15 серпня нами було опубліковано матеріал по статті О. Сваталова “Держава – кат!”. Ми обіцяли також опублікувати і список війн, інших військових конфліктів, спровокованих і напряму організованих політичними колами США, тих військових конфліктів, у яких вояки США брали безпосередню участь, а також список інших підривних акцій спецслужб США в країнах світу. Чесно кажучи, коли ми збирали ці відомості, навіть не уявляли, що таких подій так багато. Тому тут ми вирішили обмежитися лише тими подіями, які відбулися у період після завершення другої Світової війни, та й то зазначали не всі підряд події, а найбільш значимі або масштабні.\n1947 – Італія. З метою боротьби з комунізмом фінансуються проамериканські сили на виборах, ЦРУ-шніки особисто масово вбивають комуністів, проводять антирадянські кампанії в ЗМІ. Під приводом “захисту демократії” США втручаються в проведення перших загальних парламентських виборів в Італії, вводять бойові кораблі 6-го оперативного флоту в порти з метою запобігання приходу до влади Компартії мирним шляхом. Зрештою, на американські гроші були підроблені результати виборів і, природно, комуністи програли. Протягом декількох десятиліть після війни ЦРУ й корпорації США продовжували втручатися у вибори в Італії, витратили сотні мільйонів доларів з метою блокування виборчої боротьби комуністів. Популярність комуністів базувалася на їхній активній участі в антифашистському русі, коли вони очолили всі сили опору.\n1947 – 1949 – Греція. Американські війська беруть участь у громадянській війні, підтримуючи фашистів.\n1948 – Перу. Військовий переворот, проведений Америкою. До влади прийшов Мануель Одріа. Недемократичний уряд надалі озброювалося й підтримувалося Америкою, вибори у країні відбулися лише в 1980 році.\n1948 – Нікарагуа: надається військова підтримка з метою встановлення контролю над урядом. Про диктатора Anastasio Samoza американський президент сказав так: “Може, він і сукин син, але це наш сукин син”. Диктатор був убитий в 1956 році, але його династія залишилася при владі.\n1948 – Коста-Ріка. Америка підтримує військовий переворот під предводительством Жозе Ферера.\n1948 – 1953 – Філіппіни. Воєнні дії, вирішальна участь у каральних діях проти філіппінського народу. Загибель багатьох тисяч філіппінців. Вояччина США розгорнула боротьбу проти лівих сил країни ще в той час, коли вони боролися проти японських загарбників. Після війни США привели до влади тут ряд маріонеток, включаючи президента-диктатора Маркоса.\n1949 – Китай. Бомбардування країни.\n1949 – 1953 – Албанія. США й Великобританія почали кілька невдалих спроб скинути “комуністичний режим” і замінити його прозахідним урядом із числа монархістів і фашистських колабораціоністів.\n1950 – в Пуерто-Ріко американськими військами по звірячому подавлене народне повстання, спрямоване на боротьбу за незалежність країни.\n1950 – 1953 – Корея: збройна інтервенція у країну. Біля мільйона американських солдатів вторглись у цю країну. “Літаючі фортеці” бомбили фазенди.\n1953 – Іран. Популярний політик Моссадик ухвалив рішення щодо націоналізації іранської нафтової індустрії (1951), яку контролювала Англо-Іранська Нафтова Компанія. ЦРУ й британська розвідка MI5 провели операцію по усуненню Моссадика. В Ірані почалися народні хвилювання, де зштовхнулися монархісти, яких підтримували “демократи” з США й Великобританії, і прихильники Моссадика, а згодом відбувся державний переворот. Шах повернувся в Тегеран і ще на чверть століття перетворився в тюремника іранського народу.\n1953 – Гренландія: насильницька депортація іннуітів, що закінчилася деградацією цього народу.\n1953 – 1964 – Британська Гайана. Протягом 11 років США й Великобританія тричі намагалися запобігти приходу до влади демократично вибраного лідера Джэгена, що здійснював нейтральну й незалежну політику. Використовуючи широкий набір засобів – від страйків до тероризму – США домоглися його усунення з політичної арени в 1964 р. У результаті Гайана – одна із благополучних країн у цьому регіоні, стала одною з найбідніших.\n1954 – Гватемала. Президент Гватемали Джакобо Арбенс Гусман керував країною в 1951-1954 роки й спробував взяти торгівлю сільськогосподарською продукцією (основна стаття експорту) під контроль держави. Цим він зачепив інтереси американської фірми United Fruit, на частку якої доводилося 90% гватемальського експорту. Арбенса звинуватили в тому, що він є таємним членом Комуністичної партії й хоче побудувати у Гватемалі комунізм (це була неправда). ЦРУ найняло кілька сотень гватемальських військових, які вторглись на територію Гватемали із сусіднього Гондурасу. Потім США розташувала там свої бомбардувальники.\n1955 – 1970 – Камбоджа. Протягом багатьох років США намагалися усунути принца Сіанука, який відмовився бути американською маріонеткою, в тому числі за допомогою терактів и “килимових бомбардувань” в 1969-1970-х рр.\n1956 – Китай: початок американської військової допомоги тибетським повстанцям у боротьбі з Китаєм. Бойовики навчалися на закордонних базах ЦРУ, забезпечувалися зброєю й устаткуванням.\n1957 – 1958 – Індонезія. Як і Нассер, президент країни Ахмед Сукарно був одним з лідерів “третього світу”, дотримувався нейтралітету в холодній війні, зробив кілька візитів у СРСР і КНР, націоналізував голландську власність, відмовився заборонити Компартію. Все це, на думку США, слугувало “поганим прикладом” для інших країн третього світу. ЦРУ почало “вкидати” великі гроші у вибори, розробило план замаху на Сукарно, шантажувало його сфабрикованим секс-фільмом і за допомогою опозиційних офіцерів розгорнуло війну проти уряду Сукарно, що не вдалося.\n1958 – Панама: військова конфронтація.\n1958 – Китай: американська військова допомога повстанцям на острові Quemoy у боротьбі з Китаєм.\n1958 – знову Індонезія. Починається повстання, що готувалося ЦРУ ще з 1957 р. Американці надають антиурядовим повстанцям допомогу бомбуваннями й військовими консультаціями. Після того, як був збитий американський літак, ЦРУ ретирувалося, повстання провалилося.\n1959 – Лаос. Америка вводить війська в країну, починаються перші зіткнення американських військ у В’єтнамі.\n1959 – Гаїті. Участь у придушенні народного повстання проти проамериканського уряду.\n1960 – Еквадор. Після того, як Хосе Марія Веласко був обраний президентом країни й відмовився підкоритися вимогам США перервати відносини з Кубою, американці здійснили декілька військових операцій. Підтримуються всі антиурядові організації, доходить до кривавих провокацій, які потім приписуються уряду. Зрештою, американці організовують заколот, до влади приходить агент ЦРУ Карлос Аросемана. Незабаром Америка зрозуміла, що й цей президент недостатньо покірний Вашингтонові, і спробувала провести ще один заколот. У країні почалися народні хвилювання, які були придушені під американським керівництвом. До влади прийшла військова хунта, що почала терор у країні, вибори були скасовані, почалися переслідування всіх політичних супротивників і, звичайно, у першу чергу комуністів. США залишилися задоволені.\n1960 – Гватемала: американські війська входять у країну, щоб запобігти усуненню від влади маріонетки США. Спроба заколоту провалюється.\n1960 – Сальвадор: підтримка військового перевороту.\n1960 – 1965 – Конго/Заїр. У червні 1960 р. Патріс Лумумба став першим прем’єр-міністром Конго після здобуття незалежності. На церемонії з нагоди Дня незалежності Лумумба призвав народ до економічного й політичного звільнення. Через 11 днів Катанга відділилася від країни. Незабаром Лумумба був зміщений з посади при активному підбурюванні США, а в січні 1961 р. став жертвою теракту. Після декількох років цивільних конфліктів до влади прийшов пов’язаний зі ЦРУ Мобуту, який правив країною більше 30 років і став мультимільярдером. За цей час рівень корупції й бідності в цієї багатої природними ресурсами країні досяг таких розмірів, що вражав навіть його хазяїв у ЦРУ.\n1961 – 1964 – Бразилія. Після приходу до влади президента Гуларта країна стала на шлях незалежної зовнішньої політики, відновила відносини із соцкраїнами, виступила проти блокади Куби, обмежила вивіз доходів транснаціональних компаній, націоналізувала дочірнє підприємство американської телефонної компанії ITT, приступилася до проведення економічних і соціальних реформ. Незважаючи на те, що Гуларт був великим землевласником, США звинуватили його в засиллі “комуністів в уряді” і скинули в результаті військового заколоту. У наступні 15 років за повної підтримки уряду США тут правила військова диктатура, конгрес був прикритий, політична опозиція розсіяна, у судовій системі панувало свавілля. Протести придушувалися поліцією й армією. Зникнення людей, розгул “ескадронів смерті”, культ пороків, дикі катування стали складовій частиною урядової програми “моральної реабілітації”.\n1961 – Домініканська Республіка. Американці вбивають президента країни Рафаеля Трухільо, якого самі ж привели до влади в 30-х рр. Жорстокий диктатор був убитий не за те, що відверто грабували країну (60% всіх доходів країни йшли безпосередньо до нього в кишеню), а за те, що його грабіжницька політика заподіювала занадто великий збиток американським компаніям.\n1961 р. – Куба. Спроба вторгнення у країну з метою усунення кубинського уряду на чолі з Фиделем Кастро. У розпорядженні ЦРУ перебували бюджетні кошти (560 мільйонів доларів), які йшли на фінансування спецгрупи “Мангуста”, яка організовувала обстріли готелів і інших кубинських будинків, заражала худобу й сільськогосподарські посадки, додавала отруйні речовини до цукру, експортованого з Куби й т.п. На початку 1961 США розірвали дипломатичні відносини з Кубою й оголосили їй економічну блокаду. У квітні вони організували збройний напад кубинських контрреволюціонерів у районі Плая-Хирон.\n1962 – Гватемала. Диктатор Мігель Фуентес придушує за допомогою американців народне повстання, сотні людей пропадають без звістки, широко застосовуються катування й убивства, країна поринає в терор. Навчені американцями випускники сумно відомої “Школи Амерік” особливо вирізнилися в катувальній справі й масових убивствах мирного населення.\n1963 – Сальвадор. Знищення групи дисидентів з антиамериканськими поглядами.\n1963 – Ірак. Американці активно допомагають баасистській партії Саддама Хусейна в Іраку знищити всіх комуністів у країні. До речі, саме за допомогою ЦРУ Саддам Хусейн прийшов до влади й потім боровся з ненависним Америці Іраном.\n1963 – 1966 – Домініканська Республіка. В 1963 р. демократично вибраним президентом став Бош. Він призвав країну до проведення земельної реформи, забезпечення народу дешевим житлом, помірної націоналізації бізнесу й обмеженню надмірної експлуатації країни іноземними інвесторами. Плани Боша були розцінені як “вповзання в соціалізм” і викликали гнів США. У вересні 1963 р. Бош був скинутий у результаті військового заколоту за підтримки США. Коли через 19 місяців у країні спалахнуло повстання й створилася погроза повернення Боша до влади, США направили у країну 23000 солдат для надання допомоги в придушенні “заколоту”.\n1964 – 1973 – Лаос. Участь 50 тисяч американських солдатів в агресії проти країни. На цю країну було скинуто більше бомб, ніж на фашистську Німеччину. На початку лютого 1971 р. американо-сайгонські війська (30 тис. чіл.) за підтримки американської авіації вторглись із Південного В’єтнаму на територію Південного Лаосу. Наприкінці березня 1971 р. вони були відкинуті. Зупинивши супротивника, патріотичні сили Лаосу на низці ділянок фронту перейшли в контрнаступ.\n1964 – Панама. Кроваве придушення панамських національних сил, які вимагали націоналізації панамського каналу.\n1964 – Бразилія. США підтримують військовий переворот, військова хунта скидає законно обраного президента Гоуларта. Режим Генерала Кастело Бранко, що прийшов до влади, вважається одним із самих кривавих в історії людства. Команди смерті, навчені ЦРУ, катували й убивали всіх, хто вважався політичним опонентом Бранко.\n1964 – 1973 рр. – В’єтнам. Військова агресія з використання всіх видів зброї, в тому числі хімічної зброї, напалму, що випалює цілі села. Убито понад 4 млн. мирних жителів країни і 100 тис. військових армії Північного В’єтнаму.\n1965 – Індонезія. Коли в країні провели націоналізацію нафти, Вашингтон і Лондон знову відповіли проведенням державного перевороту, у ході якого була встановлена диктатура генерала Сухарто (Suharto). Диктатура на горі з костей – півмільйону загиблих за повної підтримки США. В 1975 році Сухарто захопив Східний Тимор і знищив третину (200 тис. з його 600-тисячного) населення, перетворивши острів у гігантський цвинтар. “Нью-Йорк Таймс” назвала цю трагедію “одним з найбільш диких масових убивств у сучасній політичній історії”. Але США підтримали територіальні претензії Сухарто і намагалися приховати кількість жертв.\n1965 – Таїланд: військова допомога проамериканському уряду.\n1965 – Перу: військова допомога проамериканському уряду.\n1966 – Гватемала. Американці приводять до влади свою маріонетку Джулыо Цезаре Мендеза Монтенегро. Війська США ввійшли в країну, були влаштовані масові вбивства індіанців, які вважалися потенційними повстанцями. Знищуються цілі села, проти мирних селян активно застосовується напалм. По всій країні зникають люди, активно застосовуються катування, яким американські фахівці навчили місцеву поліцію.\n1966 – Філіппіни. Військова допомога проамериканському уряду. Не дивлячись на жорстокість репресивного режиму Фердинанда Маркоса (60.000 чоловік були арештовані з політичних причин, при уряді офіційно працювало 88 фахівців з катувань), Джордж Буш-Старший через роки похвалив Маркоса за “прихильність демократичним принципам”.\n1967 – 1974 – Греція. За два дні до виборів у серпні 1967 р. у країні був організований за прямою допомогою ЦРУ і здійснений військовий заколот з метою запобігання повторного приходу до влади прем’єр-міністра Папандреу. Інтриги проти нього американської вояччини й ЦРУ, розташованих у Греції, почалися відразу після його обрання на цей пост у квітні 1964 р. Після перевороту був уведений воєнний стан і цензура, почалися арешти, катування й убивства. Число жертв протягом першого місяця правління режиму “чорних полковників” під прикриттям порятунку нації від “захоплення влади комуністами” досягло 8 тис.\n1970 – Камбоджа. Принц Сіанук став жертвою заколоту Вашингтону. США ввели свої війська в Камбоджу (бере участь 32 тисячі американських військовослужбовців) и протягом 2-х місяців вели військові операції проти патріотичних сил на її території, що відкрило шлях до захоплення влади Пол Потом и його “червоними кхмерами”, які за військовою підтримкою США (на початковому етапі) знищили 3 млн. комбоджійців. От такі викрутаси “демократів” і борців за права людини…\n1970 – Уругвай. Американські спеціалісти по катуванням навчають своїй майстерності місцевих “борців за демократію” з метою боротьби з антиамериканською опозицією.