Tunnustati Otepää valla parimaid sportlasi\nAvaleht Uudiste arhiiv Tunnustati Otepää valla parimaid sportlasi\nTunnustati Otepää valla parimaid sportlasi\tKolmapäev, 02 Jaanuar 2013 11:37\tMonika Otrokova\tOtepää vallavalitsus valis välja 2012. aasta parimad sportlased. Oma ettepanekuid parima sportlase tiitlile said esitasid valla spordiklubid ja sportlased ise. Sportlasi tunnustati 27.detsembril 2012 Otepää Kultuurimajas toimunud tänuüritusel.\nEttepanekuid sai esitada seitsmes kategoorias- parim meessportlane, parim naissportlane, parim võistkond, parim treener, parim noorsportlane (noormees ja neiu) ja parim veteran. Karikad ja valla tänukirjad andsid üle Otepää vallavanem Merlin Müür ja valla sporditöö spetsialist Martin Teder.\nOtepää valla parimad sportlased 2012 aastal on:Parim meessportlane – Karl-August Tiirmaa Ala: suusahüpped, klubi: Otepää Spordiklubi. Tulemused: 16.12.2012 Soldier-Hollow Continental Cup 26.koht.Suvistel MK etappidel – 29.08.2012 Val di Fiemme/Predazzo Grand Prix 26. koht. 26.08.2012 Oberwiesenthal Grand Prix 21.koht. Eesti MV paarissprindis III koht, Eesti suvised MV kahevõistluses II koht, Eesti Karikavõistlused suusahüpetes I koht, Eesti MV meeskondlikes suusahüpetes III koht, I koht. Kuulub Eesti A-koondisesse kahevõistluses.\nParim naissportlane – Triin OjasteAla: murdmaasuusatamine, klubi: Karupesa Team. Tulemused: U23 MM Erzurum 10km KL 11.koht, sprint V 17.koht, 15km suusavahetusega sõit 22.koht. Kahel MK-l punktikoht.EMV sprint II koht, EMV 30km KL II koht, EMV SVS 5+5km III koht (U23 I koht). Kuulub U23 Eesti koondisesse\nParim noorsportlane Grete GaimAla: U23 neiu, laskesuusatamine, klubi: Oti Spordiklubi Zahkna Team. Tulemused: noorte laskesuusatamise MM I koht, Baltic Biathlon Cup N19 I koht, Eesti MV laskesuusatamises N19 I koht, Piletilevi karikasari N19 I koht. Juunioride koondise liige\nParim noorsportlane - Andreas VeerpaluAla: murdmaasuusatamine, klubi: Karupesa Team. Tulemused: noorte olümpiamängud 8.koht, Põhjamaade MV11.koht, Põhjamaade MV 12.koht. Juunioride koondise liige.\nParim veteran - Tõnu AinsooTulemused: Tartumaa Suvemängud 100m--1 koht, kaugus - 1 koht, Eesti Spordiveteranide meistrivõistlused kergejõustikus 100m - 1koht, 200m- 1koht, kaugus - 1 koht, kuul - 1koht, 400m - 2 koht, ketas - 2 koht. Eesti linnade mängudelt 100m - 2 koht, kaugus - 3 koht.samuti petanque osavõtt. Võrtsjärve mängud 100m - 1 koht, kaugus - 1 koht, kuul – 3 koht. Eesti spordiveteranide suvemängud 100m - 1 koht, kaugus - 1 koht, kuul -3 koht, ketas - 3 koht, oda - 3 koht.Tõrva lahtised meistrivõistlused 100m, 400m, kaugus - 1 kohad, kuul, oda -2 kohad.Restu mängud 60m, kaugus - 1 kohad, oda - 2 koht.Puka lahtised meistrivõistlused 100m, kaugus - 1 kohad, kuul, ketas – 3.kohad. LPSK petangue võistluse korraldamine. Valgamaa võrkpalli karikas 2 koht ja meistrivõistlustel 2 koht.\nParim võistkond – Otepää Spordiklubi suusahüppe meeskond (koosseisus Artti Aigro, Mihkel Oja, Karl-August Tiirmaa). Tulemus: Eesti MV meeskondlikes suusahüpetes I koht\nParim treener - Kalju OjasteAla: murdmaasuusatamine, klubi: Karupesa Team, treenerina töötav veel Audentese spordikoolis, Eesti noortekoondises. Õpilased – Triin Ojaste, Anette ja Andreas Veerpalu, Keidy Kütt jt.


NordenBladet.ee | Janne Saar\nNordenBladet – Janne Saar on tuntud muusik ja sõnade autor, kes toitub ning elab tervislikult ning soovitab seda teistelegi. Janne teab, et elus edasi jõudmiseks ei piisa vaid soovist. Inimene koos sõprade ning kõige ümbritsevaga moodustab terviku ning need, kes\nJanne Saar Ohmygossip.ee’le: Täiskuu ajal laen ja puhastan nii ennast kui kristalle\n“Nõidumisega ma ei tegele,” räägib Los Angeleses elav muusik, sõnade autor ja artist Janne Saar Ohmygossip.ee’le ent taevakehadest lähtub kaunis naine tihti ning horoskoopi usub ka.\nRäägime Los Angeleses elava andeka muusiku, sõnade autori ning lauljanna Janne Saarega rahast, brändidest, stilistikast ning stiilist. “Materiaalne külg mind ei huvita, otseselt ma raha taga ei aja. Siit ilmast lahkudes ei saa me nagunii midagi kaasa võtta,” räägib Janne


Tõnis Saarts: meie erakondade tippude mõtteavaldusi lugedes läheb meel kurvaks - Arvamus\n11. veebruar 2016, 11:06\nAlustame Eesti kohast laiemas maailmas ja julgeolekust. Meeldib see meile või ei, aga praegused riigid peavad paratamatult oma suveräänsust jagama ehk on teisisõnu eri rahvusvaheliste ja regionaalsete ühendustega (nt EL, NATO, IMF, WTO jt) niivõrd tugevalt seotud, et täiesti omatahtsi otsustamine on paljudes poliitikavaldkondades muutunud peaaegu võimatuks.\nKõik erakonnaliidrid näivadki seda mõistvat, v.a EKRE juht Mart Helme, kelle artiklist vaatab vastu tõeline igatsus 1930. aastate riigi ja ühiskonna järele: tugev ja suveräänne riik (mitte «europrovints»), mis korraldab iseseisvalt rahvamajandust (selgrooks tugev põllumajandus ja kaitsetööstus), kasvatab jõudsalt iivet, ei sõltu julgeolekupoliitiliselt eriti liitlaste abist, vaid loodab enda võimsatele soomusjõududele jne.\nHelme minevikunostalgia üle võib mõni küll irvitada, kuid ka teiste erakonnaliidrite visioone lugedes hakkab ometi silma see, kui vähe on seal Euroopat ja püüdu Eestit laiemas globaalses kontekstis mõtestada. Vaid Rõivas ja Ossinovski toovad Euroopa-dimensiooni tugevamalt sisse, kusjuures viimane seob meie julgeoleku ja eduvõimalused üksüheselt mitte üksnes kuulumisega ELi, vaid ka lõimumisega euroopalikku väärtusruumi. Euroopa on enamiku erakonnaliidrite jaoks endiselt ainult väheoluline taustsüsteem, mida mainitakse vaid siis, kui räägitakse Venemaa-ohust.


Suur kingitus kassisõbrale - toetaja fotokruus kassipildiga\n> Toeta ja aita>Kassiabi.ee - Suur toetaja fotokruus II\nFotokruus kingituseks toetamaks Kassiabi MTÜ-d\nSuur valge, värvilise sanga ja äärega või seest värviline fotokruusi suurus on ca 450 ml (15oz), tassile pandava pildi kõrgus on maksimaalselt 10 cm. Tassi enda kõrgus on 12cm ja läbimõõt umbes 8,5cm.Valikus on mitmeid erinevaid värve kruuse.\nTeie pilt ja tekst trükitakse tassile vastupidavas sublimatsioonitehnikas, tassi võib pesta ka nõrga pesutsükliga nõudepesumasinas, kuid soovitame siiski käsipesu.\nPildi võib trükkida kas vasakule, paremale või tassi keskele. Pilt paremal tähendab, et tassi paremas käes hoides jääb pilt väljapoole.\nIga antud kruusi hinnast läheb 5 EUR Kassiabi MTÜ-le.\nFotokruusi tellimiseks vajutage "Kujunda toode" nupule. Avanenud aknas saate valida Teile sobiva tassi värvuse. Võite vajadusel jätta ka infot, kui soovite mingeid väiksemaid kohandusi oma tassis. Need saate jätta selgituste väljale. Edasi valmistame meie juba Teie soovidele vastava huvitava kingituse.


Valu kui urineerimine verega tüdrukute verega.\nVere olemasolu uriinis on mõnikord palja silmaga nähtav. Tõhusa ja korrektse ravi saamiseks peate konsulteerima arstiga. Mõnes olukorras pole erütrotsüüte, kuid on olemas verekomponent, mida nimetatakse hemoglobiiniks hemoglobinuuria. Uriini hägusus aga viitab vähese vedeliku tarbimisele. Jäljed Verejälgi uriinis leitakse positiivse reaktsioonina mitte ainult Urogenitaalsüsteemi haiguste korral. Mida tähendab vere välimus urineerimisel??\nPositiivne reaktsioon verele uriinis: põhjused, sümptomaatiline pilt, ravi Punane või roosa värvusega uriin tekitab inimeses alati muret. Olen nüüd 10 päeva söönud ibuprofeeni, kuid kaebused ikka samad.\nMinu ema juba mitu aastat hädas oma põiepõletikuga mida ei saada välja ravitud. Esimesed korrad aastaid tagasi uriin ei näidanud midagi. Sümptomitena võivad lisanduda urineerimisraskused, valu põies, munandites ja peenises, raskused erektsiooni saavutamisel ja valulik seemnepurse, vajadus urineerida sagedasti, eriti öösel.


