Poslao: 16 Okt 2014 19:22\n5Ovo se svidja korisnicima: zixo, Mercury, comi_pfc, Sim.a, voja64\nNapad je najavio novo doba, doba ratovanja robotima. Upotreba letelica bez posade može se pratiti unazad do vremena pre Drugog svetskog rata. Prvi pokušaji sa letelicama bez posade izvedeni su 1917. godine u vidu eksperimenata sa radio upravljanjem i inercijalnom navigacijom. Prve primenljive letelice korišćene su kao mete u obuci nišandžija protivavionske artiljerije. U toku Drugog svetskog rata načinjeni su prvi napori da se bespilotna letelica upotrebi u borbi, ali je ta tehnologija evoluirala uglavnom u pravcu vodjenja vodjenih raketa. Do pedesetih godina, letelice su adaptirane za izvodjenje izvidjačkih misija, što će u narednih pola veka biti i njihova primarna misija. Prva masovna upotreba bespilotnih letelica se desila tokom rata u Vijetnamu, kada su bespilotne letelice izvršile hiljade špijunskih misija koje su bile prerizične za avione sa posadom. Sa dolaskom nove tehnologije, kao što je digitalna kamera, satelitska navigacija i mikroprocesori, mogućnosti bespilotnih letelica su strašno narasle. Broj tipova letelica je takodje narastao, od mini bespilotnih letelica do letelica raspna krila jednakom rasponu krila kod džambo džetova.\nMogućnosti bespilotnih letelica su toliko narasle da se mnoga ratna vazduhoplovstva pitaju hoće li bespilotne letelice u potpunosti zameniti letelice sa ljudskom posadom. Uprkos svojim prednostima, letelice - roboti su još uvek u stadijumu novorodjenčeta.\nDaljinski upravljana letelica prvi put se pojavila u Prvom svetskom ratu, ali ti počeci nisu imali velikog uspeha jer je dostupna tehnologija vodjenja bila primitivna. Da bi se daljinski upravljalo letelicom, bila je potrebna neka vrsta sistema upravljanja letenjem kao zamena za pilota. U to vreme, bespilotne letelice i vodjene rakete su bile blisko povezane, jer su izazovi u upravljanju letom suštinski bili isti – i kod aviona i koda rakete. Vodjene rakete su se od bespilotnihi letelica razlikovale u jednom: bespilotne letelice su konstruisane da se nakon misije vrate, dok rakete eksplodiraju kada pogode cilj.\nAmerički pronalazač Elmer Speri (Elmer Sperry) je 1909. godine započeo radove na konstruisanju žiroskopskih uredjaja pomoću kojih bi kontrolisao stabilnost letelice u letu, što se smatra pretečom modernih inercijalnih navigacijskih sistema. Američka mornarica je pokazala odredjena interesovanja kako bi konstruisala „vazdušno torpedo“ – preteču modernih krstarećih raketa. Kako bi usasvršii preciznost vazdušnog torpeda izvan vrlo ograničenih sposobnosti prvih žiroskopa, kompanija Western Electric je razvila sistem radio upravljanja. Ove dve tehnologije, inercijalna navigacija i radio upravljanje, će formirati jezgro razvoja daljinski upravljivih letelica za narednih 80 godina. Prvi let Curtiss- Sperryjevog vazdušnog torpeda je izveden decembra 1917. godine. Armijsko vazduhoplovstvo SAD je finansiralo suparnika – Liberty Eagle Aerial Torpedo, koje je razvio Čarls Ketering (Charles Kettering). U Britaniji, kompanije Sopwith, De Havilland i Royal Aircraft Factory su započele slične programe, ali ni jedan prototip nije bio uspešan. Do 1918. godine postalo je jasno da tehnologijom tog doba nije moguće konstruisati pouzdano vodjeno oružje, tako da su programi razvoja zaustavljeni. Medjutim, i američka i britanska mornarica su shvatile da daljinski upravljana letelica može da služi kao realistična meta za nišandžije protivavionskih topova. Kao rezultat, ovakve mete su postale osnovna forma bespilotnih letelica u sledećih skoro pola veka.\nRazvoj bespilotnih letelica u vremenu izmedju dva svetska rata većim delom je bio skoncentrisan na primitivne vodjene rakete i bespilotne letelice – mete.\nKompanija Royal Aircraft Establishment je započela probne letove svoje letelice – mete RAE 1921 u toku 1922. godine da bi je potom adaptirali u vazduhoplovno torpedo oznake Larynx. Dve godine ranije, američka vojska je započela finansiranje projekta pod imenom Messenger, kako bi razvili jeftinu letelicu koja bi se mogla koristitit za prenoss poruka izmedju komandi. Kao futuristički zaokret od ovog programa, američka vojska je tražila od Sperija da razvije verziju zvanu MAT (Messenger Aerial Torpedo), koja bi bila upravljana daljinski, letela od jednog štaba do drugog. Testovi su sprovodjeni počevši od 1920. godine, a unapredjenja su ugradjivana postepeno. Iako je predstavljao značajan napredak u istoriji vazduhoplovne navigacijske tehnologije, MAT koncept nije zaživeo, tako da je finansiranje ovog projekta okončano 1926. godine. Britanska kraljevska mornarica je bila jedan od ranih obožavalaca letelica – meta, prvo koristeći upravljivu Fairey Queen 1933. godine a potom kupivši preko 400 komada DH 82 B Queen Bee. Ove letelice su korišćene od 1934. do 1943. godine, a bile su bazirane na sveprisutnim dvokrilnim avionima Tiger Moth. Upotreba letelica – meta u SAD se pojavila iz hobi industrije tridesetih godina sa Redžinaldom Denijem i njegovom Radioplane Company. Deni je iskoristio svoje iskustvo u konstruisanju daljinski upravljivih modela aviona sa konstruiše svoj Radioplane-1 (RP-1), ali američke oružane snage nisu pokazale interesovanje sve do 1939. godine. Tokom Drugog svetskog rata proizvedeno je 15 374 primeraka različitih letelica, modela od RP-4 do RP-18. Unapredjena veerzija, RP-19/0 Q-19 se pojavila 1946. godine i do 1984. godine proizvedeno je preko 48 000 primeraka. Kompanija Northrop je 1952. godine kupila kompaniju Radioplane i formirala jezgro jedne od najuspešnijih kompanija za proizvodnju bespilotnih letelica.\nU Nemačkoj, dr Fric Gozlau (Fritz Gosslau) iz kompanije Argus Motor Works je za potrebe obuke protivavionskih jedinica razvio letelicu – metu tipa FZG-43 (Flakzielgerat 43). Oktobra 1943. godine Argus je predložio revolucionarnije rešenje koristeći veću radio upravljivu letelicu nazvanu Fernfeuer. Mogla je da ponese 1000 kg bombi i bila bi upravljana iz letelice istog tipa – ali sa posadom. Nakon odbacivanja bombe, Fernfeuer bi se vratio u bazu. Iako je nemačko vazduhoplovstvo ignorisalo ovaj projekt, ovaj program je položio temelje za FZG-76, poznatiu kao V-1.\nPrve jurišne letelice\nKrajem tridesetih godina američka mornarica je nastavila sa eksperimentima na većim letelicama – metama. Ove letelice su marta 1941. godine rasporedjene u 5. eskadrilu u Kejp Meju u Nju Džersiju, sa ciljem obučavanja nišandžija PA topova. Komandir eksadrile, poručnik Robert Džons je sugerisao da se ove letelice upotrebe za napad na protivničke lovce, što je kasnije dovelo do programa razvoja PAR Gorgon. U medjuvremenu, mornarica je finansirala alternativne tehnologije upravljanja letom i navigacije, uključujući RCA televizijsku kameru i sistem radarskog vodjenja. Ovaj napredak je omogućio mnogo preciznije vodjenje letelice, tako da je 1941. godine započet program razvoja jurišne letelice. One su se mogle koristiti ili kao vodjene rakete ili kao naoružana bespilotna letelica, odbacujući ubojno sredstvo i potom vrativši se u bazu. Mornarica je naručila proizvodnju prve jurišne letelice tipa TDN-1 marta 1942. godine. Kako su bile skupe, mornarica je želela jednostavniju i jeftiniju letelicu, koja se proizvodila u kompaniji Interstate Aviation pod oznakom TDR-1. Sa 18 eskadrila jurišnih letelica i 162 upravljačka aviona TBF Avenger, mornarica je isplanirala tajnu operaciju kodnog naziva „Option“. Ovaj ambiciozan plan je pažljivo planiran, i marta 1944. godine, dve specijalne vazduhoplovne grupe su prebačene na pacifičko ratište radi demonstriranja svojih sposobnosti. U početku, letelice tipa TDR-1 su septembra 1944. godine upotrebljavane kao vodjene rakete, ulećući u japanske bunkere i artiljerijske položaje. U UCAV konfiguraciji su prvi put upotrebljene 19. oktobra 1944. godine ispuštajući bombe na ciljeve na ostrvu Balale južno od Bougainvilla. One nisu bile UCAV u smislu današnjih UCAV, jer nisu imale mogućnost povratka u bazu. Mornarica nije bila impresionirana rezultatima, iako je sličan koncept testiran u Koreji korišćenjem radio upravljanim lovačkim avionima Hellcat.\nVećim delom Drugog svetskog rata, postojala je vrlo bliska veza izmedju razvoja ranih vodjenih raketa i različitih tipova letelica – meta i jurišnih letelica. Nekoliko zemalja je razvilo radio upravljive boimbardere koji su imali zadatak da pogode visoko vredne mete: Amerikanci su razvijali program Aphrodite, Nemci Mistel, a Italijani Assalto Radioguidato. Drugi svetski rat je potakao i razvoj prvih vodjenih raketa kao što je nemačka vodjena bomba Fritz-X, protivbrodska raketa Hs-293 i američka protivbrodska raketa Bat.\nRoboti špijuni Hladnog rata\nTokom pedesetih godina, bespilotne letelice su većim delom bile korišćene za obuku posluga protivavionskih topova u nišanjenju i praćenju ciljeva, ali je veći deo razvoja bio fokusiran na razvoj novih tehnologija vodjenih raketa. Sredinom pedesetih godina američka vojska je počela da pokazuje interesovanje u modifikovanju letelica- meta u smeru opremanja kamerama, a sve da bi one mogle da izvršavaju zadatke izvidjanja bojišta. Prva od njih bila je letelica SD-1 (Surveilance Drone 1), bazirna na letelici – meti tipa RP-71. Na nju je mogla da se montira dnevna kamera KA-20A kapaciteta 95 fotografija ili IC noćna kamera KA-39A kapaciteta 10 fotografija. Letelica SD-1 je lansirana pomoću RATO raketa i praćena je radarom, dok je pilot-operater upravljao njome putem radio komandi. Let je trajao 30 minuta. Nakon završetka zadatka letelica se vraćala nazad u bazu, a prizemljivala se pomoću padobrana. Letelica, zajedno sa opremom, je ponela zvaničnu oznaku ANIUSD-1 i smatra se prvom uspešnom izvidjačkom bespilotnom letelicom. Proizvedeno ihi je 1445 komada i nalazila se u naoružanju od 1959. do 1966. godine. Britanske oružane snage su je uvele u naoružanje pod imenom Observer.\nProgram USD-1 je praćen vrlo ambicioznim projektom koji je kao rezultat trebao da da sofisitciranije izvidjačke bespilotne letelice, ali je većina do sredine šezdesetih godina otkazana usled tehničkih problema ili visoke cene. Jedan od glavnih nedostataka ovog programa bilo je predugo vreme potrebno za obradu prikupljenih obaveštajnih podataka. Nakon sletanja letelice, kamera se vadila a film iz nje je podvrgavan procesu razvijanja. Ova procedura je mogla biti prihvatljiva kada je u pitanju izvidjanje fiksnih, strateških ciljeva kao što su fabrike, ali u slučajevima tipičnih vojnih ciljeva kakvi su tenkovske jedinice ili lanseri taktičkih raketa, ovaj proces bio je predug. Za vreme od snimanja do razvijan ja i distribuiranja snimka, jedinica bi se verovatno pomerila tako dabi i podatak dobijen na ovaj način postao nepravovremen. Dok su TV kamere rešile taj problem pružanjem slike u realnom vremenu, rane TV kamere su bile preglomazne. Američko ratno vazduhoplovstvo je pokretalo nekoliko programa za razvoj izvidjačkih bespilotnih letelica, uključujućii Northropov B-67 Crossbow, ali bez uspeha. Razlog neuspeha leži u visokoj ceni koštanja. Početkom pedesetih godina, USAF je takodje započeo ispitivanje letelica u svrhu njihove upotrebe kao mamaca za sovjetske lovce i protivavionske rakete. Nakon ispitivanja letelice Convair GM-71 Buck Duck i Fairchildovog SM-73 Blue Goose, prva letelica - mamac koja je ušla u naoružanje bila je GAM-72 Quail firme McDonnell Douglas 1961. godine. To je bila mala bespilotna letelica na mlazni pogon koja se lansirala sa aviona B-52. Proizvedeno ih je oko 600 komada i nalazili su se u naoružanju do 1972. godine, do kada su Sovjeti unapredili radarsku tehnologiju do te mere da ovi mamci nisu više bili efikasni.\nObaranje špijunskog aviona U-2 iznad Sovjetskog Saveza maja 1960. godine dramatično je promenio interesovanja SAD u oblasti bespilotnih letelica, a sve zarad izbegavanja političkih neprilika prilikom hvatanja pilota. Kao odgovor na ove zahteve pokrenuta su dva programa. Program vazduhoplovstva je nosio naziv SPA (Special Purpose Aircraft), dok je CIA imala svoj program oznake D-21 baziran na široko upotrebljavanom Ryan Firebee. Rajan je još 1959. godine promovisao ideju izvidjačke verzije letelice, ali je bilo potrebno oboriti U-2 da bi se vazduhoplovstvo zainteresovalo. U leto 1960. godine Rajan je započeo gradnju specijalne verzije letelice Firebee, koja je trebala da ima manji radarski odraz, povećan radijus leta i savremenije upravljanje letom. Manjak novca je odložio razvoj programa, ali je obaranje U-2 iz sastava USAF-a tokom Kubanske krize u jesen 1962. godine ubrzalo stvar. Nakon ispitivanja četiri letelice Ryan 147A, USAF je nastavio sa usavršenom verzijom oznake 147B, koja je imala veći raspon krila. Ovo je bio samo početak cele familije izvidjačkih letelice Firebee. Sovjetska protivavionska raketa SA-2 vidjena je kao ozbiljna pretnja, tak oda je model 147D specijalno napravljena sa ciljem da pomogne u odgonetanju tajni sovjetskog raketnog sistema. U ovu letelicu je ugradjena posebna oprema za ELINT kako bi prikupljala signale sa sistema vodjenja rakete SA-2. Iz bezbednosnih razloga, letelica je pre nego što je uvedena u naoružanje, preimenovana u „Lightning Bug“.\n„Svici“ iznad Vijetnama\nNakon što je kinesko ratno vazduhoplovstvo oborilo više špijunskih aviona U-2 iznad Kine, ovaj region je postao prvo područje gde su upotrebljene bespilotne letelice „Lightning Bug“. Prvih pet misija je izvršeno iznad Kine početkom septembra 1964. godine, od kojih su dve bile uspešne. Iako je više misija izvršeno iznad Kine, većina „svitaca“ je usmereno ka novom području kada je rat u Vijetnamu krenuo da se zahuktava. Leteći na velikiim visinama, bespilotne letelice nisu bile baš efikasne tokom sezone monsuna jer je tada većina ciljeva bila prekrivena oblacima. Kao odgovor, proizvedena je letelica za let na malim visinama. oznake Ryan 147J.\nBespilotne letelice iz sastava 100. vinga za strategijska izvidjanja američkog ratnog vazduhoplovstva su započele svoje misije iznad Severnog Vijetnama krajem 1965. godine. Njihov prvi veliki uspeh postignut je 13. februara 1966. godine kada je Ryan 147E uspeo da otkrije signal komandnog linka rakete SA-2.\nZa vreme rata u Vijetnamu razvijeno je 23 verzija „svitaca“ uključujući verzije za izvidjanje noću, SIGINT verziju i verziju sa ometačem radara. U periodu od 1964. do 1974. godine 1016 letelica je izvršilo 3 435 letova iznad Kine, Severnog Vijetnama i Severne Koreje. Izgubljeno je 544 letelica, od čega 1/3 otpada na mehaničke probleme dok su ostale oborene dejstvom protivavionske artiljerije i lovačke avijacije. Prema nekim izvorima, neke od bespilotnih letelica su zaslužne za obaranjenekoliko severno vijetnamskih lovaca MiG-21, medju koje se ubraja i obaranje MiG-a vijetnamskom raketom koja je promašila bespilotnu letelicu. Posluge vijetnamskih protivavioskih raketnih sistema SA-2 tvrdile su da su oborile 130 bespilotnih letelica „Lightning Bug“, dok su piloti tvrdili da du migovima oborili 11 letelica. Životni vek bespilotne letelice na nebu iznad Vijetnama bio je svega 2,5 letova, mada Amerikanci tvrde da je tačan podatak 7,3 letova. Rekorder je bila bespilotna letelica tipa Model 147S, nazvana „Tom Cat“ koja je iza sebe imala 68 letova pre nego što je izgubljena 25. septembra 1974. godine. Rat u Vijetnamu predstavlja prvi oružani sukob gde su masovno korišćene bespilotne letelice.\nDruga letelica razvijena tokom ovg perioda bila je jedna od najtajnijih projekata svog vremena – i jedna od najsofisticiranijih. Lokidov Skunk Works je za potrebe CIA razvio špijunski avion A-12. To je bila supersonična zamena za avion U-2. Postalo je jasno da je napredak sovjetskih protivavionskih raketa u mnogome otežao američkim pilotima boravak iznad SSSR-a i Kine. Kao rezultat toga, CIA je angažovala Lokid da započne rad na izvidjačkoj letelici Tagboard, koja se bazirala na tehnologiji aviona A-12. Modifikovana verzija A-12 koja je nosila i lansirala bespilotnu letelicu nazvana je M-21, dok je sama bespilotna letelica nosila oznaku D-21: „M“ za „majku“ (mother), „D“ za „kćer“ (daughter). D-21 je mogla da postigne brzine veće od 3 Maha i imala je dolet od oko 3450 milja. Za razliku od ostalih bespilotnih letelica tog vremena, D-21 nije imala mogućnost povratka u bazu, već je odbacivala podvesnik sa kamerom u more koju bi kasnije pokupio neki od američkih brodova.\nPrvi probni let izveden je 5. marta 1966. godine. Treći probni let, održan 30. jula 1966. godine, doveo je do sudara izmedju M-21 i letelice zbog čega su izgubljene obe letelice i jedan član posade. Kaoi glavni krivac nesreće pojavio se načiin lansiranja letelice sa aviona – nosača. Opasnost ovakvog načina lansiranja letelice doveo je do zamene nosača letelice bombarderom B-52H, dok se bespilotna letelica lansirala sa konvencionalnog piona pod krilom bombardera. Nakon nekoliko neuspešnih testova, 16. juna 1968. godine je izveden prvi uspešan let. Prva borbena misija je realizovana 9. novembra 1969. godine, sa ciljem izvidjanja poligona za nuklearna ispitivanja u Lop Noru. Iako je D-21B izvršio svoju misiju iznad Lap Nora, nije uspeo da se vrati i srušio se u Mongoliji. Druga misija, 16. decembra 1970. godine, bila je uspešna sve do poslednje faze misije kada letelica nije uspela da odbaci podvesnik sa kamerom. Treća misija, 4. marta 1971. godine, bila je, da kažemo, vrlo frustrirajuća po Amerikance. Letelica je završila sa izvidjanjem i uspešno odbacila podvesnik sa kamerom; na nesreću, razarač koji je trebao da pokupi kameru prešao je preko nje i potopio je. Četvrta i poslednja misija, 20. marta 1971. godine, propala je u fazi prilaska mestu za odbacivanje podvesnika sa kamerom, kada je oborena. Program je otkazan iz više razloga, medju kojima su navedeni i tehnički problemi sa letelicama, drugačiji američki pristup Kini i naarastajuće sposobnosti američkih špijunskih satelita.\nPedesetih godina, američka ratna mornarica je nabavila prvu helikoptersku jurišnu bespilotnu letelicu, oznake QH50 DASH (drone antisubmarine helicopter). QH-50 je bila bazirana na ranijoj konstrukciji helikoptera kompanije Gyrodyne. Američka mornarica je započela razmatranja mogućnosti upotrebe ovakvog helikoptera za nošenje protivpodmorničkih torpeda. Moderni sonari na razaračima su otkrivali podmornice na daljinama preko 20 milja, što je bilo van dometa oružja kojima je raspolagao razarač, tak oda je u tom segmentu mornarica videla upotrebu helikoptera. QH-50 prvi let obavlja 12. avgusta 1960. godine, a tri godine kasnije dolazi na razarače. Do 1969. godine proizvedeno je oko 810 letelica QH-50 i bili su ukrcani na 240 američkih razarača. Drugi veliki korisnik ovih helikoptera bile su japanske pomorske odbrambene snage, koje su raspolagale sa 24 letelica QH-50. U toku službe u američkoj mornairci, ove letelice se nisu koristile samo za protivpodmorničku borbu, već su se pokazale kao korisne i na zadacima izvidjanja, korekcije artiljerijske vatre, polaganja dimne zavese itd. Tokom rata u Vijetnamu, neke od QH-50 subile opremljene video kamerama i korišćene za misije izvidjanja u artiljeriji. Ugradjivani su i napredniiji senzori koji su omogućavali izvidjanje noću. To su verzije Nite Panther i Nite Gazelle. Ugradnja svih ovih senzora oogućila je da se QH-50 naoruža automatskim topom, bacačem granata, kasetnim bombama...\nDo leta 1970. godine, nekih 441 komada QH-50 je izgubljeno, većinom u toku mirnodopske eksploatacije. Svega pet procenta gubitaka otpada na upotrebu u borbenim dejstvima u Vijetnamu. Vreme izmedju gubitka dve letelice u proseku je iznosilo 145-185 časova leta. Osnovni problem je bila nepouzdanost elektronike. Letelice QH-50 su povučene iz mornarice u periodu 1970-1971. godine, kada su zamenjene LAMPS helikopterima. „Preživele“ letelice QH-50 ostale su u upotrebi u kopnenoj vojsci američkih OS, gde su korišćene za vuču meta. Nemačka i Izrael su nabavile po par komada kako bi imale platformu za dalja istraživanja u oblasti mornaričkih bespilotnih letelica.\nUprkos svom kratkom životnom veku, za letelicu QH-50 se može reći da je bila daleko ispred svog vremena i da je bila pionir u oblasti mornaričkih i helikopterskih bespilotnih letelica.\n„Crvene“ bespilotne letelice\nKao u slučaju SAD, ranjivost izvidjačkih aviona na nove protivavionske rakete naterala je Sovjetski Savez krajem pedesetih godina prošlog veka da na bazi masovno korišćenih letelica – meta Lavočkin La-17 razvije izvidjačke bespilotne letelice. Bespilotna letelica oznake TBR-1 ušla je u naoružanje 1962. godine. Formirane su četiri eskadrile naoružane ovim letelicama: dve u Ukrajini i po jedna u Belorusiji i Litvaniji. U noružanju je ostala sve do početka osamdesetih godina. Letelica La-17R mogla je da leti autonomno, koristeći ugradjeni navigacijski sistem, ili bi se njenim letom upravljalo daljinski, sa zemaljske stanice. Za snimanje je korišćena klasična filmska kamera. Malo ambicioznija konstrukcija se pojavila početkom šezdesetih godina kao delo konstruktorskog biroa Tupoljev. Tupoljev je razvio sa zemlje lansiranu stratešku krstareću raketu oznake Izdeliye 121, sovjetski ekvivalent američkoj raketi SM-62 Snark. Program je obustavljen početkom 1960. godine jer se uvidelo da su balističke rakete pogodnije za „isporučivanje“ nuklearnih bojevih glava na cilj od krstarećih raketa. Medjutim, Tupoljev je bio ubedjen da je konstrukcija dobra i da se može modifikovati u sistem za izvidjanje velikog dometa. Tako nastala letelica je nazvana Tu-123 Jastreb. Zmaj letelice je bio ogroman tak oda se u njega mogao smestiti veliki broj raznovrsnih kamera i uredjaja za elektronsko izvidjanje. Letelica je bila supersonična (brzina leta od 2 Maha) i imala plafon leta veći od 20 000 metara. Nakon izvršene misije, letelica bi se vraćala u bazu gde bi signal sa zemlje aktivirao sekvencu za prekid letenja. Letelica bi odbacila preostalo gorivo, krenula u penjanje da bi izgubila na brzini i potom odbacila nosnu sekciju u kojoj se nalazila kamera i ELINT senzori.