Turistina temperamentses Türgis (1 osa) - EEVA naistekas\nTEEMA: Turistina temperamentses Türgis (1 osa)\nTuristina temperamentses Türgis (1 osa)\t10/11/2007 00:00\t#1\nMeie sihtkohaks sai Türgi üks populaarsemaid kuurortlinnasid Alanya. See on väike, umbes 300 000 püsielanukuga Lõuna-Türgis Vahemere ääres asuv linn, kus elu keeb vaid hooajal- aprillist oktoobrini, aga see-eest ööpäev läbi.\nLegendi järgi kinkis Rooma imperaator Marcus Aurelius just selle linna oma kallimale Kleopatrale pulmadeks. Tehes armsamale niivõrd väärika kingituse, märkas juba tema paiga hingematvat ilu, mis aastas miljoneid turiste sinna puhkust veetma kutsub.\nJa seda, mis külalisi Alanyasse tõmbab, on palju- mahe kliima, otse sügavsinisesse merre langevad Tauruse mäed, linnas ja linna lähedal asuvad vaatamisväärsused, metsik ööelu.\nTegelikult võiks seda nimekirja veel jätkata. Alanyas leiab omale meelepärase tegevuse nii noor kui vana, peab vaid piisavalt pealehakkamist ja avastamishimu olema.\nAga tagasi meie juurde. Sellest, et Türgi mehed hoiavad oma rahvuslikku temperamenti kõrgel, sain aru juba Antalya lennujaamas, kui erinevalt sõbrannast pidin oma passi ulatama meessoost piirivalvuri näppu. Andmete kontrollimisest enam huvitas teda minu nimi, perekonnaseis, mitmendat korda ma Türgis olen, kus peatume, kauaks jääme ning kuidas aega sisustada kavatseme. Sellele järgnesid komplimendid ilusate silmade ning kena naeratuse kohta ning kogu komejant päädis telefoninumbri küsimisega, mille andmisest ma siiski loobusin. Küll kerge kartusega, et selle peale saadetakse otse piirilt tagasi ...\nJärgmised seitse päeva tõestasid, et sealsete käitumismallide järgi on tegemist pigem reegli kui erandiga. Meiega üritati lähemat tutvust sobitada nii hotellis, restoranides, ööklubides kui lihtsalt rannas päikest võttes. Kellele taoline tähelepanu ei meeldi, õpib seda üsna kiiresti ignoreerima ning mõistab esimeste päevadega, et iga võõra vastu ei maksa viisakas olla ning kõigile teretamistele ning küsimustele vastata.\nValge nahavärviga naine saab kohalike meeste käest igal sammul nii palju meelitusi, et võimatu on end mitte kõrvust tõstetuna tunda. Eesmärk sellel kõigel on enam-vähem üks- meelitada turist enda poodi ostma, oma restorani sööma või temaga lähemalt tutvust sobitada, tagamõttega öö voodis lõpetada.\nNii et neile, kes otsivad puhkuseromantikat, on Türgi õige koht. Kohalik mees kannab sind kätel, paneb naise tundma kui printsessi, kuid hoolimata ilusatest sõnadest ja igavese armastuse vandumisest oleks naiivne mõelda, et mees naise lahkudes pisaraid valama jääb. „Pole minu süü, et nad kõik minema sõidavad ja mind maha jätavad,“ kommenteeris sellist käitumist üks Türgi noormees.\nTänu sealsetele meestele õppisin ära oma esimesed türgikeelsed fraasid. Sain üsna ruttu selgeks, et kui mõni neist küsib "Benimle evlenir misin?", siis on kõige mõistlikum vastata "Hayır". Ehk siis tõlgitult, kui mõni mees sind endale naiseks palub, tasuks talle eitav vastus anda.\nÖeldakse, et kui sa pole kohalikult kaupmehelt petta saanud ning külastanud Hamami ehk traditsioonilist Türgi sauna, siis pole sa Türgis käinudki. Kirjutagem selle püha lihtsameelsuse arvele, aga tõmmata lasime ennast juba enne seda, kui Alanyasse kohale jõudsime, käies ühes väikese küla ostukeskuses kolme parfüümi eest välja sellise summa, mida siinkohal nimetada ei julgegi. Ainukene lohutus selle juures oli, et kogemus maksab ka midagi ...\nKuurortlinnas on puhkaja ainukene, kes raha sisse toob, sellepärast üritatakse turismiärist maksimumi võtta ning igal sammul püüab keegi midagi müüa, pakkudes oma kaupa müstiliselt kõrgete hindadega. Tingimine käib Türgis elustiili juurde ning tagasihoidlikule põhjamaalasele võib see esialgu ehmatav tunduda.\nPealegi oskavad müüjad ägedalt žestikuleerides ja südamepõhjani solvumist teeseldes turistile rääkida sellest, kuidas ta tingimuse tulemusena kauba vaheltkasu saamata ära annab ja tema naine ja lapsed nälga jäävad. Loomulikult ei ole see tõsi. Ükskõik kui palju esialgsest hinnast odavamalt ta ei müüks, kasu saab müüja alati. Ilmselt rohkem, kui me arvata oskame.\nAlanya (nagu ka teiste kuurortite) tänavakaubandus on üles ehitatud maailmakuulsate disainerite toodete võltsingute müümisele originaalide pähe. Leidub muudki, kuid turukauba vahel jääb see varju. Eesti internetiportaalides müüdavad „firmarõivad“ pärinevadki suuresti just Türgist ning mul hakkab iga kord valus, kui vaatan, milliseid summasid selle saasta (pole liialdus, sest kaubal ei ole kvaliteeti ollagi) eest välja ollakse nõus käima.\nKauplused on avatud täpselt nii kaua kuni inimesi tänavatele jagub. See tähendab, et peaaegu ööpäev läbi, mõni paneb oma putka uksed varahommikul paariks tunniks kinni. Millises teises kohas saaks hommikul kell neli ööklubist tulles minna poodi sokke ostma? Kaubavalik mitmekesistub oluliselt mägedes ning kohalike elurajoonides, kus pakutakse traditsioonilist käsitööd, ehteid ja maiustusi.\nTürgist tasub kindlasti osta nahka ja kulda, sest viimane on vaid 2% suuruse käibemaksu tõttu tunduvalt odavam kui meil. Aga ostukohta tuleb jällegi hoolega valida ning kauba ehtsuses võib kindel olla vaid nendes poodides, mis on riikliku kontrolli all ning kus antakse toodega kaasa garantiisertifikaat.\nMärkimist väärib kindlasti kaupmeeste anne erinevaid keeli õppida. Paljud neist suhtlevad vabalt inglise, saksa ja vene keeles, kuid polnud harvad needki korrad, kui meid tervitati fraasidega „tere tulemast“, „kuidas läheb“ ja „mis sinu nimi on.“ Tõsi, rohkem peeti meid siiski soomlasteks või venelasteks.\nAlanyas toimub kord nädalas reedeti kohalik turg ehk bazar, kust meie giid kindlasti läbi jalutada soovitas. Bazar võtab enda alla mitte vaid ühe tänava vaid terve kvartali ning seal kauplevad kohalikud oma aiasaadustega- peamiselt pakutakse imemaitsvaid köögi-ja puuvilju, mis eemal mägedes kasvatatud ning maheda kliima tõttu on eriti mahlased.\nKõigist turgudest on see ainukene, kus turistil pole sünnis kaubelda vaid tuleb müüjale peo peale laduda täpselt selline summa nagu too küsib, sest bazari peamisteks klientideks on kohalikud, kes oma nädalasi toiduvarusid täiendavad.\n27/11/2007 22:41\t#2\n28/11/2007 16:06\t#3\nLehekülje loomise kiirus: 0.45 sekundit


Hedvig Hanson: minu teekond eestluse juurde – Edasi - Innustav ja hariv ajakiri\nHedvig Hanson 23. veebr. 2018 Kiri\nPean tunnistama, et marurahvuslus on minust kaugelt mööda läinud. Olen elus pigem hoidunud sini-must-valge lehvitamisest, pateetilistest lauludest ja välisest suurustamisest ses plaanis. Mu kodumaa-armastus on olnud vaiksemat laadi. Kui võrrelda loodusega, siis mitte nagu mässav meri, vaid pigem nagu rohtunud metsatee, mida mööda harva käiakse, aga kui, siis sügava tunde ja austusega…\nMa sündisin Eestis, Tartus, eesti ema ja eesti isa tütrena. Kasvasin Eesti väikelinnas koos vanaemaga. Üksiku lapsena uitasin mööda metsi ja jõeäärseid, mul oli palju vabadust. Ajal kui meie riigil polnud veel vabadust.\nMu kodus ei räägitud Eesti asjast, ei peetud salaja jõule, mu pööningul ei peidetud sini-must-valget lippu. Mu vanavanemaid ei küüditatud ja keegi mu perest ei kannatanud otseselt Nõukogude režiimi ajal. Tõsi, hiljem kuulsin vanaemalt siiski, et mu vanaisa olla sõdinud saksa sõjaväes ja pidi elukohta vahetama ning asuma tööle lihttöölisena…ja veel hiljem kuulsin isalt kui väga eesti mees oli mu teine vanaisa, kes veel elu lõpus võttis osa Kaitseliidu noorkotkaste tegemistest ning sõja-aastail oli Narva pataljoni võitleja. Ta maeti uhkelt, püssipaukude saatel.\nAga mu lapsepõlv oli poliitikavaba. Mu vanaema kasvatas minusse töökust ja ausust. Olin kohusetundlik koolis ja muusikakoolis ning ülejäänud aeg oli mul vaba, et viibida looduse keskel ning kuulata muusikat. Mu muusikaline maitse oli hoopis teistlaadi kui see, mis eestlased kuulasid. Tõsi, mulle meeldisid ka mõned eesti laulud, aga peamiselt olin haaratud muusikast, mida mu ema kuulas. Rhythm & Blues.\nKa kohustuslik rahvatantsutund koolis oli mulle vastumeelt – need rahvariided tundusid võõrad ja rasked ning tantsud tuimad.\nNii et võin tunnistada – minus oli lapsena minimaalselt eestimeelsust!\nKaheksakümnendate lõpus hakkasid toimuma sündmused, mis olid mulle üsna arusaamatud – mind haarati tuttavate poolt isegi kaasa Balti ketti, seisin siis seal kusagil Läti piiri kandis, aga muud suurt ma ei mäleta, olin siis 14-aastane. Selle aja laulvad massiüritused läksid minust mööda. Mina uitasin ikka oma maailmas ja vist isegi kartsin veidi neid ühislaulmisi, kus laulud olid minu jaoks liiga teise energiaga…\nKui peaksin välja tooma oma peamised mõjutajad lapsena, vastaksingi et Eesti loodus ja Rhythm & Blues. Üsna kummaline komplekt, eks.\nOma kodu armastasin ma väga. Ma ei aimanudki lapsena, kui väga. Hüpates ajas edasi, kui lõpetasin keskkooli ja alustasin iseseisvat elu ning hakkasin avalikult esinema, oli mul tõtt-öelda vaid üks soov. Ja see polnud sugugi Eestiga seotud. Tahtsin hoopis minna Ameerikasse, oma hingemuusika maale. Loomulikult oli see utoopiline ja illusoorne unistus. Aga siinne muusika ei liigutanud mu hinge ja see tundus olevat ainus tee tookord.\nNii kogusin endale reisiraha esinemistega ja ühel päeval sõitsingi. Olin siis 19-aastane. Uskusin oma ameerika unelmat. Reaalsus jõudis minuni väga ruttu – looduse keskel ja vabana kasvanuna, ei olnud New Yorgi suurlinn see keskkond, kus ma oleksin võinud kauem olla. Korra hiljem käisin ka L. A.-s, et saada kinnitust tundele – see pole minu jaoks, olgugi, et “mustade muusika” oli mu hingekutse.\nAga oli veel teine kutse. Mis osutus palju tugevamaks. Loodusrahu ja kodu kutse. Ameerikas olles igatsesin valusalt oma kodu, metsa, vanaema, eesti keelt…Pealegi, see muusika on ju afro-ameeriklaste pärusmaa ning trügimine karjääriredelil valimata vahenditega ei olnud mu olemusele sobiv. Ma valisin kõhklemata Eesti. Mäletan selgelt, kuidas suurest, masse täis New Yorgi lennujaamast jõudsin vaiksemasse Rootsi lennujaama ja siis lõpuks Tallinna lennujaama, kus justkui polnudki kedagi…see oli 1994. aastal. Aga kui õige tunne see oli – jõuda tagasi koju!\nRhythm& Blues jäi mu hinge kripeldama siiski, selle muusikaga polnud mul Eestis miskit peale hakata. Püüdsin veel ühe manageri kutsel hiljem Londonis õnne, aga see oli samuti lühike reis. Piisavalt isepäisena ei saa ma lasta mitte kellelgi teha ettekirjutusi, milline ma peaksin välja nägema või mida esitama või…ah, see on teine teema….teinekord…\nMa tegin otsuse laulda edaspidi eesti keeles, oma laule ja kui neisse imbus sisse bluusi ja souli, siis tundsin sest rõõmu.\nMinu muusikat juhtus tollal kuulama Universali plaadifirma klassika- ja jazziosakonna juhataja Wulf Muller ja nii õnnestus mul aastaid kahe rahvusvahelise plaadi tõttu ka Eestis muusikuna ära elada. Tunnustust ja tööd jätkus. Niisamuti esinemisi Euroopas.\nJa siis ma valisin oma laste isaks eesti mehe ja elamiseks väliselt perpektiivitu Eesti maaelu, et lapsed saaksid rahus looduse keskel kasvada. Nagu ma ise kasvasin. Mitte just diivalik valik, kellele oli elus esimest korda paotunud uks suurde maailma ja võimalus saada rahvusvaheliseks esinejaks. Jah, diivalikkus on vaid väline, lavaline olek. Sisimas olen ikka see väikelinna jõeäärsetel passija tüdruk.\nAga laste sündides sai mulle üha tähtsamaks Eestimaa, temaga seotud rõõmud ja mured.\nMure oli nüüd peamiselt sedalaadi, et kui vaba see Eesti ikkagi olla saab, kui oleme nii väikesed…Sooviksin, et Eesti võiks olla isemajandav, et Eesti põllumeestel oleks tööd, et laual oleks rohkem Eestimaist toitu. Et Eesti loodust kaitstaks ja inimesed oleksid üksteise vastu sõbralikumad. Et mehed ei peaks perede juurest minema välismaale tasuvamale tööle, et tublid tegusad andekad inimesed jääksid Eestisse või vähemalt tuleksid tagasi…Et kurikuulus eesti jonn aitaks meil püsida, meie identideeti, keelt ja kultuuri säilitada, samas ei kurnaks see jorupillijonn meid endid ära…et ses jätkuks ka arukat paindlikkust!\nMuuseas, kunagi küsiti minu käest, mis võiks olla see eesti märk ja vastasin, et naljaga pooleks – eesti jonn! Aga kuidas sellele iseloomulikule omadusele kuju anda, see võiks jääda lennukama fantaasiaga inimeste ülesandeks.\nIgal võimalusel ja valikul toetan eestimaist, eesti keeles laulmine on mulle püha ning ma ei tea suuremat tuge, kui pakub mulle kodumaa loodus, oma mitmekesisuse, varjundirikkusega, kodususega. Ma ei kipu enam kusagile reisima, maailma vallutama. Kodus on kõige parem. Isegi kui erialast tööd napib.\nTeate, mul ei ole ikka veel sini-must-valget lippu, mida pidupäevadel heisata. Aga ma olen nõus ostma oma poegadele pidulikuks aktuseks nende soovil sini-must-valged riided. Musta pluusi, valge kikilipsu, sinised traksid!\nMa ei tunne hümni kuuldes külmavärinaid, aga näiteks Ülo Vinteri “Põhjamaa” laulu kuuldes on mul ikka pisarad silmas. Ütleme siis nii – asi on minu jaoks helikeeles ja tõelises südamlikkuses. Ülesvahutatud isamaa-pateetika ning muusikalised tellimustööd “vaenlase vastu” sellist soojust minu jaoks ei kanna.\nOlen jõudnud oma elus nii kaugele, et kirjutasin hiljuti lembelaulu asemel hoopis ühe kodumaa-laulu. Kas on vanuse või eluperioodi asi, aga tegin seda tõesti sisemisest äratundmisest, mida omakorda toetas üks pakkumine ning Ellen Niidu looduslüüriline tekst.\nLäbi looduse ja tundlike, sisemiselt tarkade inimeste ma Eestit kõige rohkem hindan. Ja selline ongi mu kodumaa-armastus.\nSuurte žestideta. Üks ehk uskumatuna näiv fakt on see, et olen küll muusik, aga pole elus kordagi käinud laulupeol! Laulsin küll lapsena kooris, aga kartsin rahvamassi ja jäin ikka laulupeoks “haigeks”. Pealegi ei meeldinud mulle need toonased laulud…aga nüüd kuulen ma oma peas seda viimast laulu, “Kodumaa”, just koori esituses. Ehk sobiks see näiteks tütarlastekoorile!?\nSee vast oleks uhke tunne! Siis, ühel päeval võiksin minna ka laulupeole! Kui mu laul kõlaks seal koori esituses, oleks see suurem saavutus kui Ameerika vallutamine. Nüüd tundub mulle küll nii. See oleks oma ja kodune. Eestikeelne, kodu ülistav, meie loodust hoidev. Ja samas lüüriline. Nii nagu mu hingele sobiks. Mul on kodus olemas isegi ühed kooliajal tikitud eesti rahvariidekäised, äkki leiaksid lõpuks kasutust?\nIlusat pidupäeva! Kellele tähendab see paraadi ja uhket vastuvõttu, kellele vaikset, mõtisklevat olemist. Hoiame kokku, erinevused rikastavad. Ja Eesti on üks erinevuste, erilisuste maa. Väärtustagem teda sellisena.\nPosted in Kiri and tagged Edasi, Eesti, Eesti Vabariik 100, Hedvig Hanson, kirjandus, loodus, maaelu, muusika, reis. Bookmark the permalink.