FILMIFANAATIK: 1.08.11 - 1.09.11\nKäsikiri: Thomas Dean Donnelly, Joshua Oppenheimer, Sean Hood\nNäitlejad: Jason Momoa, Rachel Nichols, Stephen Lang\nBarbar Conani uusim film oli verine, märulit sinna jagus, kuid kahjuks jäi väga ühetasandiliseks niihästi sisu kui ka 3D osas. Samas näitlejatöö mulle valdavalt isegi meeldis: Jason Momoa Conanina, Ron Pearlman tema isana ja Rose McGowan nõid Mariquena tegid hea töö, kuid Stephen Lang Khalar Zymina jäi nõrgaks, siiski tundus asi olema rohkem käsikirjas kui tema näitlemisoskuses. Ka ei ei tundunud mask, millest kogu filmi ajal räägiti, lõpuks eriti ähvardav. Esimene kord, kui Khalar maski viimase tüki kätte sai ja selle tervikuga liitis, oli see sama eepiline nagu legoklotsidest tehtud mänguasja viimase klotsi paikapanek. Lõpulahing Conani ja Khalari vahel jäi samuti lahjaks, polnud tunnet, nagu maailma saatus oleks kaalul. Tervikpilti ei muutnud tugevamaks mõned stseenid, mis ajasid naerma, kuigi oleks pidanud ilmselt mõjuma dramaatilisena. Conani sünd, mille käigus ta üsna huupitehtud keisrilõikega keset lahinguvälja ilmale tuli, meenub esimesena, kuid parim oli avatud lõugadega pealuu kujuline koobas, mille "hammaste" vahelt voolas vett - tundus, nagu skelett oleks magama jäänud ja ilastaks... puudus ainult norskamishääl. Kõige tipuks on 3D-efekt saavutatud hilisema töötluse käigus ja mõjub seega sama ruumilisena nagu teerulli alla jäänud lest. Filmi ees näidatud Final Destination 5-e 3D oli kordades parem. Ei soovita Conanit vaadata, aga kui siiski otsustate vaadata - hoiduge võimalusel 3Dst.\nPostitas Filmifanaatik / reede, august 26, 2011 Kommentaare ei ole:\nSteven Soderbergh pole filmihuvilisele tundmatu nimi, kuid nagu nii mitmel teiselgi usinal lavastajal, nii on ka temal töid, mis on saanud teenimatult vähe tähelepanu. Schizopolis on üks nendest, peamiselt seetõttu, et sellised veidrad lood ajavad tavavaataja filmisoolika sageli umbe. Tegelikult näidati seda omal ajal kinodes just sellise põhjendusega väga minimaalsel määral. Tegu on Hollywoodi mõistes minieelarve eest toodetud komöödiaga, mis käsitleb kommunikatsiooni ja suhteid inimeste vahel, vaadeldes selleks Soderberghi enda poolt mängitud tegelasi ja neid ümbritsevaid inimesi olukordades, milles on ära tunda tavalisi argisituatsioone, kuid nendes situatsioonides valitsevate probleemide väljendamiseks kasutatud meetodid on kahtlemata ebatavalised.\nLisaks algab film Soderberghi enda sissejuhatusega, milles ta selgitab, et kui inimesed sellest aru ei saa, on see nende süü ja nad peavad seda lihtsalt uuesti vaatama... ja siinkohal tõstangi ma käpad püsti ja tunnistan, et seda filmi tuleks kirjeldamise asemel vaadata ning saangi anda tungiva soovituse filmile pilk peale visata, kui vähegi huvi vaadata midagi, mis on veider, kuid kindlasti mitte mõttetu.\nPostitas Filmifanaatik / laupäev, august 20, 2011 Kommentaare ei ole:\nVanad ahvide planeedi filmid on kõik nähtud, esimene oli hea, teised nii ja naa, aga see uus on minu jaoks parim. Vana on muidugi klassika, ei vaidle vastu, aga uus on minu jaoks lihtsalt üle. Alustan asjast, mis on vanakooli filmifännide poolt kõige rohkem tampida saanud - arvutigraafika. Ja mille üle täpsemalt kurdetakse? Selle üle, et ahvid ei näe reaalsed välja. Tõsiselt? Ja vanad nägid? Aga, ütlevad mõned, et vähemalt seal tead sa vaatamise ajal, et nendes kostüümides oli ikkagi ehtne näitleja, kes oli tõepoolest võtteplatsil. Jah, ütlen mina, tean küll, tegelikult on seda vahel lausa raske unustada, nii head kui need näitlejad ka poleks. Hästi tehtud arvutigraafika puhul (ja uues filmis on see hästi tehtud) on palju kergem unustada, et tegu pole reaalsete ahvidega. Lisaks on neile suudetud anda alguses tagasihoidlikumalt ja siis üha tugevamalt inimlikke jooni, misläbi on nende loomaliku poole ja üha kasvava intellekti sulam isegi veidi värinaidtekitav. Jätke digiahvid rahule!\nTulles selle juurde, mis tegelikult oluline, ehk siis sisu, saab esimese filmiga võrdlemise kõrvale heita, kuna tegu pole uusversiooniga. Mainin küll siinkohal filmi Ahvide planeedi vallutamine (kolmas vanas ahvifilmide seerias), mis on sarnane, käsitledes samuti Ahvide planeedi algeid, kuid Ahvide planeedi sünd pole ka selle uusversioon. Tehakse seda, mida minu arvates peaks tegema kõikide uusversioonidega, võetakse üldine idee ja ei kopeerita igat originaali üksikasja. Antud juhul on ahvide juhiks taas Caesar (liikuma pandud Andy Serkise poolt), kes saavutab oma erakordse intellekti Alzheimeri tõve raviks mõeldud geneetiliselt loodud viiruse abil. Tema intellekt ja film areneb aegamööda, jõudes ahvide avalikkuse ette jõudmiseni alles päris filmi lõpupoole, kuid teema sujuv liikumine oligi vajalik, et lugu oleks tugevam ja tegelased meeldejäävamad.\nFilmi peategelaseks ongi õigupoolest Caesar, ehkki tema hooldajat mängiv James Franko on viirusravi väljatöötajana loomulikult samuti oluline, kuid kõrvalosadest väärib erilist kiitust John Lithgow, kes oli Alzheimerit põdeva isana väga liigutav. Silmailu pakub Freida Pinto, kes ei anna filmile küll eriti midagi juurde, kuid ei võta ka midagi ära. David Hewletti seal näha oli päris üllatus, aga tema osa oli liiga lühike, et seda eriti kommenteerida.\nTegu on tugeva uue algusega Ahvide planeedi loole ja ootan huviga järgmist filmi. Seni aga kasutage võimalust ja vaadake olemasolev ära, kui veel jõudnud pole.\nPostitas Filmifanaatik / reede, august 19, 2011 Kommentaare ei ole:\nLavastaja: Woo-ping Yuen\nNäitlejad: Wenzhuo Zhao, Xun Zhou, Andy On, Xiaodong Guo, Jay Chou\nPurjus meistri teemat on Yuen Woo-ping ka varem käsitlenud oma unustamatus "Purjus meistris", lisaks kuulub tema filmipagasisse arvukate teiste filmide kõrval "Raudne ahv". Ka "Kung Fu madina", "Maatriksi" ja "Kartmatu" (et nimetada vaid mõningaid), võitlusstseenide valmimisel on tema eksperdiabi tarvis läinud. Seega ei saa öelda, et temalt oleks olnud liig oodata tõelist head võitluskunstide filmi. "Tõeline legend" aga seda pole, jäädes kusagile keskmiste kanti, ehkki vähemalt ei saa teda liigitada ka halvimate hulka.\nKriitikanooli on heidetud filmi traat-fu stiili poole, kuid see pole antud juhul probleem, eeldusel, et selline stiil meeldib... ja mul pole selle vastu midagi, ehkki eelistan veidi vahetumat ja äkilisemat lähivõitlust. Mida ka leidus, niihästi algustseenis, kus toimus verine suuremat sorti mõõgavõitlus ja lõpus, kus meister astus mitme välismaise võitleja vastu. Küll aga tekkis võitluse juures probleem kahe asjaga. Esiteks jäi mulle mulje, et natuke liiga palju on kasutatud uuemat ameerikalikku lähenemist, ehk siis lühikesed võtted ühe stseeni ajal. Asi pole küll nii hull, et ühte lööki jõutakse sekundi jooksul kolme eri nurga alt näidata, kuid veidi paremini oleks mõningaid kohti tahtnud jälgida küll. Teiseks häirisid arvutiefektid. Peakurjam on ära õppinud tehnika "Viis mürgirusikat", mis võimaldab tal maagia abil oma löögid mürgiseks muuta. See väljendub tema kahvatus nahas (mitte väga hea meik) ning mürkjalt tumedaks muutuvates kätes. Selle tumendamisefekti saamiseks on kasutatud arvuti abi ja see ei näe usutav välja. Veelgi rohkem leiavad arvutiefektid kasutamist fantaasiastseenides, kus Su võitleb Wushu jumalga - kogu taust on arvutiga loodud ja ei sulandu tegelastega sugugi kokku.\nSisu poolest jääb esmalt mulje, nagu oleks tegu kahe eri filmiga - esialgne traditsiooniline kung-fu filmide kättemaksu teema, ning hilisem välismaalased hiinlasi kiusamas lugu (vihje: David Carradine). See häiris veidi, kuid selle kõige käigus toimuv tegelase areng seob need killud siiski ühtseks tervikuks. Film osutus küll eelarvepommiks ja ei teeninud oma eelarvest (20 miljonit dollarit) pooltki tagasi, kuid võitluskunstide ja aasia filmide huviline võiks filmi ära vaadata, ei tasu ainult loota, et loost saab järjekordne unustamatu klassik.\nOlles elu jooksul igasuguseid õudusfilme näinud, pole enam väga lihtne leida mõnda, mis tõesti mõjuks sellisena, nagu ta mõjuma peaks. Õnneks on Astraal üks nendest headest, mis suudab silmad enda külge kinnitada ja oskab luua mõjusa atmosfääri, ega vajagi selleks ämbrite kaupa verd või odavaid ehmatusi. Seejuures ehmatusi seal leidus, kuid veelgi rohkem oli kohti, kus arvasin, et nüüd kohe kargab jälle miski kuskilt välja ja... ma eksisin - stseen tiksub rahulikult lõpuni, samas on pidevalt aimata, et oht pole kaugel; see aga mõjub märksa tugevamalt. Tegelased on piisavalt sümpaatsed ja usutavad, ehkki, nagu ka Cinema Snob oma videoülevaates mainis, pärast stseeni, kus koomas oleva poja tuba nähtamatute jõudude poolt ribadeks kisutakse, poleks ka pereisa enam kahelda tohtinud, et mängus on midagi üleloomulikku. Perele appitulnud tondikütid lisasid filmi veidi huumorit, kuid sellega ei mindud liiale. Loomulikult ei taha ma täpseid sisupunkte ära rääkida, kuid ilma midagi olulist reetmata saan siiski öelda, et tegu pole ka tavalise "siin majas toimus mõrv" või "maja on ehitatud indiaanlaste matmispaigale" looga, kiitus selle eest. Päris rahul ei olnud ma lõpuüllatusega, arvestades et selle tulemist võis näha miilide kauguselt. Kuid tegu on siiski tugeva filmiga, mida on mõnus pimedas vaadata.\ntARTuFF - Encounters at the End of the World (2007)\nNagu lavastaja isegi ütles - see pole järjekordne film pingviinidest. Werner Herzog viib vaataja lume ja jää maailma, kus elavad kummalised, kuid huvitavad inimesed ja mille loodus on ettevalmistamata uudishimulikule vaenulik, kuid samas hingematvalt lummav. Mitmed pilguheidud on pühendatud ka jääalusele vetevallale ning sukeldujatele, kes seda ohtlikku piirkonda uurivad. Inimestele keskenduvates osades näeme isiksusi, kellest ühtedel on seal kindel missioon ja kutsumus, teised on tulnud Antarktikasse midagi tabamatud leidma, kolmandad ehk midagi kaotama, kuid neil kõigil on oma lugu jutustada ja mitmel omapärased vaated maailma asjadele, mis pole ehk ka meid ümbritsevas keskkonnas väga haruldased, kuid lähevad moodsas ja kiires elutempos kaduma. Loodusstseenid pole tavapärased - teaduslike faktide külvamise asemel lastakse stseenidel vaatajaile mõjuda ning kommentaarid panevad mõtlema looduse olemuse üle, kuid seda rohkem filosoofilisel kui teaduslikul tasandil. Soovitan vaadata, kui tahtmine näha veidi teistsuguse lähenemisega dokumentaali.\nPS: Mulle jäi veidi selgusetuks, mis on tõlkes kohtumised "ootamatud", kui nad originaalpealkirjas seda pole.\nPostitas Filmifanaatik / teisipäev, august 16, 2011 1 kommentaar:\ntARTuFF - Piranha (2010)\nPiraaja 70date versiooni nägin ikka päris mitu aastat tagasi, ilmselt pidin pärast vaatamist isegi lindi tagasi kerima. Seega mäletan sealt vaid mõnda üksikut stseeni ja üldist positiivset muljet. Samas on eelmisel nädalal nähtud Piraaja 3D (ilma 3Dta) väga hästi meeles. Nagu selliste filmide puhul tavaline, pead sa vaatama minnes enam-vähem teadma, mida sulle õigupoolest näidatakse. Sarnaselt Sipelgate impeeriumile on stiililt tegu koletiste-õudukaga, kuid märksa parema eelarvega ja parema tehnilise poolega, millest tulenevalt on sealne huumor valdavalt tahtlik ja tegijad oleks võinud seega üsna valusalt ämbrisse astuda. Õnneks aga on Alexandre Aja ja teised ära tabanud, mida sellisest filmist oodatakse. Suur hulk pidutsevaid noori ehk kahuriliha - olemas. Kari ebausutavaid, kuid hea disainiga koletisi - olemas. Hulgaliselt veriseid ja sageli naljakaid surmastseene - olemas. Hullumeelne teadlane, kes lõpus asja selgitama asub - tervist Doc Brown!\nTuleb küll tunnistada, et esmajoones on film nauditav piraajadega stseenides. Nagu suuremas osas noorteõudukatest, pole tegelastest suurt midagi oodata ja kui nad on oma esmaülesande täitnud, ehk siis surma saanud, unustasin ma nad ruttu. Mõned erandid küll on - pornoäss Derrick Jonesi surm on kena ja verine, ning Jerry O’Connoll (Sliders) nähtavasti naudib sellist vastiku tegelase mängimist. Christopher Lloyd teadlasena oli ootuspäraselt pöörane, ehkki nad oleksid võinud lasta tal korra ka mõne rea „Tagasi tulevikku” filmidest öelda - nagunii mõtles igaüks sellele ja antud filmi oleks selline asi sobinud.\nFilmi peamiseks probleemiks on tema lühidus. Kõva märul käib, asjad nagu natuke juba laheneksid ja järsku avastatakse, et piraajade kohta ei teatud siiski veel kõike. Tundub, et nüüd tuleb veel pool tundi verd ja surma, kuid… järgneb lõpusurm ja... oodake järge. Õudusfilmisõbrale pole järge norivad filmid sugugi võõrad, kuid see poleks saanud enam rohkem pealetükkivalt järjele viidata, kuid filmitegijad oleksid esilinastusel igat kinost väljujat kättpidi tervitanud ja öelnud "Nägite, järg on tulemas", "Äge, kas pole, me teeme järje", "Kohtume peagi taas, asi alles läheb karmiks!" No ja käesoleva aasta novembris ta tulebki - Piraaja 3DD... filmi on vara veel arvustada, aga veidrama numeratsiooni auhinda ta vääriks.\nEsimene osa on meeldiv film, milles on piraajadega stseenid korralikult verised ja mõjuvad üsna julgena. Ärge jätke vaatamata... kuid mulle tundub, et tegu võib olla filmiga, milles 3D tõesti midagi juurde annaks, seega - kui võimalus peaks tekkima, võtke ehk isegi 3D-versioon ette.\nPostitas Filmifanaatik / teisipäev, august 16, 2011 Kommentaare ei ole:\ntARTuFF - Empire of the Ants\nH. G. Wellsi lühiloost inspireeritud õudukas oli Tartuffi kõrvalprogrammi üks naljakaim vaatamine, ehkki seda ilmselt veidi teistel põhjustel kui filmi tegijatel kunagi plaanis oli. Poolenisti suhtedraama, poolenisti ökosõnumi ja hiidkoletistega õudukas, kuid tervenisti komöödia naermaajavate dialoogide ja veelgi naeruväärsemate eriefektidega ning üldise tehnilise poolega. Näiteks vahetus ühe põgenemisstseeni ajal ilm pilvisest vihmaseks ja sealt päikesepaisteliseks korduvalt ja üsna suvaliselt. Sama ebaühtlane oli ka koletisteks kasutatud mutantsipelgate suurus - kord oleksid nad võinud võistelda vasikatega, kord väiksemat sorti majaga. Lähivõtetes võis sipelgaid ilusti näha sambla peal siblimas ja kuna teistes võtetes polnu läheduses hiiglaslikku mutant-sammalt kusagil kasvamas näha, jäi asjast just selline mulje, nagu olukord filmimise ajal tegelikult oli - lähivõte väikestest armsatest sipelgatest. Nagu sellest veel vähe oleks, sibasid ebaõnnestunud taustprojektsiooni tõttu sipelgad vahepeal õhus ja mitte igal näitlejal polnud võitlemise ajal selge, kus pool sipelgad hiljem asuma peaksid ja võitlesid sõna otseses mõttes õhuga. Sellised ja veel mõned apsakad aitavad taolisel filmil läbi aastate paremini vee peal püsida kui ühel keskpäraselt kordaläinud õudusfilmil ning halbade filmide austajatel aitab teos õhtut väga kenasti täiendada - mida suurem seltskond vaatab, seda parem - Vanemuse ringauditooriumis naerdi igatahes korralikult. Soovitan, kui tead kindlalt või on vähemalt mingigi lootus, et suudad selliseid õudusfilme huumoriga võtta. Minult saab film hea hinde, kuid puhtalt meelelahutusväärtuse eest, tehniliselt võttes vääriks ta oluliselt madalamat.\ntARTuFF - The Sea Inside (2004)\nSisemeri / Mar adentro\nEutanaasiat käsitlev Amenabari "Sisemeri" oli tARTuFFil senistest üks raskemasisulisi filme, kuid pärast nägemist võin tõdeda, et võidetud auhinnad on nii film tervikuna kui selle tegijad-näitlejad tõepoolest ära teeninud. Film põhineb aastal 1998 abistatud enesetapu läbi surnud Ramon Sampedro elul, kes jäi pärast õnnetut vettehüpet 25-aastaselt kaelast altpoolt haavatuks ja elas sellisena oma perekonna hoole all järgmised 29 aastat, olles korduvalt ja ebaõnnestunult palunud kohtult luba oma elu lõpetada, kasutades selleks teiste abi, kuna tema seisund ei võimaldanud tal seda iseseisvalt teha. Palve täitmisel oli Ramoni puhul raskendavaks tema hea tervislik seisund. Tal polnud valusid (vähemalt mitte füüsilisi) ja ta polnud vahetult suremas ning oleks võinud veel mitukümmend aastat teiste hoole all elada. Passiivne eutanaasia polnud tema puhul võimalik. Riikides, kus vastav tegevus pole legaliseeritud, on isegi tõsiselt füüsiliselt kannatavatel inimestel raske kohtunikele ja seaduseloojatele selgeks teha, et nende elu ja selle üle otsustamise õigus kuulub just neile; see ei kuulu riigile, ei kuulu jumalale ja ei kuulu ühelegi institutsioonile ega eraisikule.\nTulles tagasi filmi enda juurde - ehkki eelnevgi jutt on antud juhul filmiga seotud - pean veel kord kiitma filmi valmimises osalenud inimesi, olgu siis ühel või teisel pool kaamerat. Eriti märkimisväärne on peategelast kehastanud Javier Bardemi oskus Ramon taas ellu äratada - ma vaatasin internetist klippe päris Ramonist ja sarnasus on hämmastavalt hea niihästi puhtalt välimuse kui ka näoilmete (naeratused, mõtlikud hetked jne) poolest. Soovitan kindlasti vaadata.\nPostitas Filmifanaatik / neljapäev, august 11, 2011 Kommentaare ei ole:\ntARTuFF - Benda Bilili! (2010)\nLõpuks ometi jõuan tARTuFFi päevani, mille puhul saan mõlemale nähtud filmile väga hea hinde anda. Benda Bilili on dokumentaal Kongos elavatest tänavamuusikutest, kelle tuumik koosneb neljast lastehalvatuse tõttu invaliidiks jäänud mehest, kes pole hoolimata raskustest alla andnud ja leiavad oma elule väljenduse muusikas. Nende laulud käsitlevadki otsekoheselt argipäeva ja selle probleeme, kuid mitte kurvalt ja süngelt - lauludes on elurõõmu ja lootust paremale tulevikule. Nendega liitub nooruk, kes mängib isevalmistatud ühekeelsel instrumendil, mis koosneb plekkpurgist, puutükist ja kitarrikeelest. Dokumentaal, mis on filmitud viie aasta jooksul, jälgib bändi tagasihoidlikku algust tänavatel, et jõuda läbi vahepealse lahkumineku nende esimese plaadini ja lõpuks esinemisteni Euroopa festivalidel. Filmi jõud kasvab koos bändiga ja saavutab finaalis erakordse energia, mis paneb nende muusikale tõesti kaasa elama. Ühel hetkel olin ma valmis juba plaksutama hakkama, kui filmis üks nende lavaesinemine lõppes. Suurepärane näide sellest, mida ande ja vaevanägemisega saavutada võib, kui sa võtad selle, mis sul on ja arendad sellest midagi enamat. Soovitan vaadata.\nPostitas Filmifanaatik / neljapäev, august 11, 2011 1 kommentaar:\ntARTuFF - Death in Venice (1971)\nSurm Veneetsias / Morte a Venezia\nSelles filmis on kindlasti sõnumeid ilu, armastuse ja surma kohta, kuid kahjuks on nad mähitud kahetunnise igavuse sisse, milles vanaldane peategelane jõllitab üht noort nolki ja sureb lõpuks ära. Ajah, ärgem unustagem irooniat - ta läks Veneetsiasse oma tervist parandama, kuid sureb seal koolerasse. Thomas Manni romaani lugemisest võiks küll abi olla filmi mõistmisel, nähtavasti on see märksa mitmetahulisem, kuid film peab olema ka eraldiseisva teosena vastuvõetav ja minu jaoks ta seda ei olnud.\nPostitas Filmifanaatik / neljapäev, august 11, 2011 2 kommentaari:\ntARTuFF - West Is West (2010)\nLugu on järjeks filmile Ida on ida, kuid kuna see on nägemata, ei saa ma neid kahte võrrelda. Lääs on lääs on aga muhe komöödiadraama, mis hoiab tasakaalus nii komöödiat kui draamat, pakkudes samas vaatajatele mitmeid toredaid tegelasi ning vähenähtud võõrast keskkonda... tõsi küll film on valdavalt filmitud Indias, mitte Pakistanis, kuid küsimus ongi rohkem keskkonna tunnetuse edasiandmises kui konkreetsete paikade tutvustamises. Huvitav on film ka seeläbi, et võõras on filmis nähtud koht ka peategelasele, Inglismaal üles kasvanud Sajid Khanile, kes isa poolt Pakistani viiakse, et Sajid oma kultuuriga tutvuda saaks. Temaga koos avastab vaataja kultuuri eripärasid ja õpib sealseid inimesi tundma. Film ei sea endale mingeid ülikõrgeid sihte, olles rahulik ja meeldiv elamus, mida julgen teistelegi soovitada.\ntARTuFF - Heartbeats (2010)\nMelanhooliast oli kirjutada samaaegselt kerge ja raske. Film meeldis mulle ja selle teemadest rääkimine näis lihtne, kuid samal ajal ei saanud lahti tundest, et mingi oluline iva on tabamata jäänud. "Kujuteldava armastusega" on lugu sarnane, kuid teistel põhjustel. Kirjutamise kergus ja raskus tulenevad mõlemad sellest, et ma filmist ei hoolinud ja suutsin toimuvat vaevu jälgida. Ma ei tunne mingit erilist kohustust ega soovi tungida filmi sügavustesse, mis peaks lihtsustama asja, samas pole mul ka midagi asjalikku öelda ja ma ajan siin juba mitu rida seda tühja mulli. Üritan veidi siiski. Olgu öeldud, et lavastajal on annet ja kuna tegu on veel väga noore inimesega, siis kuuleb tema töödest tulevatel aastatel ilmselt veel nii mõndagi. Film ise räägib aga armukolmnurgast mõne noore vahel ja... no vabandust see kõik ei olnud eriti... üldsegi kaasahaarav minu jaoks. Ilma erilise põhjendamiseta neli punkti kümnest kirja mööndusega, et filmil on palju positiivseid arvustusi ja hinnanguid.\ntARTuFF - Melancholia (2011)\nSelleaastasel Tartuffil on juba kuus filmi vaadatud ja oleks aeg ka mõned mõtted nähtust kirja panna. Esimeseks kogemuseks oli Trieri "Melanhoolia", mis on osalt kuulsust kogunud lavastaja skandaalsete väljaütlemistega Cannes'i filmifestivalil. Samas pole need tegelikult vähimalgi määral filmi endaga seotud, seega, kes veel ei tea, võib nt Wikipediast ise järgi uurida, millest jutt on. Melanhoolia räägib hoopiski depressioonist ja hirmudest läbi kahe õe - Justine'i ja Claire'i pilgu läbi ning sellest, kuidas nad emotsioonidega toime tulevad. Film algab sissejuhatava segmendiga, milles erinevad aegluubis kaadrid vaatajale tulevast aimu annavad, ilma midagi konkreetset reetmata. Ülejäänud filmi esimeses pooles kohtab vaataja Justine'i ja tema perekonda päeval, mis peaks olema elu üks õnnelikumaid - tema pulmad. Peagi on selge, et lisaks pulmameeleolu varjutavatele peres valitsevatele pingetele pole ka pruut oma olukorraga rahul ja tundub, et käesoleva sündmuseni jõudis ta rohkem seetõttu, et alates mingist hetkest temalt lihtsalt oodati seda ja ta läks vooluga kaasa ning on viimane hetk hataka vastuvoolu ujuma. Samas tuleb vastumeelsus rahulolematusest temas eneses ja lõpus ei oota piiritu vabadus ja õnne leidmine, nagu nt lõpuni läbileierdatud romantilistes komöödiates. Lisaks õdesid suurepäraselt mänginud Kirsten Dunstile ja Charlotte Gainsbourgile, pean mainima veel John Hurti, kes õdede rõõmsameelse isana tegi lühikese, kuid meeldejääva rollisoorituse.\nTeises pooles on fookus Claire'il, kes kardab, et kõikide teadlaste ennustustest hoolimata põrkab planeet Melanhoolia Maaga kokku. Siin on Trier ainest saanud Niburust, mis peaks mõningate pseodoteaduslike teooriate kohaselt käesoleva sajandi esimesel poolel hävitama Maa või vähemalt elu sellel. Claire'ile saabub külla Justine, kes on nüüdseks sedavõrd sügavasse masendusse langenud, et ka kõige elementaarsemad igapäevatoimingud on tema jaoks liialt mõttetud ja tühised, et nendega toime tulla või õigemini tahta toime tulla. Kuid peagi hakkavad temas muudatused toimuma. Mida rohkem halvab üht õde hirm üha läheneva planeedi ees, seda rohkem jõudu ammutab Justine oma depressioonist ja suudab fatalistliku suhtumisega lähenevale ohule rahulikumalt vastu astuda kui Claire.\nTegu on aeglase tempoga filmiga, kuid Trier suudab silmad ja mõtte filmil hoida ega lase sind enne lahti, kui teos läbi saab. Samas on tegu filmiga, mida tuleks vaadata korra ja tähelepanelikult, et hiljem nähtud seedida, teistkordne vaatamine ei tundu antud juhul enam midagi juurde andvat. Aga kui sa veel näinud pole, siis tee proovi - tegu pole ei tavalise suhtedraama ega ka tavalise maailmalõpufilmiga.\nAjastu ahistavad asjad (1968/1965)\nХищные вещи века / The Final Circle of Paradise\nPöfböf on selleks korraks läbi ja vastav postitus tulemas, täna aga märkasin, et hiljuti läbiloetud Strugatskite "Ajastu ahistavad asjad" põrnitseb lauaservalt mulle etteheitvalt otsa ja nõuab oma mainimist. Olgu siis nii. Strugatskite looming mulle meeldib, kuid antud raamatu lugemine nõuab veidi kannatust, sest raamatu esimene pool kulub tegevuspaigaks oleva küllusliku ja dekadentliku maailma ning selle inimeste kirjeldamisele läbi peategelase vaatepunkti. Loomulikult on seegi osa raamatust väga hästi kirjutatud, kuid tundus natuke liiga pikk olema. Samas olen ma vahel lugemisel veidi püsimatu ja suvine aeg võimendab seda püsimatust veelgi, nii et alguse aeglane tempo ei pruugi just igaühejaoks probleemiks olla... kui arvestada BAASi arvustustega, mis on suuremalt jaolt üks viite rida, siis ilmselt polegi see probleemiks. Olgu kuidas on, maailm on korralikult välja mõeldud ja see tulevikuühiskond (milles me teatud määral tänapäeval ka tõesti elame), muutub väga ruttu reaalseks. Peategelane uitab selle maailma ühes linnakeses ringi ja aegamööda selgub tema tegelik ülesanne ja kavatsused. Teine pool on kergemini loetav ja sündmused hakkavad kiiremini arenema, muutes raamatu ikkagi heaks. Minu poolt seitse punkti kogu loole, kuid ka hoiatus neile, kellel keskendumisvõimet napib - algus on raske, kuid lõpp teeb selle tasa.\nPostitas Filmifanaatik / pühapäev, august 07, 2011 Kommentaare ei ole:


