Наступна п’ятірка: що відомо про нових кандидатів в Президенти України? - Вільне радіо\nВільне Радіо » Новини » Наступна п’ятірка: що відомо про нових кандидатів в Президенти України?\nРаніше ми розповідали детально про:\nЮрія Бойка, Олександра Вілкула, Дмитра Добродомова, Іллю Киву та Аркадія Корнацького,\nІнну Богословську, Миколу Габера, Олександра Данилюка, Юрія Дерев’янка та Володимира Зеленського.\nВиявив бажання керувати державою також Кошулинський Руслан Володимирович. Йому 49 років. І в минулому цей чоловік був народним депутатом України, а також заступником голови Верховної Ради. На сьогодні ж він депутат Львівської міськради, а за сумісництвом і заступник голови партії та голова Секретаріату Всеукраїнського об’єднання “Свобода”. На вибори президента в 2019 році проходить як єдиний кандидат від об’єднаних націоналістичних сил.\nЗгідно з декларацією, Кошулинський заробляє близько 25 тис. грн. на рік. Майже вся ця сума – його заробітна плата в “Свободі”. При цьому на рахунках сім’ї Кошулинських у банках 16,5 тис. грн, готівкою вони зберігають 134 тис. грн і 7,3 тис. дол. Їздить політик, швидше за все, на машині дружини. В її власності Nissan 2013 року випуску.\nПевно саме через такі скромні статки девіз передвиборчої програми Кошулинського — “За гідне майбутнє без олігархів”. Серед іншого, обіцяє можливий майбутній Президент, скасувати недоторканність Президента України, народних депутатів та суддів, запровадити дієву процедуру імпічменту Президента, ухвалити закон про відкликання суддів, посадовців та депутатів усіх рівнів. Також Руслан Володимирович планує, якщо стане керувати державою, заборонити платну політичну рекламу у ЗМІ за три місяці до початку та впродовж усієї виборчої кампанії, а також зобов’язати ЗМІ інформувати громадян про своїх власників.\nЦей кандидат підтримує розірвання договорів з Росією, але до часу деокупації частини країни.\nЗ економічним же планом “свободівець” остаточно не визначився. Принаймні в його програмі конкретних кроків розбудови немає.\nПовний текст передвиборчих обіцянок Кошулинського можна переглянути тут.\nНа противагу варто пам’ятати, що усі перераховані законодавчі зміни Президент може запропонувати, а от вирішує – парламент. Адже це в Україні законодавчий орган. І усі рази, коли пропонувалися законопроекти про зняття недоторканності з депутатів – на них не вистачало голосів.\nМріє стати очільником держави і Олег Валерійович Ляшко. Він 46-річний політичний діяч, журналіст і телеведучий. Є народним депутатом України з 2007 року, очолює Радикальну партію Олега Ляшка. Вона ж його і висунула кандидатом у президенти.\nЗгідно з декларацією, дохід Ляшка складає понад 20 млн грн. Більша частина цієї суми – прибуток від продажу нерухомості і надання її в оренду.\nНа рахунках у банках у нього 4,45 млн грн і 713 тис. дол., готівкою він зберігає 839 тис. грн, 484 тис. дол і 70 тис. євро.\nОбіцяє кандидат в Президенти своїм виборцям зрівняти у правах “простих українців і топ-чиновників”. Планує на посаді боротися з бідністю, щоправда як саме — не вказує. Гасло Олега Валерійовича на цих виборах — “Українцям – роботу, зарплату і гідне життя!”.\nПовний текст обіцянок Ляшка можна переглянути тут.\nЗазначимо, що при всіх прагненнях бути “своїм” для простих людей, Ляшко полюбляє розкіш, живе у величезній квартирі, не скупиться на одяг та просторий офіс. Крім того, він відомий приховуванням статків через начебто регулярні виграші у лотереї.\nДодамо, що у цю передвиборчу кампанію Ляшко намагається заручитися підтримкою не лише бабусь та людей із селищ, а й шахтарів. На телеканалах олігарха Рината Ахметова його постійно рекламують із гірниками.\nЩе один кандидат — Олександр Олександрович Мороз. Йому 74 роки, він політичний і громадський діяч, у минулому двічі обіймав посаду голови Верховної Ради України, зараз перебуває на пенсії. Проте очолює політичну партію “Соціалістична партія Олександра Мороза”, яка його і висунула кандидатом у президенти.\nЗгідно з декларацією, у 2017 році доходи Мороза склали 194,5 тис. грн. Це пенсія і соцвиплати.\nУ своїй передвиборчій програмі Олександр Олександрович планує боротися з корупцією, можновладцями і олігархами. З конкретних дій хоче скасувати держадміністрації, в піврічний термін ухвалити закони, внесені президентом, які гарантують збереження і розвиток України. А за відмови парламенту – провести дострокові вибори. Крім цього — створити трибунал для розгляду відповідальності посадовців за геноцид українського народу в 1991–2018 рр. Передвиборчу програму Мороза можна переглянути за посиланням.\nДо цього кандидата виникає багато питань. Одне з них “навіщо?”. Мороз, аби пропрацювати свій термін, має дожити як мінімум до вісімдесяти років. І це лише один з ризиків. Навіть не торкаючись програми кандидата.\nЩе один претендент – Роман Михайлович Насіров. Йому 39 років, він був народним депутатом України 8 скликання від “Блоку Петра Порошенка”, а також очолював до 2017-го року Державну фіскальну службу. Є безпартійним, тому на вибори президента іде як самовисуванець.\nЗа 2017-й рік Насіров задекларував прибуток у розмірі 6 млн грн. Це переважно дохід від передачі прав та обов’язків за договором про участь у Фонді фінансування будівництва. Родина Насірових зберігає готівкою 175 тис. дол. та 3,4 млн грн, а також 128,9 тис. грн та 30 тисяч євро на рахунках у банках. У власності родини щонайменше чотири автівки, п’ять квартир у Києві, кілька будинків та низка земельних ділянок у Київській та Чернігівській областях. Також Насіров задекларував низку цінних речей: годинники, прикраси, одяг, картини, тощо.\nЗазначимо, у березні 2017-го року Насірова затримали детективи НАБУ у справі “Укргазвидобування”. Його звинуватили у діях, які завдали шкоди державі на 2 млрд грн, та звільнили з посади глави ДФС. Але наприкінці 2018-го суд поновив Насірова на колишній посаді. Кабінет міністрів це рішення оскаржує.\nЯк і багато інших кандидатів, Роман Михайлович орієнтується у своїй передвиборчій програмі на розбудову економіки. Тезово пропонує виборцям таке: зменшення кількості податків і зборів, реальну і повну приватизацію підприємств державної власності, закріплення на законодавчому рівні відповідальності правоохоронних органів (МВС, СБУ, податкової міліції, прокуратури, ДБР, НАБУ та ін.) за безпідставний тиск на бізнес, зміцнення і подальше переозброєння української армії за міжнародними стандартами.\nЗнайти повний текст передвиборчої програми Романа Насірова ви можете за посиланням.\nЗазначимо, що Насіров проявив себе навіть як брехливий підозрюваний. Він вдавав із себе хворого, щоб не отримувати повідомлення про підозру. Та навіть у суд їхав на швидкій. А незалежна експертиза встановила, що він цілком здоровий. Крім того, вже в суді, щоб затягнути справу, адвокати голови Державної фіскальної служби запросили зачитати усю справу перед переходом до розгляду по суті. А це більше 700 сторінок. Читали її не один місяць.\nПретендує на пост глави держави також Ігор Петрович Смешко – 63-річний військовий, політичний і державний діяч. У минулому очолював Службу безпеки України (2003 – 2005 рр.), а також входив до Ради національної безпеки і оборони. Наразі на пенсії, але продовжує працювати як педагог в Київському національному університеті ім. Т. Шевченка та виконувати обов’язки радника президента з питань розвідки. Окрім цього, варто відзначити, що Смешко є головою Всеукраїнської громадської організації “Сила і Честь”, проте на вибори президента йде як самовисуванець.\nЗгідно з декларацією, дохід Смешка складає трохи більше ніж 350 тис. грн на рік. Це в основному його зарплата і пенсія. При цьому на рахунках в банку у сімейства кандидата 192,5 тис. дол., 116,6 тис. євро і 14,9 тис. грн. Готівкою вони зберігають 270 тис. дол.\nУ власності Смешків також є будинок в Київській області загальною площею в 406,6 кв. м, три квартири в столиці і окупованому Криму, 19 земельних ділянок у Київській і Львівській областях, ряд паркомісць, а також два недобудованих будинки в передмісті Києва.\nВ автопарку у сім’ї три автомобілі: два Lexus і Nissan 2008 року випуску.\nПрограму Ігор Смешко вочевидь писав не довго. Вона вмістилась на 6-ти сторінках. Кандидат описав сім перемог для України, яких вочевидь планує досягти за свого президентства. Серед них, зокрема, відновлення стабільності і керованості держави, повернення Донбасу та Криму, подолання корупції, реформування економічної структури та таке інше. Щоправда термінів реалізації не вказав, як і, власне, конкретних дій.\nПередвиборчу програму кандидата можна переглянути тут.\nЧи є у них план? Що обіцяють виборцям кандидати (наступна п'ятірка) Вже незабаром відбудуться вибори Президента України. Охочих виявилось багато — 44. Про чергову п’ятірку потенційних Президентів читайте далі. Безсмертний…\nОдин з кандидатів в Президенти став фігурантом кримінальної справи через зустріч з Медведєвим в Москві 22 березня кум Путіна Віктор Медведчук та кандидат в Президенти України Юрій Бойко літали у Москву, щоб зустрітися з прем’єр-міністром…


Цієї зими українцям не буде холодно. – Карпатський Оглядач\nЦієї зими українцям не буде холодно.\nОбсяг газу в підземних сховищах України станом на 2 жовтня збільшився до 16,461 млрд куб. м. Про це свідчать оперативні дані на сайті компанії “Укртрансгаз”.\n“Додаткові” два мільярди кубометрів – це приблизно ще один місяць газового споживання з підземних сховищ в зимові місяці, або півтора – в осінні чи весняні. Таким чином, Україна вже гарантувала собі газовий ресурс навіть на випадок екстремально холодної зими.\nПри цьому в даних за 2 жовтня вказано, що в Україну за добу надійшло зі Словаччини 14,71 млн куб. м, з Угорщини – 11,21 млн куб. м, з Польщі – 3,97 млн куб. м газу. Крім цього, Україна закачує до підземних сховищ газ власного видобутку. Натомість російський газ Україна не закуповує вже майже 2 роки – від листопада 2015-го.


