Eesti naised sõidavad välismaale asendusemadelt lapsi saama – Pealinn.ee\nScanpix/doktor Andrei Sõritsa\nMiks oleks surrogaatemadust üldse vaja, küsib ilmselt tavainimene. Sõritsa sõnul on vastus sellele lihtne. “Mõelge näiteks sellisele olukorrale: teil on olemas tütar, kel katkeb esimene rasedus ja tal võetakse tüsistuste pärast emakas ära. Aga samas on tal olemas munasarjad ja mees ja teie olete nõus oma tütre last kandma – kas te teeksite seda? See ongi vastus!”\nKüsimusele, miks on surrogaatemadus seniajani keelatud, on Sõritsa sõnul lihtne vastus. “Kuna surrogaatemadust vajavate inimest arv pole Eestis suur – ehk vaid 20-30 inimest –, siis keegi ei viitsi selle seadustamisega tegeleda. Poliitikutel tekib huvi midagi muuta alles siis, kui on väga suur huvigrupp, kes nende poolt hääletaks – siis on nad valmis seisma mõne idee eest. Kuna surrogaatemadust vajavate inimeste grupp on väga väike ja nad ei lähe loosungitega Toompeale, siis ongi nii: probleem on olemas, aga mitte keegi selle probleemiga ei viitsi tegeleda.”\nJa nii ei jäägi osal Eesti naistel midagi muud üle, kui minna oma kauaoodatud beebit saama mõnda teise riiki, kus surrogaat-emadus on seaduslik. “Ma tean mitmeid naisi, kes on sellepärast Eestist lahkunud, et meie riigis pole surrogaatemadus lubatud,” ütles MTÜ Oma Pere tegevjuht Sigrid Petoffer. “Põhiliselt lähevad nad Indiasse või Gruusiasse, kus saavad endale viimaks kaua-igatsetud lapse. Ajal, mil eestlaste arv aina väheneb, võiks surrogaatemadus olla Eestis lubatud.”\nStatistika andmetel peab Eestis pea 35 000 perekonda leppima sellega, et nad ei saa kunagi kogeda lapsevanemaks olemise rõõmu. “Paraku on surrogaatemadus meie ühiskonnas tabu ja sellel teemal ei taheta eriti rääkida,” nentis Petoffer. “Samas ma leian, et kui need inimesed, keda see teema otseselt puudutab, loovad tugeva survegrupi, siis ei jää riigil muud üle, kui kaasa tulla.”\nPetoffer ütles, et veel üheks põhjuseks, miks on asendus-emadus Eestis seni veel nii reguleerimata valdkond, võib olla see, et eri ringkonnad pole jõudnud kokkuleppele, kas tegemist peaks olema “tasulise teenusega” või “tasuta heateoga”, ja mitte keegi ei oska prognoosida, millised on sellise tegevuse tagajärjed pikemas perspektiivis.\n“Alati jääb ju võimalus, et last saada sooviv pool võib mõjutada mittemateriaalselt kindlustatud noort inimest, öeldes talle: ma tagan sulle kõik ja teeme kokkuleppe, et sina sünnitad meile lapse. Teisalt võib lapse sünnitanud naine hakata terve elu meenutama lapse saanud perele “tänuvõlga” sünnitaja ees, mis samuti pole ju kuigi eetiline,” rääkis Petoffer. “Minu meelest tuleks surrogaatemale tema lapseootus siiski kuidagi kompenseerida. On ju see naine sageli eemal oma tavapärasest elust ja tööst ja lapsekandmise aeg tuleks kokkuleppeliselt tasustada. Küll on aga täiesti tume maa, mida tähendab dekreetpuhkus surrogaatemale ja kas tal üldse on õigust seda kasutada.”\nAndrei Sõritsa sõnul tuleb surrogaatemaduse seadustamisel pöörata suurt tähelepanu sellele, kas see toimub ärilistel eesmärkidel või mitte. “Kommertssurrogaatsus tähendab seda, et näiteks Hollywoodi täht ei taha sünnitada, sest see rikub ta figuuri ja staar kaotab aega, ning siis seoses sellega ta maksab mõnele teisele naisele raha, et last saada – see on Ameerikas aktsepteeritav,” selgitas Sõritsa. “Teine variant on see, kui on olema näidustusi: näiteks ema või õde või tädi kannab last ja see on peresisene asi.”\nEesti kirikutegelased on väljendanud eitavat suhtumist surrogaatemadusse. “Kiriku poole peal ollakse seisukohal, et laps peaks siiski sündima mehe ja naise suhtest,” lausus Petoffer. “Surrogaatemadus on nende jaoks välistatud ja lapse saamine ei tohi olla inimese põhiõigus. Samas, kui minna veidi filosoofiliseks, siis on alust küsida, et kuidas sai alguse Jeesus Kristuse elu? See ei saanud ju algust mehe ja naise suhetest.”\nKehtib “vaikne kokkulepe”\nJuba 26 aastat asendusperedega töötanud Petoffer avaldas veendumust, et sünnitamine ei tee veel naisest ema. “Pärisema on see, kes sind armastab ja üles kasvatab. See, kes annab lapsele elu, ei rahulda mõnikord ühtegi lapse vajadust. Samas on ka neid emasid vaja mõista, ju neil olid selliseks teoks omad põhjused.”\n“Meie oleme teinud ettepanekud, kuidas olukorda näeme, edasi oleks tarvis ametnike või poliitikute seisukohta, et siis otsustada, kas teemaga minnakse edasi või mitte. Praegu on vaikimisi asjaga seotud kolm ministeeriumi otsustanud selle teemaga mitte edasi minna,” selgitas Riisalo. “On ülioluline, et enne surrogaatemaduse teemaga edasiminekut tekiks ühiskonnas avatud debatt.”\nPlaani kohaselt on asendusemadus edaspidi lubatud vaid India peredele, kirjutas BBC. India on seni tuntud kui sünnitusinkubaator, kus paljud võõrsilt pärit viljatud paarid maksavad naistele, et need kannaksid nende loodet ja sünnitaksid lapse. Sünnitusäri on seni olnud reguleerimata, kuid septembris andis India ülemkohus valitsusele reeglite paikapanemiseks ülesande. Valitsus teatas, et lubab asendusemadust vaid kohalikele paaridele ning “emaka üürimist” välismaalastele ei lubata.\n2. nov. 2015 15:21\n11. okt. 2018 10:29\nAga sellega teed maha need kellel lihtsalt ei vedanud. Sõitis auto otsa vms. Samas on Jaapanist tulemas uus tehnoloogia, mis lubab luua vererakkudest (tüvirakust) munarakke. Ongi uus turg, kus ei ole ainult naiste käes pere loomise monopol. Ameerikas suur kammajaa vale vägistussüüdistuste pärast, kus keskkooli poisid ei julge naisi sebima minna. Võtad nii sünnitamise kohustuse nende naiste kaelast ja nad saavadki oma karjääri luua, kuni see maagiline 40 kella lööb. Ning selle sama meetodiga kaob see ajapiirang samuti.


Hispaania ei jää viimaseks abi küsijaks | Blogileht\n← Selline põllumees küll toetust ei vaja\nNäide tüüpilisest pettusest →\nadmin, 11. juuni 2012\nKreeka, Iirimaa ja Portugali järel on eurotsooni neljas abi vajaja Hispaania. Hoolimata 9. juuni hoolikalt sõnastatud avaldusest, et abi küsitakse vaid pankadele ja mitte riigile, on nende kahe vahel eristamine keeruline. Nimelt Hispaania riik on ju võtnud pankade järelevalveja kohustuse ja vajadusel peaks neid ka raskustest välja aitama. See samm näib viitavat, et riik pidas enda võimalusi ebapiisavateks laenud odavkiirlaen.info ja pöörduski suuremate institutsioonide poole. Omajagu eeltööd selleks oli ka IMF-i ja EL-i institutsioonidel, mis avalikustasid materjale, justkui oleks abi küsimine vältimatu. Sellega pandi hispaanlased sundseisu, et nad pididki abi küsima.\nTurud on mõned nädalad või kuud rahulikud ja selle järel puhkeb uus spekuleerimine. Seekord eeldatavasti Itaalia vastu. Selle riigi võlakoormus on ligi poole suurem kiirlaen kui Hispaanial ning selle päästmiseks pole enam ilmselt vahendeid.\nRubriigid: Euroopa Liit. Salvesta püsiviide oma järjehoidjasse.


Kaske-kaske! | Käsi käib\n18. jaan. 2010 · by Kalletütar\t· in kangakudumine.\t·\nEt ees ootavad suuremad kangakudumistööd ja koduste telgedega töötamine nõuab väga stabiilset närvikava ja kõva kannatust, hakkasin otsima infot kangaspuude müüjate ja hindade kohta. Leidsin väga toreda koha, mis vahendab Soome telgi. Olen Toika telgi näinud ja katsunud ning tean, et tegemist on väärt tööriistadega. Kasepuust, siledad, mugav kokku panna, kasutamisel stabiilsed. Hind on omajagu krõbe, kuid korralik tööriist teenib enda väärtuse ruttu tasa.\nSamast oleks võimalik osta ka Eestis valmistatud kangaspuid, mis on oluliselt odavamad. Väljanägemine kah päris kobe. Aga! – valmistatud kuuse- ja männipuidust. Hmmm… mis on küll selle meistri mõttes, kes sääraseid telgi teeb? Mõtleb, et teeb mööblit?\nPõrnitsesin koduseid kangaspuid tükk aega sellise pilguga, et milline osa neist ei pea tingimata vastu pidama suurele koormusele (lõime pinge, pidev hõõrumine jms) ning jõudsin järeldusele, et on neli detaili, mis põhimõtteliselt võivad olla tehtud okaspuust – külgraamid ja vipiraamid. Märkisin need osad joonise peal roosa värviga.\nOn veel mõni detail, mille puhul võib kuuse või männi kasutamine läbi minna, aga mina eelistaksin ikkagi kasepuud. Põhjendan oma kõrgeid nõudmisi.\nTeljepink. Kuduja ei istu pingi peal paigal nagu toolil, vaid sõidab sellel pidevalt edasi-tagasi, vasakule-paremale. Olen piisavalt sageli teljepingist pindu taguotsa saanud et nõuda siledat ja pinnuvabat istet.\nPingipakk võib häda pärast olla ka okaspuust, kuid kuna keskmine osa, kuhu toetuvad kuduja jalad, saab pidevat koormust, oleks seegi mõistlik lehtpuust teha. Põhimõtteliselt sama kehtib ka tallalauapaku kohta, selle erinevusega, et keskimsele osale annab koorumuse koht, kuhu kinnituvad tallalauad.\nRindpuu, põlvpuu, kangapoom, selgpuu ja lõimepoom peavad raudselt lehtpuust olema, sest on otseses kokkupuutes lõime ja kangaga.\nSoalaad peab olema võimalikult raske, et kanga kokkulöömine oleks mugavam ja kiirem.\nVaheldajad ja tallalauad on suhteliselt väikesed detailid, mis peavad kudumise käigus kandma suurt koormust. Neisse on puuritud augud, millest pannakse läbi sidusnöörid. Aukude servad peavad olema väga korralikult töödeldud, et need ei hakkaks sidusnööre läbi sööma. Igasugune töötuju kaob ära, kui peab pidevalt telje all nööre vahetamas käima.\nNiiekepid peavad olema jäigad ega tohi lõimede raskuse all painduda, et kangavaheliku moodustamine oleks võimalikult lihtne. See on ka üks põhjus, miks paljud kudujad eelistavad metallist niiekeppe ja niisi.\nVippidel on samuti suur raskus kanda, mistõttu oleks nendegi puhul lehtpuu kasutamine mõistlik.\nSarnaselt kangaspuudele pole mu arvates okaspuu kasutamine põhjendatud ühegi teise käsitöövahendi puhul. Puusepp ei teeks endale okaspuust kirve- või haamrivart, aga millegi pärast arvab, et naiste peale pole tarvis kallist kasepuud raisata. Eks see olnud juba vanasti nii, miks muidu tüdrukud ja naised oma lauludes “kaske-kaske!” nõudsid.\n*Kasutatud joonis pärineb Mare Kelpmani raamatust “Kangakudumine”.\n← 1 muna päevas\nKas te koerakarva ka ketrate? →\n2 responses to “Kaske-kaske!”\nSujur 19. nov. 2011, 21:23 · · Vasta →\nVägagi nõus! Olin ja olen osalt seniajani kaseusku. Pisemate käsitöötarvikute puhul olen aga üle minemas oluliselt kõvema ja libedama vahtrapuidu kasutamisele.\nKalletütar 20. nov. 2011, 14:22 · · Vasta →\nAitäh eksperthinnagu eest! Sujuri toodanguga on rõõm tööd teha.


