Як побудувати успішний шлюб | Блог Деми Сруссоса\nЯк з багатьма хорошими речами, тривалий брак, задовольняє обох подружжя, вимагає часу і зусиль – причому від обох сторін. Вашою винагородою буде щастя вищого порядку, мир в сім’ї, спокій і надійний притулок від усіх тривог у вашому домі.\nЦе не просто і не складно, але для багатьох самоконтроль може стати справжнім викликом.\n– Подячні листівки з великим написом «Спасибо!»;\n– Коробки з шоколадом;\n– А насправді нічого крім вас самих, ваших терпіння, любові і бажання створити хороший, міцний шлюб.\n1. Хольте і плекайте все спільне, що є між вами. Розшукайте щось подібне серед ваших інтересів – те, що приносить задоволення і радість вам обом.\n2. Поважайте і цінуйте ваші відмінності. Вчіться один у одного. Будьте вдячні і навчитеся розуміти відмітні стиль, підхід до різних речей і індивідуальність дружини / чоловіка – особливо, коли вони розходяться з вашими власними. Дуже часто відмінності можуть принести задоволення вам обом.\n3. Культивуйте в собі терпіння. Дайте вашому (їй) чоловікові / дружині достатньо часу, щоб досягти комфортного для нього / неї консенсусу на обраному ним / нею шляху.\n4. Вчіться бути розуміючими і розвивайте в собі здатність бачити світ очима свого (їй) чоловіка / дружини. Для цього потрібна увага і бажання не абстрагуватися від чужих потреб і бажань, а дійсно побачити і зрозуміти їх.\n5. Діліться своїми почуттями та емоціями в регулярних особливих розмовах. Приємна атмосфера в хорошому ресторані допомагає відкрити двері в інтимні куточки і поділитися сокровенним. По-справжньому слухайте вашого партнера. Переконайтеся, що дивіться прямо в очі своїй коханій / свого коханого.\nЧоловіки, ми всі знаємо, як ви цього не любите. Але чи починайте ділитися вашими почуттями з найближчою людиною на світі – з вашою дружиною, – або, нарешті, вирішите, вона – повна дурочка або лінивий геній чи екстрасенс, що має розуміти всі ваші внутрішні переживання з єдиного погляду і з півслова, але не робить цього. Пані, не бійтеся поділитися з чоловіками вашими почуттями, тільки не підвищуйте тон, поясніть все як слід, але при цьому постарайтеся використовувати зрозумілі і точні фрази і не розтягуйте тему на годину.\n6. Намагайтеся у вищій мірі позитивно ставиться до всього негативного (як і не реагувати занадто палко), ЩО спливає або ЯК відбувається в розмовах або діях.\n7. Нехай пройде деякий час після того, як ви зіткнулися з чимось розчаровує у вашому (їй) дружині. Коли ви терплячі, очевидне рішення прийде незабаром само собою. Виспіться як слід, і додаткові факти, які допоможуть вам прийняти об’єктивне рішення, спливуть на поверхню у вашій пам’яті.\n8. Знайдіть застосування ваші неминучі відмінності в тому вигляді, який допоможе зміцнити і поглибити вашу взаємну любов. Намагайтеся висловлювати свої почуття без агресії і заняття оборонної позиції. Слухайте один одного з відкритим розумом – з нескаламученої гнівом або образою свідомістю, – і шукайте рішення, яке по максимум влаштує вас обох.\n9. Вчіться говорити спасибі за найменші речі. Ця подяка може бути короткою і в той же час непідробною.\n– Чоловікам і жінкам по-різному, але всім нам потрібна новизна і різноманітність у стосунках. Не давайте собі загрузнути в побутовій колії і буденності, в той час як з багатьма парами це трапляється вже на другий місяць після шлюбу. Як давно б ви не були одружені, даруєте вашої улюбленої квіти просто так – різні букети або якщо вона дуже любить якийсь конкретний вид, зупиніться на ньому; влаштовуйте для чоловіка різноманітні сюрпризи в ліжку (тільки не переборщіть з ентузіазмом); організуйте один для друга несподівані вечори-вечері при свічках або походи в ресторан;\n– Особливо після того, як у вас з’являться діти, а часом буде розписано до дрібниць і можливості побути разом стане все менше, створіть свій графік, або для більшої спонтанності просто домовтеся про кількість вечорів на тиждень, які ви будете присвячувати тільки один одному. Підготовляє до них як слід, і проводьте якомога більш весело і приємно. Насолоджуйтесь компанією один одного і не забувайте частіше сміятися разом;\n– Хоча б раз на пару років їздите на відпочинок без дітей – ці дорогоцінні романтичні моменти відпочинку і розслаблення можуть стати для вас справжнім рятівним колом.\n« Як замінювали побутову хімію в давнину\nЯк зав’язувати французький вузол »


Репетитор Анна Назаренко id:64044 - Англійська мова - Букі\n«Репетитор з англійської мови. Готую до IELTS, освіти за кордоном та міграції. Також проводжу заняття з школярами та діточками.»\nПідготовка до ЗНО Підготовка до ДПА (9 клас) 10 - 11 класи 7 - 9 класи Підготовка до ДПА (4 клас) 5 - 6 класи Молодші класи 1-4 Підготовка до школи Репетитор для дітей Підготовка до олімпіад TOEFL, IELTS Розмовна мова Носій мови Репетитор для початківців Граматика Рівень А1-А2 (Beginner, Elementary) Рівень B1-B2 (Intermediate) Рівень C1-C2 (Advanced, Proficiency) Підготовка до вступу за кордон До співбесіди в посольстві\nРепетитор з англійської мови. Досвід роботи - 5 років. Досвід проживання та навчання за кордоном - 8 років. Навчалась в Abbotsholme School, потім закінчила коледж University of Leeds. Зараз навчаюсь у University of Hertfordshire. Готую до IELTS, освіти за кордоном та міграції.\nЗаняття проводжу тільки в Skype\nІндивідуальний підбір програми для кожного учня, в залежності від вимог.\nПідготовка до іспитів (IELTS, FCE,ЗНО, ДПА)\nПриватний репетитор з досвідом викладання 5 років. Досвід проживання та навчання в Великобританії - більше 10 років. За моєю авторською методикою учні освоюють граматику за рік, долають мовний бар'єр і пишаються своїм акцентом.)\nДітям пояснює дуже доступно.\nДуже хороший репетитор і просто прекрасна людина !!!)) Завдяки заняттям з Ганною, я подолала розмовний бар'єр і підтягла граматику! Відмінні результати, рекомендую !!!))\nЗаймаюся із усіма рівнями володіння мовою : Beginner - Proficiency. Діти та дорослі. Без вікових обмежень.\nРепетитор з англійської та української мови. Працюю вчителем англійської мови в дитячому садку міста Києва. Займаюся підготовкою до ДПА та ЗНО.\nРепетитор з англійської мови, 13 років досвіду викладання в групах та індивідуально\nАнна Н. репетитор - Англійська мова. Київ.


Дієта Дюкана "" Атака "": продукти і меню для фази "" Атака "", рецепти страв\nВсім відома дієта Дюкана ("Атака", "Чергування", "Закріплення", "Стабілізація") була представлена фахівцем у галузі медицини та дієтології. Він розробив справді унікальний раціон харчування, завдяки якому практично будь-хто може домогтися оптимальної маси тіла і не виходити за її рамки протягом тривалого часу.\nСуть білкової дієти\nОбов 'язкові дії\nМ 'ясний пиріг\nЛепешка из отрубей.\nОсобливою популярністю користується фаза "Атака". Вона має свої переваги і недоліки, а також особливості, завдяки яким у людей є шанс прийти до ідеальної фігури. Але розбиратися з усім цим необхідно по порядку.\nМолодим людям, які ще жодного разу не сиділи на дієтах, цікава суть французького раціону. Його основою є білкове харчування і раптове обмеження споживаної кількість жирів і вуглеводів. Ефективність можна відчути вже на 3-4 день після переходу на нову систему.\nДо дієти Дюкана зверталися багато голлівудських зірок. У їх число входить усіма улюблена Пенелопа Крус, з якою беруть приклад багато дівчат.\nДеяким людям здається, що подібна система надто жорстка, але ця думка змінюється у них після першого ж дня. Насправді в процесі схуднення за цією методикою відчуття голоду з 'являється вкрай рідко - тільки лише у випадках, коли доводиться пропустити прийом їжі, чого робити не рекомендується.\nРаціон передбачає споживання досить великої кількості білка, який, як відомо, виступає будівельним матеріалом для клітин організму кожної людини. Меню дієти Дюкана ("Атака") на кожен день складається саме з нього. Це в деякій мірі забезпечує збереження досягнутого результату після завершення курсу схуднення.\nНайперша і найважливіша фаза в дієті Дюкана - "Атака". Вона є найбільш небезпечною для організму, тому до її початку обов 'язково потрібно ознайомитися з чіткими рекомендаціями від самого автора.\nНасамперед необхідно обчислити зайву вагу. Розрахувати його можна за допомогою безкоштовного калькулятора, наданого на офіційному сайті у відкритому доступі. Там розрахунок проводиться як заповнення анкети. Якщо можливості скористатися таким способом немає, то вирахувати можна і самостійно. Для цього від зросту необхідно відняти 100 (для чоловіків )/110 (для жінок). Таким чином, дівчина зі зростом 170 сантиметрів повинна важити 60 кілограмів.\nКрім визначення зайвої ваги, важливо пам 'ятати ще одне правило - фаза не повинна тривати довше рекомендованого часу. Розрахувати його досить просто:\nдля володарів зайвої ваги менше 5 кг. Атака повинна тривати від 1 до 3 діб;\nпри зайвій вазі 5-10 кг потрібна фаза в 3-5 днів;\nякщо зайвими є більше 10 кг, то "Атаки" потрібно буде дотримуватися не менше 5 і не більше 9 днів.\nОбов 'язково потрібно тримати під контролем свої статки. Як вже було сказано вище, фаза є небезпечною для здоров 'я, оскільки під час її дозволяється споживати виключно тваринні білки. Через це створюється досить високе навантаження на нирки і з 'являється зневоднення всього організму. Експерти стверджують, що саме це і є основою стрімкого скидання ваги в перший час дієти.\nУ меню дієти Дюкана при "Атаці" на кожен день дозволяється включати наступні продукти:\nпісне м 'ясо (конина, телятина, кролик, яловичина, свинина до 6% жирності);\nяйця (не більше двох жовтків на добу, білки - без обмежень);\nпотроха (теляча мова і нирки, печінка телятини або свійської птиці);\nм 'ясо птиці (без шкірки);\nмолочні продукти низької жирності (сир, кефір, йогурти, сухе молоко);\nшинка (жирністю не більше 4%);\nриба (у свіжому, консервованому або в копченому вигляді).\nВсі страви обов 'язково повинні бути приготовані без жиру. Вживати їх дозволяється в будь-якій кількості і в будь-який час дня.\nКрім цього, варто розглянути дозволені добавки:\nтоматна паста (до двох столових ложок);\nкорнішони (пара штучок);\nізомальт (15 г);\nлимон (не більше 1,5 плода);\nкрабові палички (близько 6-7);\nклейковина (пара столових ложок);\nолія (кавова ложка).\nСпоживати все це, звичайно, можна, але в обмеженій кількості. Перевищувати зазначену норму не варто, так як це сповільнить досягнення бажаного результату.\nПо дієті Дюкана в дні "Атаки" необхідно підтримувати тонус організму. Для цього потрібно випивати понад 2 літри води на добу, а також з 'їдати 1,5 столові ложки вівсяних відрубів. Якщо є індивідуальна непереносимість вівса, то його можна замінити такою ж кількістю гречки, але вживати її дозволено тільки в сухому вигляді. Разом з тим щоранку або вечора слід вирушати на прогулянку на 20-30 хвилин. Непогано було б проводити повноцінні тренування в домашніх умовах або в спортивних залах, опрацьовуючи різні м 'язові групи.\nСтандартне меню дієти Дюкана при "Атаці" розраховане на 7 днів. У кожному з них має бути рівно 4 прийому їжі. Між ними слід робити перерви в 1,5-2 години.\nУ перший день по дієті Дюкана при "Атаці" слід харчуватися так:\nна сніданок омлет з м 'ясом і гуртка кави;\nна обід рибний суп і ломтик хліба з відрубів;\nна південь запіканка з сиром;\nна вечерю м 'ясо в запеченому вигляді і чай (краще зелений).\nНаступного дня меню буде наступним:\nвранці творожні млинці з відрубів, чашка чаю;\nвдень м 'ясний суп з яйцями;\nпівдень - натуральний йогурт;\nвечір - риба в тушкованому вигляді.\nНа третій день слід харчуватися так:\nперший прийом - яєчня зі слабосоленою сімгою і чай або кавою;\nдругий прийом - котлети з курки і йогурт;\nтретій прийом - кефір і сир;\nчетвертий прийом - запечена в чистому вигляді риба.\nУ четвертий день раціон буде таким:\nсніданок - чай і хлібці з відрубів з сиром;\nобід - суп з овочів;\nпівдень - йогурт без наповнювачів і творожна запіканка;\nвечеря - м 'ясо в запеченому вигляді і кефір.\nНа п 'ятий день дієти меню потрібно побудувати таким чином:\nранок - йогурт і варені курячі яйця;\nдень - котлети з риби та кефір;\nпівдень - молоко і сир;\nвечір - плавлений сир, філе індички і чай.\nПередостанній день буде наступним:\nна сніданок кави та яєчня;\nна обід супчик з фрикадельками;\nна південь отруби і кефір;\nна вечерю чай і морепродукти.\nХарчування на сьомий день таке:\nперший прийом - запіканка з сиром і чай;\nдругий прийом - вуха з відрубами;\nтретій прийом - йогурт і сирники;\nчетвертий прийом - кефір з котлетами з м 'яса.\nПри бажанні дозволяється міняти місцями м 'ясо та рибу. Крім того, замість них можна скушати сир (як чистий, так і у вигляді запіканки). Кількість споживаної рідини в цьому раціоні відсутня, але завжди слід пам 'ятати, що між прийомами їжі потрібно випивати по парі склянок води (чай і кава не враховуються).\nДля деяких фаза "Атака" в дієті Дюкана може здатися занадто нудною, так як в ній немає ніяких особливих страв. На щастя, правилами раціону не заборонено вносити туди деякі зміни і готувати їжу з додатковими інгредієнтами, щоб забезпечити організм усім необхідним.\nНижче надано кілька рецептів, якими сміливо можна користуватися при дієті Дюкана на фазі "Атака". Всі вони доступні кожному худіючому, так як інгредієнти легко можна купити в найближчому магазині, а на готовку доведеться витратити не більше півгодини.\nПід час дієти Дюкана при "Атаці" кожен день можна готувати рагу з овочами та індичкою. Для нього потрібно взяти наступні інгредієнти:\nцибулина не надто великого розміру;\nрозмарин і кріп;\nфіле грудки індички - 650 грам;\nморква і кабачок середнього розміру.\nНарізати кабачок кубиками і загасити на сковороді під кришкою до м 'якості.\nПодрібнити філе і додати до попереднього інгредієнта.\nНатерти моркву і разом з іншими інгредієнтами викласти на сковороду.\nПродовжувати гасити до того моменту, коли всі інгредієнти стануть м 'якими.\nДієтичні творожні панкейки нікого не залишать байдужим. Таку страву можна готувати по дієті Дюкана при "Атаці" на кожен день. Робиться воно з таких компонентів:\nзамінник цукру і кориця за смаком;\nнежирний сир - 2 столові ложок;\nтворожна маса - не більше 100 грам.\nНасамперед необхідно збити всі продукти в окремій ємності, залишивши окремо трохи творожної маси для змащування панкейків. Після потрібно розігріти сковороду, налити трохи масла і дати йому нагрітися. Потім туди потрібно викласти трохи тіста і прожарити кожен бік по 2 хвилини, накривши кришкою.\nТаким способом необхідно викласти все тісто. Коли готові панкейки охолонуть, їх обов 'язково потрібно промазати м' яким сиром і викласти їх один на одного. Зверху такий "тортик" "слід посипати корицею, після чого він буде готовий до вживання.\nСмачний і ароматний пиріг з м 'ясом і зеленню приводить в захват кожного дегустатора. Для нього знадобляться:\nбілки курячих яєць - 4 штуки;\nсіль - близько половинки чайної ложки;\nсир - 300 грам;\nкефір - півсклянки;\nспеції до смаку;\nсушена зелень - столова ложка;\nНа приготування потрібно витратити не більше 40 хвилин, якщо робити все покроково:\nПропустити крізь сито сир і спеції.\nЗ 'єднати разом ці суміші і половину філе курки і збити в блендері.\nМ 'ясо подрібнити і з' єднати з молочною масою (кефір і сир).\nЗмішати всі компоненти, вилити готове тісто в форму і посипати зеленню.\nВипікати на середньому вогні близько півгодини.\nЩоб не відчувати дискомфорт, відмовившись від борошняних виробів, можна зробити пелюш. Для неї будуть потрібні:\n1 столова ложка пшеничних відрубів;\n1,5 столової ложки вівсяних відрубів;\n3 столові ложки кефіру низької жирності.\nВсі компоненти потрібно змішати до однорідності і залишити буквально на 20 хвилин, щоб відруби встигли розбухнути. Після цієї маси потрібно викласти в заздалегідь підготовлену форму і помістити в розігріту до 220 градусів духовку. Випікати ліпешку необхідно всього 10 хвилин. Після закінчення цього часу випічку потрібно дістати і остудити. При бажанні зверху можна посипати зеленню. Така страва буде дуже смачною з кефіром або ряжанкою.\nЧому зняться померлі родичі?\nКому що носити...