Новини, Фінанси, Публікації, Експертиза\n3 грудня 2020 - 07:00\nНовини Фінанси Публікації Експертиза\nВ Україні зростає популярність використання векселів для розрахунку за товари, відвантажені на умовах відтермінування оплати. Зокрема, в аграрній сфері ними можна оплатити насіння та засоби захисту рослин. Це значно дешевше, ніж банківський кредит.\nВже стало традицією купувати за допомогою векселя насіння та ЗЗР під весняну посівну, коли обігових коштів у аграріїв не вистачає. Для того, щоб скористатись вексельною формою розрахунку, потрібно виконати кілька простих кроків. Перш за все, поцікавитись у продавця про те, яку продукцію і в якій кількості можна оплатити векселем. Дистриб’ютор може прийняти вексель на повну суму вартості покупки, або погодитись на частковий розрахунок цінним папером. Одразу слід отримати перелік банків, авалям яких довіряє постачальник ТМЦ. Він також встановлює термін, коли аграрій має погасити борг за векселем. Домовившись із постачальником про відтермінування оплати товарів, необхідно укласти договір про авалювання векселю банком.\nЗадля запобігання затримок із авалюванням векселів, до банку краще звернутися завчасно (восени), адже подання необхідних документів та прийняття рішення щодо встановлення кредитного ліміту може зайняти деякий час. Сама ж процедура авалювання векселя доволі проста, швидка та дійсно економна.\nВигідно і аграрію, і дистриб’ютору\nВекселем можливо розрахуватися за будь-який товар. Найчастіше в агросекторі використовують вексель для розрахунку за насіння та ЗЗР. Проте, коли мова йде, наприклад, про придбання с/г техніки, то вигідніше розглянути банківський кредит у комбінації з держпрограмою по компенсації його вартості. Дійсно зекономити на дорогих банківських кредитах для поповнення обігових коштів під весняну посівну дає змогу саме авальований вексель. Це варіант розрахунку, коли задоволені і покупець, і продавець. Адже авалювання банком векселю убезпечує продавця від ризиків, а для фермера ця послуга банку є доступною за ціною.\n— Навесні у більшості аграріїв відчувається нестача оборотних коштів. В цей період їм потрібно закупити насіння, засоби захисту рослин тощо. Тому дистриб'ютори цієї продукції задля розширення ринку збуту згодні надавати відстрочку платежу за неї до осені, коли буде продано врожай і з'являться обігові кошти. Але для того, щоб «захеджувати» свій ризик несвоєчасного отримання грошових коштів, дистриб’ютори пропонують розрахуватися векселем, який авальований банком. Якщо раптом векселедавець не зможе, в силу якихось причин, погасити вексель у відведений термін —, за нього це зробить банк-аваліст, зазначає Олександр Камаралі, керівник напрямку вексельних операцій ПУМБ.\nДешевше в рази\nЩоб визначитися, чи дешевше скористатися кредитом, чи обрати вексель, аграріям слід детально прорахувати варіанти у кожному випадку. Проте, коли мова йде про насіння чи ЗЗР, то в середньому застосування авальованого векселю обійдеться в чотири рази дешевше за банківський кредит.\n— Сьогодні стандартні ставки за банківським кредитом, це в середньому 14% річних. Якщо візьмемо для порівняння ставку комісійної винагороди за аваль векселів в банках, то вона коливатиметься десь від 2 до 4% річних. Тому можна сказати, що вартість операції авалювання векселя для вас буде в 4 рази дешевше. Тому що, повторюсь, по кредиту ви платите банку близько 14% річних, а за аваль у середньому лише 3% річних. Але на відміну від кредиту, це не гроші, які ви отримали, а виключно гарантія платежу за векселем, — каже Олександр Камаралі.\nУ відомого постачальника ЗЗР та насіння, Syngenta, близько чверті усіх продажів становлять розрахунки векселями, до того ж компанія завжди вимагає авалювання. Популярність цієї форми оплати тут також пояснюють перш за все низькою ціною.\n— Вексель, звичайно, в рази дешевше за кредит. Чому дешевше? Тому що банк не відволікає свій ресурс, — розповідає Світлана Максімова, керівник групи кредитно-торгових операцій компанії Syngenta в Україні.\nОсобливо в нагоді векселя стають малому та середньому бізнесу. Наталя Білоконь, фінансовий директор агрофірми «Журавка» вважає: «Перевага векселів у тому, що немає таких великих відсотків як по банківському кредиту. Навіть авальований вексель виходить дешевше, і на будь-який термін можна домовитися. Звісно, відстрочка платежу — це ще кращі умови, але це частіше для великих агропідприємств. Вексель — це гарний інструмент, хороша альтернатива кредиту, які можна рекомендувати середнім і малим аграріям, які не завжди можуть собі дозволити договір з відстрочкою платежу».\nГальмують використання авальованих векселів іноді самі постачальники ТМЦ, тому не завжди аграріям доступна ця дешева можливість перекрити дефіцит обігових коштів. Осадчук Галина очолює ФГ «Сокіл-Агро» у Хмельницькій області та має в обробітку 280 га, проте векселем скористатися цьогоріч не змогла через малі обсяги закупівель:\n— Вважаю авальований вексель гарною формою розрахунку, особливо для придбання насіння та ЗЗР. Цьогоріч векселями не розраховувалися, бо насіння використали власне, оновлюємо його через рік-два. А щодо ЗЗР, то той постачальник, з яким ми працюємо, пропонує нам вексель тільки при купівлі товару на суму, не менше від одного мільйона гривень, а в нас потреба в ЗЗР набагато менша. Тому векселем скористатися, на жаль, не змогли. Намагаємося шукати пільгові умови кредитів завдяки державним програмам, зокрема, на купівлю техніки, це дійсно гарний варіант.\nІ навіть додатковий дохід\nОкрім дешевизни, авальований вексель має інші вигоди, якщо вміло ним користуватися. Коли йдеться про переваги для аграрія, то для нього, в першу чергу — це гнучке управління фінансовими ресурсами.\n— Розрахунок векселем дозволяє аграріям «не відволікати» обігові кошти, а спрямовувати їх більш ефективно розподіляючи потоки. Найкращій варіант — це коли ти частково розрахувався векселем, а частково — грошима. Або можна, навіть, спробувати заробляти на розподілі: за необхідний товар розрахувався векселем, а кошти еквівалентні його номіналу на цей період поклав в банк на депозит, відсотки за яким «компенсують» витрати на аваль. А чому б і ні? Якщо кошти кладеш на депозит наприклад під 6% річних, а витрати по авалю 3% річних, то виходить додатковий дохід у 3% річних, — переконаний керівник напрямку вексельних операцій ПУМБ Олександр Камаралі.\nЦей підхід до розподілу коштів підтверджує і Наталя Білоконь: «Дійсно, це робоча схема — використати депозит для додаткового прибутку, а за ТМЦ — розрахуватися авальованим векселем. Щоправда, вільні обігові кошти трапляються в аграріїв не так часто, та в певні проміжки часу це можливо».\nАвальований вексель — популярність зростає\nНедарма у світлі вищесказаного популярність векселів в українському агросекторі зростає. Про це свідчать і у Syngenta, і в ПУМБ.\nУ ПУМБ зазначають, що кількість авальованих векселів у 2020 році зросла, у порівнянні з 2019 роком. Популярність же авальованого векселя насамперед пов’язують з низьким відсотком на ринку за користування вексельної форми розрахунку до 4% і співпрацею банку з більшістю міжнародних виробників засобів захисту рослин і насіння, які приймають векселі ПУМБ.\n— Цей інструмент набирає популярність перш за все тому, що це дешевше, ніж кредит, хоча і вище за ціни передоплати. У фермера є свої витрати, пов'язані з авалюванням векселів. Але, знову ж таки, постачальники надають дистриб'юторам гарні знижки за векселі, ті ж, в свою чергу, транслюють знижки далі - фермеру, пропонуючи привабливу ціну на товар. В результаті зацікавлені всі. Тобто, ми як постачальник платимо за якість своєї дебіторської заборгованості, тим самим значно зменшуючи ризики щодо нерозрахунку восени, — каже Світлана Максімова.\nПри закупівлі насіння та ЗЗР є три основні варіанти ціноутворення, з яких вексель вигідно вирізняється. «Наприклад, є ціна за стовідсоткову передоплату, і це найвигідніший варіант. Його, зазвичай, використовують впевнені гравці аграрного ринку. Є певний рівень цін при розрахунку векселем. І є третя ціна ТМЦ — просто 100%-й кредит, це найдорожчий варіант. Тому фермер розуміє: якщо у нього немає можливості здійснити покупку за стовідсотковою передоплатою, то наступний для нього більш вигідний варіант — це вексель, — вважає Наталя Білоконь.\nВисока ліквідність та зниження валютних ризиків\nКоливання курсу гривні по відношенню до долару також сприяють популяризації розрахунку векселями. Номінальна сума векселю визначена у гривні, і незалежно від того, що відбувається з курсом - сума, яка вказана в векселі, залишається незміною до моменту оплати.\n— Немає механізму перерахунку суми за векселем. Тобто, тут чітко зобов'язання повинно бути виконано шляхом перерахування грошових коштів до копійки і в той термін, який в векселі вказано. Ви знаєте, що у нас відбувається з курсом весь цей час. Як правило, під кінець року, та й взагалі - протягом останніх кількох років гривня девальвує. Тому вексель — гарна страховка від курсових ризиків, — вважає Світлана Максімова.\nЗгідно женевської конвенції, аваліст зобов'язаний платити в будь-якому випадку за векселем. Тобто, авальований вексель — це безумовна гарантія. Тому, коли банк поставив аваль на векселі - він зобов'язаний платити на 100%.\n— Коли приходить осінь, збирається врожай і настає час розрахунків — дистриб'ютори починають пред'являти векселі до платежу аграріям, і якщо аграрій з якоїсь причини не зміг здійснити оплату — тоді банк-аваліст зобов'язаний одразу оплатити вексель. З цієї причини авальований вексель є високоліквідним цінним папером, який може вільно обертатися на ринку, не обмежуючись колом «аграрій-дистриб'ютор», — кажуть у ПУМБ.\nПроте насправді практика показує, що більшість аграріїв — відповідальні платники, і авалістам не часто приходиться виконувати свої зобов’язання.\n[Теги]кредитування Аваль ПУМБ Вексель


1200 танцювальних пар показали свою грацію на чемпіонаті Dance Star Festival 2018! | Sport Life — мережа фітнес-клубів №1\nГоловна \_ Прес-центр \_ Події \_ 1200 танцювальних пар показали свою грацію на...\n1200 танцювальних пар показали свою грацію на чемпіонаті Dance Star Festival 2018!\nПонеділок, 14 Травень, 2018\n12-13 травня в Києві за підтримки мережі фітнес-клубів Sport Life відбулися найбільш очікувані змагання зі спортивних бальних танців "Dance Star Festival" 2018.\nФестиваль зібрав найяскравіших зірок спортивного бального танцю! 1200 кращих пар з усієї Європи та України активно змагалися за перші місця. Оцінювали майстерність учасників кращі судді України та запрошені експерти із Словенії, Росії, Австрії, Нідерландів і США.\nЗа звання переможців боролися учасники кількох вікових груп — «Ювенали 1», «Ювенали 2», «Юніори 1», «Юніори 2», «Молодь» і «Дорослі».\nЗавершився цей спортивно-танцювальний захід церемонією нагородження переможців. Кращі пари отримали абонементи в фітнес-клуби мережі Sport Life і подарунки від організаторів змагань. Також всім фіналістам спортивних категорій вручили іменні кубки.\nФестиваль Dance Star Festival 2018 дав можливість кожному учаснику показати прекрасне шоу, продемонструвавши свою майстерність пластики і грації.