Arne Maasik – Vikipeedia\nArne Maasik (2016)\n28. aprill 1971\narhitekt ja fotograaf\n2.2 Osalemine näitustel\n4 Raamatuid ja katalooge\nArne Maasik tegutseb arhitekti ja kunstnikuna 1995. aastast, mil lõpetas Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuri erialal bakalaurekraadiga. 1997. aastal lõpetas sama õppeasutuse (siis juba Eesti Kunstiakadeemia) arhitektuuriosakonna magistriõppes.\n1996–2003 töötas arhitektina arhitektuuribüroos Künnapu & Padrik. Osales ehitiste ja võistlustööde projekteerimisel, näiteks Tallinna Botaanikaaia Palmimaja, hotell Radisson SAS, korterelamud Vabaõhumuuseumi teel, Viru Keskus (kõik Tallinnas). Töötas 2003–2007 arhitektuuri- ja linnaehitusfotograafiale ning näituste korraldamisele spetsialiseerunud fotograafiafirma Zepp Grafelin loovjuhina. Fotograafiafirma Decadencity asutaja ja omanik (aastast 2007).\nTöötanud õppejõuna Tartu Kõrgema Kunstikooli fotoosakonnas[viide?], retsenseerinud arhitektuuriüliõpilaste diplomitöid Tallinna Tehnikakõrgkoolis[viide?], lugenud Eesti Kunstiakadeemia fotoosakonnas arhitektuurifotograafia kursust[viide?].\nArne Maasiku looming on keskendunud peamiselt arhitektuurifotograafiale. Ta on teinud kaastööd arhitektuuri- ja kunstiväljaannetele, nende hulgas Architectural Review (UK), AD (UK), A10 (Holland), Stauba (Tšehhi), Arkkitehti (Soome), Maja, Eramu, Projekt & Ehitus, kunst.ee, Eesti Ekspress, Estonian Art, Vikerkaar, Ehituskunst jm.[viide?]\nArne Maasik on Eesti Kunstnike Liidu (2003) ja Eesti Üliõpilaste Seltsi (1992) liige. Arne Maasiku töid on omandanud Eesti Kunstimuuseum, Eesti Arhitektuurimuuseum, töid on erakogudes Eestis, Soomes ja USA-s.\nFoto seeriast "Northern District"\n2014 – SPAZIO DATO, Il Vittoriano Muuseum, Rooma\n2014 – TWO TO TANGLE, Laterna Magica, Helsingi\n2013 – CHICAGO, Fahle maja, Tallinn\n2012 – LIMEN, Parikaste maja, Tallinn\n2008 – ARNE MAASIK PHOTOS, Tallinna Kunstihoone\n2005 – PUSAD, fotonäitus, Hobusepea Galerii, Tallinn\n2005 – NYC SHOTS 2005, fotonäitus, Disaini- ja Arhitektuurigalerii, Tallinn\n2004 – ALDO ROSSI, Gallaratese quarter in Milan, D-Block, fotonäitus, Tallinna Linnagalerii\n2000 – NYC SHOTS, fotonäitus, Raatuse Galerii, Tallinn\n1999 – AIR LAND, OBU galerii, Tartu\n1995 – KORPUS, Mustpeade Galerii, Tallinn\nFoto seeriast "Pusad"\n"2nd Avenue" (Foto seeriast " NYC 2005")\n2019 – Geomeetria ja metafüüsika. Mare Vint ja Arne Maasik, Eesti Arhitektuurimuuseum, Tallinn\n2007 – Jaan Toomik, Eesti Kunstimuuseum, näituse kujundaja.\n2005 – Teras Arhitektuuris, Eesti Teraskonstruktsiooniühingu aastanäitus, fotod ja kujundus\n2005 – EI FOSFORIIDILE! 20 aastat fosforiidisõjast, Eesti Ajaloomuuseum, fotod ja kujundus\n2004 – PUSAD, Rakvere Teater, fotonäitus\nTRICHTLINNBURG, linnaruumiprojekt Maastrichti, Salzburgi ja Tallinna vahel\nTUNDMATUD PÜHAKOJAD TALLINNAS, Tallinna Kultuuriväärtuste Ameti näitus Rottermanni soolalaos, fotograaf, kujundaja\nCITY WITH A VIEW, Tallinn Panoramas\nTallinna Disaini- ja Arhitektuurigalerii\nToompea lossi näitustesaal\nEesti Vabariigi Valitsuse ja Riigikantselei hoone, Stenbocki maja\nEesti Vabariigi Esindus Brüsselis\nGrand Hotell, Tallinn\nRadisson SAS Hotel konverentsikeskus, Tallinn\nEesti Vabariigi Suursaatkond Moskvas\n2004 – KORTERELAMU & ASUM, Eesti Arhitektide Liidu aastanäitus Rotermanni Soolalaos, hiljem Tartus, Pärnus, Kohtla- Järvel, Kuressaares jm. Kuraator, fotograaf ja kujundaja koos Urmas Luurega\n2004 – FANTASTILINE REALISM, Eesti, Briti ja Soome fotograafia, Tallinna Kunstihoone\n2003 – MAJAD JA VÕSAD koos August Künnapuga Hobusepea Galerii, Tallinn\n2003 – MAJAD, Kalle Vellevoo funktsionalistlik arhitektuur, Disaini- ja Arhitektuurigalerii, Tallinn\n2002 – TERVENEMINE, August Künnapu kureeritud grupinäitus Mustamäe haigla keldrikoridorides\n2002 – MAN & LANDSCAPE, 10ne Euroopa Liidu uue liikmesriigi fotonäitus, Ateena, Kreeka\n2001 – BAUSTELLE ESTLAND, Eesti arhitektuurinäitus Berliini Kunstiakadeemias\n2001 – ERAMU, Eesti Arhitektide Liidu aastanäitus, kuraator, fotograaf, kujundaja koos Tarmo Maistega\n2000 – SIMULACRUM CITY, 7th International Architecture Exhibition La Biennale di Venezia, fotoekspositsiooni autor\n1999/2000 – TULEVIKUOOPER, Millenniumi installatsioon Estonia teatriväljakul koos Vilen Künnapuga\n1999 – PÜHAMU, videoinstallatsioon koos Peeter Linnapi, Jasper Zoova ja Tarrvi Laamanniga, Eesti Kunstimuuseum\n1996 – OLEVA RETK, koos Kamille Saabre ja Jan Kausiga, Tallinna Linnagalerii\n1996 – Kultuurifestival ARTGENDA’96 Kopenhaagenis, fotonäitus\n1995 – Saaremaa Biennaal FABRIQUE D’HISTOIRE, fotonäitus (kuraator Peeter Linnap, Marko Laimre), Kuressaares\n2001 – 1. koht (jagatud) ja 2. koht Eesti Arhitektuurimuuseumi arhitektuurifotograafia konkursil\n2005 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (sugestiivne arhitektuurifoto looming)\n2007 – stipendium "Ela ja sära"\n2019 – Kristjan Raua preemia (koos Heie Treieriga, põhjalik ja pühendunud uurimistöö Louis Kahni arhitektuurist ja selle puutepunktidest Saaremaa keskaegse kindlusarhitektuuriga)\nRaamatuid ja katalooge[muuda | muuda lähteteksti]\n2007 – "Arhitektuuriaasta 2006", Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia nominentide album\n2007 – "Jalutaja teejuht", Nõmme, Leho Lõhmus, Karin Paulus, Solnessi arhitektuurikirjastus\n2007 – "Eesti parkide almanahh", Eesti Muinsuskaitseamet, Eesti Keskkonnaministeerium\n2006 – "Jalutaja teejuht", PÕHJA TALLINN, Robert Nerman, Karin Paulus, Solnessi arhitektuurikirjastus\n2006 – "Arhitektuuriaasta 2005", Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia nominentide album\n2006 – "Eesti õhust / Estonian Air", aerofotod Eesti merest, maastikest ja linnadest, Estonian Air 2006\n2006 – "Eesti arhitektuuripoliitika", Eesti Kultuuriministeerium\n2006 – "Põhja-Eesti klint, Eesti looduse sümbol", Kalle Suuroja, Eesti Keskkonnaministeerium\n2006 – "Baltic Klint in North Estonia as a Symbol of Estonian Nature", Ministry of Environment\n2006 – "ERAMU 2002–2006", Eesti Arhitektide Liidu aastanäituse kataloog\n2006 – "Sampo Ruoppila, Residential differentiation, housing policy and urban planning in the transformation from state socialism to a market economy: The case of Tallinn". Helsinki University of Technology, Centre for Urban and Regional Studies Publications, Espoo\n2006 – "KUMU – kunst elab siin, Eesti Kunstimuuseumi peahoone", Kumu Kunstimuuseum\n2006 – "NO99 teater", Eesti Teatriliit ja NO99\n2006 – "Eesti kodu" Ivi-Els Schneider, Varrak, Tallinn\n2005 – "Arhitektuuriaasta 2004", Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia nominentide album\n2005 – "Eesti tekstiilikunstnikud… näitusekataloog", Eesti Tekstiilikunstnike Liit\n2005 – "Linn vaatega / City with a view", Tallinna panoraamid, Zepp Grafelin, Tallinn\n2004 – "MAJAD/HOUSES" Kalle Vellevoo funktsionalistliku arhitektuuri näituse kataloog\n2004 – "Arhitektuuriaasta 2003", Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia nominentide album\n2004 – "Vikerkaar 4-5/2004", Eesti Kirjanike Liit, kirjastus Perioodika\n2003 – "Arhitektuuriaasta 2002", Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia nominentide album\n2003 – "Man and Landscape" Photographic exhibition catalogue, Ministry of Foreign Affairs of the Hellenic Republic\n2002 – "Riigikogu Toimetised RiTo 5/2002", Riigikogu Kantselei\n2002 – "Kahemõõtmelised majad, Arhitektuurifoto Eestis 1860. aastatest kuni tänapäevani". Pille Epner, Liina Jänes, Eesti Arhitektuurimuuseum, Tallinn\n2001 – "Baustelle: Estland, Zehn Jahre Bauen im wieder unabhängigen Estland" Akademie der Künste, Berliin\n2001 – "ERAMU/The Residence" Eesti Arhitektide Liidu aastanäituse kataloog\n2001 – "Vaba Eesti ehitab, 10 aastat ehitamist Eestis", Arhitektuurikirjastus Solness\n2000 – "Eesti Üliõpilaste Seltsi album VXIII", EÜS, Tartu ja Tallinn\n2000 – "LESS AESTETHICS MORE ETHICS, catalogue of 7th International Architecture Exhibition La Biennale di Venezia"\n2000 – "Simulacrum City" catalogue of 7th International Architecture Exhibition La Biennale di Venezia\n1996 – "Artgenda’ 96 Festival cataloque", Copenhagen\n1995 – "GOOLATAK, Saaremaa Biennaal FABRIQUE D’HISTOIRE, fotonäituse kataloog", kuraator Marko Laimre\nAndrus Kivirähk, "Kõdunenud korpused". Päevaleht, 18. aprill 1995\nInes Piibeleht, "Arne Maasik vaatab maju". Favoriit, nov/dets 1995\nKatrin Kisand, "Arne maasik tõuseb Obu galeriis maalt õhku". Tartu Postimehe uudised 99/04/12\nRainer Vilumaa, "Püha". Sirp, 28. märts 1999\nAnts Juske, ""Hei, takso" ümber tuleb valgusinstallatsioon". Eesti Päevaleht, 23. detsember 1999\nReet Varblane, "Simulatiivne Eesti city Veneetsiasse". Sirp, 16. juuni 2000\nJan Kaus, "Meele, mitte maailma seisund". Sirp, 8. september 2000\nAnders Härm, "Kuidas teisiti pildistada New Yorki". Postimees, 14. september 2000\nJohannes Saar, "Paabeli torni kaja". Eesti Päevaleht, 10. oktoober 2001\nPille Epner, "Üles astuvad arhitektuurifotograafid". Eesti Ekspress, Areen , 23. august 2001\nTiina Tammet, "Fotograafid püüdsid maju". Sirp, 17. august 2001\nNeeme Korv, "Kuidas saab lendav maja oma tiivad ja hinge". Postimees, 22. oktoober 2001\nTriin Ojari, "Elamu – arhitektuuri lemmikteema". Sirp, 2. november 2001\nMargaret Tali, "Märke majadest, elitaarsusest ja kultuurist". Eesti Ekspress, Areen, 24. oktoober 2003\nTriin Ojari, "Et osataks vaadata". Eesti Päevaleht, 14. veebruar 2004\nJ ohannes Saar, "Kalbed fotod elavate ja surnute maailmast". Eesti Päevaleht, 11. veebruar 2004\nEne Läkk, "Teejuht – isepäine ja originaalne". Eesti Ekspress, Areen, 19. veebruar 2004\nNeeme Korv, "Kahe mehe Karlssoni-pilgud üle Tallinna". Postimees, 26. jaanuar 2004\nMerike Teder, "City jäädvustati panoraamfotodele". Eesti Päevaleht, Tallinn, 19. jaanuar 2004\nNeeme Korv, "Tallinna panoraamidest sai unikaalne hiigelmapp". Postimees, 13. jaanuar 2005\nPeeter Linnap, "Entsüklopeedilised vaated Tallinnale". Eesti Ekspress, Areen, 3. veebruar 2005\nJohannes Saar, "Tallinna kilukarbisiluett on uppunud uute kõrghoonete metsa". Eesti Päevaleht, 4. veebruar 2005\nLiina Jänes, "Kaadrid NYst". Eesti Ekspress, Areen, 16 juuni 2005\nEero Epner, "Dokumentatsioon võsaskäimisest". Eesti Päevaleht, 21. detsember 2005\nTanel Veenre, "Arne Maasiku ideaalselt loomulikud inimesed ja majad", Eesti Päevaleht, 4. aprill 2009\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Arne_Maasik&oldid=5813030"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 16:46, 2. veebruar 2021.