Волинських воїнів-добровольців провели на війну\n3 Листопада 2014 10:19\nПобажати щасливої дороги і повернення бійцям 3-го батальйону Добровольчого Українського Корпусу прийшли лучани учора, 2 листопада.\nПровести луцьких воїнів на Схід зібралося чимало краян. Трепетне прощання відбулося біля пам’ятника Тарасові Шевченку, що поруч із головним корпусом Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки.\n«І знову в бій за рідну Україну, за красу її, знедолений народ! Наші воїни стають щитом від ворога, від його проходження далі, незламність їхнього духу лякає супротивника і захоплює душі небайдужого українського народу. Нехай з ними буде Бог і перемога!» - йдеться у офіційній спільноті батальйону у соцмережах.\nПобажати бійцям перемоги та швидкого повернення прийшли рідні, близькі, друзі та просто краяни. Дівчата одягнули віночки. А сміливці взяли із собою прапори, дитячі малюнки, та інші дарунки, які постійно нагадуватимуть воїнам, що їх чекають вдома – живими та неушкодженими.\nПомолитися за волинських добровольців прийшли й представники духовенства. Разом з присутніми вони почитали молитву, благословили хлопців у добру путь та окропили освяченою водою молодих патріотів.\nЗауважимо, що на передову відправилось 17 бійців Добровольчого українського корпусу. Багатьом із них раніше уже доводилось відчути на власному досвіді грікий присмак війни.\nВолинському батальйону передали «Бандерівця» 16 Жовтня 2014 19:00\nВолинські волонтери доставили на схід 2 тонни продуктів 20 Липня 2015 13:17\nТаня Показати IP 3 Листопада 2014 10:45\nДорогі наші ВОЇНИ. Щасливої дороги. Нехай Матінка Божа Вас оберігає від куль. Повертайтеся скоріше живими і здоровими додому з перемогою.\n*********** Показати IP 3 Листопада 2014 11:06\nМолимось за вас усіх, хто нас захищає. Удачі вам! Чекаємо всіх живих і здорових!\nМарк Показати IP 3 Листопада 2014 11:25\nГляньте фото тут _http://www.volynnews.com/news/economics/holovu-lutskoyi-rayrady-bezpidstavno-zvynuvachuiut-u-nazhyvi-na-milyon/ і чим ми хужі. З це ще треба воювати?\nЮрій до Марк Показати IP 3 Листопада 2014 12:45\nМоскаль ти (палишся)... Невже ще вам ватнікам не дійшло, що тут тупа пропаганда не діє.\nИван к Марку Показати IP 3 Листопада 2014 14:13\nБиомасса из даунбасса, хлеборезку закрой!\nCтепан Бандерка Показати IP 3 Листопада 2014 19:09\nСвідок... Показати IP 4 Листопада 2014 08:19\n.... Тільки не сприйміть мене за ватніка.... Ну, але, якщо сприймете, то грець із ним))) Але питанячко: чому ці усі молодики, як і п"ятірка ти, що цього ж таки дня на чолі із Бакуліним Володимиром із ДУКу не були мобілізовані до лав ЗСУ ще в квітні...... і які донині в голоді і холоді боронять ашу землю?? Відповідь проста: відкосили свого часу або дійсно не придатні до військової служби, чи не так? Можливо ісує 3 варіант..... Я нічого не маю проти, просто "остоЄбЄніло", шо воєнкамати всей страни туда відправили пацанов як м"ясо більше аніж півроку тому, а тут 10 ентузіастів надумали Батьківщину позахищати тиждень-другий і ЇМ ДЕФІРАМБИ наспівувати..... Воєнкамати тисячами відправляли волинських хлопаків і ніхто не знав..... Взнавали їхні імена, коли вони поверталися ГРУЗОМ 200...


Абрикос - книжки видавництва, історія розвитку, сильні сторони компанії\nВидавництво Абрикос: книжки в онлайн каталозі книгарні Наш Формат\nКниги видавництва Абрикос\nМій великий Віммельбух. Транспорт\nЦей великий віммельбух відкриє для Вас багато незвичайних історій: жвавий рух в місті або пригоди відвідувачів зоопарку, гул техніки на будівельному майданчику або лунання оркестру сільського свята. Усюди відбувається щось цікаве! Смішні, барвисті ілюстрації сповнені різноманітних подій. Кожен раз,\nКарколомний детектив для дітей у чудовій книзі «Таємні агенти близнюки. Крадіжка у Нью-Йорку»! Викрали відому картину з Музею мистецтва Метрополітен в Нью-Йорку! Хто з десятьох підозрюваних з картотеки Інтерполу виявиться винним? Застосуй свої детективні здібності та допоможи Олівії та Оліверу,\nМій день. Розглядай та шукай\nБарбара Єленкович, Сюзанна Гернхейзер\nПроведіть цікавий день з Олесею, наповнений бурхливими подіями в дитячому садочку, зоопарку, будівельному майданчику чи на огляді у лікаря. Отримуй завдання для пошуку та знаходь цікаві речі на сторінках нашого Віммельбуху.\nФольфганг Метцгер, Сюзанна Гернхаузер\nВіммельбух «В аеропорту» – це перші знання для маленьких любителів літаків. Літаки злітають і приземляються цілий день. Усе, що відбувається на злітно-посадкових смугах, можна побачити з оглядової тераси. У залі очікування та в літаку також можна відкрити для себе багато нового. Цей віммельбух\nФольфганг Метцгер, Сюзанна Гернхейзер\nПодорож поїздом — це особливий досвід у житті дитини. Яку інформацію можна дізнатися на залізничному вокзалі? Як знайти потрібну колію та вагон? Куди прямує поїзд? Чим займається машиніст? Короткі історії про подорож поїздом та перша інформація про залізничну дорогу.\nЛіс за ніч побілів, засяяв проти місяця і став таємничим. Скоро розпочнуться Різдвяні свята і до людей прийде Святий Миколай! Цікаво, чи прийде він у ліс до тварин? Тут його ще ніхто не бачив... Тільки Оленятко одного разу почуло дзвоники і Сорока побачила яскраві стрічки після чарівної ночі! Що\nНорберт Ланда, Аннабель Спенслі\nСанта-Клаус знає всіх дітей, але те, що Різдвяне Мишеня живе у будинку Санти — таємниця, яку досі ніхто не знав — навіть сам Санта-Клаус — тому що маленьке Мишеня вміє дуже добре ховатися. Поки Санта-Клаус загортає свої подарунки, Мишеня уважно за ним спостерігає і підбирає все, що впало на