Як російський виконавець Вася Ложкін у 2009 році передбачив напад Росії на Україну\nРосіянин Вася Ложкін у 2009 році фактично передбачав напад Росії на Україну і написав про це у своєму ЖЖ. Зараз цей журнал видалений, але ви можете познайомитися з текстом в оригіналі у Вебархиві за цим посиланням.\nЩас дивився по своєму улюбленному телевізору канал “Росія” – документальний фільм про Бориса Васильєва. Він, до речі, живе в нашому районі зараз, в одному селищі з моєю матір’ю, я навіть був у нього якось…\n(Якщо хто не знає, це письменник, фронтовик, автор безлічі книг і сценаріїв до фільмів, таких як “А зорі тут тихі…”, “Завтра була війна” і т. п. Ще він пише книжки на історичні теми. Про Росію.)\nАле я не про нього хочу сказати. Дай Бог йому здоров’я. Просто задумався про історію.\nЩас всі торочать про якийсь там указ президента про створення комісії з протидії спробам фальсифікації історії на шкоду інтересам Росії.\nІ звичайно багато товариші, радикально налаштовані, стали обурюватися – не тому, що там комісія якась буде, а тому що взагалі. Ну тобто все, що зверху – то зло й погана рашка, а те, що з вашингтонського обкому – то демократія і свобода. Ну це зрозуміло.\nІ звичайно не можуть промовчати ніякі-нам-не-брати-українці – їм цей указ про зовсім не подобається, тому що в цьому деякі побачили загрозу їх бачення і розуміння своєї історії. Хоча, Україна ніби як європейська країна, ось-ось вступить до АЛЬЯНСУ, не те що ми – дикуни-варвари, американців не люблять. І укази нашого президента (тим більше про створення комісії або ще чого всередині своєї установи) на іноземців не поширюються. Чи ні?\nЯ не хочу сперечатися, хто правий, а хто не правий, чия історія историчнее і правдивіше. Історію взагалі кожні п’ять років переписують. І кому як подобається – так тому і історія.\nАле ось подумалося мені раптом, що в паралельному світі на Україну напала Росія.\nОсь так от, скажімо в 2014 році, поки всі українці спали, пролунало виття сирен і гул літаків\nІ на танках, і на конях, пішки російські війська перетнули кордон в чотири ранку, щоб Крим вирвати і Донбас, щоб довести, що голодомору не було, і щоб чоботом російським топтати демократію та свободу. Ну й, звичайно увергнути народи у вир кривавого божевілля.\nІ от російські війська дійшли до Києва і оточили його. І багато мирних жителів розстріляли, забрали в рабство на нафтопереробні заводи в Сибір, тисячі сіл спалили, багато музейних цінностей відвезли в підвали Кремля. На окупованих територіях українців катували і страчували за те, що вони намагалися говорити рідною українською мовою, немовлят кидали в багаття, ґвалтували їхніх дружин, сестер і матерів, вирізали український герб на спинах полонених солдатів і все таке, коротше така орда прийшла зі сходу.\nДо того ж були і такі випадки, коли деякі українці, які встали на бік росіян – вони навіть більшою мірою творили безчинства та всілякі тортури. Звичайно, їх було небагато і всі ми знаємо, що трапляється з зрадниками.\nАле піднялася народна хвиля гніву, згуртувався український народ і дав відсіч загарбникам, українська армія та союзники – НАТО й грузинські ополченці розбили російські війська. Не просто розбили, але пішли далі – захопили Москву, де в казематах Кремля застрелилися російські полководці і президент, а хто на застрелився – того взяли в полон і суди військовим трибуналом в Гаазі. Засудили і відправили відбувати довічне ув’язнення в Гуантанамо.\nІ була страшна битва, і сержант Поросенко і рядовий Райан під шквалом куль підняли жовто-блакитний прапор над будівлею уряду РФ (по якому в 93-му вже стріляли єльцинські танки).\nЗагалом Україна перемогла Росію. Але якою ціною? Скільки людей загинуло, залишилося без даху, стали інвалідами… в кожній родині загинув хтось із рідних та близьких.\nІ спорудили пам’ятники героям у цій війні, увічнили подвиг українського народу у фільмах, книгах, картинах.\nІ звичайно, як водиться, після кожної зміни президента та уряду, історію цієї війни трохи переписували. Не спотворювали навіть, а просто щось приховували, а на чому-то, навпаки, стали робити акцент. Але в цілому, не змінилося розуміння важливості тієї перемоги над Росією.\nІ пам’ять про цю війну збережеться у віках!\nАле минуло 60 років, і з’явилися молоді (й не дуже) люди, які стали говорити, що Україна сама напала на Росію, що росіяни прийшли визволяти своїх братів від жидоамериканського ярма, від Ющенка, від всяких там узурпаторів, а зовсім не хотіли вирвати Крим і всіх повбивати.\nІ що “путінська Росія” – це круто, це було єдина держава, яка боротьбу за чистоту білої раси поставило на державному рівні.\nА потім президент України видав указ “про створення комісії з протидії спробам фальсифікації історії на шкоду інтересам України”.\nІ молдавські блогери з цього приводу написали уїдливі пости в своїх ЖЖ, що Київська влада б’ється в агонії і бореться з неіснуючим екстремізмом, а українські патріоти одураманени київської пропагандою.\nАдже таке може бути, правда?\nІ хто вміє писати, може скласти, при бажанні, (а ще краще за гроші) – абсолютно будь-яку історичну достовірність, зручну правлячому режиму. Або як варіант – “історію-яку-від нас приховували”, таку, щоб вона могла відповідати модним молодіжним політичним ігрищам в Че Гевару – тобто просто, зрозумілою, небагатослівною і в картинках.\nЗ вами був видатний історик, професор абсолютно істиної науки\nЗ. И. Війну з Україною навів просто для прикладу, для красного слівця, так сказати.\nМожна замінити на війну між Естонією та Латвією, або Бразилією й Білорусією – суть не змінюється.\nМи не знаємо коли Вася Ложкін видалив свій журнал, можливо жахнувся у 2014 своєму передбаченню…\nЧому Китай не підтримує Україну у війні проти Росії