\n1971 – Болівія. Американська військова допомога при перевороті в країні. Президента Juan Torres було скинуто, на його місце прийшов диктатор Hugo Banzer, що першочергово відправив на болісну смерть 2000 своїх політичних опонентів.\n1972 – Нікарагуа. Американські війська вводяться заради підтримки уряду, вигідного Вашингтонові.\n1973 – Чилі. Організація і підтримка через ЦРУ і американські транснаціональні компанії (зокрема ІТТ, Anaconda, Kennecot і інші) заколоту генерала Піночета, щоб позбутися від президента-соціаліста Альенде, який намагався провести в країні економічні реформи з націоналізацією ряду ключових галузей економіки, встановленням високих податків на діяльність транснаціональних корпорацій. По іронії долі, імовірно єдиний раз в історії, ЦРУ фінансувало комуністичну партію (чилійські комуністи були одними йз основних політичних конкурентів партії Альенде). У катівнях військової хунти загинуло 30 тис. чилійців; 2500 чоловік пропало без звістки). Хунта повернула землі латифундистам, підприємства – їхнім колишнім власникам, виплатила компенсацію іноземним монополіям і т.п. Щоправда, згодом США, які зробили у Чилі свій форпост у Латинській Америці, надали Піночету настільки велику економічну підтримку, що він зміг налагодити економіку і підняти рівень життя населення.\n1973 – Уругвай. Американська військова допомога при заколоті, який призвів до тотального терору по всій країні.\n1974 – Заїр. Уряду надається військова підтримка, мета США – захоплення природних ресурсів країни. Америку не бентежить, що всі гроші (1,4 млн.) привласнює собі президент Мобуту, як не бентежить й те, що він активно застосовує катування, кидає супротивників у в’язниці без суду, грабує голодуюче населення й т.п.\n1974 – Кіпр. Американці підтримують військовий заколот, що мав привести до влади агента ЦРУ Нікоса Сампсона. Переворот провалився, але тимчасовим хаосом скористалися турки, що вдерлися на Кіпр і дотепер залишаються там.\n1975 – Західна Сахара. США надають військову підтримку Марокко в окупації Західної Сахари, незважаючи на осуд міжнародного співтовариства. Винагорода – Америці дозволили розташувати військові бази на території країни.\n1975 – Австралія. Американці допомагають скинути демократично обраного прем’єр-міністра Едварда Вітлема.\n1975 – Камбоджа. Дводенна атака на країну, коли тамтешнім урядом було арештовано американське торгівельне судно.\n1978 – Гватемала. Військова й економічна допомога проамериканському диктаторові Лукасу Гарсіє, якій ввів один із самих репресивних режимів цієї країни. Більше 20.000 мирних жителів були знищені за фінансової допомоги США.\n1979 – Центральна Африка. Понад 100 дітей було вбито, коли вони влаштували акцію протесту проти обов’язку купувати шкільні форми винятково в магазинах, що належать Імператорові Бокасса. Міжнародне співтовариство засудило це вбивство й натиснуло на країну. Але Бокассі прийшли на допомогу США, яким був вигідно цей проамериканський уряд. Америку анітрошки не збентежило те, що імператор Бокасса особисто взяв участь у бойні, після чого з’їв деяких убитих дітей.\n1980 – Ірак – Іран. Широкомасштабна військова допомога Іраку заради дестабілізації нового антиамериканського режиму Ірану. Війна триває 10 років, кількість убитих оцінюється в один мільйон. Америка протестує, коли ООН намагається засудити агресію Іраку. Крім того, США вилучають Ірак зі списку “націй, що підтримують тероризм”.\n1980-ті рр.- Гондурас. У країні діють військові команди смерті, підготовлені й оплачені США. Число вбитих жертв у цій країні обчислювалося десятками тисяч. Багато офіцерів тих команд смерті пройшли підготовку в Сполучених Штатах. Гондурас був перетворений США у військовий плацдарм для боротьби проти Сальвадору й Нікарагуа.\n1980-1992. Сальвадор. Під час загострення внутрішньої боротьби в країні США спочатку розширили свою військову присутність у Сальвадорі за рахунок направлення радників, а потім втягнулися в проведення спецоперацій з використанням військово-шпигунського потенціалу Пентагона й Ленглі на постійній основі. Наслідки війни: 75000 смертей цивільного населення.\n1981 – Замбія. Америці дуже не подобався уряд цієї країни, тому що воно не підтримувало улюблений США апартеїд у Південній Африці. Тому американці організували державний заколот замбійських дисидентів за підтримки південноафриканських загонів. Спроба заколоту провалилася.\n1981 – Лівія. США збивають 2 лівійських літаки. Цей теракт був спрямований на дестабілізацію антиамериканського уряду М. Кадаффі.\n1981 – 1990 – Нікарагуа. Нікарагуа була жебрачкою навіть серед самих злиденних країн на планеті: у країні було всього п’ять ліфтів і один єдиний ескалатор, та й той не працював. Але Рейган заявив, що Нікарагуа являє собою страшну небезпеку, а поки він виступав зі своєю мовою, по телебаченню показували карту Сполучених Штатів, що заливалася червоною фарбою, як би зображуючи небезпеку, що йде з Нікарагуа. Протягом 8 років народ Нікарагуа піддавався атакам контрас, створених США із залишків гвардії Самоси й інших прихильників диктатора. Рейганівські “борці за волю” спалювали школи й клініки, займалися насильством і катуваннями, бомбуваннями й розстрілами мирних людей. В 1990 р. у Нікарагуа проходили вибори, під час яких Америка витратила 9 млн. дол. на підтримку проамериканської партії (National Opposition Union) і, шантажуючи народ, що, мол, якщо ця партія одержить владу, то набіги фінансованих зі США контрас припиняться, а замість них країні буде надана масована допомога. За 10 років “волі й демократії” ніяка допомога до Нікарагуа не надійшла, зате економіка була зруйнована, відбулося остаточне зубожіння країни, поширилася повальна неграмотність.\n1982 – Гватемала. Америка допомагає прийти до влади генералові Efrain Rios Montt. За 17 місяців правління він знищив 400 індійських сіл.\n1983 – Гренада. Військова інтервенція в маленьку мирну країну, знищення обраного народом уряду. Бере участь 2 тисячі морських піхотинців США.\n1985 – Чад. Уряд, очолюваний президентом Habre, підтримувалося американцями й французами. Цей репресивний режим активно використовував найстрашніші катування, спалення людей живцем та інші техніки залякування населення: електрошки, вставляння вихлопної труби автомобіля людині в рот, зміст в одній камері із трупами, що розкладаються, і голодомор. Документально підтверджене знищення сотень селян на півдні країни. Навчання й фінансування режиму – за рахунок американців.\n1986 – Лівія. Віроломний напад на країну з метою вбивства лідера лівійської революції Муаммара Каддафі. Бомбардування Тріполі й Бенгазі. Численні жертви серед мирного населення.\n1986 – 2000 – Гаїті. Американська маріонетка Дювалье за прямою допомогою США тікає він народного повстання біжить з накраденими мільйонами у Францію. Спроба США встановити нову маріонетку приводить до безладу, що тривав 4 роки.\n1988 – Гондурас. Вторгнення американських військ у країну для захисту терористичного руху “контрас”, що багато років нападав звідти на Нікарагуа. Американські війська не пішли з Гондурасу донині.\n1988 – Іран. Військовий корабель США «Вінсенс» у Перській затоці збив ракетою іранський літак з 299 пасажирами на борті. Літак тільки що піднявся в повітря й перебував навіть ще не в міжнародному просторі, а над іранськими територіальними водами. Коли “Вінсенс” повернувся на базу в Каліфорнії, величезна радісна юрба зустрічала його із прапорами й повітряними кулями. Буш-старший заявив: “Я ніколи не буду вибачатися за США. Мені наплювати на факти”. Того ж року США бомблять нафтові заводи Ірану.\n1989 – Панама. Збройна інтервенція в країну. Загинули тисячі панамців.\n1989 – Вірджинські острови. Американські війська придушують повстання.\n1990 – 1998 – Гватемала. Військова допомога проамериканському уряду “у боротьбі з комунізмом”, що на практиці виражається в масових убивствах: до 1998 року жертвами бойових зіткнень стали 200.000 чоловік, з них лише 1% мирних жителів є “заслугою” антиурядових повстанців. Знищено понад 440 сіл, десятки тисяч людей втекли у Мексику, понад мільйон біженців є усередині країни. У країні швидко поширюється бідність (1990 – 75% населення), десятки тисяч умирають від голоду, відкриваються “ферми” з вирощування дітей для продажу на органи американським ізраїльським клієнтам. На кавових плантаціях, що належать американським компаніям, люди живуть і працюють в умовах концентраційного табору.\n1990 – Гаїті. Підтримка військового перевороту в країні. Популярний і законно обраний президент Аристид був скинутий, але народ став активно вимагати його повернення. Тоді американці запустили дезінформаційну компанію, що він є психічно хворим. Поставлений Америкою генерал Проспер Енвіл згодом був змушений тікати у Флориду в 1990 р., де й живе зараз у розкоші на накрадені гроші.\n1991 – Ірак. Широкомасштабна військова операція проти Іраку після спровокованого американським держдепом нападу Іраку на Кувейт. Задіяно 450 тисяч військовослужбовців. Бомбардування мирних міст. Убито 150 тисяч жителів. Звертали на себе увагу кадри кінохроніки, що демонстрували льотчиків США, які повернулися після бомбардування мирних іракських міст. Усміхнені здорові хлопці поплескують один одного по плечу. Вони добродушні й повні радісних почуттів. Таке враження, що вони тільки що зіграли у волейбол. Насправді вони тільки що підірвали й спалили тисячі простих людей, яким “новий порядок” не дав права на життя… Це фашизм!\n1992 – 2002 – Ангола. У надії захопити багаті запаси нафти й діамантів, Америка фінансує свого кандидата в президенти Jonas Savimbi, надає йому військову допомогу для боротьби із законним урядом. У результаті конфлікту загинуло 650.000 чоловік. В 2002 році Америка все-таки одержала бажані пільги для своїх фірм і взамін “здали” Савімбі уряду Анголи.\n1992 – Ірак. Невдала спроба здійснити проамериканський заколот з метою заміни Саддама Хусейна громадянином США Sa’d Salih Jabr.\n1992 – 1993 – Сомалі. Спроба військової окупації країни під приводом надання гуманітарної допомоги. Убивство цивільних осіб. До честі сомалійців, вони змогли встояти проти американської агресії, наносячи американцям раптові партизанські удари. Американці змушені були ретируватися, але війна призвела до дестабілізації обстановки у країні, суцільної бідності, до виникнення піратства.\n1993-1996 роки – Ірак: численні ракетні удари по цивільних і військових об’єктах країни.\n1993 – 1995 роки – Югославія: численні бомбардування країни, в тому числі мирного населення\n1998 – Судан. Американці знищують ракетним ударом фармацевтичний завод, стверджуючи, що він виробляє нервовий газ. Оскільки цей завод провадив 90% ліків країни, а ввіз їх з-за кордону американці, природно, заборонили, наслідком ракетного удару стала смерть десятків тисяч людей. Їх просто не було чим лікувати.\n1998 – Афганістан. Удар по колишніх тренувальних таборах ЦРУ, використовуваним ісламськими фундаменталістськими угрупованнями.\n1999 – Югославія. В обхід ООН і Ради Безпеки, Сполучені Штати і НАТО в цілому розгорнули кампанію 78-денних повітряних бомбардувань суверенної Югославії. Агресія проти Югославії, що проводилася під приводом “запобігання гуманітарного нещастя”, призвела до самої великої гуманітарної катастрофи в Європі з часів другої світової війни. За 32.000 бойових вильоти було використано 21 тис. тонн бомб, що еквівалентно чотириразової моці атомної бомби, скинутої американцями на Хіросіму. Більше 2.000 чоловік цивільного населення було вбито, 6.000 поранено й покалічено, понад мільйон залишилося бездомними й 2 мільйони – без усяких джерел доходу. Бомбардування паралізували виробничі потужності й інфраструктуру Югославії, відкинувши 20% населення за рису бідності, спричинили прямі економічні втрати в розмірі 600 мільярдів доларів. Завдано згубний і тривалий збиток екологічному середовищу Югославії, як і Європи в цілому. ЦРУ створило, повністю озброювало й фінансувало бандформування албанських терористів, налагодило добре організовану злочинну структуру наркоторгівлі в Європі для забезпечення “тимчасового” самофінансування бандитів. Перед початком бомбувань Сербії уряд Югославії передав НАТО карту об’єктів, бомбування яких викличе екологічну катастрофу, але американці із властивим цій нації цинізмом стали бомбити саме ці об’єкти. Частина колишньої Югославії (Косово, Боснія) перетворилися у розсадник торгівлі зброєю і наркоторгівлі, що разом х величезними екологічними проблемами завдає великого клопоту всій Європі, яка пішла на поводу у США під час організації і здійснення військової агресії проти країни.\n2001 – вторгнення в Афганістан. Типова програма американців: катування, заборонене зброя, масове знищення мирних жителів, завірення про швидке відновлення країни, які залишилися заявами; застосування збідненого урану.\n2002 – Філіппіни. США вводять свої війська в країну, побоюються народних хвилювань.\n2002 – 2012 – Венесуела. В 2002 в. там був проамериканський переворот, опозиція незаконно змістила популярного президента Уго Чавеса. Уже наступного дня почалося народне повстання на підтримку президента, Чавеса визволили з в’язниці й повернули на пост. Зараз там триває боротьба між урядом і підтримуваною Америкою опозицією.\n2003 – Філіппіни: “антитерористична операція” військових США на Філіппінах.\n2003 – 2011 – Ірак: військова агресія у країну з обманом всього світу. Багата країна повністю перетворена у руїни.\n2004 – Гаїті. Америка вводить війська у країну, скинувши через заколот президента Арістида.\n2004 – Екваторіальна Гвінея. Спроба заколоту у країні з солідними запасами нафти.\n2011 -2012 – Туніс, Єгипет, Лівія, Йємен, Пакістан, Сірія, інші арабські країни. Спроба майже одночасної дестабілізації більшості мусульманських країн Північної Африки і Близького Сходу і дестабілізація значної їх частини (Туніс, Єгіпет, Лівія, Сірія), маючи на меті, насамперед, встановити повний контроль над нафтовими запасами регіону і політичний контроль над мусульманським світом. Тут Штати, хоча і з різними цілями, але знову діяли спільно з мусульманськими терористичними організаціями. При цьому США взяли пряму участь у військовій агресії проти Лівії, хоча провідником цієї агресії був особисто колишній президент Франції Саркозі, особисто зацікавлений у знищенні свого таємного політичного фінансиста Каддафі. Та тут співпали інтереси багатьох політичних, фінансово-промислових і навіть міжнародних терористичних і просто злочинних угрупувань. Як наслідок – процвітаюча країна з багато живучим населенням перетворилася в руїни, а переважна більшість народу потрапила в економічний хаос і злидні.\nСьогодні триває добивання Сірії і підготовка військового нападу на Іран.\nЦе, як ми вже зазначали, не все, а лише більш-менш помітні військові, підривні дії США. При чому, тут навіть не згадано підривні акції проти СРСР і держав військового блоку Варшавського договору у часи “холодної війни”. Але, все одне, як бачите, не було періоду, коли США не вели б загарбницьких воєн або терористичних актів проти інших країн або державних діячів.