🏅▷ Iga miljonile Twitteri jälgijale kodu andnud mees suri\nIga miljonile Twitteri jälgijale kodu andnud mees suri\nHugo Chavezi surm oli täna uudistes. Lisaks vastuolulistele avaldustele, mis teda iseloomustasid, ja kirele, mida ta tunnistas tema vastu, nii heas kui halvas, on Hugo Chavez üks jälgitumaid poliitilisi tegelasi sotsiaalvõrgustikus Twitter.\nMikroblogivõrgus on ligi 4,16 miljonit jälgijat ning Venezuela president hõivas 2012. aasta lõpus sotsiaalplatvormidel enim jälgitavate poliitiliste liidrite tabelis teise positsiooni. Ainult Barack Obamal on rohkem järgijaid.\nLisaks laiale veebipõhisele publikule on Hugo Chávez tuntud reklaamikampaaniate kaudu, mille ta oma suhtlusvõrgustikes oma profiilile paneb: iga miljoni jälgija kohta annab ta kasutajatele kodu, mis veeretab loendi “ümmarguse numbrini”. Lõplikud auhinnad antakse välja veebruaris – ja kahe nädala pärast summa järgijad juba 160 tuhande ühiku võrra.\nCaracase valitsuselt ega Chavezi sugulastelt pole endiselt andmeid, mis viitaksid Twitteri kontode tulevikule. Viimane avaldatud teade oli dateeritud 18. veebruariga, kus varalahkunud juht kirjutas: „Hoian Kristuse juures kindlalt kinni ja usaldan oma arste ja õdesid. Kuni võit on alati !! Elame ja võidame !! ”.\nHugo Chavezi parempoolsel mehel ja võib-olla ka Venezuela järgmisel tugevusel Nicolas Madurol on Twitteris profiil, kuid poliitiku kohalolek on palju targem. Viimane sõnum kirjutati 2011. aasta augustis ja sellel on üle 2100 jälgija. Jääb üle vaadata, kas poliitiline pärimine on kinnitatud ja kuidas sotsiaalsetes võrgustikes pärimisvõimalusi rakendatakse ja hallatakse.\nTwitter on alates eile õhtust, 5. märtsist, kõige enam kasutatud platvorm Lõuna-Ameerika liidri surmast sõnumite saatmiseks. Mitmed tegelased ja poliitikud jätsid 140 sümbolplatvormile kaastundeavalduse või kommentaarid Chavezi surma puhul.\nChavez, Portugali ja Magalha sõber\nSamuti oli Hugo Chávezi valve all Venezuela teinud mõned investeeringud Magalha arvutitesse, müünud Lõuna-Ameerika riigile mitu miljonit seadet, mis teenis Portugalile ja Portugali ettevõtetele miljoneid eurosid.\nTags:andnud, iga, jälgijale, kodu, mees, miljonile, suri, Twitteri\n“Jakobi kaitsmine” näitab suure edu märke, kuid Apple TV + -il on endiselt raske kasutajate sammu pidada\nWhatsApp Beta Androidile võidab videokõnesid


Natukene kade Sulle olen täna mina.\nMängumaa jääb osaks mulle, kooli lähed Sina.\nMulle õpetab veel tähti kasvataja hell.\nSulle aga kõlab varsti koolikell.\nAasta Sinust puudust tundes möödub lasteaias\njärele siis tulen Sulle teadmiste majas.\nKoolimajas kokku saame - tunned mind ju ära.\nKoos siis vahest meenutame lasteaiakära.\nAlgallikas: Kasepää Valla Leht nr 5, 8 juuli 2015\nJutusta pildiseeriate abil


Testid iseenda ja oma suhete paremaks mõistmiseks . Eda Oja (128529443) - Osta.ee\nEseme ID: 128529443\nEseme ID: 128529443 Seisukord: kasutatud\nKoostanud Anne-Mari Alver\nToimetanud Anne-Mari Alver, Ellu Eik ja Ülle Suur\nAjast aega on inimesi huvitanud küsimused «Kes ma olen?» ja «Millisena ma välja paistan?»\nÜheks võimaluseks neile küsimustele vastuseid leida on enese testimine. Testides loodetakse enda kohta rohkem teada saada ning üldjuhul saadaksegi. Mitte ainult tulemusi lugedes - «13 punkti annab teada, et ma olen avatud meelelaadiga» - vaid ka küsimustele vastates. Nii saab selgeks mõnigi suhtumine, eelistus või vastumeelsus, mõtlemise või tegutsemise sissejuurdunud muster.\nSelles raamatus ootab vastamist 64 testi ja küsimustikku. Raamatu tegijad soovivad sulle meeldivaid hetki nendega tegelemisel.


Kas Eesti iseseisvumine oli ime või asjade loomulik areng | Ajalugu\nKas Eesti iseseisvumine oli ime või asjade loomulik areng (4)\nEESTI ISESEISVUMINE –\nKAS IME VÕI ASJADE LOOMULIK ARENG?\nEesti iseseisvus esimest korda aastal 1918, kuid üsna lühikeseks ajaks. Meie kodumaad soovisid endale nii mõdedki suurriigid nagu: Nõukogude Venemaa, Rootsi ja Saksamaa. Kuidagi suutsime me sellisel ajal iseseisvuda. Kas see oli ime või asjade loomulik areng, sellel teemal ürtian selgust saada.\nKõigepealt tuleb selgeks teha , mida siis õigupoolest “ime” ja “asjade loomulik areng” tähendavad. Ime all mõeldakse üleloomulikku ja ebaharilikku sündmust. Imedeks nimetatakse tihipeale ka nähtusi , mis on äärmiselt ebatõenäolised, kuid väga soodsad. Asjade loomuliku areng on etteaimatav või lihtsalt ette määratud.\nAsjade loomulikuks arenguks võib minu arvates suurel määral pidada aja kulgu ning sellega kaasnevat eestlaste arengut: 20. sajandiks oli eestisoost\nTDI Õppematerjali autor\narutlus eesti iseseisvumisest\n"KAS IME VÕI ASJADE LOOMULIK ARENG"\neesti iseseisvumine, imedeks, sakslased, või hiljem\nP P: palju kirjavigu :S kohutavalt ebameeldiv on lugeda. ja pole ka kõige kasulikum materjal.\nwarranty: tänud nyyd ma pole koduarestis enam\nWannabenohkar: Jumal tänatud, selle eest .\nAjaloo arutlus Eesti iseseisvumine – õnnelik juhus või asjade loomulik käik? Eesti iseseisvus esimest korda aastal 1918, ent üsna lühikeseks ajaks. Iseseisvuse väljakuulutamiseks moodustati erakorraliste ...\nKuidas sai võimalikuks Eesti iseseisvumine?\nKuidas sai võimalikuks Eesti iseseisvumine? Eesti iseseisvumise ametlik välja kuulutamine toimus 24.veebruaril 1918 aastal. See oli pikaaegse töö tulemus. Iseseisvumisele aitasid kaasa...


ESTGV, Viseu, Portugal\nKüsi tasuta infot Instituto Politécnico de Viseu – Escola Superior de Tecnologia e Gestão de Viseu (ESTGV)\nKuni School of Technology and Management Viseu (ESTGV) vastab moodustavad ülemise taseme tehnikud kvalifitseeritud carecidos sektorites mõjupiirkond ja edendada teadus- ja arendustegevust, mille eesmärk on seos kõrghariduse ja ettevõtluse, kui panus lahendada piirkondlikke probleeme.\nSchool of Technology and Management Viseu (ESTGV) on orgaaniline ühtsus õppe-ja teadustöö integreeritud Polytechnic Institute of Viseu (IPV). See loodi dekreetseaduse nr 46/85, 22. november ja korraldamise käigus esimest tegutseda õppeaastal 1987/1988.\nESTGV samas kõrgkoolis, on keskus loomisel, levitamisel ja edastamisel kultuuri, teaduse ja tehnoloogia, kooskõlastades oma tegevust järgmistes valdkondades: haridus, kutseõpe, teadusuuringud ja teenust kogukond. ESTGV reguleerib kvaliteedistandardid, mis tagavad piisava koolituse kogukonna vajadusi, kus ta tegutseb.\nESTGV tema eesmärkide üldine teaduse, eriti inseneriteaduste, tehnoloogia ja juhtimise:\nKoolituse spetsialistide kõrge valmisolekuga inimlik mõõde, kultuuri, teaduse ja tehnika;\nLäbiviimine alus- ja rakendusuuringuid tegevus;\nSäte kogukonna teenuste perspektiivi vastastikust lugupidamist, nende konkreetsetes poliitikavaldkondades;\nKultuuri-, teadus- ja tehnilise koostöö samalaadsete institutsioonide või pakkuda samu eesmärke;\nPanus, jäävate tegevuste arendamiseks piirkonnas, kus ta tegutseb ja riigi, rahvusvahelise koostöö ja inimestevahelise mõistmise.\nArusaam õppe- viib aste bakalaureuse- ja magistriõppe kui ka teiste Keskharidusjärgse kursused, seaduse alusel;\nLõpetamist kraadiõpet, spetsialiseerumine, värskendamine ja ümberõppe austusväärne koos asjakohaste sertifikaatide või diplomeid;\nOrganisatsioon ja koostöö laiendamine tegevuse, kultuuri, teaduse või tehnika;\nOrientatsiooni ja uurimistöö ja arendustegevusega.\nSelleks, et täita oma kohustusi, ESTGV saab luua lepingud, kokkulepped ja koostöölepingud avaliku ja erasektori organisatsioonide, riiklike, välisriigi või rahvusvahelise.\nTaotletav eesmärk Mehhaaniline ehitus Loomulikult on inimressursside koolitus erinevates valdkondades Selle teadusvaldkonna vajalikud oskused, kriitilise mõtlemise ja tööeetika täita tehnoloogiliste ettevõtete vajadused ja majanduslikud organisatsioonid, riiklikud ja rahvusvahelised. [+]\nTaotletava eesmärgi poolt Mehhaaniline ehitus Loomulikult on tööjõu koolitamist erinevates valdkondades Selle teadusvaldkonna vajalikud oskused, kriitilise mõtlemise ja tööeetika täita tehnoloogiliste ettevõtete vajadused ja majanduslikud organisatsioonid, riiklikud ja rahvusvahelised. Selle õppekava põhineb tugeva teoreetilise ja praktilise aluse matemaatika, füüsika, ehitus ja materjalid, et saavutada tehnilisi ja teaduslikke kolmanda taseme haridusele valdkonnas masinaehitus, energeetika, automaatika, juhtimise, tööstus hooldus , simulatsioon ja toodete valmistamiseks.\nLoomulikult on kogum laborid, mis võimaldavad õpilastel lisaks paremini mõista teadmisi, oskusi omandada praktilist laadi, ning rõhutada olemasolu workshop laboris, kus viimase aasta projekte arendatakse tasandil simulatsioon ja täitmise.\nArvestades koolituseks profiili kraadi masinatööstus, lõpetajad on võimelised täitma ülesandeid erinevates tegevustes sektorites, näiteks:\nProjektid ja nõustamise hindamisel;\nEnergiatõhusus ja konditsioneeritud õhuga;\nHooldus ja kvaliteedi kontroll;\nTeadus-, arendus- ja uuendustele tööstuse valdkonnas;\nAsutuste kesk- ja kohalike omavalitsuste;\nTootmisseadmed ja tarbekaupu, eriti valdkonnas mehaaniliste ja soojustehniliste seadmeteta;\nTootmine ja jaotus energiat.\nKiire teaduse ja tehnika arenguga, samuti märkimisväärseid majanduslikke ja sotsiaalseid muutusi, mis praegu tekivad nad üha nõudlikumaks organisatsioonide suhtes nende erialast, pidevalt, eesmärgiga suurendada kasuteguri.\nBakalaureusekraadi in Environmental Engineering ESTGV anda oma lõpetajatele oskusi arendada keskkonnatehnika kutsetegevust planeerimise, projekteerimise, haldamise, toimimise, hoolduse, kontrolli ja järelevalve süsteemi samuti säilitamise, konserveerimise ja restaureerimise keskkonda.\nBakalaureuse kraad ESTGV Environmental Engineering, sobivad all ning kooskõlas õiguse rakendamisel tekkivate Bologna protsessi Portugalis, mis vastab tsükli õpinguid bakalaureuse kraadi 180 ECTS ja püsiva 6 semestrit.\nErialast in ESTGV of Environmental Engineering eesmärk on eriti väärtustada koolitus on suunatud kutse- tegevuse iseloomust, tagades õpilastele taotluse osa teadmisi ja mõistmist praktiliste tegevuste vastava ametijuhendi.\nPlaan bakalaureuseõppesse in ESTGV of Environmental Engineering eesmärk on õpetada oma lõpetajatele profiili teaduslike ja tehniliste teadmiste asjakohane professionaalne ülesannete täitmiseks ja tegevuse, teiste hulgas järgmised professionaalsed valdkondades:\nAkustika ja müra;\nProbleemid tööstus Litsentsimisprotsess;\nAuditid ja keskkonna diagnostika;\nDisain ja turustamise varustuse ja teenuste\nKeskkonnakaitse kvaliteedikontrolli - seire ja järelevalve süsteemi;\nDekontamineerimis- ja taastusravi vahendid;\nHaridus ja keskkonnateadlikkust;\nManagement, levitamise ja joogivee käitlemiseks;\nManagement, drenaaži ja reovee puhastamise;\nJuhtimine ja hindamise loodusvarade;\nEnergiamajandus ja taastuvate energiaallikate kasutamist;\nJuhtimine ja töötlemisel tekkinud jäätmed;\nTeaduslikud ja tehnoloogilised uurimused;\nKraad Tööstus Juhtimine\nPraegune keerukus tootmise süsteeme muudab vajalikuks suure võimsusega abi ja professionaalset abi eest vastutava kaupade ja teenuste organisatsiooni. Koolituse in Industrial Management eesmärk algatusel ja nende tegevuse kooskõlastamist.\nIndustrial vajadusi organisatsiooni ja juhtimise tootmise, samuti valdkonnas hooldus ja kvaliteedi nõuda, et uue spetsialistid on suur hulk oskusi, mis võimaldavad neil optimeerida inimressursside ja materiaalsete ressursside produktiivne valdkond . Selles mõttes on praegune Bachelor of Industrial Management, toetudes Baasteadused, süvendab teadmisi sellistes valdkondades nagu elekter, materjalide ja ressursside juhtimine tööstuses, andes tulevikus professionaalseid oskusi, et võimaldada neil asendamatu autonoomsuse teostamisel Professional funktsioonid.\nIndustrial juhtimine Kursuse programm annab lõpetajatele kutseoskusi tehnoloogia valdkondades baasi ja juhtimise toetamine, ettevõtluse ja sotsiaalvaldkonna. Oma koolituse ajal on võimalus arendada analüütilisi oskusi majanduskeskkonna ning hinnata ettevõtte, mis tahes valdkonnas, omandades teaduslikud ja praktilised alused mõista tööstuslike protsesside ja toimingute teenuseid, samuti selle optimeerimine. Lõpetajad Industrial Management on endiselt võimalik jälgida planeerimisel, ja koordineerimine tööprotsesse ja töötlemise tegevust, mille eesmärk on toota kvaliteetset, õigeaegselt ja tõhusalt.\nIndustrial juhtimine: juhtimine tootmise, hoolduse, kvaliteedi, tootmise, ennetus- ja kaitsemeetmed ning osalemine nende projekte või rakendamise multidistsiplinaarne teoseid.\nÜlevaatus ja litsentsid: seire ja ettevalmistamine loaandmismenetlused.\nTehnilised suunas võimaldab.\nPraegu on majanduslik konkurents muudab tootearendus - teadus- ja arendustegevuse ning uute toodete - oluline vahend säilitada ja turuosa suurendamine lugusid. Turud on üha küllastunud ja nõudlus seega lõpuks keskenduda nendele toodetele, mis on uuenduslikud erinevused.\nKraad Furniture Design ja Tehnoloogia eesmärk on olla tugev taust nii mõtlemist projekteerimise ning mööbli tooted, nii tehnoloogiline innovatsioon oma tootmist ja selle funktsionaalne konfiguratsiooni, kas saamise kasutamiseks.\nSee on ette nähtud, et litsentsitud tehnoloogiat ja mööblidisain tunnevad tööriistad ja mööbel toodete ja tehnoloogia arendamise tehnikaid kaasatud selle valmistamiseks: tootmismeetodeid, arusaamist materjali kasutust ja piiranguid ning võimet tagada, et toode sobib kasutamiseks.\nÕpilased julgustatakse kasutama ulatuslikku rajatiste School arvuti kavandamine, prototüübi testimine ja tootmine oma projekte koostöös ettevõtete, kasutades olemasolevaid seadmeid ja masinaid kontrollib arvuti.\nBakalaureusekraad Tehnoloogia ja mööblidisain eesmärk on töötada välja loomingulisi oskusi ja juhtimine, inseneri taotluse baasi, tootmise ja materjalide tehnoloogia arengus mööbel tooteid.\nKontorid / disaini töötoad;\nToote disainer mööbli jms;\nHaridus ja innovatsioon.\nTsiviilehituse osakonna (KKT) on Superior School of Technology and Management (EStG) alustas oma bakalaureuse muidugi tsiviilehituse akadeemilises 1993/94, pannud tööturul oma esimese lõpetajate aasta alguses 1997.\nÕppeaastal 1999/2000, mis põhineb 413-A dekreedi nr / 98 juuli 17, jõustusid käigus bietápica kraad tsiviilehituse, pannud tööturul oma esimese lõpetajad 2001. aastal .\nErialast tsiviilehituse, sobivad vastavalt Bologna protsessi, alustas tegevust õppeaastal 2007/08 pannud tööturul oma esimese lõpetajad 2010. aastal.\nHindamiskomisjon ameti ja akrediteerimine Higher Education (A3ES) otsustas 2013. aastal usuvad DVK kursused (kraad tsiviilehituse ja Masters in Ehitus ja taastusravi Engineering), mille maksimaalne.\nVanem tehnikud koolitatud EStG-dets saavad sekkuda mitu multidistsiplinaarse valdkondades, mis on esile tõstetud järgmiselt:\njärelevalve ja koordineerimine tööd;\nprojekti kavandamise ja koordineerimise;\nhooldus ja alade majandamine;\nvõimet edendada alane tegevus füüsilisest isikust ettevõtjana, kas ettevõtte vormis, kas elukutse korra;\ntehniliste asutuste personalile Kesk- ja kohalik omavalitsus.\nLink to and share "ESTGV, Viseu, Portugal"