Vooremaa Peapreemia tuli poolitada\nPeapreemia tuli poolitada\n?üriisse ehk Akadeemiasse kuulunud Tartu Athena kultuurikeskuse juht Viljar Pohhomov ütles, et kumbki peapreemia pretendent kogus kümneliikmelises Akadeemias viis häält ja kuna keegi polnud nõus oma otsusest taganema, siis otsustatigi preemia pooleks jagada.\n“Muidu oleksime võinud kolm päeva jutti hääletada ja ikka mitte mingi tulemuseni jõuda,” ütles Viljar Pohhomov. “Tegemist oli ka kahe väga raskesti võrreldava lavastusega, mis eristusid teineteisest lähenemise poolest luuletekstile. Liblikapüüdja “Kellahääles” oli üheainsa luuletuse tekst toodud esile kui väljapuhastatud kristall, Rakvere Gümnaasiumi lavastuses aeti aga Alveri teksti abil hoopis muud asja, st esitati Alveri luuletuste saatel hoopis Shakespeare’i, Lutsu ja teiste klassikute loomingule viitavaid etüüde. Ja see oli väga vaimukas.”\nLiblikapüüdjale polnud see küll esimene Tähetunni peapreemia, aga eelmise ja üksiti esimese võitmine jääb juba õige mitme aasta taha. Sestap polnud ime, et nii lavastajal kui ka trupi liikmetel autasustamisel silm tükati märjaks kiskus.\nBetti Alveri luuletus “Kellahääl” oli noorte endi valik. Loo lavaline vorm sündis lavastaja Lianne Saage-Vahuri, trupiliikmete, muusikaõpetaja Maret Oja ja Jõgeva Gümnaasiumi vilistlase, TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia valgustuskunstitudengi Martin Makarevit?i koostöös.\n“Alveri “Kellahääle” kohta on paljud öelnud, et seda polegi võimalik mängida,” ütles Lianne Saage-Vahur. “Ja ega seda tõesti lihtne lavale seada olnudki.”\nMuusikalise tausta tekitasid trupiliikmed ise käsikellade abil. Maret Oja sai nende juhendamise eest kellahäälestaja eripreemia.\nNagu viimasel ajal ikka, tõi Liblikapüüdja Tähetunniks välja kaks lavastust. Teist, Alveri lapsepõlvemotiive sisaldavatest luuletustest koostatud lavastust “Ma olin väike…” mängiti Betti Alveri muuseumis. Selle lavastuse eest pälvis Liblikapüüdja hingeandja eripreemia: nad puhusid ju oma etteastega sellele majale kui kultuurisündmuste toimumispaigale hinge sisse.\nJõgevamaalt neli esindust\nNüüd siis teistestki preemiatest. Kaks laureaaditiitlit pälvisid Tallinna 32. Keskkooli kooliteater Tunderakk lavastusega “Unenägude seletaja” ja Rakvere Reaalgümnaasiumi laulu- ja mänguselts Karla lavastusega “Krahhh”. Seekord öeldi välja ka laureaaditiitli nominendid, kes hääletuse tulemusena siiski tiitlita jäid. Need olid Keila Gümnaasiumi trupp Roheline Kass lavastusega “Tore on” ja Viljandi Carl Robert Jakobsoni Gümnaasiumi näitetrupp lavastusega “Perpetuum mobile”.\nParima lavastaja preemia läks Rakvere Gümnaasiumi Teatriansambli juhendajale Aili Teedlale, parima naisosalise preemia Kairiin Ruuvenile KutiMuti Stuudiost ja parima meesosalise preemia Edvin Mihhailovile Rakvere Gümnaasiumi Teatriansamblist. Jõgeva Majandusühistu preemia Kuldaväärt Õpetajale sai seekord Kolga Keskkooli kooliteatri juhendaja Terje Varul.\nHulgast eripreemiatest tasub mainida veel Põltsamaa kultuurikeskuse noortetrupile Viribus Unitis (juhendaja Keiu Kess) antud preemiat luule kui muusika eest. Selle tõi neile lavastus “Kumiseb kaasa”. Tänavusel Tähetunnil oligi Jõgevamaa esindatus suurem kui tavaliselt. Jõgevalt lõi Liblikapüüdja kõrval kaasa veel Jõgeva Ühisgümnaasiumi teatritrupp Dramatöörid lavastusega “Loojad” (juhendaja Janek Varblas) ja Põltsamaalt lisaks Viribus Unitisele Põltsamaa Ühisgümnaasiumi näitetrupp lavastusega “Tuju” (juhendaja Külli Solvak).\n“Rõõmustas tänavusel Tähetunnil see, et lavastuste keskmine tase on taas tõusnud,” ütles Akadeemia liige Viljar Pohhomov. “Samas ei olnud säravaid tippe kahjuks niipalju kui võinuks olla. Mis veel rõõmustas, oli see, et noorte endi algatust tundus tänavustes lavastustes rohkem olema kui tavaliselt ja juhendajate näod ei paistnud ülearu selgelt välja. Küllap oli see tingitud ka sellest, et valik oli seekord piiratud vaid ühe autori ? Betti Alveri ? luulega.”\nTähetunni kiituseks ütles Pohhomov, et luulelavastuste loomine annab noorte vaimule toitu ja avardab nende silmaringi. Lavastused on aga enamasti kantud elutervest ellusuhtumisest.\n“Ja kust siis tulevased eesti teatritipud ikka tulevad, kui mitte sellest seltskonnast,” lisas Pohhomov.\nLisaks Pohhomovile kuulusid Akadeemiasse seekord näitleja Hilja Varem, raadioajakirjanik Mari Tarand, Raadioteatri helire?issöör Külli Tüli, kirjandusõpetaja Karmen Aso, Rakvere Teatri kirjandusala juhataja Anne-Ly Sova, kultuurihuviline arst Kalle Piiskoppel, teatrikriitik Ott Karulin ning Tartu Ülikooli kirjandusõppejõud Ele Süvalep ja Arne Merilai. Viimane sai hakkama sellega, et ütles Akadeemia arvamuse välja luulevormis ehk täpsemalt jambides. Saal rõkkas tema sõnavõtu ajal lustist ja vaimustusest. Alljärgnevalt väike lõik Merilai vemmalsonetist.\n“Eks Betti teid erutas liigagi,/ et punetas mõnigi palg/ ning värises käsi ja tudises jalg,/ keel sõlmes nii poisil kui piigalgi?/ ? Ei, mitte! Välja kukkus na vahvalt,/ aplaus saadi teenitult rahvalt!/ Talente on kobaras, kas isegi geeniuseid?/ Apollosid mõtlikke, tundlikke Veenuseid?/ No nii, nüüd aga tahate lõpuks ka teenuseid:/ ko-misjoni meelest teil kõigil on eelduseid.”\nTähetunni lõpetamisel anti üle ka Betti Alveri Fondi tänavused aastapreemiad ja stipendium. Viimase pälvis Jõgeva Gümnaasiumi ja kooliteatri Liblikapüüdja vilistlane, Tartu Ülikooli üliõpilane Priit Põdra, aastapreemiad läksid Vooremaa fotograafile Anatoli Makarevit?ile, kes on muuhulgas teinud mitu Tähetunni-teemalist fotonäitust ja Jõgeva Gümnaasiumi raamatupidajale Kaja Pärtelsile, kes liigutab nii Tähetunni kui ka Alo Mattiiseni muusikapäevade ajal n-ö rahavoogusid. Kolmandale aastapreemia laureaadile, Betti Alveri muuseumi sisekujunduse autorile Oleg Mellovile anti preemia kätte juba muuseumi avamisel.


Briti kindral: NATO riskib tuumasõjaga Venemaaga lähema aasta sees - DELFI\nBriti kindral: NATO riskib tuumasõjaga Venemaaga lähema aasta sees\nSir Richard ShirreffFoto: Xinhua, Sipa USA\nNATO riskib tuumasõjaga Venemaaga lähema aasta sees, kui ei suurenda oma kaitsevõimet Balti riikides, ütles aastatel 2011-2014 NATO Euroopa liitlasvägede ülemjuhataja asetäitja olnud kindral Sir Richard Shirreff.\nShirreff ütles, et rünnak NATO liikmete Eesti, Leedu või Läti vastu on tõsine võimalus ning lääs peab tegutsema kohe, et vältida potentsiaalset katastroofi, vahendab The Independent.\nShirreff on kirjutanud fiktsioonil põhineva raamatu „2017: War with Russia“ („2017: Sõda Venemaaga“). Kindral ütles aga BBC Radio 4 saatele „Today“, et sündmused, mida ta seal kirjeldab, on täiesti võimalikud.\n„Kõhedust tekitav tõsiasi on see, et kuna Venemaa kaitsevõime igasse aspekti on sisse ehitatud tuumamõtlemine ja -võimekus, oleks see tuumasõda,“ ütles Shirreff. „Me peame otsustama president Putini üle tema tegude, mitte sõnade järgi. Ta on Gruusiasse sisse tunginud, ta on Krimmi sisse tunginud, ta on Ukrainasse sisse tunginud. Ta on kasutanud jõudu ja sellest puhtalt pääsenud. Pingete perioodil on rünnak Balti riikide vastu… täiesti mõeldav.“\nShirreff ütles, et Putinit meelitaks Balti riikidesse sisse tungima ettekujutus NATO nõrkusest, ning ta ennustas, et nagu Krimmis esitaks Venemaa president oma tegevust venekeelse vähemuse kaitsmisena nendes riikides.\nShirreffi sõnul peab NATO iga agressori jaoks lati piisavalt kõrgele tõstma, et öelda, et asi ei ole riski väärt.\n„Ma väidaksin, et latt ei ole hetkel piisavalt kõrgel,“ lisas Shirreff.\nPuškov: London ja Berliin peaksid vähem mõtlema baltlaste kaitsmisele väljamõeldud hirmude...\nFT: NATO kiirreageerimisjõud on liiga haavatavad, et neid Venemaa vastu sõtta saata\nHanso: liitlaste rasketehnika võiks paikneda Eestile lähemal kui tuhat miili


Talivili ootab, et saabuksid püsivad külmakraadid - Uudised - Sakala\nTalivili ootab, et saabuksid püsivad külmakraadid\n24. jaanuar 2012, 0:00\nAndo AdamsonEesti maaviljeluse instituudi teadur\nSaarepeedi valla Auksi-Kooli talu peremees Ando Adamson on teraviljakasvatuse ühendanud maaviljelusinstituudis teaduse tegemisega. Fotol koos abikaasa Liisiga.\nKuigi jõulukuu oli Viljandimaal tavatult soe, ei tõusnud temperatuur siiski nii kõrgele, et see oleks talivilja puhkeperioodi häirinud või koguni katkestanud.\nEesti maaviljeluse instituudi teadurid\nSügis oli pikk ja soe, talivili arenes jõudsalt ning suutis rohkesti varuaineid koguda. Aasta eripära oli see, et ka oktoobrikuus külvatud talinisu jõudis talve saabumiseks läbida vajalikud arengujärgud. Seevastu optimaalsel kalendriajal külvatud taliviljade lehemass kasvas kohati liiga tihedaks ja lopsakaks. Kui nüüd sajab maha paks lumekiht ja maa selle all jääb sulaks, on oht, et levib lumiseen ja talivili haudub ära.\nViljapõlde katab lumevaip ja mida rohkem miinuskraade tuleb, seda parem, sest siis on lootust, et lume alt külmub ka maapind. Praegu ei saa külmakraadid taliviljale küll liiga teha.\nOleks väga hea, kui lähipäevil lund enam ei tuleks ja saabuksid püsivad külmakraadid. Et maa on sula, kaob liigne vesi põllult ruttu. Kui lund rohkem juurde ei tule ja pakane püsib, on lootust, et maapind külmub. Sellisel juhul võib loota, et talivili talvitub normaalselt ja annab sügisel head saaki.\nPiisavalt päikest, niiskust ja jahedaid öid soodustab sügisel taimede karastumist. Talv võiks alata väikeste külmakraadidega ja olla esialgu lumeta, et maapind külmuks.\nSeejärel võiks sadada paras lumekiht, et suured miinuskraadid ei ohustaks talivilja.\nPalju kahju teevad lume tulek sulale maale, väga tugev palja maa külm, suured sulad ning jäätumine ja vihmasajud talvel, kui maad katab juba lumi. Kevadel peaks lumi sulama ühe jutiga ning pärast lume sulamist ei tohiks pluss- ja miinuskraadid jääda vahelduma, sest siis tekib külmakerke oht.\nTalivilju kasvatatakse üha enam. Nende potentsiaalne saagikus on suurem kui suviviljadel ning ka suvist põuda taluvad nad paremini, sest juurekava on tugevamalt arenenud.\nEt taliviljade koristamine algab varem, võimaldab see pritsimisel ja koristusperioodil paremat tööjaotust. Sügisene külviaeg võib kokku langeda hilisemate põllukultuuride, näiteks suvirapsi koristusega. Samuti on maa taliviljale ettevalmistamise periood kiire, sest samal ajal on tegemist muude kultuuride koristamisega. Kevadine külviaeg on aga veelgi lühem ja kiirem. Seepärast on igati mõistlik suurendada teraviljade külvipinnas taliviljade osa.