Vaimne tervis Ann-Marii Vilk. - ppt üles laadida\nVaimne tervis Ann-Marii Vilk.\nTeema esitlus: "Vaimne tervis Ann-Marii Vilk."— Esitluse väljavõte:\n1 Vaimne tervis Ann-Marii Vilk\n2 Mis on hea vaimne tervis?\n3 Mis on hea vaimne tervis?\nHeaoluseisund, kus inimene realiseerib oma võimeid saab hakkama igapäevaeluga suudab töötada ja õppida normaalselt on võimeline panustama oma kogukonda Vaimne tervis on see, kuidas inimene mõtleb, tunneb ning ümbritseva maailmaga suhestub. Seega mõjutab vaimne tervis seda, kuidas me iseend, teisi ja ümbritsevat keskkonda kogeme – kuidas me eluga toime tuleme. See mõjutab meie toimetulekut stressiga, otsustusprotsesse ning suhteid teiste inimestega. Head vaimset tervist võib mõista kui heaolu. See on taju, mõtlemine ja suhtlemine viisil, mis aitab elust rõõmu tunda ja keeruliste olukordadega toime tulla. Hea vaimse tervisega inimene tuleb toime elu ootamatustega ning leiab igast olukorrast midagi head. Hea vaimse tervisega inimene ei lasku liigsetesse enesesüüdistustesse ega oota eelseisvatest sündmustest halvimat. Lihtsustatult võib öelda, et hea vaimse tervisega inimene ei tekita endale ülearust muret ega stressi.\n4 Kuidas saad aru, et vaimse tervisega on midagi korrast ära?\nPane kirja 3 märki, mis just sinu puhul kehtivad Oluline on siinkohal see, et tegelikult ükskõik, mis nad ütlevad, siis enamus suure tõenäosusega on õige, SEST inimesed on väga erinevad ning erinevate inimeste jaoks võivad erinevad n-ö “triggerid” või omamoodi “ halb olemine” anda märku, et midagi on vist korrast ära.\n5 Kuidas sa siis saad aru? Igal inimesel oma, aga on sarnasusi\nElukvaliteedi langus- sinu enda või su lähedaste arvates Pikka aega kestev halb enesetunne, kas vaimne ja/või füüsiline Nagu nägite, tuli teie vastustes justkui ühiseid jooni, aga ka erinevaid. Elukvaliteedi langemine - Põhiline, et saate aru, kuidas enam või praegu ei ole nii hea, kui enne ning olete rahulolematud. Ning lähedased inimesed võivad olla tihti väga head tagasiside andjad! Pikka aega halb olemine - erinevatel häiretel on siis pm kokku lepitud oma spetsiifika, kui kaua peab probleem olema kestnud, et välja on kujunenud juba psüühikahäire ja seda on vaja diagnoosida. Nt nädal aega tunnete ennast väga kehvasti- enam-jaolt ei peaks probleem olema!\n6 “Haige” Terve HAIGE TERVE\nLevinud on vaade haige (ehk psüühikahäirega) versus terve (psüühikahäireta) inimene lähenemine. See keskmine punane rist representeerib lihtsalt kokkulepet mis üle maailma arstidel ja psühholoogidel on, mis on siis pika teadustöö tulemusel tulnud. Ehk mis punktist alates ütleme, et inimene on nüüd psüühikahäirega ja millal mitte. Ning seda “punast rist” ehk kokkeleppe kohta ka siiski pidevalt täiendatakse ja nihutatakse küll natuke ühele või teisele poole. Lisaks, oleneb ka millise häirega täpselt tegu on. OLULINE, aga siinkohal, ja miks ma üldse teile seda väga lihtsat joonist näitan: Nimelt. Meie vaimne tervis on meiega iga päev kaasas. See on punkt 1. NING teiseks - mitte keegi pole tegelikult kaitstud langemast tervest haigesse (kui ei hoolitse enda eest) . 4. Oluline on ka siinkohal rõhutada, ET kui inimene juba kord ON langenud “haigeks” ehk on välja kujunenud psüühikahäire, siis on hästi oluline mõista, et paljude psüühikahäirete puhul (muidugi mitte kõigi) on võimalik saada siiski täiesti terveks tagasi. Seega, sellega me juba kummutame müüdi, et inimesed, kes on näiteks oma elujooksul põdenud depressiooni on nüüd eluaeg vigased. Noup. Neil oli lihtsalt mingi periood ajukeemia paigast ära ning kui nad said selle korda (kas siis teraapia javõi ravimitega), siis on nad jälle terved. 5. See kogu jutt on hästi suur lihtsustus, aga oluline on jätta endale meelde, et … Vaimne tervis on meiega iga päev kaasas Mitte keegi pole kaitstud (tõsi, osadel inimestel on geneetiline eelsoodumus kergemini välja kujuneda psüühikahäire kui teistel, aga keegi pole lõpuni kaitstud. Ehk kui sa ikka järjepidevalt ei tegele oma vajaduste rahuldamisega, sh baasvajadused nagu normaalne uni, normaalne toitumine jne, siis sul siiski võib välja kujuneda vaimse tervise häire. Paljudel juhtudel on võimalik terveks tagasi saada, kui oma probleemiga tegeleda!\n7 Kuidas oma vaimset tervist hoida?\nIgavad alustalad: UNI TOITUMINE FÜÜSILINE AKTIIVSUS SOTSIAALNE TUGI Oluline on mõista, et meie aju on meie terve keha kompuuter ja kui me ei toida teda korralikult; ei liiguta ennast piisavalt tänu millele saaks ka “head ained” meie ajus vabaneda; ning me ei maga piisavalt, et aju saaks puhata ja päeval kogetud protsessida siis ajamegi oma masinavärgi (ehk oma keha+mõistus) rikki. Usaldusisikuks saab olla ka psühholoog, kui on mingid teemad, mida ei soovi kellelegi jagada, aga mis tekitavad stressi või mure!\n8 Kuhu pöörduda? Internetipõhine nõustamine: Peaasi.ee ja Lahendus.net\nKoolipsühholoog, sotsiaalpedagoog Perearst Psühholoog Psühhiaater Erakorraline vastuvõtt mis on teraapia, kuidas see käib ja kellega\n10 Ärevus- tõde või müüt? Paanikahoo tõttu võib ära minestada või surra\nElu jooksul on 30% inimestest ärevushäire Ärevushäireid ei saa ravida, nendega peab harjuma Ärevushäirega inimesed peaksid alati stressi vältima Ärevus on iseloomujoon, mida ei saa muuta - paanikahoo kohta: miks ei saa ära surra? miks see nii pikalt tundub? But if you don’t have heart or breathing problems, panic is unlikely to kill you. It feels awful, but it’s only your body in its most excitable state. That’s meant to help you flee danger, not kill you.\n11 Ärevus tegelikult Millal saab ärevusest ärevushäire?\nErinevad ärevushäired: - Üldistunud ärevushäire - Foobiad ( nt sotsiaalfoobia, lihtfoobiad) - Paanikahäire Kuidas toime tulla? millal saab ärevusest ärevushäire- häirib igapäevaelu, konstantselt olemas kuidas toime tulla? tee trenni, füüsiline aktiivsus tee plaan, võta 1 asi korraga, hakka kuskilt pihta lõdvestumistehnikad nagu hingamisharjutused ja teadvelolek KÕIGE TÄHTSAM. KUI SEGAB ELU NAGU ALGUSES ÜTLESIME SIIS OTSI PROF ABI\n13 Depressioon- tõde või müüt?\nDepressioon on päritav Depressiooniga kaasnevad tihti teised psüühilised ja/või füüsilised haigused Antidepressandid tekitavad sõltuvust Depressioonil on alati ilmselge põhjus Depressioon on nõrga tahtejõuga inimeste probleem AD sõltuvus - tuua välja, et see on olemuslikult teistsugune, sõltuvuse tunnuseid ei ole (keegi ei võta AD'd seepärast, et tunni pärast hea oleks) Välja tuua erinevus rahustitest\n14 Depressioon tegelikult\nSümptomid esinevad vähemalt 2 nädala jooksul Põhisümptomid: alanenud meeleolu, huvide ja elurõõmu kadumine, energia vähenemine loeme ette lihtsalt Lisasümptomid: tähelepanu alanemine, enesehinnangu langus, süütunne, lootusetus, suitsiidimõtted, häiritud uni ja isu\n15 Kuidas märgata ja aidata teisi?\nMeenuta: kuidas Sina said aru, et vaimse tervisega on midagi korrast ära? Mida Sina tahaksid, et keegi Sinu jaoks teeks?\n16 Kuhu pöörduda? Internetipõhine nõustamine: Peaasi.ee ja Lahendus.net\nKoolipsühholoog, sotsiaalpedagoog Perearst Kliiniline psühholoog Psühhiaater Erakorraline vastuvõtt koolipsühholoog/sotsiaalpedagoog mis on teraapia, kuidas see käib ja kellega\n18 Kiire tagasiside\nAlla laadida ppt "Vaimne tervis Ann-Marii Vilk."