У Миколаєві будують танкер-хімовоз для голландської компанії - ШоТам\nУ Миколаєві будують танкер-хімовоз для голландської компанії\nНа Чорноморському суднобудівному заводі компанії “Smart Maritime Group” у Миколаєві триває будівництво танкера-хімовоза на замовлення голландської компанії.\nПро це повідомили в прес-службі компанії “Smart Maritime Group”, до якої належить завод.\nЩо будують і за скільки?\n“На Миколаївській верфі Смарт Мерітайм Груп триває будівництво танкера-хімовоза на замовлення голландської компанії VEKA Shipbuilding WT B.V.”, – йдеться у повідомленні.\nВартість контракту складає більше 145 млн грн. Такі танкери перевозять небезпечні хімічні речовини наливом. Зазначається, що наразі вже сформовано більше половини циліндричної частини корпусу. Одночасно йдуть роботи по формуванню носового і кормового країв танкера та інші. Всі виконані роботи перевіряє відділ технічного контролю верфі і приймає представник регістра.\nЧитайте також: В Україні вироблятимуть іонно-плазмові двигуни для космічних супутників\nЗгідно з умовами контракту, компанія виготовить корпуси, пофарбує їх, проведе монтаж загальносуднових систем трубопроводів і палубного насичення. Довжина кожного корпусу – 110 м, ширина – 13,5 м, маса – 1200 т, вантажомісткість – 5320 т. Термін будівництва одного судна – 11,5 місяців.\nЩо це за компанія?\nЧорноморський суднобудівний завод входить до Smart Maritime Group (SMG) – найбільшого суднобудівного холдингу України.\nВін об’єднує два суднобудівних підприємства України – Чорноморський та Херсонський суднобудівні заводи.\nЧитайте також: Як ремонтують єдиний в країні криголам “Капітан Білоусов”\nВиробничі потужності суднобудівних підприємств дозволяють будувати середні й великотонажні повнокомплектні судна водотоннажністю до 120 тис. тонн, виконувати складні судноремонтні роботи. Замовниками заводів виступають компанії з Росії, Нідерландів, Норвегії, Великої Британії й ін.\nСтратегія Смарт-Холдингу середньостроковій перспективі націлена на зміцнення позицій в галузі середньотоннажного повнокомплектного суднобудування на ринках Європи і Балтії.\nВийшов тизер анімаційного серіалу про героїв української міфології (ВІДЕО)\nВ Україні представили тизер стрічки про фантастичний Всесвіт, у якому живуть міфічні боги, чарівні істоти та казкові персонажі.\nПрем’єра серіалу запланована на 2023 рік.\nДія стрічки відбувається у Чарівному світі, де мешкають Велес, Перун, Сварог, Домовик, Кобиляча Голова, Ох та інші міфічні постаті.\nГоловні герої серіалу – маленька відеоблогерка Софійка та її братик Богданчик, які потрапляють з нашої реальності до Чарівного світу, де їм доведеться здійснити дивовижну подорож та пройти випробування, щоб врятувати обидва світи від злого Пека.\nНад створенням серіалу працює команда проекту «Чарівний світ UA», яка займається популяризацією української міфології і вже створила мобільний додаток з доповненою реальністю та настільну гру «Чарівний світ. Джерело сили».\nУ серіалі буде використана методологія едьютейнменту, тож він виконуватиме не лише розважальну, а й освітню функцію.\nОкрім української міфології серед тем серіалу: піклування про навколишнє середовище, розуміння взаємозв’язків людини і природи, побудова «екологічно чистих» стосунків з оточуючими.\nПроект створюється за підтримки Українського культурного фонду.\nНагадаємо, в Україні створили дитячий застосунок про українську міфологію.\nЯк ми повідомляли раніше, український мультфільм «Слоуни» вийшов онлайн.\nКиянин із діагнозом ДЦП виготовив рекордну експозицію із сірників (ФОТО)\n32-річний киянин створив найбільшу в Україні експозицію з сірників, повідомила у фейсбуці керівниця Національного реєстру рекордів України Лана Вєтрова.\nМихайло Горбаток власноруч виготовив рекордну експозицію із оздобленням природними матеріалами.\nВ експозиції відтворено українську хату з подвір’ям, на якому розташована криниця-журавель та пасіка. На побудову цього експонату пішло близько 13 тисяч сірників.\nДля тину довкола подвір’я була використана лоза, дах хати, сараю та вуликів покритий соломою, а двері та ставні на вікнах відчиняються.\nВідомо, що це вже другий рекорд Михайла Горбатка, який має 1 групу інвалідності. У 2015 році був зареєстрований його перший рекорд – модель автомобіля із 6000 сірників.\nНагадаємо, військовий з протезом протягнув літак на 6,4 м і встановив рекорд України.\nЯк ми повідомляли раніше, у Ніжині встановили рекорд під час цілодобових читань творів Миколи Гоголя.\nФото: Лана Вєтрова.\nДо Міжнародного дня волонтера розповідаємо історію Аліни Михайлової – однієї з багатьох людей, чиє життя повністю змінилося з 2014 року. Вона прийшла на Майдан студенткою факультету політології, аби «побачити всі процеси зсередини». Але просто спостерігати довго не могла – стала волонтеркою і допомагала з пошуком зниклих безвісти. Із закінченням Революції гідності громадська діяльність Аліни лише набрала обертів. Спершу вона допомагала бійцям на сході, а згодом – долучилася до їхніх лав та почала рятувати життя військових.\nВолонтерка, засновниця дніпровського відділу організації «Армія SOS». Доброволиця-парамедик на фронті\nДепутатка Київради від партії «Голос». Членкиня комісії з питань бюджету та соціально-економічного розвитку\nМайдан став періодом першого свідомого волонтерства\nІз волонтерством я потроху знайомилася ще з дитинства. Я родом із Дніпра, і в нашій області було декілька притулків для тварин. Ми з татом стабільно раз на місяць відвозили туди речі й корм для тварин, вигулювали чотирилапих, допомагали з прибиранням. Для мене це було нормою.\nФото: Alina Mykhailova / Facebook\nВзагалі я хотіла бути археологинею, але батьки не дуже радісно це сприйняли. Вони поставили умову: я маю вивчати політологію. Рідні чомусь вирішили, що це – моє. Зараз я не шкодую, що обрала такий фах. В Київському університеті імені Т. Г. Шевченка знання були не про те, як будувати країну чи робити політику, а про щось глибше, щось світоглядне. Це допомагало формувати свою позицію щодо різних подій.\nРеволюція гідності була періодом мого першого свідомого волонтерства. Я прочитала у Twitter, що Мустафа Найєм збирає людей на Майдані. Прийшла туди просто як студентка, якій було цікаво. Чомусь я собі вирішила: якщо вчуся на факультеті політології, то маю бачити всі процеси зсередини, тож повинна бути до них долученою. І перші дні я просто приходила на Майдан і дивилася, що там відбувається.\nКоли почали формуватися студентські колони, наш університет не сильно підтримував Майдан. Якщо у «Могилянці» студентів ледве не звільняли з пар, і вони могли йти на мітинг, то в моєму виші були випадки, коли нас прямо закривали в університеті. Тому це був не лише протест проти системи в країні загалом, а й внутрішній – проти нашого закладу освіти.\nПолеглі герої лежали на землі, бо під моргом – «беркутівці»\nКоли стався перший силовий розгін студентів, я почала волонтерити у профспілках. Там була величезна кухня, де всі нарізали їжу для людей на барикадах. Я брала тацю й ходила роздавати хлопцям гарячі напої та щось смачненьке. А вже після розстрілів – пішла до Михайлівського собору, де був намет Громадського сектору Євромайдану. І кажу: «Я хочу щось робити!». Офіційно я в організацію не вступала, але ми з одногрупницею брали на себе майже всі нічні зміни. З вечора і до ранку відповідали на дзвінки та зустрічали людей, які шукали зниклих безвісти.\nПам’ятаю, як до мене підійшов один чоловік і каже: «У мене є питання. Мій син пропав безвісти, і його шукає мама». Ми почали переглядати списки. Людина з названим ім’ям та прізвищем була записана серед тих, хто в реанімації. Я набрала лікарню, і там мені це підтвердили. Чоловік подякував і поїхав туди. І десь через годину на мій штабний телефон приходить повідомлення від цього батька: «Дякую вам за все! Мама впізнала сина в морзі. Але ви тримайтеся, робите корисну справу». З’ясувалося, що в реанімації була інша людина з таким самим прізвищем, ім’ям та по батькові. Буквально через 20-30 хвилин матір поїхала в морг і там упізнала цього хлопця.\nЦя подія мене – 19-річну дівчину – дуже змінила. Було важко усвідомити, що відбувається в нашій країні. Я бачила, як перший час на Михайлівському соборі Герої Небесної Сотні лежали просто на землі. Ми з волонтерами боялися віддавати їх у морги, бо там чергували «беркутівці». Просто під ковдрами лежали люди, які віддали за цю країну своє життя, і ми не могли на той момент поховати їх із почестями. Але зробили це пізніше, коли Майдан «перекипів». Уся ця ситуація мене морально і фізично підкосила. Я лоб у лоб зіштовхнулася з сумною реальністю, в якій на той момент жила наша держава.\nРозвіювала міф, що «Донбас годує Україну»\nПісля Майдану мені було складно адаптуватися до реальності. У мене ще був «юнацький максималізм», хотілося протистояти й далі, змінювати країну. А вийшло так, що Революція гідності завершилася, ми – перемогли. От і все, можемо розходитися та їхати додому. Тоді лише починалася окупація Криму. Всім було зрозуміло, що в країні відбувається щось жахливе. До того ж на Донбасі почалися закиди про те, що: «Мы кормим всю Украину. Донбас не станет на колени!».\nІ я вигадала собі проєкт, який називався «Зшивання сходу та заходу». У його межах їздила на захід України, спілкувалася там із працівниками різних сфер і розвіювала міф, що «Донбас годує Україну». У тих регіонах люди теж важко працюють, зокрема і фізично. І вони самі себе «годують», наповнюють бюджет України тощо. Згодом я ще трішки поїздила обласними центрами, зняла важливий відеоролик-звернення до місцевих жителів Луганської та Донецької області.\nБійці поїхали на фронт без їжі та білизни\nЩойно я повернулася з тих поїздок – окупували Крим. Я розуміла, що мушу щось робити, бо відчуваю в цьому гостру потребу. Але що саме – було незрозуміло. Тоді працювало вже чимало різних організацій, і я не знала, де буду більш потрібна. Тому вирішила, що волонтеритиму самостійно. У своєму Twitter я написала: «Друзі, сьогодні під Фуршетом у Києві збираю продукти для бійців на фронті. Якщо маєте бажання – приєднуйтеся». Починала з того, що просто стояла там із візком і плакатом. Люди виходити з магазину, бачили це, верталися і купляли якість продукти та приносили мені.\nВідтак я почала опікуватися львівською 23-ою окремою механізованою бригадою імені короля Данила. Вона якраз поїхала на свою першу ротацію в Амвросіївку (зараз це окупована територія). Хлопці відправилися на Донбас абсолютно без засобів захисту та якихось елементарних речей. Навіть із підвезенням харчів туди виникали проблеми. Це було так: є загроза – збирайтесь і їдьте, ось вам форма, каска, бронежилет і зброя. Бійці говорили: «У нас немає, що їсти. Ми лише встигли купити локшину швидкого приготування, але й вона вже закінчується».\nІ от я з волонтерами допомагала зі збором харчів та інших речей – навіть елементарних, як от спідня білизна. Збирали також каски та бронежилети. Спершу відправляли все це поштою, а потім почали їздити самі. Спілкуючись із хлопцями, я почала розуміти, що таке «оптичні приціли», «тепловізійні приціли», які є класи бронежилетів, які з них потрібні на фронті тощо. Військовим волонтерством я займалася з 2014 до 2016 року. Я і зараз це продовжую, але вже допомагаю одинично, практично тільки добровольцям.\nДніпряни не одразу довіряли волонтерам свої кошти\nУ 2014 році я збирала кошти на тепловізор для армії, і мені написав один чоловік: «Я готовий передати вам тисячу доларів, але треба, щоб ви її вивели через SWIFT-платіж». А на той момент такі платежі могли проводити лише великі організації, як от «Повернись живим», «Армія SOS», «Крила Фенікса» чи «Народний тил». І мені треба було до когось звернутися, щоб вони прийняли ці гроші на свій рахунок, вивели й віддали мені або самі купили тепловізор. Я звернулася до «Армії SOS» – просто знайшла їх в інтернеті, написала одному з учасників. І вони погодилися, вивели ці кошти, купили тепловізор, і я передала його хлопцям.\nПісля цього організація запросила мене займатися волонтерством разом із ними. У той час я жила в столичному гуртожитку, з якого влітку треба було їхати. І я кажу: «Друзі, вибачте, мені немає де жити в Києві, тож я повертаюся додому в Дніпро. Тому, мабуть, буду працювати окремо від вас». Натомість вони запропонували відкрити на моїй батьківщині офіс їхньої організації. Ми це зробили. Я опікувалася Донецькою областю, а київський осередок «Армія SOS» – Луганщиною. Ми закривали різні потреби бійців, наприклад, коли їм бракувало якоїсь спеціалізованої техніки.\nДніпро – трохи специфічне місто. На той момент у нас було багато волонтерських організацій, але місцевим було важко їм довіряти свої гроші. Особливо мені – маленькій дівчинці, яка просто поширює в інтернеті фотографії та розказує про війну. Але згодом жителі звикли до нас. В офісі постійно був хороший потік людей, вони приходили й просто запитували: «А як там на фронті? Розкажіть». Було важливо підтримувати інформаційну кампанію саме в цьому місті східного регіону. А ще ми провели першу в Україні документальну виставку з війни. Люди приходили, дивилися, розуміли, що за 200 кілометрів від них відбуваються такі події, там гинуть хлопці, і їм потрібна підтримка.\nІз захистом диплому першими привітали хлопці з окопів\nУ 2016 році на війні загинув мій дуже близький друг. Це був другий момент, який змінив моє життя і сприйняття цього світу. Ми були такі рідні, святкували разом у підрозділі Різдво, Новий рік, дні народження. Коли я захистила диплом, то перші люди, які мене привітали, були хлопці з окопів. Вони вже стали моєю сім’єю, до якої я щоразу поверталася. Знала, що кожен із них будь-якої миті може загинути. Але насправді я в це не вірила. Неможливо, щоб ця людина померла. Володимир Цірик був командиром 9 роти 23-ї бригади, кадровим військовим. Його називали майбутнім генералом. Тим, хто мав змінити хід цієї війни та нашу армію.\nЦя втрата стала для мене сильним ударом. На чотири місяці я просто вимкнулася від усього. Поїхала з сім’єю в гори, певний час була без зв’язку. Це був переломний момент, коли я мала вирішувати: або йти з військового волонтерства і займатися своїм життям, або не залишатися у ролі волонтерки, а ставати військовою, доброволицею. Мені здавалося, якщо люди гинуть, і ми не наближаємося до перемоги, то немає цінності моєї волонтерської роботи. Я вирішила йти на війну, оскільки не могла собі дозволити просто закрити книжку цієї історії «Майдан, війна» і сказати: «Народ, тепер без мене, розбирайтеся».\nЗавжди хотіла бути військовою і доброволицею\nКоли я повернулася з подорожі та вперше за чотири місяці відкрила Facebook, побачила, що добровольчий батальйон «Госпітальєри» проводить курси домедичної допомоги. Було достатньо пройти цю підготовку – і можна їхати на Донбас. Я сприйняла це як знак. Зібрала речі, написала їм, що готова приїхати. Важливий момент: я завжди хотіла бути і військовою, і добровольцем.\nНа початку війни я не могла зрозуміти, де можу застосувати свої сили. Тому у 2014 році в мене був страх, що я не можу бути медиком, якщо я боюся крові. А другий варіант – стати стрільцем – це теж не моя історія. Але насправді через два роки, у 2016-му, я зрозуміла, про що це було. Я боялася зізнатися собі, що не була готова брати відповідальність за людей, за їхню безпеку та життя. Адже в будь-якому випадку, навіть якщо ти не командир, а просто якась бойова одиниця (медик, стрілець), – все одно несеш відповідальність за людей, які перебувають поруч із тобою.\nА якщо ти медик – ти взагалі відповідаєш за життя людини, яка апріорі може бути поранена будь-якої миті. Й у 2016 році через загибель близької людини я зрозуміла, що готова брати цю відповідальність на себе, готова віддавати цій діяльності всю себе. Хотілося приділити максимум часу і зусиль тому, щоб Україна стала вільною, повернула свої території. І в жовтні я пройшла курси, а вже через два тижні поїхала на першу ротацію в Широкине як парамедик. Пробула так практично дві ротації, може, навіть три. Там я зустріла Новий рік вже як боєць добровольчого підрозділу. Так почалася моя військова історія.\nНайкращі часи мого життя – це Широкине\nЯ завжди говорю про те, що найкращі часи мого життя були на ротації в Широкине. Це селище, в якому немає місцевих людей, тому що лінія фронту проходить населеним пунктом, а далі воно вже окуповане. І там були тільки військові. Ми практично постійно жили в підвалі, тому що весь час відбувалися обстріли. Це була зима, у нас навіть не було води. Її привозили, вона замерзала, і ми топили буржуйки.\nА ще в нас майже не було світла – лише дві години на добу, протягом яких ми заряджали все, що було потрібно. Решту часу ми жили при свічках, оскільки в будинку вікна були застелені мішками з піском (аби не потрапили уламки), а, отже, в нас постійно було темрява. Попри те, що в нас не було зручностей для життя, але мої найкращі враження, якщо їх можна так назвати, були саме з того періоду життя.\nМене нічого не турбувало, окрім того, що в мене є ворог, є побратими, і наше завдання – воювати. Поруч були люди, які мої навіть за цінностями, адже це добровольці. Коли ти волонтер, приїжджаєш до них і їдеш назад. А тут ти живеш з ними щодня, чуєш ці розмови. Ви встаєте зранку і п’єте разом каву, йдете на пост, усе обговорюєте. Й ось так триває життя і точиться війна.\nЗавдяки волонтерам створили нову медичну службу\nУ 2017 році я перейшла в інший підрозділ – першої штурмової роти «Правого сектора». Там взагалі не було на службі медиків, і я погодилася допомогти. Потрібно було збирати всі свої знання та експертів з домедичної допомоги. Тоді у нас із різницею буквально в місяць загинули двоє бійців. І вони померли просто тому, що наш підрозділ був розтягнутий вздовж лінії фронту, і мені потрібно було до них їхати десь півтори години. На моїй позиції також були поранені. Це мене сильно картало.\nЯ не розуміла, як таке може бути. Треба було щось змінювати. Тоді були волонтери, але не в тих масштабах, коли можна сказати: «Слухайте, нам потрібні реанімобіль та машина для евакуації», і всі тобі кидають гроші. Доводилося ходити до меценатів, пояснювати: «Так, є інші медичні служби, але існує реальна потреба, люди гинуть, бо до них не встигають приїхати медики з інших позицій». І так за сім місяців нам вдалося укомплектувати службу за протоколами НАТО. Ми підготували один евакуаційний автомобіль, й у кожного бійця була окрема аптечка з наповненням. Нам вдалося побудувати абсолютно нову історію в українському війську та у фронтовій медицині.\nВеликим визнанням були моменти, коли бійці з досвідом служіння в НАТО говорили: «Молодці, ми пишаємося вами, адже у вас все так само як і у нас». Я дуже пишаюся, що нам це вдалося. До того ж ми зробили це без допомоги держави, винятково силами волонтерів та небайдужих людей. Усі, хто міг, скинулися грошима. І так утворилася нова медична служба в добровольчому підрозділі. Вона й сьогодні працює на війні.\nТри роки провела на війні, а потім подумала: «Для чого це все?»\nУ 2019 році в мене стався важкий момент у житті. Я не назву це депресією чи ПТСР, це радше було знецінення себе. Я практично три роки не виїжджала з війни. Хіба що мала тижневу відпустку раз на шість місяців. Решту часу я проводила на війні у своєму підрозділі. І настав момент, коли я прокинулася зранку, і в мене виникло питання: «Для чого це все?». Час іде, люди живуть у мирних містах, їх абсолютно не турбує, що відбувається на фронті. Це все цікавить тільки нашу команду волонтерів і військових.\n«Чого я досягла в житті?». У мене постійно виникало питання про те, чи був сенс витрачати стільки часу, якщо він не приніс перемоги в цій війні або хоча б просування далі на територіях. Я вважала, що деградую, не можу вести дискусію на будь-яку тему, крім війни. Насправді так воно й було. Я обирала винятково військове й волонтерське оточення. Коли приїжджала на сесію в університет, мені не було про що говорити з одногрупниками. І мене це лякало.\nЦе був якийсь рівень божевілля. Я стала у своєму підрозділі «маленьким сепаром», який ходить і каже: «І що далі? І що буде?». І тоді я підійшла до командира й сказала: «Слухай, я не вивожу, мені важко. Відчуваю, що в мене відбуваються якісь зміни, які я не можу контролювати. Мені потрібна якась допомога, можливо, просто поїхати додому». І він відповів: «Так, без питань».\nПоїздка у США повернула до життя\nМій друг, з яким я познайомилася в Громадському секторі Євромайдану, подав мене на програму стажування в Конгресі США Open Vote. Це програма лідерського характеру про обмін між Україною та Сполученими Штатами для військовослужбовців, добровольців та волонтерів. Ми мали приїхати, поділитися власним досвідом і почути досвід американської армії. Мені здавалося, що мене ніхто не відбере. Я ледве заповнила ту анкету й одразу налаштувала себе, що нічого не вийде. Але через три місяці мені зателефонували й сказали: «Аліно, ви пройшли відбір!».\nДля мене ця поїздка стала ковтком свіжого повітря. Ми багато спілкувалися саме з жінками з армії США. Я повернулася додому абсолютно іншою людиною. Це було мені потрібно для того, щоб переоцінити все, що відбувалося в моєму житті та моїй країні останні 4-5 років. Після цього я одразу подалася на другу освіту та ветеранську стипендію імені Богдана Радченка. Хоча я й тут не дуже вірила, що в мене вийде.\nБорюся з незаконними забудовами у столиці\nВідтак мені було важливо знайти своє заняття, яке хоч якось би продовжувало мою діяльність у всі ті роки війни. І я пішла працювати менторкою в «Українську академію лідерства». Я була наставницею для випускників, що стало важливим етапом моєї соціалізації. Ми зі студентами спілкувалися 24/7, їздили в Авдіївку, я знайомила їх зі своїм підрозділом. І коли я йшла з цієї роботи, вони понаписували мені дуже багато листів, де дякували за переданий досвід.\nФото: Eugene Loyuk / Facebook\nЗараз я є депутаткою Київради, працюю на громадських засадах. Ідеологічно найважливіша моя ініціатива – демонтаж Пам’ятного знаку на честь дружби міст Києва і Москви. Багато хто мені говорить: «О, ви тільки руйнувати можете! А побудуйте щось десь». Ми обов’язково це зробимо, але перед тим паралельно будемо викорінювати такі речі, як ця, які здаються дивними на восьмий рік війни. Також я постійно борюся з незаконними забудовами. Люди кажуть, що я божевільна, тому що це важко і небезпечно для життя. І хоча я не маю команди, справляюся зі своєю задачею. На жодному об’єкті, за які я взялась з громадою, не почалась активна фаза будівництва.