Ülimalt aktiivsel kinnisvaraturul on aimata eesolevaid muutuseid - Kodu\nÜlimalt aktiivsel kinnisvaraturul on aimata eesolevaid muutuseid\n4. juuni 2021, 9:08\nHoonestamata elamumaade ostmine on kinnisvaraturul näidanud kõige kiiremat kasvu. FOTO: Vũ Anh / Unsplash\nKinnisvaraturg jätkas mais aktiivsel kursil, kuid näha on mõningaid muutuseid. Vaikseks üllatajaks võib pidada hoonestamata elamumaade turgu, kirjutab Igor Habal Uus Maa Kinnisvarabüroo blogis.\nOlenemata sellest, kelle jaoks on tegemist buumiga või kelle jaoks lihtsalt väga kõrge aktiivsuse ja eufoorilise olukorraga, on fakt kummastki vaatenurgast hoolimata see, et nii kõrgeid tulemusi pole me näinud alates 2007. aasta kevadest.\nKõrge tehingute arv on kaasa toonud hinnakasvu, mistõttu on tänase kõrge aktiivsuse pealt raske ette kujutada, et hinnad peaksid lähivaates langema. Ehitusmaterjalide kiire hinnakasv ning sügisese aktiivsuse uus tõusulaine survestavad hindu veelgi ülespoole liikuma, ehkki suveks võiks madalama aktiivsuse pealt eeldada ka selle näitaja puhul pigem stabiilsust.\nKorteriturg jätkas tugeval kursil, oluline osa uusarendustel\nÜle kogu Eesti sõlmiti mais enam kui 2300 korteritehingut ehk üsna võrdselt märtsi ja aprilli tulemustega, kui mitte enamgi.\nMaakondade lõikes olid jätkuvalt aktiivsemad suuremad maakonnad – Harjumaal sõlmiti 1241 korteritehingut, Tartumaal 307, Ida-Virumaal 215 ja Pärnumaal 169. Tehingute arv on eelmise aasta sama ajaga suurenenud 32,1% ning võrreldes 2019. aastaga, kui turuolukord oli tavapärane, 14,8%. Suuremate linnade osas pole üksiktehingute andmed veel laekunud, kuid Tartu ja Pärnu puhul on näha, et ka mais toetas aktiivset järelturgu keskmisest suurem uusarenduste maht. Majade ja suvilate turul jäi aprilli ülikõrge tulemus mais saavutamata, kuid ca 400 tehingut mõjub kinnisvaraturu ajalooliste tulemuste kontekstis siiski väga aktiivsena.


Leuzea kulturismis - kulturistidLoe Edasi\nPõhiline kulturistid Leuzea kulturismis\nKuidas levsee õigesti võtta?\nKulturismi Leuzea ülevaated\nSafloor Leuzea on üks väheseid taimi, millel on anaboolne toime. Uusima kvaliteedi tõttu pakub see kultuur huvi mitte ainult põllumajanduse ja teraapia, vaid ka spordi jaoks.\n2 Kuidas võtta Levzea "> 3 Levzea P\n5 kulturismi Leuzea arvustust\nSellel taimel on järgmised mõjud:\nsuurendab organismi võimsuse ja kiiruse näitajaid;\ntoniseerib vaimset ja füüsilist aktiivsust pärast ületöötamist;\naitab meeste impotentsuse, vähenenud töövõime, nõrga immuunsuse korral;\naitab leevendada südame-veresoonkonna haiguste sümptomeid.\nLeuzea on soovitatav kasutada selleks, et:\nkeha ja lihaste taastumise kvaliteedi parandamine pärast jõutreeningut;\nseksuaalse ihaga seotud probleemide lahendamine.\nSee anaboolse toimega homöopaatiline ravim aitab sportlasi massilise värbamise protsessis. Lisaks stabiliseerib selle kasutamine pulssi, vähendab südame koormust. Kui järgite kõiki soovitusi ravimi võtmise annuse kohta, siis kõrvaltoimeid ei teki. See fakt on muidugi taime peamine eelis.\nLeuzea kõrge anaboolne toime tuleneb steroidühendite olemasolust fütodüsoonide koostises. See, nagu ka muud ravimi omadused, tegi selle ravimtaime kulturistide seas üsna populaarseks.\nKulturistide seas on populaarseim leuzea vorm alkoholiekstrakt või tinktuur. Sellisel kujul toodetud ravim on kibeda maitsega punane vedelik. Taimeekstrakt vabastatakse viaalides mahuga 40 ja 50 milliliitrit.\nRavimit soovitatakse võtta mitte rohkem kui kaks või kolm korda päevas. See on purjus, reeglina pool tundi enne sööki. Supilusikatäis valatakse 20 kuni 30 tilka ekstrakti. Siiski ei tohiks loota ainult soovitustele, kõige parem on järgida juhiseid, mis on lisatud konkreetsele ostetud ravimile.\nKuritarvitamine, see tähendab annuse mittevastavus, annab küll kõrvaltoimeid, kuid need ei kujuta endast tõsist ohtu tervisele. Enamasti väljendub üledoos suu kuivus ja iiveldus. Kuid arvestades asjaolu, et mõnel ravimtaimel on vastunäidustused, on kõige parem pöörduda kõigepealt arsti poole. Leuzea preparaate ei tohi anda alla 12-aastastele lastele ja raseduse ajal tuleks neid juua.\nSafloori levzea baasil toodetakse tohutul hulgal ravimeid. Kõige laialdasemalt kasutatakse Leuzea P, mis sisaldab ka C-vitamiini. Selle ravivahendi võtmise näidustused on: stress, suur stress, taastumisperiood pärast pikki ja pikaajalisi haigusi, regulaarne vaimne ületöötamine. Mitu eksperti soovitab meestel, kellel on potentsi probleeme, seda ravimit kasutada.\nRavimit kasutavad kulturistid ja jõuspordi erialadel osalevad sportlased. See aitab parandada taastumist, suurendab tõhusust. Paljud sportlased võtsid levzea enne trenni. See võimaldab, ehkki mitte liiga palju, parandada lihaskoe kasvu ja taastumise kiirust.\nVõtke "Levzea P" otse, kui sööte kaks või kolm korda päevas 2-3 tabletti. Kursuse soovitatav kestus on 21 päeva. Järgmisena tehke lühike paus.\nRavim on vastunäidustatud naistele raseduse ja imetamise ajal, hüpertensiooni, unetuse, mitmesuguste südameprobleemide, samuti kõrgendatud närvilisuse all kannatavatele inimestele.\nSee on veel üks safloorileesi ravimvorm, mis sarnaneb oma struktuuris anaboolsete steroididega. Erinevus seisneb selles, et sellel kategooria steroididel puuduvad täiesti kõrvaltoimed. Ecdistin, erinevalt anaboolsetest steroididest, ei pärssi, vaid suurendab, vastupidi, testosterooni sünteesi.\nEkdisteni kasutamine ühe või isegi kahe kuu jooksul ei mõjuta kortisooli, insuliini, kasvuhormooni ja muidugi testosterooni tootmist. Erinevalt anaboolse toimega steroididest ei liigita ülemaailmne dopinguvastane agentuur seda dopinguks. See võimaldab Ekstistenit kasutada professionaalsetel sportlastel, kes osalevad võistlustel aastaringselt.\nEcdistine'i, nagu kõiki safloorikujulisel leuzea põhinevaid vahendeid, saavad sportlased võtta ilma piiranguteta. Sportlased, kes soovivad homöopaatilise ravimi võtmise mõju tugevdada, saavad oma kursuse kombineerida kreatiini võtmisega. See annab selgema efekti.\nSafloori levzea kohta on rohkem positiivseid ülevaateid kui negatiivseid. Kulturistid märgivad taastumisprotsesside kvaliteedi paranemist ja füüsilise toonuse paranemist. Muidugi on neid sportlasi, kes pole täiesti rahul selle taime baasil valmistatud preparaatide mõjuga.\nArvestades annuse jälgimist madala hinnaga ja kõrvaltoimete puudumisega, on leuzea kasutamine siiski suurepärane kogemus. Kui tulemus isegi ei rahulda, ei kaota sportlane midagi.\nJärgmine ArtikkelGustavo Badell\nSafloor Leuzea on üks väheseid taimi, millel on anaboolne toime. Uusima kvaliteedi tõttu pakub see kultuur huvi mitte ainult põllumajanduse ja teraapia, vaid ka spordi jaoks. Sisu 1 Kasulikud omadused 2 Kuidas võtta Levzea "> 3 Levzea P 4 Ekdisten 5 kulturismi Leuzea arvustust Kasulikud omadused Sellel taimel on järgmised mõjud: suurendab organismi võimsuse ja kiiruse näitajaid; toniseerib vaimset ja füüsilist aktiivsust pärast ületöötamist; aitab meeste impotentsuse, vähenenud töövõime, nõrga immuunsuse korral; aitab leevendada südame-veresoonkonna haiguste sümptomeid. Leuzea on soovit © Copyright 2021


Filmiveeb.ee foorum • Vaata teemat - Pilvelõhkuja\nPostitas JazZ- » 21. Juuni 2018, 20:56\nMegastaar Dwayne "The Rock" Johnson teeb efektirohkes action-põnevikus "Pilvelõhkuja" vägitükke uutes kõrgustes. The Rocki kehastatav endine sõjaveteranist FBI pantvangide päästeüksuse juht Will Sawyer teenib leiba nüüd kõrghoonete turvalisuse tagamisega. Töölähetusel Hong Kongis leiab ta ennast aga ühtäkki lavastatuna maailma kõrgeima ja turvalisimaks peetava pilvelõhkuja süütamises. Imetletud sõjakangelasest on saanud tagaaetav kurjategija. Et karastunud Will ei ole papist poiss, siis ei raiska ta aega paanitsemisele, vaid asub jälitama tegelikke pahalasi, et pesta puhtaks oma aus nimi ning päästa oma naine (Neve Campbell) ja lapsed leekidest haaratud pilvelõhkuja tipust.\nPostitas Rasmus » 14. Juuli 2018, 12:20\nVäga vinged action-stseenid, pole ammu sellist "nohhh!!!!!"-ärevust tundnud, pinge pidevalt laes (kui The Rock mitmesaja meetri kõrgusel järjekordset julgustükki korda saadab). Väga "on the edge of your seat" teema. Samas filmi üldiselt väga heaks nimetada ei kannata, väga obvious "Visa hinge" rip-off ja suurema osa ajast mõtlesingi, et kui äge võinuks film olla, kui peaosas Bruce Willis, stsena parem ja režiitoolis keegi vähegi grounded, sest kuigi möllustseenid on üpris kenasti lavastatud, on tunnetus ikkagi liiga light ja ulme, mitte "Die Hardi" stiilis fun, aga brutal. One-linerid on küll kirjutatud John McClane'i tegelast silmas pidades, The Rockil seda õiget sarmi pole, liiga ilus ja poleeritud. Üldiselt jäin rahule, kena suvine möllukas, oma vanematele soovitaks küll. 6/10\nPostitas Ralf » 14. Juuli 2018, 14:05\nSedasorti film vajab rohkem verd ja lolle one-linereid. Pluss äkki oleks saanud mõne Hongkongi lavastaja võtta, kui filmi nagunii seal tegid? "Dodgeballi" režissöör ei olnud ehk kõige etem valik, ta pole isegi märuleid teinud enne. Mitte et action oleks nüüd ülihalvasti tehtud siin, aga pidevalt tabasin end mõttelt, et mis oleks võinud olla. Palju kasutamata potentsiaali. Meeldisid stseenid, mis kujutasid teravalt kõrgustes turnimist nagu Zemeckis seda "The Walkis" tegi. Aga muidu suht nüri värk.\nKasutajad foorumit lugemas: Ralf ja 5 külalist


Tere 07.10.21 / Allergoloogia\nMul on 13 teitkümne aastane poiss.Arst diagnoosis tal tolmulesta allergia.Kirjutati ravimeid natukene aega nagu on ravimist kasu,siis jälle nina kinni.Onkirjutatud ka alergia tablette ei aita.Praegu on nina nii kinni et laps ütles et pole kuskilt enam hingata.Mida teha,koristan iga päev, lilled on välja viidud.Poiss on ka hüperaktiivne,täielikult püsimatu.\nTolmulestaallergia korral on ninahormoonist (Dymista, Avamys) abi kui seda kasutada igapäevaselt. Allergiavastastest ravimitest so antihistamiinidest (tablettidest) üksi on suhteliselt vähe abi. Lühiajaliselt st kuni nädala jooksul järjest võib tarvitada tablette, milles antihistamiin on koos ninaavajaga, et saada vabamat nina kaudu hingamist. Tolmulestade hävitamise kohta saab lugeda www.allergialiit.ee.\nTolmulesta allergia korral on võimalik teha immuunravi, mida saab korraldada allergoloog. Ravi kestab järjest vähemalt 3 aastat. Olemas on süsteravi ja suukaudse ravi võimalus. Ka selle kohta saab lugeda allergialiidu kodulehelt.