\nU svetlu preletanja sovjetske teritorije od strane američkih špijunskih aviona U-2, Kremlj je pokazao dozu entuzijazma, tako da je program Tupoljeva avghusta 1960. godine i zvanično odobren. Kako je osnova letelice već bila izradjena, ubrzo su usledila letna ispitivanja. Izvidjačka bespilotna letelica velikog dometa, oznake DBR-1, zvanično je prihvaćena za uvodjenje u naoružanje oružanih snaga Sovjetskog Saveza maja 1964. godine. Do 1972. godine je proizvedeno ukupno 52 letelice. Njima su naoružane tri eskadrile: po jedna u Ukrajini, Belorusiji i Litvaniji. Svaka eskadrila je raspolagala sa po 6 lansera i 12 letelica (uobičajeno). Sistem je bio skup za upotrebu, uzimajući u obzir da je prilikom svake misije dolazilo do gubitka trupa letelice. Verzija sistema koja je imala mogućnost povratka u bazu poput aviona, nazvana DBR-2, sa letelicom Tu-139, proučavana je sredinom šezdesetih godina ali nikada nije ušla u fazu serijske proizvodnje. Eskadrile sa sistemima DBR-1 rasformirane su početkom osamdesetih godina. Iako su njima rukovali pripadnici sovjetskog RV, eskadrile bespilotnih letelica su bile potčinjene vojno obaveštajnoj službi Sovjetskog Saveza – GRU. Samim tim, aktivnosti ovih jedinica prekriva veo tajne. Ruski prebezi su tvrdili da su letelice korišćene iznad Španije, Britanije, obala Francuske i Kine.\nDo kasnih šezdesetih godina postalo je jasno da je sistem TBR-1 zastareo i previše ranjiv, dok je sistem DBR-1 bio preskup, i samim tim korišćen za najvažnije misije. Tupoljev je predložio razvoj dve bespilotne letelice, jednu malog dometa, Tu-143 i jednu velikog dometa, Tu-141.\nSistem taktičkog nivoa, oznake VR-3 "Let“, odobren avgusta 1968. godine bio je baziran na Tu-143. Ova letelica je bila podzvučna, sa kanarima i uvodnikom vazduha iznad trupa što je trebalo da ima za cilj smanjenje radarskog odraza. Autonomija ove letelice je iznosila 13 minuta i bila je namenjena pokrivanju ciljeva na operativnoj dubini od 55 – 70 km iza neprijateljskih linija. Bila su razvijena dva paketa senzora. U prvom je bila foto kamera, dok se u drugom nalazila video kamera. Letelica je lansirana iz lansera SPU143 upotrebom RATO raketa. Po završetku misije, letelica bi se vraćala „kući“ gde je izbacivala padobran i pomoću njega se bezbedno spuštala na zemlju. Testiranje je završeno 1976. godine, kada je i ušla u serijsku proizvodnju. Do 1989. godine proizvedeno je oko 950 letelica ovog tipa. Zamenila ju je suštinski modernizovana verzija, oznake Tu-243, kao deo modernizovanog sistema VR-3D. Ovaj sistem je ušao u naoružanje 1982. godine.\nSistemi VR-3 su se nalazili pod kontrolokm sovjetskog ratnog vazduhoplovstva i korišćeni su za izvidjanja operativnog nivoa. Eskadrila izvidjačkih bpl je imala 4 lansera SPU-143 i 12 letelica Tu-143, sa kapacitetom izvršenja oko 20 izvidjačkih misija dnevno. Sistem je i dalje široko zastupljen u ruskom RV, kao i u ratnom vazduhoplovstvima zemalja nastalih raspadom Sovjetskog Saveza. Sistem je početkom osamdesetih godina izvežen i u nekoliko zemalja bivšeg Varšavskog pakta: Čehoslovačka, Rumunija... Svoje mesto ovaj sistem je pronašao i u Siriji, Izraelu i Libanu.\nSistem operativnog nivoa, VR-2 „Striži“, bio je baziran na većoj letelici tipa Tu-141. Iako je po crtama bila slična letelici Tu-143, bila je značajno veća i letela nadzvučnom brzinom. Akcioni radijus je iznosio oko 1000 km. Prvi let je izveden decembra 1974. godine, a pet godina kasnije je napravljena prva serija. Tu-141 se lansirala sa poluprikolice upotrebom RATO raketa, a u bazu se vraćala na sličan način kao i Tu-143. Imala je autonoman sistem upravbljanja letom, dok je od opreme za snimanja raspolagala panoramskom kamerom i aparatom za koso snimanje. Proizvedeno je svega 152 letelice i sve su se nalazile na teritoriji Sovjetskog Saveza, u republikama koje su se graničile sa zemljama članicama NATO.\nPočetkom sedamdesetih godina, Tupoljev je pokrenuo još jedan program razvoja bespilotnih letelica. Kodno ime programa je bilo Vrana. Nastojalo se da se putem reverznog inženjeringa iskopira zaplenjena američka letelica D-21 koja se srušila u Mongoliji 9. novembra 1969. godine. Program je zvanično započet marta 1971. godine. Kao avion nosač bio je predvidjen bombarder Tu-95K. Program nikada nije stigao do faze letnih ispitivanja, a sami detalji programa ostali su tajna.\nIzraelsko ratno vazduhoplovstvo je pomno pratilo taktiku Amerikanaca u Vijetnamu. Iako je Egipat razmestio protivavionske raketne sisteme SA-2 na Sinaju u vreme rata 1967. godine, oni nisu bili u prilici da vide neku akciju. Ipak, Izrael je očekivao da će protivavionske rakete predstavljati značajnu pretnju u budućnosti. Uloga bespilotnih letelica Firebee u Vijetnamu dovela je do toga da Izrael 1971. godine nabavi 12 letelica tipa Ryan 1241, u lokalu nazvane „Mabat“ (Osmatranje). Izrael je nabavio i izvidjačku verziju BQM-74 Chukar. Formirana je i nova jedinica, 200. eskadria bpl, naoružana obema tipovima letelica. U Jomkipurskom ratu 1973. godine korišćene su u ulozi izvidjača. Problemi koje su nametali položaji protivavionskih raketa Egipćana i Sirijaca 1973. godine doveli su do toga da se Izraelci zainteresuju za tehnologiju SEAD (suppression of enemy air defense – potiskivanje neprijateljske PVO). Započeli su niz testova, a sve u cilju rešavanja problema. Jedan od testova je bila upotreba letelice mamca zvane UAV-A, koja bi se lansirala sa lovačkog aviona i koja je imalaza cilj da obmane neprijateljske radare da je započet masovan napad izraelske avijacije, što bi isprovociralo lansiranje protivavionskih raketa. Krajem sedamdesetih godina Izrael je kupio od SAD letelicu – mamac Brunswick Model 290P, koju je kasnije i sama licencno proizvodila pod imenom Samson.\nU isto vreme, dve izraelske firme su započele promociju ideje korišćenja mini bespilotnih letelica, veličine modela aviona, opremljenih jeftinim kamerama koje bi obezbedile izvidjanje u realnom vremenu. Kopmanije IAI i Tadiran su ponudile model nadgledanja bojišta upotrebom fleksibilnih, jeftinih letelica sa kojima se može upravljati iz neposredne blizine prve linije. Ovaj koncept je po prvi put demonstriran 1981. godine kada su oružane snage JAR koristile bespilotnu letelicu IAI Scout u operaciji Protea, na teritoriji Angole. U ratu u Libanu 1982. godine obe bespilotne letelice, i Scout i Mastiff su se koristile u manjem obimu. Jedna od glavnih taktičkih izazova za operacije izraelskih oružanih snaga bila je velika koncentracija sirijskih baterija protivavionskih raketa u dolini Bebia. Njihova lokacija je precizno locirana upotrebom izvidjačkih bespilotnih letelica, uz minimalne gubitke od tri bpl. Na početku rata u Libanu 1982. godine, glavni zadatak izraelskih oružanih snaga bio je neutralisanje sirijskih baterija PAR. Bespilotne letelice – mamci kao što je bpl Samson, lansirani su ka položajima sirijske PVO sa ciljem da isprovociraju uključenje radara PVO sistema. Odmah po uključenju , radari su uništavani protivradarskim raketama lansiranim sa zemlje i iz vazduha. Ovakva taktika upotrebe bespilotnih letelica omogućila je Izraelcima da ućutkaju sirijsku PVO i time daju odrešene ruke izraelskim avionima u operacijama podrške jedinica na zemlji.\nEvropske bespilotne letelice\nUprkos britanskim naporima u razvoju ranih bespilotnih letelica, rezovi u finansiranju odbrane tokm pedesetih godina doveli su do gašenja početnog entuzijazma u razvoju letelica. Veći deo zemalja je nabavio bespilotne letelice, ali je svega nekoliko njih nabavilo zvidjačke letelice. Najznačajnijje evropske letelice u periodu od šezdesetih do devedesetih godina imaju kanadsko poreklo. Pedesetih godina Kanada je za potrebe testiranja raketa razvila letelice – mete. Krajem pedesetih godina kanadske oružane snage su tragale za sredstvom koje bi im pomoglo u lociranju ciljeva za rakete tipa Honest John.\nBritanske oružane snage su imale slične zahteve tako da su se obe zemlje dogovorile da zajednički finansiraju kanadsku kompaniju Canadair u razvoju letelice za artiljerijsko izvidjanje, nazvane CL-89 Midge. Letelica je bila skromne veličine, sa mlaznim pogonom i opremljena infracrvenim linijskim skenerom za snimanje danju i noću. Letelica se kretala po unapred zadatoj putanji i vraćala se pomoću radio fara, dok je prizemljenje letelice bilo rešeno pomoću padobrana. Prvi probni let je izveden marta 1964. godine, ali je dalji razvoj odložen usled toga što je britanska armija želela da se uveri da je konstrukcija letelice otporna na veliki broj problema sa kojima su se susretale bespilotne letelice tog doba. Programu su se kasnije pridružile i Nemačka, Italija i Francuska. Prva letelica je isporučena nemačkim oružanim snagama 1972. godine, pod NATO oznakom AN/USD-501. Životni vek letelice je iznosio oko 10 letova, iako su neke od njih preživele i po 40 letova. Kompanija Canadair je do 1983. godine proizvela ukupno 500 letelica ovog tipa. Nakon što je Nemačka povukla iz naoružanja letelice tipa CL-89, one su predate turskim oružanim snagama. Iako su se pokazale kao kvalitetne i izdržljive, nemačke oružane snage su smatrale da im je domet neadekvatan za neke misije. 1976. godine Nemačka se složila da obezbedi najveći do finansijskih sredstava za finansiranje razvoja veerzije sa povećaniom dometom, nazvane CL-289. Prvi probni let je izveden marta 1980. godine. Letelica CL-289 je imala veći domet i sofisticiraniji sistem vodjenja. Infracrvena linijska kamera Corsaire je mogla da šalje podatke zemaljskoj kontrolnoj stanici u realnom vremenu putem linka, ali je dnevna kamera Zeiss zahtevala da se letelica prizemlji pre nego što bi se moglo pristupiti obradi snimljenog materijala, kao kod CL-89. U proizvodnji CL-289 učestvovale su kanadska kompanija Canadair, francuska SAT i nemačka Dornier.\nUgovor o proizvodnji potpisan je 1987. godine, i sa vrednošću od pola milijardi dolara je predstavljao najveći kanadski ugovor u oblasti odbrane. Kao NATO oznaka letelice usvojena je oznaka IUSD-502. U slučaju Francuza, CL-289 je bila deo većeg programa Piver koji je obuhvatao i podvesnik za izvidjanje, razvijen u kompaniji Aerospatiale, koji je nosio avion Mirage F1 CR. Isporuke su započele 1990. godine. Francuska je nabavila 55 letelica i 2 zemaljske stanice, dok je Nemačka nabavila 188 letelica i 11 zemaljskih stanica.\nLetelica CL-289 je modernizovana 2003. godine ugradnjom GPS vodjenja i digitalizacijom. Dobila je i novu oznaku, AOLOS-289.\nTaktičke bespilotne letelice: sledeća generacija\nLetelica CL-289 nije bila opšte prihvaćena van Nemačke i Frnacuske, jer su mnoge zemlje htele da imaju sistem koji bi pružao sliku boijišta u realnom vremenu. Sistemi starije generacije, kao što su Firebee i CL-289 su nosile filmske kamere čiji su produkti podvrgavani razvijanju i daljoj obradi po sletanju letelice u bazu, tako da su često prolazili sati pre nego što bi se podaci dostavili komandantu. To je bilo prihvatljivo za fiksne ciljeve, ali je bilo beskorisno u pogledu izvidjanja manevarskih jedinica. Problem je postao još izraženii tendencijom uvodjenjem samohodnih artiljerijskih sistema. Britanija je nameravala da razvije sopstvenu bespilotnu letelicu sledeće generacije, Westland Supervisor, ali je projekat otkazan pre dostizanja faze proizvodnje. U toku 1982. godine pokrenut je novi program razvoja, nazvan Marconi Avionics Phoenix, sa ciljem konstruisannja sistema naprednijeg od CL-289, sa mogućnostima prenosa pdoataka i slike u realnom vremenu. Pokazalo se da je to veći problem nego što se očekivalo. Čak i nakon što je uveden 1998. godine, letelica Phoenix je nastavila da pati od brojnih problema.\nBritanija nije bila jedina zemlja koja je imala ozbiljne poteškoće sa taktičkim letelicama nove generacije tokom osamdesetih godina. Kompanija Lokid je početkom sedamdesetih godina predložila američkim oružanim snagama letelicu Aquila, čija je proizvodnja započela 1979. godine. Letelica Aquila je bila deo napora američkih oružanih snaga da organizuje izvidjanje dubine bojišta upotrebom nove napredne tehnologije. Pored kamera koje su pružale mogućnost prenosa slike u realnom vremenu, Aquila je imala i laserski obeleživač cilja, tak oda je mogla da „lovi“ visoko vredne mete koje bi potom označavala laserom, što je omogućavalo napda na te ciljeve laserski vodjenim artiljerijskim projektilima 155 mm Copperhead. Uprkos što je bio prilično obećavajući, program MQM-105 je otkazan 1987. godine nakon što je budžet probijen.\nAmerička ratna mornarica i Marinski korpus nisu želeli da čekaju na futurističku Aquilu, tako da je nakon izraelske demonstracije taktičke bpl u Libanu 1982. godine, sekretar mornarice Džon Lehman pogurao uvodjenje nove bespilotne letelice. Američka firma AAI je u saradnji sa izraelskom IAI konstruisano bespilotnu letelicu Pioneer, koja je za osnovu imala postojeću izraelsku bespilotnu letelicu i sa njom pobedio na izboru 1985. godine. Saradnja ove dve kompanije na polju razvoja bespilotnih letelica nastaviće se u naredne dve decenije. Letelica Pioneer je mogla biti lansirana bilo sa broda ili sa kopna, korišćenjem RATO raketa za poletanje i padobrana za spuštanje. Svoje prvo angažovanje bespilotna letelica Pioneer je imala na palubi bojnog broda USS Iowa novembra 1987. godine tokom patroliranja u prolazu Hormuz u vodma Persijskog zaliva. Korišćene su za izvidjanje položaja iranskih baterija protivbrodskih raketa Silkworm i saobraćaja na obali. Američka kopnena vojska je ubrzo počela da posmatra Pioneer kao alternativu za odbačeni program Aquila. Uprkos uspehu bespilotne letelice Pioneer, američko ministarstvo odbrane je 1988. godien zaustavilo dalje nabavke ove letelice, a u korist razvoja nove familije bespilotnih letelica. To se pokazalo kao pogrešan potez, jer su američka mornarica i kopnena vojska imale potpuno drugačiuje zahteve za bespilotnom letelicom, tako da se pokazalo da kada konstukcija odgovara mornarici, ne odgovara kopnenoj vojsci i obrnuto. Nasuprot njima, Marinski korpus je nastavio da upotrebljava postojeću letelicu Pioneer, zadržavši je u naoružanju više od dvadeset godina.\nTokom osamdesetih godina „na snazi“ su bila dva načina upravljanja letom bespilotnih letelica: autonomna kontrola elta i komandno vodjenje. Autonomno vodjenje je bila najranija forma upravljanja letom i zahtevala je da sistem uipravljanja letom letelice bude unapred programiran, sa fiksnim kursom leta, pre lansiranja. Takav način je bio prihvatljiv kod ranih bespilotnih letelica koje su koristile klasične kamere, ali je postao manje atraktivan kada su bespilotne letelice počele da nose senzore koji su imali više mogućnosti. Komandno vodjenje je koristilo radio vezu izmedju pilota u zemaljskoj stanici i letelice. Neke od ranih komandno vodjenih bespilotnih letelica bile su praćene radarom, čiji su se podaci koristili za korekciju putanje leta. Do osamdesetih godina, komandno vodjenje je postepeno postalo opšteprihvaćeni metod upravljanja letelicom, iako su mnoge imale hibridni način vodjenja. Tada bi se autonomno vodjenje koristilo tokom približavanja zoni od interesa i tokom povratka u bazu, dok bi operator preuzimao komande u zoni izvidjanja, tokom faze prikupljanja podataka.\nOgraničavajući faktor komandnog vodjenja osamdesetih godina bio je radio link. Radio signali su mogli biti ometeni atmosferskim uslovima, kvarom opreme, ili elektronskim dejstvom neprijatelja. U takvom slučaju, gubitak radio linka je vodio do rušenja i gubitka i letelice i prikupljenih podataka. Radio link je takodje ograničavao i domet bespilotne letelice. Amerikanci su u Vijetnamu taj ograničavajući faktor otklanjali time što su kao stanicu za upravljanje koristili DC-130 sa jakim predajnikom. Letelice lansirane sa zemlje su imale daleko veća ograničenja od letelica lansiranih sa aviona, jer su im smetali pojedini reljefni oblici, a i brzo bi nestajali iza horizonta, što svakako nije bio slučaj sa letelicama lansiranim sa aviona. Uvodjenje satelita devedesetih godina je premostilo problem smetnji radio linku. Satelitska veza je pružila mogućnost upravljanja letelicama iza horizonta. Zemaljska kontrolna stanica bi slala signal upravljanja letelici preko satelita. Sistem satelitske navigacije (GPS) je takodje pomogao u rešavanju problema izazvanim ometanjem komandne veze jer se letelica mogla programirati da se vrati u bazu čak i bez postojanja komunikacije sa zemaljskom konstrolnom stanicom. Ove nove tehnologije su u početku bile preglomazne za ugradnju u male letelice, ali su doprinele konstruisanju nove generacije letelica velikog dometa tokm devedesetih godina.\nU ratu u Iraku su pored UAV-E, korišćeni i mnogi srugi tipovi bespilotnih letelica. Nakon dekade borbe sa birokratijom, američka kopnena vojska je konačno usvojila u naoružanje novu taktičku bespilotnu letelicu, RQ-7 Shadow. Po prvi put je korišćena u naoružanju 104. vojnoobaveštajnog bataljona 4. pešadijske divizije u borbama oko Tikrita. RQ-2 Pioneer se i dalje nalazio u naoružanju Marinskog korpusa i obilato je korišćena u Iraku.\nKrajem devedesetih, u toku razvoja jurišnih letelica, američko vazduhoplovstvo i mornarica daju im službeni naziv – UCAV (unmanned combat air vehicle). One su bile namenjene za izvodjenje borbenih dejstava u područjima koja su bila suviše rizična za angažovanje konvencionalnih aviona. Ono što je takodje bitno, zvaničnici su se nadali da će moći izgraditi čitave flote naoružanih bespilotnih letelica, i to relativno jeftino jer su se vodili logikom da su manje od borbenih aviona i da nemaju potrebe za kokpitom. Tako je američko vazduhoplovstvo finansiralo Boingov projekt X-45, dok je mornarica finansirala Northrop Grummanov X-47 Pegasus. Ovaj program razvoja je pretrpeo veliku zbrku, jer su oba podprograma ukombinovana u projekt J-UCAS (Joint Unmanned Combat Air Systems) 2003. godine i potom naglo otkazani krajem 2005. godine. Mornarički deo projekta je nastavljen sa demonstratoroim X-47B, u cilju ispitivanja upotrebe takvih letelica sa nosača aviona, dok se sza deo programa koji je vodilo vazduhoplovstva pretpostavlja da je zašao u vode tajnog programa razvoja.\nBilo je puno sugestija da će trenutna generacija borbenih aviona biti poslednja generacija aviona sa posadama, te da će naredne generacije biti daljinski upravljive. Ovo je verovatno preterivanje jer se UCAV nisu pokazale niti jeftine kako je predvidjano, niti sposobne za sve zadatke koje izvodi klasična borbena avijacija. Medjutim, UCAV ima svoje mesto medju borbenom avijacijom i mnoge zemlje se odlučuju za početak finansiranja takvih projekata. Rusija je prikazala prototip oznake Tu-300, dok Francuska radila na pridobijanju drugih evropskih država za saradnju u programu Neuron. Nemačka je proizvela demonstrator letelicu nazvanu Barrakuda, ali se već na početku testova 2006. godine srušila. Italija je ispitivala umanjenu verziju UCAV pod oznakom Sky-X.\nPoslao: 16 Okt 2014 23:30\nTekst je tvoj lični rad ili prekopiran sa nekog sajta, časopisa i sl. ?\ntekst je iz knjige UNMANNED AERIAL VEHICLES Robotic Air Warfare 1917-2007 od STEVEN J ZALOGA ilustrovano fotografijama od IAN PALMER\nPredator nije dosao niotkud mozemo reci da su ideju bpl vec imali i razmatrali Wilbur and Orville Wright's pre-1903.\nali i nas NIKOLA TESLA je medu pionirima razvoja bpl\nPoslao: 17 Okt 2014 16:13\nТако је, превод је у питању. Преводилац ми је дао дозволу за објављивање.\nНеки проблем, можда?\npisac i izdavac su daju dozvolu za autorska prava ne prevodilac\nof the copyright owner. Inquiries should be addressed to the Publishers.\nISBN: 978 1 84603 243 1\npravilnik foruma bi bilo dobro procitati mozda\nili izdvojen clan\nPoslao: 17 Okt 2014 17:17\nОК онда, обришите тему, пошто ја то не могу да урадим.\nPoslao: 17 Okt 2014 20:25\n2Ovo se svidja korisnicima: mrnomanaus, zixo\nNe, nećemo brisati pošto si se potrudio da prevedeš ovako veliki tekst - ono što si trebao napisati na dnu je da si koristio izvor informacija od tog i tog autora i njegov originalni tekst (napišeš koji je tekst u pitanju ).\nPoslao: 31 Mar 2015 12:01\nEU razmatra mogucnost proizvodnje borbenih dronova\nPoslao: 26 Maj 2015 09:51\nCitat:Georgia has presented a new unmanned attack and reconnaissance helicopter produced by the state research and development center Delta.\nPoslao: 28 Maj 2015 10:11\nOvaj topic je pregledan 99131 puta