Олена Кудрей: «Фотографія для мене – це спосіб пізнання світу» – Travel News\nTravel News / Арт / Олена Кудрей: «Фотографія для мене – це спосіб пізнання світу»\nНад виданням Travel News працює команда справжніх професіоналів, і ми раді розповідати про них. Тому познайомимо вас ближче з київським фотографом Оленою Кудрей, з якою Travel News співпрацює вже не перший рік.\nПочалася її кар’єра фотографа 10 років тому зі зйомок для культового фестивалю сучасного мистецтва Гогольфест. Від репортажів до весільних зйомок – Олена пробувала свої сили в різних жанрах та зупинилася на портретах. «Люблю, коли дивишся на людину крізь об’єктив, а бачиш її сенс. Коли сам герой з фотографії заглядає тобі в душу. Коли є щось більше, ніж просто краса, коли в очах людини емоції, які не можна описати словами, і весь цей коктейль вдається зловити в моменті», – розповідає фотограф.\nТакий творчий підхід і особливий погляд їй знадобився для масштабного проєкту – зйомок двох сезонів балету The Great Gatsby, в якому брали участь провідні танцівники Маріїнського театру та зірки американського Complecxions Contemporary Ballet.\nСвіт мистецтва – не єдина сфера інтересів Олени. Зараз вона робить комерційні зйомки для топових медіа й рекламу для брендів. Окрім Travel News, в її портфоліо є зйомки для журналів Playboy, XXL, Wedding Magazine, Pink, телеканалу Music Box, рекламні кампанії та каталоги для брендів Walker, Must Have,Rito.\n«Фотографія для мене – не просто професія. Це – спосіб пізнання світу, рефлексія, можливість працювати з цікавими людьми й реалізовувати завдання різної складності, від камерних персональних зйомок до об’ємних командних проєктів», – додає Олена.


Результати 204-223 з 434\nМікселліни ольвійського декрету на честь Протогена (історико-археологічний аспект) \nЗроблена спроба історичної та археологічної ідентифікації мікселлінів, що згадуються у відомому ольвійському декреті на честь Протогена, в контексті загальнополітичної ситуації у ПівнічноЗахідному Причорномор’ї та ...\n«Моя робота — турбувати вічність...» \nДо 60-річчя Сергія Буйського\nНа 70-річчя Вадима Сергійовича Бочкарьова \nЛитвиненко, Р.О.; Отрощенко, В.В. (Археологія, 2010)\nУкраїнські археологи щиро вітають з поважним ювілеєм знаного російського археолога, блискучого дослідника старожитностей Причорномор’я доби бронзи Вадима Сергійовича Бочкарьова!\nНабір для гри у горщику з Ніконія \nЧерняхов, І.Т.; Лежух, І.П. (Археологія, 2008)\nПублікація унікального набору з зубів корови, знайденого у горщику на території Роксоланського городища Овідіопольського р-ну Одеської обл. (античного міста Ніконія).\nНаселення Лівобережної України давньоруської доби за матеріалами антропології \nРудич, Т.О. (Археологія, 2009)\nСтаттю присвячено антропологічним дослідженням населення давньоруського часу лісостепової частини Дніпровського Лівобережжя.