По той бік декорованих кам’яниць в місті ховаються численні двори та простори, які можуть зберігати в собі не менше історії та автентики, аніж фасади, з якими ми контактуємо щодня. Розповідаємо вам про декілька з них, якими різними вони можуть бути, про що вони «говорять» і як у них можна вдихнути нове життя.\nШарм і злість\nПростий фасад двоповерхового будинку за адресою вулиця Князя Лева,2 майже не привертає уваги. Цей дім звели в першій половині ХІХ століття і такі будинки були досить типовими для львівського передмістя.\nШирока брама веде до подвір’я, встеленого бетонними плитами. Перше, що впадає в око ще у брамі, – великий стенд із зображенням Тараса Шевченка: «Обніміться, брати мої, молю Вас, благаю!» – закликає відомий уривок із Шевченкового вірша. На сусідній стіні висить блок поштових скриньок, над яким розміщена звична для радянських часів табличка з переліком імен мешканців дому.\nУ подвір’ї тема класиків української літератури продовжується: численні портрети Франка і Шевченка прикрашають тутешні вигорілі стіни, чергуючись з іконами та зображеннями із героями радянських мультфільмів. Над дахами будинку видніється шпиль монастиря бенедиктинок, який знаходиться по сусідству. Просто посеред подвір’я лежить купа будівельного сміття, над якою поміж балконами на другому поверсі плететься виноград.\nНа другий поверх будівлі можна вийти із двох окремих входів, що розташовані один навпроти одного. В одному з коридорів із хиткими дерев’яними сходами стіни прикрашені імпровізованими декораціями із портретами українських класиків в обрамленні пінопластових колон в античному стилі. Обабіч, на стінах із слідами вологи, розміщені зображення янголів, виконаних в бароковій манері.\nЩе один коридор, по інший бік подвір’я, «декорований» дещо скромніше, тут висять портрети українських гетьманів.\nЧас від часу у подвір’я заходять перехожі, увагу яких привернув цікавий декор. Собака, яий мешкає у дворі, майже не реагує на гостей, що може свідчити про те, що подвір’я популярне серед охочих дослідити місто.\nПопри те, що двір має досить непересічний вигляд, є в нього і проблемні місця, як-от один з балконів, від падіння якого бережуть лише дві дерев'яні підпори і сигнальна червоно-біла стрічка. Деякі мешканці не задоволені таким станом справ, тому досить гостро реагують на запитання про своє подвір’я.\n«Немає про що тут вже писати і що фотографувати. Вже пройшли ті часи, коли про цей двір було що сказати. Краще б прибрали тут і зробили ремонт», – каже розгнівана мешканка однієї з квартир на Князя Лева, 2.\nНині будинок на утриманні Галицького району.\nУ просторі між вулицею Ужгородською і площею Старий Ринок спершу важко впізнати звичне подвір’я. Нині це така собі транзитна зона для пішоходів, які скорочують шлях, спускаючись вулицею Ужгородською, про що свідчить чітко витоптана стежка.\nІржаві металеві гаражі та потріскані торці сусідніх будинків, розмальовані вуличними художниками, різко контрастують із спорудою колишнього жіночого монастиря, а нині – лікарнею №1 імені Князя Лева.\nПростір розташований в центрі старого кварталу, який повністю збудували до початку ХХ століття. Ще до Першої світової війни будинок, що займав ділянку між площею Старий Ринок, 5 та 7, розібрали. З того часу територія залишається незабудованою. Ще донедавна у двір можна було потрапити лише з перехрестя вулиць Ужгородської та Мукачівської, адже з боку Старого Ринку стояв хиткий будівельний паркан, який зрештою впав.\nУмовно це подвір’я можна розділити на три зони. Перша – занедбана ділянка з гаражами, яка прилягає до будинку за адресою площа Старий Ринок, 5. Вона здебільшого заросла бур’янами, кущами та рясно встелена дрібним сміттям.\nДруга – транзитна зона. Тут протоптана стежка, якою часто проходять пішоходи, яким потрібно пройти зі Старого Ринку на Ужгородську та навпаки.\nТретя частина двору прилягає до кількох будинків за адресою площа Старий Ринок, 6,7 та Мукачівська, 1. Ця частина подвір’я колись була досить відомим місцем серед львів’ян та своєрідною химерною туристичною атракцією, яку прозвали Музеєм загублених іграшок. Двір покинутих іграшок був ініціативою Василя Глушковського, одного із мешканців будинку, до якого прилягає це подвір’я. Цей імпровізований музей проіснував майже десять років.\nМешканці сусідніх будинків та просто небайдужі люди часто приносили сюди нові іграшки, постійно доповнюючи колекцію. Проте, навесні 2020 стало відомо, що двір розчистили від «експонатів». Скоріш за все, за ініціативою самих мешканців, адже Галицька райадміністрація, яка має опікуватись цим двором, заявила, що комунальники не прибирали іграшок з двору.\nНині тут залишилась важка металева гойдалка, старі меблі та кілька бетонних квітників.\nПопри те, що мешканці одного з будинків досить тривалий час намагалися зробити свій двір кращим власними силами, в жодному із навколишніх будинків досі не створене ОСББ, тому будинки і простір біля них залишається на обслуговуванні в Галицького району.\nВулиця Смерекова пролягає від площі Старий Ринок до пагорбів Високого Замку, тому частина забудови цієї вулиці зведена на досить рельєфній місцевості. Піднімаючись цією вулицею в напрямку парку, можна помітити досить незвичний двір-колодязь. Через перепади рівнів ґрунту вулиця височіє над подвір’ям на рівні другого поверху.\nНевелике подвір’я, що за плануванням нагадує літеру «Т», розділене цегляною стіною, частина двору належить до будинку за адресою вулиця Смерекова 3, 3/5, до іншої частини двору можна потрапити з будинку на вулиці Пильникарській, 10.\nБільша частина двору, яка прилягає до будинку на Пильникарській, має достатньо доглянутий вигляд. Тут майже немає сміття, а площина охайно замощена каменем. Проте частина двору відмежована невисокою металевою огорожею. Схоже на те, що хтось із співмешканців двору вирішив виділити територію, яку він вважає своєю.\nДещо гірша ситуація по інший бік цегляної стіни, на тій частині двору, яка належить до Смерекової 3/5. Над двором нависає кілька перебудованих мешканцями балконів, що загалом додає гнітючості й без того темному та вогкому простору. Саме подвір’я зазвичай замкнене і туди можуть потрапити лише мешканці.\nНе менш цікавим за двір є під’їзд еклектичної кам’яниці за адресою Смерекова 3,3/5. Будинок на цій ділянці був збудований наприкінці ХІХ століття і нині є пам’яткою архітектури місцевого значення. Проте, нині під’їзд пам’ятки архітектури в жалюгідному стані.\nПомітно, що волога одна із найбільших проблем будинку. Фарбовані у ще радянський стандарт синьо-білі стіни брами рясно всипані плямами від вологи. На облуплених стінах з-за тиньку визирає цегла. На кожному з поверхів зі стін на дротах висять лампочки, які вдень ледь-ледь освітлюють сходи. Оригінальні перила на дерев’яних сходах тут змінили на прості не лаковані дерев’яні бруски. Проте вище, на третьому поверсі, ще збереглися елементи оригінальної столярки із фігурним різьбленням.\nСеред забудови вулиці Мулярської, що повільно спускається до площі Святого Теодора, різко виділяється сірий паркан із залишками колючого дроту, що відділяє вулицю від невеликого подвір’я. Сам двір прилеглий до будинку за адресою Мулярська, 9. Будинок за цією адресою був зведений у першій половині ХІХ століття, у стилі класицизму, а 1993 року внесений у перелік пам’яток архітектури місцевого значення.\nУ дворі височіє триповерхова прибудова, яка з’єднана із сусіднім будинком балконами на кожному із поверхів. Розбиті вікна та облуплений тиньк свідчить про те, що, можливо, ця прибудова давно не використовується мешканцями. Скоріш за все, первісно, там були розташовані окремі комірчини або санвузли.\nВнизу, під прибудовою, ситуація зовсім не краща. Невеликий двір за колючим дротом нині більше схожий на звалище побутових відходів. Земля під будинком всіяна облупленим тиньком, іржавим залізячам та шматками цегли.\nПід галереєю балконів обережно поскладаний цілий арсенал старих меблів, дерев’яних вікон та дверей. Потріскані листи шиферу, кілька бочок та мішки із будівельним сміттям, які повільно вростають в землю під впливом численних дощів.\nЩе частину території займає невелика споруда схожа на гараж, яка прибудована уже до сусіднього будинку за адресою Мулярська, 7.\nНе краща ситуація і з самим будинком на Мулярській, 9. Попри те, що будинок внесений до переліку пам’яток архітектури, його стан сьогодні зовсім не належний. З боку двору, на рівні другого поверху, частина стіни уже майже позбулася тиньку, а оголену цеглу продовжують розмивати опади.\nДвір без ознак життя\nВулиця Підмурна розташована майже у самому центрі Львова, проте, дивлячись на цю тиху вулицю, важко сказати, що у 5 хвилинах ходьби від неї майже всі головні пам’ятки міста. Ця тиха вулиця у колишньому єврейському кварталі Жовківського передмістя несподівано закінчується у дворі будинку за адресою Підмурна, 28.\nЗ іншого боку двір цього будинку примикає до площі Ярослава Осмомисла і відгороджений від неї невеликими сітчастим парканом з хвірткою. Таким чином, через цей двір завжди пролягає пішохідний шлях.\nПростір під будинком замощений новою плиткою, обабіч доріжок встановлені опори з освітленням та висаджені квіти. До входу в дім веде металевий пандус, що однозначно сприяє доступності простору.\nЧастину двору тут займає автомобільний паркінг, який хоч і не перешкоджає пішоходам, проте займає досить велику площу. Впадає в око те, що перед будинком немає жодних пристосувань для життя мешканців, як-от лавочок тощо.\nДещо схожа ситуація у дворі будинку за адресою Городоцька, 45. Двір оточений будинками і потрапити до нього можна через досить широку браму чотирьохповерхового сецесійного будинку, збудованого на початку ХХ століття.\nПодвір’я охайно замощене грубою бетонною плиткою. По центру двору росте великий каштан, довкола якого запарковані авто. По периметру двору, на стінах, можна розгледіти оригінальні металеві кронштейни та перила з рослинними орнаментами.\nЯк і на Підмурній, попри загальний задовільний стан простору, у цьому дворі немає жодних пристосувань для співжиття мешканців. В жодному із цих будинків не зареєстроване об’єднання співвласників.\nСьогодні за кількома кіосками та рядами торговців квітами майже непомітно стоїть палац Бесядецьких – багатостраждальна пам’ятка палацово-садибного типу XVIII століття, що розташована за адресою площа Галицька, 10.\nЗ початку 2000-х років приміщення палацу належить університету імені Івана Франка. Вже тоді, кажуть представники університету, приміщення було в аварійному стані. Нині триває розробка документації для проведення реставраційних робіт.\nПроте не лише сам палац у поганому стані, а й подвір’я біля нього. Старий високий паркан відділяє жваву площу Галицьку та весь багатий архітектурний ансамбль занедбаного простору перед пам’яткою архітектури.\nПопри це, через двір пролягає мощена доріжка до сусіднього будинку за адресою площа Галицька, 17, якою регулярно користуються мешканці та гості гостелу.\nСаме подвір’я хаотично засипане щебенем, пилюкою та сміттям. Ближче до палацу нагорнено декілька куп ґрунту. Біля будівлі лежать залишки будівельного сміття, які тут залишилися з часу руйнації одного із флігелів.\nЯскраво виділяється торець одного з корпусів НУ «Львівська Політехніка». На ньому виблискує бляха, що прикриває газорозподільчу станцію. Поруч – будівельні вагончики.\nНа подвір’я регулярно заїжджають авто, адже просто перед палацом діє неофіційний паркувальний майданчик. Також занедбану територію облюбували й продавці квітів, що торгують своїм товаром прямо перед воротами занедбаного простору. Нині вони використовують аварійне приміщення палацу як імпровізований склад для свого товару.\nТож, нині двір використовується як імпровізований склад, нелегальна парковка, місце дислокації будівельного реманенту. Чи буде включене подвір’я до реставраційної документації – поки невідомо.\nЯк і сто років тому…\nБілосніжний фасад будинку за адресою Академіка Богомольця, 6 яскраво виділяється серед ряду сецесійної забудови, яку на цій вулиці переважно проєктувала фірма відомого українського архітектор Івана Левинського. Цей дім був збудованим 1906 року за проєктом Тадеуша Обмінського.\nНині в будинку працює відомий багатьом львів’янам Центр міської історії, який і займає більшу частину споруди. Також тут розміщені інші офіси, зали для конференцій і одна житлова квартира.\nЦей дім відреставрували 2006 року в межах співпраці австрійського архітектора Герберта Пастерка, який керував проєктом реставрації та українського локального спеціаліста – Миколи Прокоповича. Тоді реставрація торкнулася не лише фасаду, вікон, дверей та інтер’єрів під’їзду, а й внутрішнього двору будинку.\nТак, у дворі відновили покриття, оригінальний кований паркан і зберегли дерева, що там росли. За 15 років після реставрації двір все ще має охайний вигляд, у ньому стоять окремі столики, адже зараз на першому поверсі будівлі працює невеличке кафе, де можна купити кави і сісти за столики, що стоять у дворі, а також окремі баки для сортування сміття.\nЮстимові чоботи і рибки у ставку\n«Дворик Юстима» – такий напис висить над відреставрованою брамою класицистичного будинку кінця ХІХ століття на вулиці Огієнка, 9.\nЗа дверима нас зустрічає досить незвичайна картина: одягнений у стилі львівського батяра манекен з гітарою в руках, вагонетка та різноманітні таблички із назвами вулиць, на вході стоїть група туристів, увагу якої привернув двір.\nЗайти у двір може кожен охочий, проте лише після того, як пожертвує невелику суму на чоботи Юстиму.\n«Ми представляємо двір лише позитивно, ось тут у нас завжди сидить батяр Юстим. Чому Юстим? Тому що добрий, порядний, чесний, справедливий, – каже чоловік, який зустрічає гостей у дворику, – з ним треба познайомитися, дати грошей на нові чоботи, і він вам заспіває, заграє, а я розповім».\nГроші – невід’ємна частина цього будинку, тому що до 1939 року тут жили тільки євреї. Тому заробляють тут всі, навіть рибки.\nНа підлозі, у брамі, поміж оригінальною плиткою лежать дві рейки, частково залиті бетоном. Такі рейки колись використовували, аби спеціальною вагонеткою довозити вугілля для обігрівання будинку.\nДвір також охайно встелений плиткою. Одразу впадає в око велика кількість рослин у невеликому дворі. Від малих домашніх вазонів до гілок винограду, який плететься по периметру подвір’я. Ба більше, мешканці самостійно облаштували імпровізований ставок, у якому в теплу пору року живуть рибки. Чавунні парканці та навіть гармати – все це мешканці збирали та купували за власний кошт.\nПан Ярослав, який тут мешкає, власноруч зробив оригінальні поштові скриньки та стіл із домовою книгою.\nСтіни будинку майорять різними кольорами – від оливкового до фіолетового. Де-не-де стіни декоровані пластиковою ліпниною та невеликими картинами. Це свідчить про те, що мешканці дбають про своє подвір’я, хоча таке облаштування історичного будинку дещо суперечить автентичному вигляду.\nПід’їзд зі відреставрованими сходами, що також були відновленні мешканцями, має ошатний та чистий вигляд.\n«ЖЕК настільки зіпсував під’їзд, що важко було його реставрувати. Нам вдалося зберегти лиш невеликі елементи розписів на стінах, але все інше мусили робити наново», – каже пан Ярослав.\nНині будинок під номером дев’ять на вулиці Огієнка – це єдиний дім на цій вулиці, в якому мешканці об’єдналися в ОСББ і активно дбають про свій двір.\n«Двір потрібно утримувати в порядку, тому кожного, хто приходить сюди подивитися, просимо залишити символічну суму – 30 грн. Загалом утримання двору обходиться нам у розмірі шість тисяч гривень на місяць», – додає.\nЯк виправляли помилки у Брюсселі\nСтаровинні брюссельські райони на перший погляд можуть видаватися в одному стилі, однак коли придивитися, то навіть краєм ока можна помітити різницю будівель.\nСтародавні райони цього міста побудовані так, що в кожному кварталі будинки стоять колом чи квадратом, а посередині – замкнена територія для приватних двориків, садочків тощо. Подивившись вгору можна побачити прибудови, балкони та навіть цілі будівлі, що займають територію дворика. Зрештою, для Львова це також не новинка. До того ж, в Брюсселі раніше текла річка Мальбек, яку також сховали під бетон.\nЦікаво, що у 1960-х роках в Брюсселі масово знищували старовинні квартали та видатні пам’ятки архітектури задля перепланування міста та його модернізації.\nБрюссель і сьогодні потребує реставраційних робіт: все частіше у будинків відпадають фрески, декоративна ліпнина, багато старовинних будинків стоять покинуті. З початком 1990-х років влада міста поступово почала розробляти закони, які захищають історичні пам’ятки та окремі райони.\nЗараз держава регулярно виділяє кошти власникам будинків, які мають історичну, культурну та естетичну цінність на підтримання їх зовнішнього вигляду. Наприклад, якщо на стінах будинку є пісочні малюнки в стилі ар-нуво, вітражі у вікні чи якась фігурна ліпнина на стінах його власник може розраховувати на певні пільги. Також, якщо будинок знаходиться в охоронній зоні історичної та культурної спадщини, а це майже всі центральні райони Брюсселя, то його власник може відремонтувати своє житло, згідно з визначеними екологічними стандартами, і тоді може розраховувати на пільги для таких робіт. Це може бути перекриття даху, термоізоляція стін, заміна електропроводки, встановлення нової системи опалення та енергозберігаючих приладів і навіть озеленення фасаду шляхом висадження декоративних рослин, які здатні заплетати фасад будинка.\nА що у Львові\nУ Львові на початку року формується бюджет і виділяють кошти для районних адміністрацій, які розпоряджаються цими коштами. За виділені гроші ремонтують двори, хідники і дороги.\n«Титульні списки формуються в лютому-березні, їх затверджує комісія. В ці титульні списки входять двори, які ми плануємо ремонтувати в поточному році», – каже у коментарі Tvoemisto.tv заступниця міського голови з питань ЖКГ Ірина Маруняк.\nУ 2021 році, каже вона, запланували відремонтувати 31 двір. Це стосується всіх районів. Станом на сьогодні відремонтували вже 21 двір, ще 10 – у ремонті.\nПри формуванні титульних списків в пріоритеті двори, які у поганому стані. Якщо йдеться про великі простори, де чотири-п’ять будинків, де люди мають свого роду громадський простір, то там облаштовують дитячі майданчики, ставлять лавки та садять дерева, каже Ірина Маруняк.\n«Мешканці можуть брати участь громадському бюджеті, якщо подають заявки на конкурс. Тоді й місто підтримує такі ініціативи, на наступний рік такі кошти вже передбачено», – додає.\nЩодо Галицького району, то цього року запланували ремонт шести дворів, три з яких вже відремонтували. Йдеться про вул. Тарнавського, 114 та 116 і про Шпитальну, 20.\nВідремонтовані двори та ті, у яких ще тривають ремонтні роботи:\nВолодимир Караїм, Софія Шавранська


Куди зникають демонтовані в Україні пам’ятники Леніну? — УНТ - Інформаційне Агентство Головне в Україні\nКуди зникають демонтовані в Україні пам’ятники Леніну?\nЗалишки демонтованих в рамках декомунізації пам'яток радянських часів, на основі яких планувалось створити парк-музей тоталітаризму, зникли у невідомому напрямку.\nВарто відмітити, що серед зниклих елементів пам'яток найбільше тих, що виготовлені із цінних матеріалів, зокрема бронзи, яку сьогодні скуповують за ціною від 60 гривень за кілограм. Став відомий і той факт, що частини київського пам'ятника Леніну було виставлено на продаж у мережі Інтернет, однак досі невідомо, чи вдалось щось таким чином продати.\nУсі демонтовані пам'ятники радянських часів повинні були зберігатись у Музеї авіації до створення парку тоталітаризму, однак їх там немає. Де шукати знесені у Києві пам'ятники наразі не відомо. Така ж ситуація відбувається на усій території України.\nВ свою чергу, колекціонери стверджують про зменшення інтересу до радянських пам'яток, однак при умові цікавого художнього виконання попит на них залишатиметься незмінним.\nЛитовський парк тоталітаризму, в якому зібрано безліч пам'яток радянських часів, користується високою популярністю серед відвідувачів. На створення парку-музею було витрачено два мільйони євро, однак сьогодні його готові купити вже у десятеро дорожче. Саме литовський парк-музей повинен послугувати прикладом для створення такого ж в Україні, проте через зникнення великої кількості потенційних експонатів залишається невідома навіть приблизна дата початку його створення.