Caravan House Restoran - Esileht\nTõeline nauding kolmel korrusel\nMeie restorani esimesel korrusel asub hele kolmest küljest klaasitud veranda, mis on täis summutatud valgust ja mis jääb kuumadel suvepäevadel mõnusalt jahedaks. Siinsamas asub ka baar ja sushi-sensei töökoht, kus restoranikülastajate silme all valmivad riisist, norist ja muudest koostisosadest isuäratavad ja maitsvad sushid!\nTeisel korrusel on pehmed diivanid, televiisor, hele ja hubane mängutuba meie kõige pisematele külastajatele: kõik vajalik kas pere või lihtsalt suure seltskonnaga puhkamiseks ja ajaviiteks. Ühest mängutoa aknast avaneb vaade saali – nii olete alati kursis mängutoas toimuvaga ja ei pea muretsema oma lapse heaolu pärast!\nKolmas korrus – summutatud valgus, pehmed vaibad, mugavad diivanid, madalad kohvilauad – kõik vajalik mõnusaks ajaviiteks ja lõdvestumiseks. Võimas, kuid vaikne ventilatsioon ja meie vesipiibumeister hoolitsevad meeldiva aroomiga õhu eest ja ei lase tekkida ebameeldival lõhnal. 12 tubakaliiki ja lai jookidevalik avavad lausa piirituid võimalusi aromaatsete eksperementide läbiviimiseks!\nMeie restorani klientidele\non mugav tasuta\nrestorani ees Wifi\nCaravan Grill House Restaurant • Tuukri 26, Tallinn, Estonia • Tel: (+372) 6 726 727 • e-mail: See e-posti aadress on spämmirobotite eest kaitstud. Selle nägemiseks peab su veebilehitsejas olema JavaSkript sisse lülitatud.


Trash Can Dance: B.P.R.D. : 1947\nMike Mignola, Joshua Dysart, Gabriel Ba, Fabio Moon - 1947 #1-5, And What Shall I Find There\nMul on kodus hetkel vist kõik seniilmunud Hellboy´d ja B.P.R.D.-d. Virnad nii kõrged, et ei jaksanud isegi otsima hakata, et kus mul jookseb see liin seniloetud ja veel lugemata albumite vahelt, vaid haarasin pihku esimese mille kaanekujundus tuttavana ei tundunud. No kas jäi nüüd midagi vahele või mitte ei oma tähtsust, sest tegu tundus minule vähemalt olevat väga iseseisva seikluslooga ja väga ägeda sellisega. Suures pildis omab muidugi iga asi tähtsust ning Mignola armastab peeni viiteid varem toimunule, igal juhul loodan, et oskan siis hiljem seda mõnusat lugu õigesse hetke asetada.\nPosted by Trash at Monday, July 11, 2011\nSee ongi üsna eraldiseisev lugu, nagu ka eelmise aastanumbri oma, kuigi mingid seosed tulevikuga on olemas. Mulle ilgelt meeldib brasiilia kaksikvendadest selle stiil, kes pintsliga kontuurib. Mingi veider "Meistri ja Margarita" moodi feel on asjal juures...\nEsimese lehekülje vene keel oli ka vahelduseks väga adekvaatne. Ja mis veel Venesse puutub, siis varsti tuleb tänapäevane BPRD lugu, mille tegevus ongi sealmaal - Hell on Earth: Russia 1. osa ilmub novembris. Seal tuleb tegemist Venemaa vastava organisatsiooniga ja mingisuguse Kremli all vohava hallitus-eluvormiga.\nAhsoo - Guy Davis ei joonista enam BPRD-d, uutel osadel on uus kunstnik - Tyler Crook. Ta on üsna uustulnukas, tema enda koomiks - "Petrograd" - pole vist siiamaani ilmunud, aga kohe tuleb. See on ka imelikul kombel Venemaaga seotud.\n12 July, 2011 03:24\nMingi aeg tagasi jäi selline asi silma (suure tõenäosusega kõigil asjaosalistel nähtud, aga ehk lugejatele pakub huvi): http://youtu.be/_64GdGhuOkU\n12 July, 2011 10:53\nAnimatsioon on nähtud ja ka kusagil arvustatud. 5/5 andsin, linki ei hakka otsima, olen äia arvutis ja seda nii kuradi keeruline kasutada, hea kui praegu teksti trükkimisegagi õnnestun.\n12 July, 2011 17:13\nVäga lahe, et maailma avardatakse ja natsimütoloogia saab ka teise külje juurde. Jään suure huviga ootama.\nVäike (kaas + 3 lk) preview uue kunstniku esimesest B.P.R.D. vihikust: http://www.darkhorse.com/Comics/Previews/17-039?page=0\nMinul jällegi on see ainuke raamat, mida ma Hellboy sarjast olen lugenud.\nNeed kaksikutest brasiillased on lihsalt geeniused, mul oli raske isegi loole keskenduda, kui iga lehekülg jälle ohkama pani. Aga sellele asjaolule vaatamata väga ladus ja kaasahaarav lugu. Isegi kui ühtegi tegelast enne õieti ei tea. Pisikese Hellboy toimetamised olid ka sellised muhedad vahepalad, eriti vinge oli see natsikoomiks mida ta luges:D. Ja peale vene pidi heebrea keelt ju ka natuke oskama...\n13 July, 2011 16:41


Juhtimine | Tartu Ülikooli Eesti geenivaramu\nEGV-l on 7-9-liikmeline nõukogu, mille koosseisu kinnitab TÜ rektor EGV direktori ettepanekul viieks aastaks. Nõukogu kiidab muuhulgas heaks EGV arengukava ning teadus- ja arendustegevuse suunad, kinnitab eelarve jaotuse ning eelarve täitmise aruande.\nNõukogu koosseisu kuuluvad ametikoha järgi EGV direktor, üks TÜ bioloogia-geograafiateaduskonna dekaani ja üks TÜ arstiteaduskonna dekaani poolt määratud esindaja ning ülejäänud liikmed EGV direktori ettepanekul.\nEGV-d juhib direktor, kelle pädevuses on kõik seadustest ja Geenivaramu põhikirjast tulenevad küsimused, samuti kõik muud küsimused, mille lahendamine on vajalik Geenivaramu põhikirjaliste eesmärkide saavutamiseks ja ülesannete täitmiseks ning mis ei ole seaduste või Geenivaramu põhikirjaga antud Geenivaramu nõukogu või asutajate või muude isikute pädevusse.\nEGV direktor korraldab EGV igapäevast tegevust, vastutab töökorralduse eest, ja täidab muid ülesandeid, mis on vajalikud EGV põhikirjaliste ülesannete edukaks täitmiseks\nJuhtkonna esindajaks EGV-s juhtimissüsteemi arendamise osas on direktor.\nEGV-l on viis olulisemat allüksust: andmekogumise osakond, IT osakond, teadusosakond, biopank (labor ja hoidla), tuumiklabor. Andmekogumise osakonna alla kuulub lisaks kodeerimiskeskus, monitoorimise grupp. IT osakonna alla kuuluvad taristu osakond ja IT arenduse grupp. Teaduslabori statistilise geneetika, geneetika, inimese genoomika, siirdegenoomika, bioinformaatika töögrupp. Tugipersonali funktsioone kannavad teatavad ametikohad nagu, teabejuht, varade ja lepingute haldur, Eesti koostööprojektide projektijuht ning EL projektide projektijuht. Osa põhitegevust toetavaid teenuseid ostetakse lepingupartneritelt.\nTartu Ülikooli Eesti Geenivaramu (EGV) juhtimissüsteem on üles ehitatud lähtuvalt rahvusvahelise kvaliteedijuhtimise standardi ISO 9001:2008nõuetest.