BiH - Turska: Sporazum o slobodnoj trgovini unaprijedit će ekonomske odnose - Akta.ba\n01.10.2020. 07:45 / Izvor: Akta.ba\nPredsjedavajući Vijeća ministara BiH Zoran Tegeltija razgovarao je jučer u Sarajevu s ambasadorom Republike Turske u BiH Haldunom Kočom o aktuelnoj ekonomskoj situaciji izazvanoj pandemijom virusa korona, kao i mogućnostima unapređenja saradnje dvije zemlje u oblastima od obostranog interesa.\nOvom prilikom, Tegeltija je upoznao ambasadora Koča da je u toku izrada programa novog investicionog ciklusa i rasterećenja privrede za period 2021. - 2022. godine, kao i programa zaštite domaće privrede, te istaknuo da je otvaranje Generalnog konzulata Republike Turske u Banjoj Luci veoma značajan korak za daljnje unapređenje saradnje i stvaranje novih prilika za ulaganje.\nNa sastanku je konstatovano da su odnosi BiH i Turske dobri, bez otvorenih pitanja, te da postoji prostor za daljnje unapređenje saradnje, prvenstveno u oblasti poljoprivrede, transporta i infrastrukture - saopćeno je iz Vijeća ministara BiH.


Priveden Nikola Sarkozi | Evropa | DW | 01.07.2014\nBivši francuski predsednik, Nikola Sarkozi priveden je u policiju zbog navodne zloupotrebe službenog položaja u vreme dok je bio na mestu šefa države, saznaje se iz izvora francuskog pravosuđa.\nSarkozi je u stanicu istražne policije u Nanteru stigao u utorak (1.7.) malo pre 8 sati, u automobilu sa zatamnjenim staklima. Njegov advokat Tjeri Ercog od ponedeljka je u pritvoru, kao i dvojica sudija Kasacionog suda, Žilber Aziber i Patrik Sasu.\nKako se saznaje, istražitelji nastoje da utvrde da li je Sakrozi, uz podršku Ercoga, pokušao od sudija da dobije informaciju o istrazi koja se ticala njega samog, a da je zauzvrat obećao prestižne položaje u Monaku.\nIstražitelji će moći da zadrže bivšeg predsednika na ispitivanju 24 sata, što može da bude produženo na najviše 48 sati. Oni nastoje da utvrde da li je Sarkozi, uz pomoć advokata Ercoga, pokušao da od sudije Azibera izvuče poverljive informacije vezane za proces protiv bivšeg šefa države u „aferi Betankur“ i tako utiče na tok suđenja. Reč je o procesu u vezi sa navodnim nelegalnim prikupljanjem novca za Sarkozijevu predizbornu kampanju 2007. godine od najbogatije Francuskinje, vlasnice kompanije „Loreal“ milijarderke Lilijan Betankur.\nPobedio zahvaljujući Gadafijevom novcu?\nIstražitelji, takođe, sumnjaju da je Sarkozi znao da njegov mobilni telefon prisluškuju sudije koje su radile na slučaju vezanom za nezakonito finansiranje njegove predizborne kampanje 2007. godine, sredstvima bivšeg libijskog lidera Moamera Gadafija.\nSarkozi je navodno pobedio na izborima za predsednika 2007. godine uz pomoć 50 miliona evra koje mu je poslao Gadafi, kao i uz pomoć „novčanih pošiljki“ Lilijan Betankur.\nSarkozi odbacuje tvrdnje o Gadafijevoj pomoći kao „smešne“, a istraga u vezi sa tim je u toku, dok je prošle godine oslobođen optužbi da je uzimao novac od Betankur u trenutku kada ona nije bila svesna svojih postupaka.\nKako javljaju mediji Sarkozi je uhapšen u Nanteru, nedaleko od Pariza. Prema najnovijim informacijama on se sam pojavio danas (1.7.) u policiji radi ispitivanja po optužbi za korupciju.\nOvaj događaj bi mogao umanjiti šanse Nikole Sarkozija da se opet kandiduje na izborima 2017. godine.\nAutor Svetozar Savić (afp, dpa, beta)\nKljučne reči Nikola Sarkozi, francuski predsednik, Pariz\nTrajni link https://p.dw.com/p/1CTCK\nFrancuski kolonijalizam i dalje prisutan u Africi 04.08.2020\nGodina dana od požara u katedrali Notr Dam 15.04.2020\nPre tačno godinu dana, 15. aprila 2019. ogroman požar je zahvatio parisku crkvu Notr Dam. Od tada se radi na pripremama za početak obnove. Ali kada će ona početi, još se ne zna.\nMakron ne želi ni sa kim da deli nuklearni arsenal 07.02.2020\n„Evropljani ne bi smeli da budu samo gledaoci“, poručio je Emanuel Makron u svom govoru o odbrambenoj strategiji. Francuski predsednik smatra da Evropa mora više da učini za svoju odbranu.\nVerovali ili ne: lov na veštice u 21. veku\nTurista gotovo da nema, pravo je vreme za posetu Parizu


