ЧЕРЕМОШНА ВОЛЯ: ЛЮДИ ПРОТИ ЗАКРИТТЯ ШКОЛИ - Район Любомль\nУ Черемошно-Волянській ЗОШ І-ІІ ст. у середу, 8 червня, відбулася зустріч начальника районного відділу освіти Василя Стрільчука та голови райдержадміністрації Миколи Пархомука з батьками, чиї діти ходять у місцеву школу. Впродовж кількох годин присутні гаряче обговорювали питання переведення учнів у Нудиженський НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. – ДНЗ».\nЗважаючи на те, що з 2015 року загальноосвітні навчальні заклади фінансуються за рахунок освітньої субвенції та у зв’язку з децентралізацією, прийнято рішення, що з 1 вересня 2016 року фінансування загальноосвітніх навчальних закладів, крім початкової школи, кількість учнів у яких становить менше 25 осіб, за рахунок освітньої субвенції не здійснюватиметься. У нашому районі під таке рішення потрапили Мосирська ЗОШ І-ІІ ст. (13 учнів), Черемошно-Волянська ЗОШ І-ІІ ст. (21 учень), Руденський НВК «ЗОШ І ст. – ДНЗ» (9). У Глинянській і Біличівській початкових школах навчатимуться по 12 учнів, у кожній із них є повний клас – 5 дітей.\n«Щороку кількість учнів у віддалених селах скорочується, тому й не дивно, що чимало навчальних закладів стають напівпорожніми. Класи можуть нараховувати від одного до чотирьох учнів, це при тому, що укомплектованим вважається клас із п’ятьма дітьми, – звернувся до батьків Микола Олександрович. – Нам уже потрібно думати, як спланувати наступний навчальний рік. Адже на 2016-2017 н.р. з держбюджету не виділятимуть грошей на заробітні плати педагогам, на утримання приміщення, в якому навчатиметься менше 25 учнів».\nВасиль Іванович пояснив, що з 1 вересня Черемошно-Волянська школа буде закрита. Якщо батьки не захочуть перевести своїх дітей у Нудиженський НВК, вони навчатимуться за індивідуальним планом. А він передбачений, як правило, для учнів з обмеженими можливостями. Для здорових дітей така форма навчання є неефективною.\n«Моя дитина закінчила тут 3-й клас. Я, як мама, не погоджуся на індивідуальне навчання, знаю, що й наші батьків будуть проти такої форми навчання. Бо за 5 годин у тиждень навчити чомусь нереально. Це ж на кожен предмет виділятиметься лише по кілька хвилин. То можна хіба що скалічити дитину. Про результативність таких уроків нема що казати».\nНайбільше батьків хвилювали питання з довезенням найменших школярів, адже якщо одним рейсом автобус забиратиме і старшокласників теж, то весь день початківці проводитимуть у навчальному закладі.\n«У нас по районі постійно функціонує 13 маршрутів. Загалом довозимо 412 учнів, із них 128 – початківці. До речі, з Бережців у садочок у Римачі ми й дошкільнят заодно забираємо. Спеціально для ваших дітей буде виділено автобус, який щоранку возитиме дітей. Після закінчення всіх уроків, початківці залишатимуться на групі продовженого дня, де зможуть виконувати домашні завдання. Після закінчення 7 уроку всіх учнів автобус відвозитиме додому. До речі, для ваших дітей за кошти бюджету передбачені сніданки. Зможуть вони й пообідати, але – за власні гроші», – розповів про розпорядок дня наймолодших Василь Іванович.\nОкрім доїзду до школи в с. Нудиже (а це 5 км), батьків хвилювало, як їхні діти наздоганятимуть програму англійської мови, адже по кілька років учні вже вивчали французьку.\n«Період переадаптації для учнів початкових чи старших класів у нас передбачений навчальним процесом. Для цього виділяються 3-4 індивідуальні години. А Нудиженський НВК є двомовним (англо-французьким). Тому проблем тут не повинно виникати», – прокоментував Василь Стрільчук.\nБатьків цікавило питання, чому не реорганізувати школу у початкову?\n«Це можливо лише при умові, якщо хоча б в одному із чотирьох класів буде 5 і більше учнів. У вас, на жаль, у жодному немає такої кількості», – пояснив очільник освіти району.\nДискусії продовжилися і на подвір’ї навчального закладу. Звісно, батьків можна зрозуміти. Кожен переживає за свою дитину: як вона добиратиметься до школи, чи знайде спільну мову з однокласниками і вчителями. Окрім того, їхній храм науки – це своєрідний оазис культурного життя. У селі немає ні церкви, ні клубу. Невідомо, як довго функціонуватиме поштове відділення, сільська бібліотека, ФАП. Школа для них – місце зустрічей. Адже чи не на всі державні та релігійні свята односельчани сходилися сюди на концерти та масові заходи. Тепер хіба що на чергові вибори люди знову прийдуть у школу.\nАле не наша місцева влада так вирішила, яка тут виступає як виконувач вказівок «зверху», а народні обранці. Це вкотре підтверджує той факт: вони лише на передвиборчих гонках на словах-обіцянках дбають про інтереси простих селян, які ледве виживають у віддалених населених пунктах, а як добираються до влади, швидко забувають, хто їм у цьому допоміг.\nПоки що прапор «притулився» в цьому кутку.\nТеги: #Школа, #Закриття, #Черемошна Воля