Ноутбук Dell Inspiron 7720: відгуки, фото, огляд, характеристики · Iнструкції\n⌛ 6 хвилини на читання · буде потрібно на 6983 букв\nНоутбук Dell Inspiron 7720: відгуки, фото, огляд, характеристики\nНовий ноутбук на ринку мобільних пристроїв Dell Inspiron 7720 привернув увагу багатьох користувачів, адже він представлений в ніші ігрових гаджетів, здатних повністю замінити персональний комп’ютер. Природно, звучить це досить підозріло. Читачеві надається можливість познайомитися з гаджетом ближче, побачити повний огляд, дізнатися технічні характеристики і побачити фото пристрою. Відгуки власників допоможуть потенційним покупцям вирішити, чи зможе новинка задовольнити їхні вимоги чи ні.\nНоутбук Dell Inspiron 7720 поставляється у звичайній картонній коробці, виконаній у вигляді дипломата з пластиковою ручкою. На дисплеї упаковки є присутнім логотип виробника і обриси ноутбука, виконані білою фарбою. На одному з торців коробки власник знайде короткий опис технічних характеристик пристрою. Досить дивний підхід до покупця обрала компаній Dell, адже пристрій з ціною 45 000 рублів апріорі має мати більш привабливу упаковку.\nУ комплектації, крім ноутбука, зарядного пристрою, диска з драйверами і інструкцій, нічого корисного споживач не знайде. Як відзначають любителі комп’ютерних ігор в своїх відгуках, будь-якому покупцеві було б приємно бачити в комплекті маніпулятор-миша, адже в процесі придбання мобільного пристрою багато хто просто забувають прикупити і засіб управління.\nЗовнішній вигляд і дизайн\nАнодований алюміній в обробці корпусу ноутбука Dell Inspiron 7720 надає пристрою чудову міцність, власнику не вдасться почути скрипи або сторонні шуми при спробі деформувати кришку або підставу. Цей висновок стосується і петель, які виконані добротно, і при відкритті кришки не видають жодних звуків, однак, як зазначають власники в своїх відгуках, для підняття екрану вгору знадобиться докласти чималу силу.\nВсі кути корпусу закруглені, а пластикова кришка виконана в стилі карбону. Хоч зовні і виглядає пристрій компактно, однак про його постійної транспортуванні не може бути й мови - 3,5 кілограма досить важко переміщати. Однозначно даний ноутбук відноситься до стаціонарних гаджетам, а не до мобільних. У ньому встановлена повнорозмірна клавіатура (навіть є цифровий блок), є чудовий тачпад з матовим напиленням.\nІнтерфейси і порти\nЛюбителям працювати з оптичними накопичувачами припаде до душі присутність пишучого приводу DVD, який виробник розмістив на правій грані ноутбука Dell Inspiron 7720. Також на панелі розташовані два порти USB 3.0, мережевий роз’єм RJ-45 і Кенсінгтонський замок. Ліва панель ноутбука має більше інтерфейсів: роз’єм для підключення джерела живлення, аналоговий відеовихід D-Sub, один порт HDMI, два входи USB 3.0 і входи для підключення навушників і мікрофону.\nВарто відзначити, що на лівому торці також присутній решітка радіатора системи охолодження, через яку виводиться з ноутбука гаряче повітря. На передній панелі розмістився картрідер, який підтримує кілька форматів карт пам’яті. Задню панель ноутбука виробник залишив без будь-яких інтерфейсів, що досить зручно при роботі в положенні лежачи.\nВнутрішній світ ігрового гаджета\nАж надто потужним вийшов в порівнянні з аналогічними пристроями на мобільному ринку ноутбук Dell Inspiron 7720 - фото всіх ігрових пристроїв, поставлених в один ряд, виділяє тільки одного лідера по громіздкість. Знявши захисну кришку на днище корпусу, власник зрозуміє, що пропозиція замінити ноутбуком персональний комп’ютер не є маркетинговим ходом.\nУ пристрої є два відсіки для установки жорсткого накопичувача форм-фактора 2,5 дюйма. Один відсік вже зайнятий вінчестером. Для нарощування обсягу оперативної пам’яті є другий вільний слот. Також пристрій має два незалежних один від одного роз’єму для установки PCI Express mini Card. В дані порти можна встановити 3G-модуль, SSD-диск, TV-tuner, відеокарту і тому подібні комплектуючі, які здатні розширити функціональні можливості ноутбука.\nЄ мільйони дорогих ноутбуків, а проблема у всіх одна і та ж - дешева TN + Film-матриця, яка не може передавати гідно кольори і відтінки. Сюди ж відноситься і ноутбук Dell Inspiron 7720. Характеристики інших параметрів екрана намагаються приглушити обурення власника. Власне дозвіл екрана - 1920 х 1080 пікселів на дюйм (FullHD), а співвідношення сторін - 16: 9, що вже є стандартом для сучасних ігор і контенту мультимедіа.\nПокриття екрану матове, є WLED-підсвічування, і, як показують багато огляди даного ноутбука в ЗМІ, таке рішення допомагає матриці передавати насичені кольори і реальний чорний. Кути огляду по горизонталі складають стандартні 170 градусів, а ось по вертикалі користувачеві доведеться вирівнювати кришку ноутбука - кут обмежений 120 градусами.\nБагатьом потенційним покупцям більше цікаві у ноутбука Dell Inspiron 7720 характеристики продуктивності. Компанії-виробнику є чим здивувати своїх шанувальників:\nПроцесори компанії Intel на базі ядер Core i5 і Core i7 з тактовою частотою 2,4-3,4 ГГц;\nОперативна пам'ять встановлена одним модулем 8 Гб, але користувач може збільшити обсяг вдвічі самостійно, докупивши і встановивши в пристрій аналогічний чіп (взагалі рекомендується купувати два однакових модуля для синхронної роботи);\nВідеоадаптер на базі NVIDIA Geforce GT 650M об'ємом 2 Гб, що працює на шині GDDR5 скрасить самотність любителям динамічних ігор;\nЖорсткий накопичувач з ємністю 1 Тб, що працює зі швидкістю 5400 обертів на хвилину, явно псує швидкісні характеристики пристрою, тому апгрейд професіонали рекомендують почати саме з нього в своїх відгуках по модернізації ноутбука для поліпшення загальної продуктивності.\nУ мобільному пристрої Dell Inspiron 7720, огляд якого був проведений фахівцями, виявилося безліч дивацтв, про які повинен знати майбутній власник. По-перше, є претензії до роботи бездротового модуля Wi-Fi на базі фірмового чіпсета Intel. Виробник заявляє про передачу даних на швидкості 300 Мб / с. За фактом в процесі тестування перевищити параметр 220 мегабіт в секунду не вдалося нікому. По-друге, бентежить встановлений 100-мегабітний порт для підключення до локальної мережі - на дворі XXI століття, всі виробники встановлюють тільки гігабітні модулі.\nДо приємних дрібниць можна віднести присутність модуля Bluetooth версії 4.0, який підтримує всі існуючі технології. Порадує власників та веб-камера з роздільною здатністю 1 Мп, яка вміє розпізнавати обличчя. Меломанам точно припаде до душі вбудована аудіосистема, в якій є два динаміка і один справжній сабвуфер. Як відзначають власники ноутбука в своїх відгуках, комп’ютерним колонкам не місце на столі, вбудована акустична система видає прекрасне звучання.\nОгляд, опис, фото і технічні характеристики здатні познайомити потенційного покупця з продуктом, а ось підштовхнути до покупки зможе лише зворотний зв’язок з власниками ноутбука Dell Inspiron 7720. Відгуки в засобах масової інформації носять більше позитивний характер, адже мова йде не стільки про ігровий ноутбук, скільки про повноцінну заміну персонального комп’ютера, який не тільки займає багато місця, а й голосно шумить. Судячи з наявності всіляких інтерфейсів всередині і зовні корпусу, новинка легко задовольнить усі забаганки користувача в плані підключення додаткових пристроїв.\nДо потужності пристрою взагалі ні у одного користувача немає претензій - сучасний процесор, великий обсяг пам’яті і дорогий дискретний відеоадаптер дозволять впоратися з будь-якою ресурсномісткою грою. А ось люди, чия професія нерозривно пов’язана з графікою і дизайном, відзначають низьку передачу кольору екрану ноутбука, матриця більше придатна для офісних працівників, які бажають скрасити обідню перерву, і бізнесменів.\nПідводячи підсумки по огляду новинки мобільного ринку, ноутбука Dell Inspiron 7720, можна зробити однозначний висновок: виробник домігся поставлених цілей. Потрібно було уявити альтернативу персонального комп’ютера у вигляді компактного пристрою - в лабораторіях компанії це зробили. А далі вже потенційному покупцеві вирішувати, чи потрібно йому портативний ігровий пристрій чи ні. Потужності процесора і обсягу встановленої оперативної пам’яті вистачить будь-якому користувачеві для комфортної роботи будь-яких додатків (включаючи 3D), про це навіть можна не турбуватися. А ось з портативністю у пристрої серйозні проблеми, батарея-то витримає кілька годин безперервної роботи, а ось вага і габарити багатьом власникам здадуться занадто великими. У будь-якому випадку вирішувати кінцевому споживачеві, гідний його уваги ноутбук чи ні.\nЯкий мобільний процесор продуктивніше? Helio X20 або Snapdragon 652? На прикладі телефону LeEco Le 2\nРада 1: Як відшкодувати допомога по вагітності та пологах\nРада 1: Як провести аудит підприємства\nЯк використовувати персики і абрикоси для краси: 4 рецепта\nЯк максимально скоротити час від прибуття в аеропорт до посадки на літак?\nРада 1: Як обточити зуб\nЯк швидко приготувати свинину під яблучно-грушевим соусом\nЯка у вас ступінь володіння мовою?\nЯк лікувати шишки на пальцях\nЯк вивчати економіку\nДружина Роберта де Ніро: фото\nДипломатичний корпус: склад, функції, привілеї\nЯке місто Грузії найкрасивіший для піших прогулянок?\nЧи вірять творці псевдонаукових шедеврів з каналу «РЕН-ТВ» того, про що йдеться в їх фільмах?\nАкорд gm на гітарі. Як ставити акорд gm?\nЩо б ви зробили, якби дізналися після початку відносин з взаємної симпатії, що ваш партнер захоплюється чимось жахливим для вас і не розуміє вашого настрою?\nВірменські сигарети: опис товару і думки покупців