Народжуючи монстрів, розтоплюючи лід: 4 історії про зміни клімату | Рубрика\nПланета 13:25 15 Лис 2018\nПоєднуємо у цілісну картину те, що відбувається у світі. Чому і як лихоманить Захід, Схід, Південь і Північ\nНе секрет, що наша планета продовжує нагріватися. Як це відбувається? Гази – такі як вуглецевий, які утворюються від спалювання викопних корисних копалин ( вугілля, газу, нафти) – піднімаються у нижні слої атмосфери і там накопичуються. Це, у свою чергу, нагріває поверхню планети та її водні ресурси, насамперед, океани. Температура повітря зростає вище норми, це і є глобальним потеплінням. Більшою частиною воно є справою рук людей, бо ми користуємось транспортом з двигунами внутрішнього згорання, вирубуємо ліси, будуємо нові будинки там, де це не можна робити, спалюємо, а не переробляємо сміття.\nЗахідна частина Сполучених Штатів – кам'янисті штати та пустелі, які обриваються у Тихий океан. Спекотна погода там не новина, як і лісові пожежі. Більше того, це загалом природній процес, який прибирає з поверхні землі рештки та насичує її. Проблеми починаються, коли вогонь виходить за рамки лісу та з-під контролю. Коли вогонь охоплює більше ніж 100 тисяч акрів, це вже "мегапожежа". Листопадові пожежі у Каліфорнії, що отримали назву Camp Fire, вже є такими, Уолсі майже на цій позначці. І хоча загальна кількість загорянь зменшується, площа – збільшилася у чотири рази.\nМинулого року у Каліфорнії теж горіли дві великі пожежі, але нині Camp Fire перевершив їх. І за числом загиблих (48 на момент написання тексту) і за кількістю зруйнованих конструкцій (більше 7000) Camp Fire перший у рейтингу, обійшовши пожежу Гриффіт Парк 1933 року. Багато людей загинули у своїх автомобілях, не маючи змогу втекти від полум'я. Стримування вогню є надскладним завданням, бо пожежникам доводиться фактично обганяти пожежу, яка поширюється дуже швидко. Наразі Camp Fire стриманий лише на 35%, а Уолсі – на 40%.\nСніг чи то дощ мають йти обов'язково, бо якщо ні – земля, дерева та кущі стають сухими – ідеальне паливо для пожежі. На дворі листопад, традиційні дощі мали б вже прийти, але поки що їх немає. І не було раніше, бо у регіоні стояла кількарічна посуха. Вона тривала з 2012 по 2016 роки і спричинила смерть 129 мільйонів дерев.Після цього за останні два роки (до літа 2018 року) випало багато опадів. Вони відновили рослинність, яка за сухе літо та осінь знову уся пожухла. Щоправда, слід зазначити, що у вогні Каліфорнії горять в основному кущі та низька рослинність, а не тільки (і не стільки) дерева та ліси.\nЙдемо далі. Населення одного з найбагатших штатів США збільшується. Але 95% людей живе на 6% землі, на іншій території щільність населення серйозно падає. От ці шість відсотків і є землями підвищеного пожежного ризику. За прогнозом, 645 000 будинків у 2050 буде збудовано на території високого ризику загоряння. А оскільки будинки в основному з легких матеріалів ( фактично – з дерева) і стоять прямо на шляху вогню, то стають додатковим паливом.\nІнше дослідження каже нам, що 84% причин пожеж у Каліфорнії – це підпал, лінії електромереж, що впали та іскрять, та недбале ставлення до розведення вогнищ. Все це збільшило "сезон пожеж" утричі та різко підвищило ризик сильних пожеж. Якби Північ штату отримав свою нормальну норму опадів восени, відзначає вчений-кліматолог Даніель Свейн, трагедію можна було б відвернути.\nДо речі, влітку 2017 року зі схожою проблемою зіткнулась маленька європейська Португалія. Ситуація має свої паралелі з Каліфорнією. Спекотна країна на крайньому заході континенту пережила п'ять місяців пожеж замість двох. Цьому передувала тепла та суха весна. Через те, що сільські угіддя залишають, а люди переїжджають ближче до міст і зростає урбанізація, на покинутих землях утворюється багато сухої трави. Що буває далі, ми вже знаємо. Але є ще одна причина. Колись і у Каліфорнію, і у Португалію завезли з Австралії евкаліпти. Вони розрозлися, їх стало багато. Та ці дерева витягують з землі грунтові води, що погано для всієї рослинності. На шоссе, де загинуло 47 людей з обох боків росли багаті на ефірні масла евкаліпти. Вони зайнялися, як сірник, створивши пекельну пастку. Тепер обом регіонам доведеться оновлювати лісову політику, практики протидії пожежам (а краще – їх попередження), бо новий клімат чітко показує, що пожеж у майбутньому буде більше.\nУ той час, як Захід США горить, Південь та Східну Азію заливає водою та зносить з карт найсильнішим вітром ураганів і тайфунів. Вони народжуються, коли вологе повітря з поверхні води піднімається вище у атмосферу, де температура нижче. Так утворюються хмари та сильний вітер. Через обертання Землі, вітер починає закручувати "воронку", яку ми всі добре знаємо по фотографіям. Всередині знаходиться "око" – область низького тиску зі спокійною погодою, хоча навколо нього вирує гроза. Тепер ураган готовий, і якщо попереду тепла вода, низький тиск та висока вологість – він стає все сильнішим. Тренд останніх років – дуже швидке посилення тайфунів та ураганів. Юту – останній тайфун зі Східної Азії – розігнався з 1 до 5 категорії, фактично до 290 км/г за 24 години. Пориви вітру сягали 300 км/г і більше. Він став найсильнішими штормом, що фіксували у США (бо вдарив по Північним Маріанам – американській території на схід від Філіппін).\nПівніч нашої планети (як і Південь, але про нього нижче) – територія, де глобальне потепління є більш агресивним, ніж у інших частинах світу. Тут температура зростає одразу на 3 градуси по Цельсію. Зменшення льодового покриву ілюструє це якнайкраще.\nТемпература поверхні моря у Баренцевому морі була на 4 градуси вища за норму, на землі – на 1,6 градуси. Через це восени регіон замерз значно пізніше, ніж мав би. Тундра стає все більш зеленою, багатолітня мерзлота тане, снігу у американській тундрі стає все менше. Усе це впливає на тих, хто живе у Арктиці, вони мають адаптуватися до нових обставин, особливо місцеві народи та племена з віковим складом життя та полювання.\nА через це страждають ті міста, які збудовані на багатолітній мерзлій землі. Тут показова історія Каанааку, Гренландія. Цей населений пункт фактично спливає у воду через танення багатолітньої мерзлоти. Каанаак був зведений на глині, піску та намулі. Інший варіант – будувати на камінні – виявився більш безпечним, бо без них земля утримує воду. Коли мерзлота тане, то вона рухає тривкий фундамент вниз та вгору, а це може призвести до колапсу. Через те, що місто повністю залежить від полювання через свою ізоляцію, зникнення арктичного льоду ставить його на край виживання, а сезон полювання з кожним роком стає все коротше. Цікаво, що взимку місцеві добувають воду… "захоплюючи", а потім розтоплюючи айсберги.\nМи дійшли до останньої точки нашого кліматичного походу: до сьомого континенту, Антарктики. Як було вказано вище, тут теж теплішає на приблизно 3 градуси за Цельсієм. Це все ще сильне потепління. На відміну від Арктики, де лід в основному вільно плаває у воді а тому не вплине на рівень океану, на крайньому Півдні планети лід є частиною поверхні, але продовжується вниз у океан. Ще навколо Антарктиди постійно циркулює течія, яку називають Антарктична Циркумполярна Течія. Вона частково захищає континент і вода навколо стає більш холодною та більш солоною. Втім, коли свіжа вода з льодовиків падає у солону морську воду, вона порушує цей баланс, не даючи холодним водам на поверхні опуститися вниз. На більшій глибині тепліше і оце тепло "підточує" лід з середини, так би мовити. Біля деяких локацій свіжої води вже більше, ніж солоної, вказують науковці, що викликає потепління. Також це послаблює інші течії, які викидають у воду CO2. А це погано впливає на морських тварин, зокрема, знижуючи їх репродукцію, а отже, чисельність. Глобальне потепління також спричинило заміну видів пінгвінів: тих, хто любить холод стало менше, проте тих, хто любить більш тепле оточення – більше.\nЗ іншого боку, люди, теж значно впливають на ситуацію в Антарктиці. Регіон поглинув більшу частину парникових газів. Це трохи сповільнило потепління, стверджує дослідження. Але можливість моря так робити падає, а от температури – зростають.\nОскільки у Антарктиці небагато постійного населення, то загроза глобального потепління більш актуальна для тварин: китів, тюленів та пінгвінів. А ще для крилю, який є основою усього іншого харчового ланцюжка. До речі, про цих маленьких рачків. Австралійські вчені довели, що на криль не впливає збільшення вуглецевого газу у морі у найближчі 100-300 років. Невідомо, що тоді буде з кліматом, але якщо весь лід Антарктики розтане, то цілком можливо, що тоді не буде нас. А люди вже заглядаються на її ресурси, які поховані під товстим льодом. Можна сміливо казати, що сьомий континент найважливіший у нашій кліматичній подорожі – багато залежить, як від буде себе почувати. Люди все ще завдають багато лиха природі, забуваючи, що гарний клімат – запорука нашого з вами здоров'я та виживання. Й перша ціль – знизити шкідливі викиди у атмосферу.


Уралвагонзавод змінить асортимент через перевиробництво піввагонів » Металургпром\nГоловна / Новини / Росія / Уралвагонзавод змінить асортимент через перевиробництво піввагонів\n5 березня 2021, 09:36\nУралвагонзавод, другий за величиною виробник вагонів в Росії, в найближчі роки наростить щорічне виробництво платформ для перевезення контейнерів до 5000-6000 в залежності від попиту.\nДругий за величиною виробник вагонів в Росії Уралвагонзавод (УВЗ, входить в «Ростех») вирішив перепрофілювати половину потужностей під випуск фітингових платформ для контейнерів, розповів РБК радник генерального директора УВЗ Борис Мягков. Він недавно повернувся в компанію, пропрацювавши більше року в Об'єднаній вагонної компанії (ОВК, лідер ринку).\nРішення про перепрофілювання прийняте з двох причин - світовий тренд на контейнерні перевезення і перевиробництво піввагонів в Росії, сказав Мягков. Він додав, що настає «значимий перевага» в перевезеннях вантажів в контейнерах. «Навіть вугілля зараз хочуть перевозити в контейнерах, тому ми бачимо перспективи зростання попиту на платформи від російських операторів в найближчі роки», - заявив радник.\nЗа його словами, зараз завод випускає «лічені одиниці» платформ. Нарощувати їх виробництво УВЗ почне в кінці 2021 року. У портфелі підприємства сім моделей платформ.\nХоча в УВЗ вважають, що напіввагони будуть затребувані завжди, потреба в них прогнозується нижче їх нинішнього виробництва. Зараз потужності заводу розраховані на випуск 12 500 піввагонів в рік, але з них компанія може продати при будь-якому ринку тільки 6000-8000, оскільки заміна неефективних вагонів старих поколінь на інноваційні неминуча, сказав Мягков.\nЗ кінця 2019 року в Росії спостерігається перевиробництво вантажних вагонів, в тому числі піввагонів, в яких перевозять руду, вугілля і лісоматеріали. Парк піввагонів зараз досяг історичного максимуму в 526 тис. Штук. До 2025-2026 років він може зрости до 650 тис. Навіть при скороченні виробництва до 10-15 тис. На рік, прогнозують експерти.\nУралвагонзавод випускає широкий спектр машинобудівної продукції, в тому числі - вантажні вагони і комплектуючі для них. Компанія на 100% належать державній корпорації «Ростех».\nКрім УВЗ, фітингові платформи в Росії, зокрема, виробляє завод Трансмаш (Енгельс, Саратовська область), що входить до складу Трансмашхолдингу актив Іскандара Махмудова, Андрія Бокарева, Дмитра Коміссарова і Кирила Липи - двоє останніх є контролюючими акціонерами, 20% належить французькому концерну Alstom.\nСША направлять понад 100 мільярдів доларів у розвиток офшорної вітроенергетики\nВиробництво вагонів в Росії впало на третину


