БНР і УНР. У Білорусі святкують 100 років незалежності\n25 березня 2018, 13:30\nГерби УНР і БНР\nБілоруська народна республіка (БНР) проіснувала менше ніж рік під протекторатом Німеччини, але історики та політичні діячі вважають її прообразом і попередницею незалежної Білорусі.\n25 березня 1918 року Рада Білоруської Народної Республіки оголосила незалежність. Це було першою спробою створення білоруської держави у 20-му столітті. Реально БНР проіснувала менше року, але її створення вплинуло на рішення про оголошення у 1919 році БРСР та у 1991 році – Республіки Білорусь.\nБНР мала дипломатичні відносини з Українською Народною Республікою, вела переговори з Києвом про спільні кордони, а також отримувала від УНР міждержавні позички.\nПочатком становлення нової білоруської держави вважаються Всебілоруські народні збори, які були скликані білоруськими громадськими організаціями та окремими діячами. Учасників з’їзду в ніч з 17 на 18 грудня 1917 року розігнали більшовики, які незабаром відступили під натиском німецької армії. Але учасники з’їзду встигли обрати свій виконком.\nМінській театр, де проходили розігнані більшовиками Всебілоруські збори\nБільшовикам Білорусь бачилася як частина Росії. Ця концепція згодом і була реалізована після захоплення більшовиками БНР і повернення радянської влади. Виконком Всебілоруських зборів, тим не менше, продовжив роботу і зміг оголосити про створення національної держави.\nУ БНР видавали паспорти, були відкриті консульства БНР в декотрих країнах, у тому числі в Україні (у Києві та Одесі), існувала своя система освіти, свої поштові марки.\nНародний секретаріат (уряд) БНР, 1918 рік\nІсторики сперечаються про те, чи була БНР реально визнана на міжнародній арені. Ті, хто заперечує значення БНР, стверджують, що ні, бо занадто мало було держав, що вважали суверенною нову країну зі столицею в Мінську. Інші історики наполягають, що деякі країни, наприклад, Україна, Німеччина, Чехословаччина, Латвія, Литва, Литва, Естонія, Болгарія реально визнали існування БНР. А уряд УНР свого часу навіть надав уряду БНР державну позику.\nФрагмент листа від уряду БНР до уряду УНР\nФормально ж таких рішень іноземних урядів про визнання БНР не було – ця держава проіснувала дуже нетривалий час, її представників не пустили до підписання Брестського миру, зате вони були на Паризький мирній конференції 1919–20 років.\nСвяткування сотої річниці Білоруської Народної Республіки відбувається не на державному рівні – його організували опозиційні партії та громадські об’єднання, інтелігенція, діячі культури. Але цього року вперше за тривалий час чинна влада не заважає святкуванню річниці БНР.\nУряд БНР в екзилі, офіційно це – Рада БНР, яку очолює Івонка Сурвілла, існує і до цього дня. Білоруський уряд не складав свої повноваження білоруській владі, на відміну від уряду УНР, чий тодішній керівник екзилі Микола Плав'юк передав правонаступництво президенту Леоніду Кравчуку в 1992 році.\nГолова Ради БНР Івонка Сурвіла, мешкає у Канаді\nДата 25 березня святкувалася в Білорусі на державному рівні після розпаду СРСР і до приходу до влади президента Олександра Лукашенка. Масштабне святкування 75-ї річниці БНР відбулося за участю державної верхівки у 1993 році.\nПісля приходу до влади Олександра Лукашенка почалася політика русифікації та неприхильної до незалежності Білорусі ідеології.\nФактично, дата 25 березня сталася символом боротьби з такої політикою президента Лукашенка.\nЩороку опозиція у цей день проводила у Мінську акції протесту, які міліція брутально розганяла. Найбільше було арештів 25 березня у 2000, 2006 та 2017 роках.\nАрешти на вулицях Мінська 25 березня 2017 року\nУ минулому році під час масових акцій 25 березня протесту було затримано більше 700 осіб, включаючи лідерів опозиції.\nЦього року місцеві влади у різних містах заборонили демонстрації з приводу річниці БНР, але дозволили мітинги та концерти, котрі пройдусь у Мінську та ще 20 містах Білорусі. Головний мітинг-концерт відбудеться 25 березня у Мінську на майдані коло Оперного театру.\nМіська влада Мінська також дозволила встановити меморіальну дошку на будинку, де було проголошено незалежність БНР, кошти на неї були зібрані людьми за три години через краудфандінг. Люди зібрали також гроші на концерти у Мінську та інших містах.\nМеморіальну дошка для будинку у Мінську, де було проголошено незалежність БНР\nУ музеях та бібліотеках Білорусі відкрилися вистави до ювілею БНР, відбулися наукові конференції, позитивно про Білоруську народну республіку висловлювалися представники парламенту та виконавчої влади.\nСам президент Лукашенко вважає, що білорусам нема, чим пишатися – незалежної держави, на його думку, вони так і не створили.\n«Був такий факт. Хтось дійсно хотів, напевно, ті люди, які намагалися створити незалежну Білорусь, вони не знали, куди кинутися. Пристрасне бажання зробити Білорусь незалежною могло їх штовхнути хоч до кайзера, хоч чорт знає до кого. Гарна це сторінка в нашій історії? Напевно, не зовсім. Розумні люди повинні знати правду про ті події. Але пишатися цим, якщо це було так, не треба. Це була сумна сторінка, і в історії багатьох народів таких сумних сторінок була маса», – сказав Лукашенко.\nРішення не заважати мітингам та концертам з нагоди сотої річниці БНР, але заборонити демонстрації на вулицях належить особисто Лукашенку.\nОпозиціонери Павло Северинець, Микола Статкевич та Володимир Някляєв на акції проти навчань «Запад-2017» у Мінську\nНе зважаючи на заборону демонстрацій, опозиційні політики Микола Статкевич та Володимир Някляєв закликали до маніфестації у центрі Мінська 25 березня, але Някляєва та ще декількох активістів арештували за попередні порушення закону про масові зібрання.\n«Святкові» затримання до Дня волі у Білорусі\nІсторія Білоруської Народної Республіки, яку всі ігнорують\nМитний союз, який не відбувся: як УНР та БНР 100 років тому торгували


Обмін Російський Стандарт RUB на Advanced Cash RUB, список найвигідніших курсів\nКурси обміну Російський Стандарт на Advanced Cash RUB\nВ таблиці містяться всі наявні в даний час пропозиції що до обміну Російський Стандарт на Advanced Cash RUB від обмінних пунктів, які знаходяться в моніторингу.\tПропозиції з найбільш вигідним курсом займають перші стрічки таблиці.\tДетальний опис таблиці.\n24Paybank 1.0500від 3000 1.0000 2529519 482.7 27/0/0\nE-Obmen 1.0600від 600 1.0000 458118 4565.3 53/0/0\nBaksman 1.0600від 3000 1.0000 1019462 387.6 0/0/0\nXChange 1.0800від 5000 1.0000 1249878 3271.8 32/0/0\n60cek 1.0800від 3000 1.0000 838372 310.6 0/0/0\nДля того, щоб вибрати з таблиці той обмінний пункт, в якому краще всього обміняти Російський Стандарт (РСБ) на Адвансед кеш рублі скористуйтесь наступними інструкціями:\nЗверніть увагу на колонки "Російський Стандарт" та "Advanced Cash", в яких вказано курс обміну, запропонований обмінником, якщо він вас влаштовує то, переходьте до наступного пункту, інакше переходьте до наступної стрічки таблиці.\nЯкщо обраний вами обмінний пункт влаштовує вас по всім викладеним вище пунктам то, переходьте на нього та міняйте банк Російський Стандарт на AdvCash RUB.\tВ іншому випадку застосовуйте викладені вище інструкції до кожної наступної стрічки таблиці до тих пір, поки не знайдете той обмінник, який підходить вам більше всього.\nВ деяких обмінниках, обмін в цьому напрямку (Російський Стандарт RUB, Advanced Cash RUB) вважається операцією вводу коштів.


Для належного ремонту доріг Полтавщини необхідно 80 мільярдів гривень і 10 років часу – Лохвиця News\nв Економіка і бізнес, Топ тема\nПолтавські автодороги можуть стати придатними для безпечної, а то й комфортної їзди через десять років, за умови, що на них буде виділятися близько 8 мільярдів гривень щороку. А поки що автомобілістам доводиться пересуватися тими автошляхами, на яких проведено хоча б частковий ямковий ремонт. Що вдалося зробити Агентству місцевих доріг за минулий рік і які пріоритети в нинішньому й наступних роках? Про це нещодавно на звітній прес-конференції розповіли директор департаменту будівництва, містобудування і архітектури та ЖКГ ОДА Тимофій Голбан та директор Агентства Олексій Басан.\nНагадаю, що 1 січня 2018 року на Полтавщині автомобільні дороги загального користування місцевого значення зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України передані на баланс Полтавської ОДА. На початку березня було створено державне підприємство “Агентство місцевих доріг Полтавської області”, а з 1 червня розпочався процес передачі на баланс підприємства мережі місцевих доріг. Таким чином, Полтавська ОДА “отримала у спадок” дороги обласного значення загальною протяжністю 7819 кілометрів. З них 80 відсотків потребували капітального ремонту, а ще 18 відсотків – поточного та середнього. До цього увага приділялася лише автошляхам державного значення, а місцеві фінансувалися за залишковим принципом. На момент передачі доріг на автошляхах була суттєво пошкоджена інфраструктура: не вистачало 70 відсотків дорожніх знаків, а розмітка була зношена більш ніж на 90 відсотків. Також впритул до проїжджих частин було багато аварійних дерев та дикорослої порості.\n“За останні десять років місцевим дорогам не приділялося достатньо уваги, – говорить Олексій Басан. – Таким чином, дорожнє покриття на більшості автошляхів уже не відповідало нормам, з’явилася значна кількість ям, просідання асфальту на окремих ділянках доріг. Нині частину доріг взагалі неможливо відремонтувати поточним або ямковим ремонтом, бо покриття повністю зруйноване. Минулий рік можемо назвати випробувальним для Агентства місцевих доріг. За підрахунками фахівців нашого підприємства, для приведення автошляхів до задовільного експлуатаційного стану нам необхідно близько 80 мільярдів гривень і десять років. Минулого року ми отримали з Державного бюджету субвенцію на ремонт та утримання мережі доріг Полтавщини у розмірі 588 мільйонів гривень. Мінімальна вартість капітального ремонту 1 кілометра доріг складає 12 мільйонів гривень. Тому в рамках нашого фінансування намагалися використати гроші найбільш оптимально. До прикладу: якби ми ці кошти використали лише на капітальний ремонт, то могли б відремонтувати всього 49 кілометрів”.\nРемонт доріг у сільській місцевості\nМинулого року Агентство місцевих доріг здійснило ямковий ремонт на понад 160 тисячах квадратних метрів. Мінімальний безперешкодний проїзд вдалося забезпечити на 2000 кілометрах доріг. У минулому році середній поточний ремонт дорожники планували провести на 76 об’єктах, а провели на 71. Це понад 90 кілометрів доріг та 8463 квадратних метри вулиць і доріг комунальної власності в населених пунктах. Найамбітнішими проектами за минулий рік були: облаштування нового дорожнього покриття на частині дороги Селещина – Нехвороща – Лівобережна Сокілка – Світлогірське (3,7 кілометра) та частині дороги Вирішальне – Залізняки – Комишня (4,5 кілометра). Також стартував ремонт полтавської ділянки траси Київ – Харків та відремонтовано 12,4 кілометра дороги Гадяч – Опішня у Зіньківському районі. В минулому році за активної співпраці з місцевими ОТГ вдалось залучити 23,7 мільйона гривень, за які відремонтували 8 кілометрів місцевих доріг.