simo77: märts 2020\nÜtlesin isale, et kui ta midagi väga huvitavat leiab, siis ta võib mulle maleteemalisi viiteid juurde anda. Ühe viite ta üks päev andiski, aga teist artiklit ainult refereeris. Lugesin Rootsi eestlaste "Eesti Päevalehest" 21. oktoobril 1988 lk. 4 ilmunud kirjutist "EPL malenurk - oktoober 1988. Capablanca sünnist 100 a." ja olen kirjutanud lugemist lõpetades kaustikusse:\n"Esimene kord, kui näen selles ajalehes ka malekäike. Võrreldakse Capablancat ja Kerest, et kumbki ei joonud ega suitsetanud ja mõlemad mängisid tennist, aga Capablanca suri veel nooremana. Puis on rääkinud, et Keres ei olnud karsklane. Loos mainitakse, et Capablanca soovitas uurida lõppmänge, aga kirjutaja ise kommenteeritud partiisid. Ka Rei on mulle uuemal ajal öelnud, et kellegi arvates peab 50 protsenti treeningust olema keskmäng. Aga mind on Capablanca siiski mõjutanud uurima lõppmänge rohkem kui ma seda muidu oleksin teinud. Ma ei pea ennast sellest hoolimata lõppmängus väga tugevaks. Lõppmängus olen seise maha mänginud ilmselt ka sellepärast, et siis jääb juba mõtlemisaega vähemaks."\nIstusin oma toa keskel arvuti taga. Ma ei saanud paroole sisestada, sest tuppa tuli ka muid inimesi. Mõtlesin, et lähen siis arvutiga väiksesse kööki. Koridoris Henn näitas, et ta ei saa ühe sõna ühte tähte hääldada, sest tal on üks hammas suust puudu. Mõtlesin, mis siis need veel peavad tegema, kellel on kõik hambad välja tõmmatud.\nAsusin kodu poole teele. Mõtlesin, et arvuti jäi parandusse, ma ei saa vist kodus arvutit kasutada. Jõudsin Emajõe äärde. Jõe kohal oli kaks tüdrukut, kellest üks hüüdis: "Simo, vaata, mis meie teeme!" Nad hüppasid kõhuga vastu veepinda. Pärast seda tõusid nad veel mitu korda veepinnast kõrgemale ja hüppasid sellele tagasi. Viimase hüppamise järel läks hüüdnud tüdruku nägu kurvaks, sest nüüd oli ta ennast veriseks hüpanud. Jõudsin koju. Vaatasin, et üks asi hõõgub, kustutan selle köögi kraani all ära, et tulekahju ei tuleks. Kraan pritsis kaugele. Vaatasin, et lasen kraanist auravat vett, keeran selle külmaks. Kui läksin esikusse, nägin, et üks tüdruk, keda ma ära ei tunne, on uksest sisse tulnud. Küsisin, mis ta nimi on. Ta ütles võõra nime. Küsisin, miks ta sisse tuli. Ta vastas, et sellepärast, et ta armastab mind. Küsisin, kus ta mind näinud on. Ta loetles selliseid kohti. Ühe kohana nimetas ta Pihkvat, täpsustades, et Nõukogude ajal.\n„Tuna. Ajalookultuuri ajakiri“. Nr. 4/2019.\nAastal 2012 asutasin ajaloo arutelu listi, sellest ajast saadik olen pannud oma 214 kõige tähtsamat sinna saadetud kirja ühte faili. Viimase kirjaga ajalehe „Vaba Eesti Sõna“ kohta ületas fail koos sisukorraga miljoni tähemärgi piiri, mistõttu tänane kiri-blogisissekanne läheb juba uude faili.\nViimati loetud „Tuna“ numbris seostus minu uurimisteemadega vast kõige rohkem Heino Arumäe artikkel Alfred Rosenbergist. Rosenberg oli Eestist pärit baltisakslane, kes rändas Saksamaale välja ning kuulus natsipartei juhtkonda. Ülikooli seminaris iseloomustati teda eluvõõra teoreetikuna ja seega teistest natsidest vähem võimekana. Räägiti, et teised arvasid, et programm on juba olemas, aga et Rosenberg genereeris kogu aeg ideid edasi. Arumäe annab samale nähtusele hinnangu teise nurga alt, et Rosenberg oli teistest natsidest haritum ja rohkem kirjutav. Arumäe räägib ka Rosenbergi arengust, et ta muutus aja jooksul sõjakamaks. Ülikoolis püüdis mulle kursusetöö juhendaja Pajur selgitada, et inimene ei ole ühel aastal sama, kes teisel aastal. Ma olen ise ilmselt suhteliselt konservatiivne ja võisin seetõttu pidada ka teisi tegelikust konservatiivsemaks. Aga minu meelest on ajaloos siiski võimalikud renessansid ja kui inimeses või rahvas on mingi element olemas, siis võidakse sellest vahepeal eemaldumise korral ikkagi võtta ette minevikku tagasi pöördumise katseid. Psühholoog Alliku arvates on iseloom geenidega määratud ja muutub elu jooksul vähe.\nArumäe ütleb, et ka Hitleri seisukohad olid muutlikud ja seetõttu polnud Rosenbergi tähtsus kogu aeg üks ja sama. Seejuures ei ütle ta, kellega ta Hitlerit võrdleb. Ülikoolis olen õppinud, et konkreetselt Mussoliniga võrreldes oli Hitler püsivam, nii ideede järjekindluse kui ka kaastööliste ametis püsimise kestuse poolest. Rosenberg ju päris põlu alla Hitleri silmis ei sattunud.\nVarasemaid teemasid tuletas meelde ka „Akadeemia“ toimetaja Toomas Kiho essee. Kiho leiab, et ajakirjandus on poliitiliselt kallutatud ja rahvuslikke mõtteid on suure tiraažiga ajalehes raske avaldada. Minu meelest trükki pääsemine veel ei päästa, sest ma olen kuulnud, et kritiseeritakse ka neid luuletusi, mida Kihol on õnnestunud „Akadeemias“ enda nime all avaldada. Kui hakkasin 1990. aastate lõpul kirjutama eurolistis, siis seal eurovastased kaebasid palju tsensuuri üle, et Euroopa Liitu polevat olnud ajalehes nii kerge kritiseerida kui kiita. Euroopa Liitu astumise pooldajad kahtlesid, kas on tsensuuri, oletades, et tagasi lükatud kaastööd lihtsalt ongi madala kvaliteediga. Hiljem olen ma uurinud Jaan Tõnissoni. Tema arvates ajaleht ei pidanudki erapooletu olema, vaid pidi esindama selget seisukohta. Välisriikide suuremad ajalehed on ka praegu konkreetsete erakondadega rohkem seotud kui Eesti suuremad lehed.\nTartlasena oli mulle tuttav teema ka fotonurk ülikoolilinn Tartu teemal, mille on koostanud Ivi Tomingas. Fotonurga koostaja leiab, et ülikooli teema juurde sobib ka õlletehase pilt. Mulle oleks meeldinud, kui tasakaalustamiseks oleks olnud toodud ka karskusseltsi pilt. Aga õlletehas on tootnud samuti peale õlle ka mittealkohoolseid jooke. Nii selles fotonurgas kui ka Toivo Kikkase ja Marie Kõiveri loos üliõpilaste ajalooringi kohta on toodud üliõpilaste grupipilte. Ainult fotosid vaadates võib jääda mulje suurest üksmeelsest kollektiivist, aga on teada, et kollektiivides kõik omavahel hästi läbi ei saa, võibolla mõni on isegi keeldunud pildile tulemast. Ajalooringi teemalises artiklis kirjutataksegi üliõpilaste erinevusest, et aktiviste on tavaliselt vähem kui pildile mahtuvaid inimesi. Mulle on see tuttav ka võrgumaailmast, et listide tellijaid on alati rohkem kui sinna kirjutajaid, nii ringide kui ka listide aktiivsus võib mõnel perioodil olla küll suurem, aga pidevalt ei pruugi see nii jääda.\nMati Laur ja Tõnu Tannberg on kirjutanud kahepeale ühise artikli Eesti NSV rajoonidest ja oblastitest. Ma mäletan, et ühel varasemal korral on Tannberg kahelnud kollektiivse ajaloouurimise mõttekuses. Nüüd avaldatud artiklis kinnitatakse seda, mille üle mul on korduvalt olnud vaidlusi. Ükskord püüdsin geograafia õpetajale selgitada, et Tartu linn ei kuulunud Tartu rajooni, aga ta ei jäänud mind uskuma ja pidas eriti rumalaks. Ka hiljem on mind püütud veenda, et õigus oligi õpetajal. Kuid tegelikult on Tartu linn küll praegu Tartu maakonna osa, aga Nõukogude ajal rajooni osa ei olnud, vaid oli vabariikliku alluvusega linn, nagu artiklis nõus ollakse.\nKui koolis tehti "Kevade" näidendit, siis mulle tuli üllatusena, et keegi arvas, et mina sobiksin Kiirt mängima. Sellest ma keeldusin, mina olin ennast "Kevadet" lugedes samastanud Arnoga. Kiir raamatus nuttis, aga mina naersin palju. Praegu naeran vähem. Väiksena naersin rahva hulgas, praegu üksi olles ja sosinal. Üheksanda klassi lõpus hakkas mul tervis halvemaks minema, näidendi tegemise ajal oli veel korras. "Kevade" näidendit tehti seitsmendas klassis, selleks ajaks oli mul raamat ammu läbi. Arnoga samastasid ennast võibolla paljud, kui ta oli peategelane. Mõned erinevast soost inimesed on ennast samastanud ka Teelega. Minu vanaema ütles, et köster õpetas paremini kui kooliõpetaja, kooliõpetaja oli vanaema hinnangul eluvõõras. Mina lugedes nii ei mõelnud.\nKõrgema klassi maletaja\nVõitsin esimesel katsel maleprogrammi taset "Kõrgema klassi mängija":\n1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. Ob5 g6 4. Oc6 dc 5. 0-0 Og4 6. d3 Of3 7. Lf3 Lf6 8. Lh3 Oc5 9. Oe3 Ld6 10. Rd2 Rf6 11. Rc4 Le7 12. Og5 Kf8 13. Lh4 Kg7 14. Lh6+ Kg8 15. Kh1 Le6 16. f4 Rg4 17. f5 Lc4 18. dc Rh6 19. Oh6 Of8 20. Og5 Ve8 21. fg hg 22. Vf3 Oe7 23. Od2 Vh4 24. Vaf1 Ve4 25. Vf7 Vc4 26. Oh6 Vc2 22. Vg7+ Kh8 28. h3 Vb2 29. Vff7 Oc5 30. Vh7+ Kg8 31. Vfg7+ Kf8 32. Vh8++\nMeie peres on nüüd Keres,\nkel on maleanne veres,\nkäik e4 igas teres,\nSee on vana luuletus, mida ma pole vist varem kuskil avaldanud, aga praegu panin mälu järgi kirja, sest mõtlesin, et sobib foto juurde. Foto ise on uuem. Tegin fotosid malelehe kaastöö jaoks. Kaks neist trükiti ajalehes mustvalgena ära, kolmas jäi üle, selle panen blogisse.\nNii palju kui ma olen aru saanud, kardab vana inimene haiguse kätte suremist vähem kui noor. Teiselt poolt noor on kergemini valmis sõda alustama.\nMaja pärast remonti\nMaja vahetas värvi.\nRemont võib ajada närvi.\nTulemus aga on ilus,\nnii päikse käes kui ka vilus.\nRääkisin väiksele tüdrukule, et lõnga saab keradeks kokku kerida ja teha neist keradest mosaiikpilt. Pille ütles, et ta ükskord tegi ühe sellise. Ta tõi selle vaatamiseks. Väike tüdruk tahtis lõnga lahti harutada. Pärast seda nuttis kolm inimest - Pille lõnga harutamise katse pärast, Klaus haiget saamise pärast ja väike tüdruk lõnga käest võtmise pärast.\nLäksime ühe klassiruumi ukse taha. Klassist tuli välja üks õpetaja, kes hakkas pahandama, et ukse taga ei tohi olla. Ei teadnud, kuidas siis tundi oodata sai. Läksime kaugemale. Juhtus õnnetus. Põgenesime aknast välja ning veetase hakkas tõusma. Varsti pidi kõik peale kõrgemate saarte vee all olema. Hakkasime saartele ronima. Mina ronisin sellisele saarele, kuhu peale minu keegi ei mahtunud.\nAlgas loeng. Ma ei hakanud kohe konspekteeerima, vaid enne otsisin paberit. Ma ei olnud korralik konspekteerija, aga pärast pidi kõike teadma. Mõtlesin, et ma olen olnud masendatud, kui saan kirjaliku töö eest rohkete vigade pärast nelja, aga tegelikult nende eest oleks võinud panna ka viie, sest viielistes töödes on sama palju vigu olnud. Vaatasin ühte tööd, kus oli parandatud peamiselt käekirja. Üks täht oli igal esinemisel valesti joonistamise pärast veaks loetud.\nRealiseerimine tulistamise vastu\n1. b3 e5 2. f3 d5 3. d4 Of6 4. de Oe5 5. Od4 Od4 6. Ld4 b6 7. Rd3 c5 8. Lf4 Re7 9. Re5 f6 10. Rg4 Rd7 11. h4 Oe6 12. h5 Lb8 13. Ld2 Og4 14. fg h6 15. 0-0 Lg3 16. Lf4 Lh4 17. e4 de 18. Le4 0-0 19. Le6+ Kh8 20. Ld7 f5 21. gf a5 22. f6 gf 23. Ve7 Ve7 24. Le7 Ld4+ 25. Vf2 Ld1+ 26. Kh2 Lh5+ 27. Kg3 Vg8+ 28. Kf4 Lh4+ 29. Ke3 Ld4+ 30. Ke2 Lg4+ 31. Kf1 Ld1+ 32. Le1 Ld6 33. Rd2 Lh2 34. Rf3 Lh1+ 35. Rg1 h5 36. Le3 Kh7 37. Lh3 1:0.\nLäksin oma korterist trepikotta. Siis sain aru, et ma ei tohi ühtegi naabrite korterisse siseneda. Ütlesin, et kui käisin hiljuti oma endises majas, siis oli seal palju kortereid, kuhu võis sisse minna, aga siin võib ainult enda korterisse.\nVaatasin kodus aknast välja. Märkasin, et kui ma pea madalamale lasen, siis paistab üle jõe 7. keskkool jälle paremini kui vahepeal. Vanasti oli see hästi paistnud, siis olid puud ette kasvanud, aga nüüd olid puude oksad hõredamaks jäänud.\nUus õpetaja küsis, miks on Kristeri vihik selline nagu see on. Seletasin, et kui Krister sellesse vihikusse kirjutas, oli ta laps, praegu on ta tõsisem. Siis küsis õpetaja, miks minu vihik selline on. Seletasin ka seda. Rääkisin inglise keeles. Õpetaja esitas mulle täiendavaid küsimusi ja vastasin kõigile inglise keeles, sõnadest ei tulnud puudust. Jutu lõpetasin juba bussipeatuses.\nIsa andis mulle taas viiteid Rootsi eestlaste "Eesti Päevalehele". Vaatasin soovitatud artiklid läbi, aga hakkasin juba nurisema, et kui ma märkmeid ka teen, siis see võtab palju aega. Seepeale isa lubas praegu mitte rohkem viiteid anda. Aga kuna täna ei taha unenäod meelde tulla, siis on hea, et on teine ettevalmistatud teema blogis kirjutamiseks olemas.\n3. novembril 1978 lk. 7 on ilmunud artikkel "Kortshnoi perekond ei pääse Venemaalt". Selles on öeldud, et pärast Kortšnoi välismaale põgenemist tahab ka tema naine Iisraeli välja rännata. Ma mäletan mujalt, et Kortšnoi on elanud Šveitsis. Aga võibolla oli naisel Iisraeli pääseda kergem kui muudesse välisriikidesse, sest ma mäletan, et kui Tiit Madisson aastal 1987 meeleavalduse korraldamise eest Nõukogude Liidust Rootsi välja saadeti, siis öeldi, et sellega täideti ühtlasi Iisraeli kvooti, nagu oleks mingi arvu juutide välja rändamise lubamises kokku lepitud. Kortšnoi naine ütles ajalehe järgi, et talle tuli Kortšnoi ärahüppamine üllatusena. Minu vanaema ütles kord, et perekonna nimel on ta valmis kõike tegema. Kas Kortšnoi ei olnud, jättis naise maha ja varjas veel seejuures oma kavatsusi nagu malevastase eest? Võib ka olla, et naine ei rääkinud tõtt, et mitte saada kuriteo kaasteadmise süüdistust.