Počeo 26. Festival evropskog filma Palić | www.025.rs\nwww.025.rs / ZABAVA / Počeo 26. Festival evropskog filma Palić\nDo 26. jula biće prikazano više od 100 filmova u 12 selekcija.\nSvečanom ceremonijom otvaranja i dodelom nagrada “Aleksandar Lifka” najzaslužnijim filmskim stvaraocima – scenografu Miljenu Kljakoviću Kreki i hrvatskom reditelju Rajku Grliću, na Letnjoj pozornici počeo je 26. Festival evropskog filma Palić.\nGlavni program ovogodišnjeg izdanja festivala, po izboru selektora Nenada Dukića, karakteriše dobar balans između novih filmova renomiranih autora i ostvarenja mladih reditelja.\n“BOG POSTOJI, IME MU JE PETRUNIJA”\nOsim tri filma, koji će biti prikazani van takmičarske konkurencije – “Bol i slava”, “Žao nam je što smo vas propustili” Kena Louča i “Mladi Ahmed” braće Darden, u za nagrade festivala takmičiće se dva francuska filma – “Jadnici” Lađa Lia i “Šta verujete” Safia Neboua, domaće filmsko ostvarenje “Ajvar” Ane Marie Rosi, slovenački film “Neću da budem luzerka” Urše Menart, “Oleg” Jurisa Kursietisa (Litvanija), izraelsko-nemački film “Okovan” (Ejajim Šeli), mađarski film “Trezor”Petera Bergendija, “Bog postoji, ime mu je Petrunija” Teone Strugam Mitevske iz Severne Makedonije i nemački film “Delo bez autora”u režiji Floriana Henkela fon Donersmarka.\nTakmičarski program “Paralele i sudari” predstaviće mađarski film “Ruben Brandt kolekcionar” Milorada Krstića, poljski “Sveštenstvo” Vojteka Smarcovskog, bugarski film “Irina” Nadejde Koseve, film “Brushalter” Vajta Helmera.\n“NEKA BUDE SVETLA”\nNa programu će biti i litvanski film “Preživeli leto” Marije Kavtaradže, “Neka bude svetla” slovačkog reditelja Marka Škopa, film iz Albanije “Zaboravljena planina” (Ardit Sadiku), “Skandinavska tišina” (Marti Helde), gruzijski film “Žetva” (Mišo Antadze) i “Oštrim nožem” (Teodor Kun).\nTu su i tri kratkometražna filma: “Zajednička bašta” (Vjatautas Katkus), “Rana” (Artur Sukiasjan) i “Razdvojeni” (Diana Kam van Ngujen).\nProgram će obuhvatiti i selekcije “Novi evropski dokumentarni film”, “Eco Dox”, “Short Matters”, “Mladi duh Evrope”, “Velikani evropske kinematografije”, “Novi mađarski film”, tu su je izbor filmova sa Međunarodnog festivala “Žigmond Vilmoš“, dok je ove godine u fokusu gračka kinematogarfija.\nFestival će zatvoriti film “Mladi Ahemd” braće Darden, a planiran je i bogat prateći program.\nBiće organizovana “Radionica filmske kritike” za 10 polaznika iz šest evropskih zemalja, a vodiće je španski filmski kritičar Viktor Pas Morandeira, kao i “Kritični kamp” namenjen srednjoškolcima zainteresovanim da kroz film razvijaju kritičku misao.\nInspirisan potrebom da velikoj populaciji mađarske manjine koja živi u Vojvodini omogući da prati tokove savremene mađarske filmske produkcije, program Festivala evropskog filma Palić tradicionalno čini selekcija “Novi mađarski film” koja će ove godine obuhvatiti osam naslova na programu bioskopa “Eurocinema”.\nBiće predstavljena i selekcija filmova sa trećeg Filmskog festivala “Žigmond Vilmoš” u Segedinu, te će tako 11 dugometražnih, kratkih i eksperimentalnih filmova biti prikazano u bioskopu “Abazija”.\nSelekciju mađarskog filma otvoriće film “Loše pesme” (Reisz Gábor) 21. jula, a na programu će biti i “Trupa” (Sándor Pál), “Nakon svega, mrtvi opet pevaju” (Elek Judit), “Glas gospodara” (Pálfi György), “Bartók” (Sipos József), “Do sada” (Moldvai Katalin), “Šibice” (Géza M. Tóth) i “Nas dvoje” (György Dobray).\nU okviru promocije festivala “Žigmond Vilmo\nU okviru promocije festivala “Žigmond Vilmoš” 21. jula biće prikazan studentski film nastao kao rezultat rada studenata iz Subotice i Segedina u okviru FILMY projekta.\n“PREDMETI KOJI TONU”\nUslediće filmovi “Kad padnem” (Magnus Meyer Arnesen), “Blue kids” (Andrea Tagliaferri), kratkometražni “Neznanje je blagoslov“ (Muck van Empel), “Lauretta” (Brauner Máté), “Čuvari” (Karolis Kaupinis), “Iceberg Nations” (Fernando Martín Borlán), “U tebi” (Kerhut Bálint), “Predmeti koji tonu” (Filip Peruzović), “Wiki” (Veronica Anderson) i “Ambi” (Marija Apcevska).\nTags: 26. festival, evropski filmovi, Palić, počeo festival