\n“Наразі маємо чимало нарікань від жителів Полтавщини, що доріг у минулому році відремонтували дуже мало – всього 8 кілометрів по ОТГ, – доповнює Тимофій Голбан. – У цьому році ми ставимо собі за пріоритет налагодити співпрацю з обласними депутатами та місцевими громадами. Ті громади, які пропонують своє співфінансування, отримають відповідне співфінансування від Агентства місцевих доріг у вигляді ремонтів доріг в ОТГ. До прикладу, якщо ми маємо на залишках рахунків громад близько 400 мільйонів гривень на початок року і ці кошти не використовуються на розвиток інфраструктури, то вважаємо за доцільне спрямувати кошти Агентства у ті регіони, які прагнуть відновлювати місцеві дороги. Головний принцип роботи при підготовці плану ремонтів на наступний рік – консультації з обласними депутатами та владою на місцях. Люди, які живуть у тих чи інших населених пунктах, краще знають, які й де дороги потрібно відновлювати”.\nПоки що головна надія – на ямковий ремонт\nУ минулому році активними районами, які долучились до ремонту доріг на умовах співфінансування, були: Гадяцький – 4,32 мільйона гривень, Шишацький – 3 мільйони, Миргородський – 2,7 мільйона, Зіньківський – 2,2 мільйона, Решетилівський – 1,2 мільйона, Кобеляцький – 1,14 мільйона гривень. Окрім цього, капітальний ремонт Агентство місцевих доріг провело на 30 об’єктах. Загальна протяжність відновлених доріг – 12 кілометрів. Роботи на деяких об’єктах не вдалося провести через затримку частини закупівель внаслідок скарг учасників до АМКУ. Також траплялися випадки неналежного виконання робіт проектантами, а це затримало отримання дозволів у ДАБІ. На цей рік уже розроблена проектно-кошторисна документація на капітальний ремонт автошляхів Чорнухи – Лубни, Мала Рублівка – Рунівщина, Миргород – Велика Багачка – Байрак – Поділ.\nУ 2019 році на утримання та ремонт місцевих доріг на Полтавщині передбачено 802,9 мільйона гривень. Із них: 80 мільйонів – на капітальний ремонт, 552,9 мільйона – на середній поточний і 170 мільйонів – на дрібний поточний та експлуатаційне утримання. Як визначали автошляхи, яким цього року буде приділена максимальна увага, розповів Тимофій Голбан: “У державному дорожньому науково-дослідному інституті імені М. П. Шульгіна ми замовили структурний аналіз використання доріг. Із залученням спеціалістів різних профілів намагалися максимально з’єднати медичні заклади районів, центри допомоги та школи для визначення пріоритетних для ремонту напрямків доріг. Потім провели консультації з місцевими депутатами і все узгодили. Тож пріоритетним проектом цього року буде ремонт ділянки дороги Київ – Харків – Довжанський в межах Полтави вартістю 142 мільйони гривень (співфінансування з місцевим бюджетом 50/50). Також підприємство цьогоріч планує працювати на таких дорогах: Гадяч – Опішня (планується виділити 35 мільйонів гривень), Соснівка – Кременчук – Горішні Плавні (попередній бюджет цієї ділянки траси – 39 мільйонів гривень), Нові Санжари – Нехвороща (запланований бюджет – 39 мільйонів гривень), Чорнобай – Оржиця – Лубни (орієнтовно 88 мільйонів гривень) та Шишаки – Сагайдак – Поділ (орієнтовно на цю ділянку виділять 91 мільйон гривень).


Настільний винахід волонтери презентували в Україні та за кордоном – тепер мріють розповсюдити "Морський бій наосліп" у всіх школах та інтернатах для дітей з вадами зору\n"Морській бій наосліп" – унікальну настільну гру для незрячих створили Харківські майстри. Волонтери-винахідники розробили оригінальний формат, завдяки якому на рівних можуть разом грати як люди з вадами зору, так і ті, хто бачить. Докладніше розповів кореспондент "5 каналу".\nКостянтин Панов у запеклому настільному бою бере участь вперше в житті. В центрі реабілітації інвалідів він працює масажистом. Каже, вже встиг опанувати ази нової гри для незрячих і тепер планує зіграти з друзями та родичами: "Схоплюю, досить цікаво. Усе нове, все цікаво пізнавати".\nУнікальна суміш морського бою та шахмат – так гру характеризує розробник. Всі деталі виготовлені з дерева та підписані шрифтом Брайля, кожна фішка зафіксована на дошці так, щоби її неможливо було випадково перекинути. У кожного з гравців по 45 фігур, з них складається цілий флот – тут і підводні човни, і міни, і торпеди. Знищені кораблі потрапляють до спеціальної каси, тут же містяться і скорочені правила гри.\n"Жити усупереч": дивовижна історія усміхненого українця, що долає лікарську помилку\nРозробник – волонтер Сергій Лісовий. Інженер за освітою, він уже багато років працює з інвалідами зору. Каже, ідея створити для них цікаву, не адаптовану, а саме оригінальну розвагу, народилася вже давно. Над її створенням майстер працював два роки. "Якщо людина розуміє, що він може грати – незрячий зі зрячим – це дуже піднімає його соціальний статус", – розповідає сам розробник "Морського бою наосліп".\nІнвалід зору Андрій Бутенко одним із перших опанував нову гру. В центрі реабілітації він викладає інформатику. Тепер навчає правилам всіх охочих. "Незрячий може грати зі зрячим на рівних умовах в цю гру, тому що ми не бачимо фішок один одного. Я не бачу його фішок – він не бачить моїх, я можу читати їх пальцями за Брайлем, зряча людина може читати звичайним шрифтом", – розповідає волонтер Центру реабілітації "Право вибору".\nЦей настільний винахід волонтери презентували в Україні і за кордоном. Тепер мріють розповсюдити "Морський бій наосліп" у всіх школах та інтернатах для дітей з вадами зору. Щоб розпочати серійний випуск фігур, потрібно $1,5 тис. Волонтери оголосили збір коштів. А поки планують включити гру в реабілітацію незрячих дітей хоча б експериментально.\nНадати допомогу можливо за реквізитами:\nОтримувач: ГО ХЦРМІ "Право вибору"\nКод за ЄРДПОУ: 26202439\nБанк отримувача: ХАРКIВ.ГРУ ПАТ КБ"ПРИВАТБАНК", м. ХАРКIВ\nПоточний рахунок – 26005060710730\nМФО – 351533\nАбо на картку Приват 4731217112171796\nПризначення платежу: благодійний внесок акція "Подаруй радість гри незрячій дитині"\n"1000 км на візку": заради друга Дмитро вирушив у подорож до Латвії\nінвалідність винахід волонтери Харків


МОЇ АНТИТІЛА ПІСЛЯ ВАКЦИНАЦІЇ – РЕЗУЛЬТАТИ АНАЛІЗУ | Білозерська INFO\nБілозерська INFO » Повідомлення » МОЇ АНТИТІЛА ПІСЛЯ ВАКЦИНАЦІЇ – РЕЗУЛЬТАТИ АНАЛІЗУ\n1 Квітня, 2021 | Додати коментар\nКоли я провакцинувалася, один з коментаторів написав, що я “ідеальна піддослідна” (тому що зробила це однією з найперших і докладно описувала процес і наслідки).\nЩо ж, піддослідна так піддослідна – коли минули рекомендовані медиками три тижні після вакцинації, я здала аналіз на антитіла, результати викладаю тут.\nОтже, щеплення першою дозою вакцини Ковішилд відбулося 9 березня, аналіз я здала 31-го.\nЦе аналіз на антитіла IgG (імуноглобуліни G) до S-білка коронавірусу SARS-CoV-2.\nКількість моїх антитіл – 68,3. Як бачимо, вони є. Прошу СПЕЦІАЛІСТІВ прокоментувати, багато це чи мало, бо я не можу знайти гідної довіри інформації з цього питання.\nТакож, оскільки останнім часом багато писалося про те, що Астра Зенека і Ковішилд нібито викликають проблеми зі згортанням крові, зокрема, тромбози і тромбоемболії, я здала також кров на коагулограму – це комплексний аналіз усіх показників, пов’язаних зі згортанням крові. Ясна річ, я б пожаліла гроші на цей додатковий аналіз, якби не одне але. Три з половиною місяці тому мені робили коагулограму в лікарні перед операцією, тож було цікаво порівняти, чи щось змінилося відтоді у зв’язку з вакцинацією. Я, звісно, не спеціаліст, але будь-хто може порівняти скріни аналізів і переконатися, що обидві коагулограми в нормі і відрізняються одна від одної дуже мало.\nТаким чином, перший етап дослідів над окремо взятою людиною (себто, мною) можна вважати завершеним :)Як і раніше, абсолютно невідомо, чи довго поствакцинні антитіла тримаються в організмі. Тому планую здати ще один аналіз незадовго до отримання другої дози вакцини. Ну, й після другої, звісно, теж. Продовжуємо наші досліди 🙂


Мазь, таблетки Тербінафін: від чого допомагає, інструкція по застосуванню від грибка на нігтях | Травматологія\nТравматологія 14 Березня 2018 699 Коментарі Вимкнено до Мазь, таблетки Тербінафін: від чого допомагає, інструкція по застосуванню від грибка на нігтях\nМазь, таблетки Тербінафін: від чого допомагає, інструкція по застосуванню від грибка на нігтях\nОпис препарату «Тербінафін»\nФармакологічний препарат «Тербінафін» є універсальним протигрибковим засобом, який дозволяє знищувати більшість відомих різновидів грибкових утворень і їх спор.\nВін випускається в різних формах, але використовувати його слід з обережністю, оскільки «Тербінафін» має ряд протипоказань, а також здатний викликати побічні ефекти і негативну реакцію з боку організму у випадку передозування.\nПридбати протигрибковий препарат «Тербінафін» можна в наступних формах:\nКрем 1%, призначений для проведення місцевої обробки, випускається в алюмінієвих тюбиках об’ємом 15 гр.\nТаблетки реалізуються в упаковках, що містять 7 або 10 штук.\nТаблеткова форма «Тербінафіну» містить такі речовини, що забезпечують ефективність препарату:\nТербінафіну гідрохлорид є основним компонентом, що відповідає за вплив препарату на грибок. Концентрація в кожній таблетки становить 281 мг.\nСклад крему дещо відрізняється, він включає в себе наступні компоненти:\nТербінафіну гідрохлорид також є основною активною речовиною, його концентрація 100 гр крему становить всього 1 гр.\nПрепарат руйнує структуру і гальмує процеси, необхідні для підтримки життєдіяльності, у цвілевих і дерматофитных грибів, а також деяких різновидів диморфов.\nНа дріжджові гриби «Тербінафін діє аналогічно або зупиняє процес їх розмноження.\nПодібна дія препарату досягається за рахунок активації наступних механізмів:\nДеструкція на клітинному рівні, що полягає в згубному впливі на мембрани;\nУповільнення ферментативних реакцій, які необхідні для нормального функціонування клітинних мембран грибів;\nПідвищення концентрації вуглеводню під назвою сквален, що призводить до повної зупинки вироблення органічних сполук на основі провітаміну D;\nШвидке всмоктування через шлунково-кишковий тракт і накопичення основного діючої речовини в похідних епідермісу, що забезпечує швидкий терапевтичний ефект.\nМаксимальна концентрація активної речовини спостерігається через 2 години після прийому препарату. Поступово воно перетворюється на метаболіти, які не мають протигрибкової дії і майже в повному обсязі виводяться з організму разом із сечею.\nТерапевтичний вплив однаково для всіх пацієнтів незалежно від їх статі і віку, але при порушенні функціонування печінки або нирок може перетворення Тербінафіну гідрохлориду в метаболіти значно сповільнюється, з-за чого його концентрація підвищується у всіх біорідинах.