\n4. oktoobril 1978 lk. 6 on ilmunud lugu "Hollandi maletaja: Keres oli sunnitud kaotama Botvinnikule". Selles oli üllatav, et Botvinnikut ei nimetatud venelaseks ega juudiks, vaid valgevenelaseks. Kerese kohta öeldakse, et ta oli kõigi aegade suurimaid maletajaid, maailmameister Botvinniku mänguoskust ei kiideta. Tuuakse ka mujal esitatud oletus, et Keresel kästi Botvinnikule kaotada, aga fakte selles loos selle kohta esitada ei ole.\nHoolimata rohke materjali üle nurisemisest otsisin seda veel ka ise juurde. Muuseumide infosüsteemist vaatasin maletajate nimesid Ago Marksoo ja Aksel Rei. Marksoo kohta oli spordimuuseumis portreepilt ja leidus ka malega mitte seotud materjali, Rei nimega paistis osa vasteid tulevat mõne teise Rei kohta, aga neli vastet olid kindlasti Tartu maletreeneriga seotud. Kolm neist olid fotod, kus ta ise peal oli - üks portreepilt ja kaks pilti Paide rajooni malevõistlustelt, üks neist simultaanilt ja üks turniirilt. Neljas pilt oli eksliibris, mille oli valmistanud kunstnik. Sellel oli kujutatud malenuppe. Must ja valge kuningas kallistasid, kui see just maadlemine ei olnud, teised nupud hoidsid üksteisel käest kinni. Otsingust Tartu maleklubi kohta jäi meelde vimpel ja viited teisele klubile, Akadeemilisele maleklubile, mille kohta Jaan Lomp on uurimistöö kirjutanud. See peaks olema praeguse Akadeemilise Maleseltsi eelkäija.\nElumerel karide vahel\nLapsena kartsin lõvi\nja praegu kardan koroonat.\nKallale võivad tulla\nkõik kurjad ja ohtlikud loomad.\nSeni naudin ma elu\nja panen ridasid kirja.\nPlaane on ellu viidud,\nkui osad lähvad ka nurja.\nTartu ja maailma maleajaloost\nSeoses eriolukorraga toimub praegu uus tiigrihüpe. Tartu Linnamuuseum reklaamis täna ajaloolistis muuseumide infosüsteemi https://www.muis.ee , kus saab ise ajalugu uurida, sisestades otsingukasti otsingusõnad. Lõin sinna näiteks sõnad 'Tartu maleklubi'. Eriti eriolukorra ajal olevat oodatud tagasiside, mida saab kirjutada otsinguvaste alla kasti, kui külastaja teab midagi muuseumist rohkem. Oodatakse mälestusi.\nMinu pikaajalisem uurimisteema on olnud aga ajakirjandusajalugu. Selles langevad minu ja isa huvid kokku. Aga nagu väljaspool kodu on mulle eriti palju küsimusi esitatud male kohta, soovitab ka isa mul lugeda just enda leitud maleteemalisi ajaleheartikleid. Ühest portsust kirjutasin pühapäeval, pärast seda andis isa mulle viiteid juurde ja lugesin ka neid artikleid aadressilt dea.nlib.ee .\nRootsi eestlaste "Eesti Päevalehes" on ilmunud 25. oktoobril 1978 lk. 2 artikkel "Karpov jäi male maailmameistriks". MM-matši kaotaja Kortšnoi kohta kirjutatakse: "Ometi oli Kortshnoi näidanud otse gigantset vöimet lootusetutest olukordadest varem välja tulla, sest Karpov läks juba varakult ette 5:2, ei suutnud aga enne kui nüüd otsustavat punkti saavutada, sest vahepeal läksid partiid viiki vöi vöitis need Kortshnoi, kes "töötas end üles" viigiseisuni 5:5." Seega polnud katkestatud matš Kasparoviga esimene kord, kui Karpov hakkas edu maha mängima. Kasparov on kinnitanud, et jätkamise korral oleks ta selle matši võitnud, viitamata Kortšnoi kaotuse juhtumile. Leht kiidab ka Kortšnoi kaotuse järel Nõukogude Liiduga vähem seotud mängija, mitte võitja mänguoskust. 5:6 ei võta arvesse viigipartiisid, kokku oli matšil 32 partiid.\nSama lehenumbri esiküljel on uudis "Poolakas paavstiks", kus kommunistlikust riigist pärit kandidaadi (paavstina Johannes Paulus II) võidu üle paavstivalimisel erinevalt Karpovi võidust väljendatakse positiivsemat suhtumist, ennustades, et see hakkab kirikut kommunistlikus maailmas tugevdama.\n29. novembril 1978 lk. 3 on ilmunud artikkel "Karpov lömitab Brezhnevi ees", kus öeldakse: "Brezhnevi käsi ulatub isegi Moskvast Filipiinidele, kuna Karpov ei julenud seda vöitu tunnistada enda saavutuseks, vaid delegeeris saadud au Brezhnevile ja parteile." Psühholoog Allik on kirjutanud, et tagasihoidlikud ja omakasupüüdmatud inimesed on tavaliselt keskmisest populaarsemad, aga pagulaseestlastel pole põhjust Brežnevisse hästi suhtuda. Mulle on jätnud siiski hea mulje, kui Karpov on kiitnud ka teisi maletajaid nagu Ehlvesti ja Fischerit. Kortšnoi oma raamatus arvab küll, et Karpov on vaid väliselt vagur.\n6. detsembril 1978 lk. 6 on ilmunud lugu "Ungari maleolümpia vöitja Argentiinas", kus on kirjas: "Ungari vöitis üllatuslikult Buenos Airesis mängitud maleolümpiaadi ja jättis N. Liidu, kes oli Helsingi 1952 maleolümpiaadist alates vöitnud need vöistlused 12 korda järjestikku, teisele kohale." Kunagi oli samas linnas toimunud maleolümpial läinud ka Eesti võistkonnal hästi, aga seda leht selles loos meelde ei tuleta. Hiljem tegid Ungaris Polgarid katse kasvatada naismaletajat meeste maailmameistriks, aga ilmselt said nad selles kasvatustöös toetuda ka Ungari meesmaletajate traditsioonidele.\n24. jaanuaril 1979 lk. 4 on ilmunud uudis "Kortshnoilt vöeti kodakondsus", milles öeldakse: "N. Liidu esindaja Bernis teatas, et N. Liidu ülemnöukogu otsustas detsembris Kortshnoilt kodakondsuse ära vötta, "kuna malemeister oma kodakondsust polevat hiljem enam kasutanud"." Seoses sellega tuleb meelde, et asju ei võta ära ainult Nõukogude võim, vaid kui Kasparov asutas alternatiivse maailmameistri tiitli, võttis FIDE talt vahepeal reitingu ära.\nKõndisin metsas. Kohtusin pereliikmetega. Vanemat tüüpi metsas kasvas rohi korrapäratult, aga uuemat tüüpi metsades ei kasvanud mitte ainult puud, vaid ka rohi sirgetes ridades, mille vahele jäid mittehaljad praod.\nMõtlesin, et pärast surma ei taha ma minna taevasse, vaid jääda senisesse kodusse nähtamatuna hõljuma. Surnute hingesid mahub ühte kohta palju, neil ei hakka kitsas. Sageli muudaksin ennast ka elavatele nähtavaks. Siis tuli mulle meelde, et elavad kardavad surnute hingede nägemist ja nimetavad neid kodukäijateks. Hulk surnuid elas muuseumi akvaariumites. Aeg-ajalt muutusid nende värvilised kehad ka akvaariumis nähtavaks.\nEsmaspäev, märts 23, 2020\nIstusime tunnis laulmisklassis. Üks õpetaja oli klassi ees ja tahtis, et õpilased koha pealt õigeid vastuseid ütleksid. Helen alguses ütles, aga siis loobus sellest tegevusest. Krister ütles edasi, sest lootis niiviisi viit saada. Õpetajale öeldi, et klassi eesseinale aparaadiga lastav pilt on sellepärast nii tuhm, et aparaat on rikkis. Õpetaja vastas, et ta parandab selle siis ära. Mõtlesin, et ta ei oska ju parandada.\nOudekki elas ühes korteris. Olin tal seal külas käinud, aga külaskäigu ajal temaga vähe rääkinud. Ta elas seal koos oma vanematega. Olin koos Oudekkiga trepist üles tema korteri ukseni läinud, aga mõelnud, et nii võivad tema vanemad ju mind näha.\nItaalia minevikus ja praegu\nTäna 101 aastat tagasi, 23. märtsil 1919 toimus Itaalia linnas Milanos uue fašistliku organisatsiooni Fascio di Combattimento ehk Võitlusliidu esimene koosolek. Praegu on sama linn maailmas kõige raskemalt koroonaviirusest tabatud koht. Tänane "Corriere della Sera" võrguväljaanne ütleb, et Itaalias on koroonaviirus diagnoositud 59 138 inimesel. See on umbes üks promill Itaalia elanikkonnast, mis on 60 miljonit. Surnud on juba 5476 inimest. Eile ütles sama ajaleht, et Hiinas oli suremus sellesse haigusesse 3 protsenti nakatunutest, aga Saksamaal on ainult 0,3 protsenti ja Itaalias tervelt 9 protsenti. Minu keskkooli ajal tahtis Itaalia partei Põhjaliiga vastupidiselt 19. sajandi revolutsionäärile Garibaldile Põhja-Itaalia Lõuna-Itaaliast eraldumist, kuna Põhja-Itaalia oli rikkam ja pidas lõunaitaallasi üleval. Praegu on aga Põhja-Itaalia kriisist raskemini tabatud. Lombardias, mille pealinn Milano on, on koroonaviirusesse nakatunuid 27 206, riigi lõunatipus Sitsiilias 630.\nEsialgu jäävad kaotused siiski alla Esimese ja Teise maailmasõja aegsetele. Üks ingliskeelne võrgulehekülg ütleb, et Esimese maailmasõja tõttu võis Itaalias surra 1 250 000 inimest, sealhulgas sõjaväelaste hulgas praegusel hinnangul 517 000 - 564 000, aasta 1921 vähendatud andmetel 378 010. Mäletan magistriõppe ajast, et Itaalia Teise maailmasõja aegsed kaotused olid väiksemad kui Esimese maailmasõja ajal. Üks võrgulehekülg ütleb praegu, et Teise maailmasõja ajal kaotas Itaalia sõja tõttu 492 400 - 514 000 inimest, sõjaväelaste hulgas 319 000 - 341 000 itaallast ja 20 000 aafriklast.\nHiinas on epideemia taandunud, jääb lootus, et taandub ka mujal. Haiguse vastu võib aidata ilma muutumine ja tegeletakse ka vaktsiini väljatöötamisega, venekeelse lehe järgi hakatakse seda juba vabatahtlike peal katsetama.\nPühapäev, märts 22, 2020\nMalest 1970. aastatel\nIsa andis mulle neli viidet Rootsi eestlaste lehe "Eesti Päevaleht" maleteemalistele artiklitele aastatel 1977-1978. Ühte neist olin varem juba lugenud, kolme lugesin vist esimest korda. Kirjutan välja mõned tsitaadid koos omapoolsete kommentaaridega. Terveid artikleid vaatasin keskkonnast dea.nlib.ee .\n5. oktoobril 1977 on L. Trett avaldanud lk. 2 artikli "Male langetab maskid. Mängu ajaloost ja muust". Seal on kirjas: "Male prototüübi tsataringa nimi tähendab "neljaosaline" kooskölas muistse India söjajöudude nelja liigiga: söjaelevandid, ratsavägi, söjavankrid ja jalavägi. Köik need nupud figureerivad ka kaasaegses males. Eesti maleterminoloogias elevandid on tuntud odade ja söjavankrid tornide nime all." Ma küll ei mäleta, et keegi eesti keeles vankri kohta torn oleks öelnud. Vankri kahuriks nimetamist olen kuulnud.\nSamas artiklis öeldakse: "Ühe legendi järele male loojaks oli muistse Kreeka kangelane Palamedes, kes leiutas selle mängu Trooja piiramise ajal, et peletada eemale piiramisaja igavust." Seda võib võtta tegevusjuhisena ka koroonakarantiini ajal.\nOlen juba varem lugenud 14. mail 1977 lk. 6 ilmunud Esmo Ridala artiklit "Male-MM semifinalistid". Olen seda 4. mail 2014 blogis ka tsiteerinud, aga praegu äratas tähelepanu teine lõik ennustuste täideminemise seisukohalt, kui praegu tehakse erinevaid ennustusi koroonaviiruse tuleviku kohta. Parajasti on Spasski võitnud MM-kaheksandikfinaalis Tšehhoslovakkia maletajat Horti ja ennustatakse: "sellel, kellest Karpovi väljakutsuja tuleval aastal saab, on ees öige raske ülesanne. Ennustame, et selleks väga vöidutahteliseks ja energiliseks oma hiljutisel matshil endise maailmameistri vastu osutunud Kortshnoi." Finaal Karpov-Kortšnoi saigi teoks.\n19. oktoobril 1977 lk. 6 kirjutab ilmselt sama autor nime all (ER) artikli "Uudiseid malemaailmas". Seisab ees Spasski ja Kortšnoi matš selle peale, kumb saab õiguse mängida Karpoviga. Leht ütleb: "Kortshnoi on N. Liidust ärahüpanud pögenik, ja ka Spasski, kuigi ta reisib veel N. Liidu passiga, on teatanud, et ta Venemaale tagasi ei pöördu enne, kui rezhiim seal muutub." Mujalt on mulle meelde jäänud, et Kortšnoi oli otseses mõttes ärahüppaja, aga Spasski sai loa Nõukogude Liidust välja rännata seoses abiellumisega. Kontrollisin, kas ta on hiljem Venemaale tagasi pöördunud või mitte. Vikipeedia andmetel on ta seda aastal 2012 lõpuks tõesti teinud.\n12. juulil 1978 lk. 6 on Esmo Ridala avaldanud artikli "Kortshnoi ja Karpov valmistuvad matshiks", kui lähenes Karpovi-Kortšnoi esimene MM-matš. Mõned on kahelnud, kas male on sport, aga siit võib lugeda, kuidas male muude spordialadega seotud on: "Sporditreeneri poolt Kortshnoile koostatud treeningukava sisaldab muuseas pikamaajooksu, lauatennist, ujumist ja jalgrattasöitu." Ennustatakse jälle tulemust: "Tulemuse teame alles siis, kui viimase partii viimane käik on tehtud, kuid vöibolla on raudset tahtejöudu osutanud Kortshnoil oma aastatele vaatamata veidi paremad lootused." Sel korral ei läinud ennustus täide, sest Karpov säilitas maailmameistritiitli, kuni talt võttis selle alles Kasparov. 'Võibolla' kirjutati sidekriipsuta nagu minu blogiski, ainult õ asemel trükiti igal pool ö-d.