- Що відбудеться найстрашніше, коли скажете правду?\n- Не знаю, вона мабуть буде плакати, бо кожен день питає «Коли тато повернеться додому?».\n- Вам легше, що мовчите?\n- То чому не кажете? Коли настане час говорити?\n- Пройшов рік, два… коли?\n- Ні, так довго мовчати не можна…\n- Дитина не пробачить.\n- Так коли?\n- Мабуть вже треба…\nЗамислюється. Обговорюємо як можна це зробити менш боляче для дитини. Мама рішуче налаштована. Через тиждень зателефонувала сказати, що все добре сталося, що дівчинка плакала, що плакали вдвох, але тепер набагато легше, немає тягаря на душі. Стали трішки ближче одна до одній. Горе зблизило.\nЄ відношення до смерті і втрати, як до чогось дуже поганого, негативного. Але останні події показують, що все далеко не так, що поруч з утратами є і придбання, є місто прояву чогось дуже доброго, гарного в людях. Військові дії, що йдуть на Сході країни, загострили багато больових точок і як наслідок пов’язали життя людей з втратами, біллю, і звичайно ж необхідністю переосмислення цінностей, формуванням нових цілей, пристосуванням до нових умов життя. Багато хто змінив свій життєвий шлях. Люди, що потрапили у вир непередбачуваних подій вимушені адаптуватися до них.\nЛітня жінка. Не може пережити смерть сина. Втрати в житті були і раніше, але такої величезної – ніколи. Як жити далі, нащо? Нічого не хоче. Поруч доросла донька, їй теж боляче, але те що з матір’ю, теж болить. Дві жінки, вони теж зустрілись з втратою, зустрілись, коли пройдено якийсь життєвий шлях, є досвід, але обидві безпорадні, розгублені, ображені. Винен весь світ, війна, лікарі, уряд, люди поруч. Настає час, коли треба когось звинуватить, від цього тимчасове полегшення, це щось пояснює, надає сенсу того що трапилось, але не виключає біль, тільки приглушує її.\nЗа останній час дуже часто можна почути . «Як би не війна, він би не поїхав туди, вибрав іншу дорогу, послухав мене». «Як би не війна ми поїхали в Донецьк там гарні лікарі, йому би поставили правильний діагноз, якби ми не виїхали цього б не сталося, цей клімат не для нього, вона почувала себе тут дуже погано, а там де ми жили у минулому було гарно, вона не хворіла. Як би не війна вона б не переживала так сильно не боялася, не захворіла на рак, такий стрес що ми пережили втікаючи від війни…». За цим стоїть безпорадність розгубленість, неспроможність визнати свою обмеженість, образа на весь світ, а якщо заглибитись, то почуття провини. «Я не була переконливою, він поїхав тою дорогою і їх обстріляли, як би не війна, мій син був би живим, проклята віна, я б жила в себе дома і з моєю дитиною нічого б не сталося».\nВійні приділяється багато уваги. Якщо в мирний час більш звинувачували Бога, або лікарів, або один одного, то зараз - війна, це основний винуватець втрат що відбуваються. Безпечніше для себе звинувачувати фактор на який не можеш впливати, війна - один із засобів звинувачення, який дає змогу безпечно відреагувати біль під час проживання горя, втрати.\nГоре неможливо оминути, перейти, проповзти під ним, його треба пережити. Переживання - єдиний спосіб вийти з горя здоровим. Щоб вийти з горя, треба пройти крізь нього .\nВтрата це справа особиста. Кожна людина переживає її особливо, по своєму. Пам’ятаю як моя тітка в мирний час втратила двох синів. Це горе накрило її з головою минуло багато років, а вона так и не оговталась від цих потрясінь.\nВажливо розуміти, що підтримка з боку близьких, або просто не байдужих людей дає величезний ресурс для горюючого. Ті, хто не мають підтримки можуть бути більш невтішними.\nЖінка самотня, вона втратила будинок, в який вкладала все своє життя. Його розбомбили. Її горю немає межі. Вона безперервно оплакує свою втрату. Вона один на один зі своїм горем. Втішити її неможливо, можна тільки прийняти її біль. Вона для неї безмежна.\nМама, яка втратила сина по «недбалості» лікарів, переживаючи своє горе починає безперестанно хворіти. Вона теж виснажена і знесилена. Вона не повинна плакати, так сказав лікар, але сльози ллються як з відра. Здається що виплакала себе до останку. Немає ні розради, ні підтримки. В цих реаліях вона одна. Переселилися удвох з сином і тепер його немає. «Це неможливо пережити, ніхто не може зрозуміти моє горе, тяжкість болю» - говорить зневірена жінка. Якби не війна, він ніколи б так не захворів, а якби й захворів, то результат був би іншим. Тут все погано, все не влаштовано. Сенсу немає.\nСім'я, що втратила 2 маленьких дітей, загиблих в результаті обстрілу. На столі в центрі їх фото в чорній рамці. На них ще живі і щасливі діти, вони посміхаються, радіючи чомусь своєму. Тепер їх немає. Бабуся справедливо звинувачує війну, за якою стоять невідомі їй люди, які вбили онуків (дошкільнят). Вона в розпачі, вона опікувалась дітьми, бо їх мама померла до війни. А тепер втратила и цих двох янголят. Жінка плаче і розповідає які вони були гарні та чемні діти. Вона питає в чому вони завинили, що буде далі, коли це скінчиться? Не отримуючи відповіді знов плаче. Але на порозі з’являється менша донька, вона щось каже, жінки обговорюють буденні справи, життя рухається далі. Є підтримка, вона допомагає жінці. Бігають інші онуки і бабуся не так невтішна в горі, вона втішається присутністю близьких.\nМожна навести багато прикладів коли втрати руйнують, але вони також впливають на зміну світогляду і допомагають зрозуміти, що є найцінніше в житті людини. Досвід таких людей надихає рухатись вперед не тільки тих, хто втратив, в й тих, хто продовжує жити мирним життям і не має в ньому сенсу.\n«Ця війна для мене» – каже молода жіночка переселенець. «Вона показала мені хто я. Раніше ставилась до людей, які жебракують як до другорядних, другосортних. А тепер, бачите, сама милостиню прошу. Прийшла за допомогою. Тепер часто згадую себе ту, яка пихата, дивюсь собі…».\n«Ця війна для мене» – каже інша жінка. «Я не розуміла і не цінила свого чоловіка, а зараз, коли ми так багато пережили вдвох, коли він захищав і підтримував мене, я зрозуміла, наскільки він важлива людина в моєму житті. А був час, коли хотіла піти від нього. Прийшла біда, все змінилося…».\n«Ні, – каже ще одна жінка – це для мене прийшла війна. Я всім була незадоволена. Дім не такий, діти неслухняні, грошей мало. Зараз втратили все. Живемо в чужій квартирі, а як поїду додому, подивитися на зруйновану хату, так і цілувала б кожен її куток. От зараз до церкви ходжу. А раніше насміхалася над віруючими…».\nІ звичайно, проблема втрати часто породжує проблему сенсу життя. Для багатьох людей питання втрати пов'язані з придбанням віри в Бога, це також допомагає пережити біль.\nДуже важко перерахувати всі психологічні проблеми, з якими стикаються люди, що переживають втрати, проте важливо відзначити, що в складні періоди життя найбільш актуальними стають екзистенціальні питання пов'язані не тільки з сенсом життя, а й з любов'ю, честю, обов'язком, вірою, надією, відданістю, вдячністю, довірою. У обстрілюваних селищах, люди об'єднуються і піклуються одне про одного, вони відзначають, що раніше, до війни, так не робили. Тобто змінюється якість відносин, та життя в цілому.\nРобота з людьми, які пережили втрату, допомагає знайти взаємозв'язок між якістю життя і ставленням людини до втрати. Ці поняття пов'язані між собою і залежать один від одного. Одне визначає інше. Тут зачіпаються всі сфери і різноманіття проявів життя. Це і внутрішній світ самого чоловіка, його взаємини з оточуючими, його світогляд і інтереси, рівень освіти і освіченість, установки на вирішення своєї долі або її уникнення. Психологічні проблеми є найскладнішими, саме вони впливають на якість подальшого життя. Підтримка і увага з боку референтних осіб (лікарі, психологи, психотерапевти, соціальні працівники), а також близьких родичів, можуть бути вирішальними на шляху їх вирішення.\nПідводячи підсумок, можна ще раз підкреслити, що біль, смерть втрати - невід'ємна частина життя людини. Людина протягом всього життя стикається з втратою, але усвідомленість приходить тільки з безпосередньою зустріччю з нею. Коли ми говоримо про смерть, то маємо на увазі не тільки тілесне вмирання, а й втрату себе, звичайного способу життя, житла, втрату сім’ї, роботи, друзів та ін. Все схильне до вмирання, має свій кінець. Це своєрідні виклики долі на які повинен відповісти кожен, хто з ними зіткнувся. Проходячи свій життєвий шлях, дуже важливо відчувати підтримку і розуміння з боку оточуючих, близьких і не дуже. Однак, слід пам'ятати, що бажання самої людини повернутися обличчям до життя, стоїть на чолі його душевного зцілення.\nГнездилов А. В. Психология и психотерапия потерь. Пособие по паллиатив¬ной медицине для врачей, психологов и всех интересующихся проблемой. — СПб.: Издательство «Речь», 2002. — 162 стр.\nДейтс Б. Наутро после потери, 1999. –\nСловник української мови. Академічний тлумачний словник (1970-1980) http://sum.in.ua/s/utrata\nОльга Максимова, психолог, тренер РОДИННОГО КОЛА


Кріплення для сонячних станцій. Кріплення для сонячних батарей. Кріплення для сонячної панелі. Купити системи кріплень в Києві, Чернігові, Кропивницькому, Черкасах, Житомирі, Полтаві, Україна. Ціна кріплень для сонячної батареї.\nКомплект кріплень сонячних батарей для похилого даху\nПрижим двосторонній 50 мм. Прижим для сонячних батарей.\nПрижим кінцевий 35 мм. Прижим для сонячних батарей.\nПрижим кінцевий 40 мм. Прижим для сонячних батарей.\nРейка для кріплення сонячних батарей\nЗ'єднувач S-рейки. Кріплення сонячних батарей.\nКріплення для сонячних батарей дозволяють надійно встановлювати панелі на різних поверхнях при найефективнішому куті нахилу, для максимальної генерації електроенергії сонячною станцією. Системи кріплень для сонячних станцій умовно можна розділити на наземні і дахові, з оцинкованого та алюмінієвого сплавів, стаціонарні і рухливі (критеріїв поділу дуже багато).\nЗастосування кріплень для сонячних батарей або систем кріплень для сонячних станцій дозволяє проводити монтаж якомога швидко і ефективно, з мінімізацією ризиків пошкодження від вагового, вітрового та снігового навантаження на місці встановлення (дах, грунт, наземна конструкція) і на самі сонячні батареї.\nНа етапі проектування сонячної станції, вибір робиться на користь найбільш ефективного місця встановлення та застосованих кріплень сонячних панелів індивідуально для кожного об'єкту. Основна умова полягає у досягненні оптимального розташування масивів сонячних батарей по відношенню до сонця (кут нахилу 35 градусів (+-8 градусів) направленого в сторону до Південного, Південно-Східного або Південно-Західного).\nНеобхідність застосування різних видів кріплень для сонячних батарей обумовлена наявністю на об'єктах, вже встановлених покриттів з бітумної або металочерепиці, шиферну або полімерної черепиці. Оптимально підібрані кріплення для сонячних батарей найбільш ефективно виконують свої функції і довше прослужать на встановленому об'єкті.\nДовірте підбір обладнання та монтаж сонячної станції HEXAGON-ENERGY. Ми пропонуємо і впроваджуємо індивідуальний варіант технічного рішення з оптимальними фінансовими вкладеннями для швидкої окупності Вашої сонячної станції. Вибір за Вами!


Поцілунок сонця: фотодерматози в практиці педіатра - Дитяча клініка Kinder Klinik\nГоловна › Статті › Дерматологія › Поцілунок сонця: фотодерматози в практиці педіатра\nОсь і настало довгоочікуване літо з довгим світловими днем, активними прогулянки, сонячними ваннами в водойм. Однак для нашої шкіри — літо один з найскладніших періодів. Агресивна дія ультрафіолету викликає фотодерматози (простіше кажучи, сонячні опіки), що в свою чергу провокує цілий каскад патологічних реакцій у всіх шарах шкіри. В цій статті дитячий дерматолог KinderKlinik Ніна Прищепа розповість про різні типи фотодерматозів і як вберегти ніжну шкіру дитини від агресивного впливу ультрафіолету.\nЩо таке фотодерматози\nЦе група захворювань, при яких шкіра надмірно сприйнятлива до дії ультрафіолетового випромінювання. В основі фотодерматозів полягає явище фотосенсибілізації, яка виникає під дією особливих речовин. Вони можуть бути екзогенні (зовнішнього походження, наприклад, деякі препарати) і ендогенні (внутрішнього походження, наприклад, патологічні пігменти).\nЗа перебігом можна виділити гострі (виникають негайно, швидко згасають) і хронічні (повільно розвиваються, тривалий час зберігаються) фотодерматози. До гострих форм відносяться:\nсонячний опік • токсичні медикаментозні реакції • фотоконтактного дерматиту • сонячна кропив’янка\nполіморфного фотодерматозу • світлова віспа • пелагра • пізня шкірна порфірія • стійка світлова еритема • актинічний ретікулоід\nЛікування при різних станах призначає виключно лікар-дерматолог, в залежності від клінічної картини, віку та особливостей стану пацієнта.\nОскільки все фотодерматози обумовлені впливом ультрафіолетових променів певної довжини, обмеження інтенсивності їх дії дуже важливо для настання ремісії. Звичайно, повністю виключити вплив ультрафіолету неможливо, але розумні заходи безпеки завжди ефективні. При наявності хронічних фотодерматозів слід дотримуватися наступних заходів: • максимально обмежити перебування на сонці влітку • носить вільний одяг і головні убори • використовувати санскрін (сонцезахисні засоби) з мінімальним SPF 30 При фототоксичних і фотоаллергічних реакціях необхідно виключити контакт з речовиною препарату, реагентом), які є тригером. Навіть здоровим людям, які не страждають від фотодерматозів, слід систематично використовувати сонцезахисні засоби, а не сприймати сонячні ванни в активні години сонця (з 11.00 до 16.00), а також не проводить багато часу на відкритому сонці. При дотриманні цих заходів ризик отримати сонячний опік або фотоконтактний дерматит значно знижується.\nЩо робити при обширних опіках\nДеякі діти можуть надбань гостро реагувати на прояви фотодерматозів появою температури, симптомів інтоксикації та зневоднення. При погіршенні стану дитини ви можете в будь-який момент звернутися за допомогою до цілодобового стаціонару KinderKlinik за адресою вул.Вишгородська 45/2. Наші фахівці готові допомогти вам у будь-який час. В інших випадках, якщо стан дитини стабільний, ви можете записатися на огляд дерматолога і дерматоскопія на зручний час. Залиште заявку через форму зворотного зв’язку на сайті або зверніться за телефонами 0800 30 75 75 096390 75 75 044390 75 75 Консультант кол-центру відповість на питання і запише до фахівця. Звертайтеся до нас, і будьте здорові.