Може, час запроваджувати субсидії на продукти харчування? - Макрорівень - dt.ua\n10 травня, 17:35 Роздрукувати Випуск №17, 11 травня-17 травня\nПро наші споживчі ціни й індекси.\nБерезневий індекс споживчих цін по Україні вперше було опубліковано із затримкою — не 9 квітня, а наступного дня.\nТакого раніше ніколи не траплялося. Календаря публікації експрес-випусків дотримуються у Держстаті неухильно. Причому 9 квітня, як і мало бути, з'явився вужчий базовий ІСЦ, який розраховується паралельно з основним ІСЦ, але публікується в цілому без деталізації по розділах. Причиною затримки, швидше за все, став незвично високий і несподіваний приріст індексу у розділі "Одяг і взуття" — 11,3% до лютого при загальному зростанні всього ІСЦ на 0,9%. Він зумовив збільшення загального ІСЦ приблизно на 0,2% (точніше, на 0,17%). Жодних об'єктивних передумов для такого несподіваного й різкого приросту по одягу і взуттю не було.\nУ 10 з 12 класифікаційних розділів березневий приріст ІСЦ був значно нижчим 1,0% і лише у розділі "Зв'язок" — 2,2% (який при вазі в 3,065% не міг вплинути на загальний індекс). У нас майже весь одяг і взуття імпортні (у 2017 р. одяг — 94,9%, взуття — 96,3%, лише за панчішно-шкарпетковими виробами, що входять до цього розділу, в якому вітчизняні непогані житомирські шкарпетки, — 60,6%). Такий приріст по одягу та взуттю міг би бути зумовлений лише значним падінням курсу гривні до долара, але національна валюта залишалася стабільною.\nЩо ж могло зумовити настільки високий приріст щодо одягу та взуття? Відповідь дає детальніший аналіз продуктового набору цього розділу ІСЦ. Для початку зазначимо одну неузгодженість нашого індексу. У продуктовому наборі 328 позицій, а у ваговій структурі на одну більше — 329. І вона якраз у розділі "Одяг і взуття". У вагах в одяг включено ще окремою позицією тканини ("Одяг і тканини" — 2,926%, "Одяг" — 2,815%). Різниця в 0,109% звичайно дріб'язкова — близько 2% від усієї частки у вагах цього розділу (0,109:5,271). Вона не впливає на індекс, але, додамо, вона була й у попередньому п'ятирічному наборі продуктів 2012–2016 рр.\nСпробуємо розібратися, як змінювалися індивідуальні індекси за березень до лютого по одягу (40 позицій) і взуттю (17). Найбільший приріст припадає на подорожчання зимових речей (і це в сонячному березні!). По одягу: куртки утеплені чоловічі — 123,0%, светри, джемпери чоловічі — 120,0, куртки утеплені жіночі — 121,1, светри, джемпери жіночі — 120,2, куртки утеплені дитячі — 118,6%. А на літній і всесезонний одяг приріст індексів дуже малий: наприклад, сорочки чоловічі — 103,3%, футболки, майки чоловічі — 103,3, шкарпетки чоловічі — 100,1, блузки жіночі — 106,8, бюстгальтери — 101,0, а колготки жіночі — навіть 99,4%. Така сама картина й по взуттю: черевики утеплені чоловічі — 122,7%, чоботи утеплені жіночі — 120,7, а кросівки чоловічі — 103,1, домашнє взуття чоловіче — 99,8, літнє взуття жіноче —109,1, домашнє взуття жіноче — 100,6, кросівки дитячі — 103,6, домашнє взуття дитяче — 100,6%.\nЩе в наборі деякі види одягу і для зими, і для інших сезонів, але з більшою орієнтацією на зиму, наприклад, чоловічі костюми — 112,7%, піджаки жіночі — 115,2.\nЯкщо спробувати об'єднати весь зимовий одяг і взуття в одну групу, то у ній отримаємо індекс 119,6%, у групі "зима та інші сезони" — 109,7 і в літній групі — лише 104%.\nДодамо, що, крім березня 2019 р., у попередньому 2018 р. відзначався приріст цін щодо всього одягу і взуття у вересні до серпня — 108,9% і в жовтні до вересня — 102,4. Що цілком зрозуміло у зв'язку з необхідністю придбати теплий одяг і взуття до зими. А у квітні—серпні 2018 р. індекси цін на одяг і взуття щомісяця знижувалися.\nТака ситуація зі стрибками індексів цін на одяг і взуття в березні зумовлена особливостями врахування цін на них. І вона повторюється рік у рік. Але в попередні роки вона не була такою масштабною, як цього року, і березневі індекси публікувалися без затримок.\nІ якщо простежити по місяцях, як змінювалася ціна на вовняну спідницю марки "Слен" за 1000 грн, що наводиться як приклад, покликаний роз'яснити специфіку розрахунків індексів на зимовий одяг і взуття (стор. 36 посібник з ІСЦ), то там справді виходить аж 142,9% (1000:700х100%). Але це якщо порівнювати січневий індекс із попереднім лютневим ("задній хід"), а не навпаки, як прийнято в статистиці, — лютневий з попереднім січневим.\nМожливо, що подібні індексні недолугості можуть бути й щодо інших продуктів, які в продажі лише кілька місяців на рік (ягоди, кавуни). Але їх ваги в загальному індексі значно нижчі, ніж зимового одягу та взуття.\nІ хоча вужчий (240 продуктів, на 88 менше, ніж у звичайному ІСЦ, і 58,688% ваг ІСЦ) і орієнтований на Нацбанк березневий базовий ІСЦ був опублікований без затримок, у нього включено весь одяг і взуття з індексом 111,3%, через що він виявився завищеним навіть більше, ніж загальний, — майже на 0,3 пункту. І це завищення збережеться в обох індексах до кінця року.\n"Соціальний" і "несоціальний" набори\nЗі скасуванням з початку 2018 р. максимально допустимих торговельних надбавок на соціальні продукти у Держстату начебто відпала необхідність наводити щодо них ціни тричі на місяць. Джерела встановлення цих надбавок беруть початок ще в минулім столітті! У грудні 1996 р. було створено Державну інспекцію по контролю над цінами із пристойним штатом чиновників у центрі й усіх регіонах країни. Вона проіснувала багато років і була ліквідована 2014-го урядом А.Яценюка. Але сам перелік соціальних продуктів залишився, як і необхідність моніторити і публікувати щодо них ціни тричі на місяць. Цінова інспекція не могла самостійно грамотно визначати ціни продуктів, і цю функцію було передано тодішньому Держкомстату. І ціни щодо них публікувалися тричі на місяць до кінця 2017 р.\nПотрібно було шукати якийсь інший шлях. До 25 соціальних продуктів додали ще 28 "несоціальних". Так сформувався набір із 53 продуктів, щодо яких по Україні й регіонах 12–14 числа наводяться середні ціни. Це, звичайно, дуже добре.\nУ 2019 р. на них припадає 36,7% ваг (2017 р.) із загального продуктового набору в 328 позицій (по м. Києву — 34,6%). З 53 продуктів 48 — це товари переважно продовольчі (31), алкоголь і тютюнові вироби (8), медикаменти (6), автомобільне паливо (4). І п'ять — послуги. А пізніше були опубліковані ще й дані за 2017 р.\nМожна зазначити, що перелік соціальних продуктів був не зовсім логічний. Якщо до них були віднесені бензин А-95 і дизельне паливо, то це, очевидно, передбачало використання їх у "соціальних" автомобілях, а не для зберігання в холодильнику. Але про автомобілі не згадувалося (це вже занадто, щоб усі мали автомобілі).\nПубліковані дані про середні ціни можна використовувати у двох напрямках: зміна цін у динаміці й порівняння цін по регіонах.\nЯкщо коротко охарактеризувати зміну цін у березні порівняно з лютим, то на 39 із 53 продуктів вони підвищилися, а на 14 — знизилися, а з груднем 2018 р. — підвищилися на 43 і знизилися на 10 продуктів. За останній місяць цінові зміни в обидва боки були дуже незначними. Наприклад, ціна гречаної крупи зросла по Україні на дві копійки — з 16,76 до 16,78 грн/кг, а щодо рослинної олії знизилася на 9 коп. — з 35,07 до 34,98 грн/л. І такі зміни (особливо зниження) покупцями не відчуваються, але ціновою статистикою вони мають враховуватися.\nДуже строката картина з цінами на городину борщового набору, і, ймовірно, ці цінові показники по Україні сприймаються зі сторожкістю і недовірою. Начебто ціни за місяць практично не змінилися на картоплю (10,09 грн/кг у лютому, 10,16 — у березні), трохи знизилися на буряк (лютий —12,86 грн/кг, березень — 12,60), моркву (лютий —\n11,75 грн/кг, березень — 11,41) і досить сильно зросли лише на капусту — на 30,3%, майже на третину (20,16 грн/кг у лютому, 17–26 — у березні). Але ціни щодо них, особливо цього року, різко змінюються упродовж місяця. Раніше ціни на картоплю й борщові овочі фіксувалися, як і на всі соціальні продукти, тричі на місяць із десятиденним інтервалом. А з 2018 р. тільки раз — на кінець місяця. Рішення явно непродумане. Вони зростають мало не щодня. Ціни на городину зараз значно вищі, ніж рік тому. Взагалі для овочів досить характерні значні зміни цін щороку. У березні в 18 регіонах яблука були дешевші за картоплю. Це видно і в цілому з таблиці по Україні.\nХотілося б звернути увагу на цінові відмінності у частині продуктів цього набору (див. табл. 1) і подумати, чим вони можуть бути зумовлені.\nМабуть, зрозуміло, що ціни на оренду квартир, міський транспорт, страховку автомобілів у Києві будуть вищими, ніж в інших регіонах. Певні сумніви щодо стоматології. Чому вони настільки низькі в Житомирській області? І це щомісяця, та й торік.\nА щодо всіх продуктів харчування відмінності в цінах між регіонами виходять за нормальні межі. Хоча й можна допустити, що причиною можуть бути якісь дуже незначні похибки статистики в збиранні цін, але в основному вони зумовлені іншими "не статистичними" факторами. Зокрема, змовами оптовиків, і тут активнішим мав би бути Антимонопольний комітет України.\nНинішній ціновий набір з 53 продуктів потребує розширення\nУ нещодавній змістовній і цікавій статті Т.Юхименко та О.Погарської (див. DT.UA №15 від 20.04.2019 р.) зазначається, що оприлюднення вагової структури для розрахунків ІСЦ в Україні викликало широку дискусію в експертному співтоваристві. Це дійсно так, і хотілося б додатково висловити міркування з цього питання.\nВелику увагу аналізу та прогнозуванню інфляції, вагам приділено і в квартальному "Інфляційному звіті" НБУ, який вийшов днями і зміст якого, як і всіх попередніх випусків обсягом по 60–65 сторінок, набагато ширший цієї скромної назви. Інфляційні звіти НБУ справді охоплюють набагато ширше коло проблем, і їхня підготовка потребує дуже великих зусиль, як-небудь подивіться (НБУ — Публікації — Інфляційні звіти).\nДля розрахунків ІСЦ потрібні два компоненти: індивідуальні індекси та їх ваги в продуктовому наборі (328 позицій). Перший відображає щомісячні зміни цін (наприклад, ціни на молоко за місяць зросли на 1,3% (індекс 101,3%), а на яйця — знизилися на 1,5% (індекс 98,5%). А другий — частку кожного з цих продуктів у грошових споживчих витратах домогосподарств, щоб привести 328 індексів до спільного знаменника.\nУ звичайних умовах вирішальне значення для визначення ІСЦ має зміна індивідуальних індексів, а зміни вагової структури — у багато разів менше.\nВ Україні вже третій рік (з 2017 р.) ІСЦ став розраховуватися за ваговою структурою Системи національних рахунків (СНР), а до цього з 1991 р. він визначався за вагами споживчих витрат, які базувалися на вибіркових обстеженнях домогосподарств. Відмінності у ваговій структурі ІСЦ щодо них виявилися досить істотними, насамперед по ключових позиціях набору. І не менш значущими виявляються зміни в ній уже за новою системою, особливо відносно ваг 2017 р., використовуваних у розрахунках ІСЦ цього року (див. табл. 2).\nЗауважимо для розуміння, що сума індивідуальних ваг усього проднабору ІСЦ обов'язково має становити 100,000%. Вона не може бути хоч трохи більшою або меншою за цю величину.\nПри переході з ваг домогосподарств на ваги нацрахунків у нових вагах різко скоротилася частка продовольства (на 17,7%) і житла з ЖКГ (на 17,1%). А саме за цими двома розділами ІСЦ найшвидше зростають ціни й тарифи. І при розрахунках за вагами нацрахунків загальний ІСЦ став занижуватися.\nВажко повірити, що нові ваги нацрахунків у 2017 р. порівняно зі старими вагами домогосподарств 2015 р., тобто лише за два роки, могли настільки різко скоротитися (стовпчик 5 до стовпчика 2): з утримання будинків і прибудинкових територій (колишня квартплата) — у 5,8 разу, з холодної води — в 4,7 разу, каналізації — у 4,4 разу.\nАле вже й за новими вагами нацрахунків витрати за всіма без винятку особливо чутливим для наших громадян дев'ятьма житлово-комунальними компонентами (позиції 4.4 і 4.5 у таблиці) щороку зменшуються. Особливо насторожує скорочення 2017-го до попереднього 2016-го за рік майже на чверть (75,7%). Менше щодо електроенергії (87,4%) і опалення (78,7%), більше щодо природного газу (69,1%) і холодної води (69,9%). І що може бути з вагами на ЖКГ 2018 р. (для індексів 2020 р.), якщо директриса їхнього зниження продовжиться, а вільні вправи з вагами збережуться.\nДалі спробуємо порівняти їх із закладеними у вагову структуру витратами на базові продукти харчування, які лише за дуже невеликим винятком купуються у мережі продовольчих магазинів, а не на ринках (хіба що крім лимонів, апельсинів) і повністю враховуються в роздрібному товарообігу (див. табл. 3).\nЦі співвідношення за всього старання якось не вкладаються в голові. І мимоволі згадується з чеховського "Листа до вченого сусіда": "Цього не може бути, тому що цього не може бути ніколи". І якщо існує тверда впевненість у правильності ваг щодо комунальних платежів, то неминуче виявляються різко завищеними ваги на основні продукти харчування, і на них начебто час запроваджувати субсидії.\nОднак під гучною назвою нацрахунків дані щодо основної частини ваг ІСЦ беруться з таблички про структуру роздрібного товарообігу торговельних підприємств з держстатівського збірника "Роздрiбна торгiвля України" (2017 р.). Там (на стор. 17) наводяться дані про реалізацію рослинних олій — 3054 млн грн, яєць — 3975 млн і цукру — 2785 млн грн.\nНаважимося порівняти дані щодо реалізації цих трьох продуктів з даними про фактичну оплату трьох основних комунальних платежів:\n— природний газ — 33171 млн грн, рослинні олії — 3054 млн, різниця — 10,9 разу;\n— центральне опалення й гаряча вода — 23932 млн грн, цукор —\n2785 млн, різниця — 8,6 разу;\n— електроенергія — 29443 млн грн, яйця — 3975 млн, різниця —\nІ додамо ще яскравіший приклад невідповідностей. У 2017 р. чотириколісним легковим автомобілям додано вагу 2,391%, у тому числі з Євросоюзу — 1,447%. А двоколісним велосипедам — 1,396%. Це 58,4% від усіх автомобілів і 96,5% від єесівських. За даними ж роздрібного товарообігу (а це — СНР) продаж легкових автомобілів становив 40801 млн грн, а велосипедів — лише 155 млн, тобто тільки 0,38% від автомобілів, а не 58,4%. Невідповідність "лише" в 153 рази!\nУзагалі-то для розрахунків ваг ІСЦ, і навіть точніших, посилання на нацрахунки не потрібні. Для цього досить інформації про структуру роздрібного товарообігу по Україні і ще по регіонах, кількох таблиць з даними департаменту статистики послуг, і потрібна серйозна робота з даними обстежень домогосподарств. Понад 80% необхідних для ваг даних "сидять" у структурі роздрібного товарообігу. Але їх звідти складно вибирати, напряму — лише 14 продуктів. А частина взагалі належить не до споживчих витрат, а до накопичення. У методиці 2006 р. це викладено тільки на одній сторінці. І цю частину методики слід скоригувати та обновити. А в матеріалах іншої статистики головним чином використовуються дані департаменту статистики послуг.\nДійсно, в обстеженнях домогосподарств через відмову брати участь у них переважно більш заможних жителів, особливо великих міст, їх вагова структура потребує коригування, що частково здійснюється. Така проблема не тільки в Україні, а й у європейських країнах. У них теж пристойна частка відмов, причому вища у північних країнах з вищим ВВП на душу, ніж у південних, де він нижчий. Натомість у нас участь в обстеженнях вища в регіонах з більшою часткою сільських жителів. І не тільки тому, що їхній середній вік вищий, ніж міських. Торік за участь в обстеженні домогосподарства одержали 5,7 млн грн. Це приблизно по 630 грн на домогосподарство на рік і по 50 — на місяць. І для сільських жителів, у яких грошові доходи значно менші, ніж у міських, це хоч якісь додаткові доходи.\nТа повернімося до реальності нинішньої вагової структури. Потрібно виходити з того, що вона має відображати кінцеві споживчі витрати громадян (це нацрахунки), але не всі, а тільки їхню грошову частину, яка орієнтовно становить близько 60–65% усіх витрат. Тоді було б значно легше аналізувати, наскільки закладені в ІСЦ ваги відповідають реаліям. Це було б дуже просто зробити, помістивши під заголовком про структуру ваг їхню величину в мільйонах гривень. Але департамент статистики цін робити цього не збирається. А без цієї інформації нинішнім вагам важко вірити.\nНовий посібник для користувачів ІСЦ\nДобре, що Держстат підготував і розмістив на своєму сайті електронну версію нового посібника для користувачів ІСЦ ("Для громадськості — Доступно про статистику — Індекс споживчих цін"). Але ознайомитися з ним, не знаючи, що він узагалі існує, практично нереально, виходить, "недоступна доступнiсть". Треба б інформацію про це винести в новини на екран і не прибирати якийсь час. Посібник допоможе всім зацікавленим усвідомити багато аспектів побудови цього індексу. Необхідність зумовлена ще й тим, що в 2016 р. було прийнято нову методику його визначення. Колишній посібник з ІСЦ було видано у вигляді брошури ще 13 років тому.\nПри приблизно аналогічній структурі новий посібник легше сприймається, бо в ньому щодо багатьох аспектів наводяться конкретні приклади, чого не вистачало в колишньому. Він краще відредагований, розбитий на 18 розділів обсягом від однієї до восьми сторінок і викладений на 46 сторінках.\nПосібник починається з цілком правильного положення: "У світі, напевно, небагато явищ, які сприймалися б населенням так гостро, як зміна цін на товари й послуги". І ще: "Можна без перебільшень стверджувати, що ІСЦ несе велике політичне й соціальне навантаження, чим і пояснюється пильна увага до цього показника з боку всіх категорій споживачів".\nУ перших частинах детально перелічується, для яких цілей використовується ІСЦ. До наведених дев'яти напрямів треба було б додати ще один дуже важливий — для індексації пенсій. Коли влітку 2016 р. приймалася нова методика, на базі якої підготовлений цей посібник, пенсії вже кілька років не індексувалися. А починаючи з цього року їх індексація буде регулярною. Зробити таке доповнення в електронній версії посібника нескладно.\nДуже докладно, з прикладами, викладені всі тонкощі збору цін на товари й послуги. Але практично без пояснень залишився другий компонент індексу — ваги. Хоча саме вони перебувають зараз у центрі уваги. І якщо в попередньому посібнику їм було відведено хоч дві з половиною сторінки, то в новому — навіть трохи менше сторінки (стор. 18). Інформація зведена до згадування, що джерелами для визначення вагової структури служать дані Системи національних рахунків у частині кінцевих споживчих витрат населення та обстежень умов життя домогосподарств про їхні грошові споживчі витрати. Це явний недолік нового посібника.\nНа цьому можна було б і закінчити цю частину про новий посібник, якби наприкінці автори втрималися від дуже високої оцінки нашого індексу (стор. 43): "За результатами Глобальної оцінки національної статистичної системи України відповідності її нормам і стандартам ЄС (2011 і 2016 рр.) європейські експерти дали чудову оцінку якості даних ІСЦ". І раніше "міжнародні експерти неодноразово відзначали високу надійність і достовірність розрахунків ІСЦ в Україні".\nДійсно, у Глобальній оцінці про наш ІСЦ є ряд важливих згадувань. Кілька слів про саму Глобальну оцінку. Вона проводилася сімома висококваліфікованими представниками керівництва країн Євросоюзу 12–16 вересня і 23–25 листопада 2011 р. За підсумками візиту в Україну був підготовлений великий звіт на\n101 сторінку. У цьому звіті основну увагу приділено загальній оцінці стану статистичної системи України, а не кожній із сотень наших методик і розрахунків окремих показників. Та все ж таки 4–5 напрямів діяльності української статистики, у тому числі й ІСЦ, у звіті порушено. Члени цієї місії, як і інші міжнародні експерти, не ходили по магазинах, автозаправках відслідковувати й перевіряти ціни і вже точно не влаштовували зустрічей на "Олімпійському" стадіоні. Але, як випливає зі звіту, вони зустрічалися з представниками ЗМІ.\nУ звіті справді зазначається, що наш ІСЦ відповідає міжнародним стандартам і рекомендаціям. Але, очевидно, не без підстав особливо наголосили, що віра населення в надійність ІСЦ є ключовим чинником і тому має заохочуватися всіма можливими способами (стор. 11). А далі (стор. 22) сказано, що обговорення з представниками ЗМІ показало, що вони в цілому довіряють незалежності й даним Держстату, хоча показники інфляції, які публікує Держстат, були предметом гострого обговорення. Що це означає, додаткових роз'яснень, очевидно, не потребує.\nDT.UA протягом багатьох років приділяє увагу проблематиці споживчих цін і індексів. Перша стаття О.Петрика, присвячена, зокрема, розробці базового ІСЦ, була опублікована ще на початку 2006 р. І нині тижневик намагається привернути до них увагу, підказати напрями їх удосконалення. Але вирішувати їх повинні державні органи. Найбільша відповідальність щодо ІСЦ і можливості в цьому — у Національного банку України. І було б доцільно колективно, за участі також представників Мінекономрозвитку і торгівлі та ще кількох дослідників, які в цьому можуть допомогти, проаналізувати цю проблематику та підготувати рекомендації.