\nRohud ja nakatamine\nTegin arvutis lahti ravimimüügi kasti. Selgus, et seda kasti ei saa enam sulgeda. Pidin edaspidi ka muid võrgulehekülgi vaatama nii, et see kast katab osa ekraanist. Mul oli viimasel ajal riiuliservale kogunenud palju erinevaid ravimipakke, mida olin kõiki tarvitama hakkama pidanud. Panin mõned pakid klaveri peale. Siis mõtlesin, et sealt võivad lapsed need kätte saada. Juttu tuli lastega rääkimisest. Ema ütles, et mina lobisen tüdrukutega. Mõtlesin, et see ei sõltu vast lapse soost, vaid sellest, mis vanuses ma milliste lastega kohtun. Vanemaks saades olen rohkem rääkima hakanud.\nOlime ühes majas, kus toimus õppetöö. Uksepiidad olid koroonaga koos ja üks õpilane soovitas teisel just laubaga uksepiita puudutada. See puudutaski ja seejärel naeris. Nad kavatsesid soovituse ka kolmandale õpilasele edasi anda. Oli karta, et see hakkab uksepiita lausa lakkuma. Asja tegi halvemaks veel see, et pärast seda oleksin mina pidanud tunnis tema kõrval istuma. Olin kodus. Tuli jutuks, et üks mees tahab oma lapsed koroonasse nakatada, sest arvab, et siis hakatakse raha jagama. Tal oli olnud plaanis meile külla tulla, aga nüüd teatas, et loobub plaanist. Panin esiku ukse kinni ja rääkisin sosinal, sest kartsin, et ta võib ikkagi olla välisukse taga.\nOlen viimasel ajal kirjutanud kolmest oma välisreisist. Täna kirjutan neljandast ja viimasest:\n1. Käisime ühel korral Riias maleklassi õpilaste ja treeneriga.\n2. Tartus olime matši Riia noorte vastu võitnud, Riias kordusmatšil saime kaotuse.\n3. Rongisõidu ajal Tartust Riiga lahendasin "Postimehe" maleülesandeid ja olin võibolla tänu sellele Lätis mängima hakates paremas vormis.\n4. Esimesel päeval esimeses mängus tegin viigi, mis oli keskmisest Tartu võistkonna liikmest parem tulemus.\n5. Teisel päeval kordusmängus sain ka mina kaotuse.\n6. Ma ei tahtnud kaotusseisus kohe alistuda, mida vastane sai kasutada naljakäikude tegemiseks.\n7. Kolmandal päeval toimus välkturniir.\n8. Malemänguvabal ajal mängisime tartlaste seltskonnas omavahel kaarte.\n9. Külastasime ka maleklubi, kus mängisid Läti suurmeistrid, ronisime kõrgesse kirikutorni ja käisime teises Läti asulas asuvas automuuseumis.\n10. Ühel poisil ei õnnestunud apelsini osta ja ta ütles, et ta tahab ainult apelsini.\nSildid: mälestused, välismaa\n1. Olen käinud Riias kaks korda, siin kirjutan kahepäevasest kooliekskursioonist.\n2. Õpetajatest oli kaasas minu keskkooliklassi klassijuhataja, aga õpilastest peale tolle hetke klassikaaslaste ka paralleelklasside õpilasi ja vähemalt üks vanema klassi oma, võibolla ka rohkem.\n3. Sõitsime Lätti bussiga, kaasas oli giid.\n4. Suurem osa ajast viibisime Riias ühe maja ruumides ja lätlaste ega venelastega ei kohtunud.\n5. Käisin ka ühe klassivennaga tänaval jalutamas, minu mõte oli teha ring ümber ühe kvartali, et mitte ära eksida.\n6. Panime tähele, et see kvartal pole ruudu kujuline nagu New Yorgis.\n7. Majas viibimise ajal mängisin ühe klassivennaga pimemalet, panin talle kiiresti mati, mille peale ta ütles, et ta arvas, et malelaual on samasugused tähed nagu klaveril.\n8. Mõned õpilased tegid lolluse testi, millist olin vist juba varem spordilaagris näinud.\n9. Kaasas oli ka üks õpetaja praktikant, kes tegi lünketteütlust, kus lüngad tuli täita erinevate klassikaaslaste nimedega, aga kirjutasin iga kord ühe ja sama nime.\n10. Mul oli kaasas Hesse "Klaaspärlimäng", aga laenasin selle lugemiseks teisele inimesele ja kolmandalt laenasin Riias lugemiseks hoopis Hemingway raamatu.\nKoostasin uut luulekogu. Mul oli käsikirja väljatrükk olemas ja tegin iga luuletuse juurde plussi või miinuse, sõltuvalt sellest, kas luuletus tundus hea või mitte. Miinuseid saanud luuletused kavatsesin trükki andmata jätta. Mul oli olemas ka teise luulekogu käsikiri. Kahes käsikirjas oli kattuvaid luuletusi. Aga mõtlesin, et teen teisele käsikirjale sama moodi plusse ja miinuseid, esimest käsikirja samal ajal vaatamata. Pärast võrdlen, kas mõni luuletus sai kaks plussi.\nLäksin kooli. Jõudsin sinna liiga hilja, seetõttu ma esimesse tundi ei läinud. Esimeseks tunniks oli keemia ja sinna poole pealt minnes oleksin direktorilt hilinemise eest pahandada saanud. Kui oleks küsitud, miks ma esimesest tunnist puudusin, oleksin öelnud, et ei taha tundi poole pealt minna. Laotasin hulga oma asju aknalaual laiali ja hakkasin nendega tegelema. Teised tulid tunnist ja ütlesid, et esimene tund ei olnud keemia. Vastasin, et seda tundi, mis tegelikult oli, ei ole mulle tunniplaani märgitud ja seetõttu ma selle aine tundides ei käi. Kui mulle tekkis tunniplaani viga, ei pea ma selle aine tundides käima hakkama, sest ühest ainest on õigus loobuda. Tuli esimest tundi andnud meesõpetaja, kes ei olnud direktor. Ta ütles mulle midagi. Vastasin, et ma ei kuule. Mänguasjad olid laiali ja hakkasin neid kokku korjama. Algul viskasin klotse kasti nii nagu juhtus, siis mõtlesin, et kõigi ära mahtumiseks tuleb need panna üksteise peale lapiti.\nOlime madalate majade vahel. Mõtlesin, et olen nagu ühe rahva esindaja teise rahva maal. Läksin kahe hoone vahele, et minu leidjad vaataksid, et ma olen luuraja. Asja ilmekamaks tegemiseks panin käe kõrva juurde, et olla kuulataja poosis.\nPanin televiisori käima. Aga kogemata mitte esimeselt Eesti kanalilt, vaid muusikatelevisioonilt. Panin selle ruttu kinni ja ütlesin, et muusikatelevisioonilt tuleb hirmsat muusikat. Ühe ametimehe nimi oli raadiohäälestaja. Tema tööülesanne oli panna inimeste raadiod õige jaama peale. Mõtlesin, et kui ta ei tule inimestele koju, vaid laseb tuua raadioaparaadid töökotta ja teab seal, millises asendis on kellegi raadionupp koju jõudes õiges asendis, siis ta on eriti andekas.\nLäksin tundi. Õpetaja tuli mulle uksel vastu, näitas ühte kehalise kasvatuse riiete kilekotti ja küsis, kas see on minu oma. Mulle tundus, et ei ole, samas ma enda asjade välimust täpselt ei mäletanud, seetõttu ütlesin, et ma vaatan, ja võtsin koti enda kätte. Hakkasin sellega riidehoidu minema, et vaadata, kas mul pole seal teistsugust kotti. Trepil tuli mulle vastu üks paralleelklasi poiss ja ütles, et see on tema kott. Andsin selle tema kätte ja läksin tundi tagasi. Selgus, et see oli juba eksam. Krister tegi nalju ja tõmbas õpetaja pikali. Õpetaja ütles, et Kristeri naljad lähevad juba liiale. Õpetaja ütles Klausile, et ta ühe asja inglise keelde tõlgiks. Klaus vastas, et tema ei pea oskama, ta on õpilane. Mõtlesin, et võibolla õpetajad ka ei oska. Õpetaja küsiski, kas õpetaja peab oskama. Mul oli üks vihik joonistusi täis. See oli vahepeal olnud õpetaja käes, nüüd andis ta selle mulle tagasi. Ta ütles, et talle meeldivad rohkem minu enda joonistatud, mitte kopeeritud pildid. Vastasin, et mul on kõik enda joonistatud, osad on küll teiste piltide eeskujul, aga joonistatud silma järgi, mitte läbi paberi. Vihikus olid osad pildid sellised, millest ma enam ei mäletanud, kuidas ma need olin teinud.\nArvutiprogrammi senisest tugevama seitsmenda taseme "klubimängija" vastu võtsin varasemast rohkem mõtlemisaega, mõeldes arvutist kauem, ja matš lõppes 1:1. Minu võidupartii oli selline:\n1. e4 g6 2. d4 Og7 3. Rc3 d6 4. f4 Oe6 5. d5 Oc3+ 6. bc Od7 7. Ob2 Rf6 8. c4 e5 9. fe Re4 10. e6 Lh4+ 11. g3 Rg3 12. ef+ Kf8 13. Ld4 Re4+ 14. Kd1 Og4+ 15. Oe2 Rf2+ 16. Kc1 Lg5+ 17. Kb1 Le5 18. Le5 de 19. Oe5 Od7 20. Oh8 Rh1 21. Od4 Kf7 22. Of3 c5 23. Oc5 Ra6 24. Od4 Vc8 25. Oh1 b6 26. Kb2 Vc4 27. c3 Rc5 28. Oc5 bc 29. Vf1+ Ke7 30. Rf3 Oh3 31. Ve1+ Kd6 32. Rg5 Of5 33. Rh7 Vh4 34. Rg5 Vh2+ 35. Ka3 c4 36. Rf7+ Kc5 37. d6 Vh3 38. Vc1 a5 39. Og2 Vg3 40. Of1 Ve3 41. Kb2 a4 42. a3 Oe6 43. Rg5 Kd6 44. Re6 Ke6 45. Oc4+ Ke5 46. Vg1 Kf6 47. Ob5 Kf5 48. Oa4 g5 49. Od7+ Kf6 50. a4 Vd3 51. Og4 Vd2+ 52. Kb3 Vd6 53. c4 Vb6+ 54. Ka3 Ke5 55. a5 Vc6 56. Kb4 Kd4 57. Vc1 Vf6 58. c5 Kd5 59. Kb5 Vf4 60. Oc8 Vf8 61. Ob7+ Ke5 62. a6 Vf7 63. c6 Vf5 64. Kb6 Vf4 65. a7 Va4 66. a8L ja must sai 76. käigul mati.\nÜtlesin ühel hetkel, et alguses võis saada kuulsaks koroonaviirusesse nakatumisega, hiljem hakati kirjutama, kes kuulsustest on nakatunud. Vastati, et lõpuks kirjutatakse sellest, kes ei ole nakatunud.\n1. Käisime Soomes aastal 1991 üheksanda klassi alguses.\n2. Üks klassivend on meenutanud, et meil olid Nõukogude Liidu välispassid, mistõttu polnud kindel, kas me pärast augustiputši üle piiri pääseme.\n3. Bussisõidu ajal Tartust Tallinnasse lugesin indiaani muinasjutte.\n4. Mind ja ühte klassivenda majutas soome poiss, kellel oli minuga sama eesnimi.\n5. Ta elas Helsingi eeslinnas Espoos, aga vahepeal käisime ka pealinnas Helsingis.\n6. Kinkisin soomlastele Nõukogude kopikaid ja oma isa eestikeelse lasteluulekogu, kust soomlase ema luges ette luuletuse "Elasid Ingeris Eino ja Leino".\n7. Külastasime soomlaste koolitundi, käisime teadust tutvustavas asutuses Heureka, sõime mind majutanud poisiga Helsingis MacDonaldsis ja viibisime väiksema seltskonnaga tema ansambli proovis.\n8. Soomes saime mängida rohkem arvutimänge kui Eestis ja omandasin koju viimiseks elektronmängu.\n9. Ostsin endale mängusisaliku ja paki komme, aga suuremat osa rahast ära ei kulutanud.\n10. Tagasisõidu ajal laenas üks klassivend mult laevas 10 marka, mille ta mänguautomaatidel maha mängis, aga Eestis rublades tagasi maksis.\nErinevalt inglise, saksa ja vene keelest ei oska ma ungari keelest trükikõlblikke tõlkeid teha. Aga ma vähemalt proovisin kirja panna reaaluse tõlke aastatel 1759-1831 elanud ungari luuletaja Ferencz Kazinczy luuletusest:\nPetlikud veekeerised, metsikute kaljude vahel\nMu paat nagu lendaks lõbusat põgenemist,\nJa naergu vihane tuul ja paisuvad lained,\nJa kaljud, kuhu selline sageli otsa põrkas.\nMinu naine ja see väikelaste rühm, see tagaaetav\nPõseotsalt pudeneb suudlusega higitilk;\nMinu lauto õrnad helid kõlavad südame kloppides,\nSee ripub laevamastil, mürtide vahel.\nUdu ja öö katavad taas minu teed:\nKuid minu peale vaatab seal üks ilus täht,\nJa pühast usust täidetud masendunud südame sisse.\nElav inimene, elav inimene! Kuigi mis õudustele! -\nHädas ei jäta nad armastavat jumalat,\nLautot ja jüngrit.\nKoroonaviiruse võivat arsti sõnul saada ka postkastist võetud ajalehte lugedes. Ajalehte võivat küll lugeda, aga pärast seda tulevat käsi pesta. Enne käte pesemist ei tohi sõrmi suhu ega silma panna. Vanadel ajalehtedel koroonaviirus hävib.\nKutsutakse üles inimkontakte vähendama. Vend rääkis, et koroonaviirusesse võib nakatada peale haiguse põdeja ka viirusekandja.\nMa kardan aga, et inimkontaktide kadumine tekitab osadel inimestel depressiooni. Minu jaoks see oht nii suur ei ole, sest mulle meeldibki kodus töötada ja mitte külalisi kutsuda. Samas on mul elus üks depressioon olnud.\nEriolukorra väljakuulutamine tekitas mul unehäireid, aga psühhiaatria raamatu järgi lähevad šokid üle ja kaks viimast ööd olen jälle unerohuta maganud. Unehäired võivad tagasi tulla, kui keegi pereliikmetest peaks haigestuma.\nMulle teeb muret üleskutse lüliteid pesta. Mul ei ole hirm ainult viiruse, vaid ka elektri ees.\nNõus olen soovitusega mitte päev läbi koroonauudiseid lugeda. Osa blogisissekandeid loodan ka edaspidi muudel teemadel kirjutada.\nLäksin õppehoone suunas. Minuga sama teed läks Krister. Täna me omavahel palju ei rääkinud ja ei kõndinud päris kõrvuti. Mõtlesin, et nii raske on õigeks hetkeks tundi jõuda. Lõpuks oleks arvatavasti välja kukkunud, et Krister paneb kiirust juurde ja jõuab, mina jään hiljaks.\nOli talv, aga nüüd olid talved soojaks läinud ja sain talveajal väljas särgiväel kõndida. Kuna päiksepaiste kestus ei olnud samas pikenenud, püsis siiski oht, et ühel hetkel läheb taas külmaks ja külm võtab kasvama läinud taimed ära.\nOlin doktorant. Vaatasin, et üks kaasüliõpilane oli küll vahepeal minust õppimises maha jäänud, aga magistriõppe lõpetanud enne kui mina. Kirjutasin doktoritööd Grenzsteini kohta, aga töö enam ei edenenud. Olin nii vähe materjali läbi vaadanud, et oli oodata, et kaitsmisel kukun läbi. Pidin vist ka neid Grenzsteini artikleid uuesti lugema, mille olin üks kord juba läbi vaadanud. See oli teine periood elus, kui loengutes käimine oli asendunud iseseisva tööga, mõlemal korral oli õppimine takerdunud.\nAjalehes oli avaldatud minu Euroopa Liidu suhtes kriitiline kiri, mille olin ajalehele saatnud. Tõnu ütles, et minu kiri on nii emotsionaalne. Selgitasin, et see on nooremana kirjutatud. Ma polnud saatnud lehele uut kirja, vaid olin võtnud vana teksti oma koduleheküljelt.