Шмигаль оголошує війну українській культурі - Syla News\n“Цифри для роздумів, яку країну будує новий уряд. Збільшує витрати загального фонду бюджету на 96 млрд гривень, на 41% скорочує гуманітарну сферу (МКМС) та майже незмінними залишає видатки на Апарат Верховної Ради України, Державне управління справами, Офіс генерального прокурора, Міністерство внутрішніх справ України”, – зазначив він.\nЧитати також: Рада запровадила трирічне бюджетне планування. Політолог пояснив, що з цього вийде\nЗа словами ексміністра, скорочення витрат на гуманітарну сферу становить 13,4 млрд грн (МКМС+МОН). “Витрати на сфери МКМС зменшуються на 6,4 млрд грн, або на 41%. Фінансування спорту (без врахування Олімпіади) скорочується на 43%!” – додав він.\nЯк повідомлялося, за дорученням уряду від 18 березня Міністерство фінансів розробляє зміни до державного бюджету на 2020 рік для спрямування коштів на протидію коронавірусу з непріоритетних державних програм.\nМітки: Бюджет, Денис Шмигаль


Відеоогляд акумуляторної ланцюгової пили Husqvarna 436 Li - Xdroid\nДодому Комфортний будинок Відеоогляд акумуляторної ланцюгової пили Husqvarna 436 Li\nНаш відеоогляд акумуляторної ланцюгової пили Husqvarna 436 Li:\nНаш відеоогляд акумуляторної ланцюгової пили Husqvarna 436 Li також можна подивитися на iXBT.Video\nАкумуляторна ланцюгова пила одного з найбільш надійних брендів садової техніки Husqvarna 436 Li відрізняється малою вагою, низьким рівнем шуму і простотою управління.\nВ комплект поставки входить шина довжиною 12 дюймів, ланцюг з кроком 3/8 дюйма (товщина хвостовика 1,1 мм), захисний кожух і керівництво по експлуатації. Допускається установка шини довжиною до 14 дюймів. Зарядний пристрій і акумулятор купуються окремо. Для тривалої і безперервної роботи зручно мати два акумулятора, щоб поки один використовується, другий заряджався. Важливо, що акумулятори Husqvarna підходять до всіх акумуляторних інструментів компанії: ланцюгових пил, воздуходувам, травокосилкам, газонокосаркам, ножиць для живоплоту та высоторезам.\nВ пилі застосований безщітковий двигун Husqvarna BLDC. Швидкість переміщення ланцюга — 15 м/с, що порівнянно з бензопилою аналогічного класу. Зручні і ергономічні рукоятки забезпечують надійний хват. А низько розташований центр ваги інструменту сприяє гарній балансуванню, знижує зусилля і стомлюваність при роботі. Зверху розташований гальмо ланцюга, автоматично вимикає двигун при відскоку ланцюга або падіння інструменту. Знизу розміщений уловлювач ланцюга на випадок її обриву. Ланцюг розміщується на шині і натягується за допомогою вбудованого поворотного механізму. Для цього не потрібно спеціальних інструментів. Відсутність провисання ланцюга слід регулярно перевіряти.\nУ вбудований бак ємністю 200 мл з легко відкривається відкидною кришкою заливається мастило для змащування ланцюга. Для контролю його рівня є оглядове вікно. Масло витрачається під час роботи, тому його обсяг слід регулярно перевіряти та поповнювати по мірі необхідності.\nАкумулятор встановлюється збоку горизонтально і фіксується засувками, тому контактів не страшні дощ, сніг і пил. Для витягання акумулятора потрібно натиснути дві кнопки на його боках. Заряду літій-іонного акумулятора Husqvarna BLi 200 ємністю 5,2 А·год (36 В) вистачає приблизно на 45 хвилин безперервної роботи. У вбудований акумулятор, індикатор заряду з чотирма світлодіодами. Маса пили без акумулятора та шини із ланцюгом — 2,7 кг Маса акумулятора Husqvarna BLi 200 — 1,3 кг. Для порівняння, однієї зарядки акумулятора вистачає на той же час, що і повного паливного бака бензопили, приблизно до 50 хвилин роботи. При цьому рівень шуму акумуляторної пилки істотно нижче і під час роботи немає шкідливих викидів. Різниця в рівні шуму може досягати 13 дБ. Рівень звукового тиску на вухо оператора — 93 дБ. Для користувача це приблизно в 4 рази тихіше роботи аналогічної за класом бензопили.\nАкумуляторні інструменти та зарядні пристрої оснащені системою активного охолодження, що дозволяє працювати в спеку без перегріву. Завдяки підтримці функції Save час автономної роботи від одного акумулятора збільшується. При використанні зарядної станції Husqvarna QC330 акумулятор при повній розрядці заряджається за 50 хвилин. Маса зарядної станції Husqvarna QC330 — 1,4 кг\nПеред початком роботи з ланцюговою пилою потрібно потягнути ручку гальма на себе до клацання. Потім натиснути кнопку включення живлення і утримувати її трохи більше однієї секунди — світіння зеленого індикатора означає, що можна приступати до роботи. Якщо гальмо ланцюга активований, то поруч з кнопкою включення живлення спалахне червоний трикутник. На задній рукоятці розташований запобіжник від самовільного включення і курок набору обертів. Накладка на бічній стороні ручки забезпечує надійний хват рукою. Зверху поряд з індикатором подачі живлення є електронний перемикач обертів, позначений піктограмою «e». Натискання цієї кнопки активує функцію Save, що дозволяє довше використовувати пилу від одного заряду акумулятора.\nПила дозволяє робити надрізи нижній, верхній і передньою кромкою кола на шині. З її допомогою можна зрізати сучки, спилювати дерева, заготовляти дрова. Також пилу можна використовувати при будівництві.\nАкумуляторна ланцюгова пила Husqvarna 436 Li адресована теслярів і садівникам, а літій-іонний акумулятор Husqvarna забезпечить довгий збереження заряду і високу продуктивність. Головною особливістю пилки є безінструментальний натяг ланцюга. З її допомогою можна пиляти дошки, брус, колоди та іншу деревину поздовжньо і поперечно, а також під кутом.\nпопередня статтяОгляд ігрового компютера Flextron Acme 7 російській компанії «Ф-Центр»\nнаступна статтяЧи можна грати в Monster Hunter: World на інтегровану графіку? Порівнюємо AMD Ryzen 3/5 2200G/2400G і Intel Core i3-7100 в звязці з Nvidia GT 1030/GTX 750\nОгляд смартфона Vivo V9 з великим безрамковий екраном і потужними камерами


Житловий будинок загальною площею 214,1 кв.м, реєстраційний номер 256488912214, та земельна ділянка загальною площею 0,176 га, реєстраційний номер 256670612214,розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р., м. Підгородне, вул. Геологів, буд. 115 (Земельній ділянці кадастровий номер не присвоєний). Основні засоби у кількості 421 одиниця\nНомер лоту: UA-EA-2019-04-23-000032-b\n03680, Україна, м. Київ, вул. Амосова,12\nЖитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при ньому, загальною площею 214,1 кв.м, реєстраційний номер 256488912214, та земельна ділянка загальною площею 0,176 га, реєстраційний номер 256670612214, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р., м. Підгородне, вул. Геологів, буд. 115 (Земельній ділянці кадастровий номер не присвоєний) Основні засоби у кількості 421 одиниця\n189232.93 грн .\n23.04.2019 16:32 - 16.05.2019 16:44\n16.05.2019 09:59 - 16.05.2019 16:45\nЖитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при ньому, загальною площею 214,1 кв.м, реєстраційний номер 256488912214, та земельна ділянка загальною площею 0,176 га, реєстраційний номер 256670612214, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р., м. Підгородне, вул. Геологів, буд. 115 (Земельній ділянці кадастровий номер не присвоєний) (без ПДВ)\nКод CAV Житлова нерухомість : 04100000-9 2 штуки H87 Україна, ПІДГОРОДНЕ, вул. Геологів, буд. 115 Житлова нерухомість\nОсновні засоби у кількості 421 одиниця (в т.ч. ПДВ)\nКод CAV Офісні меблі : 39130000-2 421 штуки H87 Україна, КИЇВ, вул. Сім'ї Сосніних, буд. 9Р Офісні меблі\nПаспорт торгів ПАСПОРТ ВІДКРИТИХ ТОРГІВ_16.05.2019_647 tenderNotice\nНе вказано тип документу audit_69243cab31434e079b595ee1ce102964.yaml\n3784658.52 грн UAH З ПДВ


До 26 травня — реєстрація на Школу комунікацій 2.0 для представників громадського сектору - ЗМІ для змін.\nДо 26 травня — реєстрація на Школу комунікацій 2.0 для представників громадського сектору\nОсвітній інтенсив відбудеться 31 травня — 6 червня в онлайн-форматі.\nЦентр демократії і верховенства права запрошує до участі фахівців із комунікацій, PR- та SMM-спеціалістів з усієї України, які вже працюють у організаціях громадянського суспільства та мають бажання підвищити рівень своїх знань у сфері комунікації.\nУ програмі навчання спікери розкриють такі аспекти з урахуванням специфіки сектору:\nбазові принципи стратегічних комунікацій;\nаналіз ризиків і сценаріїв дій у кризових ситуаціях;\nтеорія і практика сторітелінгу;\nвикористання диджитал-інструментів у комунікаціях;\nвплив на ухвалення рішень за допомогою комунікацій (на прикладі кейсів);\nпрактика роботи з фоторедакторами.\nОлеся Холопік, директорка ЦЕДЕМ;\nМарія Єрьоменко, PR-менеджерка ЦЕДЕМ;\nВалерія Сало, радниця з комунікацій Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК);\nОксана Гриценко, журналістка-фрілансерка, яка співпрацює з іноземними ЗМІ (зокрема The Guardian);\nВіктор Пічугін, медіагруппа «Накипіло».\nТренінги відбуватимуться щодня: в будні дні у вечірній час, а у вихідні — зранку. «Заповнюючи заявку, ви підтверджуєте вашу можливість бути присутнім онлайн на усіх лекціях. Учасники, які успішно пройдуть навчання, отримають сертифікат», — наголосили організатори.\nУ Школі візьмуть участь 25 учасників (-ць), їх відберуть за принципом конкурсу. За умови відвідання усіх навчальних блоків, участь є безкоштовною.\nЗаявки на участь можна надіслати до 26 травня (включно) за посиланням.