Маски-шоу знову в тренді. Яка небезпека для бізнесу? HR-Лига - Сообщество кадровиков и специалистов по управлению персоналом\nНа сьогоднішній день у представників бізнесу вже сформувалося бачення, що у випадку претензій з боку правоохоронних органів, небезпека полягає не в обвинувальних вироках суду. Довести справу до судового розгляду, а тим паче до призначення реального покарання — це вкрай складна та клопітлива робота, яка потребує залізних доказів та значного людського та часового ресурсу.\nРеальна ж загроза для бізнесу криється в цілеспрямованому «тероризуванні» слідчими та прокурорами шляхом проведення великої кількості слідчих та процесуальних дій. Увага з боку правоохоронців призводить до реальних збитків, втрати власності компаній, постійних перебоях в роботі, репутаційним втратам та ін. Але як це відбувається з процесуальної точки зору? Про що потрібно знати бізнесу для того, щоб захистити себе та своїх працівників від свавілля правоохоронців? Саме на ці питання ми спробуємо відповісти у цій статті.\nЧому правоохоронні органи так легко реєструють безпідставні кримінальні провадження?\nЯкщо подивитись на статистику Офісу Генерального прокурора, лише за 2020 рік по статті 212 КК України (Ухилення від сплати податків) було зареєстровано 669 проваджень, у більшості в яких навіть не було вручено повідомлення про підозру (офіційно зареєстровано 34 підозри).\nУ зв’язку з цим необхідно розуміти, що згідно чинного законодавства, реєстрації підлягає будь-яке повідомлення про вчинення злочину. Це означає, що якщо до правоохоронних органів подається заява, в якій хоча б формально міститься слово «злочин», слідчий зобов’язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) та розпочати досудове розслідування.\nТака ситуація зумовлює можливість реєстрації абсолютно надуманих кримінальних проваджень, які не мають жодних підстав для існування та перспектив, та в межах яких активно здійснюється процесуальних тиск на бізнес.\nПри цьому, дуже часто трапляються випадки, коли правоохоронні органи навмисно реєструють кримінальні провадження самостійно, нібито з підстав виявлення в ході роботи кримінального правопорушення або шукають підставних заявників, що, як правило, вже є першим сигналом зацікавленості правоохоронців саме у грубому втручанні у діяльність підприємства.\nНа що спроможні правоохоронні органи?\nІснує хибна думка, що компанії варто звертати увагу на кримінальне провадження виключно після того як комусь із службових осіб вручено повідомлення про підозру і саме з цього моменту нібито з’являються істотні ризики для підприємницької діяльності. Хоча в дійсності це не так. Ризики для компанії виникають одразу після реєстрації кримінального провадження. І ось чому.\nПровадження, в яких вручення повідомлення про підозру конкретним особам затягується на невизначений час, називають «фактовими», тобто які існують по факту певних обставин. Проблема полягає в тому, що вже з моменту реєстрації провадження слідчий отримує право на проведення необмеженої кількості слідчих та процесуальних дій.\nТак, в межах кримінального провадження, до етапу вручення повідомлення про підозру, слідчий може проводити безліч допитів посадових осіб компанії, ініціювати тимчасові доступи, направляти запити, проводити обшуки та огляди приміщень, в яких знаходяться компанії.\nПри «правильному» підході такі слідчі та процесуальні дії можуть фактично зупинити діяльність компанії або, як мінімум, створити умови, при яких підприємство, навіть за умови досвідченого менеджменту, почне потерпати від збитків. Відповіді на запити та постійні відвідування правоохоронних органів співробітниками компанії можуть стати частиною бізнес процесу, яка негативно впливає як на атмосферу серед працівників, так і на діяльність в цілому.\nТакож не виключено, що під час відповідних дій в засобах масової інформації можуть з’являтися різні негативні публікації про нібито виявлених злочинців у компанії, які істотно впливають на репутацію останньої. Окремо заслуговує на увагу практика направлення слідчими листів контрагентам з надуманими та нічим непідтвердженими обставинами нібито вчинення службовими особами компанії кримінального правопорушення, що також точно не додає авторитету бізнесу у своїй сфері.\nДодатковою опцією у слідчого є ініціювання накладення арешту в межах кримінального провадження. На практиці арешти можуть бути накладені на практично будь-яке майно та по абсолютно надуманим причинам. Найпоширенішою та найбільш сумнівною для накладення арешту підставою є визнання відповідного майна речовим доказом з обґрунтуванням, що це майно є об’єктом кримінально-правових дій. При цьому, власник майна не викликається до суду на розгляд відповідного клопотання про арешт, а тому захистити в цей момент свої права не може.\nНайгіршим випадком при накладенні арешту є заборона користування відповідним майном, оскільки при такому формулюванні арешту виникає дуже багато проблем. До прикладу, арешт із забороною користування може бути накладений на земельну ділянку або іншу нерухомість, і в такому випадку власник фактично позбавлений можливості продовжувати діяльність, що залежить від такого майна.\nВ аспекті арешту активів окремо слід згадати про ризик передачі арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (далі — «АРМА»). Ця організація була створена з метою пошуку управителів або продажу арештованого майна.\nУ більшості випадків передача майна в АРМА означає втрату доступу до майна, окрім випадку, коли власник стає управителем або повторно набуває права власності після його реалізації на торгах.\nТаким чином, з урахуванням 1) абсолютної безкарності правоохоронних органів, 2) при відсутності будь-яких обмежень щодо можливості проведення слідчих та процесуальних дій, контролю їх впливу на бізнес, а також 3) за наявності інститутів арешту майна та подальшого його передачі до АРМА у слідчого та прокурора є достатньо можливостей заблокувати діяльність компанії, а інколи навіть позбавити права власності на етапі до повідомлення про підозру.\nЧи має бізнес процесуальну можливість захищатися?\nВ кримінальному процесі можливість протистояти тиску з боку правоохоронців перш за все залежить від статусу особи у провадженні. Разом із статусом підозрюваного, тобто особи, якій слідчий чи прокурор належним чином вручив повідомлення про підозру, КПК наділяє особу певними правами, які й забезпечують можливість захисту.\nВідповідно, якщо повідомлення про підозру не було вручене, то й особа формально не має належного статусу та прав у кримінальному провадженні, не дивлячись на те, скільки слідчих дій їй довелося пережити.\nТак, не маючи статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, особа повністю позбавлена можливості подавати клопотання слідчому чи прокурору. В такий спосіб, наприклад, можливо було б ініціювати проведення слідчих дій, які б могли виявити докази на користь сторони захисту. Але, так як формально компанія не є стороною захисту у провадженні, слідчий має повне право фактично не розглядати подібні документи та направляти формальні відписки.\nКрім того, компанія досить обмежена в можливості оскарження незаконних дій правоохоронців, а тому вимушена потерпати від процесуальних утисків.\nЗ метою часткового вирішення проблеми, «безправності» компаній у кримінальному провадженні, законодавцем було запровадження особливий статус особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт. Набуття такого статусу відбувається з моменту звернення прокурора до суду з клопотанням про арешт.\nТака особа не є стороною у кримінальному провадженні, але кримінальний процесуальний кодекс наділяє її певними правами, аналогічними до прав підозрюваного чи обвинуваченого, але тільки в частині, що стосуються арешту. Про які саме права йде мова, у кодексі не уточнюється, у зв’язку з чим виникає велика кількість питань.\nПроблеми виникають коли необхідно виокремити права, які надаються підозрюваному саме у зв’язку з накладенням арешту. Наприклад, чи має взагалі особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування? Якщо має, то яким чином слідчий має виділити саме ті матеріали, які пов’язані з арештом? Який критерій такого розмежування матеріалів та який механізм захисту від зловживань з боку слідчого у випадку надання неповного пакету матеріалів?\nПодібна абстрактна конструкція не виконує завдань щодо захисту прав осіб, майно яких збираються арештовувати, або вже арештували. Слідчий чи прокурор мають реальну можливість інтерпретувати норму на свою користь, власноруч встановлюючи, які права пов’язані з арештом, а які ні.\nКрім того, арешт, це не єдина процесуальна дія, з якою стикається бізнес. Введення окремого статусу в даному випадку не вирішує проблему проведення безпідставних обшуків, оглядів, тимчасових доступів, допитів, надсилання запитів, повісток тощо. І у випадку використання слідчими усього згаданого «арсеналу» реальної можливості протистояти жодна компанія, навіть зі статусом особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, не має.\nОкремо слід звернути увагу на ще один процесуальний статус, який може отримати компанія у фактовому кримінальному провадженні, а саме статус іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.\nТакий статус передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України та є відносно новим, однак в дійсності він є мертвим та значно недоопрацьованим. Законодавством чітко не закріплено права такої особи, а також моменту з якої вони виникають. Тому при використанні такого статусу залишається апелювати до загальних норм, які не завжди бувають ефективними та ігноруються правоохоронними органами.\nТаким чином, можна зробити висновок, що хоча законодавець і намагався захистити бізнес від ймовірного свавілля правоохоронних органів, але в дійсності побудувати ефективні процесуальні механізмі протидії на даний час не вдалось. Обмежені права обох статусів не дають можливості належним чином здійснювати супротив процесуальному тиску, а тому законодавство на даний час потребує суттєвого доопрацювання в цьому контексті.\nЯк бізнесу діяти в таких обставинах?\nЗрозуміло, що для бізнесу і для будь-якої людини бути об’єктом кримінального переслідування — це дуже неприємний досвід. Але, нажаль, на сьогоднішній день реальність полягає в тому, що навіть ідеальне виконання всіх приписів законів не гарантує недоторканність з боку правоохоронців. Більше того, правоохоронці завжди цікавляться саме успішними компаніями і до цього варто готуватися заздалегідь.\nПерш за все будь-яка компанія повинна завжди бути готова до візиту правоохоронних органів, а бізнес процеси бажано вибудувати таким чином, щоб після раптових слідчих чи процесуальних дій реально було оперативно відновити роботу. На практиці існує таке правило: чим скоріше відновлюється робота бізнесу, тим безперспективніше виглядає процесуальний тиск на нього.\nПо-друге, необхідно регулярно отримувати відомості в Офісі Генерального прокурора на предмет того, чи наявні у правоохоронних органах будь-які кримінальні провадження, фабула яких містить в собі назву компанії. Завдяки останній практиці Верховного Суду це стало можливим. Звісно, відповідь про відсутність кримінального провадження жодним чином не гарантує того, що на момент звернення не існує досудового розслідування, в яких фігурує компанія, однак є велика ймовірність отримати відомості про нього до того, як до вас завітають гості.\nПо-третє, необхідно здійснювати моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень на предмет наявності будь-яких ухвал слідчих судді, в яких може фігурувати компанія. Вчасне виявленні таких ухвал є запорукою успішного попередження можливих неправомірних дій з боку правоохоронних органів.\nПо-четверте, усі порушення з боку правоохоронців мають бути належним чином зафіксовані як у протоколах слідчих дій, так і будь-якими іншими способами. Так, права щодо повноцінного захисту досить обмежені, але маючи на руках зафіксовані порушення, можна писати скарги до прокуратури та керівництва органів досудового розслідування. За загальним правилом компанія не обмежена в захисті своїх прав шляхом направлення скарг на безвідповідальні та безпідставні дії правоохоронних органів.\nПо-п’яте, компанія має право на звернення до Державного бюро розслідувань та Національного антикорупційного бюро України із заявами про вчинення кримінальних правопорушень у випадку, якщо дії правоохоронних органів мають явну корупційну складову та виходять за межі розумного.\nПо-шосте, компанія повинна реалізовувати свої права на скасування арештів, якщо такі є і не залишати без уваги будь-які рішення слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в межах кримінального провадження. Сукупність перемог компанії надає можливість правильно висвітлити абсурдність досудового розслідування.\nПо-сьоме, не треба нехтувати публічною площиною. Залучення громадськості та СМІ в свою чергу вже буде важелем тиску на іншу сторону, яка в більшості випадків бажає залишатись «у тіні». Тут вже стрес може виникнути у правоохоронців.\nДля цих цілей можуть також використовуватись різні бізнес асоціації, які можуть мати значний медійній ресурс, а також досвід у захисті прав своїх членів. Крім цього, останнім часом набирає популярності звернення до бізнес омбудсмена, який може виступати справедливим арбітром у відносинах між бізнесом і державою.\nІ основне: дуже важливо продемонструвати тій стороні свій намір боротися за свої права, при цьому використовуючи виключно правові інструменти. Активна позиція бізнесу у кримінальному провадженні від самого його початку, як правило, дає позитивний результат і унеможливлює в подальшому істотні втрати від прискіпливої уваги правоохоронних органів.\nОлександр Максименко, Ілля Москвичов\nПросмотров: 563 Отправить другу Версия для печати


На Рівненщині в ДТП загинув пішохід | ВСЕ - сайт чесних новин\nНа Рівненщині в ДТП загинув пішохід Опубліковано vse.rv.ua Срд, 09/09/2015 - 13:09 8 вересня приблизно о 20:40 в селі Бугаївка Радивилівського району сталася ДТП. 20-річний місцевий житель, будучи за кермом автомобіля "ВАЗ-21033", з'їхав на узбіччя та в стоячого на узбіччі різався в автомобіль «RENAULT TRAFIC», що там стояв. Це авто, в свою чергу, за інерцією наїхало кузовом на 30-річного пішохода. Його поштовхом відкинуло на опору лінії електропередач. Пішохід від отриманих травм помер на місці події.\nПро це повідомили в прес-службі УДАІ УМВС У в Рівненській області.