\nПри зовнішньому застосуванні близько 3-5% коштів надходить в кровоносне русло\nПрепарат «Тербінафін» призначається для лікування грибкових захворювань, прямими показаннями до його застосування є:\nМікроспорія, при якій уражається волосяний і шкірний покрив.\nТрихофітія – грибкове ураження шкірного покриву.\nКандидоз, викликаний дріжджовими грибками.\nОніхомікоз – грибкові ураження нігтьових пластин, спровоковане дерматофітами.\nЕпідермофітія – інфекційне захворювання, що вражають пахову область або стопи.\n«Тербінафін» в таблеткової форми необхідно приймати у відповідності з наступною схемою:\nДобова доза становить 250 мг, приймати її можна за один раз або розділивши на два однакових прийом.\nТаблетки приймаються тільки після прийому їжі.\nКрем використовується для зовнішньої обробки уражених ділянок, застосовувати його необхідно у відповідності з наступною схемою:\nУражені ділянки попередньо піддаються гігієнічній обробці і підсушування.\nКрем наноситься не тільки уражені ділянки, але і на область, що прилягає до неї, що дозволяє зупинити поширення грибкової інфекції.\nТривалість курсу при лікуванні захворювань шкіри становить від 1 до 2 тижнів. При ураженні нігтьових пластин курс може бути продовжений до 1,5 місяця.\nПри лікуванні дітей потрібна попередня консультація педіатра, він в індивідуальному порядку визначає допустиму дозу залежно від віку і ваги дитини.\nФармакологічні властивості препарату «Тербінафін» піддавалися докладному вивченню, при цьому не було виявлено ніяких реакцій, здатних негативно впливати на плід.\nПроте наукових досліджень, що показують вплив на організм вагітних жінок, проведено не було, тому для мінімізації ризику препарат у подібних ситуаціях не застосовується. При його використанні в період лактації грудне вигодовування має бути припинено.\nПрепарат вступає у взаємодію з деякими іншими лікарськими засобами, тому комплексна медикаментозна терапія призначається з обережністю і урахуванням наступних реакцій:\nЗміна швидкості очищення біологічних рідин і тканин, а також виведення з організму речовин, що містяться в оральних контрацептивах, деяких імунодепресантах і гіпоглікемічних засобів на основі бутамід.\nЗбільшення концентрації в складі крові Н2-гистаминоблокаторов.\nЗначне прискорення виведення з організму рифампіцину, що міститься в деяких антибіотиків.\nЗменшення швидкості виведення з організму Терфенадину, що містяться в деяких препаратах, призначених для придушення алергічної реакції.\nЖінки, що приймають оральні контрацептиви, повинні здійснювати прийом «Тербінафіну» з підвищеною обережністю, оскільки це може спровокувати збій менструального циклу\nПри неможливості застосування «Тербінафін» фахівець може призначити один з наступних аналогів даного препарату:\n«Атифин» випускається у вигляді таблеток для перорального прийому, а також гелі, мазі, розчину і спрею для проведення зовнішніх обробок; основною діючою речовиною є Тербінафін.\n«Онихон» є ще одним препаратом на основі Тербінафіну, який застосовується для лікування більшості грибкових уражень шкірного покриву або слизових оболонок.\n«Экзифин» випускається у вигляді крему, основною активною речовиною є Тербінафіну гідрохлорид.\nУ деяких ситуаціях «Тербінафін» здатний викликати побічні ефекти, які полягають у наступному:\nВідчуття болю, відчуття важкості і інший дискомфорт в області під мечовидним відростком.\nЧасткова або повна втрата апетиту.\nУповільнене виведення жовчі, що приводить до її скупчення.\nАлергічна реакція у вигляді шкірних висипань, риніту, відчуття печіння та свербежу при зовнішньому застосуванні.\nТравні розлади, що супроводжуються діареєю, болем в животі, нудотою і блювотою.\nЗміна складу крові, зменшення кількості тромбоцитів і нейтрофілів.\nПрепарат необхідно приймати з урахуванням допустимих доз, в іншому випадку може виникнути наступна реакція:\nКомплексні порушення функціонування травної системи.\nГострі болі в епігастральній області.\nПри передозуванні слід відразу ж провести промивання шлунка і почати прийом активованого вугілля. Інші заходи приймаються залежно від виниклої симптоматики. Рекомендується повідомити про це лікаря\nВід застосування «Тербінафіну» доведеться відмовитися при наявності таких протипоказань:\nІндивідуальна непереносимість препарату або окремих компонентів, що входять до його складу.\nВагітність на будь-якому терміні або період грудного вигодовування.\nВік молодше 2 років.\nВажкі ураження і порушення основних функцій нирок або печінки.\nПорушення білкового, вуглеводного і жирового метаболізму.\nЗахворювання, що впливають на стан судин ніг або рук.\nПерша допомога при обмороженні та переохолодженні: що робити до приїзду лікаря?\nСимптоми і лікування тромбу в руці\nКісткова мозоль після перелому: механізм та етапи нормального освіти, лікування патологічної форми\nДеформуючий спондилоартроз поперекового відділу хребта


Секретар РНБО відповів, чи можуть росіяни знову вторгнутися в Чернігівську та Сумську області - Діло\nСекретар РНБО відповів, чи можуть росіяни знову вторгнутися в Чернігівську та Сумську області\n29 квітня 2022, 16:55\nРизик ракетних ударів в регіонах зберігається.\nРосійські окупанти нездатні вдруге вторгнутися в Чернігівську і Сумську області. У них немає для цього відповідних угруповань. Однак згадані регіони продовжують перебувати під загрозою ракетних ударів.\nВідповідну заяву зробив секретар Ради національної безпеки і оборони Олексій Данілов в інтерв’ю “Радіо Свобода”.\n“Вони [окупанти, — прим] тримають нас у напрузі. Повернутися туди вони вже неспроможні, у них немає на сьогодні там достатньої кількості військ для того, щоб знову зайти з цієї території. Вони зараз все кинули на територію Донецької, Луганської, Харківської областей. Там зараз знаходяться їхні війська”, — повідомив Данилов.\nДалі секретар РНБО розповів, що жителі Чернігівщини та Сумщини, на жаль, все ще не можуть відчувати себе в безпеці, адже зберігається загроза ракетних ударів.\n“Коли їх розгромили на території Київської, Сумської, Чернігівської областей, вони пройшли перегрупування і тепер знаходяться всі там [на Сході]. Спроможності у них немає, але наносити удари, завдавати ракетні удари вони поки що можуть”, — додав Данилов.\nТеги:Данілов, окупанти, РНБО


У Лондонськму зоопарку почався щорічний перепис тварин — 5 канал\nУ Лондонськму зоопарку почався щорічний перепис тварин\nЩорічний перепис тварин почали працівники Лондонського зоопарку. Усього їм доведеться порахувати понад 16 тисяч мешканців вольєрів та кліток. Цей процес триватиме протягом трьох тижнів.\nРахувати доводиться не лише таких великих тварин, як слони чи леви, а й дрібніших і надто енергійних. Найбільші труднощі виникають з фламінго та мавпами, які весь час рухаються. Тому працівники спочатку фотографують тварин, а вже за світлинами визначають їхню кількість. Персонал звіринцю жартує: на щастя, комах із павільйонів до перепису не включають. Рахують лише точну кількість мурашиних колоній.\nЕвелін Гайєтт, працівниця пташиного вольєра: "Фламінго - багато рухаються, і завжди тримаються дуже близько один від одного. До того ж, усі вони рожеві. Тому порахувати їх дійсно нелегко".\nДевід Філд, директор Лондонського зоопарку: "Рахувати верблюдів та левів просто. А от щодо дрібних видів тварин, мурах чи коралів, то єдиний спосіб їх полічити - це групами. Усіх рептилій і птахів ми також записуємо окремо".\nПричиною смерті музиканта гурту "Boney М" стала серцева хвороба\nПляжі Шарм-ель-Шейху знову закриті для купання


Абзац: Робоча лихоманка\n«A – an apple, B – a bird…»\nПрацювати на курсах іноземних мов для студента-філолога завжди вважалося правильним. До того ж, більшість таких установ має бюро перекладів, де на нас теж охоче чекають. Такий досвід не соромно і в резюме вписати, і руку набити можна на перекладах, а також знайти клієнтську базу для того, щоб почати заробляти індивідуальними заняттями. Звучить, як казка, а як є насправді… розказує засновник школи «Prime Class PF», серед корпоративних клієнтів якої телеканал «1+1», «Укрсоцбанк», «Фінексбанк», «Erste Bank» та інші:\n«Студентам я можу запропонувати посаду викладача іноземної мови. В основному, в нашій компанії працювали і працюють студенти. Про конкретну кількість сказати не можу, бо все залежить від кількості груп, в яких вони можуть викладати.\nНа жаль, цей бізнес не дуже стабільний, і групи можуть розпадатися або створюватися. На студентів у нашій фірмі завжди чекає дружелюбна атмосфера. Вимагається лише належне виконання своїх обов’язків викладача, при цьому надається повна свобода для творчості та експериментів. Головне - щоб був задоволений клієнт.\nВолонтерських проектів у нас немає, а стажування студенти можуть проходити. Безумовно, що при необхідності ми надаємо рекомендації. Резюме не обов’язкове. Може бути усна рекомендація.\nЯкщо студент бере групу, а через кілька занять клієнт не бажає навчатися в нашій компанії з вини викладача, то з ним ми не співпрацюємо. Як я вже сказав, цей бізнес не є стабільним, і люди намагаються знайти більш надійну роботу, аніж викладацька. Але багато хто, знайшовши постійне місце, продовжує співпрацювати з нашої компанією».\nРобота в call-центрі , за класифікацією моєї подруги, з таких , «про які не говорять у великій компанії», але вона приносить реальний заробіток. Ми не будемо чіпляти ярликів, зауважимо тільки, що найкраще цей приробіток підійде студентам першої зміни, насамперед через графік роботи більшості таких компаній. Для невпевненого у своїх силах студента-філолога подібна робота може мати ще й реальну користь: велика доля дзвінків – за кордон (тож набирають людей з непоганим знанням мови). Звісно, подібні речі не можна порівнювати з повноцінним спілкуванням із носіями, але вони вчать швидкій реакції. Більшість таких компаній остерігаються перевірок та ревізорів. А декого з моїх друзів навіть просили підписати договір про не розголос, тож ми «анонімно» розповідаємо вам, що…\n- Більшість працівників у call-центрі - саме студенти, тож атмосфера досить весела і приємна.\n- На роботу приймають студентів різних спеціальностей. Переваг нікому не надають, все залежить від вміння та бажання працювати.\n- Працюють у таких компаніях позмінно, дві чи три зміни на добу (від цього і залежить тривалість робочого дня). Для тих, у кого гарно виходить і хто має таке бажання, є можливість працювати по дві зміни на добу. Тобто, отримувати в два рази більше грошей.\n- Стажувань чи волонтерських програм в компаніях цього типу не існує, проте перед початком роботи вас будуть навчати правильній поведінці з клієнтами та різним нюансам (у середньому десь два тижні, інколи оплачувані). Проте регулярно проводяться тренінги, за результатами яких працівник може отримати грошовий бонус або підвищення.