\nLugesin Alviine vanadekodu päevikut. Ta kirjutas seal, et on vana 88-aastane naine. Ta lisas, et ta on elus eelistanud tundmatuid teid käia, mitte tagasi pöörduda. Sellise päeviku põhjal järeldasin, et ta oli tundnud vanadekodus koduigatsust.\nIstusime söögilauas. Sõin ära ühe portsu toitu, aga vahepeal oli valminud ka teist toitu, mistõttu tõstsin endale ainsa sööjana ka teise portsu. Viilutasin sardelli ära, aga kohe sööma ei hakanud, vaid tahtsin teha vaheaja ning eemaldusin lauast. Ühed vene mehed alles alustasid söömist. Üks arvas, et minu taldrikus olev toit on kõigile võtmiseks ja tõstis endale sealt natuke sardelliviile. Vaatasin, et tal oli enne seda oma taldrikus terve sardell olemas. Ütlesin vene keeles enda taldriku kohta, et see on minu oma. Kõndisin tagumisse tuppa. Seal hakkasid vanaema ja Siiri magama minema. Olin kavatsenud kõndida läbi tagaukse esikusse, aga ukse ees vanaema pesi. Ütlesin, et lähen teiselt poolt. Läksin kööki. Seal pesi Siiri nõusid. Minu taldrikut enam laua peal ei olnud. Küsisin Siirilt, kas tema sõi selle tühjaks. Ta vastas, et ta ei teadnud, et ma seda tarvitan.\nKuidas koroonaviirust vältida\nSaadeti edasi perearstide seltsi juhised:\nSoovitused vanemaealistele inimestele :\nº Kui keegi pereliikmetest on haigestunud, siis peaks ta kandma maski.. Maski kandmine on otstarbekas kahes olukorras: haigestunu peab kandma, et ta ei nakataks teisi inimesi ja samuti peaks kandma maski see inimene (hooldaja, tervishoiutöötaja), kes haigestunud inimest hooldab. Arusaadavalt ei ole igas peres maskid kättesaadavad, sellisel puhul peab haigestunud inimene rangelt kinni hoidma elementaarsest hügieenist: sage käte pesemine vee ja seebiga vähemalt 20 sekundi vältel, eraldi sööginõud, ühekordsed taskurätikud, mida ei tohi korduvalt kasutada jne.\nº Võimalusel võiks vanemaealised töötada eraldi kabinetis või vähemalt eraldi toanurgas teistest inimestest kahe meetri kaugusel."\nPühapäev, märts 15, 2020\nKirjutasin, et uue maleprogrammi neljanda tasemega jäi matš viiki. Eile võtsin sellest tugevama viienda taseme ja otsustasin tähelepanelikumalt mängida. Nüüd võitsin 2:0. Järgmiseks võtsin kuuenda taseme "kõrgem keskmine" ja mängisin temaga 1:1. Minu võidupartii oli selline:\n1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. Ob5 a6 4. Oc6 dc 5. 0-0 Re7 6. Rc3 Og4 7. h3 Of3 8. Lf3 Rg6 9. d3 Rh4 10. Lg3 Rg6 11. f4 Od6 12. f5 Lh4 13. Le3 Rf4 14. Od2 Lg5 15. Vf2 Ob4 16. a3 Oe7 17. Vaf1 0-0-0 18. Re2 Rh3+ 19. Lh3 Ld2 20. f6+ Vd7 21. fe Lc2 22. Vf7 Le2 23. Vf8+ Vf8 24. Vf8++\nAlgas tund. Ootasin, kas ma saan tagumises pingis Eriku kõrvale istuda. Aga ma ei saanud, sest sinna istus Peep nagu viimasel ajal. Pidin istuma teises tagumises pingis üksi. See oli vene keele tund. Õpetaja käis ringi ja kontrollis, kas kodused tööd on tehtud. Mulle tuli meelde, et mul on tegemata. See tuli sellest, et see anti teha eelmiseks korraks, aga siis ma kooli ei tulnud ja tänaseks polnud enam meeles. Vaatasin õpetaja töövihikusse kirjutatud hindeid. Mõnda kohta oli ta mulle kirjutanud kahe. Mõtlesin, et peaks selliste hinnete vastu protesteerima. Aga siis mõtlesin, et tegemata ülesande eest võib küll sellise hinde panna.\n"Vaba Eesti Sõna" 1968\n„Vaba Eesti Sõna“. 4. jaanuar – 20. juuni 1968.\nAasta 1968 valisin lugemiseks välja, kui ma veel uurisin kõigi revolutsioonide teemat, aga mõtlesin hakata uurima Tšehhoslovakkia teemat. Teadsin, et 1968 toimusid rahutused nii Tšehhoslovakkias kui ka Prantsusmaal, samuti veel mitmel pool mujal, nagu 12. klassi ajalootunnis jutuks oli. Valitud Ameerika eestlaste leht oli paksem kui varem loetud Austraalia eestlaste oma aastal 1960, kuid otsustasin, et ma ei loe sellepärast numbri kohta rohkem kirjutisi, vaid 25 numbrist igaühest 4 kirjutist. Otsustasin, et esimeses järjekorras loen Tšehhoslovakkia ning teises järjekorras Prantsusmaa teemat. Kolmanda eelistuse valisin välja vist alles lehte avades ja selleks sai Vietnami sõda. Neljas eelistus oli algul sõnastatud „kõik muu“, aga hiljem kitsendasin selle teemaks „eestlaste kultuur“.\nTšehhoslovakkia tolle aasta revolutsioonilisi sündmusi on hiljem tuntud Praha kevade nime all, aga need algasid tegelikult juba jaanuaris. Ajalehest selgus vähem tuntud tõsiasi, et idablokist ähvardas samal aastal lahkuda ka Rumeenia. Ajaleht seletab Ida-Euroopa riikide mässuliseks muutumist sellega, et kasutati võimalust, kui Nõukogude Liidu ja Hiina suhted jahenesid. Ajaleht on algul Tšehhoslovakkia arengute suhtes umbusklik, pidades neid paleepöördeks, mitte rahvarevolutsiooniks. Katkestasin lugemise enne liikumise mahasurumist, kui Nõukogude väge oli siiski juba Tšehhoslovakkia territooriumile mahasurumise ettevalmistamiseks viidud. Kuigi vahepeal oli leht selle riigi arengute suhtes optimistlikumaks muutunud, jääb viimaseks sel teemal loetud kirjutiseks siiski, kui üks ajalehe autoritest on pahane Ameerika ja Tšehhoslovakkia suhete paranemise pärast, arvates, et kommunistid jäävad kommunistideks. Ka Eestis on endisi kommuniste veel pärast omariikluse taastamist kritiseeritud, olen seda ka ise teinud.\nLehes üks kirjutis oli Tšehhoslovakkia rahast. Nagu taasiseseisvumisel ei saanud Eesti krooni päeva pealt kasutusele võtta, lootis ka Tšehhoslovakkia konverteeritava rahani jõuda alles viieaastase protsessi tulemusel.\nEesti taasiseseisvumist on nimetatud veretuks, aga on siiski kahtlustatud, et mõned poliitilised mõrvad vabadusvõitlejate suhtes veel viimasel hetkel toimusid. Selliseid asju juhtus veel pärast reformide teele asumist ka Tšehhoslovakkias. President Masaryki poja 1940. aastate surma kohta olen lugenud kommunismiaegsest kirjandusest, nagu see oleks olnud enesetapp, aga loetud ajaleht ütleb, et poliitiline mõrv.\nPrantsuse rahutused algasid hiljem ja streigid hakkasid ka enne Tšehhoslovakkia sündmuste lõppu Prantsusmaal vaibuma. Kuna rahutustes oli tähtis osa üliõpilastel, siis mulle tundus, et rahutustelaine vaibumine võis olla seotud ülikooli suvevaheja saabumisega. On teada, et lõpuks viisid need sündmused siiski Prantsuse presidendi vahetumiseni. Varem kuuldud kirjeldustest on jäänud meelde mässulised vasakpoolsed üliõpilased, aga lehe järgi toimusid ka vasaklpoolsete ja parempoolsete üliõpilaste kokkupõrked. Leht on Prantsuse mässuliste suhtes vaenulikum kui Tšehhoslovakkia omade suhtes. Püütakse näidata, et Prantsuse rahutused on kommunistide algatatud ja Nõukogude Liidu korraldatud. Nagu idablokis polnud tol aastal mässuline ainult Tšehhoslovakkia, loetleb leht ka lääneriikide puhul rohkem mässusid kui Prantsusmaa oma.\nLäänes oli Vietnami sõja vastaseid, aga eestlaste leht arvas, et kommunistidega tuleb sõdida. Loetud perioodi jooksul kaaluti nii Ameerika vägede Vietnamisse juurde viimist kui ka algasid samuti Prantsusmaa pinnal rahuläbirääkimised, kuigi Nixonit ei olnud veel presidendiks valitud. Pajur on rääkinud ajalooloengus, et Nõukogude aja kirjanduses kujutati Teise maailmasõja aegseid sakslasi mitte inimeste, vaid monstrumitena. Ka nüüd loetud ajalehest vaatasin, et ajakirjanikel ei ole sellist suhtumist nagu Sorokinil, kes püüdis näidata, et Teise maailmasõja ajal eri pooltel võidelnud riigid olid tegelikult üksteisele sarnased, mitte ainult totalitaarsed riigid, vaid ka demokraatlikumad.\nKirjutati nii väliseestlaste kui ka Eestis elavate kultuurist. Väliseesti luuletajatest kirjutati palju Marie Underist, keda kiideti ülivõrdes. Mõtlesin, et klassikuid võivad rohkem kiita need, kes ise pole selles valdkonnas teoseid avaldanud, muidu tundub nii mõnelegi autorile, et enda maitsele vastavad just enda teosed. Kodumaalt teatati lehes minu arheoloogist vanavanaisa surmast. Kodumaa tuleviku suhtes ennustati lehes samaaegselt nii iseseisvuse taastumist kui ka eestlaste oma maal vähemusse jäämist.\nMajja ning välja\nSõitsime autodega maanteel. Minu autojuht oli lastetu, aga ta püüdis sellepärast mitte halvemini juhtida. Rannas oli raske autoga sõita, sest seal oli alati liiva sees nii palju inimesi, et võimatu oli mitte auto rattaga nende nägusid puudutada. Eelmistel kordadel olidki näod pärast üle sõitmist nagu kriimulisemad olnud. Ohutum oli minna liiva seest vette. Olime ühes majas. Seal oli eriarvamusi, kuhu tuleks asju panna. Põgenesin majast, jooksin üle õue ja hüppasin üle aia. Ronisin ühe suure poe ukse kohal olevale katusele. Maja kõrval seisvad inimesed võisid mind märgata ja ma võisin katuselt alla libiseda.\nOstsin programmile täiendust\nKirjutasin, et tõmbasin endale võrgust maleprogrammi Chess 2020. Tasuta kättesaadavad olid selle kolm esimest tugevusastet. Esimest taset ma ei proovinud, teise ja kolmandaga võitsin kõik mängud. Kolmandaga, mida nimetatakse meelelahutusmängijaks, käisin vahepeal küll kaotusseisudest läbi, aga lõpuks panin iga kord mati. Ostsin endale varsti programmi ülejäänud tasemed ka juurde, makstes 17 eurot ja 90 senti. Raha tuli üle kanda Hollandi panka ja umbes kolm päeva hiljem olid programmi täiendused käes. Tundus, et need olid mul arvutis juba varem olemas, aga kirja teel saadeti parool, millega sai need käivitada. Hakkasin mängima nüüd neljanda tasemega, mida nimetatakse hobimängijaks. 12. tase olevat suurmeistri tugevusega, järgneb vist üks veel tugevam tase välises arvutis mängimiseks. Neljanda tasemega esimese mängu kaotasin ja teise võitsin. Seejärel läksin magama. Hommikul ärkasin kas telefonisõnumi, öösel mängimise või mingi muu põhjuse tõttu vara ja mängisin veel neli mängu. Kuue mänguga neljanda taseme vastu jäi seis 3:3. Mustaga sain ühe ja valgega kaks võitu. Mängud toimusid umbes välktempos ja ilma kellata. Kuues mäng inimene-arvuti oli selline:\n1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. Ob5 Rf6 4. 0-0 Oc5 5. Ve1 d5 6. Re5 Re4 7. d3 Of2+ 8. Kh1 Oe1 9. de Lh4 10. ed Od7 11. dc Oc6 12. Oc6+ bc 13. Ld7+ Kf8 14. Lf7++\nVahel räägitakse, et kes kaotusseisus kohe ei alistu, sellel pole alistumiskultuuri. Arvuti mängis aga kõik mängud viimase käiguni, nii ei tekkinud võitudes kahtlust ja sai realiseerimist harjutada. Ise ühes mängus materjalikaotuse tõttu alistusin.\nSain teada, et malet käiakse mängimas uues kohas. Aga teisel päeval mängiti ka vanas kohas edasi. Mõtlesin, et kui mul ei ole ettevalmistust, siis ma kardan kõiki vastaseid, aga kui mul on ettevalmistus, siis ma ei karda isegi Külaotsa. Ükskord ma mängisin Külaotsaga ja mõtlesin, et võimatu on kaotada. Mõtlesin, et ma panin koduleheküljele viimaselt turniirilt kaks head partiid, aga seda ma ei mäletanud, et samal turniiril tegin vist viigi ka Külaotsaga. Ärkasin. Mulle tuli meelde, et ma pole Külaotsaga mänginud, aga ma ei olnud kindel, kas ma ei saanud ükskord Kanepi vastu head tulemust.\nAuhinnad ja karistused\nJagasin pikal maleturniiril auhinnakohta. Minust eespool olijale anti juba auhind kätte. Rei läks tagantruumist vaatama, mida minu diplomile kirjutada tuleb. Seisin Kaunase puiestee hoovi tagaotsa lähedal ja vaatasin, kuidas vahepeal süüdimõistetuid karistust kandma viidi. Surmamõistetud pidid minema roomates ja vangi mõistetud käpuli, nii et vangivalvur neil seljas istub. Enne karistuse kandmise algust oli läbi viidud õppus, kus selgitati, kuidas tuleb kohale minna. Üks kaval vanamees, kes oli vangi mõistetud, kasutas ära valvurite omavahelist vastuolu ja pääses põgenema. Hakkasin naerma, mul oli hea meel, et mees alandamisest pääses. Sain küll teada, et ta on korterivaras. Mul tekkis kahtlus, et kui ma põgenemise üle rõõmustan, kas mulle antaksegi enam auhind. Aga Rei tuli ja andis mulle siiski diplomi. Sellele oli peale minu tänase koha kirjutatud ka minu varasematest saavutustest. Ma ei lugenud kohe kokku, mis oli kirjutatud. Mäletasin, et olen varem saanud seitsmendaid kohti, aga diplomil oleks seda nagu pisendatud, et olen saanud üks kord kaheksanda koha. Siis nägin, et mulle tundus siiski valesti, oli kiidetud hoopis, et tippturniiridel sai kohti 2.-8. Paul Keres.\n"Ajalooline Ajakiri" 1/2019\n„Ajalooline Ajakiri“. 2019, 1 (167). Peatoimetaja Janet Laidla. Toimetaja Liisi Karjus.\nEelmises numbris alanud peatoimetaja vahetumine on lõpule jõudnud. Nüüd on vahetunud välja ka teine toimetaja.