Гільзування цегляного димоходу, детальніше на фото і відео | Ремонт та вироби своїми руками\nПозитивні моменти гільзування\nПравильний порядок виконання робіт\nЗагильзовка димоходу гнучкою трубою\n1. Позитивні моменти гільзування\n2. Правильний порядок виконання робіт\n3. Загильзовка димоходу гнучкою трубою\nЗгодом у міру того, як збільшується шар сажі на стінках димоходу зсередини, його робота погіршується. Це в першу чергу стосується цегляних конструкцій, оскільки їх поверхня має багато нерівностей. Постійна зміна температур, наявність у продуктах згоряння хімічних елементів прискорюють процес утворення шару сажі. В результаті виникає зворотна тяга – це коли відпрацьовані гази не залишають будівлю, а проникають безпосередньо в приміщення.\nНа сьогоднішній день існує два дієвих способи усунення даної проблеми:\nгільзування цегляного димоходу трубами, виготовленими з нержавіючої сталі;\nперекладка димохідної шахти.\nВласники приватних будинків, серйозно відносяться до безпеки проживання своїх рідних, в обов’язковому порядку напередодні опалювального сезону перевіряють стан димоходу.\nТакий метод як гільзовка нержавіючими трубами для димоходу позбавляє домовласника від неприємностей, пов’язаних з дымоотведением, оскільки забезпечує гладку і ідеально рівну поверхню каналів. Бажано, щоб гільза для димоходу мала овальне або кругле січення як на фото. Така форма не дозволяє сажі відкладатися в кутах (детальніше: “Димохідні труби з нержавійки – класифікація і монтаж”).\nГільзовка димоходів має чимало переваг:\nздійснюється правильне відведення конденсату з гирла конструкції димовидалення в каналізаційну систему або спеціально для цього встановлену ємність;\nє вільний доступ до чищення димоходу від сажі;\nзбільшується герметичність димоходу;\nнаявність металевого оголовка труби і горизонтально розташованої захисної плити зменшує попадання вологи на внутрішню поверхню кладки з цегли чи каменю.\nТакий вид робіт як гільзування цегляного димоходу не належить до категорії складних заходів. Його застосовують для відновлення якісного димовидалення, коли у господаря вдома немає можливості повної переробки димохідного каналу.\nВиконується гільзування одним з двох способів:\nвстановлюється сталева гільза для димоходу;\nвикористовується система FuranFlex, але її можна застосовувати виключно для газових опалювальних приладів з невисокою температурою виведення продуктів згоряння.\nПерш, ніж робиться загильзовка цегляного димоходу, слід виконати ряд підготовчих заходів:\nнеобхідно визначити наявні ушкодження, в тому числі на цегляній кладці, і перевірити всю конструкцію на міцність;\nдалі потрібно обстежити герметичність та цілісність димоотводним системи, а також з’ясувати ступінь її засмічення;\nкрім цього треба перевірити переріз труби і переконатися у відсутності перешкод протягом усього каналу;\nпісля цього потрібно визначити, яка переріз має патрубок, і його сумісність з передбачуваної гільзою, щоб не допустити звуження димоходу;\nдо проведення монтажних робіт потрібно розібратися з конструкцією майбутньої загильзовки;\nна завершення підготовчого етапу забезпечується вільний доступ до місця проведення робіт.\nУ правилах виконання трубно-пічних робіт, датованих 2006 роком говориться, що димохідні труби бажано монтувати біля конструкцій перегородок і близько внутрішніх стін, які зведені з вогнетривких матеріалів. Коли стін або перегородок немає, в роботі застосовують насадні труби.\nПрокладка труб здійснюється в наступному порядку:\nпроводиться розбирання стінки каналу з цеглин у тому місці, де планується монтаж теплогенератора (розмір розібраної поверхні дорівнює довжині елементів, що забезпечують збір конденсату), встановлюється люк для чищення димовідвідного патрубка;\nвиконується кріплення зазначених елементів в каналі;\nна прямому відрізку труби з зачепами монтуються канати необхідної довжини і достатньої міцності;\nвставлена труба поміщається в цегляному дымоотводящем каналі на висоті, що дає можливість вставляти наступний насадку (прочитайте: “Димар з цегли своїми руками”);\nпоступово опускаючи канат, кріпляться інші труби аж до повного проходження каналу;\nпорожнечі, наявні між трубами і стінами цегляного каналу, заповнюються негорючим матеріалом, що забезпечує теплоізоляцію;\nна оголовок каналу монтується труба, на яку з метою захисту від опадів кріпиться парасолька на трубу димоходу;\nрозібраний отвір димоходу закладається цеглиною.\nВиконуватися загильзовка димоходу може також гнучкою нержавіючої трубою, але такий варіант не є оптимальним і має свої недоліки:\nгофрована поверхня сприяє накопиченню сажі та конденсату (детальніше: “Гнучкий димар – характеристика”);\nнезначна товщина стінок труби призводить до зменшення терміну експлуатації системи (прочитайте: “Гнучкий димар з нержавіючої сталі – конструкція”).\nГільзування димоходу, дивіться на відео:\nІснують і інші варіанти. Наприклад, на внутрішній поверхні дымовыводящего каналу за допомогою вогнестійкою суміші виконують обмурування. Дана суміш заповнює найменші щілини і вирівнює поверхню димоходу з цегли, при цьому перетин каналу не зменшується. Вартість виконання такої роботи менше, ніж гільзування, але гарантії повної герметичності конструкції не дається.\nНайбільш простим варіантом вважається встановлення гільзи одночасно з монтажем димоходу в процесі ведення будівельних робіт. Таким чином, без додаткового вкладення грошових коштів можна домогтися облаштування надійного димовідвідного каналу, від правильного функціонування якого залежить здоров’я і життя людей, що живуть в будинку.


«Випила отруту через проблеми в університеті»: у Тернополі знайшли тіло темношкірої дівчини Тернопіль: у парку ім. Тараса Шевченка обрізають дерева В Теребовлянські ЦРБ провели захід до Дня Злуки та в честь Героїв Крут У Збаразькому районі під пожежі згоріла пенсіонерка На Водохреща клуб «Нептун» запрошує тернополян і гостей (Програма) Козу водили, маланкували, пригощалися, веселилися (Фото) Пенсіонера, якого розшукували рідні та правоохоронці, знайшли у лікарні Різдвяні колядки заполонили еко-світлицю «зеленої» бібліотеки Голова облради Віктор Овчарук привітав владику Василія Семенюка з тезоіменинами Сьогодні, 17 січня, одна з вулиць Тернополя буде світла 500 доларів хабаря пропонував поліцейському житель Теребовлянського району На Тернопільщині у лісі знайшли тіло самогубця Винуватець ДТП біля Великого Глибочка перебуває у міжнародному розшуку Вибори 2020 на Тернопільщині: збільшили заставу для кандидатів, але зменшили кількість округів 28 тисяч гривень на рахунок афериста перекинула тернополянка\n12.09.2019 18:43 Джерело: TeNews\nЗниклі предмети поліцейські знайшли у будинку місцевого випиваки. Крадене він просто ще не встиг продати.\nПроти чоловіка відкрили кримінальне провадження за частиною 3 статті 185 Кимінального кодексу. Його аткож перевіряють на причетність до інших подібних крадіжок.\nДжерело: TeNews Теги: #тернопіль, #новини тернополя, #новини тернопільщини, #тернопільські новини, #Збараж, #район, #злодій, #пияк


Головна - Михайло-Жуківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів\nМихайло-Жуківська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів\n200 річчя з дня народження Т. Г. Шевченка\nНе забувайте незабутні...\nШкільна документація з охорони праці\nРейтинг роботи учителів та учнів\nЯк живеш, першокласнику!\nДругий клас - нове покоління\n19 квітня в нашій школі відбувя день цивільної оборони.\nНапередодні і в День ЦЗ були проведені інструктажі та практичні заняття з формувань ЦЗ, що дало можливість ще раз скоординувати дії підрозділів і провести термінову евакуацію за 5 хвилин. З учнями початкової школи проведено роз'яснювальну роботу.\nПроведене тренування показало, що члени педагогічного і учнівського колективів обізнані з правилами дій в надзвичайних ситуаціях і можуть організовано евакуюватись у небезпечне місце.\nУсі учасники тренування суворо дотримувалися правил техніки безпеки.\nФлеш-моб "Приєднайся до Дня довкілля - посади яблуню - дитинства оберіг"\n14 квітня 2016 року в Михайло – Жуківській ЗОШ І – ІІ ступенів був проведений флеш-моб "Приєднайся до Дня довкілля – посади яблуню – дитинства оберіг". Під час флеш-мобу було висаджено три яблуні. Активними учасниками стали всі класні колективи.\nВиставка патріотичних букетів\nВідповідно до Указу Президента України про відзначення Року англійської мови. 18 лютого 2016 року в школі була проведена рольова гра "У кафе".\nВ школі 19 лютого 2016 року відбулися наступні заходи:\n1. Проведено позакласний захід "Небесна Сотня. Зима, що нас змінила" у ході якого учні 6 класу розповіли вірші про Героїв Майдану. Хвилиною мовчання під пісню – гімн Майдану "Пливе кача…" учнівський та педагогічний колектив вшанували пам’ять загиблих героїв.\n2. В класних колективах були проведені виховні години, перегляд відеофільмів про трагічні події лютого 2014 року.\n3. Підготовлений шкільний проект "Історія Майдану у фотографіях".\n4. Оновлений шкільний куточок "Революція Гідності".\n27 річниця виведення військ із Афганістану\n12 лютого 2016 року в школі відбувся захід "Біль Афгану".\nНа захід були запрошені воїни-інтернаціоналісти, які мешкають на території Григорівської сільської ради: Шингирій В.В, Молчанов С.М, Богач О.Б, Гребенюк В.В, Морозов В.Г. З вуст ведучих заходу звучали слова, які проникали в душу кожного, хто був присутній в залі.\nЗі святом воїнів привітали Григорівський сільський голова Андрій Семіделіхін, директор школи Олена Коваленко, які побажали мирного неба над головами та ніколи не знати таких страшних подій. Воїнам було вручено квіти та подарунки.\nВ ході заходу були продемонстровані відеоматеріали, військові хроніки, звучали пісні афганської тематики. Присутні воїни ділилися між собою спогадами про страшні військові дії, впізнавали знайомі місця, які демонструвалися із військових хронік. Це ще раз об»єднало побратимів сильними вузлами військової дружби. Присутні воїни- афганці запропонували ввести традицію зустрічатися в Михайло - Жуківській ЗОШ І-ІІ ст кожного року.\nНе залишилися байдужими і мешканці села. які були присутні на заході. Хвилиною мовчання всі присутні вшанували пам»ять тих, хто не повернувся з війни. Після заходу воїнів – афганців запросили до святкового столу, який став можливий завдяки спонсорам – ВАТ «Людмилівський елеватор» (директор Михайлик В.В.), головам фермерських господарств: Пернацькому П.О., Андрющенко В.Л, одноосібникам Дегтяр В.О, Дзудзело І.В., сільському голові Семіделіхіну А.В. Своєю гостинністю порадував колектив школи. На згадку про зустріч було зроблено фото ,яке залишить пам ять в історії та у кожного, хто був присутній на заході.\nЗ приводу цього свята,в нашій школі відбулася урочиста лінійка і флеш - моб присвячений Соборності України "Ланцюг єднання".\nВідповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 13.08.2014 р. № 1/9 – 412 «Про проведення Уроків мужності».\nВ нашому навчальному закладі було сплановано цикл Уроків мужності, які стали фундаментом формування у дітей та молоді сучасної національної ідентичності на кращих прикладах мужності і звитяги, на героїзмі сучасної боротьби за незалежність і цілісність держави. Такі Уроки були проведені в усіх класних колективах нашої школи. Крім того 27.11.2014 року був в школі відкритий куточок «Героям АТО», де розміщена інформація про героя, який мешкає біля нашого села на ст. Людмилівка Цапенко Олексія, який був поранений під час виконання бойового завдання. Олексій був учнем нашої школи і ми всі пишаємося такими Героями, як він!\nДелегація нашої школи відвідали військову частину в с. Мартинівка Вознесенського району 05.12.2014 року на чолі з директором школи Коваленко О.П., де зустрілися з особовим складом військової частини. Велика робота була проведена вчителями школи Сабодаш Т.С., Молчанової Л.М., щодо збору теплих речей для воїнів АТО. Всі зібрані речі були передані у територіальний центр, а потім волонтерами і безпосередньо доставлені в зону АТО.\nЛюбов до України, самовідданість і патріотизм її захисників, активна громадська позиція українців особиста відповідальність за долю держави – це і є метою виховної роботи школи.\n27 листопада в нашій школі відбулося урочисте відкриття куточка, присвяченого Революції Гідності і воїнам, які воюють в зоні АТО. На відкритті були присутні т.в.о. голови Братської РДА Кузьміна О.П., представники структурних підрозділів райдержадміністрації, сільський голова Єфіменко В.І, педагогічний колектив нашої школи. Вдалий сценарій, влучно підібрані слова, які звучали з вуст педагогів нашої школи не залишили нікого байдужими. Молчанова Л.М., Сєнцова О.С., Семіделіхіна Н.В., Сабодаш Т.С., Квятковська А.Б., Гулій О.Ф. попрацювали над експонатними матеріалами кутка.\nВ цей день в школі відбувся ярмарок, який був проведений зусиллями школи та дитячого садка. На відкриті були присутні почесні гості, батьки, мешканці села. Директор школи Коваленко О.П. зазначила, що кошти, які будуть зібрані під час проведення ярмарки будуть направлені на допомогу бійцям АТО.\nВедучими ярмарки були Сєнцова О.С. вчитель початкових класів та Пірязєва Т.Ю. вихователь дитячого садка. На ярмарку було все: пісні та танці у виконані учнів школи та дитячого садка, яскравий гумор і чудова українська випічка, рулети, груші, яблука та багато ще корисного і смачного!\nПогожі жовтневі дні продовжують радувати нас своїм теплом та гарною погодою. І саме в один із таких днів 10 жовтня до Михайло – Жуківської ЗОШ з’їхалися учні трьох шкіл: Григорівської ЗОШ І- ІІІ ст., Костуватської ЗОШ І - ІІ ст., Кам’яно – Костуватської ЗОШ І – ІІ ст. на зональні змагання з міні-футболу. Перед початком змагань команди привітали одна одну, побажали успіхів. Слово взяли директор школи Коваленко О.П., головний суддя Куксенко Т.М.. Вони висловили радість з приводу такої зустрічі, сподівання на гарну гру, суддями по черзі були вчителі Грединарь А.В., Кушніков В.В., Овчаренко Р.І.\nВ результаті запеклих змагань команда Костуватської ЗОШ виборола І місце, команди Кам’яно – Костуватської ЗОШ, Михайло – Жуківської ЗОШ, Григорівської ЗОШ відповідно посіли ІІ, ІІІ, IV місця.\nПісля зустрічі директор нашої школи Коваленко О.П. вручила переможцям кубок, а грамоти всім учасникам вручив вчитель фізичної культури Кушніков В.В. На протязі всієї гри на стадіоні за станом здоров’я гравців слідкувала фельдшер Михайло – Жуківського ФАПу Савінова Т.М.\nДля відновлення втрачених сил командам був запропонований солодкий чай з цукерками та печивом.\nВсі учасники змагань залишилися задоволені. Висловили сподівання, що це була не остання така зустріч.\nМ - Жуківської ЗОШ І-ІІ ст..\nЗакриття Шевченківських днів\nБрейн-ринг за творами Тараса Шевченка.