> Kaamerad>Action-kaamerad>GoPro Hero 4 Silver Edition\nSaadavus: Tarnime 2-8 tööpäeva jooksul\nUus spetsiaalne nupp võimaldab kiire ligipääsu kaamera seadetele. Lihtsustatud menüüd teevad navigeerimise seadetes lihtsamaks kui kunagi varem.\nMuudetav säriaeg kuni 30 sekundit nii üksiku pildi kui time-lapse jaoks.\nMärgi tähtsad hetked salvestuse ajal lihtsama taasesituse, töötlemise ja jagamise jaoks\nÜhe nupuvajutusega lülita kaamera sisse ja pane salvestama.\nVõimaldab paremat ühendust GoPro Appi ja Smart Remotega\nProtune™ — Nüüd video ja foto jaoks\n60+ kinnitust ja aksessuaari—ja hulk kasvab—salvestamaks laias valikus vaatenurkasid ja tegevusi.\n3 teljega kaamera käsi\nWi-Fi Väljas + Battery BacPac™\nTabelites toodud väärtused on keskmised näitajad uue aku korral toatemperatuuril.\nKaamera koos korpusega: 147g


15 parimat pelmeenivarianti Hiinas 2019 | lifeforaforest\n15 parimat pelmeenivarianti Hiinas\nHiina allkirjaga suupiste on pelmeen. Aga kui inimesed kasutavad sõna pelmeen, siis millele nad tegelikult viitavad? Väikestes ümbristes on küpsetatud tonni erinevaid liha- ja köögivilju, nii et kuidas nende vahel valida? Siit leiate käepärase juhendi kõigile Hiinas asuvatele erinevat tüüpi pelmeenidele.\nSupikoogid (Xiao Long Bao) 小笼 包\nSupikoogid pärinesid Nanxiangi Shanghai äärelinnast ja on täna laialt tuntud kui Shanghai eripära. Klassikaline Xiaolongbao on valmistatud sealiha ja õhukese ümbrisega. Sees olev supp tuleb lihajahu lisamisel, mis on jahutatud ja muutunud želatiinitaoliseks. Kui see bambusekorvis aurutatakse, sulab želatiin supi maitsvaks soolaseks suppiks.\nTraditsiooniline supi pelmeenide söömise viis on see uputada sojakastmesse ja äädika segusse ingveriga, torkida ümbrisesse auk ja lasta osa mahl lusikale välja voolata. Sööge xiaolongbaot ja jooge kohe pärast suppi.\nSarnaselt Xiaolongbaole on ka Tangbaos sees lihatoiduaine supp ja mõni sealiha (tavaliselt). Erinevalt sellest, et ümbris on paksem ja kogu kukkel on palju suurem. Te ostate need üksikute kuklitena ja neil on õled, mis kleepuvad ülaosast välja. See on turismiatraktsioonides populaarne tänavasupp.\nSelle söömiseks joote tavaliselt kogu supi kuklist välja. Olge ettevaatlik, sest värsked on väga kuumad! Siis saate ümbrise ja liha sees süüa, kui kogu supp on kadunud.\nMeie video vaatamiseks klõpsake siin!\nAurutatud Jiao Zi 蒸饺\nTõenäoliselt kõige pelmeenilisem pelmeenivorm - aurutatud jiaozi jahvatatud liha ja köögiviljadega ülaosas peenestatud õhukese ümbrise sees. Kokkade jaoks on esteetilistel põhjustel eelistatud pelmeenide aurutamine. Aurutamisprotsess võimaldab neil säilitada oma praeguse kuju ja kaunid voldid. Oluline on süüa neid veel kuumuse ajal, et need ei jahtuks ega muutuks kummiseks.\nHar Gow on populaarne pelmeen, mida leidub kantoni Dim Sum'is. Har Gow on täidetud krevettidega, nahk on enamasti läbipaistev ja volditud nagu merekarp. Traditsioonilisel Har Gowil peaks olema vähemalt 7, kuid eelistatavalt 10 volti. Seda serveeritakse sageli koos Shaomaiga (allpool) Dim Sum'is ja öeldakse, et see on üks tõeliselt vilunud Dim Sum'i koka katseid.\nSarnaselt ülaltoodud Har Gowiga on Shao Mai veel üks populaarne aurutatud pelmeen, mida leidub Dim Sum'is. Tavaliselt täidetud sealiha, krevettide, rohelise sibula ja seentega on see kaunistatud krabi-mädaniku või porgandi oranži täpiga või herne rohelise täpiga. Erinevalt enamikust teistest pelmeenidest on ümbris valmistatud õhukesest leelisvee tainast ega ole täielikult suletud.\nMuud pelmeeni variatsioonid pärinevad Hohhotist (Sise-Mongoolia), Hunanist, Xinjiangist ja Shanghaist.\nKeedetud Jiao Zi 水饺\nShui Jiao on aurutatud pelmeenide keedetud vennad. Pelmeenide koostisosad ja toores meik on täpselt samad, kuid aurutamise asemel keedetakse need. Kuid erinevalt ülejäänud keedetud pelmeenidest serveeritakse seda tavaliselt veest välja. Kuigi aurutatud Jiaozi säilitab kindla kuju, on keedetud Jiaozi märksa õhukesem. Äädika sisse kastetud on need ideaalsed.\nMuna pelmeenid 蛋 饺\nMunakurgid on täpselt nagu jiaozi, kuid nende ümbris on spetsiaalsel meetodil valmistatud munast. Toores muna krakitakse leegi kaudu tallaks. Kui väike omlett on enamasti keedetud, sisestatakse täidis ja muna ettevaatlikult volditakse. Kogu pelmeen pannakse keevasse vette ja segatakse õrnalt nii, et need ei jää potti kinni. Neid saab süüa üksi või kuuma poti või malatangiga!\nWontonid on osa paljudest erinevatest Hiina köökidest, millel kõigil on oma stiil. Shanghais kutsutakse neid suurte Wontonideks, mis on täidetud hakkliha ja bok choy-ga. Sichuanis volditakse need kokku nagu kolmnurgad ja serveeritakse seesamiseema ja tšilliõliga. Wontonid on kantoni köögis kõige tuntumad ja need on täidetud hakklihakrevettide ja sealihaga ning serveeritakse õhukeste nuudlitega supi sisse. Neil kõigil on üks ühine joon: nad on kokku keedetud ja keedetud täiuslikkuseni.\nTangyuanid on erilised sündmused ja magustoidu tüüpi pelmeenid. Ümbris on valmistatud gluteenilisest riisijahust ja veest. Jahu valmistatakse palliks ja seda saab täita või täita. Tüüpilised täidised on šokolaad, seesamipasta, puuviljad, punase oa pasta või hakitud maapähklid. Kui pall on moodustunud, keedetakse see keevas vees ja serveeritakse kuumalt. Kõige populaarsemad sordid on pärit Ningbo ja Wenzhoust ning neid seostatakse tavaliselt Hiina uusaastaga, kuna nende söömine toob õnne.\nPotsikud (Guo Tie) 锅贴\nPottsepad on Põhja-Hiina populaarne tänavasuupiste, mis on teinud oma teed kogu Hiinas ja Aasias. Populaarsete täidiste hulka kuuluvad sealiha, kapsas, mais, kana, scallions ja ingver. Põhjalased ütlevad, et hea guo-lips peaks olema pikk, sirge ja mõlemast otsast avatud, kuid voltimisstiil sõltub piirkonnast. Neid praaditakse madalas wokis väikese koguse veega ja kaetakse. Tulemuseks on pelmeenid, mis on põhjas krõbedad ja pealt aurutatud. Kastke need maksimaalse maitse saamiseks sojakastmesse.\nVeel üks Shanghai pelmeenitooted - Sheng Jian on suur pannil praetud pelmeen. Klassikaliselt hommikusöögiks söödavat Sheng Jianit kirjeldatakse kui pannil praetud Xiao Long Bao (teine Shanghai eripära). Tavaliselt täidetakse sealiha, krevettide või kapsaga, neid pelmeene täidetakse ka supiga.\nNende õige söömisviis sarnaneb Xiao Long Bao omaga. Kuna need on täidetud väga kuuma suppiga, pritsib supp välja, kui sinna sisse haugata. Kõige parem on torgata Sheng Jianisse väike auk ja juua supp välja või lusikaga pärast seda järele saada.\nŠui jiao ja zheng jiao krõbe nõbu on jian jiao. Tavaliselt serveeritakse seda alt üles, et rõhutada teravust ja pruunistumist. Erinevalt Guotiest on need pelmeenid klassikalise poolkuu kujuga. Toores pelmeenid praaditakse esmalt pannil, seejärel lisatakse vesi sealiha keetmiseks ja aurutamiseks. Mõnikord on need glasuuritud ja krõbe osa on magus.\nMurulaugu kast 韭菜 盒子\nChive Boxi pelmeen valmistatakse nisujahu ja kuuma veega, et tainas ei laieneks. Taigna lahtirullimise ajal praetakse murulauku segamini, klopitakse munad ja keedetakse riisi vermikelli. Kui koostisosad on valmis, pannakse need tainasse, volditakse üle ja krõbistatakse. Need võivad olla piisavalt väikesed, et need mahuksid teie kätte, või piisavalt suured, et neid süüa terve toidukorrana.\nPraetud Wonton 炸 馄饨\nKantoni wontonid, mida pärast keetmist ei söö, lähevad praepannile ja saavad magusa-hapu kastme. Kui praetud wontonid on Hiina muudes maapiirkondades asuvates restoranides populaarne eelroog, siis neid leidub autentses hiina köögis. Need on tavaliselt väiksemad ja peaaegu nagu hiina laastud (krõpsud).\nKantoni köögis on spetsiaalne praetud pelmeen, mis on Hiina uusaasta ajal populaarne suupiste. Guangdongi päritolu Yao Gokit süüakse nüüd teistes Hiina kogukondades, näiteks Hongkongis ja Malaisias. Täidis on valmistatud maapähklist, seesamist ja kookospähklist ning pelmeenid kuhjavad pidustuste ajal kõrgel. Igapäevane versioon on täidetud sealihaga ja maitsev.\nLusikatäis on teie parim tööriist ja teenus restoranide otsimiseks, ingliskeelsete piltidega menüüde nägemiseks ja toidu tellimiseks kogu Hiinas. Oleme pühendunud kogu Hiina köögi valmistamisele, alates populaarsetest lääne restoranidest kuni kõige kohalikumateni kättesaadavate hiina restoranideni. Jälgi meid aadressil Wechat ID: Spoonhunt või skaneeri alustamiseks allolev QR-kood!\nSeljakotiränduri juhend ükskõik mille kavandamiseks11 parimat asja, mida ma Austraalias kogesinIlmub maailma viies kauges töökohas locationsLõpetage oma elu raiskamine - kuidas 9 kuud kaubikus elamine on muutnud minu teekonna trajektoori!Parimad asjad, mida Amsterdamis teha


, Salv laienemine liige\nSalv laienemine liige. Liigesalv - Nihked\nTerapeutilise efekti suurendamiseks on soovitatav mähkida ravimi pealekandmise koht. Kuidas suurendada peenise loomulikult; Tõde peenise laienemist. Ülevaated Dikul palsamit olen ennetamiseks kasutanud juba pikka aega.\nInimesed, kes ütlevad, et see ei saa aru, et esinemine väike liige meestel äärmiselt madal. Ära saa midagi peenise laienemist esemed enne sind vaatab käesoleva SizeGenetics kommentaare: Kas see on kõige tõhusam peenise laienemise toode, mis on kindlasti arutada puudutavad eelised ja parim koht osta peenise laienemise toode Hispaania. Osta peenise laienemise toode Hispaanias. Mis on SizeGenetics SizeGenetics on maailma tipp peenise suurendamise seade, mis on 16 mugav vahend. Vaata, kuidas suurendada peenise.\nCollosel kreemi peenise laienemise — kust osta kõige odavam, kuidas see toimib? Francais · Italiano · Latviesu valoda · Lietuviu · Magyar · Nederlands · Norsk bokmal See Salv laienemine liige mind kokku panna seda kirjutada-up pärast ostnud ja Vigrx.\nTööriist on ka palju kvaliteedisertifikaate, mida saab öelda võlts. Algul kahtlesin muidugi, aga osta. Suurendab tundlikkust, nii kindel! Sugu elurõõm uusi värve.\nUmbes peenise laienemise olukord ei ole nii rõõmus: kasvas vaid 3 cm 4 nädalat. Noh, põhimõtteliselt ei ole critical. Vladimir, I Ostsid Salv laienemine liige ja koor Tongkat.