Головна > Публікації > Новини > 14 Квітня 2021, 13:04\nУряд затвердив План заходів на 2021 рік з реалізації Стратегії комунікації у сфері європейської інтеграції на 2018—2021 роки.\nВідповідне розпорядження, розроблене Міністерством культури та інформаційної політики, Уряд прийняв на своєму засіданні 14 квітня.\n«Українці мають розуміти, що прагнення до ЄС — це не тільки економічна спроможність і підвищення рівня життя, а й наслідування європейських цінностей та ментальності. Дана стратегія спрямована всебічно поінформувати населення про європейську інтеграцію і її вплив на Україну. Ми маємо бути обізнані про напрямок, яким рухаємося», — прокоментував Міністр культури та інформаційної політики Олександр Ткаченко.\nПланом передбачена низка заходів для підвищення рівня поінформованості громадян України про європейські цінності та стандарти. Зокрема буде проведено роз’яснювальну кампанію про основні європейські цінності та їх значення для побудови успішної європейської держави, зв’язок між реформами, виконанням Угоди про асоціацію між Україною та ЄС та позитивними змінами в житті громадян нашої країни.\nУ межах кампанії планується виготовити аудіовізуальну, друковану продукцію та розмістити її в ефірі загальнонаціональних теле- та радіоканалів, в Інтернеті, зокрема у соціальних мережах, громадських місцях у форматі внутрішньої та зовнішньої реклами.\nДля формування у молоді усвідомленої підтримки курсу європейської інтеграції заплановано:\nрегулярне інформування через веб-ресурси та соціальні мережі про європейські цінності з використанням інтерактивних форматів;\nпроведення тематичних заходів (лекцій, уроків, конкурсів, екскурсій, вікторин, флеш-мобів та ін.) для пропагування європейських цінностей;\nпродовження навчального курсу з питань європейської інтеграції України для учнів закладів загальної середньої освіти.


Посольство України в Словацькій Республіці, у співпраці з дирекціями пряшівських Об’єднаної школи - гімназії ім. Т. Шевченка з українською мовою викладання і Дитячого садочку з українською мовою виховання та Союзом скаутів «ПЛАСТ» українсько-русинської національності на Словаччині, підготувало для дітей школи, дитсадка і для батьків та представників ПЛАСТу «СВЯТО УКРАЇНСЬКОЇ ВИШИВАНКИ».\nКілька тижнів тому назад видавництво «Карпати» Ужгород підготувало друге поширене видання книги Левка Довговича під назвою «У песимізмі знаходити оптимізм. Від в’язня № 2А 424 – до президента Європейського Конгресу українців» на українській мові, до якого автор додав нові відділи про свою роботу з мистецькими колективами і українською молоддю на Пряшівщині і про свою діяльгість в Євпропейському конгресі Українців, якого президентом був в 1997 – 2005 рр. Сам автор нову публікацію презентував в четвер 17-го квітня в ході програми Ужгородського книжкового фестивалю у архітектурно-історичному комплексі «Совине гніздо». В сучасному проходять старання про те, щоб принести друге видання спогадів «диригента з ҐУЛАҐу» якнайскоріше і на словацькій мові.\nКерівництво молодіжної організації «ПЛАСТ» українсько-русинської молоді в Словаччині повідомляє, що 21-y Літню школу українознавства та 23-ій літній табір «КАРПАТИ-2018» буде здійснено від суботи 28.07.2018 до неділі 05.08.2018 року в рекреаційному осередку «Злата Ідка», біля Кошиць. Табір реалізовано із фінансовою підтримкою Фонду для підтримкм культури національних меншин. Виходячи з фінансових ресурсів та можливостей уквартирування, кількість учасників обмежена. Тому просимо надсилати Ваші приголошки чим скоріше. Термін закриття приголошок 20.05.2018. У зв'язку з вищенаведеним, організатори вибір учасників закриють до 30.05.2018 року. Список оголошених буде нa вебсайті www-karpaty-plast.sk, де будуть і дальші інформації відносно табору. Зголоситись можуть діти й молодь від 8 до 18 років. Організаційні вказівки про реалізацію літньої зустрічі зголошеним учасникам надішлемо найпізніше до 30.06.2018 року. Однoчасно Вас просимо, грошовий внесок кожного учасника 65 Євро оплатити банковим переказом на рахунок:\nIBAN SK84 0200 0000 0000 2583 1572 дo 30. 06. 2018.\nОсобливе повідомлення: В цьому році плануємо одноденну поїздку юнацтва на Україну, в Ужгород. Кожний учасник поїздки в Ужгород мусить мати «platný cestovný pаs», тому просимо у приголошці навести, хто має «пас» і взяти «пас» з собою в табір.\nТішимося на зустріч з нашою молоддю.\nПРИГОЛОШКА ДЛЯ СКАСУВАННЯ І ДРУКУ\nВ рамках програми підтримки закордонних Українців виділило Міністерство закордонних справ України і в цьому році ресурси для студій українських студентів діаспори на вищих учбових закладах в Україні. Діхнайтеся більше про можливість студій в Україні і з використанням підтримки уряду України і приголосіться.\nДва блоки пісень, три народні і три гімнічні, у виконанні Українського народного хору «Карпати», відкрили і закінчили святкову вернісаж міжнародної виставки картин «СВІТ АКВАРЕЛЮ» в Словацькому технічному музеї в Кошицях. Кошиці є четвертою зупинкою виставки творів 250 авторів з 50 країн світу, яку підготувала відома українська художниця діюча в Словаччині Наталія Студенковапід захистом Посольства України в Словаччині. Учасниками вернісажу заповнений зал виставок у виконанні «Карпат» прослухав пісні «Дай же, боже, добрий час», «Верховино, мати моя», «Наливайте браття», «Ака сі мі красна», «Реве та стогне» і «Молитву за народ», яких інтерпретацію присутні оцінили щирими оплесками. Після вернісажу оглянули більш як цікаву суміш картин з цілого світу, яку можете в Словацькому технічному музеї оглянути і ви до 8-го квітня 2018 р.


«Янголи різняться від людей лише пропискою» » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\n«Янголи різняться від людей лише пропискою»\nТак каже Бог у стіні. А на тій стіні молодь пише-малює відеопоезію. Пише, малює, знімає кліпи, творить музику, ще й сміливо питає у Бога: "За що так сильно нас любиш, Господи?", і чи то Ти плакав, "коли Ной шукав усіх по парі"? "Хіба ж Ти не знав, що краще не буде?". Може, й знав, та як допустити, щоб не було цієї відеопоезії, Христі Венгринюк, цих дерев з подушками, кольорових гудзиків, нашитих на колію, зварених у каструлі, Сашка Горського, життя у пломбі, горняток, де живе світло, Дека Антонюка і навіть народження Джалапіти?! Десь тут, можливо, й відповідь: Бог хотів подивитись на все це, подумати. І щоб ми подивились на Нього, та й теж би подумали: чим Він зараз займається?..\n"Бог у стіні" – третя, але перша поетична книжка молодої письменниці Христі Венгринюк, презентація якої відбулася у Чернівцях 11 березня. Відеопоезія на "стіні" Лялькового театру – вірші самої Христі та її друга Сашка Горського, "покладені" на відео Деком Антонюком та за участі самих Христі й Сашка.\n"Ідея створити вечір відеопоезії виникла у нас із Сашком після того, як ми побачили подібне на Львівському форумі, – розповідає Христя ВЕНГРИНЮК. – Нам це дуже сподобалося і ми вирішили теж таке зробити. Тут є переплетення візуального і якогось внутрішнього бачення, і явище відеопоезії дозволяє представити поезію так, як її бачить не лише сам автор, а й стороння людина, режисер. Мені було дуже цікаво, тому ми з Сашком будемо й далі знімати відеопоезію". На запитання, як їй було у ролі авторки і в ролі акторки, яка "грає" власну поезію, Христя відповіла, що було складно, часом з’являлося відчуття, близьке до божевілля, "особливо, коли твір сакральний, про Бога, на рівні такого абстрактного мегажаху".\nІлюстрував нову книжку Христі (як і попередню "Голий нарКотик") художник Андрій Гречанюк. "Він, – каже Христя, – якось так уміє мене дуже гарно відчувати. Коли Андрій прочитав мою другу книжку (а всі художники відмовилися малювати до неї, бо "то просто нереально передати"), то сказав: "Мені подобається, буду малювати". Отже, він ілюстрував мою другу і третю книжки". Роботи Андрія Гречанюка у режимі слайд-шоу теж демонстрували на вечорі.\nПисьменниця Інга КЕЙВАН, а також авторка передмови до нової збірки поезій Христі Венгринюк ділиться своїми враженнями про Христю, її поезію та її друзів: "Я говорила про певну синхронію між мною і Христею. І тому, напевне, мені Христя дуже зрозуміла. Якщо бувають споріднені душі, то це якраз той випадок. А Христина поезія – це така поезія, яку не можна сприймати на перший погляд чи дотик. У неї треба вчитуватись. Її треба читати з погляду психології, архетипіки, міфології, тому що по-іншому просто неможливо збагнути. Я, наприклад, дуже просила Христю не змінювати порядок віршів. Там справді усе по порядку, якась така своєрідна еволюція і творення світу, власне так там усе й закінчується – світотворенням, творенням нового. Є очікування якогось знаку Божого, як у вірші про телефонний дзвінок до Бога. І вона, врешті, отримує той знак, і все закінчується творенням світу – може, не такого досконалого, але все-таки світу людей-ангелів. І власне Христя, напевне, десь підсвідомо, закликає людей зрозуміти, що вони мають ангельську природу.\nЩо стосується відеопоезії, то вона мені дуже подобається й імпонує. Ще років 15 тому у мене теж виникала ідея створювати її. На жаль, тоді мені це не вдалося. І от я сиділа і думала: Боже мій, нарешті я дочекалася того покоління, з яким я почуваюся гармонійно. З яким я нарешті не відчуваю себе маргіналкою, от з ними якраз мені дуже добре, дуже затишно і комфортно. І я сиділа дуже щаслива, що ця відеопоезія нарешті проросла і що вона проросла саме тут, у Чернівцях, і проросла так. Вони настільки світлі, хороші й талановиті, що, відверто кажучи, без пафосу, я просто почуваюся щасливою, що вони є і є у Чернівцях. Бо Чернівці відомі своєю патріархальністю, від якої до болота не так далеко, а оці діти розворушили це болото – і досить серйозно. Це зовсім нове покоління, це прихід чогось такого чистого, світлого, прихід тих людей, які, напевне, спроможні змінити щось у цьому світі. Принаймні творчість і Христі, і Сашка, і багатьох із їхнього кола свідчить, що вони не те що повстають проти оцього насилля, зла, черствості, мертвості довкола, вони просто її заперечують своїм світоглядом, самим своїм існуванням".