\nEsikohal on numbris Peeter Kaasiku artikkel hävituspataljonidest aastal 1941. Ta kirjutab, et hävituspataljonide täpset isikkooseisu on raske kindlaks teha. Hiljuti lugesin, et sakslased arvavad, et on uuemal ajal nimeliselt kindlaks teinud suurema osa Dresdeni pommitamise ohvritest. Väeosa liikmete nimekirja kindlaks tegemine võiks ju olla kergem, sest pommitamises olid ohvrid juhuslikud inimesed, aga väeosa oli organiseeritud. Kuid Kaasik kirjutab, et liikvel on ka valeandmeid, sest Nõukogude ajal valetati ennast soodustuste saamikseks väeosa liikmeks.\nKaasik kirjutab, et mälestustest erinevalt dokumentidest ei tule täpselt välja, kes kellele allus. Mõtlesin, et Béla Kuni, Pilsudski või Medvedevi presidendiks oleku aegse Putini tähtsus võib vastupidi mälestustest paremini välja tulla, sest dokumentides võib formaalne auaste olla madalam kui tegelikult antud käskude hulk. Kaasik kirjutab, et kõik ei teadnud, kes oli nende täpne ülemus. Mõtlesin, et ega ma muude aegade kohta ka täpselt ei tea, millisest ülemusest mis on sõltunud, kui koolis olid direktor, õppealajuhataja ja klassijuhataja või ülikoolis õppetool, osakond, teaduskond, rektor ja kuratoorium.\nVadim Svjatkovski kirjutab 18. sajandi tollipoliitikast. Mäletan „Eesti ajaloo“ neljanda köite käsikirjast, et 18. sajand oli Eestis üks metsavaesemaid aegu ja metsa vähendas viinapõletamine. Artikli järgi veeti aga samal sajandil palju metsa välja. Siis ilmselt oli ka väljavedu üks metsade vähenemise põhjus.\nArtiklit lugedes tuli korduvalt meelde Robin Hood, kes müüs turul kõrgemast seisusest inimestele kaupa kõrgema hinnaga. Artiklist vaatasin kõigepealt, et 18. sajandil kehtestati kõigist seisustest inimestele samad hinnad. Aga edasi lugesin, et erinevatele kaupadele oli erinev tollimäär, riigile vajalikumal kaubal oli tollimäär soodsam. Riik võis mõne kauba konfiskeerida ka midagi vastu andmata. Kui röövel seda oleks teinud, oleks seda nimetatud röövimiseks.\nMäletan, et 1980. aastatel käänati kopikas-kopika-kopikat. Artiklis esineb aga väljend „pool kopikast“. See pole ühekordne trükiviga, vaid sõna „kopikast“ esineb neli korda järjest.\nOlen lugenud 1917. a. „Ristirahva Pühapäevalehte“, mis kirjutas luterlikult seisukohalt. Irina Pärt kirjutab sama aasta õigeusu kirikust ja avaldab nimetatud aasta õigeusklike dokumente. Nende kirjutamisaeg ulatub juba sinnamaale, kus Venemaal on võimu haaranud ateistid, aga kirjades ei tehta juttu kristlaste ja ateistide, vaid õigeusklike ja luterlaste võitlusest. Masaryk märkas juba enne Esimest maailmasõda, et Vene sotsiaaldemokraatia oli ateistlikum kui Lääne oma. Sorokin nägi tolleaegset pikaajalist põhivastuolu meelelise ja ideatsionaalse kultuuri vahel, mitte üksikute ristiusu harude vahel. Teises raamatus tõi Sorokin statistikat lühemaajalise revolutsiooniaegse abielulahutuste arvu kasvu kohta. Ajakirjast selgub, et lahutada võisid ka vaimulikud.\nKurmo Konsa kirjutab perfokaartidest. Artiklis kirjeldatakse, kuidas vahepeal arvutid ja juba enne seda inimesed leidsid informatsiooni selle täpse asukoha põhjal perfokaardil. Mäletan lapsepõlvest perfokaarte, aga tavaliselt ei kasutatud neid artiklis kirjeldatud viisil, vaid pigem tavalise kirjutamispaberi või siis pealekleepimispinnana. Artiklis kirjeldatakse aga, kuidas tänu leiutamistegevusele on informatsiooni töötlemine järjest kiiremaks läinud. Rahvaarv kasvas, aga rahvaloenduse andmete läbiuurimine kiirenes. Mõtlesin, et võibolla siis oli põhjendatud ka ülikooli õppeaja lühendamine, võibolla on muutunud võimalikuks ka kiirem õppimine. Inimese aju ei arene nii kiiresti kui masinad, aga psühholoogia avastused peaksid leiutama ka kiiremaid õppimismeetodeid. Uuringud küll näitavad, et inimeste keskmine IQ on mugava elu tõttu langema hakanud, aga võibolla mitte õppimisest enam huvitatud tippudel.\nVarem on mulle meelde jäänud, et Teine maailmasõda aitas arvutite kasutuselevõtmisele kaasa. Artiklis aga kirjutatakse, nagu sõda oleks perfokaartide alal midagi pidurdanud. Võibolla see on omavahel kooskõlas, et prioriteedid läksid teise kohta.\nTeatati, et üks inimene laseb naaberhoovil ühes punktis mürgist ainet lendu. Hakati põgenema. Mina põgenesin roomates. Kui ma tegin seda nii aeglaselt, võidi mulle just kallale tulla. Üks tüdruk ütles, et linnas on ikkagi ohutum elada kui maal. EKRE oli teatanud valitsuskoalitsioonist lahkumisest ja samal ajal kritiseerinud ühte oma liiget, mistõttu saadi aru, et ta partei lahkub valitsusest vastuseisu tõttu sellele oma liikmele. Aga nüüd üks EKRE liige andis uue intervjuu, et selle liikme pahateod on tühiasi, peapõhjus lahkumiseks on, et üks teine valitsuskoalitsiooni partei pooldab vabriku ehitamist, mille reostus oleks üle 100 protsendi. EKRE-lane ütles, et selline asi pole kooskõlas eesti rahva tahtega. Mõtlesin, et võidakse öelda, et kui seda vabrikut ei tehta Eestisse, peab sama asja lihtsalt kuskil mujal tootma. Vana Helme ütles oma poja kohta, et poeg on targem kui isa. Hoidsin silmi kinni ja pead laua peal. Üks vaimulik laulis laulu, kus korrutati sõna halleluuja. Ta tuli minu laua juurde, et mind lauluga äratada. Kritiseeriti vanausulisi, et need olid ühes tekstis toonud ajalooliselt esimese juhtumina, kui ühte asja oli teinud esimene vanausuline, mitte selle, kui seda tegi veel varem esimene eestlane.\nRäägiti, et ühes telesaate ajal on wc-st palju inimesi läbi käinud. Ma ei saanud aru, kas seda oli ka näidatud, kuidas nad wc-s käisid. Öeldi, et saatejuht käib iga saate lõpu poole enne basseinist kõrgemale korrusele minemist wc-s.\nOlin vannitoas ja tapsin klaaspurke. Selleks võtsin järjest purke kätte, lõin neile noa kaela sisse ja asetasin need seejärel valmis purkide koha peale. Mõtlesin, et mul on löömisliigutus juba selge. Aga pärast seda mõtet lõin kohe ühte purki valesti. Talle ei tulnud auk kaela sisse, vaid põhja. Mõtlesin, et sellest pole ka midagi, sest ma ei keeragi purki põhja peale, vaid kallan vedeliku teisest otsast välja. Ema ütles, et ta viskas mu särgid ära. Ma ei teadnud, kas ta särkide all mõtleb purke või mõtlebki särke. Aga tundus, et ta mõtleski särke. Mõtlesin, et saan uued vihikud asemele osta. Ainult et ma ei tea, kus neid praegu müiakse. Vanasti müüdi toidupoes, aga ma ei tea, kus praegu. Siis tuli meelde, et praegu müiakse neid paberipoes.\nMul oli märkmik, kuhu olin kirjutanud huvitavaid asju. Aga vaatasin, et see on vaid kirjutamise ajaks, kaua see märkmik ei säili, sest kirjutatud sõnad on hakanud juba laiali valguma. Mõtlesin, et enne kui tekst loetamatuks muutub, teen lehekülgedest fotod. Mõtlesin, et võibolla see laialivalgumine pole paberi, vaid kirjutusvahendi viga, kahest kirjutusvahendist on laiali valgunud ainult üks. Siis vaatasin, et mõnes kohas siiski teine ka natuke. Olin sellesse märkmikusse kirjutanud muuhulgas palju Oudekkist. Olin kirjutanud läbisegi päriselt juhtunud asju ja fantaasiat. Olin märkmikut emale lugeda andnud. Nüüd andis ta selle mulle tagasi ja kiitis märkmiku sisu. Ma ei mäletanud ise täpselt, mida ma olin kirjutanud, seetõttu ma ei teadnud, mida ema minu kohta teada sai.\nVanasti mängisin malet programmiga Chessmaster, versioon oli vist 2000. Võrdsetel tingimustel oli see minust tugevam, aga kui võtsin käike tagasi, õnnestus mul ühe tasemega kõik mängud võita. Programmi kõige nõrgem koht oli, et ta ei arvestanud lõppmängus ette, et ma saan lippu minna. Vend tõmbas mulle ka kaks flopikettatäit muid tasuta maleprogramme, mida ma eriti proovida ei jõudnud. Arvutiga male mängimine lõppes sellega, et uuematel arvutitel ei olnud flopiketta seadet, aga mul olid programmid ketastel.\nEelmine nädal mängisin keskkonnas vint.ee kahel õhtul inimestega, aga ei õnnestunud mängida muud kui välku. Mõtlesin, et pooldan pikemaid ajakontrolle, proovin hankida võrgust tasuta uusi programme. Ühe programmiga hakkasin mängima, aga siis see hakkas käituma nagu viirus. Kui ma seisust õigesti aru sain, siis kaotasin kvaliteedi, aga pärast seda ei lasknud programm mul enam käiku sooritada ega ka midagi muud teha, vaid hakkas iga liigutuse peale varese häält tegema. Kustutasin selle arvutist ära. Tõmbasin endale teise programmi Chess 2020, mille kolm esimest taset olid tasuta, aga need olid kõik liiga nõrgad. Tugevamate tasemete saamiseks peaks raha maksma, aga enne ostmist ei tea, kui tugevad need on. Ma olen kuulnud, et tänapäeval hinnatakse programmi Fritz, mida vist tasuta ei saa.\nHitler, Mussolini ning Inglismaa ja Prantsusmaa riigijuht jalutasid neljakesi haljasalal. Neid kimbutasid lõvid. Hitler ütles, et varasemal ajal lõvid ei hammustanud, aga nüüd on hakanud hammustama.\nMagasin öösel. Vahepeal ärkasin üles ja muutsin elektroonilise äratuskella seadeid. Sellega kaasnesid piiksud. See segas Hennul magamist. Vabandasin.\nOlin õppehoones. Üks magistrant kirjutas avalduse, et ta tahab õppeaega pikendada, aga lubab, et teist korda ta seda ei pikenda. Pidin ka õppeaega pikendama. Lootsin, et pikendamise viimane tähtaeg ei ole veel käes. Sõitsin trepi käsipuust kaugemat osa mööda trepist alla, et enne selle teise magistrandi kaitsmise algust wc-s käia.\n10 mälestust reisist Pihkvasse:\n1. Kuigi paigutan selle sissekande välismaa rubriiki, valitseti reisi ajal nii Tartut kui ka Pihkvat Moskvast.\n2. Sõitsime Pihkvasse algkooli ajal A ja C klassi ning nende klassijuhatajatega laevaga mööda Emajõge ja Peipsi järve.\n3. Esimesel katsel sõitsime ainult Peipsini, seal oli udu, mistõttu pöördusime tagasi.\n4. Teisel katsel jõudsime Pihkvasse pärale.\n5. Pihkvat nähes hakkasin valmistuma laevast väljumiseks, aga õpetaja ütles, et me sõidame linna vahel veel tund aega.\n6. Pihkvas olid müügil Kalevi kommid ja Tartu õlletehase limonaad, ainult üks kommisort oli selline, mida ma Eestis müügil polnud näinud.\n7. Müügil olevatest kaupadest huvitas mind kuubik, mis oli aga ostmiseks liiga kallis.\n8. Ühel C-klassi poisil oli raha kaasas rohkem kui õpetajal.\n9. Reisilt Pihkvasse omandasin Pihkva linnakaardi, mida ma hilisemal ajal pole enam näinud.\n10. Laevas üks tüdruk rääkis, et tema teada Pihkva kuulus varem Eestile, aga mina teda ei uskunud.\nLäksin koos endast nooremate ajalooüliõpilastega teise linna ekskursioonile. Püüdsin nende välimust meelde jätta. Mõtlesin, et ma võin küll välimuse meelde jätta, aga kui ma kedagi teist sarnast näen, hakata ikka kahtlustama, et see on õige inimene. Rühm jagunes kaheks. Suurem osa rühmast läks ühes suunas, aga kaks inimest teises suunas. Läksin väiksema rühma järel. Mulle hakkas tunduma, et need on võõrad inimesed, aga läksin siiski nende järel ja teist rühma poleks enam leidnud.\nRuumis oli klassikaaslasi. Jäin Arieliga kahekesi. Esialgu ta väga ei kiusanud. Ta rääkis, et ükskord ta soris mu kotis. Läksime kaubanduskeskusesse. Arvasime, et seal tuleb ronida ühest redelist. Aga kui me seda tegime, siis müüjad ütlesid, et see redel ei ole ronimiseks mõeldud. Seejärel läksime trepist, mis kindlasti oli käimiseks mõeldud. Selles poes oli nii suur kaubavalik nagu paradiisis. Aga teooria järgi kui elu oli väga hea, siis pidi järgmises faasis järgnema revolutsioon. Hakkasidki juba esimesed mässu tundemärgid ilmnema.\nMeil olid käinud külalised. Avastasin, et nad on mu hambaniidi lõpuni välja tõmmanud. Kerisin selle sisse tagasi, aga kahtlesin, kas seda saab veel tarvitada, kui see on vahepeal määrdunud.\nMõtlesin kirjutada, et ma ei saa oma juhendaja artiklitest aru, ta kasutab irooniat. Ma olin ka nooremana kasutanud, aga enam mitte. Juhendaja oli minust vanem, aga kasutas endiselt.\nKoroonaviirus levib kehakontakti kaudu ja sellepärast ei taha klubisse kätt suruma minna. Praegu on nakatumise tõenäosus Eestis veel suhteliselt väike, aga see peaks järjest suurenema. Mul on psüühikahäirete tõttu muidu ka raske klubis kohal käia, seetõttu mõtlesin, et mängiks hoopis võrgus malet, ma ei kavatse malega tegelemist päris lõpetada. Ma olen varem ka vahetanud, kus klubis ma mängin. Kui koroonaviiruse vakstiin välja töötatakse, võib ehk jälle turniiridel kohal käima hakata.\nOlen ka varem võrgus mänginud. Mäletan, et ülikooli bakalaureuseõppe ajal ei teinud ma endale esimest elektronposti aadressi kirjade lugemiseks ega kirjutamiseks, vaid võrgus male mängimiseks. Kas tol korral mängida õnnestus või mitte, selles ma pole enam kindel. Magistriõppe ajast mäletan küll, et siis ma ühes ingliskeelses võrguklubis mängisin. Kirjutasin ühe päeva mänguelamuste kohta luuletuse, mis on veel umbes meeles. Aga see oli kuskil umbes aastal 2003 või veel varem, vahepeale lõpetasin nii võrgus inimestega kui ka koduse maleprogrammiga mängimise täielikult ja mängisin kas elavate inimestega või üksi.