See mõru magus jäätis - Carmen Rac - Fitlap\nSee mõru magus jäätis\nHuvitav oli täna blogisid ette võttes avastada, et ma pole ainus, kes on otsustanud kirjutada magusa teemal. Siiski vastupidiselt Ennike'sele ei tule minul seekord juttu Fitlapi magustoitudest. Niiet kui teid huvitavad kavajärgsed magustoidud, soovitan kindlasti lugeda Ennikese tänast postitust: https://www.fitlap.ee/blogi/kasutaja/aurum/fitlapi-magustoidud/ Väga hea ülevaade ja kenad pildid. Meie magustoidud on imelised!\nNiikaua, kui end mäletan, olen alati olnud keskmisest suurem magusasõber. Kui vaadata seda koduste söömisharjumuste/ pärilikkuse aspektist, siis mu emal näiteks pole sugugi eriti arenenud "magusahammast". Ta võib küll nautida aeg-ajalt mõnda eriti erilist kooki või kvaliteetset šokolaadi, aga igapäevast "doosi" ta ei vaja ja kiusatusi selles osas ei tunne.\nIsa aga on klassikaline maiasmokk, kes võib vabalt paki komme või küpsiseid nahka pista ning sööks hea meelega iga toidukorra raames ka magustoitu (muidugi lisaks põhiroale).\nMina pole küll olnud see, kes sööb korraga tahvli šokolaadi või pool liitrit jäätist ning siis on pikemaks ajaks rahu majas. Pigem olin pikka aega sedasorti, kellel pidi kommipakk pidevalt kapis olema ja mitmeid kordi päevas seal ka jaol sai käidud. Ära ei põlanud kohukesi, magusaid jogurteid jne\nPeale mõnda kuud Fitlapis on paljud nendest vanadest armastustest "rooste" läinud. Tõesõna ei isuta enam kohukese, supermarketi koogiletis pakutu ega küpsiste järele. Ega ma ju hetkel veel ei saa kindel olla, mis on selle põhjuseks – kas Fitlap oma toitainete tasakaalus lihtsalt ei jäta organismile enam seda midagit veel soovida või on magustoitudest meie menüüdes piisanud, et täita mu magusaisu. Või on tera-terakese haaval ka mu mõtteviis veidi muutuma hakanud.\nSiiski magustoit, mille vastu leek mu südames vist eal ei kustu, on jäätis 🙂\nJäätis on esimene, mis meenub alati seoses väljendiga patutoidukord. Seega polnud vaja pikalt mõelda, kui sain ükspäev ootamatu võimaluse minna end veidi "tuulutama". Võtsin kohe suuna La Dolce Vitasse. See on koht, kus minu meelest pakutakse Tartu maailma parimat Itaalia kööki, aga ühtlasi ka Tartu maailma parimaid jäätisega magustoite. Ja sel päeval nautisin neid mõlemaid. Sealsed vahukoore ja paljude lisanditega jäätiseportsud oleks piisavad ka eraldi toidukorrana – aga mitte minu kaliibriga kaalulangetajale oma patutoidukorral. Kusjuures olles üks neist, kellele väljend patutoidukord väga ei istu, siis SEE toidukord oli tõesti iga nurga alt võttes patune 🙂 Ühtlasi aga aitas see kummalisel kombel peale järjekordset järgnenud patukahetsust panna mind veidi kogu oma toitumise ja sellesse suhtumise üle järgi mõtlema ja teatud asjaoludes selgusele jõudma.\nArvestades oma magusaarmastust teadsin Fitlap-iga alustades, et magusaisuga võitlemine saab mulle olema üheks raskemaks proovikiviks. Seega olin veendunud, et ilma selle steviata, millest kuulsin siin esimest korda, ma kuidagi hakkama ei saa. Suhtun suhkruasendajatesse teatud reserveeringuga ja sai tehtud ikka jupp uurimistööd, kuni lõpuks söandasin endale paki steviat ära osta. Ma arvan, et kaalulangetuse ajal, vähestes kogustes suhkruasendajana kasutades on ta täiesti omal kohal ning aitas ka minul teatud rasketest momentidest üle saada. Samas olen seisukohal, et pikaajaliselt ma seda tarbida ei soovi. Nüüd, kus ma olen veidi tundma õppinud oma keha ja kogenud, mida pakub mitmekesine toitumine ning tean, kui palju ma hetkel suudan ning palju ma tulevikus võiksin suuta end liigutada ja ka seda, kui sageli mind magusaisud reaalselt kimbutavad, usun, et võiksin proovida taas ilma suhkruasendajata toime tulla. Arvestades, et olen kolme kuu jooksul ära kasutanud ainult poole kilosest pakist, pean tõdeda, et ilmselt oleksin ka algusest peale ilma selleta hakkama saanud 🙂\nAga proovitud ta sai ja olen kogemuse võrra rikkam. Siinkohal aga pakkumine Tartu (või ükskõik kellele minu poolest, aga lähemalt on vast lihtsam järgi tulla 🙂 ) inimestele, kes tahaks enne täispaki ostmist proovida (Fitlap koostööpartneri Pireti käest ostetud) steviat – minul on pool pakki esimesele soovijale niisama ära anda:\nŠokolaaditahvlit ma ilmselgelt vastutasuks ei soovi 🙂 – tulge lihtsalt ja viige minema!\nKui soovid, palun kirjuta mulle fb postkasti https://www.facebook.com/car.rac.923\nMinu väiksed abilised\nTäna olid FB-s arutlusel Fitlapi programmi väiksed IT-tehnilised vead (taaskord 🙂 ) ja keegi mainis, et retsepte ei leia ega […]\nInimkatse – teine osa\nEile jäi jutt pulsisagedusele jooksmise ajal, mida kindlasti jälgin edasi. Uue aasta jooksuplaanide tegemisel oli suureks muudatuseks see, et kui […]


Kas laps on lihtsalt aktiivne või on tegemist hüperaktiivsusega? | kodutohter.ee\nEnamik lapsi on rõõmsameelsed, elavad ja energilised. Terve laps peabki elujõust pulbitsema.\nAga mida teha siis, kui 1. klassi laps või suuremgi ei suuda koolitundi kohe kuidagi rahulikult välja kannatada, rääkimata õppetöösse süvenemisest. Kui lapsel on probleemid käitumises, teistega suhtlemises ja õppimises ning tähtede ja lugemise vastu puudub vähimgi huvi. Lapsevanem on õnnetu, õpetaja nõutu ja ega rahmeldiski end hästi tunne. Milles on põhjus? Kuidas leida väljapääs?\nProbleemide põhjusteks võivad olla lapse ülienergilisus, hüperaktiivsus või käitumishäire. Diagnoosi panna pole lihtne, kuid esimeste murede tekkimisel peaks lapsevanem pöörduma psühholoogi poole.\nTuleb eristada, kas on lihtsalt väga elav laps, kellele tuleb anda suunavaid tegevusi, või rahvakeeli hüperaktiivne ehk aktiivsus-tähelepanuhäirega (ATH) laps või hoopis aspergeri sündroomiga laps jne. Lapsevanemal endal on võimatu selles selgusele jõuda ja vahel valmistab täpse probleemi kindlakstegemine peavalu spetsialistidelegi.\nVäga tihti avastab lapsevanem just 1. klassi esimesel poolaastal, et tema lapsel on ühtelugu probleemid õppimises ja käitumises. Tunnused muutuvadki silmatorkavaks just siis, kui lapse elus suureneb kohustus end vaimselt pingutada. Lasteaias jääb selline asi tihti märkamata. Kui laps tuleb enam-vähem toime, siis mõeldakse lihtsalt, et laps on laps. Kui aga ilmnevad selged probleemid ja on kindel, et laps on käitumishäiretega, siis ei kipu keegi teda koolimineku asemel veel üheks aastaks lasteaeda jätma. Kui tegemist on hüperaktiivsusega, siis tegelikult on seda võimalik kindlaks teha juba 5aastasel lapsel ja sellega tuleks tegelda. Mida varem märgatakse, seda tulemuslikum saab olema ka abi.\nHüperaktiivsus on meditsiiniline diagnoos, mille tekkepõhjust täpselt ei teata. Tegemist on psüühikahäirega, ajus toimuva muutusega, mitte ebaõnnestunud kasvatusega. Fakt on see, et hüperaktiivse lapsega tuleb väga varakult tegelema hakata ning abi saab psühholoogilt ja psühhiaatrilt.


Rähn ( suitsutatud) – confiture d'oranges\nRähn ( suitsutatud)\nApril 1, 2021 April 12, 2021 Alex\nOi, vähe on mul muresid, sigavähe.\nEile 31. märtsil leidsin ma selle aasta esimese puugi valge lambakoera pealt.\nTäna hommikul, kui ma rahulikult kohvi joon ja pojaga maisimanna putru söön, kostab metalne tärin. Jõuan just mõelda, et oioioi , küll need naabrid on ikka varakult plekitöö ette võtnud, kui korraga kangastub!\nSeesama ilmselt, keda ma eelmistel aastatel olen ähvardanud, et maja tuulekasti plekiga üle taon.\nNüüd siis mulle eriti rämedalt kohta kätte näitamas ja vastu kaminakorstna metallkesta tagumas ning teatamas, et just temal on ümbruskonna kõige parem geneetika ning veel milline kohastumus! Ja mu ema on plekiga üle taotud tuulekast nagunii.\nLoodus on ikka imeline.\nKevad. Puugid, rästikud, rähnid.\nTegin kaminasse lepapuudega tule.\nPrevious Post Mitmes eksemplaris ikka läheb ühes suunas.\nNext Post Mis värk on?