Медичний центр у Харкові — ОН Клінік Харків\n646 669 звернень за час роботи\nАдреси центрів у Харкові\nПриймаємо: Пн - Нд: 8:00 - 20:00\nПриймаємо: Пн - Пт: 6:00 - 19:00, Сб - Нд: 6:00 - 15:00\nПриймаємо: Пн - Нд: 6:00 - 14:00\nПриймаємо: Пн - Нд: 7:00 - 14:00\nПриймаємо: Пн - Чт: 7:00 - 15:00, Пт - Нд: 6:00 - 15:00\nпр. Гагаріна 177\nПриймаємо: Пн - Чт: 7:00 - 19:00, Пт - Нд: 7:00 - 14:00\nСеред всіх філій міжнародної мережі медичних центрів «ОН Клінік» в Україні – перший був відкритий харківський. Сьогодні практично кожен житель міста знає, з якими проблемами він може звернутися сюди, але в 2007 році – коли «ОН Клінік Харків» починав працювати – уявлення харків’ян про інтимні захворюваннях були іншими.\nЄвропейському рівню медичного центру відповідає і медичний персонал. В «ОН Клінік Харків» працюють висококваліфіковані фахівці в своїх областях – як лікарі, так і медсестри. Не дивно, що медичний центр рекомендують близьким, друзям та знайомим. Зростаюча кількість пацієнтів зобов’язує підтримувати й вдосконалювати існуючі в «ОН Клінік» стандарти.\nЗаписатися на прийом або отримати консультацію можна за телефонами: 0 800 30 11 77.


З чого почати розробку сайту? Що необхідно для розробки сайту? Де взяти ідеї для розробки сайту? Всі ці питання, напевно, хвилюють Вас, якщо Ви вирішили створити сайт самостійно. Про те, як і з чого почати розробку сайту, розповість Вам веб-студія WebStudio2U.\nРозробк сайту завжди починається з ідеї. Ідеї для розробки сайту можуть бути вдалими або не дуже, цікавими або нудними, але так чи інакше свою ідею Ви повинні гарненько обміркувати, зваживши всі «за» та «проти».\nУ першу чергу вирішіть, навіщо саме Вам потрібний сайт. Вам необхідно заявити про себе великій аудиторії? Або ж Ви хочете підвищити впізнаваність Вашого бренда? Чи може сайт Вам потрібний для підтримки нового товару?\nВиходячи з поставлених перед сайтом цілей і завдань, Ви повинні вибрати тип майбутнього сайту. Сайт-візитка, корпоративний сайт, рекламний промо-сайт, інтернет-магазин, інтернет-портал - кожний із цих видів сайтів вирішує своє коло завдань.\nАле на цьому розробка ідеї для розробки сайту не закінчується. Вам необхідно також визначити свої потенційні конкурентні переваги, оцінити цільову аудиторію майбутнього сайту, продумати необхідний функціонал сайту. Крім того, уже на цьому, початковому, етапі розробк сайту необхідно задуматися про методи й способи його просування, розкручування в мережі Інтернет.\nЩоб почати розробку сайту, необхідно розробити структуру сайту. Структура сучасних сайтів, як правило, багаторівнева. Зокрема, корпоративні сайти виконуються дворівневими.\nУ випадку неправильно підібраної структури сайту Ви згодом можете зазнавати труднощів з оновленням і розвитком сайту. А тому почати розробку сайту найкраще на папері - не поспішайте писати коди й малювати логотип сайту в графічному редакторі.\nЩо ще необхідно для розробки сайту? Звичайно ж, дизайн. Маючи на руках готову ідею для розробки сайту й добре продуману структуру сайту, можна приступати до розробки дизайну сайту. Спочатку дизайн сайту також рекомендується «накидати» вручну, на папері. Розташування елементів, співвідношення їхніх розмірів, колір елементів - все це краще оцінювати по паперовому ескізі.\nРозробку дизайну сайту зазвичай відбувається в графічному редакторі. Якщо використовуваний Вами графічний редактор підтримує роботу із шарами, то рекомендується розміщати елементи сторінки на різних шарах. Це дозволить Вам «грати» з розмірами, стилями, розташуванням кожного елемента й обрати у підсумку найкращу комбінацію.\nПісля розробки макета дизайну сайту можна приступати безпосередньо до написання програмних кодів. Багато хто думає, що почати розробку сайту потрібно саме із цього етапу, однак це не так. Як Ви самі могли помітити, перед програмуванням майбутній сайт повинен пройти чимало стадій і лише потім можна приступати до програмування.\nНаписання програмних кодів для сайту включає html-верстку шаблона дизайну сайту, програмування необхідних функціональних модулів і їхнє підключення до сайту. У випадку якщо сайт створюється на базі однієї з CMS, достатньо використовувати готові модулі й компоненти системи, лише доопрацьовуючи їх при необхідності.\nДля того щоб почати розробку сайту, необхідно чітко бачити перед собою цілі та завдання майбутнього сайту на кожному з етапів його побудови. Проте готовий сайт, розміщений на хостінгу під обраним доменним ім'ям, не почне ефективно виконувати свої завдання, якщо про нього ніхто не довідається. Тому не обійтися без розкручування й просування сайту.\nз чого почати розробку сайту, почати розробку сайту, ідеї для розробки сайту, що необхідно для розробки сайту\nWebStudio2U створення сайту З чого почати розробку сайту?


Ігор Метельський - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Діячі\nДень народження: 12.09.0963 року\nВік: 1053 року\nСвою трудову діяльність починав юрисконсультом на підприємстві. З 1995 по 1998 рр. очолював Юридичне Управління Комітету з управління міським майном Санкт-Петербурга, з 2002 року — генеральний директор ТОВ «Група Юст». Радник голови КУГИ з юридичних питань на громадських засадах.\nІгор Михайлович Метельський народився 12 вересня 1963 року в місті Омську. У 1990 році закінчив Омський державний університет за спеціальністю: «Правознавство», потім проходив навчання в аспірантурі юридичного факультету Санкт-Петербурзького державного університету.\nЗ 2003 по червень 2010 року — голова Комітету з управління міським майном Санкт-Петербурга.\nЗа період роботи в КУГИ брав безпосередню участь у розробці Федерального закону «Про державної реєстрації прав на нерухоме майно та угод з ним», а також інших федеральних нормативних актів у сфері управління нерухомістю.\nЗ червня 2010 року Ігор Метельський — віце-губернатор Санкт-Петербурга.\nВідповідає за вирішення питань обліку державного майна Санкт-Петербурга, управління і розпорядження ним, капітального будівництва та реконструкції об’єктів нерухомості, архітектури і містобудування, інвентаризації і моніторингу земель Санкт-Петербурга, землеустрою на території Санкт-Петербурга, а також питань, пов’язаних із здійсненням державного управління в сфері майнових відносин, управлінням федеральної власністю, розташованої на території Санкт-Петербурга.\nПан Метельський Безпосередньо координує та контролює діяльність:\nКомітету з містобудування та архітектури;\nКомітету із земельних ресурсів та землеустрою Санкт-Петербурга;\nКомітету з управління міським майном;\nСлужби державного будівельного нагляду й експертизи Санкт-Петербурга.\nКомітету з інвестицій та стратегічним проектам у межах питань, що стосуються будівництва при реалізації стратегічних інвестиційних проектів, будівництва об’єктів туризму і готельної інфраструктури Санкт-Петербурга;\nКомітету з енергетики та інженерного забезпечення в межах питань, що стосуються будівництва головних інженерних споруд та об’єктів інженерної інфраструктури Санкт-Петербурга;\nКомітету економічного розвитку, промислової політики і торгівлі в межах питань, що стосуються будівництва об’єктів промислового призначення.\n29 грудня 2012 Метельський був звільнений від посади за власним бажанням і пішов у відставку, ставши екс-віце-губернатором Санкт-Петербурга.\nНагороджений медаллю ордена «За заслуги перед Вітчизною» II ступеня.\nІгор Метельський захоплюється фотографією, член Спілки художників Росії. Одружений, виховує сина і дочку.


Уряд планує відв'язати соцвиплати від прожиткового мінімуму: експерт прокоментував ідею Кабміну — Високий Замок\nУряд планує відв'язати соцвиплати від прожиткового мінімуму: експерт прокоментував ідею Кабміну\nПередбачається, що розмір інших виплат встановлюватимуть абсолютних цифрах щороку при прийнятті бюджету. В цілому це призведе до економії грошей в держбюджеті, вважає виконавчий директор Економічного дискусійного клубу Олег Пендзин, пише сайт «Сьогодні».\n«Більш того — ми маємо сьогодні нонсенс, коли Мінсоцполітики щомісяця вивішує на своєму офіційному сайті відповідно до чинного законодавства розрахований прожитковий мінімум, виходячи з фактичної ціни трьох споживчих кошиків, які, власне, і повинні формувати прожитковий мінімум. За їхніми розрахунками, прожитковий мінімум — 4100−4200 грн. І виходить досить цікава річ, коли говоримо прожитковий мінімум — ми не розуміємо, про який конкретно прожитковий мінімум йдеться. Тим більше що є ще розрахунок Федерації профспілок України, прожитковий мінімум у них — 5500 грн. Тому зародилася ідея те, що прописується в бюджеті, не називати „прожитковим мінімумом“. Назвати його інакше», — зазначив він.\nВ цьому і суть ініціативи — прожитковий мінімум встановлювати відповідно до розрахунку, а в бюджеті закладати умовну суму на компенсацію витрат по існуванню людини, каже економіст.\n«Коли в бюджеті закладається прожитковий мінімум, тоді всі суми танцюють від прожиткового мінімуму. У чому генеральна ідея? Всі ці соцвиплати мають на меті одне — підтримати людське життя. Це зробити можна тоді, коли ви даєте суму, яка порівнянна з розміром прожиткового мінімуму <…> Цей відрив погубить основну ідею, яка власне і формувалася в процесі установки взаємозв'язку між цими виплатами та прожитковим мінімумом», — сказав експерт.\nНагадаємо, представник уряду у Верховній Раді Ірина Верещук заявила, що Міністерство фінансів має намір протягом 2020 року підвищити розмір прожиткового мінімуму, закладений в законопроекті про держбюджет на наступний рік, вдвічі — майже до 4,5 тис. грн.\nсоцвиплати уряд соціальні стандарти прожитковий мінімум


лінолеум armstrong, лінолеум у Львові, промисловий лінолеум, лінолеум ціна, промислові підлоги, підлогові покриття, натуральний лінолеум, килимове покриття, ковролін, килимова плитка, натуральне покриття - - Колекції покриття - Комерційне покриття для підлоги\nГоловна » Колекції покриття » Виробники » Armstrong (Німеччина)\nArmstrong Floor Products (Німеччина) – один з найбільших виробників підлогових покриттів в Європі і світі. Під цим відомим ім'ям випускаються: високоякісний екологічний натуральний лінолеум, зносостійке гетерогенний і гомогенний лінолеум, а також міцна дизайнерська плитка з ПВХ і голкопробивне килимове покриття Armstrong DLW. Європейський підрозділ Armstrong Floor Products представляє величезний асортимент найрізноманітніших підлогових покриттів, всі колекції Armstrong – результат багатолітніх досліджень і багатих виробничих традицій компанії. Починаючи з 1899 року, компанія Armstrong слідує особливій стратегії в роботі, що поєднує досвід, високий професіоналізм, якісний сервіс і творчий підхід. Саме тому зараз компанія Armstrong, будучи світовим лідером в еластичних підлогових покриттях, може запропонувати Вам найширший вибір підлогових покриттів по дизайнах і видах якості. Фахівці європейського підрозділу Armstrong Floor Products гарантують: компанія завжди в курсі наймодніших і актуальніших тенденцій. Маркетологи проводять багаточисельні дослідження будь-яких змін в смаках споживачів – лише так можна створити продукцію з актуальним дизайном забарвленням і текстурою. Завдяки маркетинговим дослідженням ми розглядаємо дизайн покриття як частину можливого інтер'єру, для якого ми його створюємо, тому будь-яке наше підлогове покриття допоможе вам створити затишне, гармонійне і сучасне приміщення. Промисловий лінолеум Armstrong – це зносостійке підлогове покриття, яке вирізняється високими показниками німецької якості та витримує великі навантаження людських мас, підходить для медичних закладів, барів, ресторанів, шкіл, вузів, банків, магазинів, танцмайданчиків, та багатьох інших громадських приміщень. Голкобробивне килимове покриття Armstrong – це надзвичайно зносостійке підлогове покриття, яке виробляється методом вбивання безлічі змішаних ниток одна до одної. Для цього спеціальні голки, рухаючись вперед, назад переплітають нитки між собою. Завдяки цьому виходить особливо щільне і густе килимове покриття. Натуральний лінолеум Armstrong – це високоякісне зносостійке натуральне покриття, яке має довгий (від 10 років) строк служби в будь-яких громадських приміщеннях: лікарнях, медичних центрах, готелях, офісних приміщеннях, освітніх установах, дитячих садочках.