Haker pokušao da zatruje vodosnabdijevanje Floride - Najnovije Vijesti\nHaker pokušao da zatruje vodosnabdijevanje Floride\nU julu 2020. godine građani Oldsmara na Floridi istakli su da su im dramatično visoki računi za upotrebu vode, što je gradska vlada opravdala nedostatkom gradskih zaposlenih tokom pandemije COVID-19.\nPolicija u gradu Oldsmar na zapadu Floride u ponedjeljak je tvrdila da je haker u petak pokušao da zatruje vodosnabdijevanje grada ispuštanjem toksične hemikalije.\nNa konferenciji za novinare u ponedjeljak, šerif okruga Pinellas Bob Gualtieri rekao je da lokalna policija, kao i FBI i Tajna služba, istražuju prijavljeni pokušaj u petak trovanja javnog vodovoda za grad Oldsmar, zapadno od Tampa.\nPrema riječima Gualtierija, radnik u pogonu primijetio je u petak da je njegovom radnom mjestu daljinski pristupio neko ko je privremeno uspio da poveća količinu natrijum hidroksida u vodovodu za faktor preko 100. Korozivno jedinjenje, poznatije kao lužina, je uobičajeni odmašćivač, ali se takođe koristi u malim količinama u gradskom centru za prečišćavanje vode za kontrolu kiselosti.\nGualtieri je rekao da gradsko vodosnabdijevanje nije ugroženo, jer je gradski radnik odmah primjetio promjenu i spriječio je.\n„Protokoli koje imamo na raspolaganju, protokoli za nadgledanje, oni djeluju – to je dobra vijest“, rekao je gradonačelnik Oldsmara, Eric Seidel. „Čak i da ih nisu otkrili, u sistemu postoje komponente koje bi ulovile promjenu nivoa pH.“\n„Važno je obavijestiti sve“, dodao je Seidel. „To je loš saučesnik.“\nVijest dolazi usred istrage o masovnom hakerskom napadu na američku vladu i korporativne mreže omogućen kompromitovanjem softvera Orion kompanije Solar Winds. Prošlog mjeseca je nekoliko američkih obavještajnih agencija u zajedničkoj izjavi tvrdilo da je napad „vjerovatno ruskog porijekla“. Kremlj je porekao odgovornost, pripisujući tu tvrdnju antiruskoj pristrasnosti.\nOpet krivi rusi.\nKoji idioti, spojili takav uredjaj na internet, pa se sad čude kako neki tamo zločinac izdaleka može preuzeti kontrolu nad njime. Još bi bilo najbolje da spoje nuklearne podmornice na internet, pa da čekamo kad će grunuti svi skupa. A sve u “optimizaciji troškova”, jer skupo je imati čovjeka na… Pročitaj više »\nu cirihu to bolje rade, sinoc na elektronickim panoima umjesto turistickog sadrzaja\npornici, dobro, nije istina daleko jer i tako se manje vise sve svodi na pare i seks;)\nAko nisam znao zakljucak, prije citanja, ubijte me. Pa tko bi drugi to pokusao nego Rusi. Inace u USA nedostaje degenerika koji bi otrovali rodjenu majku da im slika izadje u novinama. USA, drzava, u kojoj sam sistem preko FDA namjerno i sistematski truje svoje gradjane, od GMO, pa nadalje.… Pročitaj više »


Poreska uprava počela prinudnu naplatu poreza na nepokretnosti – mojKontakt portal – Radio Televizija Kontakt\nPoreska uprava počela prinudnu naplatu poreza na nepokretnosti\nSvim vlasnicima nepokretnosti u Srpskoj, posebno onima koji borave u inostranstvu i nemaju pokretnu imovinu u Republici Srpskoj, a koji nisu platili porez na nepokretnosti, biće stavljena hipoteka na imovinu.\nObveznicima koji nisu izmirili obaveze po poreskim računima za prošlu i prvu ratu za ovu godinu biće obračunate kamate čije stope do avgusta ove godine iznose 0,04 odsto dnevno, odnosno 0,03 odsto dnevno od avgusta na iznose po poreskim računima, kao i troškovi postupka prinudne naplate.\nU saopštenju se podsjeća da će neprijavljene nepokretnosti koje identifikuje Poreska uprava biti procijenjene, a vlasnicima će biti uručeni poreski računi sa kamatama. kao i novčana kazna za neprijavljivanje nepokretnosti u iznosu od 500 do 1.500 KM za fizička lica, te od 1.000 do 3.000 KM za pravna lica.\nIzetbegovićevo predavanje “priča jednog lošeg đaka”\nProjekti iz Srpske predstavljeni u Moskvi


Ko će konjunkciju Jupitera i Saturna videti samo na slikama? – SVEMIR\nOn 20. December 2020. 20. December 2020. By Predrag AgatonovićIn Astronomska dešavanja i najave, Posmatranje neba, U Sunčevom sistemu...\nKako to obično bude ili kako to obično mislimo da se samo nama dešava, kada god je na nebu neki zanimljiv nebeski događaj tu su oblaci da upropaste sve.\nMeđutim, poznato je da oblake baš briga da li se mi pripremamo za astronomska posmatranja ili ne. Eto izgleda da su potpuno nezainteresovani i za to što se pripremamo za posmatranje i fotografisanje velike konjunkcije Saturna i Jupitera 21. decembra nakon zalaska Sunca.\nŠto se tiče mene već sam odustao od organizovanja posmatranja jer se tokom cele nedelje vremenska prognoza za ponedeljak nije menjala:\nPrognoza je veoma loša. Magle i oblaka je trenutno svuda kako iznad većeg dela Srbije, tako i iznad delova Hrvatske, Severne Makedonije, BIH, Crne Gore… Slično vreme je najavljeno i za dan velike konjunkcije.\nNaravno, uvek ostaje nada da će se rupe u oblacima pojaviti baš iznad naše lokacije i da će na kraju posmatranje i fotografisanje biti uspešno. Sledeća prilika biće tek 2040. godine.\nVelika konjunkcija Saturna i Jupitera


ADVOKAT BORIVOJE BOROVIĆ : Vrh politike ima kontakt sa navijačkim grupama - Ozon Plus\nHome Srbija ADVOKAT BORIVOJE BOROVIĆ : Vrh politike ima kontakt sa navijačkim grupama\nZa huligane je poznato da su još od devedestih imali uticaj na uprave klubova. U rukovodeća tela Zvezde i Partizana prvi put su zvanično ušli pre nešto više od deset godina.\nIZVOR : Danas FOTO :Pixabay\nPrethodna objavaPREDIZBORNE IGRE U AMERICI : Vrhovni sud dozvolio trodnevno produženje glasanja poštom u Pensilvaniji\nNaredna objavaDVE SEDMICE UOČI IZBORA U SAD : Osvajanje “Pojasa rđe” obezbeđuje predsedničko mesto\nĐORĐEVIĆ O VAŠINGTONSKOM SPORAZUMU : Vučić je prodao Kosovo za američke kredite\nU NJUJORKU UBIJEN MLADIĆ POREKLOM IZ CRNE GORE : “U Ameriku...\nPOTVRĐENO:Flojd preminuo od posledica gušenja


Bugarski: Oživljavanje Begeja uslov za razvoj Banata | Autonomija\nBugarski: Oživljavanje Begeja uslov za razvoj Banata\nNeophodno je povezivanje Zrenjanina i Temišvara\nUslov za dalji razvoj Banata je oživljavanje reke Begej i povezivanje Zrenjanina i Temišvara, izjavio je danas u Temišvaru pokrajinski sekretar za međuregionalnu saradnju Branislav Bugarski.\n„Kao što smo to uradili sa našim komšijama iz Mađarske, želimo da isto tako kroz oživljavanje reke Begej, njegovo čišćenje i razvoj plovnog i biciklističkog turizma, napravimo novu ponudu koja će privući turiste i investicije duž Begeja“, rekao je Bugarski na sednici Skupštine evroregije Dunav-Kriš-Moriš-Tisa (DKMT).\nNa toj sednici je predstavljen projekat rečnog graničnog prelaza na Tisi, koji je nastao kao plod saradnje u okviru evroregije DKMT i finansiran je iz sredstava EU, u ukupnoj vrednosti od 1,6 miliona evra.


Ova analiza je neambiciozni pokušaj da se razveju neke zablude koje se, namerno već 20 godina održavaju, u našoj javnosti oko sadržaja ovih dokumenata vezanih za Kosovo. Kao što je na primer tvrdnja "Rezolucija 1244 garantuje da je Kosovo deo Srbije". To ponavljaju čak i visoki strani zvaničnici. Tekst je istovremeno i prilika da se naša javnost upozna sa delovima ovih dokumenata koji nikad nisu dobili publicitet ni u onim medijima koji se samoproglašavaju za nezavisne, pa čak i profesionalne.\nZoran Ostojić | Demostat | Beograd 23. Dec 2020 | Dijalog\nKapitulacija ili ne?\nPotpisivanje kumanovskog sporazuma (zvanično ime dokumenta je Vojno-tehnički sporazum) bilo je uslov za donošenje Rezolucije 1244 u Savetu bezbednosti UN. Koje su zablude u vezi sa tim dokumentom iz Kumanova?\nPrva, da to nije vojna kapitulacija!\nOvo govore oni koji i danas, u zemlji i inostranstvu, brane Miloševićevu politiku.\nIneče, većina građana vojnu kapitulaciju izjednačava sa bezuslovnom vojnom kapitulacijom. Kakva su bile primorane da potpišu npr Vojska Kraljevine Jugoslavije aprila 1941. kao i vojska nacističke Nemačke na kraju Drugog svetskog rata. To je značilo zarobljavanje i razoružavanje vojnika, njihovo odvođenje u zarobljeništvo kao i plenidbu celokupne ratne tehnike poraženog.\nSporazumom iz Kumanova, jedinice Vojske SRJ bile prinuđene da se povuku sa teritorije koje su branile i smatrale svojom, a nju su prepustile „neprijatelju“, vojnim snagama NATO-a sa mandatom UN. Činjenica da je sporazumom dopušteno snagama bezbednosti SRJ da odnese svoju vojnu opremu, tehniku, oruđe, kao i lično naoružanje ne menja suštinu sporazuma. Beograd je želeo da zaustavi bombardovanje i kopneni napad , a NATO da izbegne kopnene borbe. Dakle, to nije bila bezuslovna, ali je ipak bila kapitulacija ili srpski-predaja.\nA da je potpisivanje Vojno-tehničkog sporazuma uslov za donošenje Rezolucije 1244 u Savatu bezbednosti UN stoji već na početku Kumanovskog sporazuma:\n“Strane ovog Sporazuma potvrđuju dokument koji je predsednik Ahtisari podneo predsedniku Miloševiću, a koji su odobrili Skupština Srbije i Savezna vlada 3. juna 1999, koji uključuje razmeštanje na Kosovu, pod pokroviteljstvom Ujedinjenih nacija, efikasnog međunarodnog civilnog i bezbednosnog prisustva. Strane dalje konstatuju da je Savet bezbednosti spreman da usvoji rezoluciju koja je u postupku, u vezi sa ovim prisustvima.”\nU Kumanovskom sporazumu “snagama SRJ” preti se upotrbom “nužne sile” na više mesta. Obrnuto ne postoji. Inače, drugo ime za ovaj sporazum moglo da glasi - Sporazum o ovlaščenjima Komandanta KFOR-a.\n"Snage SRJ" uključuju svo osoblje i organizacije SRJ i Republike Srbije sa vojnim sposobnostima. To uključuje redovne vojne i pomorske snage, naoružane civilne grupe, njima pridružene paravojne grupe, vazduhoplovne snage, nacionalnu gardu, graničnu policiju, vojne rezerviste, vojnu policiju, obaveštajne službe, Savezno i Republičko ministarstvo unutrašnjih poslova, lokalnu, specijalnu policiju, jedinice policije za suzbijanje nereda i antiterorističke jedinice i sve druge grupe ili pojedince koje kao takve označi komandant međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR"). “\nFoto: Printscreen AP Archive\n“Ni pod kojim uslovima, bilo koje snage SRJ i Republike Srbije neće ući, ponovo ući, niti ostati na teritoriji Kosova ili u zoni kopnene bezbednosti odnosno zoni vazdušne bezbednosti bez prethodne izričite saglasnosti komandanta međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR")”\n“Na dan stupanja na snagu sporazuma + 1 dan, ni jedan vazduhoplov SRJ, avion ili helikopter, neće leteti u vazdušnom prostoru Kosova ili iznad vazdušne zone bezbednosti bez prethodne saglasnosti komandanta međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR"). Svi sistemi protivvazdušne odbrane, radari, rakete zemlja-vazduh i vazduhoplovi strana će se uzdržati od ciljanja, praćenja ili drugog radarskog osvetljavanja vazduhoplova međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") koji lete u vazdušnom prostoru Kosova ili vazdušnoj zoni bezbednosti.”\n“Do dana stupanja na snagu sporazuma + 3 dana, svi vazduhoplovi, radari, rakete zemlja-vazduh (uključujući i ručne protivvazdušne sisteme) i sva protiv-avionska artiljerijska oruđa na Kosovu će biti povučeni na druge lokacije u Srbiji izvan vazdušne zone bezbednosti od 25 km. Komandant međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") će kontrolisati i koordinirati upotrebu vazdušnog prostora iznad Kosova i u zoni vazdušne bezbednosti počev od dana stupanja na snagu Sporazuma. Kršenje bilo koje od gore navedenih odredbi, uključujući i pravila i postupke komandanta međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") kojima se reguliše vazdušni prostor iznad Kosova, kao i neovlašćeni letovi ili aktiviranje integrisanog sistema PVO SRJ unutar zone vazdušne bezbednosti, dolazi pod udar vojne akcije međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") uključujući i upotrebu nužne sile.”\n“Komandant međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") će imati ovlašćenja, bez mešanja ili traženja dozvole, da čini sve što smatra za shodno, uključujući i upotrebu vojne sile, da zaštiti međunarodne bezbednosne snage ("KFOR"), međunarodno civilno implementaciono prisustvo i da vrši odgovornosti koje proističu na osnovu ovog Vojno-tehničkog sporazuma i Mirovnog rešenja koje podržava “.\n“Međunarodne bezbednosne snage ("KFOR") niti bilo koji član njihovog osoblja neće biti odgovorni za bilo kakvu štetu nanetu državnoj ili privatnoj imovini tokom obavljanja dužnosti u vezi sa primenom ovog Sporazuma. Strane će u što kraćem roku utvrditi Sporazum o statusu snaga (SOFA).”\n“Komandant međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") predstavlja najvišu instancu za tumačenje ovog Sporazuma i bezbednosnih aspekata mirovnog rešenja koje podržava. Njegove odluke obavezujuće za sve Strane i lica.”\n“Bez obzira na bilo koju odredbu ovog Sporazuma, Strane razumeju i saglasne su sa tim da komandant međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") ima pravo i ovlašćenje da primora na uklanjanje, povlačenje, ili relokaciju određenih snaga i oružja, i da naloži obustavu bilo kojih aktivnosti za koje komandant međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR") smatra da predstavljaju potencijalnu opasnost bilo međunarodnim bezbednosnim snagama ("KFOR") bilo njihovoj misiji, ili nekoj drugoj Strani. Snage koje se ne prerasporede, povuku, relociraju ili ne prestanu da ugrožavaju ili potencijalno ugrožavaju aktivnosti nakon takvog zahteva međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR"), biće izložene vojnoj akciji međunarodnih bezbednosnih snaga ("KFOR"), uključujući i upotrebu nužne sile kako bi se obezbedilo poštovanje. “\nUvod - kako nastaju nove države?\nAli suština ovog principa je u suverenitetu i integritetu “i drugih zemalja regiona”. Otkud susedi u R1244 po drugi put? Zato što su, očito u SB prihvaćeni principi Kvinte (SAD, Velika Britanija, Francuska, Italija I Nemačka). Nema povratka na staro (vraćanja Srbiji), nema priključenja drugim državama (Albaniji). I nema priključenja Kosovu delova drugih država (Makedonije, Crne Gore, ni Srbije - Preševske doline). To i danas piše u Ahtisarijevom Ustavu Kosova. Dakle rezolucija 1244 garantuje teritorijalni integritet Makedonije, Crne Gore, čak i Albanije. Uz sve to, garantuje i da Preševska dolina ostaje u Srbiji. A važi i obrnuto, niko od komšija ne može da se proširi na račun Kosova. Jer su granice Kosova garantovane Kumanovskim sporazumom i R1244.\nJoš jednom - Rambuje.\nZatim su, 2004. u Beču, u skladu sa Rezolucijom 1244. počeli pregovori o konačnom status Kosova. Između predstavnika Beograda i Prištine, a u organizaciji specijalnog izaslanika Generalnog sekretara UN Marti Ahrisarija. Beograd je insistirao na nastavaku UN protektorata, za “status quo”, odnosno da se konflikt “zamrzne”. To je značila tadašnja mantra V. Koštunice - više od autonomije, manje od nezavisnosti. Jer tada je Kosovo bilo upravo to. Niti deo Srbije, niti nezavisno, već UN protektorat. Teritorija pod upravom svetske organizacije kojom ona nije želela da upravlja decenijama.\nFoto: Darko Dozet, CC BY-SA 3.0, via Wikimedia Commons