TRM 2014 - velo.clubbers.ee\nPostitus Postitas Henno » 15. 09. 2014. 09:54\nküsimus avatud raja läbisõitjatele - kuidas raja olukord oli?\narvestades, et alanud nädalal vihma ei luba ja eelmine nädal oli ka kuivapoolne, siis tõsisemat muda ilmselt ei õnnestu kohata võistluse ajal, samas nii kuiva ja tolmavat rada kui 2013. ka mitte?\nPostitus Postitas veloson » 15. 09. 2014. 10:03\nScanpixi spordiblogi kirjutas, et Eesti Meistritiitel Maastikurattamaratonis antakse jälle kruusakuivalt hammaste vahele. Või noh, päris otse välja ei öelnud, aga nii võiks tõlgendada küll. Paaris kohas peaks riietele ikkagi mõne poritäpi saama, aga ilmselt on korraliku rattavalitsemisoskuse ja tulemusiha puhul soovituslik ikkagi paberist ning kergelt veerevate rehvidega ponnistama minna - täpsemalt all:\nNeile, kes ei sõitnud: rada oli enamasti kuiv, täiesti võrreldav mulluse võistlussõidu tingimustega; kuid märjaks ja poriseks sai juba vana lasketiiru tõusu järgsel laskumisel – seal on all mustad sügavad roopad ja nois vesi sees; kurvid on liivased – tasub olla ettevaatlik: kahes kurvis oleksin äärepealt vääratanud; kõik metsaradade turritavad kivid ja juurikad on värvitud punaseks, et oleks kaugelt hea märgata; singlid on korraliku tahke kattega, sügavaid ja ohtlikke porikohti pole; kõik tõusud on tugevaile sõidetavad – kuigi ise ronisin tollel kurikuulsal metsavahelisel püstloodis lühikesel tõusul ratta seljast maha, ei soovinud seal pongestada, kuid näiteks Kannimäe lendas sealt nagu kuul üles; 5,5 km enne lõppu, kus rada kulgeb vasakult metsa äärest ja paremale jääb mingi pooleldi lagendik, on rajal üllatus – suur must porilomp, mida varem pole olnud, kuid sellest saab ilusasti läbi sõita; Elva jõe silla eelne, laskumisjärgne lõik 4 km enne lõppu, mis on alati olnud porimülgas, on praegu vähemalt minu silmis ajaloo parimas seisus – selle lõigu saab hooga kõval pinnasel läbida; ka pehme saepuruga täidetud koht 1,5 km enne lõppu on otsejoones täie hooga läbitav.\nPostitus Postitas indrek56 » 15. 09. 2014. 10:20\nHenno kirjutas: küsimus avatud raja läbisõitjatele - kuidas raja olukord oli?\nPori mõttes ei vääri paar lõhikest jupikest eriti märkimist. Küll aga jah, nagu eelpool mainiti, lahtine liiv. Minu jaoks oli umbes 3x kohta, kus peale kiiret laskumist oli kurviga pehme liiv, mis kuivade püsimisel läheb ilmselt veel pehmemaks. Massiga küttes tuleks need jah suht ohtlikeks lugeda.\nPostitus Postitas kypse » 15. 09. 2014. 10:25\nveloson kirjutas: kõik metsaradade turritavad kivid ja juurikad on värvitud punaseks\nJälle diskrimineeritakse värvipimedaid. Loodetavasti on siis vähemalt tegu neoon värviga, sest vastasel juhul oleks võinud sama hästi need kivid ka roheliseks värvida.\nPostitus Postitas MarkoAa222 » 15. 09. 2014. 14:56\nMeenutuseks aasta 2013 sõidust kokkuvõte\nhttps://www.youtube.com/watch?v=Lc_6rB9 ... LK0i86y43w\nLiitunud: 22. 10. 2013. 10:29\nPostitus Postitas tann200 » 17. 09. 2014. 10:08\nTäitsa neoon ja pigem oranzikas.\nPostitus Postitas JerryBlake » 19. 09. 2014. 15:15\nPole varem pakihoidlaid kasutanud aga seekord vist ei pääse. Kas mingi koti saab sealt kuhu asjad sisse panna, tuleb selle eest maksta?\nPostitus Postitas erikr » 19. 09. 2014. 15:18\nJerryBlake kirjutas: Pole varem pakihoidlaid kasutanud aga seekord vist ei pääse. Kas mingi koti saab sealt kuhu asjad sisse panna, tuleb selle eest maksta?\nVarem osalenud oled?\nIga kord on ju regamisümbrikus kilekott su stardinumbriga.\nEdasi oskad vast ise juba\nLõpus on vasakut kätt kohe peale finishit stardinumbri viimase numbri järgi kotid boksides, tuuakse päris kiirelt kätte.\nPostitus Postitas tim » 19. 09. 2014. 19:35\npakihoid on mugav ja tõsiselt hea teenus:). Oma stardikoridori sisenedes paned korraldajate käest saadud kilekoti oma asjadega tara sisse ning peale võistlust saad finishi alas kätte. Kuna ise tavaliselt pean peale lõppu mõne kilomeetri rattaga sõitma, siis kilekotti läheb seljakott ning selle sees siis tarvilikud asjad:)\nPostitus Postitas Henno » 20. 09. 2014. 18:53\nSõitsin nagu eelmisel õhtul Otepääle saabudes kombeks stardiosa kuni pika ja lühikese distantsi lahkumineku kohani läbi.\nStardijärgne heinamaa raputas hullult, sest on kõvaks kuivanud ... või ma lihtsalt ei mäleta kuidas varematel aastatel on olnud?\nPudelikaelaks osutuval tõusunukil peale lasketiiru, kus palju lõigati paremalt ... on raja paremas servas postidel lint. Huvitav kas kohtunikud kavatsevad seekord lindist paremalt sõitjaid karistada? Ei ole kunagi lõiganud ega kavatsegi, aga minu arvates oli lint mitte raja servas, vaid mõnevõrra seespool ... muutes rada kitsamaks.\nPostitus Postitas DeeJott » 21. 09. 2014. 09:51\nKes on liidrid ja jälitajad siin interaktiivsel kaardil? http://sportrec.navirec.com/ui/#1a1j43l\nUlmekiirusi näitasid ikka vahepeal.\nATV'd kaamerameestega arvatavasti.\nPostitus Postitas kalari » 21. 09. 2014. 19:10\nStart ja finišh mõlemad Otepääle. Saab täisväärtusliku MTB maratoni raja, lisaks väga mõnus pealtvaatajatele ning mugav ja kulusi kokkuhoidev osalejatele kui ka korraldajatele.\nMiks seda tehtud ei ole ja suure tõenäosusega ka tegema ei hakata - vastust vist keegi peale vandenõuteoreetikute, a´la Jüri Lina, ei tea...\nPostitus Postitas kapuuts » 21. 09. 2014. 19:34\nTänu vigastusele sai esmakordselt teha teistmoodi võidusõit. Stardis kolisin teisest stardikoridorist viimasesse, kus ribi murdudest paraneva klubikaaslasega alustasime mõnusat kulgemist super mõnusa ilmaga. Trajektoori valisime tähelepanelikult... Kus aga vähem vigastatud keha põrutaks.\n2500+ kohtadel sõitis ikka väga väga kirju seltskond. Nii riideid kui ka sõidumaneeri vaadates sai naerda ikka omajagu. Sai nähtud selliseid kobaraid, sellistel kohtadel, kus ise poleks elusees suutnud mõeldagi, et on võimalik kukkuda. Muidugi oli ka kohti, mis polnud väga naerukohad.. Kohe peale starti asfaldi lõigul olid mitu tõurapulli suutnud juba kokkupõrke teha ja mõlemad lebasid kiirabi saatel teadvusetu maas... Selliseid jubedaid kohti nägi tagapool sõites veel päris mitu.. Kokku nägin teeääres või peal isiklikult 5-6t kas siis teadvuseta või siis pooleldi teadvuseta inimest ja korralikult veriseid.. Suht jube, mida inimesed endiga teevad või miks sellised uljaspead sadulasse ronivad.. Saan aru, et eesti mees tahab end ületada.. Saan aru... Aga palun palun tee natuke trenni... Õpi oma ratast, erinevatel maastikel tundma ja juhtima enne kui suurde karuselli tuled... Liivase lõpuga laskumised lõppesid 100%liselt kellegi kukkumisega. Täpset kilomeetrit ei mäleta aga oli mingi laskumine, mis oli ka hüüumärkidega märgitud, kus peale laskumist tuli liivase põhjaga org ja küll siis lendas vasakult üks vend suure kaarega ülepea (ilmselt esipidurit liialt vajutades) ja paarkümmend meetrit edasi sõites ja tagasi vaadates, lendasid kaks võimsat venda vähke samamoodi seal üle nipli. Selliseid liiva sisse kukkumisi nägi hiljem veel mõningaid.\nSõidust veel, et TP-si külastasime peale esimese kõiki... Ajasime juttu,sõime jõime, tegime pilti, nautisime ühesõnaga kõike, mille eest me maksnud olime. Was fun.. Sest varem pole ma sellist asja teinud.. Kuigi lõpuajaks kujunes 4:32 siis ei saanud arugi, et võistlus juba läbi.. Jõudu oli veel tugevalt üle... Kuigi see kõik mulle täna väga meeldis , siis loodan et järgmisel aastal saan oma "gruppi" tagasi. 300+ stardikohalt 2600+ kohale maandudes ,tuleb järgmine kord jälle topelt pingutada..\nVeel statistikat .. Keskmine kiirus 19.3 km/h\nKeskmine pulss 128\nPostitus Postitas birgo99 » 21. 09. 2014. 19:41\nÜtleks nii, et kukkuma ja ennast vigaseks kukkuma ei pea alati enda lollusest. Alustasin ka viimasest grupist ja nägin samuti palju oimetuks olemisi ja kukkumisi. Mitu korda oli v\nimalus endal ka känkrasse panna, kui keegi järsult ikka ees pidurdab,aga eks seda teab meist igaüks.\nMuidu rada oli hea kiire ja kuiv. Hea elamus esimeselt TRM-ilt\nPostitus Postitas indrek56 » 21. 09. 2014. 19:57\nloen kapuutsi juttu ja pean tõdema, et seekord olid kõik kuidagi krampis, kangutasid viimast välja, mitte mingit tsilli. Rääkimata headest kommetest, kui möödasõites sellest eesolijale teada annad jne. Aasta tagasi oli valitses hoopis teine meeleolu. Mingi tähe või kuuseis?\nPostitus Postitas martr » 21. 09. 2014. 20:32\nKa minul oli esimene TRM ja alustasin kõige viimasest grupist. Kui algus oli Otepää RMilt tuttav, siis alguses olnud asfaldilaskumine ehmatas ikka veits ära, kui kiirus kasvas ~65khm-ni, hoolimata sellest, et pidurit peal hoidsin.\nMa veidi pelgasin, et on ainult mööda kruusateid raputamine kuid mõned metsavahelõigud olid ju suisa maalilised ja käis läbi mõte, et just selliste radade pärast ma MTB-ga tegelema hakkasin.\nPostitus Postitas JLansa » 21. 09. 2014. 20:42\nJah nõus rabistajaid oli kummaliselt palju, sattusin ühele ohvriks. Põrutas lihtsalt sirge peal, kus liikusime põllul (~10 km) hanereas taha rattasse ja lõhkus mul 3 kodarat, ratas nii kõveraks, et ringi enam ei käinud. Tüüp pani ise külili ja jätkas tähtsa näoga, kaasvõitlejad sõimasid teda korralikult, et kuhu, HALLLOOO sul minna oli - rikkusid sõidu. Vihastasin, sain Otepääle, lasin Hawaiis ratta korda teha ja jõudisn veel 40km starti, kus tegin pingevabalt 50 hulka, nautides sõitu. Lõpuks tore päev, mõnus sport.\nKahju, et inimesed nautida unustavad, seda tehakse spordi ja tervise pärast, mitte selle rikkumise pärast.\nPostitus Postitas rattahunt » 21. 09. 2014. 21:08\nPilt on kehvapoolne\nVideo natuke starti-Hellenurme-finis\nLiitunud: 22. 10. 2009. 13:40\nPostitus Postitas dirigent » 21. 09. 2014. 21:31\nkas keegi häkiks lühikese distantsi kohad.\nPostitus Postitas Läänlane » 21. 09. 2014. 21:33\nPostitus Postitas rihoe » 21. 09. 2014. 21:42\nEi saa aru, miks lühikest maad nii kramplikult ilma edetabelita üritatakse esitada. Nagunii kõik arvutavad ja võrdlevad oma tulemusi.\nP.S. Kas see oli ainult mu tolmuste prillide probleem või sel aastal joogipudeleid ei pakutud (vähemalt tagumistele)?\nPostitus Postitas kuga » 21. 09. 2014. 22:17\nTegelikult oli selle aasta sõit oma olemuselt copy eelmise aasta omaga, kuigi kurvides olevad pinnad olid pehmemad ja vähem pidavamad eelmise aastaga võrreldes. Kruusa laskumised tundusid sammuti megaohtlikud kui kiirus veerevatel kividel kasvas 55-59 km/h ning sa polnud selles vabalaskumises üksi, ning iga väiksemgi eksimus kellegil sellel veereval pinnasel tähendanuks kiiret kulgemist pildituna ravile pikemaks ajaks. Asfaltil saavutatud kiirus 69+ oli selle kõrval lapsemäng. Eelmisel aastal ma sellist kruusalaskumise hirmu ei täheldanud. Veerev pinnas pani tõsiselt proovile ka enda rattavalitsemise oskuse! Õnneks sõitsin siiski veidi eespool, ning seal saadi rattavalitsemisega siiski hästi hakkama ja otsest tõmblemist ei olnud, ning ei näinud ka ühtki kabelihõngulist matsu, ning see aitas hoida ka usaldust kaasvõitlejate sõiduoskusesse, ning ratta valitsemisse. Kuidagi tuleks ohutumaks saada sellised laskumised, sest kõigil pole sellisel rahvasõidul sellist rattavalitsemise oskust suurtel kiirustel, et tagaks enda ja kaassõitjate turvalisuse. Veerev pinnas koos kiirete mahapidurdamistega liivas ei ole just väga turvaline tavalistele sõitjatele, kuid võidu tahavad sõita kõik, ning silm ruudus ei anta endale aru oma tegelikest võimetest! See lõhnab hullumeelsuse järgi hullunud pullikarjas, kes on lahti lastud aedikust, et tõestada oma paremust teiste ees, et just nemad väärivad seda kohta palatis, kus ootavad teda tilgutid ja opilaua aupaiste!\nMuidu on tore sõita sellisel üritusel kus on kokku tuldud, et nautida kaunist, sügisest lõunaeestit\nLiitunud: 21. 09. 2014. 22:40\nPostitus Postitas Jur4a » 21. 09. 2014. 22:46\nWould like to thank a man with no number, with camcorder in hands for co2 pump cartridge ar ~4 km from the start! It helped\nso much! Many, many thanks!\n#326 from LV\nPostitus Postitas guidomukk » 21. 09. 2014. 22:55\nkapuuts kirjutas: Aga palun palun tee natuke trenni... Õpi oma ratast, erinevatel maastikel tundma ja juhtima enne kui suurde karuselli tuled... Liivase lõpuga laskumised lõppesid 100%liselt kellegi kukkumisega.\nOma esimesel maastiku rattaga sõidus hämmastas mind see "Tapamaja" ja nad räägivad et maanteel on hullud...ega ei ole küll. Tundus et hirmu ja alalhoiu tunne mõnel mehel täielikult puudus..lennati kiirusega kus pidamisaamise võimalused 0 lähedased ratas all tegemas tilla-tolla.\nOskused iseasi. tartu suusamaratonil õpid näiteks jooksvalt 10 minutiga ära kuidas jäljes pidurdada, muud lihtsalt ei jää üle. Pigem jäi puud ka täna kainest mõistusest. Kus pandi ennast tihti olukorda, millest väljatulek selline 50-50% ..et ehk joppab. Miks sellist jama vaja on?\nPostitus Postitas rattahunt » 22. 09. 2014. 06:21\nMinu söit hakkab otsa saama 1.18.55\nKui keegi teab hea kaasvöistleja nr.359 kontakti, oleksin tänulik.\nSöit oli kiire, aga va tehnika kurivaim.\nMa sönusin siin foorumis oma söidu ennem ära ka.\nPostitus Postitas allan222 » 22. 09. 2014. 06:43\nEsimest korda Tartu Rattamaratonil ja emotsioonid laes. Kuigi arvasin et tuleb igav kruusaralli oli see siiski mõnus kihutamine. 2000+ kohta möödasõitu teha oli meeletult lahe ja andis vunki juurde. Vahepeal ratas küll all tantsis veidi aga aitas pedaalidele juurde surumine. Max speed 68.1 tegi ka rõõmsamaks. Kahju, et käigud otsa said( ees oli ainult 36T). Oleks kindlalt rohkem välja pigistanud lõpptulemuses. Igal juhul väga hästi korraldatud üritus ja järgmisel aastal kindlalt peale.\nPostitus Postitas blondi » 22. 09. 2014. 07:16\nKogesin rajal seekord väga ebameeldivat ja mind on see piinama jäänud. Minu ees liivasel lõigul kukkus meesterahvas ja mul polnud kuskile aega ära pöörata. Kukkuzin isegi üle ratta aga mõne hetke pärast taastusin ja sõitsin edasi. Tahan tänada meesterahvast, kes abi kutzus maaslamajale ja suurimad vabanduzed kukkujale minu ees, et nii läks.\nPostitus Postitas Maarek » 22. 09. 2014. 08:16\nrihoe kirjutas: Tänud lingi eest.\nEile näitas championchip.ee lehel lausa vaheaegade tulemusi ja näitas infot ka lühikesel maal toimuva kohta, seega erinevalt varasemaga oli ikka kõva edasiminek.\nSee, et nad kodulehel senimaani tulemuste all vana rida ajavad on muidugi moment.\nMuidugi paistab neil ka ülimalt keeruline olevat vähemalt linki jagada.\nViimati muutis Maarek, 22. 09. 2014. 08:20, muudetud 1 kord.\nPostitus Postitas baruto » 22. 09. 2014. 08:19\nblondi kirjutas: Kogesin rajal seekord väga ebameeldivat ja mind on see piinama jäänud. Minu ees liivasel lõigul kukkus meesterahvas ja mul polnud kuskile aega ära pöörata. Kukkuzin isegi üle ratta aga mõne hetke pärast taastusin ja sõitsin edasi. Tahan tänada meesterahvast, kes abi kutzus maaslamajale ja suurimad vabanduzed kukkujale minu ees, et nii läks.\nÄkki peaksid siiski ennast arstile näitama ?\nLiitunud: 21. 05. 2012. 08:35\nPostitus Postitas pg002a » 22. 09. 2014. 08:21\nVõistlejad võiksid natuke rohkem silmi lahti hoida ja märgata enda kõrval ka kaasvõistlejaid, eriti möödumistel.\nSituatsioon: laskumine, lahtine kruus, kiirus 50 ja möödub tüüp ning keerab mu ette sõites oma tagarattaga mu esiratta pea alt.\nVedas mul, et oli piisavalt rattavalitsemist, et suutsin siiski püsti jääda, kukkumine oleks minul lõppenud väga kurvalt.\nSaan aru, et võiduhimu on niivõrd suur aga ei sõdeta ju üksi ja kaasvõitlejat võiks ka ikka märgata.\nPostitus Postitas tripp » 22. 09. 2014. 08:29\nKas ma olen ainus imelik, kes FS-iga sõitis? Ühtegi teist ei näinud. Laskumistel oli olemine ikka väga hea ja seda just ohutuse mõttes. Eelmisel aastal käisin jäiga kahvliga, ei anna võrreldagi - siis olin pidevalt hirmul, et hakkan kruusal vibama või põrun mõne järsema põksu peal üle lenksu.\nPostitus Postitas rai66 » 22. 09. 2014. 08:34\npg002a kirjutas: Võistlejad võiksid natuke rohkem silmi lahti hoida ja märgata enda kõrval ka kaasvõistlejaid, eriti möödumistel.\nTsiteeriksin siin Erich Kriegerit: Kui mõnele mu muusika ei meeldi, siis teen füüsiliselt selgeks Vahest on tõesti tunne, et mõnele tuleks elementaarsemad tõed füüsiliselt selgeks teha\nPostitus Postitas Gaspar » 22. 09. 2014. 08:49\nblondi kirjutas: Minu ees liivasel lõigul kukkus meesterahvas ja mul polnud kuskile aega ära pöörata. Kukkuzin isegi üle ratta aga mõne hetke pärast taastusin ja sõitsin edasi. Tahan tänada meesterahvast, kes abi kutzus maaslamajale ja suurimad vabanduzed kukkujale minu ees, et nii läks.\nKas see juhtus enne Meegastemäge, raja 41. km-l, pikal liivasel laskumisel?\nLiitunud: 27. 06. 2012. 21:25\nPostitus Postitas katsetaja » 22. 09. 2014. 08:53\nMaarek kirjutas: Eile näitas championchip.ee lehel lausa vaheaegade tulemusi ja näitas infot ka lühikesel maal toimuva kohta, seega erinevalt varasemaga oli ikka kõva edasiminek.\nEile näitas kodukal tulemusi avades nende enda infot, aga natuke üleval distantsile klikates olid mõlema distantsi championchipi lingid ilusti olemas\nHetkel on tulemuste all ainult championchipi andmed\nPostitus Postitas blondi » 22. 09. 2014. 09:03\nSee võis olla 41 kilomeetril küll. Pigem oli see lõpupoole lõik liivane.\nPostitus Postitas blondi » 22. 09. 2014. 09:07\nMul pole häda suurt midagi, kukkusin õnnelikult teepervele muru peale.\nPostitus Postitas margusn » 22. 09. 2014. 09:25\nÜhe sarnase olukorra ca 30km-i enne lõppu põhjustasin ise. Kohad 150-200 vahe peal. Mitte tahtlikult loomulikult ja eks see jäi kripeldama ka veel veits. Lahtine kruus, kiirus 50+, parem kurv. Rehv ei pea ning ei julge jõuga peale ka keerata ja siis vajub väljapoole ära. Otse seljataha vasakule ei näe ka ning lõpuks ainult kuuled sajatusi ja muru peale sõitu. Mitte midagi tahtlikku lihtsalt olud sellised. Eks sai isegi mitu korda plokki pidurdatud ja vahe sisse lastud sarnaste olukordade vastu kui eest vajutakse lihtsalt trajektoorilt kõrvale. Kõige paremini läheb vast tõesti siis kui pead järgmised paar minutit veidi rohkem tööd tegema, et punt kätte saada.\nKokkuvõtvalt võrrledes eelmise aastaga olid kruus lõigud kuidagi liivasemad ehk ohtlikumad ja vajasid rohkem tähelepanu. Tagapool olevat tõesti olnud päris koledaid pilte. Sellistel puhkudel võiks miskit ette võtta ning näiteks mõned kohad ohutuse mõttes varem ära kasta vms. Korraldusliku poole pealt muidu nagu ikka endiselt väga tasemel üritus. Sõit ise on ainult läinud rohkem grupisõiduks kruusateedel.\nPostitus Postitas Lapeteus » 22. 09. 2014. 09:33\nstatistika huvilistele http://www.myttajad.eu/analysaator/\nPaistab, et loodusel on prügiloopijatest siiber ette saanud, 10 km enne lõppu üks välisvõitleja üritas suure kaarega joogipudelit metsa visata, aga õnneks põrkas vastu puud ja kukkus rajale tagasi.\nPostitus Postitas Infidel » 22. 09. 2014. 09:37\nHirm tuleb peale kommentaare lugedes. Oli vist hea, et ma jalale kipsi juba enne TRM-i sain ja osalemine seekord vahele jäi!\nPostitus Postitas tripp » 22. 09. 2014. 09:41\nKollaseid pudeleid oli rada ja rajaäär täis.\nKas need on biolagunevad, et võib pilduda?\nPostitus Postitas TairKibal » 22. 09. 2014. 09:46\nnagu tapatalgud...... absoluutselt ei hoolita ei endast ega teistest\nPostitus Postitas Gaspar » 22. 09. 2014. 09:50\nblondi kirjutas: See võis olla 41 kilomeetril küll. Pigem oli see lõpupoole lõik liivane.\nEdaspidiseks, sellises olukorras tuleb KINDLASTI jääda seisma ning kontrollida, kas kannatanuga on kõik korras!\nMees oli teadvuseta, keset teed, koos rattaga, kiire ja liivase (ohliku) laskumise lõpuosas.\nKõigepealt tuleb olukord muuta ohutuks (eemaldada ratas, joogipudelid jms takistused), anda teistele märku, vajadusel küsida abi ja panna keegi liiklust reguleerima.\nSeejärel inspekteerida kannatanut ning vajadusel kutsuda KOHE kiirabi.\nKunagi ei tea, millal ise sarnases olukorras olete. Palun olge hoolivad teiste suhtes!\nPostitus Postitas karupoisu » 22. 09. 2014. 09:55\nPäris tapatalgud ei olnud aga mõned ei võta mõistusega. Kui ikka karjutakse, et õnnetus ees võtku hoog maha aga ikka juurde vändatakse, siis ei oska midagi ütelda. See käib selle ennem Meegaste mäe õnnetuse kohta. See kutt viidi igatahes kiirabiga minema.\nTegelikult rada oli mõnus. Märja ilma korral kuuleks jälle vingumist, et libe ja porine.\nPostitus Postitas lexusl » 22. 09. 2014. 10:28\nMuljed ja kogemused!\nEsimene TRM, stardikoht 3238.\nTulemus 2257 ajaga 04:09:43\nKokkuvõttes viimasepale elamus ja muljed\nMinu senini pikim võistlusdistants oli 57km Jõelähtme Rattamarataon.\nMõtlesin pikalt, kas minna pikale, ei kahetse.\nTühjaks ennast sõita ei saanud, kuna krambid kimbutasid. Esimene hoiatus tuli 52km kui parema jala reie nelipea hakkas tunda andma. Võtsin rahulikult kuni TP'ni ja siis soola keele alla + leiba ja kurki.\nLäks natuke paremaks. Ka järgmisel TP'l sai sama korratud, kuid viimased 10-15km sai ikkagi sõidetud nii, et "vajutada" ei saanud. Mäest üles ainult kerides, sest püsti sõites oli oht jala sirgeks minnes, sõit katkestada.\nMis puutub rajal esinevasse sõidukultuuri siis njah. Lõpust startides oli näha, et rattaga piima järel käijad on võistlema tulnud. Trajketoori muutes ei vaadatud kõrvale/üle õla, kas keegi on kõrval.\nJa muidugi veel vähem oli neid kes tulid tagant kõrvale ja mööda aga ei hoiatanud eessõitjat "tulen vasakult, keskelt, paremalt".\nLoodame järgmine aasta parema stardikoha saada ja krampide vastu lahenduse siis saab ehk veel aega paremaks.\nPostitus Postitas r99 » 22. 09. 2014. 10:31\nJagan siis ka maratonielamust olles osaline kukkumises vahetult enne Ande TP-d, Harimäe kruusalaskumise lõpuotsas, kohtadel 1500-1600. Keegi teeservast mööda pressija ei mahtunud sinna ära ja tõmbas mul lenksu risti - tulemuseks õmmeldud põlv ja kipsis ranne. Kuidagi kukkus (ja veel õnnetumalt) mehi ka teises teeservas, nii et kokku vajati kahte kiirabiekipaaži. Tänan pealtvaatajaid, kes appi tõttasid ja üritasid suures tolmupilves mäest alla tuiskajatele kannatanutest märku anda! Elu õpetab, järgmine kord vahetult enne Haanjat sellist riski ei võta.\nPostitus Postitas blondi » 22. 09. 2014. 10:52\nPraegu ei saa täpselt aru kellele see moraalisõnum suunatud on. Kõik täpselt nii toimisidki.\nPostitus Postitas Gaspar » 22. 09. 2014. 11:01\nblondi kirjutas: Praegu ei saa täpselt aru kellele see moraalisõnum suunatud on. Kõik täpselt nii toimisidki.\nEsmajoones Sulle, Ingrid, kui ühele kaasosalisele(?!).\nLisaks ka nendele, kes ükskõikselt enne minu sinnajõudmist sealt edasi sõitsid.\nMa praegu nendel ei peatugi, kes hoolimata käemärkidest ja karjumisest "Hoog maha", välja ei teinud..\nPostitus Postitas Eerik » 22. 09. 2014. 12:44\nSõitsin seekord pika distantsi asemel lühikest, kuna trenni pole viimasel ajal eriti teha saanud.\nAlustasin kõige viimasest grupist, mis tähendas, et esimesed kilomeetrid olid peamiselt venimist, kohati isegi seismist.\nHiljem õnneks natuke mass hajus raja peale ära ja sai vabamalt sõita. Kukkumisi ise pealt seekord ei näinud, kuid üks naisterahvas tegi napikat ühel kruusa-liivasel laskumisel. Kiired laskumised kruusase ja liivase lõpuga olid algajate sõitjate jaoks ikka väga ohtlikud.\nIlm oli perfektne ning kokkuvõttes oli emotsioon väga hea.\nJärgmisel aastal kindlasti pikka sõitma.\nPostitus Postitas blondi » 22. 09. 2014. 12:48\nPostitus Postitas fronius » 22. 09. 2014. 12:54\nSõitsin ka lühikest stardist olin kõige lõpus ja finis tuli 34 koht