Американка 24 роки отримувала пенсію померлої матері - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 15 грудня 2017, 08:33\nАмериканку засудили за махінації з пенсіями\nЕмму Картер-Александр засудили до 13 місяців в'язниці.\nМешканку штату Каліфорнія 66-річну Емму Картер-Александр Федеральний суд міста Сакраменто засудив до 13 місяців в'язниці через махінації з пенсією матері, яка померла 24 роки тому. Про це повідомляє Fox News.\nЗазначається, що жінка взяла на себе догляд за своєю матір'ю Дороті Гріффін в квітні 1991 року і незабаром отримала право знімати чеки з пенсією, які відправлялися раз на місяць.\nЗа даними телеканалу, Гріффін померла в 1993 році. При цьому Картер-Александр регулярно звітувала про те, як її мати витрачає ці гроші. Насправді зловмисниця оплачувала пенсією свої витрати, включаючи авіаквитки, номери в готелях, ремонт і технічне обслуговування машини, а також покупки в магазинах.\nНагадаємо, жителька села Гвіздець Івано-Франківської області роками отримувала в Пенсійному фонді виплати на померлу сестру.


У моєї прапрабабусі залишилася обручка. Вона переходила у спадок. Якось до моєї прабабусі, підійшла циганка і сказала, що на нашому роду псування і це зробила жінка, говорила ще про кільце. При цьому жодна з них не просила грошей, говорила і мовчки йшла – ЦЕ EASY\n27.06.202127.06.2021 AuthorAuthor 13:39\nPREVIOUS Попередній запис: Вийшла заміж у 22 роки за чоловіка набагато старшого себе, ми прожили 9 років і мені стало дуже нудно з ним. Мама мені говорила, що різниця у 18 років потім нагадає про себе, але я не вірила\nNEXT Наступний запис: Снилося мені, що я прокинувся в якомусь теплому, дивовижно зручному і такому по-домашньому затишному ліжку. На мені лежав коричневий плед, подушка була великою і м’якою, лежати б так насолоджуватися. Та ось тільки помітив я, що лежу не в своїй кімнаті


Індивідуальні Аеродром Птах репелент Електронні Sonic Booster репелент Постачальники і виробники - Завод Прямий Опт - Болан\nГоловна > Продукт > Контроль електричних птах > Електронний детонатор\nАеродром Птах репелент Електронні Sonic Booster репелент\nНазва продукту: Аеродром птахів репелент електронний звуковий підсилювач птах репелент Давайте спочатку поговоримо про те, чому ми повинні запобігти птахів. Для аеропортів аварії птахів страшні, а маленькі птахи можуть завдати величезних втрат. Дані показують, що птиця вагою 1,8 кг зіштовхується з швидкістю 550 літаків ...\nНайменування продукту: Аеродромний репелент для птахів електронний звуковий пристрій для птахів\nДавайте спочатку поговоримо про те, чому ми повинні уникати птахів. Для аеропортів аварії птахів страшні, а маленькі птахи можуть завдати величезних втрат. Дані показують, що птах вагою 1,8 кг зіштовхується з літаком, який перевищує 550 кілометрів на годину, виробляючи 25 тонн удару, що еквівалентно нападу артилерійського снаряда. Птахи та дика природа впливають на американську цивільну авіацію на $ 600 мільйонів на рік, консервативно оцінюючи, що вони коштують світовій авіаційній промисловості $ 1,5 мільярда на рік. За останні 20 років 220 людей по всьому світу померли від аварій птахів. Пташині аварії не тільки приносять величезні втрати і небезпеки для життів і майна пасажирів, але також викликають багато непрямих економічних втрат, таких як затримки рейсів. Адже важливість безпеки пасажирів у пасажирів більша, ніж усе інше. Тепер Світова організація цивільної авіації визначає аварії птахів як одну з основних небезпек авіакатастроф класу А. Птахи стикаються двома способами: вони стикаються на фюзеляжі літака, або вони всмоктуються в двигун. Останнє є найбільш шкідливим.\nТаким чином, робота з відштовхування птахів в аеропорту є дуже важливою. Як відбивати птахів і запобігати птахів? Птахи дуже розумні тварини, і район аеропорту є відносно великим, покладаючись тільки на традиційні методи, щоб примусити птахів трудомістким і трудомістким, і ефект не є хорошим. Високотехнологічна продукція тут висвітлює технічні переваги, ефект відштовхування птахів є чудовим.\nЕлектронний вибуховий пташиний засіб BSQ-1019, розроблений та розроблений компанією Баодін Болан, покладається на електронну високовольтну машину для виробництва високочастотної звукової хвилі для досягнення мети репеленту.\n1. Параметри продукту:\n1. Електронна звукова машина та електронний твітер можуть виробляти більше 120 децибел звуку, а також спеціальні звукові хвилі, що відштовхують птаха.\n2. Електронний звуковий бустер: 8 секунд / час (найкоротший) - 10 хвилин / час (найдовший);\n3. Електронне сопрано: 8 секунд / час до 80 секунд / час, повторний цикл;\n4. Ефективний діапазон дії: зосереджений на репелентах, ефективний діаметр - більше 300-400 метрів.\n1. Пристрій можна використовувати безперервно протягом всього дня.\n2. Коли пристрій використовується в аеропорту, він спеціально розроблений з легкими складними стрижнями для забезпечення безпеки польотів.\n3. Матеріали, що використовуються в пристрої, не будуть створювати перешкоди для літака.\n4. За даними виду птахів, дія приладу буде поступово виявлятися, щоб птахи не наважилися знову прийти.\n5. Пристрій зелений і екологічно чистий, і не має вибухового шумового забруднення.\n6. Пристрій легко встановлювати, регулювати, використовувати, завантажувати і розвантажувати. Він може працювати нормально після установки та налаштування.\n3. Інші параметри:\nРозмір форми: 500 * 180 * 450 мм\nВага нетто: 6.5KG\n4. Джерело живлення: 12В промислового джерела живлення достатньо. Ця частина не входить до стандартної комплектації цього виробу. Будь ласка, придбайте його самостійно.\nHot Tags: Аеродром птахи відштовхує електронні звукові прискорювачі птахів, постачальники, виробники, фабрика, оптова, купити, налаштувати\nБагатофункціональний електронний динамік для фермерс...\nНавколишнього середовища і вітром відштовхує птах


Шарій: оточення екс-лідера фракції Порошенка наживається на ремонтах доріг України - Україна реалії\nОсоби, що входять до оточення нардепа від «Європейської солідарності» (перейменована партія «БПП») Артура Герасимова, отримують контракти на ремонти українських доріг, однак виконують роботу «на папері» або проводять її за завищеними розцінками.\nЦе стверджує Анатолій Шарій, журналіст і відеоблогер, який проживає в даний момент на території Європейського Союзу.\nУ новому влозі Шарія заявляється, що у Фастові Київської області контракт на дорожній ремонт був укладений з фірмою, якою керує Роман Косинський, помічник нардепа Герасимова. Журналіст підрахував, що ремонтні роботи та закупівля необхідного обладнання були виконані за завищеними цінами.\nАналогічну ситуацію Шарій помітив й при ремонті доріг на Тернопільщині. Там контракт дістався підприємству Артема Гриненко, який також є помічником колишнього лідера фракції БПП у Верховній Раді 8 скликання.\nНагадаємо, що Артур Герасимов брав участь в дострокових парламентських виборах 21 липня від партії «Європейська солідарність» під 11-м номером у списку.


Зеленський обговорив із Назарбаєвим окупацію Криму і війну на Донбасі\n22 Жовтень 2019, 20:52\nПрезидент України Володимир Зеленський обговорив із першим президентом Казахстану Нурсултаном Назарбаєвим питання російської окупації Криму і війну на Донбасі. Про це повідомляє прес-служба глави української держави.\n«Під час зустрічі порушувалося питання війни на Донбасі і окупації Криму. Нурсултан Назарбаєв заявив, що Казахстан завжди підтримував територіальну цілісність і суверенітет України», – йдеться в повідомленні.\nНа сайті Назарбаєва зазначено, що в ході зустрічі перший президент Казахстану привітав Володимира Зеленського з перемогою на президентських виборах в Україні.\n«Я стежу за кожним днем України. Ваша країна мені небайдужа. І не тільки тому, що я колись два роки навчався в Україні. З перших днів незалежності я був добре знайомий з усіма президентами вашої країни», – заявив Назарбаєв.\nВін також висловив стурбованість у зв'язку з подіями в Україні. Назарбаєв особливо наголосив на важливості мирного врегулювання конфлікту на південному сході України.\nНурсултан Назарбаєв подав у відставку в березні цього року. При цьому він довічно залишився головою Ради безпеки Казахстану та головою правлячої партії «Нур-Отан».\nНазарбаєв беззмінно очолював Казахстан з квітня 1990 року. У квітні 2015 року він був переобраний на п'ятий президентський термін на дострокових виборах. На них він набрав 97,75% голосів виборців.