Олексій Данилов: роль в команді президента - Політика - Курс України\nОлексій Данилов: роль в команді президента\nРНБО за короткий час стала одним з найвпливовіших органів в країні. Володимир Зеленський на початку року знайшов інструмент, що дав швидке вирішення складних проблем, – санкції Радбезу. І значний внесок у це зробив її нинішній секретар Олексій Данілов, повідомляє РБК-Украина.\nРада національної безпеки і оборони (РНБО) з початку року стала одним з головних ньюсмейкерів. Нові серії санкцій п'ятниця за п'ятницею підривали інформаційний простір і піднімали рейтинг правлячої команди.\nПравда, рішення проти "контрабандистів" і "злодіїв у законі" вже не так розбурхують народні маси, як обмеження, накладені на Віктора Медведчука і його телеканали. Почасти, мабуть, і тому команда Зеленського відкрила новий фронт – проти олігархів. У цій боротьбі РНБО знову відведена ключова роль.\nФронтменом цих процесів прийнято вважати секретаря Радбеза – Олексія Данілова. Саме він озвучує прийняті на черговому засіданні рішення, а потім відстоює позицію влади в ефірах рейтингових телеканалів. Мабуть, Данілов став одним з небагатьох політиків і чиновників, яким Банкова майже без оглядки довіряє місце під софітами.\n"Зараз йде його підйом. Незважаючи на те, що РНБО це колегіальний орган і його рішення не можуть вступити в силу без указу президента, все одно вони асоціюються з секретарем. Більшість людей за звичкою називають його головою РНБО. Але потрібно віддати йому належне – він завжди у ці моменти поправляє: "Прошу вибачення, але я всього лише секретар, глава РНБО у нас президент", і посміхається" , – пояснив виданню співрозмовник, близький до Радбезу.\nЯк бізнесмен і колишній мер Луганська в 90-их, голова місцевої ОДА при Вікторі Ющенку і народний депутат від БЮТ у найкоротшому п'ятому скликанні Верховної Ради після багатьох років політичного забуття опинився у владній верхівці? Яке місце він займає у команді Володимира Зеленського і наскільки високі його особисті амбіції?\nВже півтора року видання домагається інтерв'ю з Олексієм Даніловим, але безрезультатно. Коментарі секретаря РНБО для цього тексту на момент публікації видання також не отримало.\nПід час президентської кампанії 2019 року команда Володимира Зеленського шукала технологію, як захистити свій результат і не допустити масових фальсифікацій. Одним з варіантів була інформаційно-аналітична система, яка дозволяла стежити за виборами по всій країні у режимі реального часу.\nЗнайшов таку систему бізнесмен, а нині заступник голови виконавчого комітету реформ при президентові – Олександр Ольшанський. Координував її Олексій Данілов. Разом з колишнім секретарем РНБО (2006-2007) і екс-співвласником корпорації "Індустріальний союз Донбасу" Віталієм Гайдуком він заснував проект з цифрового управління державою "Суспільне око".\n"Гайдук робив цей проект під Юлію Тимошенко, їх пов'язують давні дружні стосунки. Але коли стало ясно, що перемагає Зеленський, Гайдук і Данілов почали шукати вихід на команду майбутнього президента, щоб презентувати свій проект. Гайдук щиро вважав, що його напрацювання повинні працювати на користь держави" , – розповів виданню один з членів Зе-команди першого складу.\nВіктор Медведчук одним з перших потрапив під санкції РНБО (Фото: Віталій Носач, РБК-Україна)\nПознайомилися Данілов і Зеленський якраз під час презентації "Суспільного ока". За спогадами очевидців тієї зустрічі оточення майбутнього глави держави тоді розділилося: Олександр Данилюк переконував, що систему потрібно брати, Андрій Богдан був категорично проти. За підсумком на виборах штаб Зеленського її активно не використовував. Вже після приходу на посаду секретаря РНБО Данилюк запросив Данілова у команду на посаду свого заступника.\n"Коли я прийшов до РНБО, то розумів, що для того, щоб приймати рішення, потрібно мати інформацію і аналізувати її. Потрібна система. Я розглядав кілька варіантів, кілька груп, які мали різні напрацювання. Ну і у принципі те, що було у Данілова, мені більше підходило, тому я його взяв і він почав вбудовувати свою систему в РНБО" , – пояснив Данилюк.\nВін же запропонував Данілова в якості свого наступника, коли подав у відставку у вересні 2019 року. Тоді в оточенні Зеленського якраз виникли тертя між Андрієм Богданом і Андрієм Єрмаком. У питанні деокупації Донбасу і Криму домінувала концепція швидких і успішних переговорів з президентом РФ Володимиром Путіним, великі надії покладалися на саміт "нормандської четвірки".\nДанілов у чварах не брав участі, а його бачення на війну з Росією, мабуть, дисонувало з визначеним курсом. РНБО на той час яскравої ролі в управлінні державою не відігравала. Однак у її секретаря, за словами відразу декількох добре знайомих з ним джерел, є одна важлива відмінна риса – він вміє чекати.\n"Він спеціально не брав участі у внутрішньодворцевій конкуренції, але дочекався свого моменту. Зробивши ряд успішних пропозицій першій особі – оновлену санкційну політику, він дав у руки інструмент, який зайшов. Це дало сильний ривок у сприйнятті суспільства і ефективні рішення проти складних опонентів, з якими раніше ніхто не міг впоратися" , – упевнений співрозмовник видання у Радбезі.\n"Вже бачимо, що санкції, які вводяться відповідно до закону, діють ефективно і дійсно усувають ті загрози національній безпеці, які служать причиною для їх введення. Держава продовжить використовувати цей інструмент, як це визначено відповідним законом" , – заявив виданню радник глави ОП Михайло Подоляк.\nСанкції РНБО стали справжньою знахідкою для команди Володимира Зеленського. Цей механізм з'явився ще у 2014 році через півроку після початку російської агресії. Однак до недавніх пір його застосовували здебільшого проти громадян і компаній РФ, а також пов'язаних з ними осіб. Мабуть, найгучнішим випадком використання санкцій за часів Петра Порошенка залишалося блокування російських соцмереж і банків.\nЧерез майже два роки після зміни влади цей інструмент отримав нове життя. Під обмеження потрапили спочатку телеканали з орбіти Віктора Медведчука, потім він сам і його найближче оточення разом з бізнесом. Жорсткий варіант вирішення проблеми з кумом російського президента вивчали і раніше, але, за словами поінформованих співрозмовників РБК-Україна, знову його запропонував Зеленському саме Олексій Данілов.\nОлександр Данилюк (Фото: facebook.com/alex.danylyuk)\nЮридична сторона питання досі викликає палкі дискусії. Річ у тім, що закон про санкції передбачає обмеження проти іноземних громадян і компаній, а також "інших суб'єктів, які створюють загрози національним інтересам і безпеці".\nОстаннє формулювання дає РНБО вельми широке поле для маневру: від агентів російського впливу до лідерів злочинного світу і окремих представників великого бізнесу. І мова йде про українських громадян, частина з яких поки навіть не фігурує у кримінальних справах.\n"Це не підміна суду. Нічого не забирають і не конфіскують. Введення санкцій – це як забезпечувальна міра у суді. Якщо державні органи підозрюють, що якісь особи несуть загрозу національній безпеці, то вони, продовжуючи розслідування, щоб уникнути погіршення ситуації і великих ризиків, пропонують забезпечувальний захід – санкції" , – пояснило джерело, близьке до Радбезу.\nВтім, фігуранти санаційних списків мають дещо іншу думку. Наприклад, бізнесмен Павло Фукс заявляв, що за його включення до цих списків несе відповідальність особисто Данілов і говорив про залученість до цього процесу бізнесмена Михайла Бродського - давнього знайомого секретаря РНБО, з яким у Фукса багаторічний конфлікт. Деякі джерела у владі, опитані, також згадували про можливі зв'язки Данілова і Бродського. Але в оточенні президента не бачать впливу на секретаря РНБО з боку певних бізнесменів.\nГлава правлячої партії "Слуга народу" Олександр Корнієнко у свою чергу зазначив виданню, що санкції стали відповіддю на суспільний запит на справедливість і порядок у країні. Мовляв, поки судова система ще якісно не працює, президент шукав інструмент, за допомогою якого можна виправдати очікування українців.\n"Таким інструментом виявилася Рада національної безпеки і оборони. Думаю, що ми будемо ще не один раз спостерігати активність РНБО, не тільки у п'ятницю. Завдання, які ставляться перед РНБО і пізніше реалізуються указом президента, будуть рухати Україну вперед" , – додав Корнієнко.\nЗа словами відразу декількох співрозмовників, в якийсь момент санкційна історія почала жити своїм життям. Запропонований Даніловим механізм "зайшов" президенту і нові ідеї для РНБО вже здебільшого генерують в Офісі, аналітику часто дає СБУ.\nРоль секретаря у цих процесах стала менш помітною. Водночас джерело в оточенні президента запевнило, що Данілов повністю залучений до підготовки рішень РНБО. Особливо на Банковій цінують його системний підхід до виконання вже прийнятих доручень.\nОднак, за відчуттям знайомих з ситуацією у РНБО людей, у Данілова з'явилися побоювання через останні прийняті рішення і можливий розгляд щодо їх підготовки. Розпливчасті формулювання закону про санкції дозволяють у майбутньому при великому бажанні підняти питання, як мінімум, про перевищення повноважень.\n"Мені здається, що Данілов часто розуміє, що ця історія може погано закінчитися і намагається найменше мати відношення до цих санкцій. Мовляв, нехай їх подають інші органи, я буду виносити на засідання, а далі відповідальність тих, хто голосує і вводить їх у силу" , – уточнив один з них.\nЯкі цілі переслідує Данілов на своїй посаді? Його навіть не близько не можна назвати "другою людиною у державі" або "сірим кардиналом", впевнені його колишні і нинішні колеги.\n"Йому цікаво зробити щось на тому місці, де він знаходиться. Не думаю, що він собі готує політичний грунт, тому що побути секретарем РНБО це вже непоганий пік кар'єри. Горбулін не був ні прем'єром, ні міністром, він був секретарем РНБО і увійшов в історію своїми справами" , – зазначив один зі співрозмовників видання, близьких до Радбезу.\nДжерело у команді влади назвало Данілова "Зе-солдатом", політиком без електоральних амбіцій. Навіть якщо у нього і з'являться плани на самостійне політичне майбутнє, він вже застряг у тій же пастці, де опинилася більшість оточення Зеленського. Секретар РНБО сприймається як член команди президента і нерозривно асоціюється з ним.\nІсторія з санкціями значно підвищила вагу Данілова у цій команді і додала суб'єктності в очах перших осіб. Правда, багато у чому він став її заручником. Адже в якийсь момент цей інструмент, швидше за все, перестане бути не тільки ефективним, але і ефектним.\nВолодимир Зеленський і Олексій Данілов (колаж: РБК-Україна)\nЗараз Данілову на руку грає і те, що він не женеться за популярністю. На Банковій переконують, що секретар Радбезу часто радиться з командою перед тим, як погоджуватися на той чи інший ефір. У той же час його заяви, особливо по міжнародній лінії, не завжди виглядають синхронними з генеральною лінією влади. Наприклад, нещодавно секретар РНБО сказав, що Франція і Німеччина частково відповідальні за окупацію Криму.\n"Він часто робить різні політичні заяви, які викликають резонанс, але вони невипадкові. Насправді, він дуже розумна людина і ретельно прораховує свої слова" , – уточнило джерело у Зе-команді.\nРадник голови ОП Михайло Подоляк додав, що конфліктів на цьому грунті між Андрієм Єрмаком і секретарем РНБО не могло бути навіть у теорії. Адже їх функціонал не збігається.\n"Данілов надзвичайно досвідчений політик, гостро відчуває позитивні і негативні тренди, має відповідний життєвий досвід, і його слова відображають його особистий погляд на ті чи інші процеси. Ніяких конфліктів у зв'язку з цим ніколи не було" , – пояснив він.\nДжерела на Банковій називають Данілова досить обережним, але іноді він може і розлютити. Колеги по Радбезу запевняють, що секретар може за себе постояти і іноді захищає свою позицію досить жорстко. Але останнє слово все одно залишається за Зеленським.\n"Говорити можуть різне, але поки Данілов не зробив ніяких дій, щоб підірвати до себе довіру" , – упевнений близький до Зеленського співрозмовник.\n"Президент вважає, що він на своєму місці" , – резюмував його колега.\nТеги: владимир зеленский рнбо алексей данилов


Погода на 14 лютого: закохані втратять один одного в снігу і хмарах – iBilingua\nYou are here: Home / Україна / Погода на 14 лютого: закохані втратять один одного в снігу і хмарах\nПогода на 14 лютого: закохані втратять один одного в снігу і хмарах\nНаталка Діденко на своїй сторінці на Facebook повідомила, якою буде погода в Україні в четвер на День святого Валентина.\n14 лютого – довгоочікуваний день для продавців за розкладними столами в холодних сумних підземних переходах і поблизу жвавих станцій метро. Прийшло і на їхню вулицю свято!\nАдже саме завтра на їхніх обличчях сяятимуть посмішки хорошого дня, коли поліестерові та картонні червоні сердечка з янгеликами розлітатимуться, як гарячі пиріжки. А ось що вдягати та взувати і продавцям, і покупцям – у прогнозі на 14 лютого.\nЗгідно з її прогнозом четвер буде термічно неоднорідним. У цю ніч температура знизиться до 4-8 градусів морозу на Сході, в Чернігівській і Сумській областях. На заході від -2 до +2, а в інших областях переважно від 1 до 6 градусів морозу.\nВдень же очікується відлига приблизно 0 градусів, у Сумській, Харківській, Полтавській та Луганській областях буде холодніше, від 0 до 3 градусів морозу. Природно, на півдні тепліше, від +1 до +4 градусів.\nЧерез атмосферний фронт в західних і північних областях, а також у Вінницькій і в Одеській будуть опади – мокрий сніг або дощ, в залежності від температури. А так як на Заході в основному плюсова температура, то буде дощ.\nВ інших же частинах не тільки не буде істотних опадів, але і сонце трохи посвітить. Будьте обережні, коли температура повітря наблизиться до нуля і опуститься нижче – зміцніє ожеледиця.\nУ Києві 14 лютого закохані і звичайні громадяни будуть шукати один одного серед хмарної погоди.\nНаталка каже, що в столиці місцями буде пролітати невеликий мокрий сніг, а на тротуарах і дорогах буде слизько, так як вдень близько нуля градусів, а вночі від 3 до 6 градусів морозу.\n15 лютого погода в основному буде суха і навіть тепла, приморозить тільки на Сході.\nЧитайте також: Сьогодні День святого Валентина 14 лютого: що можна і що не можна робити в цей день, щоб не накликати на себе біду\nГорбань запевняє, що морози не відступлять в березні. Весна ж в 2019 році в Україні буде пізньою.\n“Приблизно з 3 по 7 березня температура сягатиме мінус 13-14 градусів за північним областям. По Києву буде мінус 10-12. По півдню України йдуть окремі розрахунки, і там буде тепліше”, – говорить він.\nПотепління і плюсова температура, за його словами, буде в Україні вже з 18 березня, але не раніше.\nУжгород – удень +3 … + 5, вночі 0 … + 2\nЛьвів – удень +3 … + 5, вночі 0 … + 2\nІвано-Франківськ – удень +2 … + 4, вночі -1 … + 1\nТернопіль – удень +2 … + 4, вночі 0 … + 2\nЧернівці – удень +2 … + 4, вночі 0 … -2\nХмельницький – удень +2 … + 4, вночі 0 … -2\nЛуцьк – удень +3 … + 5, вночі -1 … + 1\nРівне – удень +2 … + 4, вночі -1 … + 1\nЖитомир – удень 0 … + 2, вночі -1 … -3\nВінниця – удень +1 … + 3, вночі -1 … -3\nОдеса – удень +3 … + 5, вночі -2 …- 4\nМиколаїв – удень +2 … + 4, вночі -2 …- 4\nХерсон – удень +2 … + 4, вночі -3 …- 5\nСімферополь – удень +3 … + 5, вночі 0 … -2\nКропивницький – удень 0 … + 2, вночі -2 … -4\nЧеркаси – удень 0 … + 2, вночі -2 … -4\nЧернігів – удень -1 … + 1, вночі -2 … -4\nСуми – удень 0 … -2, вночі -2 … -4\nПолтава – удень 0 … + 2, вночі -3 … -5\nДніпро – удень 0 … + 2, вночі -3 … -5\nЗапоріжжя – удень +1 … + 3, вночі -3 …- 5\nДонецьк – удень 0 … -2, вночі -2 … -4\nЛуганськ – удень -1 … + 1, вночі -2 …- 4\nХарків – удень -1 … + 1, вночі -3 … -5\nКиїв – удень 0 … + 2, вночі -1 … -3\nСьогодні День святого Валентина 14 лютого: що можна і що не можна робити в цей день, щоб не накликати на себе біду\nГороскоп щасливих пар: астрологи назвали ідеальну половинку для кожного знаку Зодіаку