\n- Якщо робітники звертаються з проханням про рекомендації, то вони їм надаються.\n- Резюме потрібно мати обов’язково, адже без нього вас не запросять на співбесіду. Але воно не має бути надприроднім, лише стандартні пункти.\n- В одній компанії, з якою я радилася під час написання статті, мені сказали, що у їхніх робітників стаж обов’язково іде в трудову книжку. Але практика моїх друзів показує зворотне: текучість кадрів така велика, що з трудовою просто не встигають.\nТі з філологів, хто відчуває у собі хист до публіцистики, ідуть у журналісти. Треба, правда, мати на увазі, що в цій роботі рівень платні залежить від досвіду. Для цього більшість видань пропонують стажування для студентів, і, що вже таїти, студенти залишаються працювати там надовго. Зі мною поспілкувався Гайовий Максим, засновник сайту www.sportweek.com.ua. І хоча дівчат у спортивній журналістиці вкрай мало, все ж це є гарним прикладом співпраці з он-лайн ресурсом.\n«Ми пропонуємо посади спортивних журналістів (бокс, баскетбол, хокей…). Хоча ми і налаштовані більше на тих, хто вчиться на журфаці, до філологів теж ставимося гарно.\nМайже всі співробітники видання є студентами. Поки що все, що ми можемо запропонувати - набуття досвіду, можливість публікуватися, акредитації на різних заходах. Тож фактично вся наша робота на даному етапі є стажуванням, так як вона не оплачується. Залишаємо рекомендаці, якщо є необхідністьї. Резюме мати не обов'язково».\nЄ робота і для тих, хто вміє швидко друкувати та знається на комп’ютерах. Якщо це про вас – то вам сюди! Зі мною зв’язався Рябих Денис, провідний фахівець баз даних компанії «Маріон», розказав про їхні умови роботи для студентів:\n«До нас можна влаштуватись оператором ПК.\nУ компанії вже працює близько 20 студентів різних спеціальностей, адже посада потребує лише початкового рівня користування комп’ютером, гарної дикції, а також грамотності. Тож студенти-філологи, які вміють працювати з ПК нам потрібні!\nЗі свого боку обіцяємо гнучкий позмінний графік (дві зміни: з 8.00 до 14.00, та з 14.00 до 20.00, з годинною перервою), гідну та своєчасну зарплатню. Існує практика стажувань перед влаштуванням на роботу, стажування оплачуються і тривають місяць.\nЯкщо ми бачимо, що ви справляєтеся з обов’язками добре – заключаємо трудовий договір. Стаж іде у трудову книжку, ви отримуєте відпустку раз на рік і т.д.\nВисилайте своє резюме, воно повинно мати стандартні пункти. Приємно, що дуже часто, якщо у людини гарно виходить її робота, то вона залишається з нами надовго.\nЄ можливість кар’єрного зростання».\n«Рахунок, будь ласка!»\nХто з вас не бачив голлівудських фільмів про гарних, струнких дівчат у білих фартушках з підносом у руках, які привітно посміхаються у камеру? Їх люблять відвідувачі, залишають гарні чайові… Картинка, яка у своїй привабливості поступається тільки тим самим голлівудським фільмам про стюардес. Але як воно насправді? Всюди по-різному, але у «Варенічній «Победа» так:\n«Багато студентів ідуть працювати офіціантами, тож у нас майже тільки молодь. Особистих побажань щодо того, з яких університетів чи спеціальностей повинні бути наші робітники не маємо. Студентів КНУ, звісно, поважаємо і очікуємо від них гарної роботи.\nНіяких стажувань чи волонтерських проектів не маємо, студентів, думаю, приваблює веселий колектив і гідна оплата праці.\nСтаж у трудову книжку ми не пишемо, рекомендацій теж, зазвичай, не залишаємо. Резюме для посади офіціанта не потрібне.\nПрацюють у нас позмінно, 4 дні робочих, 4 вихідних. Студенти не часто залишаються на постійну роботу, адже це для них тільки сезонний заробіток: під час канікул, абощо».\nЯкось дуже швидко вичерпався мій список місць, де можна заробити студенту… Та сама моя подруга, авторка вищезгаданої класифікації, впевнена, що на шляху до «Роботи Своєї Мрії» треба шукати досвіду в інших місцях. І на інших вакансіях.\n«Люба моя, - каже вона – ніхто не візьме тебе на Роботу Твоєї Мрії, поки ти не навчишся працювати!». Не навчишся поводитися в робочому колективі, спілкуватися з керівництвом, вирішувати швидко важкі питання, брати на себе відповідальність, бути пунктуальною, встигати робити багато справ одночасно, реально розраховувати свій час та сили. Цьому можна і треба вчитись на будь-якій посаді.\nОпубліковано Editor о 00:27


Видалення тріхоепітеліома в Харькове – Центр дерматологии и лечебной косметологии Sana.\nВидалення тріхоепітеліома sanahost_derm 24 Березня, 2020 22 Червня, 2020\nВидалення тріхоепітеліома в Харкові\nТріхоепітеліома є доброякісним новоутворенням, вона може з'являтися, як в єдиному екземплярі, так і у вигляді безлічі дрібних екземплярів. У 50-70% випадків дане новоутворення передається по спадковості через аутосомно-домінантний тип (він є найбільш частим типом успадкування мутацій). Утворюється тріхоепітеліома в підлітковому віці і часто у жіночої статі. У більшості випадків розмір тріхоепітеліома не більш 5-10 міліметрів, рідше її розміри можуть досягати 2-3 сантиметрів. Улюбленим місцем освіти є області голови і обличчя; не так часто тріхоепітеліома з'являються на верхніх кінцівках, шиї, спині і грудях.\nТріхоепітеліома поділяються на форми просту і десмопластіческой. У свою чергу проста форма ділиться на одиночний і множинний підвиди. Множинний підвид утворюється в досить молодому віці, а їх форма - це невеликі щільні округлі вузлики. Самі новоутворення гладкі і мають світло-рожевий або тілесний забарвлення. Якщо новоутворення велике, то на ньому з'являються дрібні судини. Одиночний підвид представлений у вигляді невеликого щільного вузлика, він трохи підноситься над шкірним покривом. Десмопластіческой форма має одиночний вузол тілесного відтінку, вона повільно, але вперто зростає. Характерна риса даної форми - це поглиблення в центральній частині і виражена окантовка на краях.\nДіагностується новоутворення дуже складно, так як воно здатне комбінуватися з іншими новоутвореннями, і навіть шкірними захворюваннями. Тому для точної постановки діагнозу звертайтеся в центр дерматології та лікувально-естетичної косметології Сана, наші дерматологи мають багаторічний досвід роботи і високу кваліфікацію. Процедура видалення тріхоепітеліома призначається виключно після огляду і діагностики. Самолікування в домашніх умовах призводить до серйозних наслідків, тому не ризикуйте своїм здоров'ям і не витрачайте час - звертайтеся до фахівців центру Sana. Тріхоепітеліому, можливо, вилікувати навіть у важкій формі завдяки точно спланованого лікування.\nЯкими способами в вашому центрі видаляються тріхоепітеліома?\nУ нашому центрі дерматології та лікувально-естетичної косметології Sana тріхоепітеліома видаляються за допомогою методу кріодеструкції і електрокоагуляції. Вчасно кріодеструкції тканини руйнуються прижиганиями за допомогою рідкого азоту. Електрокоагуляція передбачає видалення новоутворення за допомогою високочастотного струму.\nЯкі додаткові дослідження призначаються?\nВ якості додаткових досліджень призначаються дерматоскопія і гістологічне дослідження.


Учені-біологи України (Реферат) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nУчені-біологи України (Реферат)\tadmin\nБіологія, зоологія, ботаніка, аграрна наука\tУчені-біологи України\nСучасні досягнення біології є результатом наполегливої праці вчених,\nнавіть короткі відомості про життя та діяльність яких становлять\nАвтори намагалися розповісти про найвідоміших українських учених, які\nзробили внесок у розвиток біології та суміжних галузей науки. Це\nакадеміки та члени-кореспонденти НАН України, а також учені – засновники\nнауково-дослідних інститутів і лабораторій, нових напрямів досліджень.\nУчителі біології знайдуть у статті інформацію про вчених свого регіону\nі зможуть використати її як на уроках, так і позакласних заняттях. Якщо\nїх зацікавлять життя та наукові надбання окремого ученого, ми подамо\nсписок літератури про нього, підготуємо окремий матеріал.\nАльперн Данило Євсійович (1894 – 1968). Народився в Харкові. Закінчив\nХарківський університет. Працював у Харківському медичному інституті,\nному інституті та Українському інституті експериментальної медицини.\nОсновні наукові праці присвячено патофізіології нервової системи,\nпитанням патогенезу алергічних реакцій. Встановив трофічний вплив\nнервової системи на проникливість судин та тканин. Указав на роль\nхімічних факторів і нервового збудження в патогенезі деяких захворювань.\nЧлен-кореспондент АН України.\nАмосов Микола Михайлович (нар. 1913 р.). Народився в с. Ольхово (тепер\n– Вологодська обл.). Закінчив Архангельський медичний інститут та\nВсесоюзний заочний індустріальний інститут.\nОчолював клініку грудної хірургії Українського науково-дослідного\nінституту туберкульозу та грудної хірургії, працював у Київському\nінституті вдосконалення лікарів, Інституті кібернетики АН України, був\nдиректором Інституту серцево-судинної хірургії. Основні наукові праці\nприсвячено грудній хірургії, анестезіології та біокібернетиці. Розробляв\nпитання хірургічного лікування захворювань легень та серця, штучного\nкровообігу, фізіології серця. Запропонував модифікації апарата штучного\nкровообігу і протезів клапанів серця. Займається проблемами біологічної\nта медичної кібернетики моделюванням основних психічних функцій мозку.\nАнненков Микола Іванович (1819 – 1889). Народився в Москві. Закінчив\nМосковський університет. Більше 10 років працював директором Уманського\nучилища землеробства та садівництва, Царициного саду (колишня назва\nдендропарку „Софіївка”). Основні наукові праці присвячено флористиці,\nпитанням акліматизації рослин, лісівництву. Досліджував дикорослі та\nсадові рослини. Автор „Ботанического словаря”, в якому назви рослин\nподано п`ятьма мовами, наведено відомості про використання рослин.\nБілокінь Іван Петрович (1914 – 1975). Народився в с. Кожанка (тепер –\nКиївська обл.). Закінчив Київський університет. Працював викладачем у\nКиївському університеті, а також директором ботанічного саду Київського\nуніверситету. Основні наукові праці присвячено фізіології рослин та\nісторії природознавства, дослідженням у галузі фізіології водного режиму\nрослин. Автор нарисів життя та діяльності К. А. Тімірязєва, М. Г.\nХолодного, С. Г. Навашина, М. О. Максимовича та інших видатних біологів.\nБогач Петро Григорович (1918 – 1981). Народився в с. Соколівка (тепер –\nХмельницька обл.). Закінчив Ніжинський педагогічний інститут. Працював у\nКиївському університеті, директором Інституту фізіології тварин при\nКиївському університеті, близько 10 років був проректором Київського\nуніверситету. Основні наукові праці присвячено вивченню регуляції\nдіяльності травного тракту, роботі м`язів. Академік АН України.\nБогомолець Олександр Олександрович (1881 – 1946). Народився в Києві.\nЗакінчив Новоросійський університет в Одесі. Працював у цьому та\nСаратовському університетах, Московському медичному інституті.