märts | 2008 | Ebafrivoolsuse etalon\nMusta kassi jooksuaeg vol. 2\nMul on paar teadaandeid, kuigi kuuldused juba nähtavasti levivad.\nEsiteks, kui keegi täiesti juhuslikult on tahtnud mu Ungari numbril helistada, siis on ta avastanud, et seal räägib juba tükk aega üks tädi kohalikus keeles. See tädi ei ole kohe kindlasti mina ja ilmselt seletab ta midagi selle kohta, et see number ei ole kasutusel. Jube piinlik, aga ma blokkisin sim-kaardi kogemata ära. PIN ei ole siiamaani meelde tulnud, kuigi see eriti keeruline nüüd küll ei olnud. Kuna ma arvasin, et mulle nagunii keegi eriti ei helista, siis ma ei hakanud laiemalt kuulutama, et number ei funga. Selgus, et mõned ikka helistavad. Nemad juba teavad, et tuleb valida mu Eesti number. Just nii.\nTeiseks jääb eestlaste kontsentratsioon Brody tänaval järjest väiksemaks ja sellega seoses ei kehti enam ka minu senine postiaadress (või noh, see, kus ma elasin, “minu”aadress pole see kunagi päriselt olnudki). Sain ametlikult disklahvi. Mida oli ka oodata, pidasime isegi kaua vastu. Mis teha, kui on vaja ruumi. Mina mahtusin kuidagi oma rändraamatukogu ja parfüümikollektsiooniga ühikasse ära, Kirsi poputab mind musta leiva ja kohukestega, ühiselamistes tavapäraselt mittefunktsioneerivad ühikud (st igasugune veevärk) vannitoas on ka täiesti töökorras. Kuigi ma olen ühe õhtu jooksul juba naabrite armuelust (kolm korda) ja nende muusikamaitsest (minu omaga mitteühilduv) korduvalt osa saanud, köögi külastamine tekitab tahtmise välja arendada üks tõhus, ohtralt pesemisrituaale sisaldav kompulsiivhäire ning ruutmeetri kohta on liiga palju inimesi, kavatsen ma selle üle elada. Vähemalt on siin soe.\nKes soovib nüüd õelalt parastada, palun väga, praegu on täiesti sobiv aeg.\nMul on kohutav koduigatsus ja kõigest hoolimata ei oska ma loobuda vaimustumisest.\nMusta kassi jooksuaeg vol. 1\nPosted by Leelo under Minemine\nViimasel ajal pole olnud suuremat tahtmist kirjutada, kuigi üht-teist ikka toimunud on. Näiteks asjaolude kokkulangemine, mille tagajärjel ma aitasin B.-l lõputöö kirjutamistest kõrvale hiilida ja me jõime seda veini, mis juba iidamast-aadamast ooterežiimile oli pandud. Asja juurde kuulus ka väike kultuurjalutuskäik VIII ja sellest jõe poole jäävas, IX linnaosas, muuhulgas nägin ära aknad, mille taga B. ilmavalgust nägi, arstiteaduskonna ultramoodsa hoone ja Attila Józsefi sünnimaja. Lihavõttenädalavahetuseks võtsime kätte ja sõitsime maale* tuulduma. Täitsa päris maale, aia taga kiresid kuked (väga kodune:), kuldvihma sadas ja kannikesed sinetasid. Ümberkaudu oli heal juhul ca 200 pead, kelle mehisem osa (?) istub õhtuti täies koosseisus külakõrtsis, kus õhk on suitsust paks ja aeg peatus 15 aasta eest. Kõik tunnevad kõiki ja külavanem on ühtlasi ka loomatohter. Hay draamad tulid meelde.\nKui saabusime, oli majas nii 14 kraadi sooja, mis Ungari kombe kohaselt ohtrast peekonist ja sibulast õhtusöögi valmides vähehaaval tõusis. Õhtusöögi ülejäägid langesid maja ümber hulkuvate metsikute kasside saagiks. Nad olid uudishimulikud, aga umbusklikud. Üks valge kurgualusega must, üks tiigrikarva ja üks harilik hallitriibuline, ligi ei lasknud, aga ära ka ei läinud. Ei tea, kas lootsid veel peekonit saada, aga terve öö oli neid ümber maja kuulda. Hommikul poole viie paiku vaatasin läbi köögiukse, kuidas õues ladistab vihm aiamööbli peale, mille olime õhtul õue tõstnud. Veel veidi hiljem olid need juba lumme mattunud. Käisin õues silmailu jäädvustamas, õhtul vaevu immitsevast ojanirest oli saanud väiksemat mõõtu kosk. Varsti jõudis kohale B. perekond vanaema vaaritatud hea-paremaga, nii et mul ei jäänud muud üle kui peale tulnud kõhnumiskuuri kiuste (või sellele vaatamata) vähemalt viisakuse piirides palakesi näkitseda. Kuna plaanitud aiamaakaevamisest planeerimata ilmaolude tõttu midagi välja ei tulnud, kamandas pereisa naised-lapsed autosse ja viis meid veemõnusid nautima (minu jaoks oli ka trikoo ja plätud kaasa pakitud:). Hévíz pidada olema Ungari parim looduslik termaalveejärv, kus käiakse suplemas nii meelelahutuslikel kui tervistparandavatel eesmärkidel. Mingid erilised naha- ja liigesehädad mind ei vaeva, aga lootsin vähemalt oma läbikülmunud varbad üles soojendada. Supelda sai õues, kuid vesi tundus varakevadises karguses jahedavõitu (nojah, minu esimene looduliku kuuma vee kogemus oli Széchenyi suplusasutus, kus keset veebruaripakast oli täiesti mõnus õues liguneda) ja kogu aeg pidi aktiivselt liigutama, et külm ei hakkaks, pidasin oma ettenähtud pool tundi vastu ja välja me kobisime. Riietusruume oli kolme erinevat sorti, sega, meeste ja naiste. Duši alla sai eraldi kabiinis, kuhu pääsemiseks tuli läbi segariietusruumi jalutada. Vähemalt õitsesid järves juba üksikud vesiroosid, aga see polevat siiski midagi võrreldes suvega, kui pool järve on roosidega kaetud.\nÕhtul mängisin vapralt ungarlastega Scrabble’it; kuigi moodustasin hulgaliselt võimalikult vähe vokaale sisaldavaid ja seejuures täiesti ungarikeelselt kõlavaid sõnu, kaotasin mingil arusaamtul kombel. Tähendasin, et teiste välkaritega mängides on garanteeritud oluliselt suurem eduelamus. Kaotus muidugi ei vähendanud karvavõrdki mu tublidust.\nLihavõttepühapäeva hommikul oli esimesena jalul perepea, kes oli viimsegi unimütsi ärkamise ajaks jõudnud lihavõttesingi taldrikutele jagada ja kakaod keeta. Ma ei tea, kas see on Ungaris tavaline, aga selles peres lõikab isegi leiva lahti perekonna pea. See oli kuidagi armas, ei äratanud see mus põrmugi feministlikku kihku ega tahtmist võrdõiguslikkuse eest sõna võtta. Kakaod lürpides tuli meelde Bullerby küla, ma arvan, et seal võis ka selline õhkkond valitseda. Minul kui külalisel tuli terve nädalavahe käed rüpes istuda, nõudepesust või muust käpa külge löömisest ei olnud juttugi. Lõpuks jäi kokkulepe, et mina, nende Bp kodu köök ja Eesti söök. Suurepärane vahetus, ma arvan. Ma olen täitsa rõõmus, et mind niimoodi vastu võeti.\nEnne ärasõitu tegime veel paaritunnise ergutava jalutuskäigu küngastel, teispool oja. Nüüd jääb mul eluks ajaks meelde, kus on Somogy künkad (olen suhteliselt kindel, et see oli üks neid kohti, millega ma viimases kontrolltöös mööda panin). Jumalik oli kuulda vaid tuult ja linde ja vabalt hingata. Kummaline, kuidas mõne asja puudumisest saad alles siis aru, kui sa selleni üle pika aja jälle jõuad.\nTerve nädalavahetuse käigus nägin ma:\nväidetavalt ühte jänest\nvist metssea jälgi\nsuht kurja olemisega külakoeri\nKuskil läheduses oli ka üks eesel, keda kohata ei õnnestunud, küll aga kuulda.\nPildid on üleval. Esiagu veel avalikult, usaldan oma lugejaid, vast ei jätku neil nii palju nahaalsust ega mõttelaiskust, et minu pilte autorlust märkimata kuhugi mujale üles riputada. Albumi aadressi levitan siiski eraviisiliselt. Küsitagu ainult.\n*Köcse küla Somogyi küngastikul (või kõrgustikul või kuidas igananes see eestikeelne vaste võiks olla), Balatonini on siit ca pool tundi bussisõitu, autoga muidugi vähem. Kaardi peal umbes Balatoni keskpaigast natuke allapoole. B. suvekodu on väikese seltskonna jaoks mõnus, külaidülli ja looduslikult kaunist keskkonda saab nautida nii et vähe pole. Muide, pisike kurioosum kogu me nädalavahetuse juures on on see, et Köcsesse ühistranspordiga pääsemiseks tuleb Budapestist võtta pilet Balatonszárszósse, kus Attila József end raudteerööbastele heitis ja seega otsa leidis. Sümboolselt liikusime siis vähem kui 24 tunni jooksul läbi AJ elu. Kahtlustan, et see oli ettekavatsetud, sain veel oma tähtpäeva puhul B.-lt luulekogu Attila Józsefi, Endre Ady ja Miklós Radnóti luuletustega.\nKuningate linn, armastuse asupaik\nSzékesfehérvári sõidab rong Pestist tunni ja natuke peale. Rongist maha tulles märkis keegi tabavalt, nagu oleks Sindis, ainult majad on kõrgemad. Vaatamist väärivad objektid olid kiviviske kaugusel. Kaks korda tuli visata, teise korra veel hästi kõvasti, aga see võis olla tingitud vähesest treenimisest.\nRahvasuu räägib, et praeguse linna asukohal olnud hõimujuht Árpád oma esimese laagri püsti löönud ja aastal 974 olnud suurvürst Géza tänapäevase kesklinna kohal asunud künkal esimese kiriku lasknud püstitada. Tema poeg, Ungari esimene kristlik kuningas Püha István lasknud ühelöövilise kiriku ümber ehitada kolmelööviliseks basiilikaks, kus järgnevatel aastasadadel krooniti 37 ja maeti 15 kuningat, nende hulgas Püha István, Nagy Lajos ja Hunyadi Mátyás. 13. sajandi keskpaigast loeti seaduslikuks ja kehtivaks vaid need kroonimised, mis toimusid selles basiilikas Ungari Püha Krooniga ja Esztergomi piiskopi käe läbi. Viimane selline toimus 1527. aastal. Suurejoonelisest ehitisest on tänaseks järel vaid fragmendid. Hävingu alguseks oli Habsburg Miksa trooniihalus, jätkuks türgi ike ja punktiks välgulöök, mis türklaste poolt püssirohulaona kasutatud basiilika plahvatama pani. Hooajal võib seal oma silmaga näha kuningas Istváni sarkofaagi ja kiriku asukohas ringi jalutada (http://turizmus.szekesfehervar.hu/_user/3/File/rom.WMV). Meil ei õnnestunud, olime liiga varajased.\nKüll aga oli avatud ja väga külalislahke barokne Musta Kotka apteek, mille sisustus on jesuiidist puusepa kätetöö 1758. aastast. Apteek tegutses aastani 1971, kaks aastat hiljem avati see juba muuseumina. Jesuiitide pärandusena võib seal näha veel ka marmorist uhmrit.\nSzékesfehérváris on üks ilusamaid mälestusmärke armastusele. Selleks on Bory-vár, mille on ehitanud arhitekt ja skulpturist Bory Jenő omaenese kahe käega omaenese kavandite ja fantaasia kohaselt omaenese vabast ajast armastatud naisele. Kindluse peamiseks ehitusmaterjaliks on olnud betoon, mis ei mõju seal põrmugi jämedakoelise ega tahumatuna. Hooneid ja aeda ehivad paljud väikesed detailid, mis väärivad palju rohkem aega, kui meil praegu oli. Bory oli ka maalikunstnik ja luuletaja, nii et tema kindluse soppides leidub näiteid ka neist kunstidest. See on koht, mida tasub külastada: http://www.bory-var.hu/, isegi kui bussid ei käi lubatud kellaaegadel.\nMuust vaadatust-kogetust olid elamuslikud ajaloohõnguline kellamäng, punguvad põõsad, hedonistlik lõunasöök, linnulaul, värske õhk ja päris elus lihavõttejänes.\nKodumaa sünnipäev on üle elatud (silm ja kõrv puhkas Revalia kammermeeskoori peal, nägime Larsiga šikid välja ning aretasime Hirvo Surva ja teiste lugupeetud kaasmaalastega seltskondlikku vestlust; niikaua kui punavein ja Vana Tallinn ei kohtunud, oli kõik kõige suurepärasemas korras, edasisest avalik ajalugu vaikib). Muidu on elu-olu staatilisevõitu, nagu Lars ükspäev tabavalt märkis. Mul on tunne, et Balassis väga hästi hakkamasaamiseks ja samal ajal maailma vallutamiseks peab olema kas erakordselt andekas või erakordselt pealiskaudne. Esimeseks ma end ilmselgelt lugeda ei saa, teiseks parema meelega ka mitte, järelikult pean ma kolossaalselt vaeva nägema. Ja seda ma teen, võite mind uskuda. Kui, siis juba kirega ja täielikult. Vastasel korral pole mõtet ennast ja teisi raisata. Sinna kogu mu aur läheb.\nPealkirjas mainitud tiitli andsin ma endale ise. Ausalt, ma olen selle auga ära teeninud. Nimelt ma ostsin omale täna täiesti kogemata eriti edeva, vibraga hambaharja. Tahtsin pehmet ja miskite special harjastega, et saaks ikka hambad korralikult puhtaks, eks. Valisin siis välja, kusjuures pakendit eriti ei uurinud (üles serva oli ilusti kirjutatud, et soft, mulle sobib, kesse hambaharja pakendeid ikka loeb ?!) hinnasilti ei õnnestunud tuvastada, aga tühja, mõtlesin, palju üks hambahari ikka maksab. Pärast korraks imestasin, et imelikult suur arve, aga ei viitsinud eriti süveneda. Kodus imetlesime, et on ikka peen, kummist ogadega ja puha. Järsku Lars röögatas irmsa äälega. Ta oli juhuslikult vajutanud hambaharja varrel olevale nupule ja hari hakkas vibreerima. Ja ma tahtsin kõigest täiesti süütut, harilikku hambaharja (kuigi nagu hilisemal tuvastamisel selgus, oli selle pakendile kirjutatud, et puhastab nagu traditsiooniline hambahari). Proovisin siis sihtotstarbeliselt kasutada, esialgu ei suutnud ma otsustada, kas peab nühkima ka või piisab lihtsalt sellest, et hari (õigemini need kummist jublakad) vibreerib/vad. Vist ikka ei piisa. Nüüd on hambad veits hellad. Õnneks patarei saab nii 3-4 kuu pärast tühjaks ja ma ei jõua harjavart lahti keerata. Vana hambaharja hoidsin alles, igaks juhuks. (Lars just küsis, kas hambapesu oli ka elamuslik).\nSee pole nüüd mingi eriliselt diip sissekanne, aga olukord oli lihtsalt nii pagana koomiline, et ma pidin seda jagama. Ja muidu ka, et kui keegi muretseb, mis must saanud on ja miks ma nii harva online olen, siis olen esialgu veel elu juures, tervise juures enamasti ka (krooniline unepuudus ja peavalu välja arvatud), kuigi veidi väsinud.\nMuide, vahepeal tõlkisin umbes pool novelli ungari keelest eesti keelde koolisisesel tõlkevõistlusel osalemiseks. Ma loodan, et väga rappa ei pannud omadega, aga osalemine oli lihtsalt auasi.\nTäienduseks: sissekandele järgnenud mõttevahetus hambaharja üle.\nL: Matsid jäävad matsideks.\nMa: Mis teha.\nL: Talupojamõistus ei saagi sellest aru.\nOtse loomulikult läheb koomika kirjapanduna kaotsi, aga tsirkus käib meil ööd ja päevad läbi.


Taxidermia | Tume taevas\n11. märts 2007 at 15:55\t(filmid)\nKuna mulle kiideti filmi «Taxidermia» (2006) kui ühte Ungari parimat saavutust, siis võtsin ta kätte ja vaatasin ära. Njaa… Euroopa filmid. Isegi ilma helita ei petaks ära.\nKäesolev linateos räägib kolmest erineva generatsiooni mehest ja… olgem kohe päris ausad − film ei räägi kaunitest asjadest ja iga mehe loos on üks rõve stseen. Kuid kui keegi suudab seatapu ja söömisvõistluse nägemise üle elada, siis polegi vist midagi väga hullu.\nSamas kõige nende ekraanil näidatud jälkuste kõrval oli kaameratöö geniaalne. Heli oli ka super. Sellest otsast ei jäänud küll midagi vajaka, pigem vastupidi. Kvaliteetne, aga groteskne. Kindlasti mitte igale maitsele.\nMõneti meenutas see film Jeunet teoseid, ainult et prantslase huumoriprisma asemel oli ungarlase jälkuseluup. Jah, ma olen napisõnaline aga samas ma olengi üsna sõnatu. Võibolla see oligi filmi eesmärk. (4/5)


Uncategorized @et – Page 77 of 123 – Uus Maa Kinnisvarabüroo\nUus Maa kinnisvarabüroo > Uncategorized @et\nMiks on kasulik osta siseviimistluseta maju?\nPraktika näitab, et täna saavad suurema võidu need eramuostjad, kes otsustavad endale soetada maja ilma siseviimistluseta. Viimase poole aasta jooksul olen saanud Tartumaal tehinguni viia mitmed objektid, mida võib nimetada kinniseks majakarbiks. See tähendab, et uus elamu on saanud endale välisviimistluse, kuid elamu siseviimistlustööd on teostamata. Selliste objektidega olen Tartu linna lähedastes uuselamurajoonides teinud ostu-müügitehinguid …\nTallinna mõjusfääri ulatust võib hinnata ca 30-40 kilomeetrile. Kui veel paar-kolm aastat tagasi kasvas ostjate huvi Tallinna lähiümbruses paiknevate korterite vastu hüppeliselt, siis tänaseks on suundumus Tallinnast välja kolida taandunud eelistuse ees elada töö- ja haridusasutuse läheduses. Positiivset mõju Tallinnast lähiümbrusesse kolimisele avaldas ka peamiste magistraalide rekonstrueerimine ning kiire autostumine. Peamised Tallinna lähiümbrusesse kolijad olid …\nUus Maa toob turule oma kolimisteenuse\nUus Maa Kinnisvarabüroo teatab, et alates käesoleva aasta aprillist alustas Uus Maa kaubamärgi all tegutsemist uus kolimisteenuseid pakkuv ettevõte – Uus Maa Kolimisteenused. Tegemist on strateegilise laienemisplaaniga, mille käigus luuakse Uus Maa juurde mitmeid kinnisvara ja koduga seotud vajalikke sidusteenuseid. “See on loomulik areng, kuna meie maaklerid vahendavad ju igakuiselt kümneid kodusid ning kolimisteenuse vajadus …\nPaljud inimesed on oma kodu soetamisel teelahkmel, kas osta juba valmis maja või otsida krunt ja lasta endale ehitada? Mõlemad mõtted tunduvad esmapilgul hirmutavad, sest äkki on maja just müügiks tehtud ja halva kvaliteediga või kui lasta ehitada, siis teeb ehitaja praaki ja kaob kohe, kui rahad on tema arvele laekunud. See kõik ei ole …\nRakvere: Turusituatsioonile vastav hind tagab müügitehingu\nKevad ja uus ärkamine saabub ka kriisiajal ja kinnisvarasektoris – küll tagasihoidlikumalt kui seni, aga siiski. Tehingud elamispindadega Rakveres ja Lääne-Virumaal tervikuna on 2009. aastal olnud harvad ja seda suures osas seetõttu, et müüjad soovivad saada turusituatsioonile mittevastavat hinda. Tänases turuolukorras on soovitav, et müüja teeks enda jaoks selgeks, kas tal on tõsine soov ja …\nI kvartali kinnisvaraturu ülevaade\nKäesolev kirjutis on ülevaade Tallinna ja selle lähiümbruse elamispindade kinnisvaraturust ja hõlmab 2009. aasta I kvartalit. Ülevaade põhineb Uus Maa Kinnisvarabüroo kinnisvaramaaklerite ütlustel ja tähelepanekutel turul toimuvast. Tegemist pole sügavalt analüütilise, statistika üle juurdleva analüüsiga, vaid pigem lihtsas kirjas, kõige otsesema turuinformatsiooniga tegijatelt endalt. See on meie spetsialistide nägemus olukorrast ja võimalustest turul. Tallinna lähipiirkondade …\nUus Maa kaasabil ilmus Äripäeva “Kinnisvara käsiraamatu” lisa\nAprillikuu algul ilmus trükist Uus Maa Kinnisvarabüroo ja Äripäeva käsiraamatute koostööna valminud “Kinnisvara käsiraamatu” täiendus. Selles kirjutab Helvia Räägel advokaadibüroost Eipre&Partnerid põhjalikumalt täitementeluse olemusest. Sageli juhtub nii, et kinnisasi, mis on panditud hüpoteegiga tagatud nõude rahuldamiseks, müüakse täitemenetluses. Samalt autorilt on ka käsitlus maaklerilepingu olemusest, sest tänasel kinnisvaraturul on müüjatel raske kinnisvara müüa ja sagedamini …\nKui palju on mõistlik karta?\nÖeldakse, et ingliskeelne sõna fear tähendab False Evidence Appearing Real. Valdav enamus meie kõigi hirmudest eksisteerivad vaid meie peas.\nÜürikorter on muutumas elustiiliks\nViimasel ajal on kogu elamispindade müügiturg Tallinnas ja loomulikult ka mujal Eestis olnud suhteliselt muutlik ning selle rütm on kord intensiivsem ja kord rahulikum. Tallinna üürikorterite turul ei ole näha märke aktiivsuse vähenemisest ning säärase trendi jätkumist võib prognoosida ka järgmiseks aastaks. Turuosaliste arv on kasvanud ning püsib kõrgel, mistõttu on oluline teada turu trende. …\nEesti üks suurimaid kinnisvarabüroosid, Uus Maa, toetab alates järgmisest etapist kuni hooaja lõpuni Brawn GP meeskonda. Lepingud sõlmitakse järgmisel nädalal. Kinnisvarafirma turundusjuhi Tiina Sheini sõnul sai otsuse puhul määravaks see, et kuigi tegu on tuttuue meeskonnaga, noppis see juba käesoleva hooaja avaetapil kaksikvõidu. „Loomulikult on meiepoolne huvi ka oma ettevõtte tuntust laiendada ning kuna meeskonnal …\n« Eelmine 1 … 76 77\nViimsi vald, Metsakasti küla, Metsarahva tee 19\nTallinn, Haabersti linnaosa, Vanakuu 4\nTartu linn, Tartu linn, Ihaste, Koidutähe/BRONEERITUD! 43