\nEile liitusin võrguklubiga vint.ee, kus saab mängida erinevaid lauamänge. Kasutajanimeks valisin Simo77 nagu on ka blogi nimes. Kõigepealt tahtsin proovida Fischeri malet, aga sellel lehel oli mängijaid vähe ja kellegagi mängu alustada ei õnnestunud. Siis läksin tavalise male osakonda. Seal oli mängijaid rohkem. Tegin ettepaneku mängida 10 minutiga, aga ei leidnud soovijaid. Esimene vastane, kes oli nõus minuga mängima, eelistas ajakontrolli umbes 5 minutit. Olin nõus, aga esimeses mängus mul ühtegi käiku teha ei õnnestunud. Mõtlesin, et see tuleb vist sellest, et arvutis pole javat. Alistusin, tõmbasin endale java programmi ja läksin klubisse tagasi. Alustasin teise mängijaga uut mängu sama ajakontrolliga, aga esialgu nuppude liigutamine ikkagi ei õnnestunud. Kui umbes kaks minutit viiest oli juba ära tiksunud, siis mõtlesin välja, et ei tule mitte ainult hiirt sõrmega liigutada, vaid ka nuppu vajutada. Mängu lõpuks oli mul juba mõtlemisaega rohkem. Vahepeal käisin õhtusööki söömas ja pärast seda mängisin mitu partiid veel ühe kasutajanimeta vastasega. Tüüpiline mäng oli selline, et algul ei suutnud ma kohmaka käega nuppe nii kiiresti liigutada kui vastased, aga siis sain parema seisu ja vastane hakkas pikemalt mõtlema. Peale esimese käikudeta mängu võitsin esimesel päeval vist kõik mängud. Erinevalt kolmemõõtmelisest klubist ei rikkunud see ei eelneva ega järgneva öö und.\nMängisin pikal maleturniiril. Vastane oli üks vana mees. Mul oli parem seis ja vastane lõpuks alistus. Ma polnud kindel, mis oleks mängu tulemus olnud siis, kui ta poleks alistunud. Üks tüdruk rääkis mulle, kes on minu järgmise vooru vastane, mis avanguvarianti ta mängib ja miks see variant ei ole tegelikult hea. Tüdruk hakkas nutma, et ma ei kuula. Kui andsin mõista, et kuulan, siis rääkis ta ilma nutmata lõpuni. Järgmises voorus mängiti ühel laual nii, nagu tüdruk oli soovitanud, aga soovitus lükati ümber. Vaatasin pealt, kuidas üks mees ja naine mängisid. Naine mängis valgetega ja viis ühe nupu kaugele ette. Nii jäi tal seis arendamata ja nupp läks kaotsi. Lõpuks oli naine nuppudest lage. Ta kaotas ajaga. Teatati, et see vana mees, kellega ma enne olin mänginud ja kes oli pärast seda mängukohast lahkunud, on nüüd surnud.\nKolmapäev, märts 04, 2020\nHea klubis istuda\nKõndisin mööda maanteed ja jäin ühe kiriku ukse kõrvale seisma, vaadates teele. Selgus, et kirikud ei ole enam nii sageli avatud kui varem. Üks kirik oli sagedamini kui teine.\nOlin teel malemängukohta. Raatuse tänava kooli juures jäin seisma, sest ei mäletanud, mis teed edasi tuleb minna. Olin seda teed korduvalt käinud, aga enam ei mäletanud. Varem olin vist läinud koolimaja taha ja jõudnud sealt Roosi tänavale. Aga täna keerasin Jaama tänavale, kuigi see ei olnud nii vaikne kui Roosi tänav. Edasi kõndides mõtlesin siiski, et autorohkemal tänaval ongi parem kõndida, sest siis ei kosta välja, et mul pole sammud osavad. Jõudsin klubisse kohale. Seal juba mängiti. Naised mängisid tavaliselt tagumistel laudadel, aga üks mees ütles, et kõik naised on tugevad. Ma täna turniiril ei osalenud, sest olin unine. Istusin niisama tugitoolis ja kuulasin klubihääli. Täna oleks muidu võinud osaleda, sest Anto oli kohal just täna, tavaliselt teda ei olnud. Aga mõtlesin, et maleklubis on niisama ka hea istuda. Võiksingi siin käia ka nendel kordadel, kui ei mängi. Mõtlesin, et teeme mittemängijatega koosoleku, kus arutame, kuidas poodi asutada. Leidsin, et poes võiks müia häid asju - hapukoort, õunapüreed, banaani ja magusat šokolaadi. Teel kodu poole mõtlesin, et võiks olla ka kantrimuusikat. Aga mõtlesin, et ma kuulan liiga palju kantrit, sest ma teiste mulle meeldivate stiilide nimesid ei tea, neid on rohkem. Mõtlesin, et teel klubisse võisin vaadata, kuhu ma välja jõuan, aga koju minnes pean minema õiget teed, sest kodusid on ainult üks. Tahtsin keerata diagonaalsele teele, aga nägin seal koera, seetõttu ütlesin, et seda teed ma ei lähe. Siis nägin, et koer on ketis, mistõttu siiski läksin. Vana naine jalutas keti otsas kahte koera. Koertest möödudes läksin kaugemasse tee äärde, et nendega mitte kokku puutuda. See tegi naisele nalja. Koerte kett oli siiski nii pikk, et neid maad mööda kõndides ei olnud võimalik vältida, seetõttu tõusin möödumishetkeks lendu.\nOtsisin internetist välja, et Oudekkil on üks aadress ka Kerstini nimega. Ühtlasi sain teada, et viimasel ajal on ta endale võtnud veel kaks uut eesnime. Arvuti seest tuli üks detail välja. Hakkasin seda tagasi panema. Siis keerasin selle ümber, et see tuleb panna teist pidi. Kui oleks vale pidi pannud, siis vist oleks arvuti lühisesse minna võinud.\nÜks poiss suhtles kahe tüdrukuga, aga mõlemad olid viimasel ajal ühte teist poissi eelistama hakanud. Esimese poisiga nad suhteid siiski täileikult ei katkestanud. Poiss mõtles, et need tüdrukud ise ka ei tea, keda nad tahavad. Nii võis nooruses olla süngeid hetki.\n„Tuna. Ajalookultuuri ajakiri“. Nr. 3/2019.\nRääkisin ühele mehele, et loen ajalooajakirjad tervikuna läbi. Ta soovitas, et ma ei loeks, vaid vaataks enne, mis teemad mind huvitavad, muidu ma väsin ära. Lugesin siiski taas tervikuna ja erinevalt hiljuti loetud romaanist ühtegi igavat lehekülge ei leidnud. Ei lugenud ainult ingliskeelseid kokkuvõtteid.\nViimasel ajal kardetakse uue haiguse levikut. Sellisel ajal on päevakohane lugeda ajalooteostest varem esinenud rasketest aegadest. Selles ajakirjanumbris on juttu Vabadussõjast, avaldatud on ühe osaleja Aleksander Pääsukese päevik. Ta arvestas, et võib sõjas surma saada, aga ei mõelnud nii palju haavata saamise ja invaliidistumise võimalusele. Mõnel pool on olnud juttu, et surmaga silmitsi seistes jookseb inimesel kogu eelnev elu silmade eest läbi. Selles päevikus siiski varasemat elu ei meenutata, vaid kirjutatakse viimase hetke sündmustest. Päeviku autor ei kirjuta niivõrd hirmust lahingu ees, kuivõrd igavustundest lahingute vaheajal. Hitler ei saanud Teise maailmasõja ajal unerohuta magada ega varem vaimselt võimekas Napoleon Moskvas viibides lugemisele keskenduda, avaldatud päeviku autoril magamise ja lugemisega raskusi ei ole. Pealkirjas nimetatakse dokumenti mälestusteks, aga minu meelest on see päevik, sest on osatud täpsed kuupäevad kirja panna. Pealkirja järgi on sisuks põgenemine Tartust Tallinna Vabadussõja algul, aga tegevus läheb tegelikult välja aega, kui Eesti vägi on vastupealetungil. Muuhulgas nimetatakse Plaani küla Munamäe lähedal, kus olen kaks korda spordilaagris olnud. Päeviku järgi asus seal mõis, mõisahoone peale ma laagris viibimise ajal ei mõelnud.\nRasketest aegadest on ka Jüri Kivimäe artikkel Paul Johanseni tegevusest aastal 1939, kui taani päritolu ja sakslasega abielus olnud ajaloolane Eestist Saksamaale välja rändas. Kivimäe arvates oli Johansenile raske, et ta ei saanud Eestis varem toimunud konkursil soovitud professorikohta, kui see ka polnud Eestist lahkumise põhjus ähvardavate repressioonidega võrreldes. Mõnele inimesele võib professorikohast ilmajäämine raske olla ja Johansen taotles samasugust tööd hiljem ka Saksamaal, aga ma küll eelistan kirjatöö tegemist suuliste loengute pidamisele. Selliseid inimesi on kindlasti rohkem, hiljuti keegi põhjendas ühelt ametikohalt tagasiastumist sellega, et palk olevat liiga suur.\nJaan Undusk kirjutab Enn Tarveli raamatust ja imestab, et Tarvel on varem leidnud, et „Läti rahva eluraja“ viideteta kirjutamise meetod ei ole tänapäeva teadusele sobiv, aga kirjutanud hiljem ka ise viideteta raamatu. Võibolla Undusk sai siiski Tarvelist valesti aru, võibolla Tarvel tänapäeva mitte sobivast rääkides oli samal ajal tänapäeva suhtes kriitiline?\nHulk autoreid on kirjutanud kollektiivse kaastöö teemal, kuidas nad ajalookirjanduse aastapreemia saajat otsustasid. Kuskilt mujalt lugesin hiljuti, et kellegi arvates on ilukirjanduse auhindu parem jagada üheliikmelistel žüriidel, et vastutus ei hajuks. Ka „Tuna“ kirjutist lugedes tekib kahtlus, et kui öeldakse, mis on ühes raamatus kõige huvitavam, kas see on ikka kõigi allakirjutanute arvates. Aga ilmselt ajaloopreemia puhul on kollektiivne žürii vajalikum kui ilukirjandusauhinna puhul, sest peab hindama ka erinevate teemade faktide paikapidavust, mitte ainult emotsionaalset lugemiselamust.\nMarten Seppel kritiseerib varem teises ajakirjas ilmunud Rootsi aja teemalist artiklit, kus arvati, et mõisakohtud olid Eesti ajal olemas veel ka Rootsi aja lõpul. Seppel leiab, et oli küll kodukari, aga mõisakohtuid enam ei olnud. Võibolla selles artiklis on põhiline sõna täpsustamine, kodukari mõisakohtuks nimetaja on võibolla muus osas asjatundlik.\nToomas Hiio essee sarnaneb Jaan Lombi ajaloolistidesse saadetud kirjadega, et loetletakse, millised ümmargused aastapäevad ühe aasta jooksul on. Mõtlesin, et sünnipäeva tähistab inimene iga aasta, aga kui muid aastapäevi tähistada ainult ümmargustel aastapäevadel, siis pole see nii harjunud tegevus ja võib ümmargune aastapäev erinevalt isiklikust mitteümmargusest sünnipäevast tähistamata jääda.\nSula algas juba eile, kuigi ilmateade oli algul lubanud laupäevaks veel jahedamat ilma kui reedel. Ilmateadetes eriti ekslik oli see, et eilne "Postimees" lubas trükivea tõttu eilseks Tartus +25 kraadi. Tõde jäi vahepeale. Eile õhtul langes kraadiklaas taas miinusesse, et täna hommikul sulaga jätkata. Hommikul aknast välja vaadates nägin teiselt poolt, et lund on juurde sadanud, kõnnitee on läinud üleni valgeks. Aga natuke aega hiljem oli pool kõnniteed uuesti must, mistõttu otsustasin, et suusatama minna tuleb võimalikult kiiresti. Eile eelistasin vahelduseks kõndimist.\nPärast ülekäigukoha hoiatussignaali üleeilset kritiseerimist häiris see mind täna natuke vähem. Võibolla oli asi osalt ka selles, et täna oli autosid rohkem ja need summutasid hoiatusi.\nRada, mida ma üleeile tegin, tundus täna suuremalt jaolt alles olevat. Kahtlesin ainult, kas tõesti mina tegin nii sirget. Vahepeal rööpad ka katkesid, sest lund oli tarvitatud lumememme tegemiseks. Mõnes kohas muld või liiv paistis, aga see tallaalust karedaks ei teinud. Üleeile enne mind olemas olnud rajaosa oli viinud ühes kohas liivakasti servast üles, see oli natuke raskemini sõidetav koht. Aga täna viisid teised rööpad liivakastist ringiga mööda ja kasutasin neid. Vahepeal oli toimunud jutuajamine, milles mulle räägiti, et paaristõukeid saabki kasutada ainult tasasel maal, kus natuke ülespoole kallakut on, seal on vajalikud juba vahelduvtõuked. Kanali ääres kallakut ei ole, aga eelmine kord värskes lumes ilma rööbasteta osas ka paaristõuked ei sobinud.\nEelmine kord piirdusin ühe ringiga, aga täna tegin kaks. Esimesel ringil oli mõni koht natuke valus, aga teiseks ringiks enesetunne paranes. Vaatasin vahepeal ka kanali pinda. Sellel oli täna midagi vee ja jää või lume segu taolist. Nüüd on sel talvel kaks korda suusatatud, olin kartnud juba halvemat.\nSeisime koolimaja koridoris ja ootasime õpetaja tulekut. Tajusin kahe tüdruku kohalolekut paremini kui teiste ootajate. Üks tüdruk palus, et ma läheks esimesele korrusele ja laseks kella tundi, sest korrapidaja ei olnud seda ettenähtud kellaajal teinud. Hakkasingi trepist alla minema. Trepil tuli mulle vastu õpetaja, mistõttu pöörasin ringi ja kella laskma ei läinud. Läksime klassiruumi sisse. Mina sisenesin viimasena. Valisin, kella kõrvale ja millisele toolile istuda. Valisin ühe tooli välja. Mõtlesin, et sisenen klassiruumi viisakuse pärast viimasena, aga vastutasuks on see, et mulle jäetakse kõige halvem tool. See tool oli liiga väike. Siis vaatasin, et ma pole ainus, kellel selline tool on, mulle nähtavasti alguses see ainult tundub halb tool. Õpetaja rääkis ja kirjutasin tema juttu üles. Mul olid kõik vihikud täissaamise piiril, seetõttu kirjutasin erinevad lõigud erinevatesse vihikutesse, kust veel ruumi leidsin. Kirjutasin peenikese käekirjaga, et rohkem mahuks. Mõtlesin, et unenägudes olen arvanud, et vihikuid tuleb kodust juurde tuua, aga tegelikult saab neid tuua ka kooli lähedalt poest.