\nОрганізатор і директор Інституту експериментальної біології та патології\nУкраїни та Інституту клінічної фізіології АН України. Основні праці\nприсвячено питанням патологічної фізіології, ендокринології, онкології,\nпроблемам довголіття. Академік АН України, понад 15 років був її\nпрезидентом. Один з найкрупніших організаторів науки в Україні. Його\nім`я носить Інститут фізіології НАН України.\nБузанов Іван Феоктистович (1903 – 1984). Народився в с. Нова Прага\n(тепер – Кіровоградська обл.). Закінчив Одеський сільськогосподарський\nінститут. Працював у Науково-дослідному інституті цукрового буряку в\nКиєві, понад 30 років був його директором. Займався питанням фізіології\nрослин, цукристістю цукрового буряку. З`ясував закономірності залежності\nфізіології цукрового буряку від чинників зовнішнього середовища. Брав\nучасть у виведенні сортів з однонасінними плодами.\nБуланкін Іван Миколайович (1901 – 1960). Народився в с. Теньки\n(Татарстан). Закінчив Харківський інститут народної освіти. Працював у\nХарківському та Томському університетах. Понад 15 років був ректором\nХарківського університету. Займався біохімією білків, віковою та\nпорівняльною біохімією. Розробив методи добування очищених препаратів\nжилатину та консервованої крові. Академік АН України.\nВавилов Микола Іванович (1887 – 1943). Народився в Москві. Закінчив\nМосковський сільськогосподарський інститут. Академік АН України. Був\nдиректором Інституту прикладної ботаніки та нових культур, а також\nдиректором Генетичної лабораторії, перетвореної потім на Інститут\nгенетики АН СРСР. Основні наукові праці присвячено питанням генетики,\nселекції. Був ініціатором створення нових науково-дослідних інститутів.\nВстановив центри походження культурних рослин, створив вчення про\nімунітет рослин до інфекційних захворювань. Сформулював закон\nгомологічних рядів у спадковій мінливості. Його спадщина належить\nсвітовій науці. Член багатьох академій світу. Його ім`я носить\nТовариство генетиків та селекціонерів.\nВернадський Володимир Іванович (1863 – 1945). Народився в Петербурзі.\nЗакінчив Петербурзький університет. Працював в Україні. Академік АН\nУкраїни, її перший президент. Заснував Хімічну лабораторію АН України,\nреорганізовану в Інститут загальної т неорганічної хімії АН України.\nОсновоположник науки геохімії. Вивчав міграцію хімічних елементів у\nземній корі. Створив теорію про провідну роль живих істот у геохімічних\nпроцесах. Вивчав хімічний склад тваринних та рослинних організмів.\nВперше дав визначення біосфери, засновник вчення про біосферу. Член\nбагатьох академій науки та наукових товариств.\nВласюк Петро Антипович (1905 – 1980). Народився в с. Чемериське (тепер\n– Черкаська обл.). Закінчив Уманський та Ленінградський\nсільськогосподарські інститути. Працював у Науково-дослідному інституті\nцукрового буряку в Києві, Інституті ботаніки АН України, понад 20 років\nбув директором Інституту фізіології рослин АН України, Президентом\nУкраїнської академії сільськогосподарських наук. Основні наукові роботи\nприсвячено питанням агрохімії, фізіології рослин та ґрунтознавства.\nРозробляв систему живлення й удобрення найважливіших\nВотчал Євген Пилипович (1864 – 1937). Народився в с. Борзна (тепер –\nЧернігівська обл.). Закінчив Казанський університет. Працював під\nкерівництвом К. А. Тімірязєва. Професор Київського політехнічного\nінституту. Один із організаторів Науково-дослідного інституту цукрового\nбуряку в Києві. Обґрунтував теорію пересування води в рослинах з\nдопомогою кореневого тиску. Вивчав асиміляцію вуглекислого газу,\nтранспірацію цукрового буряку. Заклав основи польової фізіології, теорії\nврожайності. Заснував школу українських ботаніків-фізіологів.\nВисоцький Георгій Миколайович (1865 – 1940). Народився в с. Микитівні\n(тепер – Сумська обл.). Закінчив Петровську сільськогосподарську\nакадемію. Працював під керівництвом В. В. Докучаєва. Працював у\nТаврійському університеті в Сімферополі, Харківському інституті\nсільського та лісового господарства. Основні праці присвячено вивченню\nвпливу лісів на водний режим місцевості, що відіграли велику роль у\nрозвитку лісівництва та вивчення еволюції лісів в наслідок діяльності\nлюдини. Академік АН України.\nГамалея Микола Федорович (1859 – 1949). Народився в Одесі. Закінчив\nНоворосійський університет в Одесі та Військово-медичну академію в\nПетербурзі. Працював у Парижі у Л. Пастера, разом з І. І. Мечниковим\nзаснував в Одесі Бактеріологічну станцію. Керував протиепідемічними\nзаходами під час епідемії чуми в Одесі. Заснував Бактеріологічний\nінститут в Одесі. Основні наукові праці присвячено розробці питань\nзагальної патології, імунології. Створив протихолерну та противіспову\nвакцини, розробив санітарно-профілактичні засоби боротьби з чумою,\nхолерою, тифом та іншими захворюваннями.\nГаркавий Прокіп Хомич (1908 – 1984). Народився в с. Пиляве (тепер –\nЧеркаська обл.). Закінчив Маслівський інститут селекції та насінництва .\nПрацював на Київській контрольно-насіннєвій станції, у\nСелекційно-генетичному інституті, координував наукові дослідження з\nселекції ячменю. Займався селекцією зернових культур. Теоретично\nобґрунтував підбір пар для схрещування, методи оцінки фітозахворювань та\nзимостійкості. Автор 18 сортів ячменю.\nГершензон Сергій Михайлович (нар. 1906 р.). Народився у Москві.\nЗакінчив Московський університет. Працював в Інституті зоології,\nІнституті мікробіології та вірусології, Інституті молекулярної біології\nта генетики АН України та Київському університеті. Основні наукові праці\nприсвячено генетиці та молекулярній біології. Довів значення ДНК для\nгенетичних процесів. Автор праць з генетики ентомопатогенних вірусів.\nРозробляв питання розвитку еволюційних ідей в біології.\nГришко Микола Миколайович (1901 – 1964). Народився в Полтаві. Закінчив\nПолтавський та Київський сільськогосподарські інститути. Був директором\nІнституту ботаніки АН України. Засновник і перший директор Центрального\nреспубліканського ботанічного саду АН України. Працював у Глухівському\nта Київському сільськогосподарських інститутах, Київському університеті.\nОсновні праці – в галузі генетики, селекції, акліматизації рослин. Автор\nпершого підручника „Курс загальної генетики” українською мовою. Академік\nДанилевський Олександр Якович (1838 – 1923). Народився у Харкові,\nзакінчив Харківський університет. Професор Казанського та Харківського\nуніверситетів, Військово- медичної академії в Петербурзі. Основні\nнаукові праці присвячено хімії білків та ферментів. Вивчав харчову\nцінність білків рослинного та тваринного походження. Один з\nосновоположників вітчизняної біохімії.\nДанилевський Василь Якович (1852 – 1939). Народився у Харкові, закінчив\nХарківський університет. Брат О. Я. Данилевського. Академік АН України.\nПрацював у Харківському університеті, був директором Харківського\nжіночого медичного інституту. Очолював Український науково-дослідний\nінститут ендокринології та органотерапії. Основні напрями наукових\nдосліджень – загальна та порівняльна фізіологія, фізіологія нервової\nсистеми. Займався питанням гіпнозу, фізіології праці. Один із\nзасновників вчення про патогенні найпростіші, які живуть у крові людини\nДелоне Лев Миколайович (1891 – 1969). Народився в Петербурзі. Закінчив\nКиївський університет. Працював професором Маслівського інституту\nселекції та насінництва, Харківського сільськогосподарського інституту.\nОсновні наукові праці присвячено каріосистематиці, цитології та\nгенетиці рослин. Проводив дослідження з радіаційної селекції рослин.\nВивчав світові рослинні ресурси як вихідний матеріал для селекції\nпольових культур в Україні. Дроботько Віктор Григорович (1885 – 1966). Народився в с. Дігтярі\n(тепер – Чернігівська обл.). Закінчив Київський університет. Академік АН\nУкраїни. Працював в Інституті мікробіології АН України, близько 20 років\nочолював його. Основні наукові праці присвячено вивченню мінливості\nмікроорганізмів, хіміотерапії інфекційних захворювань, одержання\nантибіотиків. Був головою Українського товариства мікробіологів,\nепідеміологів та інфекціоністів.\nДушечкін Олександр Іванович (1874 – 1956). Народився у Новгородській\nобласті. Закінчив Петербурзький університет. Академік АН України.\nПрацював на Київській обласній дослідній станції, у Київському\nсільськогосподарському інституті, очолював Інститут фізіології рослин і\nагрохімії АН України. Основні наукові праці присвячено вивченню грунтів\nта їх впливу на якість врожаю, розробці системи добрив для цукрового\nбуряку. Запропонував різні способи зберігання та використання органічних\nЄмченко Андрій Іванович (1893 – 1964). Народився в с. Михайлівка (тепер\n– Черкаська обл.). Закінчив Київський медичний інститут.\nЧлен-кориспондент АН України. Працював у Київському університеті.\nОсновні праці присвячено вивченню фізіології серцевої діяльності,\nтравлення а також вищої нервової діяльності людини і тварин.\nЄремєєв Іван Максимович (1887 – 1957). Народився в с. Промань (тепер –\nПолтавська обл.). Закінчив Харківський технологічний інститут. Працював\nна Миронівський дослідній селекційній станції, у Маслівському інституті\nселекції та насінництва, Білоцерківському та Уманському\nсільськогосподарських інститутах. Основні наукові праці присвячено\nпитанням селекції, гібридизації, одержанню чистих ліній. Одержав нові\nсорти пшениці, гречки та зернобобових культур.\nЗаболотний Данило Кирилович (1866 – 1929). Народився в с. Чеботарка\n(тепер – с. Заболотне Вінницької обл.). Закінчив Новоросійський в Одесі\nта Київський університети. Академік АН України, був її президентом (1928\n– 1929 рр.). Працював ректором Одеського медичного інституту, директором\nзаснованого за його ініціативи Інституту мікробіології та епідеміології\nАН України. Основні наукові праці присвячено вивченню інфекційних\nхвороб, зокрема чуми та холери. Першим у Росії широко застосовував\nлікування антидифтерійною сироваткою. Один із засновників Міжнародного\nЗвєрозомб-Зубовський Євген Миколайович (1890 – 1967). Народився в\nКиєві. Закінчив Київський університет. Член-кореспондент АН України.\nПрацював в Інституті зоології, Інституті ентомології та фітопатології АН\nУкраїни, зокрема амбарних шкідників, шкідників цукрового буряку та\nшкідливих гризунів. Був віце-президентом товариства ентомологів.