Emerson Puhkemajad ja majutuskohad - Iowa, Ameerika Ühendriigid | Airbnb\nKogu külaliskorter · 16 külalist · 14 voodit · 2 vannituba\nImogene talumaja/SunnySide 'i salongPuhka võrkkiiges väljas ja vaata, kuidas kornitsed tuule käes ujuvad või kariloomad karjuvad. Lauamängud, kaardid, plaadid ja kiudoptiline wifi, mis pakuvad sulle sees olles meelelahutust. Kööginurk/baariala, kus lõõgastuda ja päeva seiklusi korraldada. Asub 1,6 km kaugusel Imogene 'ist, väikesest, kuid võimsast Iiri kogukonnast. Broneeri ekskursioon mäel asuvas vapustavas Püha Patricku katoliku kirikus, märgi oma vile Emerald Isle Bar & Grillis või jaluta/kõnni läbi puudega ääristatud Wabash Trace' i loodusraja.


Nüüdisaja inimese pidetus ja pinnalisus — Sirp\nPeaks tõsiselt kaaluma, kui suur osakaal anda sarjas „Heli ja keel“ muusikale ja kui suur sõnale ning kas need peaksid toimima teineteisele ruumi andes või moodustama terviku.\nSarja „Heli ja keel“ veebikontsert „La fabbrica illuminata. Mõtisklusi agnostitsismist“ 28. XII Niguliste muuseum-kontserdisaalis. Iris Oja (hääl), Leonora Palu (flööt), Olga Voronova (viiul), Leho Karin (tšello), Diana Liiv (klaver), Ulla Krigul (orel) ja Tammo Sumera (elektroonika). Kavas Andrus Kallastu, Luigi Nono, Malera Kasuku ja Erkki-Sven Tüüri muusika ning Maarja Kangro ja Kalju Kruusa tekstid. Kontserti saab järele vaadata aadressil https://benedict.television.ee/28-12-2020-HELIjaKEEL.php.\nSari „Heli ja keel“ on küllap publikule tuttav taotlusega ühendada sõna ja muusika. Viimased kaks hooaega on sarjas keskendutud pühakirjadele, religioonidele ja elufilosoofiatele: kõrvutatakse kirjanike-heliloojate kooslusi ning leitakse loojate seoseid religioossete ja filosoofiliste vaadete või huvide kaudu. 28. detsembril oli hooaja 2020/2021 esimene kontsert, selle fookuses oli agnostitsism.\n2020. aasta on teinud muusikutele üksjagu peavalu: pidevalt on tulnud muuta plaane, kuid sellega on kaasnenud võimekus teha elavas ettekandes kontsertidele lisaks videoülekandeid. Tööle on hakanud mitmed voogedastusplatvormid, mille kaudu kontserte edastada ja hiljem järele vaadata. Võib tõdeda, et Eestis osatakse teha korralikke videoülekandeid. Üldjuhul on kontserte näidatud kuulaja positsioonilt ja interpreedid on tavapärases lavaasetuses. Sarja „Heli ja keel“ kontserdil sai interpreete näha lähivaates, tegemist ei olnud otseselt statsionaarse lavaasetusega. Luuletajad olid ekraanil suhteliselt lähivaates ning vestlusringi puhul näidati ekraanil veel ka videosilla kaudu liitunud osalejaid. Teoste esituste ajal oli kaadris kohati näha ka teisi kontserdil osalejaid, kes mõnes teoses kaasa ei teinud, olid pealtvaatajad või silmitsesid oma märkmeid. Luigi Nono elektrooniliste teoste ajal võis näha ka Niguliste hägustatud valgusallikaid, nii et ekraanil oli üksjagu eklektikat. Mingisuguse ülevaate toimunust sai publik ülekande vahendusel siiski ning õnneks on nüüd huvilistele kättesaadav kontserdisalvestus.\nKontserti (mitte tervet üle kolme tunni kestnud teemaõhtut) raamisid Luigi Nono kaks elektroonilist teost. Kõlas Nono esimene katsetus elektroonilise muusika vallas „Omaggio a Emilio Vedova“ ehk „Austusavaldus Emilio Vedovale“ (1960). Nono on teose pühendanud itaalia modernistlikule kunstnikule Emilio Vedovale, kellega teda sidus tihe koostöö. Samuti oli kavas neli aastat hiljem valminud Nono sisekaemus Genova tehasest „La fabbrica illuminata“ ehk „Valgustatud vabrik“.\nEestis osatakse teha korralikke videoülekandeid. Sarja „Heli ja keel“ kontserdil sai interpreete näha lähivaates, tegemist ei olnud otseselt statsionaarse lavaasetusega. Kaadris on Olga Voronova (viiul), Diana Liiv (klaver ja Leho Karin (tšello).\nNono elektrooniliste teoste vahel kõlasid kolm eesti heliloojate akustilist teost ajavahemikust 1977–2019. See on küllaltki avar ajaraam: inimese eluea seisukohalt kaks inimpõlve mitmekülgseid arusaamu elust ja loomingust. Esindatud olidki mitme põlvkonna heliloojad. Varaseim teos on loodud 1977. aastal ning selle on kirjutanud saksa heliloojate Robert Schumanni, Albert Dietrichi ja Johannes Brahmsi eeskujul kolm eesti heliloojat: Raimo Kangro, Lepo Sumera ja Mati Kuulberg. Kolme helilooja nimede esisilpidest on saadud kergelt jaapanipärane koondnimi Malera Kasuku, mis on eesti muusikalooga kursis olijale juba tuttav. Trios said heliloojad igaüks ühes osas eelisõiguse kujundada endale iseloomulik kõlapalett ja see on teost kuulates selgelt tunda.\nTeose tellis omal ajal Tallinna Triole Toomas Velmet. Esiettekandel mängis teost Tallinna Trio koosseisus Valdur Roots, Jüri Gerretz ja Toomas Velmet. Sarja „Heli ja keel“ trio koosseisus Olga Voronova, Leho Karin ja Diana Liiv on teost esitanud ka varem mitmel korral, näiteks kõrvuti Artur Uritamme ja Alo Mattiiseni loominguga. Samuti on nad teose plaadistanud ja see on ilmunud sarja „Heli ja keel“ albumil. Kontserdi otseülekannet kuulates pidin küll tõdema, et teos on jätkuvalt rafineeritud ja põnev, kuid selle esitamiseks on stuudios paremad tingimused. Niguliste pianiino ei kannata kahjuks võrdlusmomenti välja ja seetõttu oli ka raske teose ettekandest mõjuvat muljet saada.\nKontsert jätkus 1999. aastal loodud Erkki-Sven Tüüri teosega „Spectrum III“, mille esitas orelil Ulla Krigul. Krigul on viimastel aastatel Tüüri oreliteostesse põhjalikumalt süüvinud ja salvestanud kogu „Spectrumite“ sarja, mis ilmus 2019. aastal albumil „Erkki-Sven Tüür. Spectrums“. Plaat on salvestatud Tartu Pauluse kiriku orelil. Niguliste orel on aga mõnevõrra teistsuguse kõlaga. Tüüri „Spectrumid“ on valminud suhteliselt pika aja jooksul aastatel 1989–2004 ning esimene ja kolmas on kirjutatud sooloorelile. Teose „Spectrum III“ tellija ja esiettekandja oli Andres Uibo, kes esitas selle Nürnbergi püha Nikolause ja püha Ulrichi kirikus. „Spectrum III“ on kahtlemata väga kosmiline teos, mis tõuseb stiihiliste klastrite kaosest maagilisematesse selgushetkedesse ning siirdub seejärel uude pidurdamatusse arengutsüklisse. Teoses on Tüüri loomingulise käekirjaga tuttavale kuulajale talle iseloomulikke muusikalisi võtteid ja helimustreid. Tüüri „Spectrumite“ puhul on räägitud tema muusikale iseloomulikust polaarsusest. Sellest punktist oleks võinud ehk ka kontserdi kavas edasi minna, aga kontserdiõhtul oli oma loogika ning see jätkus katkenditega luuleraamatutest.\nTüüri muusika kõrvale oli kava muusikaosas asetatud kakskümmend aastat hiljem valminud teos, mille autor on Andrus Kallastu. See oli ka kavas üks väheseid vokaaliga teoseid, kui jätta kõrvale Nono salvestatud kooritämbrid. Kallastu uus umbes 15minutiline tsükkel kannab pealkirja „Lectiones“. See on retsitatiiv lugejale ja kammeransamblile ning on valminud 2019. aastal tekstile „Roomet Jakapi kolm loengut filosoofiast“ samanimelise tsükli esimese osana. Alaosade pealkirjad räägivad enda eest: I „Descartes“, II „Spinoza“, III „Leibniz“. Teose kaastekstis on öeldud, et Roomet Jakapi käsitleb kolmes loengus maailma metafüüsilise ehitise alusüksusi ehk substantse. Täpsemalt on vaatluse all René Descartes’i dualism, Baruch Spinoza monism ja Gottfried Wilhelm Leibnizi pluralism. Oluline on, et „pööratakse tähelepanu kõnealuste positsioonide ja argumentide kõlalistele aspektidele, mida senine filosoofiline uurimistegevus on üldjuhul ignoreerinud“. Teost jälgides jääb kõrvu just kõlaline aspekt. Jakapi peab vajalikuks kõnetada ka „nüüdisaegset inimest tema pidetus ja pinnalises tunnetuses“.\nKõlaliselt on see küllaltki paeluv kammermuusikateos: keskmes on retsiteeriv vokaalpartii, mida kommenteerivad napilt ja täpselt flöödi-, tšello- ja klaverifraasid, kord ükshaaval ja kord tutti’na. Partituur on elav ja mänguline, kõlapilt meenutab vanakreeka muusika katkendeid või oletusi. Seda muljet kinnistab abstraktset teksti retsiteeriva partii iseloom. Õnneks on Kallastu teinud oma teoste partituurid veebisaidil kättesaadavaks ja seetõttu oli esitust veidi kergem jälgida. Pean tunnistama, et kuna selle esituse põhjal sain teosest vaid mingi mulje, jään ootama veidi paremates tingimustes esitatud interpretatsiooni.\nKa see teos nõuab korralikku instrumentaariumi, nii et ikka oli puudu korralik kontsertklaver ning ka noodipilti oleks olnud tarvis mõnevõrra täpsemini järgida. Eredamalt tõusid ansamblist esile keskse partii esitanud retsiteerija Iris Oja ja flöödimängija Leonora Palu. Viimasel näis olevat teosega tugevaim kontakt, kuna tema osales ka teose esiettekandel 19. aprillil 2019, mil seda esitasid peale tema Roomet Jakapi (hääl), Aare Tammesalu (tšello) ja Jorma Toots (klaver).\nKüllap eesti heliloojad mõtisklevad elu ja inimeksistentsi üle, kuid kas ka läbi agnostitsismi prisma, selle kohta ei saanud sel kontserdil kinnitust. Pigem veendusin, et vähemalt videosilla kaudu vestlusringis osalenud autor Andrus Kallastu lükkas püstitatud oletuse rõhutatult ümber.\nSarjale „Heli ja keel“ soovin jätkuvalt ideid ja õnnestumisi kõndimaks heli ja sõna piirimail ning avastamaks seni tundmata radu. Loodetavasti ei tööta edaspidi kõikvõimalikud olud sarja algideele vastu ning teoseid saab esitada tavapärases kontserdiolukorras, parimas mängukorras instrumentidel ja akustilises keskkonnas. Sealjuures pole üldse halb mõte toimunu jäädvustada või anda publikule võimalus ka video vahendusel kontserdist osa saada. Nii võiks olla suuresti riiklikul toel toimiv kultuurielu kättesaadav ka väljaspool keskusi, ehkki video ei asenda muidugi toimivat vilgast muusikaelu Eesti suuremates linnades kohapeal.\nIlmselt peaks tõsiselt kaaluma, kui suur osakaal anda sarjas muusikale ja kui suur sõnale ning kas need peaksid toimima teineteisele ruumi andes või moodustama terviku. Mõelda võiks sellelegi, kas vestlusring peab olema sisuliselt seotud esitatavate teostega ja kuidas teosed isekeskis suhestuvad. Olles küll suur luule austaja, kahtlen selles, kas poeesia aitab alati heliteoseid kontserdikavas siduda. Teiselt poolt rõõmustan formaadi üle, kus saab eesti heliloojate suurepärast loomingut korduvalt ettekandele tuua. Ja eks mõtelda on mõnus ja mitte ainult muusikat kuulates, seega pole paha kuulata vestlusringe – iseasi, kas kontserdi muusikaline pool ja vestlusring pääsevad sellisel kombel esitletuna üksikult võttes mõjule. Aga kas peabki kõik olema alati parimas vormis publikule kandikul ette kantud? Ehk on publikul isegi vaja tegijatega koos mööda otsingulisi radu käia ja imestada? Kui vaadata aga telliseid, mis ilmuvad trükis eesti kunstnike elust ja loomingust – näiteks hiljuti Ado Vabbe kohta –, siis miks mitte kuulata või lugeda vahelduseks verbaalseid sülemeid eesti heliloojate elust ja loomingust. Sellega näikse meil kitsas olevat.