Підприємство є асоційованим членом Національної академії аграрних наук України. Засновник ПП «Агроекологія» Семен Свиридонович Антонець – Почесний академік НААН України, Почесний професор Полтавської державної аграрної академії. За його авторства та співавторства зареєстровано понад 20 патентів на винаходи.\nПідприємство співпрацює з багатьма науковими установами, в тому числі – системи НААН України, навчальними закладами. На базі ПП «Агроекологія» науковці-аграрії проводять дослідження, готують матеріали для докторських і кандидатських дисертацій. Тут проходять виробничу практику студенти вищих навчальних закладів усіх рівнів акредитації.\nПід час зйомок ток-шоу з питань органічного землеробства на ОД ТРК «Лтава»\nПП «Агроекологія» та його засновники відомі також своєю меценатською діяльністю, сприянню відродження духовності й розвитку культури. За сприяння та спонсорської допомоги С.С. Антонця та А.С. Антонець видано ряд книг, серед яких – упорядковані та перекладені українською мовою професором В.В. Яременком листи та щоденники письменника-гуманіста В.Г. Короленка.\nСаме завдяки наполегливості, активній життєвій позиції та матеріальній допомозі С.С. Антонця, 2003 року, до 150-річчя з дня народження В.Г. Короленка, в селі Куйбишеве Шишацького району здійснено масштабний проект відродження дачі письменника, яка стала одним із культурних і туристичних центрів Шишаччини. Щороку наприкінці липня тут проходить літературно-мистецьке Короленківське свято, яке збирає поціновувачів творчості письменника, послідовників його громадянської, правозахисної діяльності. Під час свята на Короленковій дачі виступають відомі в Україні та світі виконавці музики й пісень, поети, літератори. Але відновлена дача відкрита для людей цілий рік. Сюди приїжджають делегації з України та інших країн. Відроджується традиція проведення в цьому місці художніх пленерів.\nВідроджена дача письменника В.Г. Короленка\nДіяльність С.С. Антонця і А.С. Антонець зі збереження, відродження й популяризації спадщини письменника-гуманіста відмічена присудженням їм премії ім. В.Г. Короленка.\nЛюдину неможливо уявити без прагнення до духовності, пізнання Бога. Завдяки С.С. Антонцю та А.С. Антонець два села – Михайлики Шишацького району та Ставкове Зіньківського району отримали храми. Ніколи раніше в цих селах церков не було. Тож тепер храм Симеона Богоприїмця в Михайликах і Святого Пантелеймона в Ставковому слугують справі відродження духовності краю.\nХрам Симеона Богоприїмця у с. Михайлики\nСвій вклад робить ПП «Агроекологія» і у збереження довкілля. Перш за все – завдяки органічним технологіям, за якими ведеться господарювання, і які не шкодять навколишньому середовищу. Завдяки цьому на території підприємства та навколо утворилися унікальні агроландшафти, де можна побачити результати гармонійної співпраці людини з природою. Частину земель підприємства заплановано включити до майбутнього регіонально-ландшафтного парку «Лісостеповий чорноземний».\nЗаповідний ліс біля Короленкової дачі\nУ ПП «Агроекологія» не тільки виробляють сільськогосподарську продукцію, а також проводять серйозні наукові дослідження, насамперед – у галузі органічного сільського господарства.


Мала приватизація на офіційному майданчику Прозоро.Продажі\nОфіційно продаж об’єктів малої приватизації на Прозоро стартував у липні 2018 р. – перші лоти на аукціони виставили Житомир, Львів і Ізмаїл. Ініціатором проекту стали активісти команди Prozorro, процес також активно підтримувала Антикорупційна ініціатива ЄС в Україні. За допомогою електронного аукціону з малої приватизації безліч наших співгромадян започаткували власну справу. Адже щодня тут виставляють на продаж тисячі цікавих приміщень, придбати які можуть усі бажаючі.\nЯк відбувається мала приватизація на Прозоро.Продажі – переваги відкритих електронних аукціонів\nСуть публічних аукціонів з малої приватизації полягає у відкритому та максимально доступному продажу підприємств, будинків, земельних ділянок, цінних паперів, що перебувають у власності держави чи місцевих територіальних громад. Головна умова – вартість об’єктів, виставлених на Прозоро.Продажі, не має перевищувати 250 млн. грн. Власниками лотів в даному випадку виступають Фонд державного майна України, місцеві ради та різноманітні органи приватизації – від загальнодержавних до локальних територіальних громад. Всього за рік завдяки реалізації подібних об’єктів на Прозоро.Продажі держбюджет отримав додаткові 1,7 млрд. грн., при цьому загальна кількість учасників, які змагалися за лоти, склала 2 700 осіб. Головними перевагами відкритих аукціонів з малої приватизації в системі Prozorro.Sale є:\nпублічність і повна прозорість – як для контролюючих органів, так і для звичайних громадян;\nвідсутність додаткових витрат на проведення звичайних офлайн-торгів;\nзалучення великої кількості потенційних покупців;\nвстановлення справедливої ринкової ціни на майно, яке підлягає приватизації.\nРаніше держава витрачала чималі кошти на утримання подібних активів, зараз нові власники дають другий шанс приміщенням або транспортним засобам, які не використовувалися роками. Завдяки ДП «Прозорро.Продажі» вдалося зламати застарілий та неефективний підхід до господарювання – сьогодні будь-який підприємець може придбати цікавий об’єкт, не роздаючи при цьому хабарі чи шукаючи «своїх» людей у місцевій владі.\nПридбати об’єкти малої приватизації на Прозорро.Продажі через електронний майданчик sale.ueex.com.ua\nБудь-які активи малої приватизації на Prozorro.Sale можна придбати через офіційний електронний майданчик ТОВ «Українська енергетична біржа». Усі юридичні і фізичні особи-підприємці, що вчасно зареєструвалися на сайті sale.ueex.com.ua, миттєво отримують доступ до актуальних аукціонів. Своїм клієнтам ми надаємо комплексну підтримку та повний супровід під час участі в торгах. Персональний менеджер проконсультує з будь-якого питання і дасть кілька порад, які забезпечать перемогу. Також на YouTube-каналі біржі є багато навчальних матеріалів, що допоможуть вам і вашим працівникам швидко опанувати роботу з системою. Підписуйтеся на нашу Email-розсилку, дізнавайтеся першими про аукціони на Прозорро.Продажі в нашому Telegram- чи Viber-боті, робіть ставки та перемагайте!