\nЗеров Дмитро Костянтинович (1895 – 1971). Народився в м. Зіньків (тепер\n– Полтавська обл.). Закінчив Київський університет. Академік АН України\nпрацював в Інституті ботаніки АН України, який очолював близько 20\nроків, Київському університеті. Основні наукові праці – із систематики,\nфлористики та філогенії спорових рослин, займався ботанічною географією,\nпалеоботанікою, історією рослинності. Понад 20 років очолював Українське\nЗосимович Володимир Павлович (1899 – 1981). Народився в с. Шаповалівка\n(тепер – Чернігівська обл.) Закінчив Київський сільськогосподарський\nінститут. Член-кореспондент АН України. Працював у Науково-дослідному\nінституті цукрового буряку, Центральної республіканському ботанічному\nсаду, Інституті ботаніки та Інституті молекулярної біології та генетики\nАН України. Основні наукові праці – з еволюції, генетики та селекції\nцукрового буряку. Іванов Вадим Миколайович (1892 – 1962). Народився в Маріуполі. Закінчив\nКиївський університет. Працював професором Київського медичного\nінституту, а також в Інституті фізіології АН України. Академік АН\nУкраїни. Основні наукові праці присвячено проблемам фізіології та\nпатології органів травлення. Одним із перших розробляв проблеми\nІванов Михайло Федорович (1871 – 1935). Народився в Ялті. Закінчив\nХарківський ветеринарний інститут. Засновник Українського\nнауково-дослідного інституту тваринництва степових районів\n„Асканія-Нова”, що носить його ім.`я. Основні наукові праці присвячено\nплемінній справі, селекції та акліматизації тварин. Розробив методику\nвиведення нових та удосконалення існуючих порід свиней та овець. Один із\nзасновників зоотехнічної дослідної справи.\nКравецький Ростислав Євгенович (1899 – 1978). Народився в Самарі (РФ).\nЗакінчив Самарський університет. Академік АН України. Працював в\nІнституті клінічної фізіології АН України, створив Інститут проблем\nонкології АН України, що носить його ім.`я. Основні наукові дослідження\nприсвячено теоретичним та практичним проблемам онкології. Значну увагу\nприділяв питанням методології, історії біології та медицини.\nКасьяненко Володимир Григорович (1901 – 1981). Народився в с. Велика\nНовосілка (тепер – Донецька обл.). Закінчив Київський зооветеринарний\nінститут. Працював у цьому інституті, тринадцять років був директором\nІнституту зоології АН України. Академік АН України. Основні наукові\nдослідження присвячено вивченню особливостей будови кінцівок ссавців з\nурахуванням способу життя та характеру пересування тварин.\nКащенко Микола Феофанович (1855 – 1935). Народився на х. Веселий (тепер\n– с. Московка Запорізької обл.). Закінчив Харківський університет.\nПрацював у Київському політехнічному інституті, організатор і директор\nЗоологічного музею АН України. Заснував акліматизаційний сад АН України.\nАкадемік АН України. Працював у галузі ембріології тварин і людини,\nзаймався питаннями акліматизації культурних рослин, охорони природи.\nКириченко Федір Григорович (нар. 1904 р.). Народився в с. Владиславка\n(тепер – Київська обл.). Закінчив Маслівський інститут селекції та\nнасінництва. Працював у Селекційно-генетичному інституті в Одесі.\nОсновні наукові праці присвячено створенню наукових основ селекції\nпшениці. Під його керівництвом та з участю виведено п`ять сортів озимої\nм`якої та твердої пшениці, що широко використовується.\nКлокав Михайло Васильович (1896 – 1981). Народився в Лебедині (тепер –\nСумська обл.). Закінчив Харківський університет. Працював у Харківському\nуніверситеті та в Інституті ботаніки АН України. Основні праці\nприсвячено систематиці, флористиці, історії флори. Сформулював основні\nпринципи фітоейдології – науки про географічні раси. Описав більше 380\nнових видів квіткових рослин.\nКовалевський Олександр Онуфрійович (1840 – 1901). Народився у\nВаркаваській вол. (тепер – Латвія). Закінчив Петербурзький університет.\nПрофесор Київського, Новоросійського в Одесі і Петербурзького\nуніверситетів, один із засновників Севастопольської морської біологічної\nстанції. Основні праці присвячено порівняльній ембріології та фізіології\nбезхребетних тварин. Розробив теорію зародкових листків. Був\nорганізатором Київського товариства природознавців.\nКозлов Петро Кузьмич (1863 – 1935). Народився в с. Духовщина (тепер –\nСмоленська обл., РФ). Закінчив військове училище. Брав участь в\nекспедиціях М. М. Пржевальського. Деякий час працював у Асканії-Нова, АН\nУкраїни. Основні наукові праці – в галузях географії, зоології, ботаніки\nта етнографії. Його ім`ям названий льодовик у Монголії, а також деякі\nвиди тварин, які він відкрив та описав.\nКорчак-Чепурківський Авксентій Васильович (1857 – 1947). Народився в\nКостянтин-нограді (тепер – м. Красноград Харківської обл.). Закінчив\nХарківський університет. Академік АН України. Працював у Київському\nуніверситеті, Інституті клінічної фізіології АН України. Основні праці –\nз проблем епідеміології та санітарного стану населення. Сформулював\nзакон періодичності епідемій дифтерії. Ряд робіт присвячено питанням\nгігієни праці. Склав першу номенклатуру хвороб українською мовою.\nКостюк Платон Григорович (нар. 1924 р.). Народився в Києві. Закінчив\nКиївський університет та Київський медичний інститут. Працював в\nІнституті фізіології тварин Київського університету, очолює Інститут\nфізіології НАН України. Академік НАН України. Основні праці присвячено\nзагальній фізіології нервової системи. Досліджував фізико-хімічні\nпроцеси при збудженні та гальмуванні нервових клітин. Вперше застосував\nнові методи дослідження окремих клітин мозку.\nКулешов Микола Миколайович (1890 – 1968). Народився у Фергані. Закінчив\nКиївсь-кий політехнічний інститут. Працював у кількох університетах, у\nтому числі Харківському, а також в Українському науково-дослідному\nінституті рослинництва, селекції та генетики. Наукова діяльність\nприсвячена проблемам рослинництва. Займався питаннями систематики,\nекології, біології, агротехніки кукурудзи. Академік АН України.\nЛевитський Григорій Андрійович (1878 – 1942). Народився в с. Білки\n(тепер – Житомирська обл.). Закінчив Київський університет. Працював у\nКиївському політехнічному інституті, Київському інституті народного\nгосподарства, один із засновників Київського інституту селекції.\nЧлен-кореспондент АН України. Першим встановив наявність мітохондрій у\nрослинних клітинах. Розробив методику ідентифікації хромосом. Один із\nперших почав вивчати мінливість хромосом.\nЛеонтович Олександр Васильович (1869 – 1943). Народився в Києві.\nЗакінчив Київсь-кий університет. Працював у Київському університеті,\nКиївському політехнічному інституті, Інституті клінічної фізіології АН\nУкраїни. Академік АН України. Основні наукові роботи присвячено\nфізіології та гістології вегетативної нервової системи. Першим\nзапропонував метод забарвлення та фіксації нервових структур.\nЛипський Володимир Іполитович (1863 – 1937). Народився в с. Самостріли\n(тепер – Рівненська обл.). Закінчив Київський університет. Академік АН\nУкраїни, один із її засновників. Працював у Київському університеті, в\nгербарії Ботанічного саду в Петербурзі, був директором Ботанічного саду\nв Одесі. Основні наукові праці присвячено флористиці, систематиці,\nгеографії вищих рослин, організація роботи ботанічних садів, історії\nботаніки. Описав чотири нових роди і понад 220 нових видів рослин. Його\nім`ям названо більше 40 видів рослин.\nЛюбименко Володимир Миколайович (1873 – 1937). Народився в с.\nВейделівка (тепер – Бєлгородська обл.). Закінчив Петербурзький лісний\nінститут. Академік АН України. Організував лабораторії фізіології рослин\nу Києві, Харкові, Ленінграді та Нікітському ботанічному саду.\nДосліджував проблеми фізіології рослин, процесів фотосинтезу, явища\nМазлумов Аведикт Лук`янович (1896 – 1972). Народився в Сімферополі.\nЗакінчив Воронезький сільськогосподарський інститут. Працював у\nНауково-дослідному інституті цукрового буряку. Основні праці – з\nбіології, селекції, насінництва та агротехніки цукрового буряку.\nРозробляв наукові основи та методи селекції високопродуктивних сортів та\nгібридів цієї культури. Ним особисто та у співавторстві виведено 52\nсорти та гібриди цукрового буряку. Його ім`ям названо Науково-дослідний\nінститут цукрового буряку та цукру.\nМазурмович Борис Миколайович (1904 – 1984). Народився в Києві.\nЗакінчив Київський університет, де й працював усе життя. Основні наукові\nпраці – в галузі зоології безхребетних, паразитології та історії\nбіології. Автор монографій з історії розвитку біології в Україні,\nпідручників із зоології. Макарченко Олександр Федорович (1903 – 1979). Народився в Маріуполі.\nЗакінчив Харківський медичний інститут. Академік АН України. Працював\nдиректором Харківського інституту вдосконалення лікарів, Львівського\nмедичного інституту, Інституту фізіології АН України. Основний напрям\nнаукових досліджень – фізіологія нервової системи. Вивчав вплив іонів\nмангану на діяльність нервової системи. Розробляв питання філософії та\nМаксимович Михайло Олександрович (1804 – 1873). Народився на х.\nТимківщина (тепер – Черкаська обл.). Закінчив Московський університет.\nПерший ректор Київського університету. Основні праці присвячено\nсистематиці рослин. Багато зробив для розвитку ботанічної термінології.\nБагатьма введеними ним термінами ми користуємось і зараз. Автор\nпідручників з ботаніки та зоології. Вивчав також історію літератури,\nмовознавство. Автор праць з історії Київської Русі.\nМаркелов Григорій Іванович (1880 – 1952). Народився в Пермі (РФ).\nЗакінчив Новоросійський університет в Одесі. Працював у Одеському\nмедичному інституті, був директором заснованого ним Одеського\nпсихоневрологічного інституту. Академік АН України. Основні наукові\nпраці присвячено фізіології та патології вегетативної нервової системи.\nВивчав вплив факторів зовнішнього середовища на фізіологічні процеси.\nАвтор концепції, за якою світлові подразники впливають на діяльність\nрізних органів людини через гіпоталамус та вегетативну нервову систему.\nМечников Ілля Ілліч (1845 – 1916). Народився в с. Іванівка (тепер –\nХарківська обл.). Закінчив Харківський університет. Працював у\nНоворосійському університеті в Одесі. Один із засновників Одеської\nбактеріологічної станції (тепер – Одеський науково-дослідний інститут\nепідеміології ім. І. І. Мечникова). Відкрив явище фагоцитозу, за що був\nудостоєний Нобелівської премії. Приділяв велику увагу проблемам\nімунітету, довголіття, захисту рослин, вивченню інфекційних захворювань.\nМовчан Василь Архипович (1903 – 1964). Народився в с. Неморож (тепер –\nЧеркаська обл.). Закінчив Київський ветеринарно-зоотехнічний інститут.\nПрацював у Науково-дослідному інституті ставкового рибного господарства,\nІнституті гідробіології АН України, Київському університеті.\nЧлен-кореспондент АН України. Основні наукові праці присвячено проблемам\nсучасної іхтіології та ставкового рибництва. Розробив метод\nінтенсифікації ставкового рибного господарства. З його ініціативи в\nУкраїні було започатковано акліматизацію рослиноїдних риб.\nМосковець Семен Микитович (1900 – 1971). Народився в с. Санжарівка\n(тепер – Запорізька обл.). Закінчив Київський університет. Працював у\nІнституті зрошувального землеробства, Інституті мікробіології та\nвірусології АН України, очолював його. Член-кореспондент АН України.