Lastevoodid :: Puustuudio e-pood\nLastevoodi MIIA 90x200\nSoodushind 230,00 €\nKvaliteetsest täispuidust lastevoodi. Väga vastupidav ja tugev konstruktsioon, mis kestab ka järgmistele põlvedele. Voodi on valmistatud käsitsi ja täiskasvanud inimese mõõtmetega, et laps saaks seal magada ka tulevikus. Hinnas sisaldub korralik täispuidust voodi põhi. Voodi madrats ei sisaldu hinnas ja tuleb tellida eraldi suurusega 90x200cm. Lähemalt\nLastevoodi ROBIN 90x200\nKvaliteetsest täispuidust lastevoodi. Väga vastupidav ja tugev konstruktsioon, mis kestab ka järgmistele põlvedele. Voodi on valmistatud käsitsi ja täiskasvanud inimese mõõtmetega, et laps saaks seal magada ka tulevikus. Hinnas sisaldub voodi põhi. Voodi madrats ei sisaldu hinnas ja tuleb tellida eraldi suurusega 90x200cm. Lähemalt\nNarivoodi PIPI 90x200\nSoodushind 400,00 €\nKvaliteetsest täispuidust narivoodi. Voodi on valmistatud käsitsi ja täiskasvanud inimese mõõtmetega, et lapsed saaksid seal magada ka tulevikus. Voodi põhjad sisalduvad hinnas! Madratsid tuleb tellida eraldi suurusega 90x200cm. Lähemalt\nLastevoodi SASKIA sahtlitega\nKvaliteetsest männi täispuidust lastevoodi. Vastupidav ja tugev konstruktsioon. Voodi nagu maja, kus laps saab kasutada fantaasiat, tehes onni tekkidega, muuta armsaks kardinatega, puhata, magada ja mängida. Voodi all kaks mahukat ratastel sahtlit, kus hoida voodiriideid, mänguasju jpm. Voodi madrats ei sisaldu hinnas ja tuleb tellida eraldi suurusega 70x155cm.(Soovi korral erimõõdud aga võimalik hinnavahe). Lähemalt\nKvaliteetsest männi täispuidust lastevoodi. Vastupidav ja tugev konstruktsioon. Voodi nagu maja, kus laps saab kasutada fantaasiat, tehes onni tekkidega, muuta armsaks kardinatega, puhata, magada ja mängida. Voodi madrats ei sisaldu hinnas ja tuleb tellida eraldi suurusega 70x155cm.(Soovi korral erimõõdud aga võimalik hinnavahe). Lähemalt\nKvaliteetsest täispuidust lastevoodi. Vastupidav ja tugev konstruktsioon, mis kestab. Voodi on valmistatud käsitsi ja täiskasvanud inimese mõõtmetega, et laps saaks seal magada ka aja pikku sirgudes ja kasvades. Hinnas sisaldub voodi põhi. Voodi madrats ei sisaldu hinnas ja tuleb tellida eraldi suurusega 90x200cm. Lähemalt\nVoodi Madis kastidega\nKvaliteetsest täispuidust lastevoodi. Vastupidav ja tugev konstruktsioon, mis kestab. Voodi on valmistatud käsitsi ja täiskasvanud inimese mõõtmetega, et laps saaks seal magada ka aja pikku sirgudes ja kasvades. Voodi all kaks ratastel liikuvat mahukat kasti voodiriietele, mänguasjadele või muuks. Hinnas sisaldub voodi põhi. Voodi madrats ei sisaldu hinnas ja tuleb tellida eraldi suurusega 90x200cm. Lähemalt


Inno ja Irja kohvik: Savisaare protsess. Irja analüüsib\nSavisaare protsess. Irja analüüsib\nJätkus Eesti aegade põnevaim seriaal - Savisaare protsess! Mida võib siis tänase kohtupäeva põhjal öelda?\nNo alustuseks seda, et Savisaar nägi välja väga reibas. Ei jälgegi „vanast ja haigest” mehest. Savisaarele sobivad igasugused vastasseisud. Kus ta peab millegi nimel võitlema. Mida tõsisem võitlus, seda parem. Praegune kohtuprotsess annab selleks suurepärase võimaluse. Savisaar saab end näidata haavatud lõvina, kes vaatamata kõigele läbi tulerõnga hüppab.\nTeiseks panevad tal kindlasti silma särama lähenevad valimised, kus on lootust teha järjekordne isiklik rekord. Tunduski, et Savisaar oli mõtetes valimiskampaania ja kohus oli tema jaoks vaid üks tüütu koht, kus tuli kohal käia ja nägu ära näidata.\nTeiseks paistab, et prokurörid soovivad samuti meediastaarid olla - Evestuse edev ülikond ja piinliku täpsusega pügatud habe. Ei saa ju Savisaarele alla jääda. Savisaar on legend - üks selliseid inimesi, kes on ilmselt surisängiski seksikas. Evestus ei ole legend ja peab seepärast pingutama. Temal on see-eest kindlus, et Eesti Vabariigi kohus teeb 98 %l juhtudest täpselt nii, nagu prokurör küsib. Savisaart jälle rahustab teadmine, et punnitada ei ole mõtet, niikuinii mõistetakse süüdi. Mittepunnitamine on juba iseenesest seksikas.\nKui meil oleks Anglo-Ameerika kohtusüsteem ja vandemeeste kohus, siis mõistetaks Savisaar õigeks. Lahingu, kumb on seksikam, on ta juba võitnud. Aga meil ei ole vandemeestekohus ja Savisaar & co mõistetakse süüdi.\nAinult võidab sellest lõpuks Savisaar. Savisaare case ei ole Reiljani case, kus peategelasele oli tema sullerlus õnnetuseks näkku kirjutatud. Midagi ei ole teha, Villul on suli nägu peas. Savisaarel on peas tõsise riigimehe nägu ja kuna seda toetab ka tema märgiline roll Eesti ajaloos, siis on prokuratuuril väga raske teda kurjamina kujutada. Aga just õnnestunud kujutamisest sõltub kohtuprotsessi tegelik tulemus. Prokuratuur on üritanud kasutada ära ajakirjandust, et Savisaart - nagu varem Reiljanit - endale soodsas valguses kujutada, aga see on paraku ebaõnnestunud. Kui tahetakse kohtu alla anda Vaclav Havelit või Lech Walesat, ei saa süüdistajad olla asjaarmastajad...\nJa muidugi see 98 %, mis devalveerib igasuguse õigusemõistmise. Eestis mitte ei MÕISTETA, vaid MÄÄRATAKSE õigust. Kohus on koht, kus käiakse prokuratuuri nägemust vormistamas. Et see muutuks, peaks süsteem muutuma. Aga kas süsteem, kus the price is right, kus advokaadid vaatamata süüdimõistvale kohtuotsusele oma raha alati kätte saavad, on valmis muutuma? Kardan, et mitte.\nHoopis teine lugu on selle protsessi järelmõjuga. Millise jälje jätab see ühiskonda, millise märgi asjaosalistele. Prokuratuur võidab, aga see on Pyrrhose võit, mille lõhna on juba praegu tunda.\nPildil Savisaare Liidu algatajad Savisaar ja Olga Ivanova (paremal) läinud aasta suvel Võrus, vasakul Antslas kandideeriv Oudekki Loone.\nsavikas on jh suur kepimees, kõiki ta kepib, sellepärast kõik ta maha jätavadki\n9. august 2017 11:01


Autoklaaside tootja hoidub praegu laienemisest - Tööstusuudised\nAutor: Ain Alvela • 17. jaanuar 2010\nAutoklaaside tootja hoidub praegu laienemisest\nAS Saint-Gobain Glass Estonia sarnaselt Elcoteqiga lähiajal ei laiene, pigem keskendutakse stabiilse arengu tsementeerimisele.\n"Taolist tootmise hüppelist laiendamist nagu Elcotegis meil kavas ei ole," kinnitas Elvas autoklaase tootva ettevõtte juhataja Andi Kasak. "Jätkame tasakaalustatud kasvu lähtudes turunõudluse muutustest."\nTa lisas, et kuna Saint-Gobaini kontserni erinevad äriüksused tegutsevad erinevatel turgudel, siis on sellest tulenevalt ka nende üksuste eesmärgid erinevad.\nTeatavasti toimus ettevõttes viimane suurem laienemine tunamullu, kui 21. novembril 2008 sõlmisid ühinemisleppe AS Saint-Gobain Sekurit Eesti ja AS Saint-Gobain Autover-Autoklaas. Sellest veel kuu aega hiljem haaras loodud ettevõte oma tiiva alla ASi Baltiklaas ning moodustati praeguse nimega ettevõte. AS Saint-Gobain Glass Estonia kuulub sajaprotsendiliselt oma Skandinaavia emafirmale. Eesti tootmisüksuses saab tööd üle 230 inimese.