Analüüsime väga hea jõudlusega keskklassi terminali Bluboo S8 | Androidsis\nIgnatiuse tuba | | Mobiiltelefonid, Arvustused\nBLUBOO S8 Juba mõnda aega on Aasia päritolu tootjad telefonimaailmas muutumas omal jõul enam kui reaalseks alternatiiviks. Möödas on need aastad, mil Hiinast tulid meile ainult kõige tuntumate kaubamärkide odavad koopiad ja isegi kloonid, püüdes neid kasutajaid kajastada kus poos on nende endi oluline osa.\nViimastel aastatel on Bluboo hakanud silma paistma üle keskmise, tänu terminalide kvaliteedile, mida ta meile praegu turul pakub, terminalidele, mis üritavad katta kõiki kasutajate hinnavajadusi, alustades madalast vahemikust keskpaigani. -vahemik. Täna analüüsime Bluboo S8, terminal, mille leiame turult veidi alla 120 euro.\n1 Bluboo S8 spetsifikatsioonid\n3 Bluboo S8 ekraan\n4 Bluboo S8 jõudlus\n5 Bluboo S8 ühendused\n6 Bluboo S8 kaamerad\n7 Bluboo S8 ohutus\n8 Bluboo S8 abil tehtud fotod\n9 Bluboo S8 fotogalerii\nBluboo S8 spetsifikatsioonid\nEkraan 5.7 tolline IPS LCD-tüüp 320 dpi HD-eraldusvõimega\nProtsessor 4 × 1.5 GHz ARM-A53 Cortex - 4 × 1.0 GHZ ARM-A53 Cortex\nTüüp Octa-Core graafika - ARM Mali-T860 MP2\nLaienduspesa Jah, micro SD\nmõõdud 149.5 mm pikk, 70.6 mm lai ja 8.4 mm paks\nkaal 207 grammi\nVõrgustikud Ühildub 4G LTE võrkudega - 3G ja 2G Bluetooth - 4.1 Wifi - 802.11b / g / n 2.4GHz\nAku 3.450 mAh kiire laadimise toega\nAndroidsise jaoks analüüsitud üksus on sinine, unisex värv, mis muudab selle eristuvaks ülejäänud turul olevate terminalide seast, kus see värv pole eriti levinud. Keha valmistatud alumiiniumist, ümardatud servadega, pakub see meile suurepärast haardumist, mitte niivõrd terminaliga kaasas olevat kaitsekestat. Seade ei meelita liigselt sõrmejälgi tänu nii palju kasutatud alumiiniumkattele. Seadme serv on valmistatud mattalumiiniumist, ekraani poole ja tagakülge poleeritakse, andes sellele killuke originaalsust päris hea.\nBluboo S8 ekraan\nBluboo S8 pakub meile paneeliga 5,7-tollist ekraani 18: 9 formaadis valmistatud Sharpist, kattes 83% esiosast, pakkudes meile väga vähendatud raame nii külgedel kui ka ülemises ja alumises osas. Paneeli kvaliteet on üsna hea ja näitab meile väga tõelisi värve ja mitte mingil juhul küllastunud.\nEredates tingimustes, näiteks otsese päikesevalguse käes, nähtavus on väga hea, mida me ei saa öelda teiste turul sarnaste hindadega terminalide kohta. Automaatne heledusfunktsioon töötab ebakorrapäraselt, tõstes ja vähendades heledust ilma nähtava põhjuseta, eriti vähese valguse tingimustes.\nBluboo S8 jõudlus\nBluboo S8 haldab 8 südamiku ja Mali graafikaga Mediateki protsessor, mis pakub meile jõudlust koos 3 GB RAM-iga enam kui õigesti ja millega me kavatseme võimalus ilma probleemideta mängida palju energiat nõudvaid mänge nagu Asphalt 8: Airborne või Modern Combat 5. Mõlema mängu laadimisajad ei ole liialdavad ja nende mängude ajal kerimine on enam kui vastuvõetav, ilma et graafika taset palju vähendataks.\nSelle klemmi aku pakub meile peaaegu 3.500 mAh võimsust, mis on enam kui piisav, et saaksime a nutitelefoni intensiivne kasutamine ilma et peaksin vältima võimsaid mänge, nagu eespool mainisin. Samuti tänu kiirlaadimisega ühilduvusele, kui ühel päeval on tung nutitelefoni kiiret laadimist, saame selle teha lühikese aja jooksul.\nHeli on veel üks jaotistest, mida peame terminali ostmisel arvesse võtma, kuna nii selle olukord kui ka võimsus võivad muutuda tulevaseks probleemiks. Bluboo S8 pakub meile terminali paremas alanurgas ühte kõlarit, mis põhjustab teatud mängude mängimisel katta see ise aru andmata. Helitugevus, ilma et see oleks väga kõrge, on enam kui piisav nii mängude nautimiseks kui ka kõnede kuulamiseks. Muidugi on heli natuke metallist.\nBluboo S8 ühendused\nBluboo on selle valinud kasutage USB-C-ühendust, ühendus, mis on peamiste tootjate seas üha enam levimas, ainus kiire laadimise nautimise meetod ja mis on peagi standardvarustuses. Mis puutub kõrvaklappide ühendusse, siis see pole saadaval, seega peame kasutama USB-C-ühendusega või bluetooth-ühendusega kõrvaklappe. Klemmiga kaasas olev kast sisaldab USB-C kuni 3,5 mm pesaadapterit.\nBluboo S8 kaamerad\nSiit leiame ühe lubjast ja teise liivast. Tüüpilise terminalina, kus kaks kaamerat üritavad jäljendada portreerežiimi mida pakub iPhone 7 Plus ja hilisemad sama tootevalikuga mudelid koos iPhone X-ga, pole tulemusel sellega midagi pistmist, see on saadaval ainult reklaaminõudena.\nOletatav portreerežiim võimaldab meil määrata fotol soovitud hägususe taseme, olles ümmargune udusus, mis läheb väljastpoolt sisemusse, nii et peame alati asetage inimene pildi keskele ja mitte mingil juhul ei tuvasta see selle servi, justkui teevad selle funktsiooniga tippklemmid. Lisaks kasutab see selleks 2 mpx kaamerat, nii et tulemused jätavad soovida mitte ainult resolutsioonis, vaid ka meile pakutavas soojas viimistluses.\nVastupidi. Sony toodetud 13mpx tagaosa pakub meile rohkem kui hiilgavaid tulemusi, eriti vähese valguse tingimustes, kuni pildistatav objekt või inimene on hästi valgustatud, näiteks kellatorni pilt, mille ma jätan allpool. Muidugi, kui valgust on vähe, jätavad tulemused palju soovida, nagu enamikus turul olevates terminalides. HDR-režiim töötab uskumatult hästi, paremini kui teised minu katsetatud tippklassi mudelid, näidates kaalutud tulemust, mis vastab tegelikkusele paremini.\nPäevavalgel olevad pildid pakuvad meile tulemusi, mis on ka üsna teravad, kuigi mõnikord värvid võivad olla veidi summutatud, sõltuvalt stseeni heledusest. Erinevalt teistest mudelitest ei kipu pildid kollaseks muutuma, nii et tulemused on üsna reaalsed, nagu see on ekraanil. Kahekordne LED-välklamp võimaldab meil valgustada stseeni rohkem kui õiglasel viisil, mis on ideaalne objektide või inimeste pildistamiseks, mis asuvad kõige rohkem ühe meetri kaugusel.\nKui räägime esikaamerast, kaamerast, mida Sony ei ole tootnud, siis siin leiame aspekti väga parandatav, kuna nende pakutavad tulemused on väga kehvad, mitte ainult eraldusvõimega, 5 mpx, vaid ka värvide ja heledusega, nii et kui plaanime teha palju selfisid, peab stseen olema väga hästi valgustatud, vastasel juhul tahame saada keskpäraseid tulemusi.\nKaamerarakendus valikute osas samuti jätab palju soovida kuid see on midagi, mida saab hõlpsasti parandada, installides Google Play poest mis tahes muu rakenduse, mis võimaldab meil fotosid ja videoid teha.\nBluboo S8 ohutus\nEkraanisuhtega 83% on sõrmejäljesensor tagaküljel, vahetult kahe kaamera all, mis asuvad vertikaalselt ja seadme keskel. Anduri suurus on teiste terminalidega võrreldes üsna väike, nii et peate seda tegema asetage sõrm väga hästi, et saaksite selle avada esimesele või teisele, midagi, mida juhtub harva, eriti kui teil on suured käed nagu minu puhul. See on sama probleem, mille leidsime Xperia Z5-st, mille sõrmejäljeandur asus küljel ja oli nii väike, ei olnud kuidagi võimalik terminali esimest korda avada. Muidugi, kui õnnestub sõrm tuvastada, toimub avamine kohe.\nBluboo S8 abil tehtud fotod\nBluboo S8 fotogalerii\nÜlevaade: Ignatiuse tuba\nOsta Bluboo S8\nVäga väike sõrmejäljesensor, mis põhjustab lugemisel palju vigu\nTagumise kaamera kvaliteet\nVäike võimas kõlar\nTäielik tee artiklini: Androidid » uudised » Arvustused » Analüüsime väga hea jõudlusega keskklassi terminali Bluboo S8\nWhatsApp jookseb uuesti kokku: rakendus ei tööta


Hiidplahvatus mürises, hooned varisesid, kaugemal lendasid aknad kildudeks – selline oli teisipäeva õhtu Liibanoni pealinnas\nTõnis Erilaid, 5. august 2020 19:56\nSADAMAÄÄRSEST LINNAST POLE PALJU JÄREL: „Pool Beirutit on maatasa,“ kurtis ka kuberner Marwan Abboud.Foto: AP/Scanpix\nOli soe õhtu, Liibanoni pealinna Beiruti elanikud saalisid tänavail koroonaähvardusest ja majanduskriisist välja tegemata, kui varsti pärast kella kuut kärgatas plahvatus, mis inimesed veel kilomeetri kauguselgi jalust paiskas, kümne kilomeetri kaugusel lammutas lennujaamaterminali katuse ning isegi paarisaja kilomeetri kaugusel Küprosel kõmises taevas ja vankus äratuntavalt maa. Beiruti sadama kohal oli algul seen nagu aatomipommiplahvatusel, hooned varisesid ja lahvatasid põlema. Tänavaid kattis klaasipuru, linnast väljuval kiirteel lükati seda buldooseriga kõrvale, autod lendasid tänaval kui õhupallid.\n„Mulle tundus, et lõhkes aatomipomm,“ ütles ajakirjanikele üleni verega kaetud 43aastane beirutlane. BBC korrespondent rääkis, et ta oli oma kodus umbes viie minuti sõidu kaugusel sadamast. „Kogu maja kõikus, nagu hakkaks kohe ümber kukkuma. Kõik aknad lendasid eest,“ kirjeldas ta. Linna haiglad täitusid hetkega abivajajatega ning kiirabiautod tõid vigastatuid sireenide unnates järjest juurde. Läbi öö püüdis omal käel abi või ööbimiskohta leida sadu tänavail hulkuvaid veriseid inimesi. Paljud neist otsisid kadunud omakseid. „Mu õde sai surma oma kodus sadama lähedal, teine murdis tänaval kaela, kui lööklaine ta õhku paiskas. Ma ei tea, mis on saanud minu emast ja isast. Räägiti, et nad on mingisse haiglasse viidud. Ma käin nüüd kõik haiglad järjepanu läbi, aga pole neid leidnud,“ kurtis briti väljaande Independent korrespondendile Liibanoni pagenud süürlane Kinno.\nEestis ammooniumnitraadi plahvatust reaalseks ei peeta