\nВивчав вірусні хвороби сільськогосподарських рослин, зокрема бобових та\nкартоплі. Сприяв організації робіт з вивчення вірусних захворювань в\nМусійко Олександр Самсонович (1903 – 1980). Народився в с. Мусіївка\n(тепер – Полтавська обл.). Закінчив Полтавський сільськогосподарський\nінститут. Працював у Селекційно-генетичному інституті в Одесі, близько\n15 років був його директором. Досліджував біологію, селекцію і\nнасінництво зернових культур, брав участь у виведенні 15 сортів та\nгібридів кукурудзи, жита, гречки. Розробив метод додаткового запилення\nсільськогосподарсь- ких рослин, що підвищувало їх врожайність. Навашин Сергій Гаврилович (1857 – 1930). Народився в с. Царевщина\n(тепер – Саратовська обл., РФ). Академік АН України. Закінчив\nМосковський університет. Працював у Київському університеті. Широко\nвідомі його класичні дослідження в галузі ембріології та цитології\nрослин. Світову славу йому принесло відкриття подвійного запліднення у\nпокритонасінних рослин. Автор відкриття хромосом-супутників.\nОканенко Аркадій Семенович (1894 – 1982). Народився у Смілі Черкаської\nобл. Закінчив Київський сільськогосподарський інститут. Працював у\nНауково-дослідному інституті цукрового буряку, Київському університеті,\nІнституті фізіології рослин АН України. Член-кореспондент АН України.\nОсновні наукові праці присвячено фізіології рослин, пошуками шляхів\nпідвищення цукровості буряку.\nОмельченко Федір Захарович (1865 -1924). Народився в Кролівцях (тепер –\nСумська обл.). Закінчив Київський університет, а також Військово-медичну\nакадемію в Петербурзі. Працював директором заснованого ним\nМікробіологічного інституту АН України, ректором Київського\nветеринарно-зоотехнічного інституту. Займався медичною мікробіологією,\nпатологічною анатомією та антропологією. Академік АН України, брав\nучасть у складанні російсько-українського медичного словника.\nОмелянський Василь Леонідович (1867 – 1928). Народився у Полтаві.\nЗакінчив Петербурзький університет. Працював у Інституті\nекспериментальної медицини в Петербурзі. Основні наукові праці\nприсвячено ролі мікробів у кругообігу речовин у природі. Відкрив\nкультури анаеробних бактерій, що переробляють клітковину з утворенням\nорганічних кислот та водню. Вивчав азотофіксуючі бактерії. Павлова Марія Василівна (1854 – 1938). Народився в Козельцях (тепер –\nЧернігівська обл.). Закінчила Київський жіночий інститут та Паризький\nуніверситет. Учениця В. О. Ковалевського. Академік АН України. Основні\nнаукові праці присвячено проблемам палеозоології. Вивчала причини\nвимирання тварин у минулі епохи. Досліджувала викопні рештки слонів,\nкопитних тварин, амонітів. Палладін Олександр Володимирович (1885 – 1972). Народився у Москві.\nЗакінчив Петербурзький університет. Працював у Харківському\nуніверситеті, Інституті сільського господарства, методичному інституті,\nу Київському університеті. Заснував Інститут біохімії АН України.\nОсновні наукові праці – в галузі біохімії нервової та м`язової систем.\nВивчав особливості обміну речовин у м`язах в умовах роботи, відпочинку,\nтренування, що є основою теорії фізичної культури. Академік АН України.\nПалладін Володимир Іванович (1859 – 1922). Батько О. В. Палладіна.\nНародився у Москві. Закінчив Московський університет. Учень К. А.\nТімірязєва. Професор фізіології та анатомії рослин Харківського,\nВаршавського, Петербурзького університетів. Був директором Нікітського\nботанічного саду і одночасно читав лекції в Таврійському університеті в\nПеремежко Петро Іванович (1833 – 1894). Народився в с. Риботіне (тепер\n– Чернігівсь-ка обл.). Закінчив Київський університет. Був викладачем на\nзаснованій ним кафедрі гістології, ембріології та порівняльної анатомії.\nОсновні наукові праці присвячено вивченню клітини. Відкрив і описав\nнепрямий поділ клітин – каріокінез. Голова Товариства київських лікарів.\nПідоплічко Іван Григорович (1905 – 1975). Народився в с. Козацьке\n(тепер – Черкаська обл.). Закінчив Інститут прикладної зоології та\nфітопатології. Працював у Інституті археології, Інституті зоології АН\nУкраїни, Київському університеті, був директором Центрального\nнауково-природничого музею АН України. Основні дослідження присвячено\nпалеозоології, палеогеографії, фауні та охороні природи. Здійснив понад\n40 зоологічних та палеонтологічних експедицій та археологічних\nдосліджень. Академік АН України.\nПирогов Микола Іванович (1810 – 1881). Народився у Москві. Закінчив\nМосковський університет. Професор кількох університетів, піклувальник\nОдеського та Київського навчальних округів. З 1886 р. жив у с. Вишня\n(поблизу Вінниці), організував там лікарню. Один із засновників хірургії\nяк наукової дисципліни, основоположник військово-польової хірургії. Його\nім`я носить Одеський медичний інститут.\nПогребняк Петро Степанович (1900 – 1976). Народився в с. Волохів Яр\n(тепер – Харківська обл.). Закінчив Харківський сільськогосподарський\nінститут. Працював у Науково-дослідному інституті лісового господарства,\nКиївському лісотехнічному інституті, Інституті ботаніки АН України, був\nдиректором створеного ним Інституту лісу. Основні праці присвячено\nекології рослин, лісовій типології, фізіології живлення деревних та\nчагарникових порід. Один із засновників порівняльної фітоекології.\nАкадемік АН України.\nПоляков Ілля Михайлович (1905 – 1976). Народився в Харкові. Закінчив\nХарківський інститут народної освіти. Працював у Харківському та\nТомському університетах, Інституті генетики та селекції АН України,\nочолював його. Основні дослідження – з теоретичних проблем біології,\nдарвінізму, історії біології. Член-кореспондент АН України.\nПоспєлов Володимир Петрович (1872 – 1949). Народився у Тульській обл.\n(РФ). Закінчив Московський університет. Працював у Київському,\nСаратовському університетах, очолював Інститут ентомології та\nфітопатології АН України. Основні праці присвячено загальній та\nекспериментальній ентомології. Розробляв біологічний метод захисту\nрослин від комах-шкідників з урахуванням екологічних умов. Один з\nініціаторів створення служби карантину рослин. Академік АН України.\nПротопопов Віктор Павлович (1880 – 1957). Народився в с. Юрки (тепер –\nПолтавська обл.). Закінчив Військово-медичну академію, працював там.\nПрофесор Харківського медичного інституту, Київського інституту\nвдосконалення лікарів, Інституту фізіології АН України. Основні праці\nприсвячено фізіології та патології вищої нервової діяльності та\nРемесло Василь Миколайович (1907 – 1983). Народився в с. Теплове (тепер\n– Полтавська обл.). Закінчив Маслівський інститут селекції та\nнасінництва, працював директором Миронівської селекційно-дослідної\nстанції, яку перетворено на Миронівський науково-дослідний інститут\nселекції та насінництва пшениці. Основні напрями наукової діяльності –\nгенетика, селекція та насінництво сільськогосподарських рослин. Брав\nбезпосередню участь у виведенні багатьох сортів пшениці. Академік АН\nСапєгін Андрій Опанасович (1883 – 1946). Народився у Воскресенську\n(тепер – Миколаївська обл.). Закінчив Новоросійський університет в\nОдесі. Був одним із засновників Одеської селекційної станції, працював в\nОдеському сільськогосподарському інституті, очолював Інститут ботаніки\nАН України. Академік АН України, її віце-президент. Основні праці\nприсвячено біології, цитології, генетиці, селекції сільськогосподарських\nкультур. Вивчав індивідуальний розвиток рослин. Застосував метод\nваріаційної статистики для оцінки результатів досліджень з біології та\nагрономії. Одержав кілька високопродуктивних сортів озимої пшениці.\nОдним із перших у світі застосував іонізуюче опромінювання для створення\nштучних мутацій у зернових культур.\nСвиренко Дмитро Онисифорович (1888 – 1944). Народився в с. Мерчик\n(тепер – Харківська обл.). Закінчив Харківський університет.\nЧлен-кореспондент АН України. Працював у Дніпропетровському та Одеському\nуніверситетах, був директором Одеського ботанічного саду. Займався\nсистематикою водоростей та типологією річок. З його ініціативи був\nстворений Інститут гідробіології АН України.\nСвириденко Павло Олексійович (1893 – 1961). Народився в Путивлі (тепер\n– Сумська обл.). Закінчив Московський університет. Працював у\nМосковському університеті, Інституті зоології АН України. Основні\nнаукові дослідження присвячено фауні, зоогеографії та екології тварин.\nВивчав шкідників цукрового буряку та господарське значення гризунів.\nОдин з ініціаторів застосування авіації у боротьбі зі шкідниками.\nРозробив наукові основи застосування біологічного методу боротьби зі\nшкідниками. Академік АН України.\nСеверцов Олексій Миколайович (1866 – 1936). Народився в Москві.\nЗакінчив Московський університет. Один з основоположників еволюційного\nнапряму в морфології. Працював у кількох університетах, у тому числі й\nКиївському. Наукові праці – в галузі порівняльної анатомії та\nембріології хребетних тварин. Розробив теорію походження кінцівок\nназемних хребетних. Автор вчення про взаємовідношення онто- і\nфілогенезу. Створив наукові школи морфологів – київську та московську.\nСимиренко Лев Платонович (1855 – 1920). Народився у Млієві (тепер –\nЧеркаська обл.). Закінчив Новоросійський університет в Одесі. Заклав\nперший у Європі помологічний розсадник та сад, який згодом став\nМліївською садово-овочевою дослідною станцією, що носить його ім`я.\nСтворив одну з найбільших в Європі колекцію плодових, ягідних та\nдекоративних рослин. Вивів широковідомий сорт яблуні Ренет Симиренка. Стражеско Микола Дмитрович (1876 – 1952). Народився в Одесі. Закінчив\nКиївський університет. Був професором Київського жіночого медичного\nінституту, Одеського університету, Київського медичного інституту,\nдиректором створеного ним Українського науково-дослідного інституту\nклінічної медицини. Його ім`я носить Київський науково-дослідний\nінститут кардіології. Працював над проблемами клінічної та теоретичної\nмедицини. Запропонував нові методи дослідження хворих. Розробив\nкласифікацію недостатності кровообігу з урахуванням біохімічних\nпорушень. Засновник однієї з провідних терапевтичних шкіл. Академік АН\nСитник Кость Меркурович (нар. 1926 р.). Народився в Луганську. Закінчив\nВорошиловградський педагогічний інститут. Працював в Інституті ботаніки\nАН України, Президії АН України. Академік НАН України. Головний напрям\nнаукових досліджень – інтеграція уявлень молекулярної біології,\nцитофізіології, біохімії та екології з проблеми фізіології цілісного\nорганізму. Займається питаннями росту рослин, космічної біології,\nекології, охорони природи, загальними проблемами біології. Президент\nУкраїнського ботанічного товариства.\nТопачевський Олександр Вікторович (1897 – 1975). Народився в с.\nБобрівка (тепер – Київська обл.). Закінчив Київський інститут народного\nгосподарства. Академік АН України. Працював в Інституті ботаніки,\nочолював Інститут гідробіології, професор Київського університету.