Apple ima ideju kako da iPhone-om zameni lična dokumenta - Pokazivač\n16. Septembra 2019. | 08:12\nPočetna / Zanimljivosti / Apple ima ideju kako da iPhone-om zameni lična dokumenta\nApple ima ideju kako da iPhone-om zameni lična dokumenta\nMihailo Todorović avg 15, 2018\tZanimljivosti 400 Pregleda\nApple je u martu ove godine predao patentnu prijavu za svoj izum nazvan “uvoz dokumenata u sigurni element”, a pod ovim dosadnim nazivom krije se potencijalno korisna tehnologija. Apple-ovci su, naime, zamislili kako bi iPhone u budućnosti mogao da posluži umesto ličnih dokumenata korisnika, pa su u ovom patentu opisali kako bi cela stvar funkcionisala.\nDokumenti bi u digitalnom obliku bili skladišteni u sigurnu zasebnu enklavu unutar iPhone-ovog hardvera. Ona bi osim prostora za skladištenje imala i sklop za ostvarivanje radio veze na maloj udaljenosti (RFID ili NFC), i kada je potrebno mogla bi ključne podatke o identitetu vlasnika iPhone-a poaslati prema prijemniku.\nDokazivanje identiteta nekoj službenoj osobi tako bi, umesto pokazivanja lične karte ili pasoša, bilo jednostavno poput beskontaktnog plaćanja. Na poseban uređaj bi bilo potrebno tek prisloniti iPhone, na njemu se identifikovati otiskom prsta, snimkom lica ili lozinkom, i njegov vlasnik bi bio automatski prepoznat.\nS primaocem informacija mogao bi se podeliti samo onaj deo ličnih informacija koje ovaj ima pravo videti, a u Apple-u navode kako bi isti sistem osim u službenoj upotrebi (kada zamenjuje ličnu kartu ili pasoš) bilo moguće koristiti i kod autorizacije zaposlenih kod ulaza, izlaza ili kretanja kroz prostore kompanije, ili u nekim drugim situacijama kada je potrebno proveriti identitet osoba – svakako bi to bilo lakše činiti telefonom nego na “staromodan” način raznim ID karticama.\napple Dokumenta hardver ideja informacije iPhone NFC RFID tehnologija\t2018-08-15\nTagoviapple Dokumenta hardver ideja informacije iPhone NFC RFID tehnologija\nPrethodni Atelje Keti Redevske


B92\t19.10.2019 08:42\nTokom nje će sa predsednikom Srbije Aleksandrom Vučićem i premijerkom Anom Brnabić biti razmotren kompleks bilateralnih trgovinsko-ekonomskih i kulturno-humanitarnih odnosa.Medvedev će prisutvovati obeležavanju 75. godišnjice oslobodjenja Beograda.\nPosle toga biće mu priredjen svečani doček u Palati Srbije i sastanak sa premijerkom, a potom i predsednikom Srbije, a zatim je predviđeno i potpisivanje dokumenata i sporazuma.\nNova runda razgovora vlasti i opozicije, Novi predstavnici EPVučić ne ide u Zagreb: Ne želim da utičem na dodatno pogoršanje položaja Srba u HrvatskojVučić: Integracija u EU garancija stabilnosti regionaVučić EU: Samo recite želite li nas ili ne, hoćemo jasnu slikuVučić: Vodimo odgovornu politiku, rešićemo nesuglasice sa SADVučić na RTS: Stigao sam, ali uz par psovki - da me pobede SIGURNO NE MOGUVučić: Izbori najverovatnije krajem martaVučić sa Palmerom: Srbija spremna na kompromis, ne i za ponižavanjeVučić i Palmer danas o KosovuĐoković peti put šampion Pariza!Vučić: Nije sve do nasVeliki školski čas u Šumaricama, sećanje na nevine žrtve fašističkog teroraVučić: Država neće dozvoliti da fašizam naraste iz tog korovaMedvedev: Ne menjamo stav o Kosovu i Metohiji, opasna ideja o velikoj AlbanijiHaos u Barseloni: Stotine hiljada ljudi na ulicama, vatra, sukobi sa policijomErdogan i Pens se dogovorili - PREKID OFANZIVE U SIRIJI!Vučić: Traže priznanje Kosova, ne nude ništaROSU upala u severni deo Kosovske MitroviceVučić: Svet dijaloga i mira je moguć


Niški Portal | Prvi let Er Srbije iz Niša povezaće Niš sa Bavarskom\npetak 14-05-2021 01:02\nIzvor: Niški portal | 15-Jul-2019 | 11:00\nRed letenja za Nirnberg (PDF)\n“Veoma nas raduje što spajamo Niš saom, novom destinacijom u Nemačkoj i prvom ka kojoj ćemo leteti sa juga Srbije. Današnjim letom, aerodrom Konstantin Veliki i zvanično, uz Aerodrom Nikola Tesla, postaje baza za naše avione. Uvereni smo da će bolje veze sa Nemačkom doprineti jačanju komercijalne i turističke aktivnosti između naših zemalja,“ izjavio je Jirži Marek, direktor za komercijalu i strategiju Er Srbije.


Home COVID -19 Izdato 28 prekršajnih naloga zbog kršenja naredbi, dvoje lica uhapšeno\nTokom proteklih 48 sati policijski službenici Policije Brčko distrikta BiH su zaprimili ukupno 112 prijava, izvršen je 151 obilazak lica kojima su od strane Inspektorata Kancelarije gradonačelnika Brčko distrikta BiH izdata rješenja o izolaciji, od čega je 148 osoba pronađeno na adresi stanovanja, dok tri osobe nisu, a 61-om licu uručena su rješenja o izolaciji i za sedam lica izdate su dopune tih rješenja, saopšteno je iz Policije Distrikta.\n„Izvršeno je ukupno 266 obilazaka objekata u cilju kontrole poštivanja Naredbe o ograničenju radnog vremena, dok su za 16 lica izdati prekršajni nalozi zbog kršenja Naredbe o zabrani okupljanja, a za 12 lica zbog kršenja Naredbe o zabrani kretanja. Policija Brčko distrikta BiH je izvršila ukupno 59 pratnji koje su obuhvatile ukupno 170 lica, a koja su prolazila kroz Brčko distrikt BiH na putu prema drugim dijelovima Bosne i Hercegovine“, kažu u Policiji.\nU oblasti kriminaliteta izdvojeni su događaji u kojima su policijski službenici Policije Brčko distrikta BiH lišili slobode dva lica.\n„Prvi događaj desio se dana 28.03.2020. godine u 15:50 časova kada je slobode lišeno lice R.R., a drugi događaj evidentiran je dana 29.03.2020. godine u 18:15 h kada je slobode lišen V.F.. Za obojicu se osnovano sumnja da su počinili krivično djelo “Nepostupanje po zdravstvenim propisima za vrijeme epidemije” iz člana 222 Krivičnog zakona Brčko distrikta BiH“, navodi se u saopštenju.\nPolicija Brčko distrikta BiH ponovo poziva stanovništvo na društvenu odgovornost i upozorava da je dužno poštovati sve mjere koje su donesene za područje Brčko distrikta BiH, kao i mjera Svjetske zdravstvene organizacije, a u vezi sa sprečavanjem pojave i širenja epidemije.\nPrethodni post1.077 lica pod nadzorom, nema novih oboljelih\nSledeći postPreporuke za vršenje dostava


TV Most - SPS "širi" kabinet Ane Brnabić\nGotovo je izvesno da će biti formiran jedan novi resor - Ministarstvo ekologije, a da želja socijalista da njihov kadar bude na čelu ovog ministarstva, koju je Ivica Dačić u nedelju i javno saopštio, nije sporna ni za predsednika Aleksandra Vučića potvrdio je on sam danas, nakon sastanka sa predstavnicima svoje partije .\nNa pitanje novinara da prokomentariše to što Socijalistička partija Srbije "traži" četiri plus jedno mesto u Vladi Srbije, predsednik je odgovorio: "Verujem da će sve biti u redu".\nKako se čulo posle njegovog sastanka sa poslanicima SNS u parlamentu, ima naprednjaka koji nisu saglasni da socijalistima treba dati značajnije mesto u vladi, ali će potovati procenu i odluku svog lidera.\nAleksandar Martinović, šef poslaničke grupe SNS, danas je izjavio da "će poslanička grupa SNS potpuno jedinstveno, jednoglasno, punim srcem glasati za izbor Ane Brnabić i njenog kabineta", jer smatra da je to u najboljem interesu Srbije".\nOn je dodao da je sastanak u sedištu stranke bio sadržajan, da su se čula brojna mišljenja, da su poslanici "izneli u diskusiji različita shvatanja i viđenja političke situacije, i mišljenja o budućoj predsednici vlade", ali da će izbor Ane Brnabić omogućiti nastavak pozitivnih, pre svega ekonomskih i finansijskih, trendova i da će omogućiti bolji život građanima Srbije u narednom periodu.\nZa sada je izvesno da će Branko Ružić zauzeti mesto Ane Brnabić u Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave.\nUkoliko se formira Ministarstvo ekologije, na njegovom čelzu će najverovatnije biti Goran Trivan.\nDa li će biti drugih promena u sastavu sadašnje vlade, pogotovo personalnih u ovom trenutku nije poznato.\nNiko o tome ne govori, nema spekulacija medija, a ni neko od eventualno zainteresovanih, ako ih ima, nije javno obelodanio svoje želje i ambicije.\nSocijalisti u sadašnjoj vladi drže resore spoljnih poslova (Ivica Dačić), rudarstva i energetike (Aleksandar Antić), a Slavica Đukić Dejanović je ministar bez portfelja.\nKonačna rešenja će biti poznata sledećih dana.\nMartinović je danas rekao da će u subotu početi sednica skupštine na kojoj će se razmatrati izmene Zakona o ministarstvima, da će se u ponedeljak nakon rasprave o amandmanima o tome glasati, da bi u sredu i četvrtak na dnevnom redu bio izbor vlade. Tako bi vlada bila formirana u zakonskom roku, do 30. juna.