EUR-Lex - 32004R0930 - ET\nNõukogu määrus (EÜ) nr 930/2004, 1. mai 2004, mis käsitleb ajutisi erandmeetmeid, mis on seotud Euroopa Liidu institutsioonide õigusaktide koostamisega malta keeles Official Journal L 169 , 01/05/2004 P. 0001 - 0002 Nõukogu määrus (EÜ) nr 930/2004, 1. mai 2004 , mis käsitleb ajutisi erandmeetmeid, mis on seotud Euroopa Liidu institutsioonide õigusaktide koostamisega malta keeles\nvõttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 290,\nvõttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikleid 28 ja 41,\nvõttes arvesse nõukogu 15. aprilli 1958 . aasta määrust nr 1, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled(1) ja nõukogu 15. aprilli 1958 . aasta määrust nr 1, millega määratakse kindlaks Euroopa Aatomienergiaühenduses kasutatavad keeled(2), mida mõlemat edaspidi nimetatakse määruseks nr 1,\nvõttes arvesse nõukogu töökorda, eriti selle artikli 14 lõiget 1,\nvõttes arvesse Malta valitsuse 31. märtsi 2004 . aasta taotlust\n(1) Pärast Malta ühinemist Euroopa Liiduga ja kooskõlas määruse nr 1 artikliga 1 on malta keel liidu institutsioonide ametlik keel ja töökeel.\n(2) Sellest tulenevalt tuleb määrused ja muud üldkohaldatavad dokumendid vastavalt nõukogu määruse nr 1 artiklile 4 koostada ka malta keeles. Vastavalt kõnealuse määruse artiklile 5 tuleks Euroopa Liidu Teataja avaldada ka malta keeles.\n(3) Malta ametiasutuste ja Euroopa Liidu institutsioonide vahelistest kontaktidest ilmneb, et hetkel ei ole malta keele lingvistide töölevõtmisega seotud olukorra ja sellest tuleneva kvalifitseeritud tõlkijate nappuse tõttu võimalik tagada kõigi institutsioonide poolt vastu võetud õigusaktide koostamist malta keeles.\n(4) Selline olukord kestab veel seni kuni Malta ametiasutuste ja Euroopa Liidu institutsioonide vahelises tihedas koostöös rakendatakse üleminekumeetmed kvalifitseeritud tõlkijate nappuse leevendamiseks. Seni ei tohiks kõnealune olukord institutsioonide tööd aeglustades liidu tegevust negatiivselt mõjutada.\n(5) Määruse nr 1 artikli 8 kohaselt võib nõukogu asjaomase liikmesriigi taotlusel võtta vastu otsuse keelte kasutamise kohta, kui liikmesriigil on rohkem kui üks ametlik keel. Vastavalt Malta põhiseadusele on malta keel ja inglise keel Malta ametlikud keeled ja kõik õigusaktid tuleb kehtestada nii malta kui inglise keeles; kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse vastuolude korral maltakeelset teksti.\n(6) Eespool nimetatut silmas pidades ja Malta valitsuse taotlusel, on asjakohane võtta vastu otsus, et erandlikult ja üleminekuaja jooksul ei ole liidu institutsioonidel kohustust kõiki õigusakte, sealhulgas Euroopa Kohtu otsuseid, malta keeles koostada ega malta keelde tõlkida. On siiski asjakohane, et selline erand on osaline ja seda ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühiselt vastu võetud määruste suhtes.\n(7) See ei mõjuta malta keele kui liidu institutsioonide ametliku keele ja töökeele staatust.\n(8) Üleminekuaja lõpus avaldatakse malta keeles kõik õigusaktid, mis selleks hetkeks ei ole malta keeles veel avaldatud,\nErandina määrusest nr 1 ning kolme aasta jooksul alates 1. maist 2004 ei ole Euroopa Liidu institutsioonidel kohustust koostada kõiki õigusakte malta keeles ning avaldada neid selles keeles Euroopa Liidu Teatajas .\nKäesolevat artiklit ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt ühiselt vastu võetud määruste suhtes.\nNõukogu vaatab käesoleva määruse toimimise läbi hiljemalt kolmkümmend kuud pärast selle vastuvõtmist ja otsustab, kas selle kehtivust veel ühe aasta võrra pikendada.\nÜleminekuaja lõpuks avaldatakse malta keeles kõik õigusaktid, mis selleks hetkeks ei ole malta keeles veel avaldatud.\nKäesolev määrus jõustub 1. mail 2004 .\nBrüssel, 1. mai 2004 Nõukogu nimel eesistuja B. Cowen (1) EÜT 17, 6.10.1958, lk 385/58, määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.\n(2) EÜT 17, 6.10.1958, lk 401/58, määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.


Täielik ketta krüpteerimine koos cryptsetup/LUKSiga - Nitrokey Documentation\nTäielik ketta krüpteerimine koos cryptsetup/LUKSiga#\nMitme võtme kasutamine\nKaardivaldaja nime määramine\nLUKS2 avamine X509 sertifikaadiga\nSee juhend näitab, kuidas konfigureerida LUKS-krüpteeritud mahtusid, et autentida neid käivitamisel Nitrokey Pro või Nitrokey Storage abil.\nTaustaks, et cryptsetup-initramfs toetab nüüd LUKS-krüpteeritud mahtude avamiseks OpenPGP nutikaartide, nagu Nitrokey Pro ja Nitrokey Storage, kasutamist. Kui olete seadistamise lõpetanud, peate käivitamisel lihtsalt sisestama oma Nitrokey ja sisestama oma kasutaja PIN-koodi, selle asemel, et sisestada oma tavaline ketta krüpteerimise salasõna.\nNeid juhiseid on testitud Ubuntu 20.04 ja Debian 10 peal.\nJärgnev juhend võib teid potentsiaalselt arvutist välja lukustada. Peaksite olema teadlik nendest riskidest ja soovitame kasutada allpool toodud skripti teises arvutis või pärast täielikku varundamist, kuna võite oma andmed kaotada.\nUbuntu või Debian arvuti, millel on vähemalt üks LUKS-krüpteeritud andmekandja.\nMilline meetod on käesoleva juhisega ühilduv, leiate alljärgnevast jaotisest.\nNitrokey Pro 2 või Nitrokey Storage 2 initsialiseeritud võtmetega.\nSiiani töötab skript ainult käsitsi partitsioneeritud mahtudega, mis koosnevad krüpteerimata /boot partitsioonist ja krüpteeritud juurpartitsioonist / partitsioonist.\nPalun ärge valige selle juhendi jaoks kasutatava operatsioonisüsteemi poolt pakutavat automaatset täieliku ketta krüpteerimist. Ubuntu ja Debian’i paigaldusliidese abil automaatselt partitsioneerimisel tekivad korduvad vead.\nLuua kiipkaardilukside kataloog\nLae alla nutikaart-luks-skript\nAvaliku võtme eksportimine\nOma avaliku võtme eksportimine GnuPG võtmehoidjast:\nKui olete avaliku võtme juba võtmeserverisse üles laadinud (või olete selle kuskil mujal salvestanud), tuleks see välja laadida viisil, mis on teile kõige mugavam, ja jätkata sammuga 5.\nMäärake kindlaks ja kontrollige oma root-partitsiooni jaoks õige LUKS-seadme nimi:\nTavaliselt peaks see olema midagi sellist nagu nvme0n1p3_crypt (NitroPC puhul) või sda3_crypt (NitroPads puhul). Te võite ja peaksite kontrollima, et /etc/crypttab sees olev UUID on määratud partitsioon, kontrollides sümboolset linki /dev/disks/by-uuid/ sees.\nKäivita skript, kasutades argumentidena luks seadme nime (nt nvme0n1p3_crypt ) ja pubkey.asc .\nKui käivitate skripti, mille argumendiks on OpenPGP avalik võti, loob see automaatselt uue LUKS-saladuse, krüpteerib selle avaliku võtme vastu ja seab sisse crypttab, LUKS, initramfs ja GRUB.\nKõigepealt küsitakse teilt User PIN` `User PIN\nKui olete Nitrokey lukustuse vabastanud, küsitakse teilt oma OLD passphrase. See on salasõna, mille sisestasite paigaldamisel oma heliplaadi krüpteerimiseks.\nSee on tagavaravariant juhul, kui kaotate oma Nitrokey või kui see ei ole saadaval. Seni ei ole seda katsetatud ja kasutajad peavad olema teadlikud, et kui varumeetod ei toimi, on oht, et arvuti lukustub.\nKui olete sisestanud salasõna, lõpetab skript seadistamise umbes ühe minutiga. Ärge katkestage skripti, sest muidu võite pärast taaskäivitamist arvutist välja lukustuda.\nNüüdseks peate tegema taaskäivituse ja peaksite suutma Nitrokey abil oma krüpteeritud draivi avada.\nPärast taaskäivitamist peaks teil paluma sisestada oma kasutaja PIN-kood.\nSisestage oma kasutaja PIN-kood kõvaketta avamiseks\nKui see seadistus on tehtud, ei tohiks (gnome’i) ketaste utiliiti enam kasutada (varusõnumi) muutmiseks. Õige viis selleks on kutsuda cryptsetup otse, näiteks nii:\nKus nvme0n1p3 on partitsioon, mille jaoks te seadistasite võtmed.\nMitme võtme kasutamine#\nOn lihtne kasutada mitut (riistvaralist) turvavõtit, nii et igaüks neist suudab LUKS-ketta lukustust iseseisvalt avada. Lihtsalt eksportige mitu avalikku võtit ja ka passi mitu võtit seadistusskriptile niimoodi:\nKaardivaldaja nime määramine#\nPIN-koodi sisestamise ajal käivitamisel LUKS-i juurpartitsiooni dekrüpteerimiseks esitatakse kasutajale kaardiomanik, selle seadmiseks kasutage $ gpg --edit-card ja sisestage küsitluse sees admin<x> ja name, et määrata OpenPGP-kaardi (Nitrokey Storage 2 või Nitrokey Pro 2) kaardiomanik.\nKlahvide otsene lisamine/eemaldamine ei ole võimalik. Seetõttu peate vana seadistuse kustutama/eemaldama ja seadistuse uuesti käivitama määratud võtme(te)ga:\nEemaldage luks-seadmest (nvme0n1p3) võtmefail (tee, kui kasutasite eespool toodud skripti):\nEemaldage võtmefail ise:\nKorrake ülaltoodud seadistust.\nLUKS2 avamine X509 sertifikaadiga#\nSystemD toetab LUKS2 partitsiooni avamist X509 sertifikaadi abil, leia suurepärane blogi sissekanne selle realiseerimise kohta aadressil `Personal blog of Vladimir Timofeenko`__