Історія кафедри екологічної хімії | Факультет екологічної та техногенної безпеки\nКафедра хімії була створена в 1930 році на базі хімічної лабораторії. У свою чергу хімічна лабораторія була організована в 1927–1929 роках. Її засновниками були викладачі хімії Кривопусков Г.Е. і Снигарьова С.І. Починалося все із чотирьох маленьких кімнат у напівпідвальному поверсі Старого корпуса.\nХімічна лабораторія мала повний комплект приладів для якісного й кількісного аналізу металів, води, палива, мастильних матеріалів. Крім навчального процесу вона виконувала велику кількість робіт із запитів місцевих заводів, міcьких установ, держарбітражу. Серед наукових праць слід зазначити уточнення методу визначення твердості води (Земницька О.Д., Шехматова Г.А., Журав ська В.С.), випробування мастильних матеріалів, використованих при спуску судів (Земницька О.Д., Цеханович В.В.), вивчення дисоціації водяної пари в па-рових котлах (Цеханович В.В.) Керувала лабораторією Земницька Олена Дем'янівна.\nПершим завідувачем кафедри був Нестеров Євген Володимирович (1893 –1938). 18 січня 1938 року він був засуджений і розстріляний як учасник націоналістичного центра «Союз звільнення України». Євген Володимирович був реабілітований тільки в 1962 році.\nЗ 1938 року кафедру очолила Земницька О.Д. Олена Дем'янівна народилася в 1889 році в селі Нова Одеса Херсонської губернії. В 1915 році вона закінчила в Одесі Новоросійський університет, фізико-математичний факультет. З 1920 року Земницька викладала в трудових школах Миколаїва, а з 1923 року – на робфаку при Миколаївському технікумі ім. Тімірязєва, що пізніше був перетворений у Миколаївський кораблебудівний інститут. З 1931 року Олена Дем'янівна – асистент кафедри хімії, з 1937 року – старший викладач і завідуюча кафедрою. Під час окупації міста змушена була залишитися в місті зі старенькою матір’ю й працювала на базі наочних приладдя й у технічній лабораторії. Основним своїм завданням вважала збереження матеріальної бази лабораторії та інституту. Земницька працювала на кафедрі до 1947 року.\nДо 1940 року кафедра вже мала власну аудиторію на 100 осіб, зал для прак-тичних занять на 36 осіб, апаратурну, кабінет для наукових занять, сірководневе відділення.\nВ 1942 році, під час евакуації в м. Пржевальськ, кафедру очолив Колосов О.К., відряджений у МКІ з блокадного Ленінграда. Олександр Костянтинович народився 9 березня 1886 року в м. Курську. В 1915 році Колосов закінчив Петербурзький політехнічний інститут, металургійне відділення, підвідділ електрохімії. До початку сорокових років він став видатним радянським ученим і проводив науково-дослідну роботу в області технічної хімії та електрохімії. У Головній палаті мір і вагів СРСР О.К. Колосов організує фізико-хімічну лабораторію по вивченню й виготовленню еталонів міжнародного Вольта, Ампера та Ома. За досягнення в області електрохімії в 1938 році йому присвоєний ступінь кандидата наук і звання професора. З 1931 року й до евакуації з Ленінграда під час блокади працював завідувачем кафедри хімії Ленінградського кораблебудівного інституту. Незважаючи на важкий воєнний час, у Пржевальську Олександр Костянтинович організував лабораторію для студентів, керував роботою кафедри по наданню допомоги сільському господарству й місцевій промисловості. Колосов займався освітньою й пропагандистською роботою. Разом з Федосєєвим П.М. він неодноразово публікувався в газеті «Радянська Киргизія», одночасно працював у Киргизькому державному педагогічному інституті, шефствував над середньою шко-лою м. Пржевальська. В 1944 році, після звільнення Ленінграда, Колосов повернувся в ЛКІ, а кафедру очолив Петро Миколайович Федосєєв. Федосєєв народився в 1908 році в Москві, закінчив хімічний факультет Московського університету в 1933 році. З 1934 по 1940 рік він працював старшим викладачем Білоруського державного університету в м. Мінську, в 1940 році захистив кандидатську дисертацію по темі «Хінальдиновий синтез». Під час війни Петро Миколайович був евакуйований у Киргизію.\nЗ 1942 року він доцент МКІ. П.М. Федосєєв брав активну участь у роботах кафедри хімії під керівництвом професора Колосова О.К. Дослідження стосувалися джергаланських вуглів і організації виробництва каустичної соди з місцевої сировини. У ці роки вчений займається розробкою нового довгоперіодного варіанта Періодичної системи Д.І. Менделєєва із вказівкою довідкових відомостей фізико-хімічного характеру (будова атомів, розташування валентних електронів, атомні об’єми й деякі інші важливі константи). З 1944 року Петро Миколайович працює над докторською дисертацією. В 1955 році він відряджується в МДУ у дворічну докторантуру й в 1957 році захищає дисертаційну роботу з теми «Нові методи кількісного визначення вуглецю, водню, азоту, сірки, хлору, брому й иода в органічних речовинах» (науковий консультант чл-корр. АН СРСР, проф. МДУ О.П. Терентьєв). В 1959 він стає професором. Під його керівництвом у МКІ виконано й захищено п’ять кандидатських дисертацій. (Лагошна Р.М., Че-рнишова Т.Е., Ігнатенко Л.С., Івашова Н.П., Павленко М.М.).\nП. Н. Федосєєв зі співробітниками (зліва направо: Дрик А.І. Лагошна Р.М., Григоренко М.Є., ...….., Федосєєв П.М., Чернишова Т.Е., ...…)\nРазом зі співробітниками кафедри в ці роки ним були розроблені прискорений метод визначення вуглецю й водню в бурих і кам’яних вугіллях, антрацитах, горючих сланцях і торфі, які згодом увійдуть у ДЕРЖСТАНДАРТ СРСР 6389.52. В 1961 році Петро Миколайович перейшов на роботу в Одеський сільськогосподарський інститут.\nЛагошная Раїса Матвіївна (1908 ?) працювала в МКІ з 1945 року спочатку старшим лаборантом, потім асистентом кафедри хімії. В 1953 році в Інституті органічної хімії АН СРСР захистила дисертацію «Дослідження кількісного визначення азоту, галогенів і сірки в органічних речовинах у присутності ка-талізатора оксиду хрому». З 1952 року – старший викладач, з 1955 року – доцент кафедри хімії. З 1955 по 1957 рік, під час академічної відпустки Федосєєва П.М. була в.о. завідувача кафедрою. За самовіддану працю й виробничі досяг-нення в 1960 році нагороджена орденом «Знак Пошани». Під час роботи на кафедрі опублікувала 13 наукових статей, що стосуються визначення основних компонентів органічних речовин у різних об'єктах.\nІгнатенко Людмила Сергіївна (1924–2002) в 1950 році закінчила з відміною Миколаївський державний педагогічний інститут за фахом викладач хімії й природознавства. В 1954 –1957 вчилася в аспірантурі АН Туркменської РСР, потім там же працювала науковим співробітником. Дисертацію робила під керівництвом Федосєєва П.М. і захистила її в Москві, в Інституті органічної хімії ім. Зелінського АН СРСР в 1954 році. У МКІ працювала з січня 1962 року, спочатку на посаді старшого викладача, потім доцента. В 1980 році їй вручили медаль «Ветеран праці» за довголітню й плідну роботу. В 1981 році звільнилася за власним бажанням у зв’язку з переїздом у Москву.\nЧернишова Таїсія Євгенівна (1929 – …) працювала на кафедрі з 1954 по 1962 рік. Її кандидатська дисертація, виконана під керівництвом Федосєєва П. М. і Терентьєва А.П., також стосувалася питань визначення органогенів у різних об'єктах. В 1962 році вона переїхала жити в м. Київ. У середині п'ятидесятих років на кафедру прийшли молоді співробітники, які все своє подальше життя зв’язали з кафедрою, з інститутом.\nГригоренко Марина Євгенівна (1934) в 1954 році закінчила Чернівецький державний університет, хімічний факультет. Після інституту працювала лаборантом на кафедрі аналітичної хімії в Харківському політехнічному інституті.\nЗ 1 березня 1956 року працювала на кафедрі хімії МКІ, спочатку у посаді асистента, потім – старшого викладача до 1986 року. Має більше 20 наукових праць, серед яких – авторські свідоцтва, статті в центральних наукових виданнях, 8 методичних розробок.\nСоколовська Зоя Миколаївна (1930) закінчила Костромський державний педагогічний інститут. По закінченні інституту працювала вчителем хімії та біології. На кафедрі з 1958 року. Два роки працювала старшим науковим співробітником, лаборантом, старшим лаборантом, зав. лабораторією. З 1962 по 1985 рік – викладач кафедри хімії. Має наукові праці – друкувалася в журналах «Хімія в школі», «Известия ВУЗов», «Хімія палив і мастил», у наукових збірниках МКІ. Має близько 20 методичних розробок.\nАкімова Катерина Олексіївна (1931) закінчила Горьківський політехнічний інститут в 1956 році за фахом хімік-технолог електрохімічних виробництв. Після закінчення інституту вона працювала на Чорноморському суднобудівному заводі та у ЦНДІТС. В 1961– 1963 роках Катерина Миколаївна вчилася в аспірантурі у П.М. Федосєєва, Працювала на кафедрі з 1963 по 1985 рік асистентом, потім – старшим викладачем. Катерина Миколаївна протягом роботи в інституті була відповідальним виконавцем багатьох наукових тем, зокрема, вона працювала над проблемами використання важких палив і присадок до них. Мала більше 30 наукових праць і методичних розробок.\nЗ 1961 року завідувачем кафедри стає Петро Іванович Друцца (1914 – 1987). В 1939 році він закінчив Одеський державний університет, хімічний факультет, за фахом хімік-аналітик. До війни працював на заводі синтетичного каучуку в м. Єфремів Тульської області.\nЗ першого дня війни на фронті. Служив у полках Західного й Білоруського фронтів як начальник хімічної служби. Мав бойові нагороди (два ордени Червоної Зірки й медалі «За взяття Кенігсберга» і «За перемогу над Німеччиной»). Після війни працював на суднобудівному заводі ім. Носенко в ЦЗЛ, начальником ЦЗЛ, заступником директора заводу з МППО. В 1961 році був обраний за конкурсом виконуючим обов’язки завідувача кафедрою хімії МКІ.\nЗасідання кафедри проводить П.І. Друцца. Сліва направо: Панкратова Л.М., …, .…, Друцца П.І., Соколовська З.М., Ігнатенко Л.С.\nПід час керівництва кафедрою (1961–1968) Петро Іванович проявив себе висококваліфікованим фахівцем, ініціативним і енергійним співробітником, що вміло поєднував педагогічну й наукову діяльність. Так, на ЧСЗ була розроблена й впроваджена технологія застосування протекторного цинкового ґрунту й про-ведені експлуатаційні дослідження на підводних частинах корпусів. Економічний ефект склав більше 130000 руб/рік. Під його керівництвом було розроблено й впроваджено експрес-метод визначення ацетилену в повітрі та відсіках кораблів, що збільшило вибухобезпечність газозварювальних робіт, полярографічні методи одночасного визначення багатьох металів в одному зразку на срібному амальгованому електроді; методика визначення стрептоміцину в крові у хворих на туберкульоз легенів, визначення концентрацій деяких аерозолів, які були використані в клінічній практиці. Він мав більше сорока друкованих праць і методичних розробок. Петро Іванович вийшов на пенсію в 1985 році. У період інтенсивної хімізації народного господарства кафедру поповнили нові талановиті співробітники Шевченко Н.Д., Біла М.І., Навоєнко О.М., Настичук М.О., Мащенко В.В.\nШевченко Ніна Дмитрівна (1931) в 1955 році закінчила Ленінградський хіміко-технологічний інститут. У МКІ працювала з 1963 року, спочатку старшим лаборантом, потім асистентом. З перших років роботи була відповідальним виконавцем багатьох наукових тем. Активно працювала з Лагошною Р.М., Друцца П.І., Соловйовой Ж.Ф. Двадцять років вона досліджувала способи одержання й властивості магнітних рідин. Має багато наукових праць, серед яких 15 авторських свідоцтв, 5 патентів. Ніна Дмитрівна вела активну педагогічну діяльність, була автором декількох методичних розробок. З 1991 року вона на пенсії.\nБіла Марія Іванівна (1924 – 1998) в 1950 році з відміною закінчила Миколаївський державний педагогічний інститут за фахом викладач хімії та біології. Після закінчення інституту працювала в школах міста вчителем хімії. Її ученицями в школі № 35 були майбутня завідуюча кафедрою хімії Соловйова Жанна Федорівна й доцент кафедри Мащенко Валентина Василівна. У МКІ працювала з листопада 1963 року, спочатку асистентом, а з 1973 року – старшим викладачем. Біла Марія Іванівна брала активну участь у навчальній, методичній і науковій роботі кафедри. Так, в 1966–1967 роках вона працювала над проблемою очищення металевих поверхонь від іржі за допомогою паст, досліджувала характеристики палив і вивчала можливості роботи двигунів на важких паливах. В 1970 році одержала медаль «За доблесну працю в ознаменування 100-річчя від дня народження В.І. Леніна». Марія Іванівна активно займалася суспільною й виховною роботою зі студентами, в 1973–1976 роках була замісником декана корфака. Вийшла на пенсію в 1979 році.\nНастичук Марія Олександрівна (1926-1984) закінчила Ленінградський технологічний інститут в 1950 році. Була направлена на роботу в ЦНДІТС начальником сектора. Закінчила аспірантуру при ЛТІ. У МКІ працювала з 1963 року, спочатку на посаді асистента, потім – старшого викладача. У 1982 році вийшла з друку її методичні вказівки «Корозия в судостроении», які й зараз популярні серед студентів НУК. Вийшла на пенсію в 1981 році.\nМащенко Валентина Василівна (1937) закінчила Одеський державний університет у 1963 році. На кафедрі працює з 1967 року. В 1972 році поступила в аспірантуру МКІ. В 1984 році захистила дисертацію «Заміщені 2,2- триоксіазо-бензену як аналітичні реагенти. Фотометричне визначення алюмінію» (Науковий керівник д.х.н., проф. Дєдков Ю.М.). Після захисту дисертації працювала в різних наукових напрямках по тематиці кафедри. Має більше тридцяти наукових праць і кілька методичних розробок.\nПротягом багатьох років (1962 - 1978) завідувачем лабораторії була Панкратова Людмила Миколаївна (1924 – 1987). Завдяки її діяльності кафедра постійно забезпечувалася необхідним устаткуванням і реактивами, багато науково -дослідницьких робіт проводилися при особистій участі Людмили Миколаївни й інших лаборантів – Чернікової Марини Романівни, Овдієнко Людмили Іванівни, Кочуриної Ірини Петрівни, Демчук Валентини Павлівни, Гончаренко Людмили Олександрівни, Дрик Олександри Іванівни.\nБільше 25 років на кафедрі працювала чудова людина навчальний майстер Суворов Сергій Петрович. Його вмілими руками зроблені всі установки для лабораторних робіт, наочні приладдя для лекційного курсу, стенди, таблиці. Він допомагав співробітникам у створенні приладів для проведення наукових досліджень, для дисертаційних робіт, брав активну участь у всіх науково-дослідних розробках кафедри й багато в чому результати цих робіт отримані завдяки його зусиллям і праці.\nВ 1967 році кафедру очолив Половій Юрій Микитович (1926-2000). Юрій Микитович брав участь у Великій Вітчизняній Війні в складі Першої Червонопрапорної бригади Балтійського флоту. Після війни продовжував служити в Таллінні на судах КБФ (вч 10750) і брав участь у роботах з размінуванню Балтійського моря. Має нагороди: медалі Нахімова, За перемогу над Німеччиною, ХХХ років Радянської Армії, ХХ років перемоги над Німеччиною, 250 років Ленінграду.\nВ 1956 році Юрій Микитович закінчив з відміною Ленінградський державний університет за фахом викладач хімії. Після закінчення університету був залишений на кафедрі як лекційний асистент. В 1959 році він захистив кандидатську дисертацію «Сполуки й властивості полімеризаційних сланцевих мастил». В 1968 році одержав учене звання доцента кафедри хімії.\nНаукова діяльності Юрія Микитовича в період завідування стосувалася дослідження властивостей палив, зокрема, механізму вторинних термічних реакцій вуглеводнів. Їм розроблений новий метод інтерпретації механізму повільних реакцій, заснований на принципах термохімічної кінетики, який показав, що ці реакції протікають через два перехідних стани, зумовлених ентропийним і ентальпийним факторами. Для розрахунку термодинамічних властивостей перехідних станів був розроблений новий структурно-груповий метод наближеного обчислення термодинамічних функцій, що був простим і зручним у застосуванні.\nЗасідання кафедри проводить Половий Ю.М. Зліва напрво: Ігнатенко Л.С., Гончаренко Л.О., Панкратова Л.М., Акімова К.І., Григоренко М.Є., Шевченко Н.Д., Половоюий Ю.М., Ов-дієнко Л.І., Соколовська З.М., Біла М.І., Настичук М.О., ..., Демчук В.П.\nЮ.М. Половий підтримував тісний зв’язок з підприємствами суднобудівної промисловості. Під час його роботи на посаді завідувача кафедра виконала багато наукових досліджень, спрямованих на розробку заходів, що сприяли ефективному згорянню важких палив у суднових двигунах. У цих роботах він широко використовував власні теоретичні розробки. Під його керівництвом кафедра провела широкомасштабні дослідження з синтезу й властивостей анти-нагарних і антикорозійних присадок до важкого палива разом з інститутом хімії присадок АН Азербайджанської РСР і підприємствами суднобудівної промисловості. Під його керівництвом підготовлені дві кандидатські дисертації. Юрій Микитович брав активну участь у роботах кафедри по видаленню органіки із глиноземної сировини й розробці нових видів магнітних рідин, в області виборчого переносу та підготовки палив. За період творчої роботи ним опубліковані 90 наукових праць, серед яких статті й монографії в союзних і республіканських збірниках. На пенсію вийшов в 1999 році.\nЗ 1970 року на кафедрі працювала Соловйова Ж.Ф. (1938). В 1962 році вона закінчила Кишинівський державний університет. Після закінчення університету Жанна Федорівна до 1967 року працювала в СПБ «Машпроект» хіміком-технологом. В 1967 році поступила в очну аспірантуру Московського інституту сталі й сплавів і в 1970 році захистила дисертацію за темою «Дослідження хімічного розчинення титану, міді й нержавіючих сталей у розчинах хлористого натрію при підвищених температурах з метою підвищення терміну служби конструкційних матеріалів при роботі в морській воді». З 1978 по 1988 рік вона очолювала кафедру. Основні наукові напрямки роботи: електрохімічна корозія й одержання та властивості магнітних рідин. Має більше 50 наукових праць, серед них 5 авторських свідоцтв, велика кількість методичних розробок.\nОдним з аспірантів Полового Ю.Н. була Камінська Євгенія Георгіївна (1941). В 1958 році вона поступила у Воронезький державний університет, який закінчила в 1963 році за фахом учитель хімії. З 1964 по 1968 рік працювала в ОГМет ПТЗ «Зоря» інженером, а з 1968 року – на кафедрі хімії МКІ на посаді інженера НДС. В 1970 - 1974 роках училася в аспірантурі й захистила дисертацію по темі «Піролітичні реакції арилолефінів С9 на алюмосилікатному каталізаторі» (науковий керівник к.х.н. Половий Ю.М.). Їй присвоєний ступінь кандидата хімічних наук, а з 1985 року звання доцента.\nКамінська Є.Г. була відповідальним виконавцем багатьох наукових тем. Крім робіт в області хімії палив вона займалася питаннями корозійної стійкості танків для перевезення фосфатної кислоти, розробкою методів вирощування хлорели у виробничих умовах, мембранними технологіями, проблемою зневоднювання червоного шламу Миколаївського глиноземного заводу. Її наукові розробки викладені в багатьох наукових публікаціях. Протягом останніх п’ятнадцяти років вона виконувала основну роль у створенні банку методичної кафедральної літератури. Нею написані кращі методичні посібники й вказівки. Її лекції відрізнялися глибиною знань, логікою й доступністю викладання. Євгенія Георгіївня вийшла на пенсію в 2000 році.\nВ 1978 році завідуючою лабораторією стає Овдієнко Людмила Іванівна (1936). В 1959 вона закінчила Кримський державний педагогічний інститут. На кафедрі хімії вона працювала з 1963 року на загальнотехнічному факультеті демостраційним лаборантом на лекціях з загальної, неорганічної й органічної хімії, брала активну участь в організації лабораторії органічного синтезу. В 1981 році Людмила Іванівна керувала переїздом кафедри в Головний корпус, обладнанням сучасних лабораторних приміщень й науково-дослідної лабораторії. В 2008 році Людмила Іванівна вийшла на пенсію.\nВ 1988 році кафедру очолив Матвієнко Владлен Миколайович (1938). В 1958 - 1963 він роках учився в хіміко-технологічному інституті ім. Ф.Э. Дзержинського (м. Дніпропетровськ). Закінчив його з відміною за фахом інженер-технолог. З 1967 по 1970 рік працював ст. науковим співробітником, потім начальником лабораторії НДІ «Емальхіммаш» у Полтаві. В 1968 році захистив дисертацію на тему «Дослідження кристалізаціної здатності титанвмісних стекол і синтез титанокальцієвих емалей» і одержав ступінь кандидата технічних наук. У МКІ Владлен Миколайович працював завідувачем кафедри охорони праці з 1974 року, а у 1988 – 1999 роках – завідувачем кафедри хімії. В 1984 році він одержав учене звання доцента.\nВладлен Миколайович проявив себе висококваліфікованим фахівцем, що вміло поєднував педагогічну, методичну, науково-дослідну й суспільну роботу. Основне коло його наукових інтересів становили питання емалювання металів. Під його керівництвом виконано емалювання металевих плиток у дитячому містечку «Казка». Він є автором більше 100 наукових і методичних робіт, серед яких винаходи, наукові статті в республіканських, загальносоюзних і закордон-них збірниках, методичні й навчальні посібники.\nМатвієнко брав активну участь у суспільній роботі. Він був членом секції емалей Наукової Ради Держкомітету СРСР з науки й техніки, членом Української Ради НТТ. На пенсію війшов у 2009 році.\nЛичко Олена Іванівна (1958) працює на кафедрі з 1989 року, спочатку старшим лаборантом, асистентом, а з 2002 старшим викладачем. Вона в 1980 році закінчила Ленінградський технологічний інститут за фахом «Фізика та механіка полімерів». З 1980 по 1989 рік працювала в СПКНБ «Тор» інженером у відділі – проводила аналіз повітря й нормування промислових викидів. Зараз вона активно займається методичною й науковою діяльністю в області хімії полімерів. Нею підготовлений курс лекцій, практичні й лабораторні роботи, методичні розробки дисципліни «Хімія полімерів», посібник «Хімія полімерів». Нею були розроблені методи просушування гранульованого поліуретану, методи просочення синтетичних вітрильних тканин деякими полімерами. Останні роки активно займається хімієй флокулянтів і їх розчинів.\nУ 1999 –2011 роках завідуючою кафедри хімії була Кельїна Світлана Юріївна (1953). В 1971–1977 роках вона вчилася в Московському інституті тонкої хімічної технології ім. М.В. Ломоносова. Закінчила його за фахом хімік – технолог. В 1977–1982 роках працювала на Миколаївському заводі «Кристал» майстром відділу гальваніки й цинкографії.\nСвою трудову діяльність в інституті Світлана Юріївна почала в 1982 році як старший лаборант. В 1988 році поступила в заочну аспірантуру Московського науково-дослідного інституту «Гипроцветметобработка». В 1991 році захистила дисертацію «о,о’-Оксіаміноазосполуки як фотометричні реагенти на кобальт, нікель і цинк» у Вченій раді Одеського фізико-хімічного інституту ім. Богатського (науковий керівник д.х.н., проф. Дєдков Ю.М., Москва). З 1988 року – асистент, з 1995 – доцент кафедри хімії. За період її керівництва відновлена розробка кафедральної методичної літератури українською мовою. Видані 25 методичних розробок – вказівок, посібників з грифом МОНУ, монографій. Кельїна Світлана Юріївна має більше 70 друкованих праць в області аналітичної хімії, у тому числі багато статей в іноземних виданнях. Коло її наукових інтересів – аналіз і очищення різноманітних типів вод, моніторінг навколишнього середовища. У зв’язку з виходом на пенсію в 1999 –2000 роках деяких викладачів. склад кафедри була поповнений новими співробітниками з базовою хімічною освітою.\nНевинський Олександр Георгійович (1954) після закінчення Одеського університету працював у ЦНДІТС керівником підрозділу по розробці конструкційнооздоблювальних неметалічних матеріалів. В 2008 році Олександр Георгійович захистив кандидатську дисертацію по темі «Розробка теплоізоляційного вермікулітосилікатного матеріалу підвищеної міцності» у Львівському політехнічному інституті. В 2009 йому присвоєне звання доцента кафедри хімії. Ним видано більше 40 наукових і методичних праць, серед яких статті у вітчизняних і закордонних журналах, авторські свідоцтва, патенти, методичні вказівки й посібники. Зараз він активно розробляє нові навчальні курси хімічних дисциплін та з охорони праці, продовжує наукові дослідження, пов’язані з темою дисертації, займається ліцензуванням нових спеціальностей.\nНаталя Валеріївна Кулалаєва закінчила хімфак ОДУ в 1997 році й біофак в 2001 за спеціальностями учитель хімії та біології. У тому ж році поступила в заочну аспірантуру ОДУ (керівник Чеботарьов О.Н.) і в 2010 році захистила дисертацію «Розробка модифікованих коалесцентів нафтопродуктів для захисту водойм від забруднень» в інституті колоїдної хімії ім. Думанського (м. Київ), в 2011 році їй присвоєне звання доцента кафедри хімії. Наталя Валеріївна й має більше 40 наукових праць, нею видані численні методичні розробки й посібники з хімічних дисциплін, охороні праці та безпеки життєдіяльності.\nБагато років кафедра успішно готує талановиту молодь міста й області до участі в республіканських і міжнародних олімпіадах школярів і студентів. Особливо багато зусиль поклала в їх підготовку Мащенко Валентина Василівна. Вона разом з Кельїною Світланою Юріївною тісно співпрацює з Миколаївським обласним інститутом післядипломної освіти. На кафедрі були підготовлені призери республіканських і міжнародних олімпіад, які зараз успішно за-кінчили провідні навчальні ВУЗи країни й трудяться на батьківщині та за кордоном.\nВ 2011 році на базі кафедри хімії НУК та Миколаївського муніципального колегіуму була успішно проведена Всеукраїнська олімпіада з хімії. Співробітники кафедри розробили завдання експериментального туру й нестандартне обладнання до них, організували проведення змагань і брали участь в оцінюванні результатів.\nДля розробки й створення нестандартного обладнання для експериментального туру на кафедру був запрошений Уразманов Фанис Хапібович. Майстер «золоті руки» не тільки блискуче впорався з усіма проблемами підготовки й проведення олімпіади, але й став необхідною людиною в колективі. Зараз Фанис Хапібович є відповідальним за стан усього приладового технічного забезпечення на кафедрі – комп’ютерів, ноутбуків, спектрофотометрів, рН-метрів, дистиляторів, витяжних установок, терезів тощо.\nНа кафедрі багато років працювали і працюють Ященко Олена Іванівна (завідуюча лабораторією з 2008 року) і кваліфіковані лаборанти Горбунова Людмила Іванівна, Афанасьєва Тамара Василівна, Ленковець Іван Пилипович, Марков Генадій Павлович. Завдяки їхній праці лабораторії завжди готові до проведення занять\nЛаборанти кафедри: Горбунова Л.І., Ященко О.І., Афанас’єва Т.В. та Овдієнко Л.І.\nЗ 2008 року на кафедрі працює молодий співробітник Цимбал Денис Олегович, спочатку як старший лаборант, а зараз – фахівець і аспірант. В 2013 ним підоготовлена до захисту дисертація «Вивчення окисної здатності фотокаталітичної системи UV-нано-ТіО2–K2Cr2O7. Розробка методики визначення ХСК» (науковий керівник к.х.н. Кельїна С.Ю.).\nЗ 2011 року на кафедрі працює наймолодший співробітник – ст. лабо-рант Ященко Цвітана Романівна. В 2012 році вона закінчила НУК ім. адм. Макарова з дипломом магістра еколога, в 2013 році отримала другу вищу економічну освіту. Її основним завданням на кафедрі є забезпечення курсів новими даними з інтернет-ресурсів, розробка презентацій лекцій і лаборато-рних робіт, ведення документації кафедри.\nВ 1213 році кафедру очолив к.т.н., доцент, член-кореспондент Академії наук суднобудування України, член-кореспондент Міжнародної академії морських наук, технологій та іновацій Літвак Сергій Михайлович, а сама ка-федра хімії була реорганізована в кафедру екологічної хімії.\nСергій Михайлович має три вищих освіти: технічну (1984 рік, Микола-ївський кораблебудівний інститут); економічну (2002 рік, Південнос-лов’янский інститут Київського славістичного університету; юридичну (2003 рік, Одеський національний університет). В 1987 році захистив дисертацію на здобуття наукового ступеня кандидата технічних наук. В 1995 році став доцентом кафедри екології. В 1999-2001 роках учився в Лондоні по програ-мі екологічного менеджменту. В 2004 році за запрошенням Держдепартаме-нту США пройшов навчання в Кливленді по програмі суспільних зв’язків в екології. В 2007 році за запрошенням Міністерства закордонних справ Ізраї-лю пройшов стажування в Тель-Авіві по програмі «Інновації в екології». Має більше 100 науково-методичних публікацій, 8 винаходів, був науковим керівником 12 науково-дослідний робіт в області екології. Брав участь у міжнародних конференціях по екології в Німеччині, Швеції, Австрії, Болга-рії, Латвії. В 2006 році одержав премію міжнародного лідера розробки про-грам екологічного менеджменту – фірми «Global To Local».\nСергій Михайлович плідно займається суспільною роботою – він чоти-ри рази обирався депутатом Миколаївської міської ради, кілька разів очо-лював комісію Миколаївської міськради з екології, очолював Миколаївську обласну організацію Партії Зелених України, Миколаївське обласне відді-лення Української екологічної асоціації «Зелений Світ».\nЛітвак С.М. нагороджений Грамотою Верховної Ради України «За за-слуги перед українським народом», має подяки Міністра екології й природ-них ресурсів України, нагороджений грамотами глави Миколаївської обл-держадміністрації й Миколаївського міського голови. З 2010 по 2013 роки він очолював Державне управління охорони навколишнього природного се-редовища в Миколаївській області. Член Національної спілки журналістів.\nВ 2013 році колектив кафедри поповнився двома молодими співробіт-никами – Рижковим Олександром Сергійовичем і Рижковим Ростиславом Сергійовичем.\nОлександр Сергійович Рижков в 2007 році закінчив наш університет, в 2002–2007 р.р. паралельно з навчанням в університеті працював техніком III категорії в науково-виробни-чому комплексі «Очищення газів» у НУК. В 2010 успішно захистив кандидатську дисертацію по темі «Двигуни й елект-ростанції», автор більш ніж 70 праць. О. Рижков брав участь в програмах співробітництва між НУК та Харбінським науково-дослід-ним інститутом су-днових турбін і котлів. Він є лауреатом конкурсу «Кращий молодий науко-вець» (2007, 2010), отримав диплом першого ступеня в національному укра-їнському конкурсі «Суднобудування та водний транспорт» (2008); лауреат премії Верховної Ради України для найталановитіших молодих вчених у га-лузі фундаментальних і прикладних досліджень та науково-технічних роз-робок (2008). Член-кореспондент Академії наук суднобудування України.\nЗараз Олександр Сергіович успішно поєднує викладацьку роботу з ді-яльністю керівника навчально-наукового центру міжнародного співробітни-цтва НУК.\nРостислав Сергійович тільки починає свою трудову діяльність, займа-ється викладацькою роботою й успішно вчиться в аспірантурі.\nУ 2013 році перед викладачами й співробітниками кафедри були пос-тавлені нові творчі й наукові завдання: ліцензування нових спеціально-стей, розробка для них навчальних і робочих програм, розробка лекцій-ного, лабораторного й практичного курсів до них, забезпечення методич-ними матеріалами. У зв'язку з організацією коледжу колективу також за-пропоновано взяти участь в підготовці хімічних і екологічних курсів.\nУ 2013 році до складу кафедри входять 14 співробітників: Літвак С.М., Кельїна С.Ю., Мащенко В.В., Личко О.І., Невинский О.Г., Кулалаєва Н.В., Рижков О.С., Рижков Р.С., Ященко О.І., Горбунова Л.І., Афанас’єва Т.В., Ященко Ц.Р., Цимбал Д.О., Уразманов Ф.Х.