У Венесуелі навіть злочинці потерпають від економічної кризи » Газета "Вечерние Вести"\n610 0 12.06.2019, 10:01 | Статьи, Мир\nГрізний вуличний гангстер на прізвисько Ель-Негріто попри всю суворість свого образу швидко переходить до скарг. Занепад економіки Венесуели сильно скорочує його доходи. Стріляти з вогнепальної зброї тепер розкіш. Одна куля коштує долар. А з огляду на все меншу кількість грошей в обігу на вулиці, пограбування вже не приносять тих сум, що раніше.\n«Якщо вистріляєш обойму, влітаєш на 15 доларів», - каже Ель-Негріто, який погодився говорити з журналістами за умови, що вони не розкриють його справжнього імені.\n«Згубиш пістолет чи поліція його забере - викинеш 800 доларів», - додає він.\nЕксперти кажуть, що одним із найнеочікуваніших наслідків широкомасштабної економічної кризи у Венесуелі стало скорочення кількості нападів і вбивств в одній із найбільш насильницьких країн світу. Експерти дослідницької групи Венесуельська обсерваторія насильства кажуть, що кількість випадків жорстокої розправи скоротилася на 20% за останні три роки. Такого висновку вони дійшли на основі даних преси й місцевих моргів. Чиновники показали AP цифри, згідно з якими кількість вбивств за останні три роки скоротилася на 39% - до 10598 у 2018-му. Кількість викрадень теж зменшилася.\nТаке несподіване покращення у статистиці пов'язане напряму з економічним крахом, через який у Венесуелі почалася боротьба за владу. Минулого року інфляція підскочила до мільйона відсотків. Венесуельський болівар повністю втратив свою цінність. У банкоматі не вміщається більше, ніж еквівалент одного долара США. Через нестачу харчів і ліків 3,7 мільйона венесуельців втекли шукати кращого життя у Колумбії, Панамі й Перу. Більшість із них - молоді хлопці, яких часто намагаються завербувати у банди.\nОднак через політичний і економічний хаос у Венесуелі злочинність не зникла зовсім. Вона, швидше, змінила свою форму. В той час, як розбійні напади скоротилися, зросли випадки тотального розкрадання. Люди крадуть усе: від мідних телефонних дротів до худоби. А тим часом контрабанда наркотиків і незаконний видобуток золота став нормальною діяльністю для організованої злочинності.\nВночі вулиці Каракаса знелюднюються, тому що мешканці міста бояться за свою безпеку. Попри значне скорочення випадків вбивств, венесуельці воліють не дивитися в екран свого мобільного телефону на вулиці. Вони лишають золоті й срібні прикраси в захищеному місці вдома. Для інших стало звичкою постійно озиратися, щоб перевірити, чи за ними не стежать.\n«Венесуела лишається однією з найбільш насильницьких країн у світі», - каже Дороті Кронік, яка викладає політологію в Університеті Пенсильванії.\n«Рівень насильства, як у часи війни. Але війни насправді немає», - додає вона.\nЕль-Негріто очолює банду під назвою «Скажені хлопці», яка сформувалася в найбільших нетрях у всій Латинській Америці - містечку Петаре (середня тривалість життя тут становить 25 років!). За словами гангстера, його підлеглі зараз викрадають приблизно п'ятьох людей на рік. І це значно менше, ніж колись. Тож як більшість його поплічників, Ель-Негріто замислюється про те, щоб поїхати з Венесуели.


Apple оголосила дату продажу та ціну на нові iPhone\nГлавная/Технологии/Apple оголосила дату продажу та ціну на нові iPhone\nКомпанія Apple представила два нові телефони – iPhone 6 і iPhone 6 Plus.\nТе, як вони виглядають, показав на самому початку CEO Apple Тім Кук. Він підтвердив, що розміри екранів становлять 4,7 і 5,5 дюймів. При цьому товщина нових пристроїв менше, ніж попередніх: у iPhone 6 – 6,8 мм, у iPhone 6 Plus – 7,1 мм.\nВартість нових пристроїв разом із контрактом почнеться зі $ 199 за iPhone 16 Gb і $ 299 за iPhone 6 Plus. Продажі розпочнуться 19 вересня.\nНові пристрої будуть поставлятися з операційною системою iOS 8.\nДисплеї нових смартфонів виготовлені за технологією Retina HD. Пікселів у iPhone 6 Plus на 185% більше, ніж у iPhone 5S, а роздільна здатність екрану в нових гаджетів становить 1334×750 і 1920×1080, розповів про особливості нових пристроїв старший віце-президент з маркетингу корпорації Apple Філ Шиллер.\nУ новому телефоні стоїть 64-бітний процесор А8, який на 25% швидше попереднього. У чіпі розробники зібрали 2 млрд транзисторів, а сам чіп на 13% менше попереднього. При цьому було значно поліпшено обробку графіки, зокрема, обробку тривимірних додатків. Зі слів Шиллера, навіть при максимальних навантаженнях апарат не гріється.\nУ компанії обіцяють, що новий телефон буде працювати до 10 годин у мережах Wi-Fi, а дивитися відео можна буде до 14 годин на iPhone 6 Plus. У режимі розмови смартфон iPhone 6 Plus пропрацює 24 години, а iPhone 6 – 14 годин.


Великі наслідки маленьких українських навчань | Новини\nВеликі наслідки маленьких українських навчань\n12:35, 3 грудня 2016 р.\nНа цьому тижні Україна успішно провела навчання своєї військово-повітряної оборони в Херсонській області. Але досить звичайна, за військовими мірками подія, стала військово-дипломатичною сенсацією зі знаком плюс для України.\nОсобливості національної географії\nЗ точки зору міжнародного права, анексований Росією Крим та його прибережні води залишаються, безсумнівно, де-юре суверенною територією України. Тому намічені в безпосередній близькості від окупованого півострова в Херсонській області навчання були проведені у відповідності з усіма принципами міжнародного права.\nНачальник прес-служби ПС ЗСУ Роман Юрчило заздалегідь анонсував, що 1-2 грудня відбудуться навчання, в рамках яких будуть проведені випробування керованих зенітних ракет середньої дальності. «До проведення заходів залучатимуться екіпажі бойової авіації, транспортної авіації, підрозділи зенітно-ракетних військ, радіотехнічних військ та зв'язку, а також безпілотна авіація. Одним з елементів навчань будуть повітряні стрільби – керованих ракет середньої дальності», - сказав Юрчило.\nВін також підкреслив, що навчання "будуть проходити виключно у повітряному просторі України, над відкритим морем, вони будуть проведені у відповідності з міжнародним правом».\nНемає сумнівів, що українська сторона цілком розуміла, що навчання в безпосередній близькості від акваторії Криму викличуть істерику з боку Росії. Однак, як показала реальність, результат перевершив всі очікування. Кремль не тільки захопив наживку, але і продемонстрував, власне, те, що українській стороні і потрібне — явну і неприкриту загрозу у відношенні України.\nУ листі Міноборони РФ військового аташе України в Москві, датованому 26 листопада, зокрема, говорилося, що, якщо Україна проведе стрільби, російська сторона буде збивати українські ракети і завдасть удар по українських пускових установках.\nВ Росії напевно сподівалися взяти українську сторону, що називається, «на переляк».\nСекретар РНБО Олександр Турчинов заявив, що українська сторона не планує проводити ракетні стрільби в Керченській протоці, а також вказав, що згідно з міжнародними угодами, суверенний повітряний простір РФ в Чорному морі закінчується посередині протоки, а на захід від протоки знаходиться суверенний повітряний простір України.\nЗа результатами першого дня було здійснено 16 пусків ракет з метою ураження умовних цілей - всі ракети влучили точно в ціль.\nДо вечора 1 грудня в Міноборони України заявили про успішне завершення першого дня навчань, які проводилися з виконанням практичних пусків зенітних керованих ракет і що на наступний день вони будуть продовжені в повному обсязі.\nНа другий день, посилаючись на складні погодні умови, українське командування прийняло рішення не проводити пуски ракет, а провести аналіз того, що вже було зроблено.\nСвоєрідною несподіваною вишенькою на торті успішно проведених навчань стало падіння 1 грудня російського вантажного космічного корабля «Прогрес». Тролінг Росії вийшов по-справжньому вишуканим.\nЩо показали навчання\nУкраїна навчилася успішно грати в гібридні війни, де інформаційні удари бувають часто набагато важливішими та болючішими ракетних.\nНапередодні найважливішого рішення Євросоюзу про продовження санкцій проти Росії в 2017 році - Україна в черговий раз продемонструвала звіриний оскал російського імперіалізму — готовність завдати ракетного удару по території України.\nНа думку Миколи Сунгуровського, директора військових програм Центру Разумкова, «це нове підтвердження того, що Заходу потрібно приймати більш жорсткі рішення, оскільки гібридна війна не закінчилася, і вона буде тривати ще дуже довго».\nУкраїна знову показала, хто, як мінімум юридично, в акваторії Криму господар, і це не викликало жодних заперечень з боку провідних країн Заходу.\nІ головне, вперше за останній час Україна була самостійним гравцем в геополітичні шахи — причому, від дебюту до ендшпілю партія була розіграна бездоганно.\nНа думку військового експерта Олексія Арестовича, Україна показала себе суб'єктом світової політики.\n«Перший вдалий хід України такого масштабу за три роки. І ЄС, і РФ тепер змушені реагувати на цей, дуже грамотний крок, а не вести свою гру (в цій ситуації). Ось це і називається «бути суб'єктом», - вважає Арестович.\nУ своєму виступі перед Федеральними зборами президент Росії Володимир Путін жодного разу не згадав ні про Крим, ні про Донбасі. А всього лише рік тому — це були центральні пасажі його виступу.\nВідомий російський політолог Андрій Піонтковський назвав президентську промову формою «гібридної капітуляції» путінського режиму.\nСьогодні складно прогнозувати, скільки триватиме процес переростання «гібридної капітуляції» у фактичну, але, безумовно, і те, що, якщо Україна продовжить активно формувати побудовану на власних національних інтересах порядок денний, вона максимально наблизить час повернення анексованого Криму і окупованого Донбасу.\n#навчання #ракети #Росія #агресія #Україна


На Рівненщині двоє дітей загинули від вибуху у будинку дідуся | Факти\nЛипень, 13 в 16:31\nУ селищі Смига (Рівненська область) двоє дітей 11 і 13 років загинули від вибуху у будинку дідуся.\nУ селищі Смига (Рівненська область) 11-річна дівчинка 13-річний хлопчик загинули внаслідок вибуху.\nПопередньо встановлено, що діти прийшли до свого 59-річного дідуся, якого не було вдома.\nВибух стався у підсобному приміщенні господарства чоловіка, внаслідок якого й загинули його онуки.\nЧитайте: Вибух і стрілянина: терористи атакували готель в Сомалі, убивши 10 осіб\nНа місці події працює слідчо-оперативна група і вибухотехніки. Встановлюються усі обставини події.\nНаразі невідомо, що саме стало причиною вибуху. За інформацією правоохоронців, чоловік, який проживав у будинку, полюбляв збирати металобрухт, а також притягався до кримінальної відповідальності за незаконне поводження зі зброєю, вибуховими речовинами, боєприпасами.\nДивіться відео: На Рівненщині від вибуху загинули двоє дітей\nДо слова, обстріл будівлі телеканалу 112 з гранатомету потрапив на камери відеоспостереження.\nНа Рівненщині 5-річного хлопчика на смерть придавило піноблоками\nКатастрофа гелікоптера Мі-8: названо імена загиблих\nХомчак особисто контролюватиме розслідування падіння гелікоптера\nУ Рівненській області розбився військовий гелікоптер – четверо загиблих