10 näpunäidet tõhusaks artikliturunduseks internetis | artiklid.eu\nArtiklid.eu»Artikliturundus»10 näpunäidet tõhusaks artikliturunduseks internetis\n10 näpunäidet tõhusaks artikliturunduseks internetis\nAutor: Gabriel Valdoja\nArtikliturundus iseenesest on mainekujunduse ja suhtekorralduse klassika, jalgratast ei ole vaja leiutada. Internetiturunduse ning SEO kontekstis on artiklite kirjutamisel ja levitamisel mõned eripärad. Siin 10 näpunäidet , mis aitavad sul internetis artikliturundusest maksimumi võtta:\n1)\tKirjuta erinevaid artikleid. Ära kopeeri, kirjuta originaalartikkel igale erinevale artikliturunduse veebilehtedele. See nõuab küll rohkem tööd, ent tasub end ära. Otsingumootorid püüavad sama sisuga lehti mitte indekseerida, seepärast ei ole korduvalt avaldatud artikli koopiad üldjuhul otsingumootorites leitavad. Indekseerimata lehtedelt saadavatel linkidel puudub kahjuks väärtus.\n2)\tSisu loeb. Ära kirjuta ainult otsingumootoritele, kirjuta ikka eelkõige lugejale. Paku talle väärtuslikku informatsiooni. Any publicity is good publicity reegel küll kehtib, ent nii nagu artiklite abil on võimalik oma mainet eksperdina tõsta, saab suure hulga sisutute tekstide avaldamisega ka reputatsiooni kahjustada. Lugeja kulutab oma aega, paku talle selle eest midagi väärtuslikku.\n3)\tKirjutades inimestele arvesta ka robotitega. Kui artikli pealkiri ning sisu sisaldavad õigeid märksõnu, võib ka artikliturunduse veebis avaldatud tekst saavutada otsingumootorites head positsioonid ning tuua su kodulehele sel teel täiendavaid külastajaid.\n4)\tParim artikli pikkus on orienteeruvalt 500-700 sõna. Kui öelda on palju rohkem, kirjuta ühe pika asemel parem mitu lühemat artiklit, vastasel korral ei ole tekst internetis kõige lugejasõbralikum. Ära kirjuta ka palju lühemalt – oluliselt lühem tekst jääb sisuliselt hõredaks ning vähem 250 sõna puhul ei pruugi otsingumootorid teksti indekseerimiseks piisavalt kaalukaks pidada.\n5)\tÄra unusta, et internetis inimene mitte ei loe, vaid skaneerib teksti. Kasuta lühemaid lauseid, liigenda tekst lõikudeks, rõhuta. Vajadusel lisa vahepealkirjad.\n6)\tKui avaldad artikli ka oma kodulehel, lisa mujal avaldatud versiooni juurest kindlasti viide ka konkreetsele originaalversiooni lehele. Kui sama sisuga tekst esineb erinevates veebides, püüavad otsingumootorid tuvastada originaalversiooni ning annavad sellele kõrgeima väärtuse. Kui viitad artikli juurest näiteks ainult oma veebi avalehele, võib otsingumootor pidada originaaliks artikliturunduse lehel avaldatud eksemplari ning su kodulehe PageRank ning ning nähtavus otsingumootorites kannatab.\n7)\tÄra viita oma veebist artikliturunduse lehele tagasi. Linkide vahetamine devalveerib otsingumootorite silmis sealt saadud viidet oluliselt.\n8)\tVõimalusel lingi oma kodulehele artikli põhiteksti seest, mitte ainult autoriinfo osast artikli alt. Google annab teksti seest antud viidetele suurema kaalu kui lehe alaosast saadud linkidele. Mida lähemal teksti algusele link asetseb, seda suurem on tema väärtus SEO seisukohast.\n9)\tVõimalusel kasuta oma kodulehele viitamisel alati ankurtekstiga linki. Näiteks link meie firma kodulehele märksõnaga internetiturundus oleks meile SEO askepktist palju väärtuslikum, kui lihtsalt viide veebiaadressile http://www.frontpage.ee või firma nimele Frontpage OÜ. (artiklid.eu lehel kahjuks teksti sisse ankurtekstiga linki paigutada ei saa).\n10)\tKui postitad väga palju artikleid erinevatesse veebidesse, varieeri kindlasti kodulehele viitavate linkide ankurteksti. Liiga palju ühe märksõnaga linke teeb su veebi lingiprofiili ebaloomulikuks ning võib käivitada Google spämmifiltrid. Tulemuseks võib olla karistus ja kodulehe positsiooni parandamise asemel saavutad hoopis positsiooni langemise otsingumootorites. Kuni paarikümne artikli korral seda muret ei ole, ent kui tõeliselt hoogu satud, tasub pisiasjades hoolikas olla.\nGabriel Valdoja on internetiturunduse agentuuri Frontpage juhataja. Artikli algversioon on avaldatud Frontpage ajaveebis.\nSõnade arv: 510


Asendusliikmed piima kartulipuder - Tips for you - Tipsed.Com\nlisame piima kartuliputru ei ole ainult maitse, kuid struktuur, samuti. Harold McGee, autor "On toidu ja toiduvalmistamise," selgitab, kui kartulid on pehmed, rakud paisuvad ja eraldi, luues kuiv ja kohev tekstuur.Kattes tüki vedelik ja rasv, kartul tuleb kokku, et luua tõrgeteta kartuliputru armastatud kui garneering.Kas sa lihtsalt otsa piima, ei saa tarbida piimatooteid tervislikel või isiklikel põhjustel, või, otsite midagi uut proovida, palju asendajaid olemas piima kartuliputru.\nKui piimatoodete tarbimine ei ole probleem, proovige asendades kõik või osa piima koor.Poolik, kerge ja raske koor kõik tööd, kuigi seda kõrgem rasvasisaldus silmatorkavam maitse. Alusta veerand kogus piima sa muidu kasutaksid ja lisage asenda järk-järgult, kuni jõuate soovitud konsistentsi ja maitse. Hapukoor annab Torkab ja rikas alternatiiv piima.Lisa umbes 1/2 tassi hapukoort ühe tassi piima algne retsept;kohandada vastavalt maitsele.Veel Torkab al\nternatiivi, proovige asendades pett juures 1-to-1 suhtes.Rõõsk koor, lisada ühe tassi £ 3 kartulit, pakub luksuslikku asenda rikas kartuliputru.Alternatiivina lisada 1/4 tassi instant rasvavaba piima pluss 3/4 tassi vett kartulid olid keedetud aseainena iga tassi piima.\nKui eelistad mitte-piimatoodete asenda piima kartulipuder, valida taimset piima, nagu soja, riis, kaer, kanepi või mandlipiimaga.Asendada need valikud 1-to-1 suhtes. kaaluma, lisades ekstra supilusikatäis või kaks vegan või rikkamad kartuleid, et paremini jäljendada rasva piima. iga erineva asendajad toob oma maitse ja kartul maitseb rohkem mullane või hull, sõltuvalt teie valik.Kookospiima võib ka asendada, kuid lisada kookospiima maitse, mis võib Luotaantyöntävä mõned maitseid.\nasendusliige kana või köögiviljapuljongit piima rikaste kartuliputru.Vali tugev puljong täis naatriumi kõige maitse, soovitavalt omatehtud või kvaliteetset brändi ja asendada see on 1-to-1 suhtes. Kasutades puljong piima asemel lisab kasu lõigata rasva roog, mistõttu on hea valik, kui sa vaatad oma kalorite tarbimist.\nVary maitse ja tekstuur kartulipuder segades ja sobitades piimaaasendajate. kasutamine nii puljong ja koor, või lisada Tilk hapukoor kõrval poolik.Lisa köögiviljapuljongit ja sojapiima võrdsetes osades.Proovige asendada rõõsk koor ja kerge kreem üle-the-top dekadentlik garneering.Tõsta tahes asendajad, lisades ekstra maitse, nagu röstitud küüslaugu või värskelt hakitud salvei.\nFood and Wine: kartulipuder\nHead isu: Retseptid: Sinu kartulipüree on hea.Neid on parem\nThe New York Times: Kas hea nondairy asenda võile ja hapukoor?


Elise et moi Kupongi ja sooduskoodid Juuni 2022\nElise et moi Kupongid Juuni 2022\nKülasta Elise et moi\nAktiivne Elise et moi kupongi ja promo koodid Juuni 2022\nElise et moi: Lucky Kuldne budistlik sõrmus €9.00\nOsta ja saada õnnelik kuldne budistlik ring €9.00 juures Elise et moi.\nElise et moi: Lucky buda käevõru Jaoks €11.76\nPood ja saada õnnelik buda käevõru eest €11,76 juures Elise et moi.\nElise et moi •Registreerumine\nElise et moi: Registreeru uudiskirjaga eripakkumiste ja tutvustuste jaoks\nElise et moi Ametlik veebisait\nKuidas kasutada Elise et moi kupongikoodi?\nValige ülaltoodud kupongikood, mida soovite kasutada. Näiteks kui otsite 10% allahindlusi tellimusi, Elise et moi siis leidke meie veebisaidilt kupongi kood ja klõpsake koodi avaldamiseks nuppu Hangi kupongi.\nKopeerige kupongikood, mis kuvatakse teile. Sa pead seda koodi ja lisada see ostukorvi Elise et moi eemaldada osa maksumusest kogu tellimuse ja saada allahindlust.\nLeidke esemed, mida soovite osta, Elise et moi ja lisage need ostukorvi. Kui olete lõpetanud sirvimise ja valmis ostma, liikuda sammule 4 allalaadimiseks oma allahindlust.\nSamm 4: Sisestage kood Elise et moi kassas\nNüüd, kui teil on kupongi kood kopeeritud, lihtsalt kleepige see kasti Elise et moi veebilehel, mis ütleb allahindlust, promo, kupongi või sooduskoodi kassas.\nElise et moi Raha säästmise näpunäited\nSiin on mõned suurepärased näpunäited ja nipid ekstra kokkuhoid aadressil Elise et moi:\nAlati külastage ja kontrollige LoveCoupons.ee viimaseid raha säästmise kupongi koode ja tehinguid Elise et moi enne ostu lõpetamist.\nLiitu Elise et moi uudiskirjaga, et saada parimaid pakkumisi, raha säästmise soodustusi ja eksklusiivseid tehinguid otse oma postkasti.\nKindlasti vaadake müügi pakkumised ja soodushinnaga osa Elise et moi veebilehel viimaseid tutvustusi ja sooduspakkumisi.\nJälgi Elise et moi sotsiaalmeedias, et olla kursis oma uute saabujate ja pakkumistega.\nRegistreeru LoveCoupons.ee uudiskirjaga meie viimaste iganädalaste kupongide jaoks brändidele nagu Elise et moi ja palju muud\nKuidas ma saan kupongikoodi Elise et moi?\nMeie meeskond siin LoveCoupons.ee veeta tundi iga päev otsivad parimaid Elise et moi kupongikoode. See tähendab, et kui seal on Elise et moi kupongikood saadaval, on hea võimalus LoveCoupons.ee meeskond püüab oma parima loetleda see siin sa kasutad. Vaadake meie nimekiri pakkumisi eespool parim Elise et moi kupongi koodid oleme leidnud.\nKuidas lunastada oma Elise et moi allahindluskoodi?\nSkaneerige meie kupongikoodide nimekirja ja klõpsake nuppu „Hangi kood”. Ekraanil kuvatakse kood ja Elise et moi veebisait avaneb uuel vahekaardil. Sisestage Elise et moi kassasse kupongikood ja teie allahindlus rakendatakse automaatselt.\nKuidas kasutada kupongikoodi aadressil Elise et moi?\nLoveCoupons.ee Meeskond kulutab palju aega, kogudes parimaid ja viimaseid Elise et moi kupongikoode. Meeskond püüab ka loetleda, kuidas kasutada Elise et moi kupongide koode. Loe sisu meie meeskond kirjutab rohkem üksikasju.\nKui tihti Elise et moi vabastatakse sooduskoodid?\nTäname, et külastate LoveCoupons.ee oma hunt Elise et moi kupongi ja kupongi koodid ja muud raha säästmise pakkumised. Loodame, et üks meie 3 Elise et moi kupongid ja pakkumised Juuni 2022 aitavad teil säästa raha oma järgmise ostu. Külastades LoveCoupons.ee võite olla kindlad, et meie meeskond on otsinud kõrge ja madal, et leida kõik saadaval olevad Elise et moi pakkumised. See hõlmab Elise et moi sotsiaalsete kontode, nagu Facebook, Twitter ja Instagram, külastades blogisid ja foorumeid, mis on seotud Elise et moi, ja isegi kontrollides teisi top kupongi saite hiljemalt Elise et moi kupongi koodid.\nKui shopping online Elise et moi, see on hea mõte alati külastada meid siin LoveCoupons.ee enne kui olete lõpetanud oma tellimuse. LoveCoupons.ee Meeskond päästa meie külastajaid tuhandeid naela iga kuu, millest paljud ei teadnud Elise et moi sooduskoodid olid kättesaadavad enne meie saidi külastamist. Nüüd sa tead, kui lihtne on salvestada meie promo ja kupongi koodid, järjehoidja LoveCoupons.ee ja alati kontrollida meid enne kui kassasse. Elise et moi\nKui otsite rohkem kui lihtsalt Elise et moi kupongikoode, LoveCoupons.ee pakume siin tuhandete teiste populaarsete kaubamärkide ja jaemüüjate kuponge ja allahindlusi. Vaadake meie Elise et moi seotud kauplusi või külastage meie kodulehte, et otsida meie andmebaasi tuhandeid kupongikoode.\nElise et moi Saatmise teave\nElise et moi laevade kogu maailmas\nUmbes Elise et moi\nElise et moi on online trendikas ja trahvi ehteid edasimüüja.\nBränd kirjutab kättesaadavuse, kvaliteedi ja loovuse koosolekule, pakkudes ehete kogumit, mida pidevalt uuendatakse taskukohaste hindadega.\nSiin LoveCoupons.ee, me tahame säästa raha kõikjal saame. Nii et miks me otsime ja kogume kõik viimased raha säästmise kupongi koodid, promo koodid, allahindlus koodid ja pakkumised Elise et moi leiame.\nLoveCoupons.ee on siin, et aidata teil venitada oma raha natuke kaugemale. Nii et enne kui lähete üle Elise et moi veebisaidi, heita hea pilk kõik meie raha säästmise pakkumised, et näha, mida saate salvestada.\nElise et moi Sotsiaalmeedia ling\nPakkumised Elise et moi viimati uuendatud: 11 Aprillil 2022\nKategooriad seotud Elise et moi\nSarnane Elise et moi\nElise et moi Pakkumised\nParimad Elise et moi kupongi koodid, allahindluskoodid, Promo Codes, Pakkumised ja pakkumised leiate aadressilt LoveCoupons.ee


Õpetajate Leht 8. detsembril : Õpetajate Leht\nÕpetajate Leht 8. detsembril\n6. dets. 2017 - Kommenteeri artiklit\nEndine õpilane, endine õpetaja, endine spordiajakirjanik, Tallinna ülikooli kommunikatsioonijuht ja isa Sulev Oll kirjutab: „Tänu sellele, et ma ei pidanud normi täis jooksma, põsed punased ja silmad pisarais, olen ma terve elu spordi lähedal seisnud.” Ja jätkab: „Kas ei oleks olnud ja oleks ka praegu üllam, kui igaühelt nõutaks tema võimete põhjal? Jah, kõlab nagu kommunism, aga veelgi enam nagu õiglus.”\nSoome Instituudi juhataja Anu Laitila rääkis Õpetajate Lehele soome keele õppimisest Eesti koolides, riigieksamist, Põhjamaade väärtustest, Tallinna-Helsingi tunnelist ja rahvatantsust. Ta selgitas ka vajadust pöörata rohkem tähelepanu meie venekeelsele elanikkonnale. „Kui ei oska või ei saa teineteisest aru siis, olgu pealegi, räägime inglise keelt, sest parem on rääkida inglise keelt kui üldse mitte rääkida,” räägib Laitila eestlaste ja soomlaste omavahelisest suhtlemisest.\n„Minu eesmärk on alati olnud keeleõppe kaudu avardada kultuurilist silmaringi. Juba esimestes tundides viisakusfraase õpetades juhin tähelepanu näiteks sellele, et soomlastel on kombeks rohkem tänada kui paluda,” ütleb Tallinna Lilleküla gümnaasiumi õpetaja Madean Altsoo.\n„Üha rohkem on ülikoolide eneseanalüüsi sugenenud eestlasele omast enesepiitsutust,” täheldab SA Archimedese all tegutseva Eesti kõrg- ja kutsehariduse kvaliteediagentuuri (EKKA) juhataja Heli Mattisen. Seevastu on tudengid oma õpingutega liigagi rahul ega tea, mida ülikoolist tegelikult saada võib.