Kolm head võimalust kuidas Google Chrome veebilehitsejat kiiremaks muuta - Photopointi ajaveeb\nAutor: Erki Oras 25.05.2015 10:41 Kommentaarid :\nPaljude jaoks on nende poolt kasutatav veebilehitseja valik (nagu ka paljud teised asjad) usuküsimus. Väga paljud on aga valinud oma igapäevaseks kasutamiseks just Google Chrome veebilehitseja. Hetkel me ei räägi siin mitte Chrome’i arvukatest headest omadustest, vaid ühest ebakohast, mida on ilmselt tunda saanud kõik, kes oma Chrome’is hoiavad lahti keskmisest enam vahelehti ehk tääbe (inglise keeles tab).\nAsi on nimelt selles, et iga avatud vaheleht kasutab ära osakese arvuti muutmälust. Kui palju, see sõltub juba väga erinevatest faktoritest nagu nt veebilehel kasutatavast multimeediast jms. Kõik selleks, et erinevaid vahelehti avades oleksid need kohe ja kiiresti kasutamiseks valmis ning et kasutaja ei peaks nende järele ootama.\nEesti vanarahvatarkus ütleb, et vaba mälu on raisatud mälu. Kindlasti on sellel väitel oma paks ja betoonist tõepõhi all, kuid pidev ja krooniline mäludefitsiit jätab paratamatult oma jälje arvuti kiirusele ja võimekusele. Allpool pakumegi kolme viisi, kuidas piirata Chrome’i aplust muutmälu käsitlemisel.\nAvades Google Chrome’i vajutage korraga Shift- ja Escape-klahvi, mis avab Chrome’i tegumihalduri. Vähemalt Windowsi kasutajad peaksid tegumihalduriga juba põhimõtteliselt tuttavad olema, antud juhul aga näitab tegumihaldur, millised vahelehed või laiendused on kõige suuremad mäluröövlid.\nNende tegevuse lõpetamiseks tuleb need seal tegumihalduris vasakklikiga ära märkida ning vajutada siis akna all parempoolses nurgas olevale nupule “Lõpeta toiming”. Lihtne ja lollikindel, kuid kui teil peaks lähiajal sama vahelehte uuesti vaja minema, siis peate siirduma Chrome’i sätetesse ning sealt minema alajaotusse Hiljutised vahelehed, kust leiate siis vastava vahelehe uuesti.\nOneTab on üks Chrome’i laiendusi. Mõneti sarnaneb see omalaadse järjehoidja (bookmark)halduriga. Valides välja vahelehe, mida teil ehk lähiajal vaja ei lähe, siis teete sellel lehel paremkliki ning valite ” OneTab” ja sellelt juba edasise tegevuse, st milliseid vahelehti te jalust ära koristada soovite. Mõistagi on soovitatav eelnevalt see OneTab Google Chrome’ile lisada.\nOneTab kaotab füüsiliselt liigsed vahelehed talletades need põhimõtteliselt ühele eraldi vahelehele. Paraku aga toimub kogu tegevus manuaalselt st peate neid vahelehti ise valima ja OneTab’i saatma. Usina kasutamise juures lubab OneTab kuni 95% mälukasutamise säästu.\nThe Great Suspender on ilmselgelt mugavaim variant antud kolmest. Peale Chrome’ile lisamist tuleb see ainult endale sobivaks häälestada pärast mida võib selle põhimõtteliselt unustada.\nThe Great Susupender ei sulge vahelehti, ega saada neid kuhugi silma alt ära. Põhimõtteliselt see lihtsalt peatab vahelehe tegevuse peale kasutaja poolt määratud ajavahemikku. Leht jääb avatuks ja sisu laadimiseks peab kasutaja sellel lihtsalt uuesti klikkima. Nii lihtne see ongi. Tähtsamad lehed, mida päeva jooksul tihemini vaja läheb võib soovi korral peatatavate vahelehtede seast täiesti välistada.\nÜlaltpoolt peaks iga kroomisõltlane leidma just endale sobiva ravi Chrome’i mäluprobleemide vastu. Kui aga sinul, hea lugeja, on mingi oma salarelv Chrome’i mälunõrkuse vastu, siis ära hoia küünalt vaka all, vaid jaga seda näiteks all kommentaarides ka teistega.\nSildid: Google Chrome, OneTab, The Great Suspender


Kuidas vähendada Lime kiile kokteile - Tips for you - Tipsed.Com\nIsegi kõige ebapiisav sukelduda baari või hole-in-the-seina pubid kindlasti on lubja kiilud garneeringuks Margaritas ja kokteilid sidruni-laimi sooda.Lõika laimid täpselt, et tagada võrdne ühe kaheksandiku osad nii iga kokteili saab sama palju lupja.Serveeri lubja kiilud velje klaasi, kus neid saab kasutada lihtsalt kaunistamiseks või pigistatakse lisada plahvatuse tsitruse maitse kokteili.Isegi ilma pigistada mahla, märkmeid lubi on märgatav iga juua mahla ja tsitruse õli koor.\nEemalda toota kleepsud igast lupja.Kleebis jäänud laimi teeb kokteili vähem atraktiivne ja ka paljastab jook tindiga ja liimi.\nPeske laimid põhjalikult eemaldada mustus või bakterid, mis võivad esineda kohta rinds.Taimne puhastusharja sobib hästi löövad välja mustuse reljeefne pind.Proovige lihtne puu- ja köögiviljade pesemise tehtud äädika ekstra mustust tõstejõuga.Täi\ntke oma kraanikauss kraanikauss külma veega ja lisatakse umbes 1 tassi äädikat.Leota laimid äädika lahusega umbes 10 minutit enne puhastamist.\nSlice varre ja põhjaotsad alates laimi viilu umbes ¼ tolline sügav.Kuigi vabatahtlik, see samm muudab valmis lubja kiilud atraktiivsemaks ja kõrvaldab võimaliku mustuse lõksus üle depressiooni mõlemas otsas sattumist kokteili.\nLõika laim pooleks lõigata, lõigatakse maha keskel on varre otsast alumine ots.Määra laim pooleks on lõigatud külg allpool kohta lõikelaud.\nSlice iga laim pooleks mööda keskus on varre otsast alumine ots lõigatud laimi neljaks, lõigates läbi rind, seejärel liha.\nSlice iga laimi kvartalis poole, läbi rind esimene kord, kus nurga lõigatud keskosa suunas, mille tulemuseks on kaheksa võrdset tükki.Hoia laimi kvartalit koos, kui tegemist nurgelised kärped - kahe kvartali tükki üksteist toetada, et nad püsti lõikamise ajal kaheksandikku.\nLõika väike pilu keskmes iga laimiviil läbi liha ja alla säsi kiht ilma lõikamine läbi rind.Riputage kiile kokteili klaasi ääre selle pilu.\nVäiksemate laimid, ühe kuuendiku kiilud võib olla soovitav lubada rohkem mahla kohta kiilu.Järgitakse sama menetlust nagu lõikamiseks ühe kaheksandiku kiile, kuid teha kaks võrdsel läbib iga laimi poole kolme asemel kärped.Selle tulemuseks on kokku kolm tükki per poole või kuus kokku tükki kogu lupja.


Heategevus: Edasi annetatud vein kogus Toidupanga toetuseks 1200 eurot! – Edasi - Innustav ja hariv ajakiri\nEdasi 13. okt. 2017 Edasi, Toit & vein\nEesti tipprestoranide eestvedamisel toimunud heategevuslikul õhtusöögil “Lapsed söönuks” koguti Toidupanga toetuseks 40 000 eurot, mis ületas kõiki ootusi. Toidupanga juht Piet Boerefijn nentis, et finantsabi on praegu Toidupangale väga oluline, et süsteem säiliks tugevalt elujõulisena. Oma panuse andis ka ajakiri Edasi.\nProjekti eestvedaja Kristjan Peäske, Leib Resto & Aed: “Õhtusöögil valitses uskumatu headuse emotsioon – partnerite ja heade inimeste abil said Eesti tipprestoranide kokkade poolt valmistatud õhtusööki nautida 200 inimest, kes panustasid seeläbi enda aega, raha ning häid soove Toidupanga tugevdamisele. Lisaks toimus õhtusöögil oksjon, kus Janeck Uibo erakogust pärit rariteetse veini Château Lafitte Rotchild 2008 hind kerkis 1200 euroni, Martin Saare maal leidis uue omaniku 5000 euro eest ning Silver Koppeli heategevuslik maal kaunistab uue omaniku kodu 4000 euro eest. Paar rahalist annetust tehti ka inimeste poolt, kes oksjonil soovitud esemest napilt ilma jäid.”\nEestis pole varem nii suuremastaabilist heategevuslikku õhtusööki toimunud, kus kogu sündmus toimub ettevõtete 100-protsendilisest heast tahtest. Heategevusliku õhtusöögi valmistasid Leib Resto, Mooni, Põhjaka, Tuljaku, Levier Cakery kokad ning Eesti Euroopa Liidu Eesistumise peakokk Peeter Pihel. Muusikalise elamuse eest hoolitsesid Liis Lemsalu, Ott Lepland, Liisi Voolaid ja Girti Suun ning Aarne Saluveeri juhatatud Lasteekraani Laulustuudio laululapsed. Õhtut juhtisid Heleri Rande ja Aivar Kuusk. Kokku panustasid õhtusöögi toimumisse üle 40 ettevõtte ning 100 vabatahtlikku.\nPosted in Edasi, Toit & vein and tagged Edasi, eestvedamine, Euroopa Liit, heategevus, Janeck Uibo, kunst, oksjon, toit ja vein. Bookmark the permalink.\nTujurikkuja 2010: Nädalalõpp


Spordiportaalide apsakad - Lehekülg 88\nLehekülg 88, kokku 91 Esimene ... 38788485868788899091 Viimane\nNäidatakse tulemusi 1 741 kuni 1 760, kokku 1806\n02.05.19, 10:22 #1741\nToomas Vara väitis Barca-Liv mängul, et Asko Esna sai 50 aastaseks, tegelt siiski vaid 33.\nSee oli ilmselgelt banter.\n04.05.19, 15:53 #1742\nMcCollum ja Jokic on ikka eriti vinged vanad, kui nii lühikese ajaga sellised punktid viskavad.\n10.05.19, 13:15 #1743\n18-aastast eestlast edestas vaid temast kaks aastat vanema kolmekordse vormel 1 maailmameistri Nelson Piquet' poeg Pedro. Brasiillane sõitis välja aja 1.33,255, Vips aga 1.33,264. Paremuselt kolmandat tulemust näitas 19-aastane Venemaa piloot Robert Schwartzmann (1.33,510).\n20-aastane Nelson Piquet on päris palju oma elu jooksul ära teha jõudnud.\n10.05.19, 13:19 #1744\n18-aastast eestlast edestas vaid temast kaks aastat vanema kolmekordse vormel 1 maailmameistri Nelson Piquet' poeg Pedro . Brasiillane sõitis välja aja 1.33,255, Vips aga 1.33,264. Paremuselt kolmandat tulemust näitas 19-aastane Venemaa piloot Robert Schwartzmann (1.33,510).\nMa ei näe siin ühtegi apsakat.\n10.05.19, 14:38 #1745\nInimesed, kes juhivad tähelepanu kirjavigadele, on munnid, tean.\nTemast kaks aastat vanem Pedro.\nTemast kaks aastat vanema vormelisõitja poeg Pedro.\n10.05.19, 16:24 #1746\nKomade õige paigutusega oleks see sõnajada vist okei? Ei? Filoloogid, lennake peale.\n10.05.19, 16:28 #1747\nPiisaks vanema asemel kirjutada vanem. Komad aitaksid kergemini aru saada kui nendega eraldada kõrvallause või täiend või mis iganes selle kohta öeldi.\n15.05.19, 11:58 #1748\n15.05.19, 21:43 #1749\n16.05.19, 11:01 #1750\nTuntud ignorandina ma ei saa kahest eelmisest postitusest aru, mis neis valesti on. Üle-eelmise lingist on näha, et algselt on vist pealkirjas olnud Kaprak? Tavaline typo ju..\n16.05.19, 12:04 #1751\nVaata boldis olevat nime selles ajaleheartiklis. Eesnime.\n16.05.19, 13:56 #1752\nSeda ma märkasin ka, aga .. arvasin, et äkki ongi kaks erinevat tegelinskit, näiteks vennad.\n16.05.19, 14:27 #1753\n16.05.19, 14:33 #1754\nAinult, et pildil on Anti mitte Asko\n16.05.19, 14:51 #1755\nSeal on mingi pilt veel. Kes sellel on?\n16.05.19, 23:35 #1756\nSee ei olegi apsakas kui artiklis kirjas Asko Saarepuu (pildil) ja teksti kõrval kohe Anti pilt? Pohh kes seal kuskil veel või järgmisel lehel pildi peal on\n09.06.19, 16:05 #1757\nSky hinnangul vahtis meil eile puuri Ciprian Tatarasanu.\n+ Justin Gätlin Postimehes\n11.07.19, 21:50 #1758\nNii ei ole küll hea Flora - Radnicki mängu vaadata. Seda errorit on viimase kuu jooksul korduvalt nähtud küll, seekord sattus eriti heale ajale.\n11.07.19, 22:33 #1759\nPärast Flora-Paide fopaad kujundasime mitmeid asju portaalis ringi, et seda probleemi vältida. Ööl vastu tänast vahetasime veel ka serverit, et tagada stabiilsus. Ja täna oligi kõik korras. Inimmass, kes portaali tuli, oli kordades suurem tavapärasest, aga kõik toimis. Vahetasime veel rõõmsaid sõnumeid, et muudatustest oli kasu ja jamad on seljataga.\nAga siis tekkis pilti tootva MIND-i poolt üks kala ja striim jooksis maha - see pani kogu selle massi kasutajaid refreshima, millega kasvas päringute arv ühes sekundis nii meeletuks, et seda ikkagi ei kannatanud süsteemid ära. Kui otsepilt poleks tootja poolt ära surnud, oleks portaal püsti jäänud. Aga ei jäänud ehk asju tuleb veel ringi teha - need võtavad aega, aga usun, et lähiajal siiski massid nii meeletuks ei lähe kui täna kahe samaaegse euromängu otsepildi puhul ja külastajaid ootavad edaspidi pigem positiivsemad kogemused.\nAga kui brauser ei tööta, siis mobiiliversioon m.soccernet.ee on seni vastu pidanud ehk häda korral minge sellele üle. Ka arvutis olles.\n12.07.19, 00:04 #1760\nEi toiminud ka mobiilis.\nKõik ajad on GMT +3. Kell on praegu 22:10.


Sanare hambakliinik | Hammaskonna seisukorra analüüs\nEsmakordsel visiidil meie kliinikusse teostab arst esialgse ülevaate Sinu hammaskonna situatsioonist ning annab ülevaate võimalikust raviplaanist, mis on lisaks arstile mõistetav ka patsiendile. Usume tugevalt sellesse, et hea kommunikatsioon mõlema osapoole vahel esimesest visiidist on eduka ravi aluseks.\nVõimalik on leida lahendus ühele konkreetsele hambamurele või näiteks jätkata kunagi pooleli jäänud ravi. Kui vajaliku ravi maht on suurem ja patsiendi sooviks on ravi läbi viia süsteemselt, siis paneb meie hambaarst teiega koos paika personaalse raviplaani ja lepitakse kokku, millise ajagraafikuga seda teostatakse.\nArsti jaoks tähendab raviplaan kindlat vajalike ülesannete järjekorda saavutamaks soovitud tulemust. Patsiendi jaoks on see hea viis mõista kõiki aspekte ning omada ülevaadet oma ravist.\nOleme ühe spetsialiteedina välja arendanud rikkalikule kogemustepagasile ja headele diagnostikavõimalustele toetuva teenuse eksisteerivate ja potensiaalselt ohtlike situatsioonide määratlemiseks. Kui inimene on teadlik sellest mis tulevikus tema suus võib toimuda saab ta ka paremini planeerida oma hambaraviaktiviteeti.\nSageli märkab spetsialist probleeme millised algusjärgus meid ei häiri kuid süvenedes võivad muutuda vägagi tülikaks ning milliste kõrvaldamine võib osutuda keeruliseks.\nSellest tuleneb vajadus külastada hambaarsti ka profülaktilise suunitlusega, et avastada potensiaalseid probleeme.\nHead diagnostikavõimalused, spetsiaalsed demoprogrammid ja hulk näidismaterjali võimaldavad inimesele lihtsalt ja ülevaatlikult selgitada tema hammaskonna seisukorda.