Ердоган замість того, щоб направити свою армію на допомогу Шаму, використовує її для захисту Європи\nПопередня стаття Тиран Карімов забороняє мусульманам Узбекистану брати омовіння\nНаступна стаття Ціна, за яку Ердоган продав народ Сирії\nНовина: два турецьких чиновника оголосили, що турецька берегова охорона перехопила близько трьох тисяч біженців, які намагалися дістатися до грецького острова Лесбос через Егейське море. Турецька влада заявила про проведену в п'ятницю велику операцію, в якій брали участь кораблі прикордонників і вертольоти, в той час як місцевий співробітник служби безпеки сказав, що було затримано близько 1.200 іммігрантів, більшість яких було затримано в морі.\nЗгадана турецька операція була проведена після того, як лідери Європейського Союзу схвалили угоду з Туреччиною про вирішення питання прибуття в Європу біженців через Егейське море. Ця угода вимагає починаючи з неділі депортації нових біженців, які прибули до Греції, до Туреччини. Відповідно до даної угоди, Анкара повинна прийняти всіх біженців і мігрантів, які перебралися до Греції нелегально, в тому числі - і біженців з Сирії в обмін на прийняття Європою деяких сирійських біженців і надання Туреччині фінансових пільг, а також введення безвізового режиму між Туреччиною і Європейським Союзом. А також в обмін на прискорення переговорів про її членство в Європейському Союзі («Аль-Джазіра NET»).\nКоментар: ясно, що турецькі правителі-злочинці не дотримуються ніяких договорів щодо Ісламської Умми. Вони не мають ніякого відношення до своїх предків-героїв, халіфів-османів, які використовували всі сили Умми і її армію для надання допомоги Ісламу і захисту мусульман у великих боях, які залишилися в історії і про яких знає весь світ. Османські халіфи були прикладом в своїх відносинах до цієї Умми і Ісламу - Баязид, Мухаммад аль-Фатіх, Сулейман аль-Кануні (Сулейман Пишний) і султан Абдул-Хамід, перед завоюваннями і великими жертвами яких Європа тремтіла від страху. Баязид був прозваний Блискавичним через швидке пересування його військ і сили натиску на ворога. Просто згадка його імені вселяла страх у серця європейців загалом і жителів Константинополя - зокрема. Аль-Фатіх поламав стіни Константинополя і завоював його. А Сулейман Пишний більше інших мусульманських правителів здійснював джихад і виступав проти Європи. Його армія досягла двічі серця Європи - стін Відня, і в серцях християн по відношенню до нього було більше страху і пошани, ніж по відношенню до інших османських правителів. Він був найнебезпечнішим для них, що навіть один з німецьких істориків, Хельмер, сказав про нього: «Цей султан був небезпечніше для нас, ніж сам Салахуддін». А англійський історик Гарольд сказав: «День його смерті був святом для християн». Що стосується султана Абдуль-Хаміда, то він був шипом в горлі європейців і іудеїв, і вони літали від радості в той день, коли позбулися нього.\nВони - предки Ердогана і Давутоглу, які кидаються в обійми Америки і Заходу і продають мусульман за мізерну ціну. Вони використовують армію, відому своєю хоробрістю і відвагою, в береговій охороні християн і європейців. Це - огидне видовище, до якого відчувають відразу будь-які благородні душі, не кажучи вже про мусульманську душу.\nЗамість того, щоб вийняти мечі та спрямувати мусульманські армії Туреччини для надання допомоги Шаму, його народу, жінкам, дітям, людям похилого віку та знесиленим, вони використовують усі свої можливості проти народу Шама, щоб їх криза не вплинула на Європу.\nДійсно, на лобі виступає піт від подібних правителів. Предки-герої відреклися б від подібних онуків, які не дотримуються щодо Аллаха, Його Пророка (с.а.с.) і віруючих ніяких договорів. О Аллах, здійсни дні, коли Умма позбудеться від цих злочинців і прийде той, хто поверне їй велич і буде щитом, за яким б'ються і яким захищаються.\nСказав Посланник Аллаха (с.а.с.):\n«Будь-яку (людину), яка залишить мусульманина без допомоги в такому місці, де право його недоторканності не дотримується, а гідність принижується, Аллах обов'язково залишить без допомоги в такому місці, де він побажає одержати Його допомогу».\nДля Центрального медіа-офісу Хізб ут-Тахрір написав інженер Бахір Саліх - член медіа-офісу Хізб ут-Тахрір Палестини\n11 джумада ас-сани 1437\nТуреччина\tЕрдоган\tЄвропа


Одна дитина загинула в ДТП у Дніпрі на Полтавській трасі, ще п’ятьох доставила швидка допомога\nНазвано найкращі бюджетні картки для процесорів AMD Ryzen – Ferra.ru\nПарижан штрафуватимуть за те, що вони не носили маску\nУ двох гравців “Динамо” діагностували коронавірус – football.ua\nDongfeng T5 надійшов у продаж\nХворого на рак Валентина Юдашкіна вивезли з Москви\nНова смертельна справа COVID-19 у збройних силах\nPlayStation 5 передбачив перевагу над Xbox у продажах – Ferra.ru\nТрамп оголосив про зниження податків для бідних у США\nГран-прі 70-ї річниці: Гонка – Усі новини Формули-1 2020\nAugust 9, 2020 Україна 0 0\nУ неділю, 9 серпня, на полтавській трасі зіткнулися Daewoo та Skoda. Один з автомобілів вилетів на зустрічну смугу, врізався у знак зупинки та перекинувся. Відомо про загиблого – 2-річну дитину – та про п’ятьох потерпілих, які отримали травми різного ступеня тяжкості. За попередньою інформацією, Daewoo Lanos їхав по Полтавській трасі у напрямку міста. За словами очевидців, автомобіль було викинуто в …\nAugust 9, 2020 Наука й Tехнології 0 0\nНа третьому місці автор збірки розмістив дошку GIGABYTE B450M S2H… Це модель форм-фактора Micro-ATX. Він має слот M.2 з підтримкою NVMe, два слоти оперативної пам’яті для консолей до 32 ГБ DDR4, які працюють на частотах 2133 МГц. Ця материнська плата ідеально підходила для всіх шестиядерних процесорів, включаючи Ryzen 5 3600. Коштує вона близько п’яти тисяч рублів. На другому місці – …\nФото: Dw.com Новий режим вводиться на вузьких вулицях, де відстань складна Мешканців та гостей столиці Франції штрафують на 135 євро за виступ на вулиці без маски. Носіння медичних масок з 10 серпня стане обов’язковим для всіх жителів та гостей Парижа старше 11 років. Про це повідомило французьке видання Le Figaro. Обмеження вводяться на набережних Сени та понад 100 основних вулиць …\nAugust 9, 2020 Спорт 0 0\nНазарій Русін та Роман Вантух були піддані карантину. НАЗАРІЙ РУСІН, ФОТО: ФК «ДИНАМО» 09 серпня 2020, 18:46 Офіційний сайт “Динамо” повідомляв, що коронавірус був знайдений у Назарія Русіна та Романа Вантуха. У першої команди Назарія Русіна вперед було діагностовано симптоми COVID-19, після чого він був швидко перевірений, що показало позитивний результат. Проведено тест на коронавірус ПМР. Усі інші результати були …\nAugust 9, 2020 Бізнес 0 0\nКитайський виробник автомобілів Dongfeng розпочав продаж оновленої версії кросовера T5. Позашляховик виглядає як Renault Koleos останнього покоління. Габаритні розміри хреста – 4,55 м завдовжки, 1,825 м заввишки та 1,725 м, а відстань від центру до центру досягає 2,72 м. Асортимент двигунів складається з двох силових агрегатів з турбонаддувом – база з 1,5-літровим об’ємом може забезпечити 150 к.с., а більш потужний …\nAugust 9, 2020 Розваги 0 0\nВалентин Юдашкін Модельєр набрався сил і зміг вирушити в подорож. Нещодавно про здоров’я відомого модельєра Валентина Юдашкіна говорили лише негативно: прогресивна онкологія зробила свою справу, а стиліст здався і перестав з’являтися на публіці. Але на початку літа Юдашкін раптом з’явився зі своєю дружиною Мариною у гості до Алли Пугачової в компанії Олександра Буйнова, якого теж давно «поховали». Здоров’я модельєра, яке …\nФото: facebook.com/Ukrmilitarymedic Під час епідемії у Збройних Силах України одужало 681 людина Вранці 9 серпня помер працівник Збройних Сил України, який раніше перебував удома на амбулаторному лікуванні з діагнозом COVID-19. В Збройних Силах України за останню добу зареєстровано 11 нових випадків COVID-19. Про це у неділю, 9 серпня, повідомило командування медичних сил сил оборони України. Троє з них перебувають у …\nРозрахунки аналізу тривають до 2024 року. Вони дійшли такого висновку після аналізу останніх подій. В останні місяці стало зрозуміло, що Sony і Microsoft мають дві абсолютно різні стратегії в індустрії відеоігор, вважають експерти. PlayStation 5 значно перевершить продаж Xbox Series X, але Microsoft може мати довгостроковий “план перемоги”. Компанія, швидше за все, інвестуватиме в послуги та ігри, які будуть доступні …\nВідповідний указ Трамп підписав у суботу, 8 серпня Податкові дні набувають чинності заднім числом з 1 серпня і триватимуть до кінця цього року. Американські громадяни з низьким рівнем доходу не будуть сплачувати податок з цього доходу до кінця року. Про це заявив президент США Дональд Трамп на прес-конференції в Нью-Джерсі. За його словами, відповідний указ був підписаний у суботу 8 …\nСонячно. Сухий. Повітря + 24 … 26С, доріжка + 43С Гран-прі 70-річчя завершив серію з двох гонок поспіль у Сільверстоуні. Адаптація ланцюга за тиждень майже не змінилася, але втрутилися зовнішні фактори – тепліша погода та м’якша гума. Коли в середині червня Піреллі оголосив, що привезе більш м’які шини на другий британський етап, щоб додати інтриги, ніхто не знав, що будуть …\nPage 1 of 8,59912345 » 102030...Last »


Церква 14 вересня святкує початок індикту: що це таке - РАДІО 7\nСлово “індикт” з’явилося за три роки до Різдва Христового, перекладається як “межа”. Індиктом імператори називали час сплати щорічного податку на армію. Найкращий момент для цього був вересень – час завершення збору врожаю та початку нових польових робіт.\nЦерковний індикт наші предки святкували весело і з радістю. У церквах звершували богослужіння на великій площі з особливим чином “літопроведення”. Віряни дякували Богові за минулий рік, врожай та добробут, а також просили Божого благословення на наступний рік. До 17 століття саме вересень був початком Нового року.\nНа церковне новоліття у церквах дякують Богові за минулий рік та просять благословення на рік наступний. У молитвах цього дня звучать слова: “Благослови новий рік, збережи у мирі землю нашу та людей твоїх”.