Guitar Art festival 2013: The Beatles On\nNaslovna » Izlasci » Festivali » Guitar Art festival 2013: The Beatles On\nAh Neša 11. februar 2013. Festivali Postavite komentar\nOvogodišnji Guitar Art festival (GAF) biće održan od 12. do 17. marta pod sloganom „Modularnost“, u Domu sindikata, Sava centru, Kolarcu i u atrijumu Narodnog muzeja. Manifestacija pod nazivom „The Beatles On“ biće sastavni deo programa ovogodišnjeg Guitar Art festivala.\nPublika će imati priliku da učestvuje u obeležavanju 50 godina od izlaska prvog albuma grupe „The Beatles“ kroz izložbu, filmske projekcije, tribine i veliki koncert 12. marta u Domu sindikata čime će festival biti i svečano otvoren.\nCeo događaj će se sastojati iz tri muzičke celine bez pauze, a najveće pesme popularne četvorke iz Liverpula u različitim aranžmanima izvodiće poznati muzičari sa ovih prostora. Među njima su i Aleksandra Kovač koja će nastupiti sa horom Beogradski glas, Dado Topić, Neno Belan, Vlatko Stefanovski, Bisera Veletanlić, Vasil Hadžimanov, Kiki Lesendrić i drugi.\nPosebnu obradu najlepših melodija Bitlsa spremaju Kornelije Bata Kovač sa bendom, te grčki gitarista Kostas Kociolis koji će snage udružiti sa priznatim gudačkim orkestrom „Dušan Skovran“. Kako bi koncert imao i svu snagu nekih numera, u finalnom delu večeri neke od najvećih „himni“ zajedno izvešće svi učesnici, kao i publika u velikoj dvorani Doma sindikata, centralnom koncertnom mestu šezdesetih.\nPOGLEDAJTE PROGRAM GUITAR ART FESTIVALA »»»\nUlaznice za veliki koncertni događaj i celovečernju zabavu posvećenu 50-godišnjici Bitlsa, prodaju se u ograničenom broju po cenama od 1.700, 2.300 i 2.800 dinara, na blagajni Doma sindikata, prizemlju šoping centra Ušće, te u celoj mreži Eventima i Tiketlajna. Sve rezervacije ulaznica i loža mogu se izvršiti pozivom na broj direkcije festivala 011/220-62-44 i na mejl office@gaf.rs. (danubeogradu.rs)\nPROČITAJTE I… Guitar Art festival 2013: Concha Buika\nPrethodni Čarobna knjiga: Orson Skot Kard – Enderova igra\nSledeći Guitar Art festival 2013: Concha Buika


Lajčak: Održavanjem nove runde učinjen još jedan korak ka dogovoru - Politika - Dnevni list Danas\nPočetna » Politika » Lajčak: Održavanjem nove runde učinjen još jedan korak ka dogovoru\n0Piše: Beta 29. oktobra 2020. 17.53 Izmenjeno: 17.56\n„Danas smo napravili još jedan korak ka sveobuhvatnom sporazumu o normalizaciji održavanjem druge runde razgovora o finansijskim zahtevima i imovini. I to je bio prvi put da se novi srpski glavni pregovarač Petar Petković pridružio našim razgovorima. Uskoro nastavljamo“, naveo je Lajčak na Tviteru.\nDirektor Kancelarije Vlade Srbije za Kosovo i Metohiju Petar Petković, rekao je da „Beograd i Priština imaju dijametralno suprotne stavove o pitanjima imovine i finansijskih potraživanja“ i dodao da „koje god pitanje da se pokrene, nema napretka u dijalogu, bez formiranja Zajednice srpskih opština (ZSO)“.\nKosovo, Miroslav Lajčak, SrbijaBeograd


Uručene nagrade za nagradnu igru „Sa Fabijom bez fobije“ – ASA OSIGURANJE\nDana 18.02.2020. godine u direkciji ASA Osiguranja uručeni su ključevi novog vozila Škoda Fabija za klijenticu osiguranja Milku Marjanović iz Kreševa. Milka je kao i ostalih skoro 8000 klijenata zaključila policu osiguranja od auto nezgode (AN) i na taj način učestvovala u nagradnoj igri „Sa Fabijom bez fobije od nezgode“ koju je organizovalo ASA Osiguranje.\nGlavni cilj nagradne igre je bio motivisati klijente da prilikom zaključenja obaveznog auto osiguranja od auto odgovornosti zaključe dodatnu, dobrovoljnu policu osiguranja te na taj način svoju bezbrižnost prilikom svakodnevnog korištenja vozila učine potpunom.\nZašto? Zato jer pomenuto osiguranje od auto odgovornosti podrazumijeva naknadu štete trećim licima bilo da se radi o oštećenju na vozilu i/ili povrede ili smrti treće osobe. Ovim osiguranjem ne osiguravamo ni sebe ni naše saputnike u vozilu a upravo polica AN osiguranja to omogučava. AN pokriva rizik od smrti i trajnog invaliditeta vozača i putnika kao posljedica nesretnog slučaja i to po cijeni od 12KM godišnje.\n« Pozitivne priče ASA Osiguranja\nNagradna igra “Podržite naše pozitivne priče” »\nSpecijalna akcija Dobrovoljnog zdravstvenog osiguranja


Košarkaši Fenerbahčea savladali su Bajern sa 88:84 u Istanbulu u 5. kolu Evrolige, te su se tako nakon poraza od Efesa vratili na pobednički kolosek.\nCeo meč je bio veoma interesantan, ekipe su se smenjivale u vođstvu, ali više snage i umeća na kraju su imali izabranici Željka Obradovića, koji su posle prvog poluvremena domaćin imali prednost od tri razlike - 51:48.\nIpak, uspeli su košarkaši koje sa klupe predvodi Dejan Radonjić da spuste sjajan napad Fenera na samo 14 poena u trećoj četvrtini i sa jednim poenom prednosti dočekaju poslednji period.\nI u četvrtom delu meča bilo je dosta neizvesnosti, a domaći igrači su prelomili utakmicu tek u poslednjem minutu, najviše zahvaljujući Marku Guduriću koji je pogodio nekoliko teških šuteva, od kojih su dva bile trojke.\nNajefikasniji u pobedničkom timu bio je Luiđi Datome sa 19 poena, dok je Jan Veseli dodao 16. Nikola Kalinić je zabeležio 11, a Marko Gudurić 10 poena. Kod Bajerna najbolji su bili Devin Buker sa 15 i Vladimir Lučić sa 13, Stefan Jović je meč završio sa 12 poena, dok je Nemanja Dangubić postigao osam.