Talinisudel lehed kollased-laigulised – agronoom.ee\nTalinisudel lehed kollased-laigulised\nTalinisu lehtedelt on leida palju värvimuutust\nViimaste päevadega on paljudel talinisu põldudel taimedel peamiselt alumised lehed muutunud kollaseks, laiguliseks, igatmoodi värviliseks. See tekitab palju küsimusi, millega tegu ja kas nisu on jäänud nii kiiresti tohutult haigeks.\nTaimik on muutunud paari päevaga kirjumaks\nTundub, nagu taimed oleks üleöö haigeks jäänud\nRahu! Enamikel põldudel on taoliste nähtuste põhjuseks mitte haigused, vaid talinisu väljendab sellise lehevärvi muutusega nüüd, et möödunud jahe öökülmadega periood on taimedele pisut haiget teinud. Üldjuhul ei väljendu stressitingimuste tagajärg taimikus mitte kunagi kohe, ei järgmisel ega ka ülejärgmisel päeval, vaid pigem nädalapäevad hiljem. Näiteks, kui mõne pritsiseguga juhtub tekkima kahjustus, siis see ju ei avaldu üldiselt ka järgmiseks päevaks.\nSama olukord on tekkinud ka nüüd – viimased öökülmad olid küll nädal-kaks tagasi, kuid tulemus ilmnes alles nüüd. Lihtsalt nii äkiline muutus põldudel on tingitud viimaste päevade soojusest. Ega ammu polnud see, kui veel öösiti temperatuur miinustesse langes. Järsk ilmamuutus, põhimõtteliselt üleöö soojaks muutunud ööd ja päevad ning talinisu on hakanud nö “külmastressist ärkama”. Sellist lehtede laigulisust saab pigem nimetada füsioloogiliseks nähtuseks.\nPunakas-kollakas värvimuutus nisu lehel\nKollakaid lehti leidub paljudel põldudel, sõltumata sordist. Eks öökülmaohu ajal pritsitud põldudelt võib lehtede kolletumist rohkem leida, kuid samas on neid ka põldudel, kus öökülmade ajal pritsid üldse ei liikunud. Samuti on värvi muutnud alumisi lehti leida mahepõldudelt.\nMahe talinisu on muutnud ka värvi\nAinult ühe läbiva joonena saab välja tuua, et nendel põldudel, kus taimik on olnud tugevamas seisus, suurem ja jõudsam, on praegu värvilisi lehti vähem leida. Loogiline ka, sest suurem lehemass ja tihedam taimik suudab öökülmadele paremini vastu panna ja tõenäoliselt külm ei pääsenud nii palju ligi.\nLisaks laigulistele lehtedele leiab põldudelt veel kollaseid ja külmast näpistatud lehetippe, säbruliseks muutunud lehekudet ja lokitavaid lehtesid.\nLehekude säbruliseks muutunud\nLehekude kahjustunud tõenäoliselt pritsimise tagajärjel\nEks see kõik väljendab talinisudel kerget nõrkust, aga samas ka nüüd soojusega intensiivsemaks muutunud kasvu. Siiamaani on talinisud küll kõikjal kasvuga pigem “kinni istunud”, sest kasvufaasid on vahetunud üpriski aeglaselt. Katki aga pole midagi, soojusega teevad taimed kasvus kõik tagasi ja taastuvad kenasti. Vihma võiks ka muidugi vahest natuke tulla, see oleks palju abiks.\nKõike arvestades kehtib siiski praegu vägagi soovitus – haigustõrje tuleb hoida fookuses! Haiguste tipp-täpid ei ole külmastressis olnud.\nNõrgestatud taimed on haigustele vastuvõtlikumad\nTalinisu kõrretugevdamine fookusesse\nTalirapsi valgemädaniku tõrje ajastamine


Cousinella: Pitsast ja Jamie Oliverist\nPitsast ja Jamie Oliverist\nVõtsin hiljuti ette tõsise pitsateo, eesmärgiks teha pitsat senisest harjumuslikust viisist erinevalt.\nLapsena õppisin selgeks tüüpilise eestimaise pitsa tegemise - sellel pidi olema kohev pärmitaigna põhi, hakkliha-ketšupi/tomatikaste, pitsamaitseaine ja palju juustu.Sellise pitsa kõrvale oli hea juua külma piima või Coca-Colat. Jagasime suure pannipitsa võrdselt neljaks ja igaüks suutis oma osa ka ära süüa. Ja pitsat tuli teha igal vormelinädalavahetusel...siis kui see võistlus veel huvitav oli.\nKordasin hiljuti nn lapsepõlvepitsat, mida on kodustes tingimustes täitsa lihtne teha. Mehele maitses, aga minule tundus, et tahaks ikka seda tüüpilist õhukest, krõbedat itaalia pitsat, mis meestel väidetavalt kõhtu ei täida.\nJa siis tuli järjekordne Jamie Oliveri kokasaade...teemaks pitsa. Pean mainima, et Jamie saated panevad alati veed suus mulisema ja ajavad vägisi kööki süüa tegema. Ikka siis kui ETV ikka pühapäeva hommikul seda saadet ära ei jäta ja millegi ebaolulisega, olgu see siis mingi riiklik kontsert-üritus või Eurovisioni kordus, ei asenda.


Üks salapärasemaid objekte Royal Armoursi kollektsioonis on Henry VIII jaoks valmistatud ‘Horned Helmet’. See moodustas osa suurepärasest soomukist, mille Püha Rooma keiser Maximilian I tellis 1511. aastal kingituseks noorele kuningale, kes oleks soomust kandnud pigem kohtuprotsesside kui lahingute jaoks.\nAinult see kiiver jääb nüüd ellu. Groteskse maski kaunistuseks on söövitatud elulised näodetailid kuni lõua kõrsini ja silmade ümber varesejalgadeni ning nina all on märgatav tilk. Mask on komplektis prillidega, mis veelgi tugevdavad selle kiivri kummalisust. Paar jäärasarve, mis on kaunilt kaunistatud plekist, täiendab seda erakordset tükki ja muudab selle nii tähelepanuväärseks, et see valiti esmakordseks 1996. aastal Leedsi Kuningliku Armoriumi muuseumi esindamiseks.\nSarvelise kiivri maski inspireerinud allika kindlakstegemine jätkub, kuid vasesulamist (võimalik, et algselt kullatud) prille ei paigaldatud kunagi läätsedega. Arvatakse, et prillid moodustavad osa „lolli” identiteedist, seda figuuri leidub tavaliselt 15. sajandi lõpu ja 16. sajandi alguse piltides, mis viitab sellele, et igaühe, olgu üllas või alandlik, iseloomus on rumalus.\nRohkem infot: Kuninglikud relvad (h / t: vintag.es )\nboris kodjoe ja nicole ari parkeri lapsed\nFotograaf Jonathan Higbee avastab New Yorgi tänavatel juhuste maailma\nScandinavian Airlines tõmbas välja vanade menukaartide ja lennusöökide vintage-pilte\nPortugali kunstnik Luisa Azevedo loob unenäolise ja sürreaalse fotoga manipuleerimise\nIlusad värvilised fotod sisserändajatest nende traditsioonilistes kleitides 20. sajandi alguses Ellis Islandi immigratsioonijaamas\nHämmastav elusuuruses Lego Technic Bugatti Chiron, mis juhib!\nJORDIN SPARKS JA PEREKOND TULEVAD ELU AJAKS 'BEEBILOA'\nCARMELO ANTHONY ALLEGED BEABY MAMA, MIA BURKS, EI ARVANU, ET TA TULEB AVALIKU OMA TÜTRIGA\nHARLEM TAYLOR SAAB SOOVI\nÜheksa-aastased ja sõbrannad koguvad mustanahaliste ettevõtete jaoks 40 000 dollarit\nNICK NOOR JAGAB ARMASTATavaid FOTOID KÕIGIST KOLMEST TEMA LASTEST\nLAMAR ODOMI LASTED TÄNAVAD Fännidele TOETUST\nNATURI NAUGHTON JA TÜTAR NÄITAVAD NENDE LOODUSLIKU ILU\nMISA HYLTON-BRIM RÄÄKIDES DIDDY JA TEISTE LASTE EMADEST\nPRINCE FIELDER TÄHISTAB MVP VÕIT OMA LASTEGA\nRODNEY JERKINS JA NAINE TERVITAVAD TEID OMA RÕÕMU\n'MUSTADE TINTIDE KOGUMISE' CHARMAINE WALKER on abielus ja lapseootel\nNAISED NAISED VÕTAVAD EHTEKOGU 'EXTRA'\nVIRAALSED KIDS: KODUTOOTUD TÜDRUKUTE MÜÜK ÜLE 32 000 KARPSI KÜPSISE\nTippmudel NIK PACE TERETAB BEEBIPOISI\nKloonitud fotod: tähesõdade abil loodud ikoonilised pildid on David Eger uimastamise fotoprojektis\nTagasilöögi teisipäevad: JERMAINE JACKSON, HAZEL GORDY JA NENDE lapsed\ndeborah coxi abikaasa lascelles kasuemad\nkeke wyatt ja michael jamar\nnatalie nunn 90 päeva väljakutse\ngei keskkooli kutid\ndj huulte sünkroniseerimislahingus\nmitu poega on Michael Jordanil