В Україні для пенсіонерів розробили мобільний додаток: Що він може – культурне життя України Depo.ua\nВ Україні для пенсіонерів розробили мобільний додаток: Що він може\nПенсійний фонд України закликав пенсіонерів навчитися користуватися онлайн-сервісами під час карантину. У відомстві розповіли, як розрахувати свою пенсію і подивитися інформацію про свій стаж, не виходячи з дому\n15 квітня 2020 08:54\nПро це інформує Depo.ua із посиланням на прес-службу Пенсійного фонду.\n"Пандемія та вимушені карантинні заходи внесли зміни у життя кожного українця.\nТепер, коли ми знаходимось вдома, саме час опановувати цифрові навички", – йдеться у повідомленні.\nЗа допомогою додатку "Пенсійний фонд", залишаючись вдома, можна:\n✅ознайомитись з інформацією щодо набутого страхового стажу, сплати роботодавцями страхових внесків;\n✅переглядати інформацію в Електронному реєстрі листків непрацездатності та відомості про трудову діяльність;\n✅скористатись послугою "Пенсійний калькулятор", який допоможе розрахувати майбутню пенсію за віком;\n✅подати заяву на призначення або перерахунок пенсії, в тому числі за принципом "одне відвідування";\n✅переглянути інформацію електронної пенсійної справи (якщо Ви пенсіонер);\n✅звертатись до Пенсійного фонду зі своїми запитаннями та отримувати на них відповіді.\nЗазначається, що для встановлення додатку потрібен телефон (або планшет) із підключенням до мережі Інтернет.\nКрок 1 👉 Версії мобільного додатку для пристроїв з операційними системами Android та IOS розміщені в Google Play та AppStore відповідно.\nКрок 2 👉Натиснувши опцію "установити", абсолютно безкоштовно встановлюємо його на телефон .\nКрок 3 👉 Відкривши мобільний додаток, буде запропоновано обрати варіанти входу в особистий кабінет.\nУ додатку є кілька таких способів входу:\n📌 за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Для цього він має бути збереженим у Вашому телефоні. Також потрібно із запропонованого переліку вибрати акредитований центр сертифікації ключів (АЦСК), що видав електронний ключ, і залишити позначку, ким Ви є: "фізичною" або "юридичною" особою;\n📌 за допомогою GovID. Якщо обираєте цей спосіб, відкривається панель, де пропонується здійснити вхід, обравши із запропонованого переліку банк, у якому Ви обслуговуєтесь. Після цього необхідно ввести номер банківської картки, і Вам одразу надійде смс-повідомлення з шістьма цифрами, які потрібно ввести у поле на екрані;\n📌 за допомогою реєстрації. Для цього потрібне особисте відвідування Пенсійного фонду, де видадуть логін і пароль. Проте, сьогодні це не на часі;\n📌 за допомогою електронного пенсійного посвідчення, якщо воно у Вас наявне.\n"Після швидкої процедури реєстрації відкривається перелік послуг, які можливо отримати через мобільний додаток "Пенсійний фонд", – зауважили в ПФУ.\nНагадаємо, 8 квітня стало відомо, що українським пенсіонерам старше 80 років почали виплачувати додаткові 500 гривень.\nТакож повідомлялося, що з 1 травня Зеленський обіцяє індексацію пенсій.\n12:45 Лайт-версія: Як адаптивний карантин протікає на Хмельниччині (ОНОВЛЮЄТЬСЯ)\n12:40"Ворскла" провела повторне тестування на коронавірус: Оприлюднено результати\n12:38На Росії зафіксовано вже понад 458 тисяч випадків зараження коронавірусом\n12:25 Клуби Серії А – проти визначення "дострокового" чемпіона\n12:22Ляшко певний, що дитячі табори цього літа відкривати не можна\n12:13Колишній лідер "Барселони" близький до переходу в "Рому" Фонсеки\n12:07Вбивство Кирила Тлявова: У ГПУ кажуть, що у справі з'явилися нові деталі\n11:57Захисник "Динамо" серйозно налаштований на матчі з "Десною" та "Олександрією"\n11:51За добу ще 135 військовослужбовців ЗСУ захворіли на коронавірус\n11:49Зірка НБА більше не зіграє в нинішньому сезоні\n11:40Хибна статистика: У Дніпрі від COVID-19 раптово одужало понад 200 людей\n11:38Зірковий футболіст радіє, що не перейшов свого часу в "Барселону"\n11:35"Достовірність інформації — це виклик": Ткаченко планує вчити українців боротися з фейками\n11:31 На Харківщини дев’ять хворих COVID-19 – в реанімації\n11:30 Послаблення карантинних обмежень: Як "оживає" Закарпаття (ХРОНІКА)\n11:26Зірковий футболіст розповів, куди готовий піти з мюнхенської "Баварії"\n11:21 Справа Шеремета: Поліція обшукала і примусово взяла ДНК у "Пуми"\n11:13 Екс-"динамівець" покине турецьку Суперлігу заради Саудівської Аравії


1. У цій статті відтворені положення ч. 4 ст. 15 Конституції про включення загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів РФ в правову систему Російської Федерації.\n2. Частина 2 коментованої статті, згідно з ч. 4 ст. 15 Конституції, визначає пріоритет (переважну силу) міжнародних договорів РФ, в тому числі ратифікованих конвенцій МОП, перед законами, іншими нормативними правовими актами, що містять норми трудового права, якщо міжнародним договором РФ встановлено інші правила, ніж передбачені зазначеними актами.\nЯк випливає з Статуту МОП (п. 8 ст. 19), ратифікація будь-якої конвенції будь-яким членом організації - державою не буде розглядатися як яка зачіпає небудь закон, судове рішення, звичай або угода, які забезпечують заінтересованим працівникам сприятливіші умови, ніж ті, які передбачаються конвенцією. Таким чином, прийняття державою конвенції згідно Статуту МОП не може погіршувати становище працівників порівняно з чинним в даній країні законодавством.\nУмови застосування міжнародних договорів визначаються також Федеральним законом від 15.07.1995 N 101-ФЗ "Про міжнародні договори Російської Федерації" (в ред. Від 01.12.2007) * (26) та постановою Пленуму ВС РФ від 10.10.2003 N 5 "Про застосування судами загальної юрисдикції загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів Російської Федерації" * (27), іншими нормативними правовими актами.\nУ зазначеній постанові Пленуму ВС РФ встановлено, що Російська Федерація підтверджує свою прихильність основоположного принципу міжнародного права - принципу "сумлінного виконання міжнародних зобов'язань" (преамбула). У Російській Федерації, як передбачено цією Постановою, визнаються і гарантуються права і свободи людини і громадянина відповідно до загальновизнаних принципів і нормам міжнародного права і відповідно до Конституції, зокрема, вказано принцип "поваги та захисту прав людини". У даному Постанові роз'яснюються та інші положення, в тому числі дія міжнародних договорів та ін\n3. На території РФ діють міжнародно-правові акти ООН, що містять певні положення у сфері праці. Це Загальна декларація прав людини, прийнята на третій сесії Генеральної Асамблеї ООН 10 грудня 1948 г. * (28), а також ратифіковані СРСР і обов'язкові для Російської Федерації в силу правонаступництва: Міжнародний пакт "Про економічні, соціальні та культурні права" * (29 ); Міжнародний пакт "Про громадянські та політичні права" * (30); Конвенція ООН "Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок" (1979 р.) * (31); Конвенція ООН "Про ліквідацію всіх форм расової дискримінації" (1969 р.) та ін\nВелике значення мають конвенції МОП, які Російська Федерація, як і інші держави - члени МОП, ратифікує і здійснює їх опублікування в установленому порядку. Крім конвенцій, МОП приймає рекомендації, які не вимагають ратифікації.\n4. У Статуті МОП закріплені найважливіші принципи, які пов'язують держави - члени МОП, незалежно від того, ратифікували вони відповідні конвенції. Ці принципи в уточненій редакції були прийняті в Женеві Міжнародною конференцією праці як Декларація про основоположні принципи і права людини у сфері праці від 18.06.1998 * (32).\nУ даній Декларації отримали вираз основоположні принципи, дотримання яких обов'язкове для всіх держав - членів МОП. Це наступні чотири принципи:\n- свобода об'єднання та дієве право на ведення колективних переговорів;\n- скасування всіх форм примусової праці;\n- недопущення дискримінації в галузі праці і занять.\nЗазначені принципи у формі конкретних прав і зобов'язань закріплені в семи Конвенціях, ратифікація яких для всіх держав - членів МОП є першочерговим. До них віднесені такі Конвенції: N 87 "Про свободу асоціацій та захист права на організацію" (1948 р.); N 98 "Про право на організацію та ведення колективних переговорів" (1949 р.); N 29 "Про примусову працю" (1930 р.); N 105 "Про скасування примусової праці" (1957 р.); N 100 "Про рівну винагороду за працю рівної цінності" (1951 р.); N 111 "Про дискримінацію в галузі праці та зайнятості" (1958 р.); N 138 "Про мінімальний вік прийому на роботу" (1973 р.). Всі вони ратифіковані і діють на території РФ.\nНаведемо також весь перелік ратифікованих Конвенцій МОП.\nКонвенція N 11 "Про право на організацію та об'єднання працівників у сільському господарстві" (1921 р.).\nКонвенція N 13 "Про використання свинцевих білил в малярському справу" (1921 р.).\nКонвенція N 14 "Про щотижневий відпочинок на промислових підприємствах" (1921 р.).\nКонвенція N 16 "Про обов'язковий медичний огляд дітей і підлітків, зайнятих на борту суден" (1921 р.).\nКонвенція N 23 "Про репатріацію моряків" (1926 р.).\nКонвенція N 27 "Про зазначення ваги важких вантажів, що перевозяться на суднах" (1929 р.).\nКонвенція N 29 "Про примусову чи обов'язкову працю" (1930 р.).\nКонвенція N 32 "Про захист від нещасних випадків трудящих, зайнятих на вантаженні або розвантаженні суден" (1932 р.).\nКонвенція N 45 "Про застосування праці жінок на підземних роботах в шахтах" (1935 р.).\nКонвенція N 47 "Про скорочення робочого часу до 40 годин на тиждень" (1935 р.).\nКонвенція N 52 "Про щорічні оплачувані відпустки" (1936 р.).\nКонвенція N 69 "Про видачу судновим кухарям свідоцтв про кваліфікацію" (1946 р.).\nКонвенція N 73 "Про медичний огляд моряків" (1946 р.).\nКонвенція N 77 "Про медичний огляд дітей та підлітків з метою з'ясування їх придатності до праці в промисловості" (1946 р.).\nКонвенція N 78 "Про медичний огляд дітей та підлітків з метою з'ясування їх придатності до праці на непромислових роботах" (1946 р.).\nКонвенція N 79 "Про медичний огляд дітей та підлітків з метою з'ясування їх придатності до праці" (1946 р.).\nКонвенція N 81 "Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" (1947 р.).\nПротокол до Конвенції N 81 (1995 р.).\nКонвенція N 87 "Про свободу асоціації та захист прав на організацію" (1948 р.).\nКонвенція N 90 "Про нічну працю підлітків у промисловості" (переглянута в 1948 р.).\nКонвенція N 92 "Про приміщення для екіпажу на борту суден" (переглянута в 1949 р.).\nКонвенція N 95 "Про охорону заробітної плати" (1949 р.).\nКонвенція N 98 "Про застосування принципів права на організацію та ведення колективних переговорів" (1949 р.).\nКонвенція N 100 "Про рівну винагороду чоловіків і жінок за працю рівної цінності" (1951 р.).\nКонвенція N 103 "Про охорону материнства" (1952 р.).\nКонвенція N 105 "Про скасування примусової праці" (1957 р.).\nКонвенція N 106 "Про щотижневий відпочинок в торгівлі та установах" (1957 р.).\nКонвенція N 108 "Про національне посвідчення особи моряків" (1958 р.).\nКонвенція N 111 "Про дискримінацію в галузі праці та зайнятості" (1958 р.).\nКонвенція N 113 "Про медичне огляді моряків" (1959 р.).\nКонвенція N 115 "Про захист трудящих від іонізуючої радіації" (1960 р.).\nКонвенція N 116 "Про частковий перегляд конвенцій" (1961 р.).\nКонвенція N 119 "Про забезпечення машин захисними пристроями" (1963 р.).\nКонвенція N 120 "Про гігієну в торгівлі та установах" (1964 р.).\nКонвенція N 122 "Про політику в галузі зайнятості" (1964 р.).\nКонвенція N 124 "Про медичний огляд молодих людей з метою визначення їх придатності до праці на підземних роботах у шахтах і рудниках" (1965 р.).\nКонвенція N 126 "Про приміщення для екіпажу на борту рибальських суден" (1966 р.).\nКонвенція N 133 "Про приміщення для екіпажу на борту суден". Додаткові положення (1970 р.).\nКонвенція N 134 "Про попередження виробничих нещасних випадків серед моряків" (1970 р.).\nКонвенція N 137 "Про соціальні наслідки нових методів обробки вантажів у портах" (1973 р.).\nКонвенція N 138 "Про мінімальний вік" (1973 р.).\nКонвенція N 142 "Про професійну орієнтацію та професійну підготовку в галузі розвитку людських ресурсів" (1975 р.).\nКонвенція N 147 "Про мінімальні норми на торговельних суднах" (1976 р.).\nКонвенція N 148 "Про захист трудящих від професійного ризику, спричиненого забрудненням повітря, шумом, вібрацією на робочих місцях" (1977 р.).\nКонвенція N 149 "Про зайнятість і умови праці та життя сестринського персоналу" (1977 р.).\nКонвенція N 150 "Про регулювання питань праці" (1978 р.).\nКонвенція N 152 "Про техніку безпеки та гігієну праці на портових роботах" (1979 р.).\nКонвенція N 155 "Про безпеку та гігієну праці" (1981 р.).\nКонвенція N 156 "Про трудящих із сімейними обов'язками" (1981 р.).\nКонвенція N 159 "Про професійну реабілітацію та зайнятість інвалідів" (1983 р.).\nКонвенція N 160 "Про статистику праці" (1985 р.).\nКонвенція N 162 "Про охорону праці при використанні азбесту" (1986 р.).\nКонвенція N 163 "Про соціально-побутове обслуговування моряків в морі та в порту (1987 р.).\nКонвенція N 179" Про найм і працевлаштування моряків "(1996 р.).\nКонвенція N 182 "Про заборону та негайні заходи щодо ліквідації найгірших форм дитячої праці" (1999 р.).\nКонвенція, що переглядає Конвенцію 1958 N 185 "Про посвідчення особи моряків".\n5. Генеральною угодою між загальноросійськими об'єднаннями профспілок, загальноросійськими об'єднаннями роботодавців та Урядом Російської Федерації на 2008-2010 роки від 28.12.2007 * (33) передбачена ратифікація ряду Конвенцій МОП:\nN 42 "Про відшкодування у випадках професійних захворювань" (1934 р.).\nN 97 "Про трудящих-мігрантів" (1949 р.) .\nN 102 "Про мінімальні норми соціального забезпечення" (1952 р.).\nN 117 "Про основні цілі та норми соціальної політики" (1962 р.) .\nN 128 "Про допомоги по інвалідності, по старості та в разі втрати годувальника" (1967 р.).\nN 130 "Про медичну допомогу і допомогу по хвороби "(1969 р.).\nN 131" Про встановлення мінімальної заробітної плати з особливим урахуванням країн, що розвиваються "(1970 р.).\nN 140" Про оплачувані навчальні відпустки "(1974 р.).\nN 143" Про зловживання в галузі міграції і про забезпечення трудящим-мігрантам рівності можливостей і поводження "(1975 р.).\nN 144 "Про тристоронні консультації для сприяння застосуванню міжнародних трудових норм" (1976 р.).\nN 154 "Про сприяння колективним переговорам" (1981 р.).\nN 157 "Про встановлення міжнародної системи збереження прав у галузі соціального забезпечення" (1982 р.).\nN 158 "Про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця" (1982 р.).\nN 161 "Про служби гігієни праці" (1985 р.).\nN 168 "Про сприяння зайнятості та захист від безробіття" (1988 р.).\nN 173 "Про захист вимог працівників у разі неплатоспроможності підприємця" (1992 р.).\nN 174 "Про запобігання великих промислових аварій" (1993 р.).\nN 175 "Про роботу на умовах неповного робочого часу" (1994 р.).\nN 183 "Про охорону материнства" (2000 р.).\nN 184 "Про безпеку та гігієну праці в сільському господарстві" (2001 р.).\nN 187 "Про основи, що сприяють безпеці та гігієні праці" (2006 р. ).\nКонвенція про працю в морському судноплавстві (2006 р.).\nПротокол 2003 року "Повідомлення про нещасні випадки на виробництві та професійні захворювання та їх реєстрації" до Конвенції N 155 "Про безпеку та гігієну праці в промисловому середовищі" (1981 р.).\nРоттердамська конвенція про процедуру попередньої обгрунтованої узгодження щодо окремих небезпечних хімічних речовин і пестицидів у міжнародній торгівлі (ООН, г . Роттердам 10 вересня 1998 р.).\nСтокгольмська конвенція про стійкі органічні забрудненнях.\nІнформація, релевантна "Стаття 10. Трудове законодавство, інші акти, що містять норми трудового права, і норми міжнародного права "\nГлава 62 . Відповідальність за порушення трудового законодавства та інших актів, що містять норми трудового права\n1. У ч. 1 коментованої статті вказані відносини, які регулюються трудовим законодавством і іншими актами, що містять норми трудового права, тобто мова йде про трудові відносини та інших безпосередньо пов'язаних з ними відносинах, встановлених у ст. 1 ТК (див. ч. 2 ст. 1). Трудове законодавство і названі акти поширюються на всіх працівників, що вступили в трудові відносини з