IV Меморіал Щанова. «Динамо» U-19 – ФК «Бровари» – 4:1 - ФK «Динамо» Київ. Офіційний сайт\nIV Меморіал Щанова. «Динамо» U-19 – ФК «Бровари» – 4:1\nНайцікавіші події у грі сталися в другій половині першого тайму. Чудовим ударом із кута воротарського майданчика нашу команду вивів уперед Владислав Примак, але вже за хвилину гості зусиллями Воробея відновили рівновагу.\nУтім, ця неприємність лише розлютила нашу команду. Не давши супернику порадіти забитому м'ячу, підопічні Олексія Герасименка з різницею у дві хвилини не лише вийшли вперед, але й зміцнили свою перевагу. Спочатку Мирослав Токарський, отримавши відмінний пас із глибини поля, прицільно та красиво спрямував м'яча за недосяжною для воротаря траєкторією в праву «дев'ятку». Відразу після цього «біло-сині» провели ще одну результативну атаку, в завершальній стадії якої Максим Казаков класно вивів Олексія Щебетуна на ударну позицію, і той із меж штрафного майданчика не залишив шансів воротарю броварчан.\nПісля перерви Олексій Герасименко замінив більшу частину своїх футболістів, надавши ігрову практику всім заявленим гравцям. Гості намагалися більше контролювати м'яча, але це якщо їм і вдавалося, то лише епізодами. Забивати ж м'ячі продовжили динамівці. Вийшовши на заміну, Вадим Петров чудово виконав стандарт із району правого кута штрафного майданчика, закрутивши м'яча точно в кут воріт. Трохи пізніше зі штрафного вже з протилежного флангу той же Петров поцілив у поперечину!\nКоманда «Динамо» U19 провела звітну гру в наступному складі: 12. Зеленський (1. Архангельський, 46), 18. Тимчик, 13. Семілітко (3. Рогожкін, 46), 5. Примак (Карташов, 47), 4. Оджукву, 17. Мілютін (11. Нечай, 58), 8. Казаков, 15. Бойко (14. Ковбаса, 46), 2. Сухомлинов (10. Книш, 58), 7. Токарський (16. Петров, 46), 9. Щебетун (6. Романчук, 46).\nГоли: Примак (27), Токарський (29), Щебетун (31), Петров (60) – Воробей (28).\nНаступний, четвертий тур Меморіалу Щанова, «Динамо» U-19 пропускає, а в п'ятому зіграє проти ФК «Музичі». Як і всі матчі за участю динамівської команди, цей поєдинок також пройде в манежі клубної бази. Він відбудеться у п'ятницю, 21-го лютого, й розпочнеться о 10.00.


Парламент ухвалив зміни до бюджету: як голосували депутати – vininform.com.ua\nПарламент ухвалив зміни до бюджету: як голосували депутати\n13.04.2020 Leave a Comment on Парламент ухвалив зміни до бюджету: як голосували депутати\nВерховна Рада порізала державний бюджет. З другої спроби, після нерезультативного голосування два тижні тому, коаліції вдалося провести зміни. “Слуги народу” забезпечили максимальну явку, адже розраховувати могли лише на власні сили і підтримку однієї депутатської групи. Решта голосували “проти”. У кого забрали, а кому додали, у сюжеті ТСН 19:30.\nПрем’єр-міністр, презентуючи бюджет, не багатослівний. Витратити доведеться більше, аніж вдасться заробити. Діра — 298 мільярдів гривень. Пропонують обмежені зарплати усіх чиновників, починаючи від президента і нижче. Їхня платня на час карантину не може перевищувати 10 мінімальних зарплат.\nМайже 65 мільярдів перекинули на боротьбу із коронавірусом. Ідеться про надбавки лікарям, закупівлю ліків та обладнання і виплати тим, хто втратить роботу під час карантину. Також виділять кошти на підтримку пенсіонерів.\nОсвіта та культура, які у минулій редакції бюджетних змін втрачали найбільше, дещо відвоювали. Але нині найбільше забирають саме у них. Постраждають також місцеві бюджети. Натомість силові структури та офіс президента зберігають свої кошториси.\nНайскрутніше доведеться, якщо не допоможе Міжнародний валютний фонд. Ціна чергового траншу кредиту — ухвалення банківського закону, яким заборонять повертати націоналізований Приват-банк попереднім власникам. Втім, кілька депутатів, зокрема й від більшості, заблокували його розгляд, подаючи нечувану кількість правок — 16 тисяч. Їхній розгляд мав би тривати місяці.\nНадвечір для обговорення цього питання із фракцією зустрівся президент. Щоб пришвидчити банківський закон, доведеться парламентський регламент або міняти, або порушувати.


Війна Росії проти України: померла художниця Любов Панченко, яка голодувала в Бучі | Новини культури та мистетства -\nКультура Понеділок, 02 травня 2022 19:40 Культура Мисткиня померла після голодування в окупованій росіянами Бучі: поховали українську художницю-шістдесятницю Любов Панченко12 Коментувати Роздрукувати\nУ місті Буча, яке майже місяць перебувало в окупації російськими військами, поховали легендарну українську мисткиню-шістдесятницю 84-річну Любов Панченко. Художниця пережила тривале голодування в Бучі. Коли місто звільнили, Любов Панченко госпіталізували, проте врятувати її не вдалося. Після майже місяця в лікарні вона померла. Була мисткинею-модельєркою, малювала писанки, створювала вишиті народні костюми для хорів, а також збирала кошти на допомогу політичним в’язням, яких звинувачували в «антирадянській пропаганді». Картини Любові Панченко перебувають у приватних колекціях. Частину їх передали до Музею Шістдесятництва в Києві.\nGazeta.ua зібрала спогади про Любов Панченко, які публікують у мережі. До дописів додають неймовірні твори художниці.\nДопис-присвяту Любові Панченко написала екскурсоводка Лариса Тарасенко. У розповіді про мисткиню авторка зауважила, що Любов Панченко завжди підтримувала українську культуру — і це видно в усіх її роботах.\n«Вона з патріотів-шістдесятників, які попри тиск Кремля розвивали українську культуру за часів радянської цензури. Любов Панченко не змогли зламати в КГБ, але художниця сильно постраждала під час нової російської навали: упродовж окупації вона опинилася сама у своєму будинку фактично прикута до ліжка.\nХудожницю можна поставити в один ряд із геніальними Марією Примаченко та Ганною Собачко (українські майстрині, які працювали з технікою декоративного розпису. — Gazeta.ua). Сильна особистість, яка присвятила життя народному мистецтву. Вона належить до покоління шістдесятників, які обстоювали в застійний радянський період інтереси національного мистецтва й культури. Серед її друзів і колег — Людмила Семикіна, Галина Севрук, Євген Сверстюк, Алла Горська та Віктор Зарецький, Надія Світлична, Микола Плахотнюк», — написала авторка.\nКартини Любові Панченко мають українські мотиви.\n«Безліч акварелей, гуашей, декоративних розписів залишила по собі мисткиня здебільшого у приватних колекціях. «Світиться» внутрішнім сяянням декоративна гуаш із чарівною жар-птицею та розкішними кольорами, веселим поросям і кумедним котиком, оформлені у візерунок ритмічного орнаменту. Наївний і чистий світ усного фольклору та народного розпису виявляють усю глибину внутрішнього зв’язку художниці зі споконвічно українськими мотивами. Навіть реалістичні пейзажі Карпат, написані Любов’ю Панченко у стилі реалізму, продовжують співати мелодію її душі: казкові образи гір і корчуватих дерев готові розповісти свою історію кожному, хто вміє слухати тихий голос природи», — зауважила Лариса Тарасенко.\nАвтор: Facebook Любов Панченко була художницею-дизайнеркою, створювала орнаменти на писанках і малювала самобутні картини\nМисткиня використовувала народні мотиви у творчості навіть попри заборони й переслідування.\n«Головний напрям творчої лінії Любові Панченко — гаряча й щира захопленість народним мистецтвом у поєднанні з вірністю своїм уподобанням. Навіть попри заборони «зверху», вона не «перевиховалася», не змінила напрям діяльності, а ще глибше занурилася в нього. У бурхливі 1960-ті художниця з ентузіазмом відвідувала Клуб творчої молоді «Сучасник», була членом його літературної секції «Брама».\nУвесь вільний час Люба усвідомлено перетворила на працю: вишивала навіть в електричці, коли їздила з Києва до свого будиночка в Бучі Лісовій. Її вишиванки з гордістю носили українські інтелігенти! Майстриня із «золотими руками», Любов Михайлівна вміла зробити шедевр навіть із найнепривабливіших залишків матеріалу — наприклад, вона створила понад 40 унікальних колажів, використовуючи непоказну пальтову тканину.\nСьогодні твори майстрині можна побачити лише у приватних колекціях її друзів і побратимів по мистецтву, а також у фондах Музею Шістдесятництва. Вражений персональною виставкою на честь 70-річчя Любові Панченко письменник-шістдесятник Євген Сверстюк чітко схарактеризував суть її творчості: «Вона живе у своєму світі, вона відкриває нам цей світ». Ця скромна й обдарована жінка не лише не зігнулася під тягарем різних життєвих негараздів, але й зберегла для нас свій чистий і дивовижно яскравий світ. Навіть назви серій її декоративних розписів глибоко поетичні: глядач здогадується, що тут не просто Україна, але й ще один особливий простір — Країна Щастя і Мрії», — написала екскурсоводка Лариса Тарасенко.\nДопис-епітафію також написала журналістка, письменниця, дослідниця творчості українських митців Антоніна Палахнюк.\n«Відійшла в засвіти авторка цих яскравих самобутніх малюнків. Любов Михайлівна Панченко — художниця, лауреатка премії імені Василя Стуса, знана майстриня декорування одягу в національному стилі. Сьогодні багатостраждальна Буча прощається зі своєю почесною громадянкою.\nЛюбов Панченко — із середовища патріотів-шістдесятників. Уся її творчість — унікальний український колорит. Тому не дивно, що художницю в радянські часи переслідували, а її творчість замовчували», — зауважила авторка.\nТакож Антоніна Палахнюк описала страшну ситуацію, у якій опинилася художниця під час окупації Бучі.\n«Любов Михайлівна Панченко народилася 1938 року в селі Яблунька, тепер це район Бучі. Там вона й проживала у власній хатині. А коли Бучу захопили російські війська, жінка залишилася в окупації напризволяще. Прикута до ліжка, вона не могла самостійно ходити, і тому практично голодувала. Цілий місяць художниця була без допомоги. Це підкосило її здоров’я. Коли ж її знайшли й відправили до лікарні, було занадто пізно», — написала Антоніна Палахнюк.\nАвторка допису зауважила, що самобутні малюнки Любові Панченко й надалі надихатимуть українських дизайнерів.\n«В усіх творах художниці, незалежно від техніки виконання, зоріють українські мотиви. Динамічні, стильні, яскраві! Вірю, ці дивовижні мотиви ще розквітнуть на святкових одягах українців. Ще презентуватимуть і прославлятимуть нашу самобутню культуру. Вони того варті! — написала журналістка й письменниця Антоніна Палахнюк.\nЖурналіст Олег Ущенко написав, що смерть Любові Панченко — втрата не лише для України.\n«Померла українська художниця-шістдесятниця, лауреатка Премії імені Василя Стуса Любов Панченко. На 85-му році життя. Вона місяць голодувала під час окупації Бучі й організм надто заслаб. Це той випадок, коли не вона спілкувалася з Космосом, а Космос спілкувався з нею. Мав честь знати пані Любу. То не лише втрата для України, але й для Всесвіту, — написав журналіст Олег Ущенко.\nУкраїнська телеведуча й співачка Анжеліка Рудницька зауважила, що роботи мисткині мають бути більше представлені в українських музеях.\n«Хотілося б, щоб в українських музеях знайшлося місце для яскравих, динамічних, сповнених кольору й світла робіт Любові Панченко», — написала Анжеліка Рудницька.\nТелеканал Страсбурга випустив фільм про українського журналіста Асєєва, якого звільнили з катівні "Ізоляція" | Новини культури та мистетства


Сонник тютюн, до чого сниться тютюн уві сні\nПривидівся уві сні тютюн? Затіяне справа принесе вкрай несподівані результати. Якщо ви пригощали ним кого-то, то буквально будете обманювати. Сонник пропонує ще ряд розшифровок, які легко пояснюють,, до чого сниться цей образ.\nСонник Міллера дає таке тлумачення сну. Сновідних тютюн гарантує удачу в справах і повної поразки в любові. Куріння тютюнової суміші, особливо з іншими персонажами, символізує дружбу.\nДо чого сниться ще зростаючий тютюн? Чекайте процвітання і прибутку від вдалої оборудки. Наснилися сухе листя? Торговцям сонник обіцяє відмінну торгівлю, а хліборобам — гідний урожай.\nДовелось бачити і навіть нюхати квіти цієї рослини? Наяву будете реагувати на якісь події бурхливо й емоційно.\nУві сні довелося набивати тютюном люльку? Не здумайте дотримуватися порад, які пропонують навколишні! Нашкодите собі і дасте привід для насмішок або лихослів’я.\nОтримати вірний прогноз допоможе і грамотна інтерпретація додаткових деталей. Сонник радить врахувати якість курильної суміші та інші нюанси.\nАроматна — відмінна форма, гарний настрій.\nЗ поганим запашком — активізація недругів, власні промахи.\nВідвологлі — труднощі, поспіх.\nТютюновий дим — марні витрати всіх без винятку ресурсів.\nПопіл — повний занепад, втрата віри і надії.\nНаснилася анаша і інші наркотичні трави? Подолати труднощі допоможе новий знайомий або навіть випадковий попутник. Іноді цей же образ натякає уві сні на бажання і прагнення втекти від дійсності, буквально занурившись в ілюзії.\nДо чого сниться тютюн, який довелося жувати? Сонник впевнений, що ви будете відчувати довгі сумніви з приводу правильності якогось рішення.\nНеспішно жувати уві сні тютюн буквально означає нудьгувати і відчувати байдужість.\nНаснилося, що ви із задоволенням нюхали і навіть намагалися їсти ароматний тютюнець? Поїздка або якась зустріч доставлять масу приємних клопотів і переживань.\nУві сні трапилося курити тютюн? Це ознака погіршення здоров’я і ранньої старості. Іноді — заклик діяти активніше.\nКурити в мріях можна до загального життєвого успіху, але тільки якщо куріння викликало позитивні емоції. Будь-які негативні відчуття і навіть огиду, на думку сонника, попереджають про лихо, що насувається.\nДо чого сниться, якщо довелося купувати тютюн? Запам’ятайте: уві сні ви заробили неприємності, які проявляться наяву. Іноді покупка курильної суміші знаменує швидку зміну роботи.\nЯкщо жінці наснилося, як вона набуває тютюнець для чоловіка, то в дійсності переживає дружина. Довелось бачити, що ви особисто торгували тютюном на ринку? Сонник впевнений: неймовірним чином зумієте обернути худі обставини собі на благо.\nНаснилося, що ви палили тютюн? Дізнаєтеся шокуючу новину, але це абсолютно не позначиться на задуманих планах і вашому житті в цілому.\nДо чого сниться один лише запах тютюну? Уві сні він символізує події, які з’являться лише через час. Причому поганий аромат натякає на біди, складності та втрати, а «смачний» на приємні обставини.\nУ нічних мріях відчувати запах, але не бачити сам тютюн означає, що від якогось справи ви отримаєте виключно моральне задоволення.\nСни на літеру Т | Сонник тютюн, до чого сниться тютюн уві сні