Kujutamise käigus kaduma läinud objekt — Sirp\nKujutamise käigus kaduma läinud objekt\nKalevi Aho ooper „Frida ja Diego” üritab kujutada sürrealiste ja sürrealismi sürreaalselt.\nNagu sõnateatergi on ka ooper olnud viimasel paaril kümnendil üha aktiivsemalt ja julgemalt uue dramaturgia otsinguil. Läbi on proovitud eri tüüpi kangelasi, kronotoope ning vaatepunkte. Muu hulgas on tänapäevane teatritekst hakanud fantaasia asemel ja kõrval üha enam toitu saama ajaloolisest tegelikkusest.\nKui sajandite eest paelusid dramaturge eelkõige valitsejate ja väejuhtide seiklused, siis viimasel ajal on pöördunud teater elulooainelise draama otsinguil võimukandjate asemel üha enam vaimukandjate poole. Sealjuures on pisikese paradoksina hakanud ridamisi muusikateatri lavale jõudma ooperid maalikunstnike elust (kunagiste heliloojate biograafiad ei paista samal ajal tänaseid komponiste ja libretiste eriti paeluvat). Värskeim täiendus selles reas on siiani neli ooperit kirjutanud soome helilooja Kalevi Aho (sünd 1949) „Frida y Diego” ehk „Frida ja Diego”, mis räägib Mehhiko kunstnikepaari Frida Kahlo ja Diego Rivera elust.\nMinu silmis on Aho valinud teema, mille edastamiseks sobib muusikateater oma võimaluste paljuses ehk isegi paremini kui proosa, draama või film, kus seda on siiani paljudel kordadel vahelduva eduga esitatud. Frida Kahlo ja Diego Rivera lugu on eripärane ja liigutav: ilmselt on raske leida teist kahe geeniuse romantilist armastust, mis oleks samavõrd läbi põimunud nende loomingulisest eneseteostusest ning esteetilistest ja poliitilistest tõekspidamistest.\nKui eluajal jäi Frida nii inimese kui kunstnikuna pigem Diego varju, siis postuumselt on tema looming ja eludraama osutunud rahvusvahelise üldsuse silmis traagika ning eksootika poolest Diego omast köitvamaks. Frida Kahlo elu ja kunst arenesid kehaliste ja emotsionaalsete kannatuste, monogaamse hingelise armastuse ja füüsilise vabaarmastuse ning rahvuslike ja kommunistlike tõekspidamiste pingeväljas. Seda kõike on põhjalikult dokumenteeritud nii biograafiakirjanduses kui ka Kahlo enese loomingus. Kuid uusi ja huvitavaid vaatenurki, mis selle invaliidist geeniuse elu ja kunsti mõjusal ning mõttekal kujul omavahel riimuma paneksid, on kindlasti veelgi.\nAho uus ooper neid kahjuks ei paku. Ja paistab, et see pole olnud ka autorite peamine eesmärk. Ehkki tegu on suhteliselt kammerliku teosega, mis võimaldab ja soosib oma vormis tegelaskujude lähivaatlust, leiab siin ometi edastamist hoopis laiem ja seeläbi pealiskaudsem pilt. „Diego ja Frida” libreto tugineb 1986. aastast Soomes elanud Peruu kirjaniku Maritza Núñeze (sünd 1958) näidendile „Sueños de una tarde dominical” ehk „Pühapäevaõhtused nägemused”. See draama võitis 1999. aastal üheks hispaania keeleruumi tähtsaimaks draamapreemiaks peetava Maria Teresa Leoni auhinna ning leidis 2001. aastal lavastamist Turu Linnateatris ja 2013. aastal Tampere Tukkateatteris. Teose pealkiri on aga ühe Diego Rivera kuulsa seinamaali pealkirja „Nägemus Alameda pargis pühapäeva pärastlõunal”, lühendatud versioon (1946–1947). Sünopsise järgi tundub, et Núñeze näidend on Tom Stoppardi „Utoopia ranniku” triloogia stiilis ideede ajalugu käsitlev esseistlik jant, kus autor on lisanud biograafilisele ainesele kergelt unenäolise ja sürrealistliku kõrvalmaitse.\nNúñeze enese osalusel on sellest draamast saanud lühendamise teel ooperilibreto, mis kannab rohkem strateegilistel kui sisulistel põhjustel pealkirja „Diego ja Frida”. Paraku püsib fookus kahe kunstniku omavahelistel suhetel kõigest paaris stseenis, ooper näib nii oma sõnalises kui ka muusikalises dramaturgias tõukuvat sürrealismipaavst André Bretoni kuulsast ütlusest: „Mehhiko on maailma kõige sürrealistlikum maa”. Ooper esitab groteskse pildi Teise maailmasõja algaastatel Mehhikos elanud kunstnikepaarist ning nende intellektuaalsest ja seksuaalsest lähiringist, kuhu kuulusid Leo Trotski abikaasaga, fotograaf Tina Modotti jt. See lugu kardab – või vähemalt väldib – tegelikku draamat ning sellega kaasnevat võimalikku traagikat ning paatost. Nii sõnas kui muusikas on tulemuseks suhteliselt üldistus- ja väljendusjõuetu ajaloo varjuteater, palaganiks taandatud romantilised suhted ning klišeedeks kulutatud esteetilised ja poliitilised tõekspidamised.\nPealkirjas sisalduvale vihjele vaatamata ei räägi see ooper õigupoolest ei kirest ega kunstist, Frida ja Diego tunde- ning mõttemaailm siin ei avane. Lugu liigub kiiresti oma nimikangelastest eemale, nende psühholoogilise koondportree asemel esitub pigem Hitleri ja Stalini mõtteline vari, mis ulatub 1940. aastate alguses Euroopast Mehhikosse. Nii näiteks etlevad II vaatuse kabaree-esteetikas lahendatud stseenis kõik tegelased Hitleri „Mein Kampf’i” teksti.\nKui igasuguse kunstiteose puhul võib tema väärtust mõõta eelkõige originaalsuse, tehnilise teostuse ja/või mõjuvuse kriteeriumidest lähtudes, siis „Frida ja Diego” saab minult kõige rohkem punkte kahes esimeses kategoorias, kuid viimasega on probleeme. Ja seda eelkõige muusikateatrile suhteliselt sobimatu libreto tõttu: nimelt ei saa selle ooperi mängureeglid – ning koos sellega ka dramaturgiline fookus – nelja vaatuse jooksul kuidagi paika. Kui just mitte pidada vooruseks seda, et algusest peale niigi segane lugu läheb hoomamatu algorütmiga arenedes ainult segasemaks.\nAho ja Núñeze ooperi põhihäda on minu silmis selle objekti ja kirjelduskeele suhe vahel. Usun, et ette võetud katse kujutada sürrealiste sürreaalselt ei kannaks eriti hästi välja ka teistsuguses teostuses, sest selle protsessi käigus hakkab sürrealism paratamatult sööma omaenese saba. Sürrealismi saab raamida ning riimuma panna mitte iseenda, vaid üksnes oma mõttelise vastandiga (nimetagem seda tinglikult reaalsuseks või realismiks). Pealegi ei paku „Frida ja Diego” mitte Bretoni stiilis „autentset” sürrealismi, mis kujutab enesest autoripoolse eetilise ja esteetilise enesekontrollita sündinud loomingut (selle ainus meetod on meetodi võimalikult täielik puudumine), vaid sümbolitele ja tsitaatidele rajatud kultiveeritud sürrealismi, nn intellektualiseeritud ja estetiseeritud sürrealismi.\nKahe Frida Kahlo elust rääkiva mängufilmi peamine voorus seisneb õnnestunud katses panna kunstniku elu tema loominguga riimuma, viia elu ja kunst tagantjäreletarkuse ning leidlike lähenemisnurkade toel uuele sünteesiastmele. Kuid Aho ooperi esiklavastuses (lavastaja Vilppu Kiljunen) on kunst peaaegu täielikult mängust välja jäetud – Kahlo ja Rivera maalide asemel on laval tühjad pildiraamid.\nSeejuures on oluline meenutada, et Fridale polnud kunst mitte niivõrd eesmärk omaette, vaid eelkõige vahend. Ning vahendina polnud see talle (suuresti vastupidiselt Diegole) mitte väljapoole suunatud kommunikatsiooni, vaid sissepoole suunatud autokommunikatsiooni teenistuses. Maalimine oli Kahlo võimalus põgeneda ebareaalsusse (mida Breton pidas mõneti ekslikult sürreaalsuseks). Nihe ei teeninud meetodina seega mitte niivõrd iseend ega teost, vaid teose objekti ja subjekti ühes isikus ehk Fridat ennast.\nKuid Aho ooper ja tema esiklavastus lähevad subjektiivsest vaatepunktist kaarega mööda, pakkudes ajaloolisest reaalsusest kõverpeeglis jõuga „sürrealislikuks” moonutatud pilti. Laval on kujutatud kabareed koos tseremooniameistriga, kõiki tegelasi peale Frida ning tema teisiku ja õe on jõuliselt karikeeritud, Diego näeb näiteks välja nagu seniilne ja kiimas Karlsson Katuselt, kes on kaotanud oma propelleri. Enamiku tegelaste rollijoonised ja kostüümid flirdivad häbitult, ent minu meelest viljatult lastelavastuse esteetikaga.\nKalevi Aho muusika on postmodernselt eklektiline, kuid vabastavalt mängulise või sürreaalse efekti loomiseks siiski lootusetult akadeemiline. Võltsmažoorse üldmuljega partituuris domineerivad tsitaadid mehhiko rahvamuusikast ning 1930. aastate saksa šlaagritest, muu hulgas on kasutatud nii tangot kui marssi, sh „Internatsionaali”.\nSelle ooperi muusikaliseks, dramaturgiliseks ning lavastuslikuks kõrghetkeks olid kahe Frida duetid: siin saavutas teos väljendusjõulise tundesügavusega esteetilise omaruumi, kus Kahlo tegelik eludraama leidis endale väärilise väljundi. Nähtud etendusel moodustasid kahe Frida rollides suurepärase tandemi Eesti solistid Tuuri Dede ja Aule Urb, kelle osatäitmisi võib pidada nii vokaalselt kui näitlejatehniliselt suureks õnnestumiseks. Eesti solistidest tegid kaasa veel Elizabeth Paavel, kes andis Tina Modotti rollile laulja kohta harvanähtavalt stiilse, sensuaalse ning tehniliselt väljapeetud koreograafilise teostuse, Toomas Kolk laulis Mehhiko revolutsionääri David Alfaro Siqueirose osas.\n„Frida ja Diego” püüab teha kultiveeritud groteski toel plakatlikult selgeks, et sürreaalsus pole reaalsuse/realismi vastand ning et need antagonistlikud kategooriad võivad harmoonilise teineteist täiendava sünteesini jõuda nii elus kui ka kunstis. Paraku jäi see harmoonia selles ooperis eneses saavutamata: biograafiline aines ja sürreaalne esitusviis ei moodustanud toimivat tervikut, objekt läks kujutamise käigus peaaegu täielikult kaduma.\n Frida Kahlo eluloo ainetel valminud ooperid on Robert Xavier Rodriqueze „Frida” (1991) ja Marcela Rodriqueze „Las cartas de Frida” (2011), lisaks veel kolm muusikali: Rita Ortez-Provosti „Viva la Vida: Frida Kahlo” (2001, ka muusikalid „Frida: The Musical”, 2010 ja „Tree of Hope”, 2014), Dana P. Rowe’ „Frida: A Musical” (2013) ning Marcos Lifshitzi „Frida the Musical” (2013).\n „Frida, naturaleza viva” (1983) ja „Frida” (2002).


Päev prügikastis | Haldjapiigad ja elu Kodupuul\nIlus pühapäevahommik. Ees on ootamas lasteaia perepäev vastlapäeva tähistamiseks, Laane hobusetallides. Tatsume hommikul säravvalgesse ja jahedasse talveilma, et asuda teele. Kuna Silmarõõm võttis ühes minu hirmraske kohvri, olin just Viljandist saabunud, võtsin mina tema prügikoti. Ja viskasin selle õues siis prügikasti. Koos kõigi tema võtmetega. Kodu, postkast, töö. Kõik.\nEnne selle märkamist tõmbasin muidugi ka tabaluku rõõmsalt kinni. Seejärel jäin lolli näoga oma tühja pihku vaatama. “Sa tapad mu kohe ära!” hõikasin auto juures sebivale mehele.\nEdasi laenasime kuskilt prügikastivõtme, aga meie võtmeid näha muidugi polnud. Peale (minupoolset) paanikat sõitsime minu juurde, tegime MacGyverit, teipides mikserikonksu harjavarre külge ning sõitsime tagasi. Ühe lahke naabritädi abiga saime isegi reha, millega teisi prügikotte eest ära tõsta. Suurt kasu sellest muidugi polnud, sest osa inimesi armastab ju prügi ilma kotita visata, seega oli seal kuhjaga lahtist sodi ning kuna need konteinerid on maa sees, oli ka üsna raske sinna küünitada.\nMöödakäijad ikka aeglustasid sammu, mina, peadpidi prügikastis, olin vist piisavalt huvitav.\nVõtmeid aga polnud ikka näha. Peale järjekordset (minupoolset) paanitsemist otsustasime siiski tallidesse sõita, olime niigi hiljaks jäämas. Tõime lapsed ja veetsime paar tegusat tundi, seal oli väga tore, lapsed nautisid hobuste paitamist ja saanisõitu ning kõiki muid tegevusi. Meid õnnistati ka küll külma, aga vähemalt tuulevaikse ilmaga, nii et isegi Melianil oli väga tore.\nTagasitulles võtsime kaasa mu isa ning koormarihma otsa kinnitatud kaks suurt magnetit. Järjekordne võtme küsimine, reha hankimine, abivalmis ja uudishimulikud memmekesed ning tagatippu isegi prügikasti ronimine. Kasu muidugi ei miskit, võtmeid põle.\nAsja teeb julmalt naeruväärseks ka fakt, et Silmarõõmul pole oma korteriomaniku kontakte, samuti ei tea neid keegi trepikojast ega ühistu esinaine. Nimeotsing tulemusi ei andnud. Nüüdseks küll on suurema kamba peale mingi aadress tuvastatud ning Silmarõõm läks võtmejahile.\nMina olin õhtu otsa õnnetust õnnetum, Silmarõõm aga pillas õhtu otsa kommentaare a’la “Hea, et prügikasti lähedal polnud”, kui mul miski käest kukkus. Tore, et keegigi meist suudab asja huumoriga võtta.\nKui ma Mirithile juhtunust rääkisin, mõtles ta veidi ja küsis siis: “Emme, kas Sa said Silmarõõmu peale vihaseks ja viskasid siis võtmed prügikasti?”\nveebruar 25, 2010, 07:58\n😀 päris hull.


Kõhunääre: haiguste sümptomid ja diagnoosimine - Tooted - November\nKõhunääre, hoolimata selle väikesest suurusest, umbes 20 sentimeetrit, mängib väga olulist rolli kogu inimese seedesüsteemi töös. See toodab pankrease mahla. Mahl sisaldab toitu lagundavaid ensüüme, võimaldades kehal seedida ja imada valke, rasvu ja süsivesikuid. Kõhunääre reguleerib vere glükoositaset glükagooni ja insuliini tootmisega. Kuid just glükoos on inimese peamine energiatarnija ja kaitseb südant stressi ülekoormuse eest. Nende ensüümide vabanemine on tasakaalustatud ja harmooniline.\nTasakaalustamata toitumise korral võib tekkida pankrease põletik - pankreatiit. Niisiis, nii ülesöömine kui ka rasvased toidud, praetud toidud ja liiga vürtsikad lisandid vajavad tohutul hulgal ensüüme, suurendades sellega kõhunäärme koormust. Alkohol seevastu pärsib ensüümide vabanemist. Stress häirib ka näärme normaalset funktsioneerimist. Sapikivitõvega (kanali ummistus kiviga) võib tekkida kõhunäärme iseseedimine ning nii organi enda kui ka kõige ümberringi kahjustus. Rasedatel on kõhunäärmehaiguste oht. See juhtub ka pärast lapse sündi, mille põhjuseks on kõhunäärme mahla koguse järsk suurenemine kehas. Pankreatiidi teke on võimalik trauma tõttu kaksteistsõrmiksoole põletiku, ainevahetushäirete ja maksatsirroosi taustal.\nPankreatiiti määratlevad spetsialistid järgmiselt:\nÄge pankreatiit on raskete komplikatsioonidega haigus. Haiguse sümptomid ilmnevad äkki ja nendega kaasnevad järgmised samaaegselt ilmnevad sümptomid: valu kõhus või selle ülaosas, mis kiirgab selga; puhitus; iiveldus või oksendamine; kiire pulss; madal vererõhk; kehatemperatuur 37,5 kraadi ja üle selle; silmavalgete kollasus.\nÄgeda pankreatiidi rasketes vormides on kõhunääre püsivalt kahjustatud, mis viib kroonilise pankreatiidi arenguni. Haiguse tagajärjel toimub valkude ja rasvade mittetäielik lagunemine, samuti imendumisprotsessi rikkumine. Mittetäielikult lagunenud toitained satuvad vereringesse, põhjustades allergiat ja joobeseisundit. Malabsorptsioon avaldub puhitus, seletamatu kaalukaotus, väljaheite oluline suurenemine, mis muutub õliseks ja kahvatuks.\nPankreatiit võib kahjustada kopse, põhjustada neerupuudulikkust ja põhjustada tsüste, põletikku ja kõhunäärme vähki. Insuliini moodustumise vähenemise korral areneb suhkruhaigus.\nPankreatiidi diagnoosimine varases staadiumis ei ole lihtne. Sel ajal avaldub haigus ägeda valu valu kõhus, eriti selle ülemises osas; puhitus või sagedane kolin maos. Või järsk kõrvalekalle rasvastele toitudele, suurenenud süljeeritus, janu, vahelduv kõhukinnisus või kõhulahtisus. Reeglina on see seotud toidumürgituse või eelmisel päeval aset leidnud toidu ja alkohoolsete jookide rohke tarbimisega. Haiguse kindlakstegemiseks ja ravikuuri määramiseks on vaja verd ja uriini uurida kõhunäärme ensüümide (lipaas, amülaas ja trüpsiin) esinemise osas..\nUltraheliuuring (ultraheli) võimaldab teil kindlaks teha näärme suuruse ja tiheduse, kivide ja pseudotsüstide tuvastamise.\nKus pankrease seisundi diagnoosimiseks testida?\nKõhunäärme seisundi täielikuks diagnoosimiseks kasutage Synevo laborite võrgus järgmist tüüpi diagnostikat:\nbiokeemiline vereanalüüs kõhunäärme toodetud ensüümide taseme ja aktiivsuse määramiseks (pakett 2.4 "Pankrease uurimine");\nTäpsemat teavet hindade ja analüüside ajastuse kohta saate telefonil 7766 (mobiiltelefonilt helistamiseks) ja +375 (17) 338-88-88\nJärgmine ArtikkelUltrahelis on kõhunääre valge, mida see tähendab\nNüüd püüame kõik kontrollida tarbitud suhkru kogust. See on õige, kuna selle pidev ületarbimine põhjustab esmalt nahaprobleeme ja kehakaalu tõusu ning pikemas perspektiivis - tõsiseid, isegi ravimatuid haigusi.