Eesti lood: Viirusekandur | ERR | Digihoidla\nAvaleht → Elu → Eesti lood → Eesti lood: Viirusekandur\nEesti lood: Viirusekandur\nKalev Rajangu on Viljandi orelimängija ja hauakaevaja, radikaalne kunstnik ning karismaatiline lektor, vabamõtleja ja provokaator, keda peetakse nii geeniuseks kui ka hulluks. Järjekindla naistekütina süüdistab ta traditsioonilist perekonda inimkonna kõigis hädades. Kuid erakuelul ei ole pakkuda Kalevile piisavalt väljakutseid. Ta otsustab süsteemi õõnestama hakata süsteemi enda vahenditega, kuulutama oma sõnumit kõige mõjukamale auditooriumile. Andres Maimiku ja Rain Tolki dokumentaalfilm elab kaasa tema triumfidele ja nurjumistele sellel raskel kuid huvitaval teel. Tootja Kuukulgur Film.\n00:00:00 Eesti lood + Logod + Lühisünopsis Filmi nimi Võitlusvälja laienemine Eraklik vabamõtleja ja karismaatiline esineja, organist ja hauakaevaja Kalev Rajangu, keda mõned peavad geeniuseks ja mõned hulluks, avastab ükspäev, et ta on siiani ühe erakonna nimekirjas. Kuna Kalevi maailmavaate juurde kuulub poliitika, ideoloogia ja süsteemi, mida ta nimetab nakkuslikuks suguhaiguseks, vältimine, siis ta läheb partei peakontorisse, et ennast lõplikult poliitikast lahti haakida. Kuna valimised on aga lähenemas ning erakondadel on vaja nii liikmeid kui värskeid ideid, siis üritatakse Kalevit aga ümber rääkida. Kui sügavale poliitilis-ideoloogilistesse paisetesse aga härra Rajangu puurdub sellel kafkalikul teekonnal? Film võtab vaatluse alla konfliktse olukorra, mis juhtub siis, kui poliitiline-demokraatlik aktivism kohtub totaalse anti-establishendiga ja küsib mis on eetiliselt ausam tee: kas proovida võim enda kätte tagasi saada ja üritada muuta süsteemi seestpoolt inimnäoliseks, või hoida sellest eemale nagu pidali\n00:00:31 Kalev Rajangu (subt: MUUSIK / MODELL / KUNSTNIK / KURAATOR / LEKTOR / KULTUURILOOLANE / HAUAKAEVAJA) Kalevi mõtted – teel kirikusse, kirikus orelit mängides (subt: Pilistvere pastoraat). TIITER: VIIRUSEKANDUR Kalevi mõtted: kultuurilugu...\n00:04:03 Kalev Rajangu artikkel. Priit Simson (subt: Eesti Päevalehe arvamustoimetaja" ja Krister Paris (Eesti Päevalehe arvamustoimetaja) teevad ülevaate Kalevi taustast.\n00:04:28 Kalev Rajangu loeng üliõpilastele (subt: Ööülikooli salvestus Viljandis). KATE: Paul Kondase maalid.\n00:05:12 Peeter Lauritsa (subt: fotokunstnik) ja Kalev Rajangu vestlus. Kalevi mõtted: hea lektor.\n00:05:57 Priit Simson (subt: Eesti Päevalehe arvamustoimetaja" ja Krister Paris (Eesti Päevalehe arvamustoimetaja) loevad Kalev Rajangu artiklit.\n00:07:04 Galeriinäitus Raul Rajang (subt: Kunstnik, Kalevi vend). KATE: Raul ja Kalev Rajangu performance "matuserongkäik", mille raames kantakse kunstniku majast näitusesaali läbipaistev plastkirst alasti mehega (subt: Raul Rajangu / Kalev Rajangu Superluminous Beach Funeral Transformance Pärnu 2015).\n00:09:58 Kalev Rajangu taotleb Tallinna Linnavalitsuses luba kunstiprojektiks Vabaduse platsil. Kalevi mõtted Eestist.\n00:11:31 Kalev Rajangu teeb Viru keskusele koostööpakkumise. (Raul ja Kalev Rajangu performance läbipaistev plastkirst alasti mehega).\n00:13:16 Kalev Rajangu kaevab hauda, vestleb kalmistu juhatajaga ja mängib kirikus orelit. Kalevi mõtted: hauakaevamine ja müstika.\n00:16:20 Kalevi läbirääkimised Maarjaga. Raul Rajangu / Kalev Rajangu näitus (subt: National Prayer Breakfast. Pneumatic Flesh Transformance Tallinn, Vaal galerii 2015). Kalevi mõtted seksist, monogaamiast, armastusest Kate: Kalev korteris kahe naise seltsis.\n00:21:29 Kalevile tehakse näomassaaži ja grimmi.\n00:22:15 Liisi Eesmaa valib Kalevile riideid.\n00:22:59 Kalev Rajangu esinemine Rotary Klubis (subt). Kalev vastab Meelis Pai küsimusele "Mis on elu mõte?"\n00:26:26 Kalev Rajangu ja Vello Salu (subt: Vello Salum Pilistvere pastoraadi kommuuni asutaja. Vello salum sureb 30. novembril 2015). Pilistvere pastoraadi noortekommuuni nimetab Kalev “family'ks”.\n00:27:35 Kalev ateljees, kaevab hauda (subt: Viru Keskus lükkas tagasi Kalevi koostööpakkumise. Tallinna Linnavalitsus ei andnud luba kunstiprojektiks Vabaduse platsil. Eesti Päevaleht ei avaldanud Kalevi artiklit. Kalev Rajangu otsib endiselt intellektuaalseid väljakutseid.)\n00:28:20 ETV ident 2016


REISIJUHT TÜRGIS | Vaata, milline Antalya tegelikult välja näeb ja mida seal teha saab - Reisijuht\nREISIJUHT TÜRGIS | Vaata, milline Antalya tegelikult välja näeb ja mida seal teha saab\nTürgi lõunaranniku kuurortlinnades on suvitanud väga paljud eestlased ja kindlasti on aktiivsemad ka sealseid kuurortlinnu külastanud. Loomulikult on Türgis vabalt võimalik puhata ka oma hotelli territooriumilt lahkumata, aga siis ei saa ka teada, et nende kuurortide lähedal linnades leidub põnevaid ajaloomälestisi ja palju muud vaatamisväärset.\nReisijuht käis maikuus läbi mitmed Türgi lõunaranniku linnad, ka need Eesti puhkaja jaoks kõige tuttavamad nagu Kemer, Side, Alanya ja Antalya. Kuna viimane neist on üks tuntumaid rahvusvahelisi turismikeskusi, mida külastab igal aastal miljoneid turiste, siis seepärast just selle linna varjatud aarded seekord kõrgendatud tähelepanuga üle vaatasimegi.\nAntalya asub Vahemere ääres mägede vahel ja on rajatud üle 150 aasta enne meie aega — kui panna see võrdlusse näiteks konkureerivate eestlaste lemmikute Egiptuse kuurortlinnade Hurghada või Sharm el Sheikh'iga, siis Antalyaga võrreldes on need rajatud põhimõtteliselt eile. Väga rikkalik ajalugu on ka teistel eespool nimetatud Türgi praegustel kuurortlinnadel ja kõigist nendest leiab ohtralt ajaloomälestisi.\nAntalya tuntumateks vaatamisväärsusteks on Hadrianuse värav ja Yivli-Minare mošee, mida ümbritsevad pidevad turistidehordid. Kuid linnas on ka palju ilusaid vaikseid tänavaid, ägedaid restorane ja väga põnev on vaadata ka inimesi — peamiselt muidugi kohalikke. Kuna Antalyas elamist ja ka sinna reisimist saavad endale lubada ainult rikkad türklased, siis paljud neist näevad välja kui moelavalt alla astunud. Türgi moodsad naised on burkad edasi arendanud kauniteks maani kleitideks, mis paistavad tihti välja kui hetk tagasi moedisaineri nõelasilmast tulnud. Neid kaunilt riietatud naisi näeb Antalya tänavatel tihti endast ja üksteisest pilte tegemas. Hidžaabi kandmine on muutunud samuti vabaks ja loominguliseks ja neid näeb Türgi lõunarannikul aina vähem. Ei ole ka nii, et kui sul on range perekond, siis pead hidžaabi kandma — Antalyas näeb tihti õhtustamas suuri perekondi, kus koos 3-4 põlvkonda mehi ja naisi, kellest viimased on riietatud kõik erineval moel, üks kannab hidžaabi ja teine lehvitab oma läikivaid lokke.\nMuidugi saab otse linnas ka rannas käia. Antalya vanalinnas nimega Kaleici asub armas väike rand nimega Mermerli Beach. Sinna ei pruugi küll igal ajal päevitamistooli saada, sest need on turismihooajal pidevalt hõivatud, kuid korra end vette kasta ikka saab — ja mis saaks olla parem vaheldus kuumas linnas seigeldes kui värskendav suplus puhta veega Vahemeres.\nKui linnas uidates kõht tühjaks läheb, aga restoranis istuda ei viitsi, siis ka sellele probleemile on lahendus. Kogu linn on paksult täis kebabiputkasid, jäätiseputkasid, värskelt pressitud mahla putkasid, lisaks leidub iga saja meetri peale vähemalt kaks rannakarbimüüjat — need on siin äärmiselt soodsad. Mulle meeldib aga alati Türgis süüa seesamiseemnetega üle külvatud saia nimega simit, mida müüakse iga nurga peal. See on rõngassai, mis mõnes kohas ka lõigatakse laiupidi pooleks ja pannakse heldelt võid vahele ja see maksab 3 liiri ehk umbes 17 eurosenti. Ilma võita variant on ilmselt veelgi odavam, aga kui midagi saab süüa võiga, siis miks peaks seda iialgi sööma ilma võita?\nAntalyas asub ka Euroopa suuruselt teine akvaarium. Kõige suurem on Lissabonis, olen ka seal käinud ja see oli tõesti võimas. Kui palju neid Euroopa suuruselt teisi akvaariume olemas on, ma täpselt ei oskagi öelda, sest hiljuti käisin Poema del Mar akvaariumis Gran Canaria pealinnas Las Palmases, mis oli väidetavalt samuti Euroopa suuruselt teine — sellest saad lugeda SIIN. Eks vist oleneb sellest, kuidas neid akvaariume täpsemalt mõõdetakse. Ma ise seekord mõõtma ei hakanud, aga nii palju võin öelda küll, et Lissaboni okeanaarium on ikka julgelt võimsam kui kõik teised, mida elus külastanud olen (ja neid on palju) ja ma ei pea silmas seda, et seal on rohkem kalu või et see on lihtsalt pindalalt suurem, vaid pean silmas kohapeal tehtava teadustöö ja -uuringute mahtu ning tegevust liikide säilitamise alal.\nSiin ka mõned pildid Antalya akvaariumist:


Ilm läheb lähipäevil senisest vihmasemaks - Rohegeenius\nIlm läheb lähipäevil senisest vihmasemaks\n9. okt. 2021 kell&nbsp19:04\nEsmaspäeva öösel on vahelduva pilvisusega sajuta ilm. Puhub edela- ja lõunatuul 5-11, rannikul puhanguti kuni 15, saartel 17 m/s. Sooja on 2-8, Eesti lääneservas kuni 11 kraadiu, Kagu-Eestis on temperatuur kohati 0 kraadi lähedal. Päeval pilvisus tiheneb. Lääne-Eestis sajab mitmel pool vihma. Puhub edela- ja lõunatuul 5-12, puhanguti 14, rannikul kuni 18 m/s. Sooja on 7-12 kraadi.\nMärksõnad: ilmaprognoos, ilmateade, ilmateenistus, vihm\nEeloleval nädalal pöörab ilm külmaks\nÖösel tõuseb tuul, lähipäevil õhusoojus väheneb ja pühapäeva öösel võib olla miinuskraade


ESTO Reunion pidu - Estonian World Review\nESTO Reunion pidu\nLaupäeval, 9. juulil avasid Piret Kreem-King koos abikaasa Billiga kõikidele eestlastele, nende peredele ja sõpradele oma Bradford-West Gwillimbury’s asuva kodu väravad, võõrustades suurejoonelist pidu, mis korraldati ESTOde meenutamiseks. Oli ju Pireti isa Robert Kreem ESTOde mõtte algataja ja juht ning järgmisel suvel saab esimesest ESTOst 40 aastat.\nKokkutulnute auks lehvisid suured Eesti lipud ning pererahvas oli ametis õhtusöögi valmistamisega, milleks oli pig roast. Terve päeva jooksul jätkus tegevust nii suurtele kui väikestele. Piret peab juba enam kui 20 aastat oma kodu juures ujumis- ja puhkekompleksi nimega Splashy’s, kus ta korraldab ujumistunde, programme igas vanuses lastele, sünnipäevapidusid, lastelaagreid ja palju muud. Samas on siseujula ja eraldi majas asuv mängupark. Nii olid selgi päeval lapsed pidevas tegevuses: ujumas, ronimas, täispuhutavas hüppelossis kargamas jne. Kogu aja töötas ka jäätisemasin, mida nautisid nii suured kui väikesed.\nKülalisi oli kindlasti üle 60, oleks võinud enamgi olla, aga suvised nädalalõpud on paljudel juba ammu planeeritud ja järgmisel päeval algasid ka suvelaagrid. Aga need, kes tulid, said kindlasti toreda elamuse osaliseks. Rahvast oli lähemalt ja kaugemalt, isegi USAst. Kohtusid paljud lapse- ja noorpõlvetuttavad, mõned polnud üksteist isegi mitukümmend aastat näinud. Pireti ema Mai Kreem meenutas ESTOsid ning sedagi, kui väikesed olid esimese ESTO ajal mõned tänased pidulised. Kogu aeg täitis õue eesti muusika – Piret oli äsja Eestist saabunud ning palju CD-sid kaasa toonud.\nÜritus oli plaanitud kahepäevasena, kuna telkimisruumi oli kohapeal piisavalt. Kes tahtis, läks õhtul linna tagasi, aga oli ka neid, kes öömajale jäid. Kindlasti oli kõikidel pidulistel tore ja rõõmus tunne, et selline vahva asi teoks sai.\nSuur aitäh Piretile ja Billile ning Maile, kes selle toreda peo korraldasid!