Цей клас білків далі поділяється залежно від амінокислоти, яку протеїнкіназа модифікує, та групи білків, на яку вона діє. Зазвиачай фосфорилювання приводить до зміни каталітичної активності, клітинної локалізації або можливостей зв'язку з іншими білками. До 30 % білків можуть бути фосфорильованими під дією кіназ, а кінази регулюють більшість клітинних шляхів, зокрема передачі сигналів в межах клітини. Геном людини містить біля 518 генів протеїнкіназ або біля 2 % від всіх генів. Протеїнкінази присутні у всіх групах живих організмів з клітинною будовою.\nПорушення регулювання та активності протеїнкіназ є частою причиною хвороб, зокрема раку, через те, що кінази регулюють багато аспектів росту, руху та смерті клітини. Через це постійно розробляється багато ліків, що діють на протеїнкінази, зокрема Іматініб та Гефітініб.\nПротеїнкінази Інформацію Про\nПротеїнкінази beatiful post thanks!\nПротеїнкінази Ви переглядаєте суб єкт.\nПротеїнкінази що, Протеїнкінази хто, Протеїнкінази опис


Три знаки, яким сьогодні, 16 лютого 2021 року, не варто нікуди поспішати - Астрологія - TCH.ua\nТри знаки, яким сьогодні не варто нікуди поспішати\nДень, коли фізичну активність необхідно замінити розумовою — результат від неї буде куди вагомішим. Не варто нікуди поспішати: суєта і поспіх не дадуть можливості вирішити важливі питання — як професійні, так і особисті — а навпаки, тільки ще більше все заплутають. Бажано — зрозуміло, за можливістю — провести час в тиші і спокої.\nСьогодні, 16 лютого, поспішати небажано представникам всіх знаків зодіаку, але для трьох із них поспіх категорично неприйнятний.\nБлизнята, у яких, як відомо, сім п'ятниць на тижні, часто поєднують одразу кілька стилів поведінки і рухаються різними життєвими лініями одночасно, цього разу — несподівано для себе — відчують, що заплуталися. Вийти з такого — невизначеного — стану їм допоможе тиша, спокій і самотність. Важко сказати, чи можливо таке в будній день, але сьогодні їм вкрай необхідно захистити себе від спілкування з людьми і обмежити свій простір власною квартирою або кімнатою. Коли представників знака нічого не буде відволікати, вони легко зрозуміють, як поводитися далі.\nЛеви, будучи одним із найактивніших знаків зодіаку, вкрай зрідка відчувають себе втомленими, але сьогодні, схоже, саме такий день — вони можуть відчути, що енергія залишає їх, витікаючи, як пісок у пісковому годиннику. Поспішати і квапитися в такому стані — приректи себе на повний занепад сил. Ну а оскільки повністю обмежувати себе в діях представники знака не можуть і не вміють, їм рекомендується хоча б нікуди не поспішати — так їм вдасться не витрачати, а, навпаки, акумулювати енергію, якої їм так не вистачає в останній час.\nСтрільці є побігачами за визначенням — це про них знаменитий поет написав: "І жити квапиться, і почувати поспішає". Сьогодні, коли вони нарешті можуть отримати в роботу новий серйозний проєкт, про який давно мріяли, найголовніше для представників знака — ставати до його реалізації без поспіху. Вона здатна викликати невеликі, але прикрі помилки, які ускладнять роботу, а за найнеприємнішого розвитку подій — втрату роботи над цим конкретним завданням, її цілком можуть передати іншому працівникові, який вміє діяти спокійно, як то кажуть, з холодною головою.\nЧитайте також: Гороскоп на 16 лютого для всіх знаків зодіаку: день роздумів і спокою\nБільше гороскопів шукайте в розділі "Астрологія".\nАстрологія 16.02 05:00\nВітамін D: як впливає на здоров’я та репродуктивну функцію\nГінекологія 27.02 20:44\nГороскоп на 28 лютого для всіх знаків зодіаку: день, коли не можна втрачати індивідуальність\nАстрологія 27.02 20:12\nРобота триває: папараці заскочили акторів серіалу "Пліткарка" на зніманнях нового епізоду\nШоу-бізнес 27.02 18:38\nУ сукні смарагдового кольору і масці з вишивкою: Ненсі Пелосі на пресконференції\nСуспільство 27.02 17:28\nАстрологія 27.02 17:15\nАстрологія 27.02 10:57\nАстрологія 27.02 12:00\nАстрологія 27.02 08:30\nАстрологія 27.02 13:16\nНа підборах і в модному тренчі: вагітна Емілі Ратаковскі в Нью-Йорку\nШоу-бізнес 27.02 16:54\nСалон краси 27.02 16:27\nУ толстовці і рваних джинсах: Софія Вергара сходила до супермаркету\nШоу-бізнес 27.02 15:05


Зміст праці. Муляр - це робітник, що бере участь у зведенні і ремонті житлових будинків, мостів, промислових і інших споруджень із природних і штучних будівельних матеріалів. До природних будівельних матеріалів відносяться різні види каменю. Штучні виготовляються з глини, шлаку, вапняно-піщаних сумішей і інших матеріалів.\nПри кладці стін муляр повинний витримувати необхідну товщину і рівність шва, перевіряти відповідність горизонтальності і вертикальності рядів проектним вимогам, проектувати зведення кутів і вигинів стіни з цілих, половинок і четвертинок цегли. Муляр може брати участь у ремонті: він виконує закладення "порожнеч" новою цеглою, при дотриманні "швів" і "стику" старої кладки.\nУмови праці, інструменти. Виробничі операції муляр виконує за допомогою ручних інструментів: кельми, молоточка-кирки, ковша-лопати, розшивки.\nКельма - невелика (довжиною близько 30 сантиметрів) лопатка з вигнутою ручкою. Кельмою робітник розрівнює розчин на стіні, заповнює їм вертикальні шви кладки і видаляє надлишок, що виступив на лицьовій поверхні стіни.\nЩоб одержати необхідну перев'язку швів, муляр використовує трьохчетвірки, половинки і четвірки, розрубуючи цеглу молоточком-киркой. У залежності від архітектурного задуму швам у цегельній кладці придається різна форма.\nДля оброблення швів використовується розшивка.\nКовшем-лопаткою муляр перелопачує в шухляді розчин і подає його на стіну, розстеляючи рівним шаром для майбутньої цегельної кладки.\nДо шкідливих умов праці відносяться: погодні умови (якщо будівництво вдеться на відкритому повітрі), шум і вплив застосовуваних матеріалів.\nОбласті застосування, можливі місця роботи: будівництво, реставрація будинків, виробничих приміщень, мостів.\nСпілкування в праці. Високої продуктивності праці муляри досягають тільки при скоординованій роботі в бригаді й у парі. Як правило, муляр працює разом з підручним робітником, що має більш низьку кваліфікацію. Підручний повинний почувати ритм і темп роботи ведучого муляра, без затримки готувати йому фронт робіт: розстеляти розчин, розкладати цеглу в тім порядку, у якому його буде укладати ведучий муляр.\nПрофесійний тип - реалістичний. Домінуюча професійна спрямованість - людина-техніка.\nНеобхідні якості: добре розвитий окомір при кладці цегли, тому що вона виробляється на око, а також при викладанні напусків, уступів, поясів і ін. Одним з необхідних у професії муляра якостей є розвинене почуття часу - оцінити положення цегли, товщину розчинної постелі і правильність інших операцій необхідно в обмежений відрізок часу.\nУ праці муляра велика роль дії рук. Його діяльність складається з ряду строго послідовних прийомів і рухів. У роботі обох рук необхідні сила, спритність, погодженість і взаємозамінність. Задана товщина і рівність шва досягаються, по-перше, розстелянням необхідної кількості розчину, по-друге, рівномірним обтисненням розчину цеглою при його укладанні. Успіх цієї операції залежить як від окоміру робітника, так і від розвитку м'язово-суглобних відчуттів. Треба тонко відчувати рівномірність тиску всієї площі цегли на розчин і дозувати зусилля.\nТакож для планування і контролю всієї роботи в цілому робітнику необхідні: просторова уява, технічне мислення, стійка увага, наочно-образна пам'ять.\nДля освоєння професії потрібно мати гарну підготовку по фізиці, хімії, матеріалознавству. Муляр повинний знати правила техніки безпеки, прийоми передачі сигналів, команд крановику; основні властивості природних і штучних будівельних матеріалів і розчинів; технологію зведення і монтажу частин будинку; призначення, пристрій, правила експлуатації інвентарю, інструментів, пристосувань, використовуваних при виконанні робіт із кладки і ремонту кам'яних конструкцій будинків і споруджень.\nМедичні обмеження: робота протипоказана людям, що страждають захворюваннями серцево-судинної системи, опорно-рухового апарата, нервово-психічними розладами, що мають схильність до простудних захворювань.\nРодинні професії: штукатур, монтажник, бетонник, арматурник.\nПерспективи професійного росту і кар'єри: стажист - різнороб - фахівець-муляр, провідний спеціаліст, бригадир. При додатковому підвищенні освіти (середня чи вища будівельна освіта) - виконроб, будівельний інженер, архітектор.\nРівень освіти - не нижче початкової професійної чи повної середньої.\nЕкспрес-методика придатності до професії муляр


15 червня Церква згадує святого Віта, захисника від хвороб очей » Католицький Медіа-Центр\nКатолицький Медіа-Центр » Літургійний календар » Святі дня » 15 червня Церква згадує святого Віта, захисника від хвороб очей\n10:04 Субота 0 874\nСвяті дня 874 0\n15 червня Церква згадує святого Віта, захисника від хвороб очей\nЗа переказами, святий Віт народився в багатій язичницькій родині на Сицилії. Про Христа почув від няні Кресценції й вихователя Модеста, які доглядали юного панича.\nДовідавшись про навернення сина, батько намагався всіляко змусити його зректися християнства, проте не спромігся цього зробити. Хлопцеві загрожувала небезпека від руки отця, тож Кресценція й Модест допомогли йому втекти на південь Італії, в Луканію, де, за легендами, орли приносили їм їжу. Проте втікачів спіймали й видали імператорові Діоклетіану. Святий Віт зцілив кількох осіб, а ще з кількох вигнав бісів, та був засуджений на смерть, бо відмовився вшановувати римських богів.\nТрадиція передає, що 303 року Віта віддали на поталу левові, але звір ліг до ніг святого. Тоді хлопця і його вихователів вкинули в котел, де кипіла олія. За деякими переказами, йому було лише сім років, за іншими – дванадцять. Культ святого активно поширився після ХІІІ століття, але вже в ІХ столітті його вважали одним із 14 заступників – особливих помічників у біді. Віта вшановують і в Православній, і в Католицькій Церкві.\nЗображають святого хлопцем у багатій короткій туніці, іноді з Кресценцією й Модестом або під час мучеництва. Атрибути – котел, лев чи вовк, орел або ворон, пальмова гілка.\nПокровитель мідників, котельників, пивоварів, акторів, аптекарів, епілептиків. Захисник від хвороб очей і нервів, від укусів змії. Його прикликають на допомогу, коли треба рано прокидатися.\n10:08 Вівторок 0 113 23 липня – свято Бригіди Шведської, покровительки Європи Бригіда Біргерсдоттір (1303–1373) народилася в аристократичній сім’ї з королівського роду Фолькунгів. Від батьків отримала добре виховання, релігійне й світське, а відколи її мати померла 1314 року, про дівчинку піклувалася тітка.\n10:14 П'ятниця 15 березня Церква згадує святого Лонґіна, покровителя солдатів За переказами, святий Віт народився в багатій язичницькій родині на Сицилії. Про Христа почув від няні Кресценції й вихователя Модеста, які доглядали юного панича.\n09:03 Четвер 22 листопада – обов’язковий спомин святої Цецилії, покровительки музикантів