Vene-Soome maanteepiiril venis järjekord 4,5 tunni pikkuseks - eestinen\nVene-Soome maanteepiiril venis järjekord 4,5 tunni pikkuseks\nVenelased ründavad pühade ajal Soomet: järjekord maanteepiiripunktides venis 4,5 tunni pikkuseks.\nPühapäeval olid piiril pikad sabad. Peterburi uudistesaidi Fontanka info kohaselt oli Vene-Soome piiril ootamas sadu autosid.\nVenelased tulevad Soome pühi veetma, samuti huvitavad neid allahindlused. Kaupmeeste liidu info kohaselt ostavad venelased Soomest põhiliselt toiduaineid. Teisel kohal on lauanõud ja rõivad, vahendab Iltalehti.\nSuurem osa Soome reisivatest venelastest on Peterburist ja selle ligidalt. Pühapäeva pealelõunal oli piiril järjekord 4,5 tundi.\nVenäläiset rynnivät Suomeen uudenvuoden viettoon – rajalla jopa 4,5 tunnin jonot\nSuomen ja Venäjän välisellä rajalla oli sunnuntaina satojen henkilöautojen jonoja.


Hiina tahavaatepeeglimonitor, tahavaatevarukontrollmonitorid, kahekordse varundamisega kaameramonitori tarnija\nShenzhen Sunveytech Co.,LTD [Guangdong,China] Äri tüüp:Manufacturer Peamised turud: Americas , Europe , Worldwide Eksportija:71% - 80% Certs:CE, FCC, RoHS Kirjeldus:Tahavaatepeegli monitor,Tagantvaate tagavaramonitorid,Kahekordse varundamisega kaameramonitor,Tagantvaate varundaja,,\nHome > Tooted > Tagantvaates varunäidikud\nTootekategooriad Tagantvaates varunäidikud , meil on spetsialiseerunud tootjad Hiinast, Tahavaatepeegli monitor , Tagantvaate tagavaramonitorid tarnijad / tehas, hulgimüük kvaliteetseid tooteid Kahekordse varundamisega kaameramonitor R & D ja tootmine, meil on ideaalne müügijärgne teenindus ja tehniline tugi. Ootame teie koostööd!\nDigitaalne värviline tahavaatemonitor\n180-kraadine Image Flip Truck Monitor koos juhistega\nDigitaalne Quad värvimonitor\nHD Quad View varundusmonitorid\nJuhtmega neljavaatega varukaamerate komplekt\nJuhtmega Quad varunduskaamera komplekt\nHiina Tagantvaates varunäidikud Tarnijad\nMeie tehas pakub 4,3 ", 5", 7 ", 9" juhtmega ja traadita tahavaatepeeglimonitorid. Aitame teid tagurdamisel sõiduki taga oleva pildi nägemisel tõesti aidata.\n4,3 / 5/7/9 / 10,1-tollise kuvari pikslite eraldusvõime on 800 x 480/1024 * 600 ja ekraanil kuvatakse terav selge digitaalne pilt. Monitoril on 2 kanaliga video sisend; V1 / V2 valikuline. PAL ja NTSC valida. Monitor lülitub automaatselt sisse ja lülitub tagurdamisel kaamera taha.\n7-tolline TFT LCD-ekraan koos sisseehitatud traadita vastuvõtjaga - kõrge eraldusvõimega pilt ja täisvärviline ekraan.\nKahekordse varundamisega kaameramonitor


KTnr2_10kl_kordamiskysimused - Docs.com\nEmbed code for: KTnr2_10kl_kordamiskysimused\nKONTROLLTÖÖ NR 2 kordamisküsimused\n10 .klass (I kursus – Keemia alused)\n1. Keemilise sideme liigitamine.\nPeab oskama liigitada keemilist sidet liht- ja liitainetes.\nMäära keemilise sideme tüüp antud ainetes.\nFe - metalliline\nH2S – kovalentne polaarne\nH2O – kovalentne polaarne\nNa2O – iooniline\nLiOH - iooniline\nCuSO4 - iooniline\nCH4 – vesinikside, kovalentne mittepolaarne\nSiO2 - iooniline\nKBr - iooniline\nAu - metalliline\n2. Millised on metallide üldomadused? Peab oskama välja tuua erilisemad näited (parimad jne).\nHalli värvi (va kuld, vask, Cs), head elektrijuhid (Ag, Au, Cu, Al), head soojusjuhid, läige (hõbe, alumiinium), toatemp tahked (va elavhõbe – st-39, W – st +4200), hästi sepistatavad (Au, Ag, Cu, Al),\n3. Keemilise sideme moodustamine täppskeemide abil (iooniline, kovalentne mittepolaarne ja polaarne).\nNäiteks kuidas moodustuvad täppskeemide abil järgmised liht- ja liitained:\nSiCl4 (Si ergastatud olekus!)\nMilliste aatomite vahel tekib vesinikside? Peab olema ühenduses H+N,O või F\nKuidas seda märgitakse? punktiiriga\nMitu vesiniksidet on vee molekulidel tahkes/vedelas/gaasilises olekus? Tahke4, vedel3, gaasilises0\nPeab oskama kujutada vesiniksidet molekulide vahele. (vaata harjutusi testidest ja vihikust).\nMiks O moodustab 2 vesiniksidet, aga N-aatom vaid ühe? O-l on kaks vaba elektronpaari, N-il on 1 vaba elektronpaar\n5. Kristallvõre ehitus. Molekulvõre, ioonvõre, metallivõre ja aatomvõre (mittemetalli aatomid-teemant, grafiit).\nMilliseid omadusi mõjutab aine võre ehitus? elektri juhtivus, sulamis/keemis temp, vees lahustuvus\nKuidas seda vaadata: keemis-sulamistemperatuuri/elektrijuhtivus/vees lahustuvus?\nNäiteks ained (järjesta sulamistemperatuuri kasvu järjekorras, määra elektrijuhtivus ja vees lahustuvus):\n5. C(teemant) - aatomvõre, ei juhi, ei lahustu\n4. Fe – metallvõre, juhib, ei lahustu\n3. KCl – ioonvõre, juhib sulaolekus, lahustub\n1. O2 – molekulvõre, mittepol.kov ei juhi,väga vähe\n2.NH3 – molekulvõre, kov.pol, ei juhi, vees lahustuvus heaväga vähe\nVõrdle teemanti ja grafiiti. teemant ei juhi elektrit grafiit juhib, teemant on kõige tugevam aine Maal, grafiidi üks kiht suht kõva aga kihtide vahel sidemed nõrgad (rabe),\n6. Millised protsessid on ekso- ja endotermilised?\nENDO - Kui protsessis aine jahtub (energiat neeldub. Kui sidemete lõhkumiseks kulub rohkem energiat kui uute moodustamisl eraldub) fotosüntees Elõhkumine>Eloomine H>O LAGUNEMISPROTSESSID\nEKSO - aine soojeneb (energiat eraldub, sidemete loomisel eraldub rohkem energiat kui lõhkumisel kulus) põlemised Elõhkumine<Eloomine H<O LIITUMISREAKTSIOONID\n7. Mis on füüsikalise ja keemilise nähtuse erinevus? Mis on keemiline reaktsioon? Füüsikalises nähtuses võib ainega toimuda mitmesuguseid nähtusi kuid aine ise jääb samaks Keemilises nähtuse tekivad uued ained Keemiline reaktsioon – ainetest uute ainete teke. Lõhutakse esialgsed sidemed ja luuakse uued\n8. Lisaülesanne (arvutusülesanne) – lisapunktide teenimise võimalus.\nkasvmolekulvõre mittepol. Kov. Side O2 kt -196 oC\nkov.pol side H2S kt -60oC\nmadal ktkov.pol side + vesinikside H2O kt +100oC\nMittemolekulaarsed e esinevad tahkete kristallidena\nIoonvõre NaCl st +720oC\nMetallvõre Fe st +1500oC\nAatomvõre C(teemant) st +4200oC\nVees lahustuvad hästi vesiniksidet moodustuvad ained. Ioonsed ained NB!lahustuvustabel, kov.pol halvasti.\nKOVALENTNE MITTEPOLAARSE ERANDIDCH4ja C2H6


Tüüp: Postitustest; Kasutaja: eERuheeRu; märksõna(d):\nLehekülg 1 / 17 1 2 3 4\nTeemad: Ajage lambihaigus pealt ära\nLampvõimendi hakkas mõned päevad tagasi omaloomingulisi helisid tegema kuni selleni välja, et jäi vait ja siis võttis natuke hoogu ja siis tegi natuke häält jälle. Heli on viimasel ajal olnud üldse...\nArvesti ees on mingi tundmatu suurusega korkkaitse > 10A, muud ei ole. Lepingus on kirjas jagatud ressurss 8.66A, lepingut ma ise pole...\nKaevetööd saab ikka ise teha, labidas on käpas. Palomuti peale ei loodaks, aga imesid juhtub.\nViimane EE vend kes käis siin ühte arvestit lahti ühendamas, oli nii tõsise olemisega, et ma ei julgend talle isegi head aega öelda.\nPlommid on peal ja kõik on ok, ma ei viitsi oma 15€...\nTallinna sakstel jah, elektrisüsteemi uuendusele olen ammu juba mõelnud ja isegi EE-lt pakkumist küsinud. Maakatelt tahetakse 10m kaabli vedamise eest 500€, sealhulgas tunnitasu 48€/h ja...\nMul on vaja maandada üks faas, seega peaks piisama ühest vardast? Mul pole teistele faasidele ligipääsu, posti otsast tuleb kolm kaablit, üks mulle, üks ülemise korruse naabrile (üleval korrusel on...\nMajja tuleb posti otsast püstakusse kaabel, milles on kaks soont, püstakust edasi jookseb kahe soonega kaabel vanasse korkkaitsmesse, millest edasi jookseb vanaaegne torus olev...\nTeemad: Esimese lampvõimendi ilu ja valu\nKas Hammondi 125 seeria ei päästaks hädast? Parameetrite järgi nad just hifi pole, aga neil selline omadus olemas, et väljavõtteid kõlari jaoks on mitu ja vastavalt kõlari takistusele peegeldab...\nEDIT: Samas on mul üks [129kbit WMA formaadis] plaat veel, mis on võrreldes praegu kuulatavaga nagu öö ja päev....\nSel nädalavahetusel olen tegelenud kevadtöödega aias, õhtuti olen kuulanud erinevat mussi oma fonoteegist ja mõelnud, et peaks mingi 6F5P stereovariandi valmis tegema, sest kõik kes on külas käinud,...\nTäna jõudsin omadega niikaugele, et enda jaoks on esimene "miil" läbitud, ladusin erinevast kolast ühe prototüübi kokku. Osta.ee-st "sir3tt" käest toitetrafo, arvutitoitekast toitepistik koos...\nKeegi "funky transistor" samalaadse toote valmis...\nKurat, skeemi link ei avane. Minu viga.:mad:\nGoogle otsingulink avaneb? https://www.google.ee/search?q=irfanview&oq=irfanview&aqs=chrome.0.69i59j0j69i60l3j0.3677j0j7&sourceid=chrome&ie=UTF-8\nAlla saab siit laadida:...\nNeid lüüte vahetetakse niimoodi, et lõigatakse lüüdi alumiiniumkorpus pooleks ja joodetakse uus lüüt sisse ja siis teibiga pannakse korpus tagasi kokku ja teibi koht peidetakse ära nt mingi klambri...\nTeemad: Lampvõimendile käivitusviivitus?\nNägin jah, aga mul on üle pika aja tegus nädalavahetus olnud ja tahtsin lihtsalt kogu tulemuse Sinu teemasse välja pursata. :D\nNeedsamad hiina "kellad" on mul ka olemas, tellisin just 10tk ja suht kindel olin, et need näitavad aiateibaid, seega tegin nii, et alguses jootsin...\nTeemad: Radioola kallal nokitsemine\nOlen elus, kuigi eile sain jälle natuke surakat, kui toitelüüte näperdasin. Vahepeal oli palju tegemist tööl ja kodus vaja ka remonti teha. Päevad on läinud pikemaks ja on motti rohkem hobidega...\nTeemad: Telekamängu toide\nMa kunagi ammu kogusin neid katkiseid telekamänge, lootuses, et panen mitmest ühe terve kokku, vist kõigil oli alaldi otsik toitesisendi emase otsiku "servaklemm" ühendatud trükkplaadil maaga. ...\nTeemad: Tarvikute ideed DIY iseehitajale\nKunagi otsisin taga mõningaid pukse, et TDA-kivivõimendi...\nNäitan vasteid 1 kuni 25 414-st


Värv HÕBEDAVÄRVI MUST\nVäga šikid rihmikud täiendavad sarmikalt Sinu suvist välimust! Kitsenahast pealsed on osaliselt pärlmutterja, osaliselt metalse läikega. Kinniseks on elastne pandlaga rihm. Vooder ja polsterdatud sisetald on õhukesest nahast ning välistald elastomeermaterjalist. Stabiilse kontsa kõrgus on ca 5,5 cm.\nONDINE Hinda toodet, märkides vastava arvu tähekesi


Vaikne Laupäev: Jeesus on hauas - e-Kirik\nPosted in Kirikukalender, Suur nädal\nVaikne Laupäev: Jeesus on hauas\nVaikne laupäev on vaikne ootuse päev ja hingamispäev enne ülestõusmispühi. Sel päeval (hingamispäeval) viibis Kristus surmavallas, jüngrid olid aga purunenud lootuste tõttu segaduses.\nAvatud Piibli Ühingu kodulehel on selgitatud päeva tähendust järgmiselt: „Tähistades ülestõusmisaega, ei ole Vaikne Laupäev mingi vaba tühimik tähtsate päevade vahel. Vaid see on päev, kus tuleb silmitsi olla faktiga, et Jeesus on tegelikult ja lõplikult surnud ning maha maetud. Olulisim ei ole mitte see, kuidas Ta suri, vaid selle tõdemuse julm faktilisus. Tema külm keha lebab kangestunult hauas – aga Tema oli ju lihakssaanud Jumal! Meile ei anta luba liikuda liiga kiirelt risti alt tühja haua juurde – kergendatult ohates, et viimaks on kõik jälle korras. Selles kaljuhauas lõppes ja algas kogu inimlik lootus.\nVaikne Laupäev on lootusetute pidupäev; on tähtis päev kõigile neile, kellel kõik variandid on otsa saanud ning kes pika võitluse järel ei saa enam midagi teha. Nii nagu nood naised, saavad sellised inimesed vaid oodata ja vaadata, olles täiesti sõltuvad imest, mida vajavad. Nad sooritavad võitlusvalmilt selle vähese, mis nende meelevallas on teha – nii nagu Joosep, aga ikkagi lõpeb kogu see lugu hauas. Vaadates Vaiksele Laupäevale ülestõusmispühade poolt, näeme, kui täielikul määral on too päev sõltuv sellest, kas Jumal tuleb appi. Kogu meie lootus on üksnes veel Temal.\nNii ei saa me muud kui usaldame Teda, kes sisenes surma, kõige lootuse viimsesse lõppu. Ja isegi kui meie praegune elu peaks peegeldama just sellist Vaikset Laupäeva, võime ikkagi oodata lootuses. Pühapäev on saabumas!“\nVaikne laupäev, peapiiskop Urmas Viilma Facebooki leht\nIssand läks alla surmavalda (muistne Vaikse Laupäeva jutlus Põlva koguduse kodulehel)\n← Urmas Viilma: kolm kurjategijat Kolgatal\nOve Sander: valu ja traagika vahetu kogemine võiks meid juhatada ülestõusmise rõõmu kirkusele →\neriolukord Enn Auksmann Peapiiskop Urmas Viilma Ove Sander Kristjan Luhamets EELK Usuteaduse Instituut Usuteaduse Instituut Koguduse lugu Pereraadio Jaan Tammsalu Vaimulike konverents Eesti Kirik Tartu Pauluse kogudus kirikuelu Tallinna Toompea Kaarli kogudus Tallinna Jaani kogudus Andres Põder koroonaviirus Katri Aaslav-Tepandi Jaan Lahe Toomas Paul Taevas tuleb appi! Anti Toplaan Piibel Eesti Kirikute Nõukogu Tallinna toomkirik kirikumuusika COVID-19 Tartu Maarja kirik Kirikukogu misjon Kirikukalender Urmas Nagel Annely Neame Kirikufond Tartu Maarja kogudus Urmas Viilma Piiskop Tiit Salumäe Tallinna Jaani kirik jõulud Arne Hiob diakoonia Tiit Salumäe EELK Misjonikeskus kirikuaasta