Окреме дерево, іноді поодиноке або значуще.\n1.1.1 Перелік Родів, Фенології листоутворення, Тип листя\n1.2 Використання надлишкових теґів\n1.3 Підтеґ denotation для позначення важливості\n1.4 Ряди дерев\n1.6 Повалені дерева\n5 Розповсюдження застосування теґу\nleaf_type=broadleaved|needleleaved — описує тип листя (широколисті/хвойні).\ngenus=* — наукова назва роду (перша частина наукової назви). Якщо Ви використовуєте теґ species=* для опису виду, вона є необов’язковою.\ntaxon=* – наукова назва, що описує будь-який таксономічний рівень, наприклад, порядок, сімейство, рід, вид, підвид або сорт.\nsex=male|female. Деякі види є роздільностатевими — рослини, в яких одностатеві чоловічі (тичинкові) і жіночі (маточкові) квітки (або чоловічі та жіночі статеві органи у неквіткових рослин) розташовані на різних особинах. Добре відомий прикладом можуть бути всі вербові (Salix).\nprotected=yes|no – Деякі дерева перебувають під захистом місцевих органів влади чи спільнот. Захист може бути встановлений через важливість таких дерев для місцевої громади, заходів спрямованих на захист місцевих видів, забезпечення їх охорони та таке інше.\ncircumference=* — окружність стовбура (вимірюється на висоті 1,3 м над землею). Якщо одиниці виміру не зазначаються, передбачається, що значення вказане в метрах.\ndiameter=* – альтернативний теґ до circumference=*, вимірюється так само на висоті 1,3 м над рівнем поверхні. Це звичайно роблять у лісоводстві, де його називають діаметром на висоті грудей (DBH). Якщо одиниці виміру не зазначенні, вважається що значення вказане у міліметрах.\nheight=* — висота. Якщо одиниці виміру не зазначаються, передбачається, що значення вказане в метрах.\ndiameter_crown=* – використовується для зазначення діаметру крони (тобто діаметра найменшого циліндра, який містив би всі гілки, листя, стовбур та будь-які інші надземні частини дерева). Якщо одиниці виміру не зазначаються, передбачається, що значення вказане в метрах.\nleaf_cycle=deciduous|evergreen|semi_deciduous|semi_evergreen — описує фенологію листоутворення.\nsource=survey|local knowledge|survey;local knowledge – використовується для додавання джерел отримання інформації. Теґ source=survey використовується тільки у випадках проведення замірів та спостережень безпосередньо на місці. Використовуйте теґ source=local knowledge тільки для загально відомих фактів, наприклад дата висадки start_date=* іншу корисну інформацію можна додавати у значення ключа description=*. У разі поєднання цих джерел даних – source=survey;local knowledge. Якщо ви імпортуєте дані з урядових відкритих баз даних, використовуйте source:name=*, source:ref=* та source:addr=*.\ntype=broad_leaved|conifer — Увага: слід уникати використання типу type=* для елементів не-зв’язків!\ntype=palm – має бути taxon=palm.\nПерелік Родів, Фенології листоутворення, Тип листя\nТаксономічні категорії – "роди" та "види" біологічної класифікації (царство → тип → клас → ряд → родина → рід → вид …) використовуються для позначення дерев в OSM, дивись приклад нижче:\n(листяні або вічнозелені)\n(голколисті або широколисті)\nQuercus Oak Дуб Quercus Ilex holm Oak дуб кам’яний evergreen broadleaved\nPlatanus Plane Платан Platanus × hispanica London plane платан лондонський deciduous broadleaved\nОсновна стаття: List of Genus, Leaf cycle, Leaf type\nВикористання надлишкових теґів\nБагато теґів, що використовуються для позначення дерев, можуть вважатись надлишковими, через те, що їх значення можуть бути отримані через інші теґи. Це має сенс, якщо позначено вид (або разом з видами, або з таксоном на рівні видів чи нижче), але в більшості випадків достатньо позначення роду. У цих випадках властивості потенційно можна отримати безпосередньо через ланцюжок вид/рід/таксон.\nОднак, не поодинокі випадки, коли ці значення корисно зберігати (та навіть додавати), наприклад genus, leaf_type, leaf_cycle:\nДеякі роди, зокрема Дуби (Oaks, Quercus), мають листяні види, а інші - вічнозелені. Таким чином, поєднання лише з родом не є адекватним.\nПерший мапер не зміг ідентифікувати дерево, але знав, що воно листяне, а його ідентифікацію було додано пізніше.\nЦе спрощує життя для користувачів даних, особливо у застосунках, які не потребують точних ботанічних назв. Пошук назв роду / виду / таксону не завжди є настільки однозначним, як цього можна було б очікувати. Дерева можуть мати зовсім різні загальні назви в різних країнах, або назва може змінитися, але мапери використовують старіші довідкові матеріали.\nНе завжди мапери в змозі правильно ідентифікувати дерева. Leaf_cycle & leaf_type менш сприйнятливі до помилок.\nleaf_type & leaf_cycle набагато легше перевірити в будь-який період року. Ідентифікація деяких дерев вимагають більше часу, ніж мапер може приділити, але очевидні зміни буде легше помітити.\nВін може бути корисним для більш точного опису контексту та важливості дерева. Він може використовуватись на деяких мапах для розширення орієнтирів на місцевості, або щоб зменшити кількість чи пропустити дерева, що є неважливими. Для нього є кілька пропозицій на сторінці обговорення. Для цього використовуються теґ denotation=*. Монументальні дерева: додатково позначаються теґом monument=yes (порівняйте з historic=monument).\nВи можете позначати зрубані дерева, їх пні, теґом natural=tree_stump для зменшення ймовірності їх повторного додавання по застарілих супутникових знімках.\nУ разі падіння дерева на стежку, воно може позначатись теґом barrier=log. Однак, деякі з повалених дерев самі утворюють примітну особливість пейзажу, особливо якщо їх було позначено denotation=natural_monument. Іноді повалені дерева позначають теґом natural=fallen_tree.\nДля визначних дерев:\n- загальна позначка дерева, що використовується в OpenStreetMap Carto (Стандартний шар)\nРендери можуть використовувати один символ для показу будь-якого дерева. Якщо рендери використовують різні позначки, в залежності від типу листя, найпростішим буде обробка теґів leaf_type=* та leaf_cycle=*. Якщо вони не зазначені, можливі варіанти можна отримати з теґу genus=*. Також можна взяти значення теґу species=* (перша частина, до пробілу).\nНа початку, цей теґ передбачався для позначення поодиноких або примітних дерев (Оскільки нічого в самій назві тегу не вказує на те, що він не повинен використовуватися для звичайних дерев, він використовувався для позначення дерев, які не були ні поодиноким, а ні значущими – ігноруючи визначення у вікі).\nЗараз він зазвичай використовується для позначення звичайних дерев, а для позначення значущості дерев були введені інші теґи.\nРозповсюдження застосування теґу\nnatural=tree_stump – пні дерев\nnatural=fallen_tree – повалені дерева, які не було прибрано (можливо навмисно і вони були залишені з певною метою)\ntree_lined=* – властивість, яка додається до об’єкту вздовж якого стоїть ряд дерев (напр. дорога)\nnatural=plant – позначення трав’янистих рослин\nnatural=shrub – позначення чагарників\nCity_tree_registers – можливі джерела даних\nСпоріднені визначення: ‹ tree › ‹ wood › ‹ plant › ‹ moss ›\nRetrieved from "https://wiki.openstreetmap.org/w/index.php?title=Uk:Tag:natural%3Dtree&oldid=2276657"\nThis page was last edited on 6 March 2022, at 13:45.