\nОсновні праці присвячено морфології, систематиці та філогенії\nводоростей, а також санітарній та технічній гідробіології. Сформулював\nідею первинності амебоїдних форм. Був головою Українського\nФілатов Володимир Петрович (1875 – 1956). Народився в с. Михайлівка\n(тепер – Пензенська обл., РФ). Закінчив Московський університет.\nПрацював у очній клініці Новоросійського університету в Одесі,\nзаснованому ним Одеському науково-дослідному інституті очних захворювань\nта тканинної терапії. Досліджував проблеми офтальмології та біогенних\nстимуляторів. Науково обґрунтував та практично розробив операцію\nпересаджування рогової оболонки. Створив вчення про біогенні\nстимулятори. Заснував українську школу офтальмологів. Його ім`я носить\nОдеський інститут очних захворювань та тканинної терапії.\nФінн Володимир Васильович (1878 – 1957). Народився в Києві. Закінчив\nКиївський університет. Працював у цьому університеті і одночасно в\nКиївському сільськогосподарському інституті, згодом – у Житомирському\nсільськогосподарському інституті. Основні наукові праці стосуються\nпорівняльної ембріології квіткових рослин. Вперше встановив, що чоловічі\nсамети (спермії) є клітинами з ядрами та плазмою, а не голими ядрами, як\nвважалося раніше. Підтвердив дослідження на 250 видах, що відносяться до\n70 родин. Вивчав флору України, Криму.\nФольборт Георгій Володимирович (1885 – 1960). Народився в Петербурзі.\nЗакінчив Військово-медичну академію. Працював у Харківському, Київському\nмедичних інститутах, в Інституті біохімії АН України. Досліджував\nфізіологію травлення, кровообігу та вищої нервової діяльності. Створив\nучення про фізіологію процесів виснаження та відновлення, встановив\nосновні закономірності цих процесів, які І. П. Павлов назвав правилами\nФольборта. Академік АН України.\nФомін Олександр Васильович (1869 – 1935). Народився в с. Єрмолівка\n(тепер – Саратовська обл., РФ). Закінчив Московський університет.\nПрацював у Київському університеті, на Вищих жіночих курсах, в Інституті\nботаніки АН України, був його директором. З його участі розпочато\nвидання довідника „Флора України”. Багато зробив у справі збереження і\nрозширення колекції Ботанічного саду Київського університету, який\nносить його ім`я. Вивчав морфологією, систематику і флористику вищих\nрослин. Академік АН України.\nХавкін Володимир Аронович (1860 – 1930). Народився в Одесі. Закінчив\nНоворосійсь-кий університет в Одесі. Працював в Одеському зоологічному\nмузеї, Женевському університеті (Швейцарія), в лабораторії І. І.\nМечникова в Парижі. За проханням британського уряду боровся з епідемією\nхолери в Індії, і зараз там є інститут, що носить його ім`я. Наукові\nпраці присвячено вивченню холери та чуми. Довів інфекційну природу\nхолери, створив вакцину, що перевіряв на собі.\nХаджинов Михайло Іванович (1899 – 1980). Народився в с. Мангуш (тепер –\nДонецька обл.). Закінчив Харківський сільськогосподарський інститут.\nОсновні праці присвячено генетиці та селекції рослин. Розробляв\nтеоретичні основи селекції та насінництва кукурудзи. Один із перших\nвідкрив явище цитоплазматичної чоловічої стерильності і використав його\nдля докорінного поліпшення насінництва кукурудзи. Вивів понад 20\nХолодний Микола Григорович (1882 – 1953). Народився в Тамбові. Закінчив\nКиївський університет, у якому працював, одночасно працював в Інституті\nботаніки АН України, що носить його ім`я. Наукові праці присвячено\nвивченню різних питань фізіології рослин. Розробив фітогормональну\nтеорію тропізмів, відому під назвою теорії Холодного – Вента. Широко\nвідомі його дослідження, присвячені залізобактеріям. Розробив\nоригінальні методики їх досліджень. Займався питаннями екології,\nґрунтознавства, виникнення життя на Землі, еволюції та історії науки.\nЧаговець Ростислав Всеволодович (1904 – 1982). Народився у Києві.\nЗакінчив Київський інститут народної освіти. Працював у Київському\nмедичному інституті, Інституті біохімії АН України. Галузі наукових\nдосліджень – експериментальна вітамінотерапія, біохімія м`язів.\nЗастосував метод визначення окисно-відновних властивостей за допомогою\nполяризованих електродів. Академік АН України.\nЧерненко Семен Федорович (1877 – 1974). Народився в с. Гремячки (тепер –\nСумська обл.). Закінчив Плодоовочевий інститут у Козлові (тепер – м.\nМічурінськ). Основний напрям наукових досліджень – селекція плодових\nкультур. Розробляв питання підбору вихідного матеріалу для селекції.\nВивів широковідомі сорти яблунь (Пепін Черненко, Перемога, Богатир,\nПрогрес та ін.) і груш (Бергамот тамбовський, Російська красуня та ін.),\nщо районовано в Україні.\nЧернишов Борис Сидорович (1888 – 1950). Народився в ст. Ясенська (тепер\n– Краснодарський край, РФ). Закінчив Катеринославський гірничий\nінститут. Працював у Дніпропетровському, Київському університетах,\nІнституті геологічних наук АН України. Займався палеозоологією, вивчав\nракоподібних мезозою. Довів наявність у Дніпровсько-Донецькій западині\nШмальгаузен Іван Іванович (1884 – 1963). Народився в Києві. Закінчив\nКиївський університет. Працював у Київському, Московському, Воронезькому\nуніверситетах, очолював Інститут зоології АН України. Наукові праці\nприсвячено питанням еволюційної морфології, експериментальної зоології,\nвивченню закономірностей росту, філогенії тварин. Юр`єв Василь Якович (1879 – 1962). Народився в с. Іванівська Вирга\n(тепер – Пензенська обл., РФ). Закінчив Новоолександрівський інститут\nсільського господарства. Був директором Харківської селекційної станції,\nпрофесором Харківського сільськогосподарського інституту, працював в\nУкраїнському науково-дослідному інституті рослинництва, селекції та\nгенетики. Розробляв теоретичні і практичні питання селекції та\nнасінництва сільськогоспо-дарських культур. Вивів багато сортів зернових\nкультур, зокрема озимої та ярої пшениці, жита, ячменю, вівса. Один із\nзасновників селекції і насінництва сільськогосподарських культур. Похожие записи\nПатологічний просоночний стан (реферат)\nПерспективи розвитку місцевого самоврядування в ході адміністративної реформи в Україні (реферат)


Кава є дуже популярним напоєм у всьому Світі. Але при цьому не припиняються суперечки між його прихильниками і противниками про те, що в ньому переважує: користь чи шкода для здоров'я? Всім відомо, що чашка цього напою бадьорить, покращує працездатність, але підвищує артеріальний тиск. А чи можна пити каву під час вагітності?\nЯк впливає кофеїн на організм людини\nОсновною діючою речовиною натуральної кави є біологічно активна субстанція кофеїн. Він присутній як в молотом, так і розчинній видах напою. Навіть якщо на упаковці написано, що перед нами кави без кофеїну, він там обов'язково є, але тільки в невеликій кількості.\nКофеїн, вступаючи в шлунок людини, дуже швидко всмоктується в кров і розноситься по всьому організму. Його відмінною особливістю є здатність легко проникати через захисний гематоенцефалічний бар'єр у клітини головного мозку. Навіть невеликій концентрації кофеїну в системному кровотоці достатньо, щоб проявилося його дію на центральну нервову систему.\nЯкі ефекти в організмі людини при цьому спостерігаються?\nСтимулюється судиноруховий центр, в результаті чого зменшується просвіт артерій, що приносять до всіх органів кров, і підвищується систолічний артеріальний тиск.\nЧастішає пульс. При цьому серце не тільки швидше скорочується, а й активніше реагує на інші стимулятори (медикаменти, стресові ситуації), що може призвести до вираженої тахікардії і навіть до зриву ритму серцебиття (тахіаритмії).\nАктивується дихальний центр головного мозока, в результаті чого людина дихає частіше і більш поверхнево.\nЗростає кількість утворюється сечі.\nСтимулюються вищі нервові центри, в результаті чого посилюється загальне збудження: прискорюються реакції, підвищується працездатність, зникає сонливість. Тривалість цього ефекту у людей різна і залежить від індивідуальної чутливості до кофеїну. Часта стимуляція організму може призводити до формування психічної залежності.\nСповільнюється всмоктування заліза з їжі в шлунково-кишковому тракті.\nЯк діє кава на вагітну жінку і плід\nУ першому триместрі вагітності у жінок часто спостерігаються нудота і блювота. Спроби придушити ці симптоми частим вживанням міцної кави можуть викликати посилення проявів токсикозу. Розвивається спазм кровоносних судин знижує кровообіг, а значить, і виведення накопичуються в організмі матері токсичних речовин.\nЗменшення просвіту судин, що живлять плаценту і плід, провокує явища фето-плацентарної недостатності. У важких випадках, на тлі вже наявної патології плацентарного кровообігу, це може викликати уповільнення або порушення розвитку дитини.\nХоча кофеїн може підвищити артеріальний тиск у схильних до гіпотонії жінок, часто вживати для цієї кави не рекомендується, так як вираженість можливих небажаних побічних ефектів від нього значно вища, ніж користь.\nПідвищується ризик розвитку анемії у матері, а значить, і у плода.\nКава низької якості, особливо розчинна, може містити токсичні добавки, в тому числі і пестициди, які згубно впливають на дитину через недосконалість його органів детоксикації (печінки, нирок) у внутрішньоутробному періоді. Це може призвести до формування пороків, уповільнення або інших порушень розвитку.\nВ результаті багаторічних спостережень виявлено підвищений ризик розвитку різних аномалій кісток у плода, а також цукрового діабету у нього при зловживанні кофеїном вагітною жінкою.\nКоли потрібно виключити вживання кави під час вагітності\nІснують абсолютні протипоказання до вживання кави під час вагітності:\nартеріальна гіпертензія будь-якій стадії, діагностована до зачаття;\nсинусова тахікардія вагітної, порушення ритму серцевої діяльності;\nнудота і блювота вагітної;\nгестоз всіх ступенів тяжкості;\nемоційна лабільність, що виявляється підвищеною нервовою збудливістю, тремтінням у руках, плаксивість, головними болями;\nтруднощі засипання або безсоння;\nпорушення фето-плацентарного кровообігу через аномалій розвитку плаценти;\nЯкщо у жінки діагностовано ці стани, заради здоров'я її самої і малюка необхідно відмовитися від вживання кави до пологів.\nРекомендації щодо вживання кави під час вагітності\nПо-можливості максимально обмежити вживання кави прі не ускладненому перебігу вагітності.\nВикористовувати тільки високоякісний продукт з мінімальним вмістом кофеїну.\nПереважно випивати напій в першій половині дня і в жодному разі не перед сном.\nРегулярно контролювати рівень свого артеріального тиску і частоту пульсу.\nПри частому вживанні кофеїн вбудовується в обмін речовин клітин головного мозку, приводячи до фізичної залежності. Тому варто вчасно задуматися про причини надмірного захоплення цим напоєм і постаратися перемогти шкідливу звичку, щоб смачний і ароматний напій приносив не шкоду для здоров'я, а лише задоволення.