Värbamises on oluline kiirus, kohalolek ja müümise oskus - ManpowerManpower\nOsalesime eile Excellence koolitus- ja arenduskeskuse värbamiskonverentsill, kus erinevate ettevõtete juhid ja personalijuhid rääkisid muutustest värbamises ja nii tööandja kui kandideerija ootustest üksteisele.\nVärbamine on viimastel aastatel väga palju muutunud. Märksõnad, mis värbamisprotsessi täna iseloomustavad on kiirus, aktiivsus ja müük.\nUus põlvkond tahab kõike kiiresti ja kohe. Aga nagu ka ettekannetest selgus, võtab keskmine värbamisprotsess siiski aega kuni 8 nädalat. Peaks olema palju kiirem.\nAktiivsus tähendab seda, et värbaja peab olema aktiivne ja ise kohal seal, kus potentsiaalsed kandidaadid on. Hea müügijuhi värbamisel peaks osalema müügipersonalile mõeldud seminaridel ning kasutama olemasoleva müügijuhi võrgustikku. IT arendajate värbamiseks tuleb olla pildis neile mõeldud hackathon´idel, sponsoreerida neile mõeldud üritusi. Olla kohal ja uurida, mis neile huvi pakub.\nJa kui olete saanud kontakti, siis tuleb osata end müüa. Müüa oma ettevõtet. See on asi, mida ka Manpoweris oma klientidele pidevalt selgitame. Juhil ja värbajal peab olema kohe vastus sellele, miks keegi peaks just nende ettevõttes töötama. Mida nad saavad pakkuda ühele heale spetsialistile, kes nende juurde tööle tuleb. Ja ärge arvake, et kõige olulisem on palk ja boonuspakett. See võib olla hoopis paindlik tööaeg, väga uuenduslikud ja head töövahendid või võimalus muuta maailma.\nNii mõneski valdkonnas on ammu möödas aeg, kus piisas kuulutuse lisamisest tööportaali ja vestlusel paluti kandidaadil oma motivatsiooni tõestada. Nüüd peavad mõlemad pooled olema aktiivsed ja valmis end müüma.


Tööintervjuude tüübid / Inimressursid | Psühholoogia, filosoofia ja elu mõtlemine.\nEttevõtte valikuprotsessi saab integreerida erinevat tüüpi testidega, mille eesmärk on valida selle kandidaadi valik, kes täidab selle tööülesandeid. Iga professionaal omandab suurema enesekindluse seda tüüpi dünaamika ületamisel oma kogemustest. ¿Mis on erinevad tööintervjuu? Psühholoogia-Online loendame, millised on valimisprotsessis kõige sagedasemad.\nSamuti võite olla huvitatud: Tööintervjuu indeksi tugevused ja nõrkused\nTööintervjuu telefoni teel\n1. Tööintervjuu telefoni teel\nTeabeväljak, mille kaudu vestlus, mille keskused vestluses sellist tüüpi intervjuus toimub, on telefoniliin. Seda tüüpi intervjuus ei ole kehakeele kaudu edastatud teave olemas, vaid see, mis osa sõnadest ja häält. Seda tüüpi test on tavaliselt lühiajaline.\n2. Individuaalne tööintervjuu\nSee intervjuu, kus kandidaat läheb firma poole, et kohtuda intervjueerijaga. Intervjuu läbiviija küsib kandidaate oma akadeemilisest ja kutsealasest elust, et süvendada õppekava tundmist, jälgides alati talendi valikut, lähtudes sellele tööle antud pädevusdiagnoosist..\nSeda tüüpi tööintervjuul saadab kandidaat enda kohta oma verbaalse ja kehakeelse informatsiooni. Avasta siin mitteverbaalse suhtluse tüübid.\n3. Rühma tööintervjuu\nErinevate intervjuude tüüpide eristamine sõltuvalt osalejate arvust ei pruugi olla ainult individuaalne, vaid ka rühm. Sel juhul, küsitleja tõstatab küsimusi kontekstis kus on kohal erinevad kandidaadid. See loob konkreetse tunnuse, mis võimaldab olukorrast lähtuvalt ka vastutaval isikul jälgida, kuidas kandidaadid suhtlevad teistega.\n4. Struktureeritud tööintervjuu\nSelle skeemi alusel personalivaliku protsessi raames läbiviidud intervjuud algavad a fikseeritud küsimuste loetelu mis on tehtud erinevatele kandidaatidele, kes valivad selle töökoha. Seda tüüpi jada omadused erinevad intervjuu omadest, mis ei ole eelnevalt vabas intervjuus eelnevalt kindlaks määratud, mis järgib paindlikumat rütmi. Sellise tööintervjuu puhul võivad küsimustikud olla personali valimise Zulligeri testina.\n5. Paneeli tööintervjuu\nRühmavestlusel kohtub intervjueerija mitme kandidaadiga või individuaalses intervjuus, üks kandidaat saab küsitluse eest vastutava isiku küsimusi, seda tüüpi testis. vastab mitmete küsitlejate küsimustele. Seda tüüpi test ei ole valikuprotsessis individuaalse intervjuuga võrreldes sagedane, kuid see on võimalik.\nSelle lähenemine võimaldab ettevõttel saada rohkem teavet kandidaadi kohta erinevate inimressursside osalejate tähelepanekutest, kes annavad tagasisidet.\n6. Tensioni intervjuu\nVõib juhtuda, et ettevõte valib isiku tööks, kus see peab olema juhtida keerulisi olukordi rahulikult. Mõnikord kasutavad ettevõtted pingutusintervjuu, et teada saada, milline on kandidaadi vastus, näiteks kui nad puutuvad kokku stressiolukordadega. See tähendab, et tegemist on intervjuudega, millel on situatsiooniline iseloom ja mis ületavad kandidaadi enda enda sõnul kogemusintervjuu kogemuse jälgitavat vastasseisu..\nSellise õhkkonna loomine on intervjuu eesmärk selle loomisest alates, see tähendab, et valiku tegemisel on selle katse valikuline motivatsioon. Selleks võib küsitleja esitada küsimused harimatu või sõbraliku tooniga. Intervjuu ajal kandidaadi peamine tunne on ebamugavustunne. Kuigi intervjueerija suudab seda sõna ka sõnade kaudu pikendada, võib ta seda kauem vaikida.\nKui tööintervjuu hõlmab alati väljumist tavapärasest mugavuspiirkonnast, katkeb seda tüüpi test veelgi eeldatava mugavustsooniga.\nLõpuks räägime selles artiklis tööintervjuude liikidest online-intervjuust.\nUued tehnoloogiad on avanud ukse uusi kommunikatsioonitehnoloogiaid. Individuaalse intervjuu olemust saab tõlkida kontekstiks, mis erineb näost näkku stsenaariumist, eriti seda saab arendada veebivestluse kaudu. Seda tüüpi testide omaduste tõttu on see intervjuu eriti soovitatav, kui kandidaat elab teises linnas.\nSeda tüüpi sidevahendid ei ole mitte ainult tugevad, vaid ka nõrgad küljed. Näiteks võib Interneti-ühenduses tekkida tehnilisi vigu.\nKvalifitseerimisprotsessis, et saada ettevõttes tööd, võib kandidaat teha mitmeid neid teste.\nKui soovite lugeda rohkem sarnaseid artikleid Tööintervjuude tüübid, soovitame sisestada meie inimressursside kategooriasse.\n« Vananemise liigid (esmane, teisese ja kolmanda taseme) Ettevõtete liigid, nende omadused ja töövaldkonnad »


Andmekogumisvahendid - Euroopa Komisjon\nAndmete kogumine Tools\nEesmärgiga pakkuda kvaliteetseid ja täielikult võrreldavaid andmeid, arendab komisjon aktiivselt ELi tervishoiu teabesüsteemi, täiustades tervishoiualast aruandlust English (en) .\nEuroopa terviseuuringute süsteem (EHSS) English (en) annab pildi eurooplaste tervisest, lisades objektiivsetele tervisenäitajatele subjektiivse mõõtme.\nNad pakuvad olulist teavet tervishoiualase tegevuse planeerimiseks ja tervise edendamiseks, mida ei ole ühelgi muul viisil võimalik saada. Komisjon töötab välja Euroopa tervise kontrolluuringut English (en) .\nHaiglate tegevust käsitleva teabe kogumissüsteem English (en) sisaldab peamiselt haiglatest väljakirjutamise statistikat.\nEsimene samm oli haigusregistrite täiustamine English (en) , järgmiseks sammuks on haigusregistrite Euroopa võrgustiku rajamine.


Kuller tõi mu uue voodi maja ette, aga tuppaviimisega ei aita. Mis nüüd saab?! | Kodugeenius\nKuller tõi mu uue voodi maja ette, aga tuppaviimisega ei aita. Mis nüüd saab?!\n7. nov. 2019 kell&nbsp17:16\nTahaks uut mööblit, aga kuller ei aita.Foto: Pexels\nKes vähegi mööbli ostmisega kokku on puutunud, see teab, et sageli toimetab ostetud kauba koju kuller. Kes toob selle küll maja ette, aga mitte kriipsugi kaugemale. Mis sa seal oma voodi või diivaniga edasi peale hakkad, on juba sinu asi.\nKui oled väga hea veenmisoskusega, võib juhtuda, et kuller erandkorras halastab sulle ja aitab raske mööblieseme tuppa ära vinnata. Aga kui elad näiteks liftita kortermaja kõrgeimal korrusel, võib ka kõige heasüdamlikum inimene su abistamisest käed heaga puhtaks pühkida. Nii et panustada sellele ei maksa.\nMis siis saab? Sarnase küsimuse ees seisab praegu üks kodusisustaja, kel vaja oma viienda korruse korterisse saada kaheinimese voodi. Pea kõik kauplused, kelle poole ta ostusooviga on pöördunud, on andnud teada, et voodi tuuakse ainult maja ette ja edasi peab ostja ise toime tulema.\nKüsisime paarilt mööblipoelt, kuidas selline asi täpsemalt mõeldud on ja mida peab inimene tegema juhul, kui tema ostetud mööblitükk on selleks liiga raske, et see omade jõududega korterisse ära tassida.\nUus voodi oleks nii mõnus, aga tuppa seda kuidagi ei saa. Foto: Pexels\nMargit Pilden Common Mööbliärist:\nTõepoolest on tegemist reaalse murega ning oleme enda igapäevatöös sarnaste olukordadega aeg-ajalt kokku puutunud.\nCommon.ee e-poe transporditingimustes on küll kirjas, et “Suuremõõtmelised saadetised (nt diivan, madrats) ning pakend reaalkaaluga üle 30 kg toimetatakse välisukseni.”, kuid sellest hoolimata ei ole me jätnud lahenduseta ühtegi klienti, kes sarnase murega meie poole pöördunud on.\nTuppaveo piirnagud ja tingimused tulevad meie peamise kullerteenuste pakkuja Omniva poolt ette nähtud tingimustest.\nOmniva Kuller Pluss teenusetingimused näevad ette, et:\nSaadetis reaalkaaluga kuni 30 kilogrammi ning mille mõõtmed ei ületa kullerpaki mõõtmeid (pikim külg maksimaalselt 2,5 m ning kõrguse ja põhja ümbermõõdu summa maksimaalselt 3,0 m) toimetatakse Saaja elu- või asukoha ukseni. Saadetis, mis ületab kullerpaki maksimaalseid mõõtmeid ja/või reaalkaalu, toimetatakse põhiteenuse raames laadimiskohast laadimiskohani.\nOmniva pakub ka lisatasu eest “Toome tuppa” teenust. See on lisateenus, mille raames toimetatakse suuremõõtmeline saadetis reaalkaaluga kuni 80 kg saaja siseruumidesse. Küll aga voodi ja diivani puhul võib toote reaalkaal ületada 80 kg piiri ning sellisel juhul me antud teenust pakkuda ei saa.\n(Rohkem infot Omniva kullerteenuste tingimuste kohta leiab siit: https://www.omniva.ee/public/files/failid/tingimused-pakk-kullerteenus-est-ee-2018.pdf )\nNäiteks diivan võib olla liiga raske ja siis kuller seda tuppa tuua ei aita. Foto: Pixabay\nKui aga meie poole on pöördunud klient, kellel tõepoolest ei ole võimalik ise ega kellegi abiga suuremõõtmelist kaupa sedasi vastu võtta, oleme saatnud hinnapäringuid erinevatele veoteenuste pakkujatele. See on aga hästi individuaalne ning veo hind sõltub palju täpsest tarneaadressist, korrusest ja just ka sellest, kas majas on lift või ei.\nKindlasti ei jää sarnase kaubaveo hind ka meie tavahinnakirja raamesse ning niipea kui oleme saanud neljalt-viielt partnerilt pakkumised, edastame kliendile neist soodaima või vastavalt olukorrale sobivaima (näiteks soovib klient kindlal ajal kauba kätte saada).\nKuna antud vedudele ei ole võimalik fikseeritud hinda määrata ja need on hästi objektipõhised, siis antud teenust me enda e-poes välja ei reklaami.\nSeega meiepoolne lahendust suuremõõtmeliste ja raskekaaluliste toodete ostmisel, on pöörduda common.ee klienditeeninduse poole ning uurida eelnevalt veo hinda. Ükskli klient meil selle pärast kaubata ei ole jäänud. Samuti soovime võrdleva pakkumisena ka kliendil ise saata hinnapäringiud erinevatele transporditeenuse pakkujatele.\nParaku on Eesti kullerteenust pakkuvad ettevõtted mehitatud ühe mehega, ainult autojuht. Täna pakub Aatrium Sisustuskaubamaja AS tuppatoomise teenust Tallinnas ja Harjumaal. Otsime aktiivselt mõstliku hinna ja kvaliteediga transpordi ettevõtet, kes on mehitatud kahe mehega.\nKokkuvõttes on nii, et kui tellimuse tegemine jääks ära vaid põhjusel, et pole võimalik leida lahendust mööbli tuppatoomisele, tasub sellest kindlasti kaupluses teenindajale rääkida: võimalik, et neil siiski leidub olukorrale lahendus või nad vähemasti aitavad seda otsida. Arvestada tuleb aga tõenäoliselt sellega, et lisaliigutuste eest tuleb välja käia ka lisaraha.\nKui seda lahendust ei leidu ja ei leidu ka vabu sõpru, kes tuleks ja mööbli tassimisel aitaks, on alati võimalik lisaks kaupluse pakutavale kullerile tellida kolimisteenuse kaudu mehed, kes mööbli tuppa ära toovad ja õigesse kohta paika panevad.