Марія, як наша духовна Мати, оберігає наше людське і духовне життя своїми молитвами, тому Церква називає Її Матір’ю життя. „Твоїм божественним народженням, Чиста, ти обновила зотлілу пристрастями смертну природу земнородних і підняла все від смерти до життя нетлінного. Тому тебе, Діво, препрославлена, як ти це провістила, належно прославляємо”. Про це свідчать численні чудотворні ікони і відпустові місця на честь Божої Матері: Почаїв, Гошів, Зарваниця, Самбір, Биличі, Грушів, Ченстохова, Фатіма, Люрд та інші.\nДар життя взагалі, і зокрема духовного, знаходиться сьогодні у великій небезпеці. Світ старається вчинити людину інструментом своїх інтересів: збагачення і слави, присвоїти собі право володіти людським життям. Життя людини стає товаром, котрим можна торгувати, надавати більшу чи меншу вартість, достосовувати його до власних потреб. Світ рекомендує аборти, коли нове життя несе шкоду людським інтересам, дозволяє розривати подружню вірність, будувати нові подружжя згідно людських бажань, пропонує людині самій визначати час життя, скоротити людські терпіння евтаназією.\nСучасний світ хоче впливати не тільки на земне життя людини, а й впорядковувати внутрішній світ людини своїми принципами життя і цінностями. Він шукає легку дорогу до людського серця у вигляді свободи людини – самій встановлювати закони життя, визначати добро і зло, будувати своє життя згідно власних бажань; самодостатності - незалежності від інших осіб чи речей(спільнота, релігія), пропонує легку дорогу до щастя у вигляді кар’єри, достатку чи моди, які можуть легко заспокоїти людські почуття. Таким чином світ старається перемалювати Божий образ в людині на образ світу – гордості і самолюбства.\nОднак правда про людину і дороги до щастя, які пропонує світ, часто є неправдиві і викликають у багатьох людей розчарування, почуття меншовартості і втрати сенсу життя, небажання жити.\nОб’явлення Божої Матері у різних чудотворних іконах, фігурах, цілющих джерелах у різних місцях світу свідчать про надзвичайну її турботу щодо нашого життя, здоров’я душі і тіла. Там Марія дає особливі знаки Божої любові і опіки, своєї материнської любові до нас у вигляді чудесних оздоровлень, навернень. Дбаючи про наше життя і щастя, спасіння, Богородиця своїми посланнями запрошує нас до молитви за себе, за навернення світу, особистого покаяння і навернення до Бога, довір’я Його любові і милосердю.\nОсь як Церква оспівує духовну опіку Богородиці у своїх молитвах: „Ти душі моєї радість і веселість, ти зцілення моїх пристрастей, Богу посвячена Діво, і негайне вилікування моїх душевних недуг, Пречиста. Ти порятунок у напасливих спокусах і захист у недолі, тому й величаю тебе”.\nПресвята Богородиця, яка вповні посвятила себе на служіння Богу і ділу відкуплення, стала щасливою з Богом і в Бозі. Прикладом свого життя і молитвою Вона пропонує нам дорогу до правдивого щастя, яке несе у собі справжню свободу духа, глибокий душевний мир і радість, дарує любов, котра не проминає, почуття власної гідності і сенсу життя.\nОдного разу у потязі їхав батько зі своєю шестирічною донечкою. Потяг наближався до чергової станції. Дівчинка стояла і з цікавістю дивилась у вікно вагону. Раптом вона побачила в городі одного господаря гарну алею, засаджену рожами. Прекрасні корчі квітів чарували очі дівчинки, і вона подумала, як було би гарно прикрасити престол Божої Матері у своїй Церкві, бо мала велику набожність до Пречистої Діви Марії. Побачивши таку велику кількість прекрасних квітів, дівчинка промовила до батька: «Тату, зійдімо на цій станції, бо я бажаю привести ці прекрасні рожі і покласти їх перед образом Божої Матері. Ми попросимо власника цього городу, а він, напевно, не відмовить мені і дасть прекрасних квітів для Небесної Матері». Батько ніяк не хотів погодитись на пропозицію дитини і перервати подорож, втрачаючи при цьому квитки. Однак улюблена донечка не переставала наполягати і просити, тому батько був змушений зійти з потяга і податися до власника прекрасних квітів. Отримавши дозвіл, маленька шанувальниця Пречистої Діви Марії набрала цілий букет найкращих квітів. Подякувавши за них, вони повернулися на станцію, щоб наступним потягом продовжити подорож. На станції вони побачили якийсь незвичний рух і дізналися, що той потяг, в якому вони ще недавно їхали, зіткнувся з товарним, і дуже багато людей загинуло. Тоді батько, зворушений до сліз цим випадком, обняв дівчинку і промовив: «Якщо би не зійшли, то, можливо, подібна доля спіткала і нас. Нас врятувало твоє правдиве почитання Божої Матері. Це щедра рука Небесної Неньки заплатила тобі за прекрасні квіти».\nТож маймо і ми серце, наповнене непохитною вірою, і усе наше життя нехай буде цим прекрасним букетом запашних квітів Марії, а Небесна Ненька ніколи не покине нас! Амінь.


БУДУЄМО з керамзитобетону БЛОКІВ. Статьи компании «ПП Будпостач: газобетон и газоблок по оптовой цене»\nБУДУЄМО з керамзитобетону БЛОКІВ\nПри будівництві будинку відразу виникає питання - з чого зводити стіни? І якщо раніше це питання особливих роздумів не викликав, так як ринок стінових матеріалів був не так багатий вибором, то сьогодні змушує задуматися і навіть розгубитися. Зараз стінових матеріалів така безліч, що очі розбігаються і вибір зробити непросто. І порівнювати характеристики тих чи інших стінових матеріалів неспеціалісту досить складно. Щоб допомогти вам у цьому сьогодні опишемо ще один стіновий матеріал, який часто використовується в приватному будівництві - керамзитобетонні стінові блоки.\nКерамзитобетонні стінові блоки надзвичайно затребувані в Німеччині, Чехії, країнах Скандинавії. Чехи називають цей будівельний матеріал «биоблоками», так як вони виготовлені з природних, чистих речовин. Керамзитобетон характеризується високою опірністю до впливу лужної і кислотної агресивної середовищ, розчинів сульфатів. Блоки керамзитобетону мають значно більш високі звукоізоляційні властивості, ніж блоки з пінобетону.\nКерамзит являє собою обпалену глину у формі гранул зі спеченої міцною оболонкою. При виробництві блоків використовується цемент і вода. Спінена глина при затвердінні зберігає пористу структуру, що забезпечує легкість матеріалу - щільність керамзитобетону становить 0,4 ... 1,8 т на 1 куб м. Це дозволяє вдвічі скоротити навантаження на фундамент, втричі знизити енергоспоживання при опаленні, скоротити вдвічі кількість будівельників.Таким чином, можна здійснити мрію - побудувати будинок, витративши мінімум коштів не на шкоду якості, міцності і довговічності. У такому житлі буде тепло взимку, комфортно в літню спеку, і надійно з погляду пожежної безпеки.\nКерамзитобетонні блоки не поступаються і навіть перевершують по морозостійкості, теплопровідності традиційні стінові матеріали. Стінові блоки можуть виконувати роль несучих конструкцій у цивільному, житловому, промисловому будівництві, можуть застосовуватися в монолітному будівництві для заповнення прорізів.Як бачите керамзитобетонні стінові блоки цілком вдало завоювали ринок стінових матеріалів. Вони мають ряд хороших якостей, вигідних для приватного забудовника - на них можна заощадити при будівництві будинку, міцні, довговічні, морозостійкі. Ці характеристики заслуговують того щоб на цей будматеріал звернули найпильнішу увагу. Вдалого будівництва і міцних стін!\nУ вас заміський будинок і ви не знаєте, яку піч вибрати для опалення? Зараз великою популярністю користується піч конвекційна опалювальна дровами. Вони прості в установці, володіє високим ккд, економічні, на них можна варити їжу, гріти воду, мають гарний дизайн, а головне доступні в ціні.