Розкрадання зерна на 48 млн грн: розслідування завершено\nГоловна > Розкрадання зерна на 48 млн грн: розслідування завершено\nДетективи Національного антикорупційного бюро України під процесуальним керівництвом прокурорів САП завершили досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом завдання збитків ДП «Червоний землероб» на суму понад 48,5 млн грн. 11 жовтня п’яти підозрюваним і стороні захисту відкрито доступ до матеріалів провадження.\nЯк з’ясувало слідство, директор ДП «Червоний землероб» у змові з керівниками двох приватних компаній організували злочинну схему, через яку державне підприємство впродовж липня-листопада 2015 році втратило зерна на суму понад 23 млн грн. За задумом зловмисників, збіжжя, що належало ДП, передали на відповідальне зберігання одній приватній компанії. Інша приватна фірма, в свою чергу, мала його продати під виглядом зерна власного виробництва й у такий спосіб легалізувати майно, одержане злочинним шляхом. Що й було зроблено.\nЗгодом, за схожою схемою впродовж листопада-грудня 2015 року зловмисники незаконно заволоділи зерном ДП ще на суму понад 25 млн грн. Тоді до реалізації корупційної схеми залучили ще й заступника директора держпідприємства та фізичну особу-підприємця.\nВ ході досудового розслідування накладено арешт на майно підозрюваних та юридичних осіб, в інтересах яких вони діяли. Зокрема, йдеться про квартири, земельні ділянки, складські приміщенні, легкові та вантажні автомобілі, спеціальну та сільськогосподарську техніку, кошти на рахунках юридичних та фізичних осіб.\nSource URL: https://nabu.gov.ua/novyny/rozkradannya-zerna-na-48-mln-grn-rozsliduvannya-zaversheno


Спроба зменшити строк ув'язнення виявилася невдалою | Новини Рівне | Інформаційний Потік Рівне\nСпроба зменшити строк ув’язнення виявилася невдалою\nЗа вчинену крадіжку з проникненням у приміщення 61-річний Олександр М. потрапив до в’язниці. І хоча чоловік уже притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє в 2014 році, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.\nЦьогоріч у червні у Володимир-Волинському міському суді Волинської області було оголошено вирок у цьому кримінальному провадженні. Під час судового розгляду з’ясувалося, що цього року 12 квітня Олександр М., мешканець села Поромів, що на Волині, після 15-ї години, розбив вікно та проник в житловий будинок, звідки повторно, викрав 1 000 грн.\nОлександра М. суд визнав винуватим у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, і призначив покарання – 4 роки позбавлення волі.\nНе погодившись з рішенням місцевого суду, обвинувачений його оскаржив. Він переконував Рівненський апеляційний суд, що судом першої інстанції не взято до уваги його щире каяття у вчиненому злочині й активне сприяння у його розкритті, тому суд апеляційної інстанції повинен врахувати ці обставини та призначити менш суворе покарання.\nПрес-служба Рівненського апеляційного суду повідомив РВ, що залишаючи вирок місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу — без задоволення, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ виходила з того, що Олександр М. неодноразово судимий та відбував реальне покарання. Звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив аналогічний злочин.\nМета: кримінал, новини, новини Рівного, підсудний, присяжний, суд


Презентація OnePlus 9 відбудеться 23 березня: огляд технічних характеристик напередодні анонса – Смартфони | iTechua\nГоловна Смартфони Презентація OnePlus 9 відбудеться 23 березня: огляд технічних характеристик напередодні анонса\nВідомий індійський інсайдер Мукул Шарма в своєму Твіттер-акаунті повідомляє, що лінійка OnePlus 9 може бути представлена 23 березня 2021 року. Це суперечить попереднім інсайдам. Оскільки раніше в ЗМІ фігурувала інша дата – 8 березня 2021 року.\nГоворячи про майбутню серію, очікується, що компанія випустить три нові моделі: базову версію, варіант Pro і ще одне нове доповнення, яке буде називатися OnePlus 9r або 9E. Третій варіант можна було б навіть назвати OnePlus 9 Lite. Нажаль, офіційна назва поки невідома.\nЩо стосується специфікацій, очікується, що Pro-версія буде поставлятися з 6,7-дюймовим дисплеєм Fluid AMOLED з частотою оновлення зображення 120 Гц. Смартфон також отримає процесор Snapdragon 888 в парі з 8 ГБ оперативної пам’яті і 128 ГБ флеш-пам’яті. Варіант «Lite», з іншого боку, може мати чіпсет Snapdragon 865, а також дисплей 1080p з частотою 90 Гц, датчик основної камери на 64 МП з надшироким 8 МП об’єктивом, батареєю ємністю 5000 мАг. Отже, стежте за оновленнями, що стосуються майбутньої флагманської лінійки і її запуску, про які ми також розповімо.\nПопулярні новини OnePlus анонсувала смартфон, який не можна купити\nпопередня статтяУ мережу злили дані 21 млн користувачів VPN-сервісів\nнаступна статтяЯкі компанії оновлюють свої смартфони швидше за інших?