Vučić: Spustićemo nezaposlenost ispod 10 odsto - Info 24\nRedakcija July 11, 2017\t0 Comments\nPredsednik Srbije Aleksandar Vučić rekao je da ne obećava, već garantuje da će spustiti nivo nezaposlenosti na ispod 10 odsto. Ističe da do kraja godine sledi povećanje plata i penzija, a da će to povećanje sledeće godine biti još veće. Povećanje minimalne cene rada predsednik najavljuje za septembar. Poručuje da je Srbija na evropskom putu, ali da, za razliku od drugih, ima stav. Naslednika na čelu Srpske napredne stranke će, kako kaže, predložiti na partijskom kongresu u januaru 2019. godine.\nAleksandar Vučić je, gostujući na Televiziji Hepi, rekao da smo prošli teške reforme i da je sada pitanje “tehnike” da održimo trend i da ne napravimo neke greške.\nGovoreći o nezaposlenosti u Srbiji, Vučić je naveo da će ona biti spuštena na manje od 10 odsto. “Ne obećavam, garantujem”, naglasio je Vučić.\n“Najteže smo prošli zahvaljujući narodu. Neću nikada zaboraviti koliko divne građane imamo, koji su razumeli šta znače teške reforme”, rekao je predsednik Srbije.\nIstakao je da javna preduzeća nisu veliki problem. “Srbijagas je suviše mala kompanija da bi bila veliki problem. Najveći problem je EPS”, objasnio je Vučić.\nNaveo je da je “Srbijagas” imao dug od 800 miliona evra, da je skoro sve dugove vratio, te da je ostalo 150 miliona duga tog preduzeća, dok EPS koji je imao velike dugove, danas ima 450 miliona na računu.\nTakođe, dodao je, smanjen je i dug Beograda sa 1,12 milijarde na 650 miliona evra.\nStao je u odbranu nekadašnjeg ministra finansija Lazara Krstića rekavši da nikada ne bismo ušli u ozbiljne reforme bez njegove dijagnoze, koja je bila precizna – pošto je upozorio da je stanje javnih finansija katastrofalno, nakon što smo ostali bez privatnog sektora, odnosno na tome da javni sektor mora da se izdržava bez privatnog.\nRashodi na penzije, u tom trenutku, kako je preneo, bili su 30 odsto ukupnih javnih rashoda u Srbiji, odnosno svaki treći dinar išao je na penziju, što je bilo neodrživo.\n“Značajnije povećanje i za najsiromašnije”\nVučić je ponovio da su najveći teret dosadašnjih reformi podneli građani, a najviše penzioneri, primetivši da je i on mogao da obećava “kule i gradove” kao što su činili “neki neodgovorni političari ranije”, ali da je bilo najvažnije da se obezbedi fiskalna stabilnost, a zatim i rast.\nNaglasio je da je imao podršku prethodnika Tomislava Nikolića i koalicionog partnera Ivice Dačića, kad je reč o sprovođenju teških mera fiskalne konsolidacije i smanjenja plata i penzija.\n“Kako su sprovedene reforme? Noćima nisam spavao, razmišljao sam o tome kako da provedemo reforme i znao sam da mogu da se oslonim na penzionere i radnike, da su oni najodgovorniji za državu, dok bi me mladi slabo razumeli”, rekao je Vučić.\n“Nikolićeva uloga je velika, da on nije podržao mere i da se ponašao drugačije veliko je pitanje da li bismo uspeli mere da sprovedemo”, dodao je predsednik Srbije.\n“Ušli smo u to i danas imamo drugačiju situaciju, koja ide na bolje”, rekao je Vučić.\n“Govorio sam samo o radu i da će videti rezultate”, rekao je Vučić i ponovio da do kraja godine sledi povećanje plata i penzija, a sledeće godine još veće. Takođe, rekao je da će uslediti i povećanje minimalne cene rada u septembru.\n“Mislim da će i najsiromašniji imati značajnije povećanje i to su dobre stvari, to je zasnovano na dobrim temeljima, da više nikad nemamo problem sa javnim finansijama”, rekao je Vučić.\nUpitan o reizboru Pavla Petrovića za šefa Fiskalnog saveta, Vučić je rekao da je ta ustanova kritikovala vladu iz drugačijeg ugla, dok su drugi iz populističkog.\n“Petrović je jedan od veoma zaslužnih ljudi za sprovođenje reformi u Srbiji”, naglasio je i dodao da su ga drugi, za razliku od Petrovića, kritikovali iz populitičkog ugla samo u nameri – ne da bi rušili državu, već smanjili snagu nezavisne Srbije.\n“U svetu nas poštuju, ovde nam ‘sve po spisku'”\nZbog rezultata koje je Srbija ostvarila u poslednjih nekoliko godina poštuju nas svuda u svetu, rekao je predsednik Aleksandar Vučić, ali nas istovremeno, dodaje, ovde kritikuju za sve i svašta, pa i onda kad nema baš nikakvog razloga.\nNaveo je primer visokog funkcionera jednog novinarskog udruženja, koji je, kako je rekao, napisao “Vučiću, Zorana, Dačiću, ja vam …. sve po spisku” i to samo zato što je putovao nešto duže zbog radova na naplatnoj rampi kod Bubanj potoka.\n“Posle toga stanete i pitate se šta u stvari je potrebno da radite – da ne radite i ne gradite ništa, da se nikada ništa ne promeni, da nikada ništa novo ne postoji, da nemate ideje i hrabrosti da nešto radite da bi svi bili zadovoljni?”, zapitao je Vučić, primetivši da je to paradigma naše stvarnosti.\n“Verovatno mu je smetalo što je bila gužva zbog radova, a kad je živeo u zemlji visokog deficita, rasta javnog duga, urušavanja – onda nije psovao…”, dodao je.\nNa drugoj strani, kako kaže, u svetu nas zbog rezultata cene, pa je tako predsednik Turske Redžep Tajip Erdogan, sedeći za ručkom, na kojem su bili visoki predstavnici drugih zemalja, ustao i ispratio ga do kola, pokazujući time poštovanje prema Srbiji.\n“Slično se ophode i predsednik Rusije Vladimir Putin, Kine Si Đinping, te i nemačka kancelarka Angela Merkel”, rekao je Vučić.\n“Dočekuju nas sa najvećim poštovanjem Amerikanci. Ma koliko želeli da vide slabijeg Vučića, jer jak previše štiti interese Srbije… To poštovanje se vidi na svakom koraku i ljudi to osećaju u Srbiji”, dodao je predsednik.\nTakođe, kako je primetio, ne razume podrugivanje u smislu navođenja, recimo, da je u Srbiji na vlasti “stabilokratija”, što je nešto na temu demokratije, ali, u suštini, reč je o stabilnosti, a u tome nema ništa loše.\n“Stranim investitorima dajemo helikoptere da obiđu lokacije”\nGovoreći o posvećenosti i uslovima koje je Srbija spremna da ponudi onima koji će da izgrade fabrike i otvore nova radna mesta, Vučić je rekao da vlast stranim investitorima daje i helikoptere da obiđu više lokacija i izaberu gde žele da ulažu.\nNaveo je i da postoje lokalne inicijative i da je na tome zahvalan, ali da isto tako postoje lokalne sredine koje su veliki problem, jer imaju ogromne dugove, te će vlada morati da se dodatno angažuje u dovođenju investitora kako bi se i te sredine izvukle iz krize.\nU tom je smislu pohvalio rezultate koje je postigao Beograd, dok je kao problematične pomenuo Kragujevac, Kraljevo, Smederevsku Palanku…\n“Palanka ima 20 miliona evra duga, a isplaćivali su plate preko fudbalskog kluba. Ako damo Palanci 20 miliona, onda će da traži Kragujevac 200 miliona…” rekao je Vučić.\nVlada će zato, dodao je, nastaviti da dovodi strane investitore.\n“Hoćemo da u Kraljevo dođu investitori, jer hoćemo da imamo više beba… Da imaju generaciju više radno sposobnih”, poručio je.\nPrvi put imamo suficit u trgovini s Hrvatskom, jer smo uvek bili visoko uvozno zavisni, a danas imamo mnogo toga što izvozimo, i na to sam vrlo ponosan, izjavio je predsednik države.\nGovoreći o poziciji Srbije u Evropi i svetu, ponovio je da ćemo nastaviti da vodimo politiku prijateljskih odnosa s Rusijom, ali da je naša budućnost u EU.\n“Kao što Rusima moram uvek da kažem ‘hvala na svemu’, moram da istaknem da mi i dalje gotovo 70 odsto izvozimo u zemlje EU i to nam je i dalje izuzetno važno”, rekao je Vučić.\nDodao je da 20 odsto izvozimo u zemlje regiona, te da sa svima imamo suficit u trgovinskoj razmeni, i naglasio da je, kad je reč o odnosu velikih sila, posebno nakon susreta Putina i Trampa, dobro kad su “veliki igrači u boljim odnosima, jer kad se slonovi gledaju popreko mi stradamo u svakom slučaju”.\n“Na evropskom smo putu, ali za razliku od drugih imamo stav”\nDobro je, primetio je, da imamo jasnu spoznaju gde smo i ko smo i kako treba da se ponašamo.\n“A, kako sada stvari stoje mislim da ćemo moći da se ponašamo kao i do sada i da vodimo svoju politiku”, naveo je predsednik.\nUpitan da li je to politika neutralnosti, naglasio je da smo mi vojno neutralni, dok je pitanje političke neutralnosti nešto sasvim drugo. Vojna neutralnost je naša suverena odluka, ponovio je, te naglasio da smo mi na evropskom putu, ali za razliku od nekih drugih zemalja imamo stav i iznosimo ga.\n“Naša doktrina je čelično prijateljstvo sa Kinom i iskrena i otvorena saradnja sa Rusijom”, poručio je i naveo da pri tome misli i na ekonomsku i na svaku drugu saradnju.\nKako je rekao, nekada su nam prodavali trik da su “Rusi eto dobri za umetnost i to je to”.\nTo je ogromna zemlja i ogromno tržište, prijateljska zemlja koja nam pomaže u očuvanju teritorijalnog intergiteta i to neretko zaboravljamo i ne poštujemo, primetio je Vučić.\nSamo na jabukama imamo izvoz u tu zemlju od 200 miliona evra, dodao je i istakao da te odnose treba da razvijamo. A tu našu poziciju, naveo je, razume i nemačka kancelarka Angela Merkel.\n“Nadam se racionalnom rešenju za Kosovo”\nVučić je izjavio i da se nada da ćemo u vezi s Kosovom imati snage da stvari postavimo na racionalan nivo, a ako se to ne dogodi, dodao je, taj ćemo poraz nositi na svojim leđima.\nNaveo je da se pribojava da li ćemo biti u stanju da taj dijalog iznesemo; kaže da je skeptik po pitanju uspeha, ali poručuje da će dijalog svakako biti otvoren.\nU svakom slučaju, dodao je, ako treba da bira između zamrznutog konflikta ili traženja rešenja, on je izričito za drugu opciju.\n“Gotovo sam uveren da nećemo rešiti problem bez obzira na moju želju da bi to bilo blagorodnije i delotvornije za Srbiju”, rekao je Vučić.\n“Mislim i nadam se da ćemo imati snage da stvari postavimo na racionalni nivo, a ako ne budemo imali snage to će biti poraz koji ćemo nositi na svojim leđima. I to nije ništa novo u srpskoj istoriji, bilo bi novo da izađemo iz zamrznutog konflikta”, dodao je predsednik.\n“Zapad vam traži da nastavite razgovore, ali je jasno da to ide u smeru koji najveći deo tih zemalja podržava, a to znači ka nezavisnosti, a s druge strane imamo podršku Rusije, Kine, i Indije i drugih”, naglasio je Vučić.\nSmatra da je dobro da imamo mitove, da dobro mislimo o Srbiji, ali je uveren i da moramo da živimo za našu decu i gledamo u budućnost.\n“To ne znači da ćemo priznati Kosovo. Mi Srbi imamo patološku potrebu da stvari razvlačimo, a one protekom vremena postaju sve gore. Niko nema hrabrosti istinu da saopšti u lice”, primetio je, te zamolio predstavnike civilnog društva i političare u Srbiji, sve koji učestvuju u političkom životu, da uzmu učešće u raspravi o toj temi.\nJer, kako je objasnio, dobro je da se čuju različiti stavovi, da se ogole sve strane i da se onda nađe sredina u smislu – šta možemo da učinimo.\nVoleo bi, kako je rekao, da jednu veliku stvar ne ostavljamo našoj deci, već da “makar između sebe rešimo i sa sobom raščistimo”.\n“To ne znači, kako neki misle, priznanje nezavisnosti, već da nađemo realan i racionalan pristup”, naveo je predsednik Srbije.\n“Za lečenje u inostranstvu od države 14 miliona evra”\nPredsednik je rekao i da je za lečenje građana u inostranstvu država izdvojila skoro 14 miliona evra, a da je preko svih SMS poruka prikupljeno svega milion evra.\n“Od kada je formiran državni fond potrošili smo 13.615.000 eva. Naravno, nikada nije dovoljno kada trošite na decu, ali je država potoršila skoro 14 miliona evra, a iz svih SMS je prikupljeno svega milion evra”, naveo je Vučić i dodao da je na lečenje i kontrolne preglede u inostranstvo upućeno oko 1.600 građana, pretežno dece.\nVučić je rekao da neki njegovi politički neistomišljenici, šta god da se desi, počnu da govore o bolesnoj deci.\nBolesne dece ima i, nažalost, biće, ne mogu da se izleče sva deca na svetu, primetio je i dodao da se u svim zemljama leči i preko SMS poruka, mnogo više nego u Srbiji, zato što tamo mora da se plaća privatno zdravstvo.\nVučić je rekao da smo do skoro bili poslednji u Evropi po zdravstvu, ali smo napredovali za sedam mesta.\n“Morate da znate da prosečan osiguranik plaća 200 evra godišnje za zdravstvo, a potrošimo godišnje u proseku po 1.100 evra”, istakao je Vučić.\nPrimetio je da se u nekom novinskom članku pitalo na šta to država troši sedam milijardi dinara participacije, a, ističe, troši se ne 60 miliona evra, već dve milijarde.\n“Penzije i zdravstvo su najveće stavke u budžetu. Time se ranije branio socijalni mir. Mi tek danas možemo da pravimo normalne kliničke centre”, rekao je Vučić.\nPoručio je da će se Klinički centar u Nišu izgraditi do kraja godine.\n“Izgadićemo, kako kažu Skadar na Bojani, za razliku od vas koji niste nikada ništa izgradili”, naglasio je predsednik i dodao da će ta bolnica biti najbolja u Evropi i da će imati najmoderniju opremu i uređaje.\n“Ključni faktor razvoja zemlje – gasna mreža”\nNakon što se vratio sa 22. Međunarodnog naftnog kongresa u Istanbulu, Vučić je izjavio da je za razvoj važnija gasna mreža, nego čak i mreža puteva, i najavio da će Srbija biti tranzitna zemlja za gas, gde ćemo moći stotine miliona evra da zarađujemo od taksi.\nVažnost gasne konekcije ilustrovao je time da investitori prvo pitaju da li možemo da dovedemo gas i dodao da je, na primer, jedan od investitora odustao u Vladičinom Hanu upravo zbog toga.\nNaveo je da u Istanbulu nije bilo reči samo o Turskom toku, ali i izneo podatak da tamo smatraju da će taj tok biti završen u 2019. godini.\n“Turski tok nije samo pitanje gasa, već pitanje energetske bezbednosti Srbije”, istakao je predsednik Vučić.\nNapomenuo da će Bugarska biti evropski hab, gde će stizati ruski gas i iz Turske i Grčke i sa drugih strana, a da nam je stoga potrebna gasna interkonekcija sa tom zemljom, te ćemo na taj način postati i tranzitna zemlja i stotine miliona evra moći da zarađujemo.\nPredsednik je rekao da mi preko Mađarske dobijamo gas iz Rusije, preko Ukrajine, te upozorio da su mogući i neki problemi u odnosu Rusije i Ukrajine koji se mogu onda preneti i na nas i Mađarsku i da je stoga potrebno da imamo i druge izvore gasa.\nDodao je da ćemo biti otvoreni na taj način i za sve druge vrste gasa i da ga nabavljamo po nižoj ceni “bilo gde i od bilo koga”.\n“Očekujem i molim rešenje za ‘Fijat'”\nVučić kaže i da se nada da će rešenje za štrajk radnika “Fijat Srbija” biti nađeno ako je moguće već večeras.\nPredsednik je rekao da može da se složi da su plate od 42.000 dinara nedovoljne, ali je ukazao na to da alternativa može biti da radnici u Kragujevcu ostanu i bez toga. Istakao je da će premijerki Ani Brnabić u ovome pomoći koliko god je potrebno.\nTakođe je podsetio štrajkače u “Fijatu” da su odgovorni i prema državi i građanima Srbije, koji su kroz subvencije uložili u njihova radna mesta. Kako kaže, nada se da neće doći do povlačenja “Fijata” iz Srbije i veruje da će se problem rešiti večeras ili sutra, uz poštovanje prava radnika\nPodsetio je da nas ovaj štrajk već košta, a da bi nastavak mogao da “košta” možda i 0,1 odsto rasta BDP, jer je reč o 440 vozila dnevno. Ukazao je da država ulaže u radna mesta, što neki mogu nazivati “kupovinom” radnih mesta, ali se sve to vraća kroz poreze i doprinose posle godinu ili dve.\nPoželeo je radnicima da se izbore za svoja prava, ali je ponovio apel predsedniku štrajkačkog odbora da se rešenje nađe ako je moguće već večeras.\nO kritikama na svoj račun, Čerčilu, Savamali…\nPredsednik Srbije kaže da ga kritike koje čita o sebi ne pogađaju previše, ali i da mu nije prijatno, te dodaje da se i u tome vodi onim što je Čerčil rekao: “Najbrži put u propast kad vas svi hvale, a ozbiljne rezultate imate kada vas kude i napadaju”.\nKao primer navodi pisanje jednog tabloida, koji ga, kaže, napada zato što ne dozvoljava utaju poreza ili uzimanje kredita od državne banke, koji se posle ne vraća.\n“Ako uzmete kredit od državne banke kredit morate da vratite a ne da vratite 300.000 evra a uzmete tri miliona”, rekao je Vučić.\nNa pitanje kome ne odgovara jak Aleksandar Vučić, kaže – mnogima, te dodaje da je mnogo novca uloženo u priču u vezi sa Savamalom, slučaj koji će se, siguran je, rešiti.\nPonovio je da je za taj slučaj iz inostranstva stiglo više od 25 miliona evra, pre svega za “različite kuće tzv. nezavisnog novinarsta, za slobodno posmatranje izbora, kao protočni bojleri, za druge organizacije koje je trebalo da organizuju proteste”.\n“To je jedna široka akcija, ne za rušenje režima, jer znaju da nije dovoljna, nego otprilike za disciplinovanje i mene i drugih ljudi i slabljenje pozicije nezavisne i suverene države”, rekao je Vučić, dodajući da je ponosan što Srbija sama donosi odluke, sama bira svoj put u budućnost, što je država i ima svoje ja.\n“Predložiću naslednika na kongresu SNS-a 2019.”\nVučić, koji je i predsednik Srpske napredne stranke, najavio je da će na stranačkom kongresu, koji je planiran za januar 2019. godine, predložiti naslednika za tu funkciju.\nPoručio je i da će to biti osoba koja iznad svega voli svoju zemlju, neće je sramotiti i koja će i nadalje pobeđivati na izborima. Veruje da će većina izabrati onoga koga on predloži.\nNaveo je da je dogodine 10 godina od rada stranke i dodao da je SNS-u pomogao da ostvari najveće izborne pobede u modernoj srpskoj istoriji i da Srbija postane dobro uređena, normalna zemlja.\nGovoreći o podršci u vreme hajke na njega, naveo je da je i to dobro i da je mogao da vidi kakav je ko.\n“Ne znam zašto premijerka da nosi transkripte u vladu”\nOno što je premijerka Ana Brnabić stvarno izgovorila u izjavi agenciji Blumberg bilo je usklađeno sa politikom vlade, kaže Vučić.\n“Ana Brnabić je predsednik vlade, ona ima pravo na svoj stav, predstavlja vladu i mora da bude usklađena sa politikom vlade. Ono što je ona stvarno izgovorila bilo je usklađeno sa politikom vlade i ne vidim tu nikakav problem. Šta me briga šta pišu novine, Kad bi novine vodile politiku odavno bih prestao politikom da se bavim”, rekao je Vučić.\nNa konstataciju da je ministarka Zorana Mihajlović rekla da je bolje bilo da je premijerka transkripte donela u vladu, Vučić je rekao da ni takav stav ne razume sasvim. “Ne znam zašto bi trebalo da donosi u vladu, ali ajde…”, rekao je Vučić.\nUtopili se deda i unuk u Drini


Gubi li CEFTA smisao? – Biznis.ba\nGubi li CEFTA smisao?\nobjavljeno 09. nov 2018. u 17:33\nCentralnoevropski sporazum o slobodnoj trgovini, poznatiji kao CEFTA, mogao bi izgubiti svoj smisao ukoliko se nastavi praksa prema kojoj njegove članice vođene političkim motivima donose ekonomske odluke i tumače ga onako kako one smatraju da je ispravno, a što uglavnom odgovara samo njima.\nPo drugi put u samo nekoliko mjeseci Kosovo kroz dodatne namete Bosni i Hercegovini i Srbiji ruši principe na kojima je ovaj ugovor zasnovan i uvodi dodatne namete, koji su po ocjeni mnogih suprotni svim pravilima.\nZanimljivo je da su u pitanju jedine dvije zemlje u regionu koje nisu priznale njegovu nezavisnost pa se s pravom može sumnjati kako iza teze o zaštiti domaće proizvodnje postoji i politička poruka.\nTo možda i najviše ljuti Kosovce koji upravo zbog te činjenice imaju brojne peripetije i blokade u ovim zemljama jer bez akta o priznanju u pravnom smislu i ne postoje.\nDa stvar bude gora, uvođenje nekih recipročnih mjera ne bi imalo smisla, jer BiH i Srbija zbirno gledano tamo izvoze skoro pola milijarde maraka razne robe i proizvoda, dok je iz suprotnog smjera uvoz gotovo pa zanemariv.\nOno što se takođe može primijetiti je da se sve dešava u jeku jake srpske diplomatske aktivnosti, gdje se i u najzabačenijim dijelovima planete traže zemlje koje bi povukle priznanje Kosova.\nNa taj način su se sva dešavanja na planu politike prelila i u CEFTA pa se zato očekuju brze i konkretne mjere zvaničnog Brisela, koji je bio glavni protagonista ovog sporazuma. U suprotnom, Sporazum o slobodnoj trgovini će postati mrtvo slovo na papiru.