NODSU: jaanuar 2009\nÜkspäev leidsin end Isehakanud Lillekasvataja poolt loodud uhiuuelt saidilt Lapitöö netiklubi, mis oma uudsuse ja põnevusega mind ikka jälle seda lehte uurima ja puurima kutsus, kuigi tol hetkel vastavat infot seal veel üsna kasinasti oli. Aga mõned päevad peale toda avastust tekkis ka endal kange kihk mõni lapp kokku panna. Ja mis saab olla veel parim põhjus, kui uue ilmakodaniku sünd, mis pidi sõbrantsi andmete järgi aset leidma umbes kuu möödudes ehk arvestuslikult jäi töö ja koduste toimetuste kõrvalt piisavalt aega üks beebi lapitekk valmis saada.\nKuna ma igapäevaselt õmblemisega ei tegele, ei hobi korras ega muidu, siis mõistagi polnud mul kodus ühtegi kangatükki. Nii tuligi esmalt seada sammud kangapoodi ning varustada end vajalikuga, mis ei osutunudki nii lihtsaks, kui arvata võis. Ja mõistagi polnud mul ka ühtegi ideed, mismoodi seda asja teha. Mingil põhjusel kujutasin ette, et tänapäeval peaks ikka kangapoodides seda valikut jätkuma ja et küll ma siis kohapeal midagi välja mõtlen, kui kangaid näen. Aga võta näpust, ei meeldinud mulle üks, ei teine kangas. Kablutasin läbi siin piirkonnas olevad suurimad poed ja kuigi kaupa näis neis olevat, ei leidnud ma ikka meelepärast, idee ei idanenud. Viimaks jäi mulle ühe poe põrandal, plekkvannis silma erkkollane lappesse pandud riidetükk, millelt üks mõmmik mulle ulakalt keelt näitas. Justkui iseenesest haaras käsi selle kangatüki järele, harutasin selle lahti – ja oi-oi-oi kui palju ulakaid mõmmikuid! Tea, kas oli see nüüd eelnevast ebaedust või millestki muust, aga need mõmmikud panid mu muigele ja muutsid meele rõõmsaks. Kangatükk oli küllaltki suur, kaugeltki rohkem, kui minul vaja. Müüa keeldus seda aga poolitamast ja nii ma selle sealt siis ära ostsin. Ja vaikselt hakkas ka mõte liikuma... nüüd oli vaja vaid veel kangaid, mis sinna juurde sobiks. Ja ega mul neid ühe päevaga leida õnnestunudki. Juhtus ka, et kontrollimatu emotsiooni ajel ostetud kangatükk üldse ei sobinudki teemasse ning siis tuli selle asemele taas midagi uut otsima minna või siis teiseks eesmärgiks ostetud kangas sobis hoopis sinna, kuhu algselt teda sobitada ei osanudki. Üldiselt vaimusilmas kujutasin endale veidi teistsuguseid kangaid ette, kuid kuna aega nappis, siis pirtsutamisele polnud ruumi ning leppisin tol hetkel saadaolevaga. Ja kui ma peale korralikku kapis tuuslamist siiski kodustest varudest mõned kangad leidsin, sain taas ideid ümber mängida, aga seda siis juba valutult, sobitades neid olemasolevatega.\nJärgnevalt siis igast esemest veidi lähemalt:\n1. Tekk. Mõõdud 130 x 106 cm. Kuna tegemist minu elu esimese lapitööga, ei riskinud alustuseks lappide paigutamisel midagi keerukamat käsile võtta, seda enam, et aega ka nappis. Oma olemuselt on see lihtsakoeline, muhe-sõbralik ja peaks mõjuma üsna rahulikult. Eesmärgiks oligi vältida liigset kirjusust. Paraku läks pildistamisega kiireks ning alumine pool jäi jäädvustamata – seal hullavad helebeezhil taustal toredad pruunid pesukarud. Pealis- ja aluskihi vahel on ühekordne mahuline vatiin, äärtes kahekorra tagasi keeratud, tekk on mööda õmblusi läbi tepitud. Kokkuvõttes sai suht juhuslikult üks mõmmikuterikas tekike.\n2. Padi. Mõõdud 40 x 40 cm. Lapimuster mõlemal poolel. Ajaks, mil teki valmis sain, oli Oliver juba sündinud. Kuid ega siis kohe ju katsikule torma. Hiljem aga ei klappinud ükski pakutud aeg ühiste sõbrantside-tuttavate vahel ning siis tulid juba jõulud ja uus aasta, mil kõigil toimetamist niigi kuhjaga. Mulle andis see aga võimaluse teha lisa – ka vanemaks vennaks saamine on ju tähtis sündmus. Veel ühte tekki ma aga ajaliselt poleks enam teha jõudnud, nii jäi liisk padjale. Üks väike padi on ju alati vajalik, olgu siis mängimiseks või niisama kaisutamiseks. Kuna äsjavalminud tekiga olin ise rahul, julgesin käsile võtta juba veidi keerulisemat nokitsemist. Eks alguses veidike pusimist ja mõningaid harutamisi oli, kuniks kohale jõudis, mismoodi need õmblusvarud kolmnurkade ja muude erikujuliste nurkade puhul mängivad. Lapiklubis käimasoleva projekti "Laisa lohemao tekk" ühelt nädala plokilt leitud kaarte õmblemine näis mulle täiesti müstiline ja võimatu kui kosmosetehnoloogia – no kuidas sa ajad kahte erisuunalist kaart omavahel kokku ja veel nii, et õmblus kena jääb?! Selleks, et seda teada saada, tuleb see ju oma nahal ära proovida! Üllatusena avastasin, et see polnud pooltki nii hull, kui arvanud olin :).\nPadjale tegin sisse ka nö voodri, mille külge siis lapikatte mööda õmblusi kinni teppisin. Alumine serv on salapistega kinnitatud ja seega õmblus vajadusel ka harutatav ning ümbris pestav.\nOh appi, äsja avastasin, et valmis padi on hoopis pildistamata jäänud. Õnneks tegin mõned ülesvõtted kui lapiline osa valmis sai, et natukene aimu saab asjast ikka.\n3. Pajalapid. Mõõdud 18 x 18 cm. Kuna kummituslik majandusolukord otsustas ka mind kimbutada, juhtus nii, et aasta alguses mul tööd lihtsalt ei olnud, eks ole veel praegugi kasinasti. Kuid õnneks on igas halvas ka midagi head ehk nii tekkis mul jälle vaba aega. Olin teinud enda arvates kaks õnnestunud asja ning seega endaga päris rahul, mis muidugi omakorda oli heaks motivaatoriks teha veel midagi, katsetada veel veidi keerukamate asjadega. Tekkis kohe huvi, et kui pisikesi tükikesi siis ikka annab kokku panna, eelmistest asjadest oli neid erinevas suuruses tükke juba piisavalt kogunenud. Parim eesmärk tolleks katsetuseks olidki pajalapid – ühes korralikus majapidamises kuluvad need ju alati ära! Selgus, et päris väikesed tükid on õmmeldavad, vaid õmblusvarud jäävad kohati tiba paksuvõitu... Mõlemale poolele panin taha jälle nö voodri, nagu padjale, mille külge teppisin lapikihi kinni ning vahele ühekordse mahulise vatiini (lapid-vooder, vatiin, vooder-lapid). Pildil siis pajalapp ühelt ja teiselt poolt, mitte ei ole erinevad lapid.\nSelline see esimene tegu siis saigi. Ja ei saa salata, üks äraütlemata mõnus ja kaasahaarav on see lapitamine-klapitamine :).\nPostitaja: Nodsu kell 20:38 6 kommentaari:\nPostitaja: Nodsu kell 08:33 Kommentaare ei ole:\nTavaks saama hakkava kombe kohaselt sõitsime aastat vahetama linnast välja. Kuna pealinn ja selle lähiümbrus ühtlaselt trööstitult hall näis, sõitsime talve otsima seekord päris kaugelt – lõunamaa metsade ja mägede vahelt. Sihtpunktiks sai Tindioru turismitalu Võrumaal, Ööbikuoru serval. Ööbikuid seekord kuulda ei õnnestunud, kuid igatsetud talve leidsime küll :). Võrratult kaunis oli seal, kõik oli mähitud valgesse sädelevasse lumevaipa. Justkui uskumatu muinasjutt pealinnakandi rahvale... Ja see lummavalt kollaselt kiirgav päikeseketas! – seda jagus kõigiks kolmeks päevaks. Nii valge, energiast pakatav ja imeline oli me uude aastasse astumise "tunnel"!\nRahvas (6 peret e. 12 täiskasvanut + 6 last, noorim 1,5 kuune, vanim teismeline) hakkas kogunema 31. detsembril, mil esimesed saabujad olid kohal juba kella kahe paiku, viimased saabusid koos pimedusega. Kindlat kokkusaamise aega ei olnud määratud, igaüks tuli nii nagu võimalik, oluline oli vaid, et õhtusöögiks oleks "kõik see pere" ühise pika laua taga, mil üheskoos soovida vanale "head teed!". Kui praekapsas pliidil podises ja notsu ahjus toone võttis, said puud saunaahju ning soovijatel oli võimalus oma kondid pehmeks "praadida" ja kõik paha jätta maha vanasse aastasse. Minu ja Mauri jaoks jäi see küll paraku natuke liiga hilja peale, väike mees ei pidanud rohketele elamustele vastu ning lõunane magamata uni murdis mehe enne uue aasta saabumist. Kuna aga poiss juba piisavalt suur on ja elevust, siginat-saginat ümberringi nii ohtrasti oli, võtsin ta uue aasta saabudes voodist välja, panin soojalt riidesse ning läksime üheskoos välja seda väikeste värviliste tulukeste võrratut mängu vaatama. Oi, see meeldis Maurile hirmsasti! Kuigi uni oli silmas, võttis see väikesele mehele naeratuse näole ja kilked rõkatasid paukude võidu üle hoovi. Esimesel uue aasta minutil tegin pojale kõvasti kalli-kalli ja soovisin tal "head uut aastat!". Kui iss koos onuga üle välja rakette laskmast tagasi tuli, kõlisesid shampusepokaalid ning üleüldiste kalli-kallide saatel sooviti head ja paremat uut. Seejärel sai poiss uuesti voodisse pandud ja imede-ime, magama jäädi kohe, ilma igasuguse tantsu ja trallita, ju ta väikemees siis ikka nii väsinud oli (küll oleks tore kui igal õhtul niimoodi magama jäädaks). Voodi vastupandamatu jõud tabas mind kella kahe paiku, uinuda oli võõras kohas suht raske, läbi öö saatjaiks alumiselt korruselt kostuv jõmin ja naerukilked. Tukastades ja ärkveloleku piirimail pareerides hakkasid mingil hetkel kõrvu kostuma lauluhelid (või noh, pigem laulujorin), mis üha rohkem koos naeruga tuure kogus, kuniks tundus, et palkmaja seinad värisesid. Kell näitas siis numbrit viis. Kui laulud lauldud, saabus kõikehõlmav vaikus. Ööseti tunduvad kõik asjad võimsamad, kui nad tegelikkuses on ja mingi põhjusel sain oma närvi nii püsti, et ega magama ei jäänudki, vast tunnikese tukastasin, enne kui poiss kaheksa paiku silma lahti tegi. Samas oli magajaid (mitte lapsi), kes ei teadnud toimunust mitte kui midagi, magasid kui notid. No ma siis natuke kadestasin neid...\nVaatamata magamata ööle, ei olnudki olemine nii unine, kui arvata võis. Peale hommikukohvi joomist, laste kõhutäidet ning peale poole tunnist operatsiooni "saa Mauri kätte seestpoolt lukustatud wc-st" läksime Pääsuperega õue vallatuid päikesekiiri püüdma. Seadsime sammud alla lumisesse orgu, kus põnevust jagus nii endale kui väikestele. Mingi hetk Mauri komistas matkarajal, ning libises väikesest kallakust alla. Alguses ehmatas ära, kuid siis tundus see talle põnev, mispeale siis ise nö heideti end sealt kallakust pikali alla. Lumine oli ja kombe libises selle peal ju hästi... Paraku aga ei saanud ma seda lõbu talle pikalt lubada, kuna allpool kiskus ikka salakavalalt vesiseks. Teine sarnane nähtus leidis aset kõrgel, suht järsul, trepil, millest pidime üles ronima. Poiss oli poolel trepil, kui jalg alt libises, ning poiss põntsadi-põntsadi-põntsadi mööda treppi alla libises. Ja see oli ju nii lahe, et seda pidi siis teadlikult ikka ja jälle uuesti tegema! Päris tükk tegu oli, et teda sealt üles saada :). Ikka päris raske on teine juba, eriti veel minusugusele seljahaigele... Me rännak oli ohtralt elamusi pakkuv ning pisikesele tegelasele, kes kogu selle maa oma jala peal maha vantsis, ka üsna väsitav. Eks värskel õhul oli ka oma roll. Lõunatudiga meil sel korral probleeme ei tekkinud. :)\nKuna iss ei tohtinud tänu öisele "laulmisele" autoga sõita, olime nö kodused. Ühiselt leppisime kokku, et lapsi silmas pidades teeme sauna seekord varem, et jõuaks enne õhtusööki aegsasti ära käia. Peale lõunatudi, kui saun küdema pandud, läksime Mauriga vaatamata õhtupimedusele välja kelgumäele, et natukenegi poisi jooksuenergiat taltsutada – kaua sa seal toas ikka edasi-tagasi, trepist üles ja alla jooksed... Kelku meil muidugi polnud, kes see ikka sellise asja kaasavõtmise peale tuleb, kui maa ümberringi must on. Ja kuna kelgumägi oli piisavalt kaugel, ei uskunud ma, et selleni üldse jalutame ehk et ka kilekott jäi seetõttu tasku pistmata. Kuid ei hullu sellestki. Avastasime kelgumäe parajalt järsunõlvalise olevat. Pannud poisi kombega lume peale istuma, lükkasin pepust hoo sisse ja libises küll! Vähemasti poisile meeldis! Mõtlesin siis, et hullan südamest koos lapsega – tõmbasin kapuutsi pähe, viskasin selili mäele, pea alaspidi, et siis ei jää jalad ette, võtsin poisi kõhule ja lükkasin aga hoogu takka. Aga ju ma vist liiga suur ja raske olin, no ei libisenud see tandem meil sugugi. Proovisin siis ka poisi kombel istuli, ikka tulemuseta. Jäi see liugulaskmise lõbu ainult lapsele, mina piirdusin temale hoo andmisega. Ja oma paarkümmend liugu sai poiss niimoodi tehtud, rohkem ei julenud, päris valusalt näpistavad pakasepoisid hakkasid ligi hiilima, vaatasime, et saaks nende eest kähku peitu.\nÜlejäänud aeg ja toimetused sujusid tip-top ilusti hetkeni, mil saunas poisi pea sisse olin shampoonitanud – keera seda kraanikangi kuhu poole tahes, katsu vasaku või parema käega – ikka jääkülm! Kuna mul polnud õrna aimu, kuskohast see soe vesi tuli, oletasin, et eks ikka boilerist. Ja kuna tegu on saunaga, siis ilmselt peab see boiler olema piisavalt suur, ehk et kui ei ole sooja vett, siis järgmine sats soojeneb ikka päris tükk aega. Ja nii oligi, et kuna meil sai viimase vindini leilis käidud, siis pesin nii lapse kui enda dushist tuleva jääkülma veega. Vahepeal oli küll hirm, et kisa peale tuleb Tallinnast lastekaitse kohale, kuid see shampoon oli ju vaja lapse peast ja silmist, kuhu see mingil põhjusel rusikatega hõõruti, kätte saada, ja ega see libe ollus nii lihtsalt maha tulegi (tavaolukorras ei saa sellest nagu arugi). Kui karjuv laps pestud, panin ta leiliruumi sooja. Tundub, et tast kasvab üks tõsine õige eesti mees. Viskasin aga kerisele vett ja poiss muudkui õhutas takka: "viska, viska!".\nViimaks "piinakambrist" pääsenud, oli vaba aeg ühistegevuste jaoks. Päeval rändama läinud rahvas oli ka kõik koju jõudnud, lapsed mängisid sõbralikult isekeskis (polegi nagu näinud, et üksteisele võõrad ja nii erinevas vanuseastmes lapsed üheskoos nii kenasti mängiksid) ning täiskasvanud kes askeldasid õhtusöögi tarbeks, kes mängisid – kõigil oli ütlemata mõnus ja lahe olla. Öörahu saabus ootamatult vara – südaööks olid kõik lambid kustus.\nUue aasta teine päev võttis meid vastu -19 kraadise pakasega. Külm oli isegi tuppa hiilinud. Kaminasse tuld teha polnud aga enam mõtet, kõiki meid ootas ees kodutee. Kui viimanegi unimüts ärganud, käisime üheskoos külas Tindioru talu peremehel, kes tutvustas meile omi hoolealuseid – 3 põhjapõtra ja 4 jaanalindu. Iseäranis põnevat tegevust pakkus lastele põtradele sammalt aia vahelt hambusse anda. Ja need jaanalinnud olid nii lahedad! (Kuna kunagi sai ise ka neid kasvatatud, või õigemini mees kasvatas, siis nendega olin ma eelnevalt nö lähitutvust teinud ja minu elevus ilmselt ei olnud nii suur, kui mõnel teisel.) Aga ikkagi oli tore vaadata, kuidas nad ennastunustavalt lume peal tantsisid, tiivad graatsiliselt laiali ning järgmisel hetkel aia kõrval jooksvatele inimestele sangarlikult järele jooksid. Vaatemängule lisaks pajatas peremees põnevaid fakte nii põtradest kui lindudest.\nPäike piilus läbi härmatanud külmavine, muutes ümbritseva sädeluse piimjalt mahedaks. Aeg oli minna kotte ja autot pakkima. Tänanud pererahvast ning jätnud nendega hüvasti, pöördusid mu sammud kui iseenesest hoopis alla orgu. Milline imeline lumm ja rahu! Sõnulseletamatu ilu. Eile ma seda ei näinud, vähemasti mitte nii, nagu nüüd. Aga eile ei olnud ka pakast, mis kogu selle oru härmanõeltega üle maalis... seda peab nägema, seda ei saa kirjutada. See oli fantastiline!\nKogu see üritus ja looduse ilu kokku oli üks suur õnnestumine, suur rahulolu. Loodan, et olnud aastavahetus ei jää taoliseks viimaseks.\nToimunust väikest ülevaadet pildilisel kujul näeb siit.\nPostitaja: Nodsu kell 22:20 1 kommentaar: