Kurniawan Skønhed er et sår læseprøve by BATZER & CO - Issuu\nSKØNHED ER ET SÅR Oversat af François-Eric Grodin\nDa han nu havde renset sin rustning, udstyret drabanthjelmen med visir, givet sin krikke navnet Rozinante og omdøbt sig selv, tænkte han at nu manglede han kun at finde en dame at forelske sig i; for en farende ridder uden en tilbedt er som et træ uden blade og frugter, og en krop uden sjæl. Miguel de Cervantes Saavedra, Den sindrige ridder don Quixote de la Mancha Oversat af Rigmor Kappel Schmidt\nEN EFTERMIDDAG I EN WEEKEND i marts rejste Dewi Ayu sig\nfra sin grav efter at have ligget død i enogtyve år. En hyrdedreng, som blev vækket fra sin lur under et frangipanitræ, tissede i sine shorts og skreg, og hans fire får løb forvildede ind mellem gravmarkører af sten og træ som om man havde smidt en tiger ind iblandt dem. Det hele begyndte med at der kom en lyd fra et gammelt gravsted med en navnløs sten der var dækket af knæhøjt græs, men alle vidste at det var Dewi Ayus grav. Hun var gået bort som tooghalvtredsårig og genopstod efter at have ligget død i enogtyve år, og fra da af vidste ingen rigtigt hvordan man skulle regne hendes alder ud. Folk fra nabolaget begav sig hen til graven da hyrdedrengen fortalte dem hvad der var på færde. De smøgede deres saronger op, kom med børn på armen, med kosteskaft i hånden eller beskidte af jord fra markerne, og samlede sig bag kirsebærkrat og jatrophatræer og i de nærliggende bananplantager. Ingen turde nærme sig, de stod bare og lyttede til spektaklet fra den gamle grav som om de stod samlet omkring medicinkræmmeren der hver mandag morgen falbød sine varer på markedet. Menneskeskaren nød det foruroligende optrin i fulde drag, uden at tænke på at en sådan gru ville have skræmt 5\ndem fra vid og sans hvis de havde været alene. De forventede endda et mirakel af en slags og ikke bare en gammel, støjende grav, for kvinden der lå i den jordlod havde været prostitueret for japanerne under krigen, og kyai’en sagde altid at folk som var plettet af synd med sikkerhed ville blive straffet i graven. Lyden måtte stamme fra en hævnende engels pisk, men folk begyndte at kede sig og håbede på endnu et lille under. Da det indtraf var det i den mest fantastiske skikkelse. Graven rystede og slog revner, overfladen eksploderede som om den blev sprængt væk nedefra med et lille jordskælv og en stormvind til følge som sendte græs og gravsten gennem luften, og bag jorden, der styrtede ned som et tæppe, stod en gammel kvinde og så irriteret og streng ud, stadig indhyllet i et ligklæde som om hun var blevet begravet aftenen før. Folk blev hysteriske og løb væk i endnu større forvirring end fårene, og deres synkrone skrig blev kastet tilbage fra de fjerne bakker. En kvinde smed sit spædbarn ind i buskadset, mens barnets far tyssede på en bananstængel i stedet. To mænd kastede sig ned i en grøft, andre faldt bevidstløse om i vejkanten, og andre igen styrtede af sted og løb femten kilometer uden at stoppe op. Ved synet af alt det hostede Dewi Ayu bare let og rømmede sig og var fascineret over at befinde sig midt på en begravelsesplads. Hun havde allerede bundet de to øverste knuder på ligklædet op og gik i gang med de to nederste for at få fødderne fri så hun kunne gå. Hendes hår var på forunderlig vis vokset, og da hun rystede det fri af kalikoklædet, flagrede det i eftermiddagsbrisen, strøg hen over jorden og glitrede som sort lav i et flod6\nleje. Hendes hud var rynket men ansigtet var skinnende hvidt, og hendes øjne vågnede til live i deres huler og stirrede på tilskuerne som kom frem fra deres skjulesteder bag buskadset – halvdelen af dem løb væk, og den anden halvdel besvimede. Hun beklagede sig, uden at henvende sig til nogen bestemt, over at folk havde været så onde at begrave hende levende. Det første hun tænkte på var sit spædbarn, som selvfølgelig ikke var et spædbarn længere. For enogtyve år siden var Dewi Ayu død tolv dage efter at have født en hæslig lille pige, så hæslig at jordemoderen der hjalp hende var usikker på om det virkelig var et barn og tænkte at det måske var en bunke lort siden det hul et barn kommer ud af, og det hul lort kommer ud af, kun er to centimeter fra hinanden. Men barnet sprællede og smilede, og til sidst blev jordemoderen overbevist om at det virkelig var et menneske og ikke lort og sagde til moren, som lå afkræftet i sengen og ikke så ud til at nære noget ønske om at se sit afkom, at barnet var født, var sundt og rask og virkede venligt. “Det er en pige, ikke?” spurgte Dewi Ayu. “Jo,” svarede jordemoderen, “ligesom de tre børn før hende.” “Fire døtre, og alle sammen smukke,” sagde Dewi Ayu med voldsom ærgrelse i stemmen. “Jeg burde åbne mit eget horehus. Men sig mig engang, hvor smuk er hende her?” Spædbarnet, som var svøbt stramt i et klæde, begyndte at sprælle og græde i jordemoderens arme. En kvinde gik ind og ud af rummet, bar de beskidte, blodfyldte klude ud og skilte sig af med moderkagen, og jorde7\nmoderen svarede ikke lige med det samme, for hun kunne på ingen måde få sig selv til at sige at et barn der lignede en bunke lort var smukt. Hun forsøgte at overhøre spørgsmålet og sagde: “Du er allerede en gammel kvinde, så jeg tror ikke du vil kunne amme.” “Det er sandt. Jeg er blevet brugt op af de tre ældre børn.” “Og hundredvis af mænd.” “Et hundrede og tooghalvfjerds mænd. Den ældste var halvfems år gammel, og den yngste var tolv, det var en uge efter hans omskæring. Jeg husker dem tydeligt.” Barnet begyndte at græde igen. Jordemoderen sagde at hun var nødt til at få fat i noget brystmælk til den lille. Hvis det ikke lykkedes, ville hun være nødt til at finde komælk eller hundemælk eller måske endda rottemælk. “Ja, gå du bare,” sagde Dewi Ayu. “Stakkels ulyksalige pigebarn,” sagde jordemoderen mens hun kiggede på barnets skrækkelige ansigt. Hun var ikke engang i stand til at beskrive det, men hun syntes det lignede en fordømt vanskabning fra helvede. Hele kroppen var kulsort som om barnet var blevet brændt levende og havde en besynderlig og uigenkendelig form. Hun var for eksempel ikke sikker på om barnets næse var en næse, for den lignede mere en stikkontakt end nogen anden næse hun nogensinde havde set. Og barnets mund mindede hende om sprækken i en sparegris, og hendes ører lignede et par grydehanke. Hun var overbevist om at der ikke fandtes nogen grimmere skabning på jorden end denne lille stakkel, og hvis hun var Gud, ville hun sandsynligvis slå barnet ihjel med det samme frem for at lade det leve; verden ville mishandle hende uden nåde. 8\n“Stakkels barn,” sagde jordemoderen endnu en gang inden hun gik ud for at finde en amme til hende. “Ja, stakkels barn,” sagde Dewi Ayu som lå og vendte og drejede sig i sengen. “Jeg har allerede gjort alt hvad jeg kunne for at prøve at tage livet af dig. Jeg burde have slugt en håndgranat og sprængt den inde i min mave. Åh, dit stakkels pigebarn – de ulyksalige er lige så sejlivede som de grusomme.” I begyndelsen forsøgte jordemoderen at holde barnets ansigt skjult for de nabokvinder der kom forbi. Men da hun sagde at hun havde brug for mælk til barnet, møvede de sig frem for at se det, for det var altid sjovt for dem der kendte Dewi Ayu at se hendes yndige pigebørn. Jordemoderen var ude af stand til at afværge stormløbet af mennesker som fjernede kluden for barnets ansigt, men da de så det og skreg op, grebet af en rædsel der overgik alt hvad de nogensinde havde oplevet, smilede jordemoderen og mindede dem om at hun havde gjort sit yderste for at skåne dem for det djævelske åsyn. Efter det udbrud skyndte jordemoderen sig ud, og kvinderne blev stående et øjeblik og lignede idioter der pludselig havde fået slettet deres hukommelse. “Man burde slå det ihjel,” sagde en kvinde, den første som kom sig over sit akutte hukommelsestab. “Det har jeg allerede forsøgt,” sagde Dewi Ayu da hun trådte ind kun iført en krøllet hjemmekjole og et klæde viklet om livet. Hendes hår var i vild uorden som en der vakler væk efter at have kæmpet mod en tyr. Folk så medfølende på hende. “Hun er smuk, ikke sandt?” spurgte Dewi Ayu. “Øh, jo.” 9\n“Der findes ingen værre forbandelse end at bringe en smuk pige ind i en verden befolket af mænd der er lige så modbydelige som brunstige hunde.” Der var ikke en eneste som svarede hende, de så bare deltagende på hende vel vidende at de løj. Rosinah, den stumme bjergpige som havde tjent hos Dewi Ayu i årevis, førte sin frue ind på badeværelset hvor hun havde gjort et varmt bad klar. Der lå Dewi Ayu i blød i velduftende, svovlholdig sæbe mens den stumme pige vaskede hendes hår med aloe vera-olie. Den stumme pige var den eneste der virkede upåvirket af det hele selv om hun måtte vide besked om den hæslige lille pige, for Rosinah var den eneste som havde bistået jordemoderen i hendes arbejde. Hun skrubbede sin frues ryg med pimpsten, viklede et håndklæde om hende og ryddede op på badeværelset da Dewi Ayu gik ud. En af kvinderne prøvede at lette den trykkede stemning og sagde til Dewi Ayu: “Du må finde et godt navn til hende.” “Ja,” sagde Dewi Ayu. “Hun skal hedde Skønhed.” “Åh!” udbrød forsamlingen og prøvede forlegent at tale hende fra det. “Hvad med Skade?” “Eller Sår?” “Det må du for Guds skyld ikke kalde hende.” “Udmærket, så hedder hun Skønhed.” De så hjælpeløst til mens Dewi Ayu gik ind på sit værelse igen for at klæde sig på. De kunne kun sende hinanden blikke og bedrøvet forestille sig en lille begsort pige med en stikkontakt midt i ansigtet som blev kaldt Skønhed. Det var en oprørende skandale. 10\nDewi Ayu havde rigtignok forsøgt at tage livet af barnet da det gik op for hende at hun var blevet gravid igen på trods af at hun allerede havde levet i et helt halvt århundrede. Ligesom med sine andre børn vidste hun ikke hvem faren var, men til forskel fra de andre havde hun ikke det fjerneste ønske om at barnet skulle overleve. Så hun havde taget fem ekstra stærke paracetamolpiller som hun havde fået af en landsbylæge og skyllet dem ned med en halv liter mineralvand hvilket havde været næsten nok til at tage livet af hende selv, men, skulle det vise sig, ikke helt nok til at slå barnet ihjel. Hun kom i tanker om en anden metode og sendte bud efter en jordemoder som var villig til at slå barnet ihjel og fjerne det fra hendes livmoder ved at stikke en lille træpind op i hende. Hun blødte voldsomt i to dage og to nætter, og det lille træstykke kom ud i splinter, men barnet levede videre. Hun prøvede at få has på barnet på yderligere seks måder, men forgæves, og til sidst opgav hun foretagendet og klagede: “Hun er en rigtig ballademager, og der er ingen tvivl om at hun kommer til at vinde den her kamp over sin mor.” Så hun lod sin mave vokse sig større og større, udførte selamatan-ritualet efter de syv måneder og lod barnet komme til verden selv om hun nægtede at se på hende. Hun havde allerede født tre piger, alle lige henrivende, nærmest som trillinger der var blevet født efter hinanden. Hun var led og ked af den slags børn som ifølge hende var som mannequindukker i et butiksvindue, så hun havde ikke lyst til at se sit yngste pigebarn i forvisning om at hun ikke ville adskille sig fra sine tre store11\nsøstre. Det var naturligvis helt forkert, og hun anede stadig ikke hvor frastødende hendes yngste barn i virkeligheden var. Selv da nabokvinderne i det stille hviskede at barnet lignede resultatet af en tilfældig parring af en abe, en frø og en varan, troede hun ikke at det var hendes barn de talte om. Og da de sagde at vilde hunde havde hylet i skoven natten før, og at ugler var fløjet ind for at sætte sig til hvile, opfattede hun det på ingen måde som dårlige varsler. Da Dewi Ayu var kommet i tøjet, slog det hende pludselig hvor udmattende det hele var, at føde fire børn og leve i over et halvt århundrede, så hun lagde sig igen. Og så nåede hun til den nedslående erkendelse at hvis barnet ikke ville dø, burde det måske være hendes mor der skulle gå bort så hun slap for at se sin pige blive til en ung kvinde. Hun stod op, vaklede hen i døråbningen og så ud på alle nabokvinderne som stadig stod tæt sammen og sladrede om spædbarnet. Rosinah dukkede op fra badeværelset og stillede sig ved siden af Dewi Ayu, for hun fornemmede at hendes frue skulle til at give hende en ordre. “Køb et ligklæde til mig,” sagde Dewi Ayu. “Nu har jeg givet fire piger til denne fordømte verden. Tiden er inde til at mit ligfølge går her forbi.” Kvinderne hylede op og så måbende på Dewi Ayu med deres idiotiske ansigtsudtryk. At føde et hæsligt barn var en skændsel, men at efterlade det uden videre var en endnu større skændsel. I stedet for at sige det ligeud, prøvede de bare at tale hende fra at dø på den tåbelige måde og sagde at nogle mennesker levede i over hundrede år, og at Dewi Ayu stadig var alt for ung til at dø. 12\n“Hvis jeg bliver hundrede,” sagde hun med afmålt ro, “ender jeg med at sætte otte børn i verden. Det er for mange.” Rosinah gik ud og købte et rent, hvidt kalikoklæde som Dewi Ayu straks iførte sig – men det var nu ikke nok til at få hende til at dø med det samme. Så mens jordemoderen gennemsøgte nabolaget på jagt efter en kvinde med mælk i brysterne (hvilket dog var forgæves, og hun endte med at give barnet vand som havde været brugt til at skylle ris i), lå Dewi Ayu roligt i sin seng indhyllet i et ligklæde og ventede overraskende tålmodigt på at dødens engel skulle komme og hente hende. Da tiden med risskyllevand var ovre, og Rosinah gav barnet komælk (som butikken solgte som “Bjørnemælk”), lå Dewi Ayu stadig i sengen og tillod ikke nogen at bringe barnet ved navn Skønhed ind på værelset. Men historien om det hæslige spædbarn og dets ligklædesvøbte mor spredte sig hurtigt som en epidemi og fik folk fra ikke alene de omkringliggende kvarterer men også regionens mest afsidesliggende landsbyer til at komme for at se hvad der efter sigende mindede om en profets fødsel, hvor de vilde hundes hyl blev sammenlignet med den stjerne de vise mænd fra Østerland så da Jesus blev født, og moren i ligklædet blev sammenlignet med den udmattede Maria – en noget søgt metafor. Med det samme skrækslagne ansigtsudtryk som en lille pige der klapper en tigerunge i zoologisk have, poserede de besøgende med det hæslige spædbarn for en omrejsende fotograf. Det skete efter at de havde gjort det samme med Dewi Ayu som stadig lå forunderligt fredfyldt og ikke var det mindste forstyrret af det ubønhørlige spek13\ntakel. En del mennesker, som led af alvorlige og uhelbredelige sygdomme, kom i håb om at røre spædbarnet, hvilket Rosinah hurtigt forbød fordi hun var bange for at barnet ville blive smittet af alle bakterierne. Til gengæld fyldte hun spande op med Skønheds badevand. Andre kom i håb om at få en smule held ved spillebordene eller en pludselig indsigt i hvordan man laver indbringende forretninger. I den anledning havde den stumme Rosinah, som hurtigt havde påtaget sig rollen som barnets plejemor, gjort nogle donationsskrin klar som hurtigt blev fyldt med de besøgendes rupiah-sedler. Pigen forudså klogeligt at Dewi Ayu rent faktisk kunne ende med at dø, og benyttede sig derfor af den enestående mulighed for at skrabe nogle penge sammen så hun ikke behøvede at bekymre sig om Bjørnemælk eller deres fremtid sammen alene i huset, for man kunne ikke regne med at Skønheds tre storesøstre nogensinde ville dukke op. Men alt postyret endte brat da politiet kom med en kyai der opfattede det hele som kætteri. Kyai’en skummede af raseri og gav Dewi Ayu ordre til at sætte en stopper for sin skammelige opførsel, og han krævede til og med at hun skulle tage ligklædet af. “Du beder en prostitueret tage tøjet af,” sagde Dewi Ayu hånligt, “så du har bare at have penge til at betale mig.” Kyai’en skyndte sig at bede om nåde, ilede videre og kom aldrig tilbage. Den eneste der var tilbage var endnu en gang den unge Rosinah som aldrig tog sig af Dewi Ayus vanvid uanset hvordan det kom til udtryk, og det blev så meget desto 14\ntydeligere at pigen var den eneste der virkelig forstod den kvinde. Længe før Dewi Ayu forsøgte at tage livet af det barn hun bar i maven, havde hun sagt at hun var led og ked af at få børn, og derfor havde Rosinah forstået at hendes frue var gravid. Hvis Dewi Ayu havde sagt den slags til nabokvinderne hvis hang til sladder overgik hundenes hang til at hyle, ville de have smilet selvtilfreds og hånligt og sagt at det bare var varm luft – du skal bare holde op med at sælge dig selv, så behøver du aldrig være bange for at blive bollet tyk, ville de have sagt. Men mellem os to: Det kan man måske sige til en anden prostitueret, men ikke til Dewi Ayu. Hun havde aldrig opfattet sine tre (og nu fire) børn som prostitutionens forbandelse, og, som hun sagde, når børnene ingen fædre havde så var det fordi de bogstavelig talt ikke havde fædre, og ikke fordi de ikke vidste hvem fædrene var, og slet ikke fordi hun aldrig havde stået ved en eller anden fyrs side foran landsbyens overhoved. Hun mente derimod at de var børn af dæmoner. “Fordi Satan er lige så nydelsessyg som Gud eller guderne,” sagde hun. “Ligesom Maria fødte Guds søn, og Pandus to koner fødte deres gudesønner, er mit skød et sted hvor dæmoner afleverer deres sæd, og således sætter jeg dæmonbørn i verden. Og jeg er dødtræt af det, Rosinah.” Som så ofte nøjedes Rosinah med at smile. Hun kunne ikke tale ud over at mumle usammenhængende, men hun kunne smile, og hun kunne lide at smile. Dewi Ayu var meget glad for hende, især på grund af det smil. Hun havde engang kaldt hende et elefantbarn, for uanset hvor vrede elefanter bliver, smiler de altid, ligesom dem man 15\nkan se i det cirkus der næsten altid kommer til byen i slutningen af året. Med sit tegnsprog, som man ikke kunne lære på nogen skole for stumme men skulle lære af Rosinah selv, sagde pigen til Dewi Ayu at hun ikke skulle være så træt af det – hun havde jo ikke engang tyve børn mens Gandari havde født hundrede af Kurawas børn. Det fik Dewi Ayu til at grine højt. Hun kunne godt lide Rosinahs barnlige humor og svarede, stadig grinende, at Gandari ikke havde født hundrede børn ved hundrede fødsler, hun havde bare født én stor klump kød som siden blev til hundrede børn. Sådan arbejdede Rosinah glad og fornøjet videre og blev på ingen måde bragt ud af fatning. Hun tog sig af barnet, gik i køkkenet to gange om dagen og vaskede tøj hver morgen mens Dewi Ayu lå næsten helt stille i sengen og virkelig lignede et lig der bare ventede på at folk fik gravet hendes grav færdig. Når hun blev sulten stod hun selvfølgelig op og spiste, og hun gik på toilettet hver morgen og hver eftermiddag. Men hun kom altid tilbage, indhyllede sig i ligklædet igen og lagde sig helt stiv og udstrakt med begge hænder på maven, med lukkede øjne og med læberne kruset i et svagt smil. En del af naboerne prøvede at lure på hende gennem det åbentstående vindue. Igen og igen prøvede Rosinah at genne dem væk, men det lykkedes aldrig, og folk spurgte hvorfor hun ikke bare tog livet af sig selv i stedet. Dewi Ayu afstod fra sin sædvanlige sarkasme og blev liggende tavs og ubevægelig. Den længe ventede død indtraf endelig om eftermiddagen på den tolvte dag efter hæslige Skønheds fødsel – det var i det mindste hvad alle troede. Tegnet på den 16\nnært forestående død kom samme morgen da Dewi Ayu gav Rosinah instrukser om at hun ikke ville have sit navn på gravstenen; i stedet ønskede hun en gravskrift med denne ene sætning: “Jeg fødte fire børn og døde.” Rosinahs hørelse var fortrinlig, og hun kunne både læse og skrive, så hun skrev beskeden ned i sin helhed, men ordren blev afvist på stedet af den imam der stod for begravelsesceremonien, og som mente at så forrykt et ønske kun gjorde hele situationen endnu mere syndig, og derfor egenrådigt besluttede at kvinden ikke skulle have skrevet noget som helst på sin sten. Dewi Ayu blev fundet om eftermiddagen af en af naboerne som belurede hende gennem vinduet og så hende ligge i en fredelig søvn af den slags man kun ser i et menneskes sidste dage. Men der var også noget andet; der hang en lugt af boraks i rummet. Rosinah havde købt det hos bageren, og Dewi Ayu havde overstrøet sig selv med det ligkonserveringsmiddel som andre mennesker af og til blander i deres mie bakso-kødboller. Rosinah havde ladet kvinden gøre lige hvad hun ville i sin besættelse af døden, og om hun så var blevet beordret til at grave en grav og lægge Dewi Ayu levende i den, havde hun gjort det og tilskrevet det sin frues særprægede form for humor, men det var ikke tilfældet for den uoplyste snushane. Hun kravlede derimod ind ad vinduet i den faste overbevisning at Dewi Ayu var gået for vidt. “Hør her, din luder som har været i seng med alle vores mænd!” sagde hun fortørnet. “Hvis du skal dø, så dø, men du skal ikke konservere din krop, for det er bare dit rådnende lig som ingen vil være misundelig på.” 17\nHun skubbede til Dewi Ayu, men hendes krop rullede bare om på siden uden at vågne. Rosinah trådte ind og gjorde tegn til at hun allerede måtte være død. “Er luderen død?” Rosinah nikkede. “Død?!” Da afslørede den klynkende kvinde sit sande væsen, hun græd som om det var hendes egen mor der var gået bort, og mellem grødede hulk sagde hun: “Den 8. januar sidste år var den skønneste dag vores familie har haft. Det var den dag min mand fandt nogle penge under broen og gik til Mama Kalongs horehus for at gå i seng med den selv samme glædespige som nu ligger død her foran mig. Bagefter kom han hjem, og det var den første og eneste dag hvor han var sød ved sin familie. Han slog ikke engang en eneste af os.” Rosinah så hånligt på hende som for at antyde at det ikke var så mærkeligt at han havde lyst til at slå sådan et brokkehoved, og så slap hun af med grædekonen ved at bede hende om at sprede nyheden om Dewi Ayus død. Der var ikke behov for et ligklæde, for hun havde allerede købt et tolv dage tidligere; der var ikke behov for at vaske hende, for hun havde allerede vasket sig selv; hun havde endda selv konserveret sin krop. “Hvis hun kunne,” sagde Rosinah med tegnsprog til imamen i den nærmeste moske, “ville hun også have fremsagt bønnerne for sig selv.” Imamen så hadefuldt på den stumme pige og sagde at han ikke selv følte trang til at fremsige bønnerne for den klump af et horekadaver for slet ikke at tale om at begrave hende. “Hun er jo død,” sagde Rosinah (stadig med tegnsprog), “så nu er hun ikke en hore mere.” 18\nKyai Jahro, imamen i moskeen, gav til sidst op og forestod Dewi Ayus begravelse. Lige til sin død, som kun få havde forventet ville indtræffe så hurtigt, havde hun aldrig set barnet. Folk sagde hun kunne prise sig lykkelig, for enhver mor ville blive ufattelig ked af at se sit barn komme til verden så hæslig. Hun ville ikke have kunnet sove stille ind, og hun ville aldrig kunne hvile i fred. Rosinah var den eneste der ikke var så sikker på at Dewi Ayu ville være blevet ked af det ved synet af babyen, for hun vidste at hvis der var noget den kvinde hadede mere end noget andet i hele verden, så var det en køn, lille nyfødt pige. Hun ville have været himmelhenrykt hvis hun havde vidst hvor helt og aldeles forskellig hendes yngste var fra sine ældre søstre; men hun vidste det ikke. Og da den unge stumme pige altid lystrede sin frue, tvang hun hende ikke til at se spædbarnet i dagene op til hendes død, og det på trods af at Dewi Ayu måske ville have udsat sin død, i det mindste i et par år, hvis hun havde vidst hvordan barnet så ud. “Sikke noget vås, det er Gud der bestemmer hvornår vi skal dø,” sagde Kyai Jahro. “I tolv dage havde hun forberedt sig på at dø, og så døde hun,” sagde Rosinahs tegn med en stædighed hun havde arvet fra sin frue. I overensstemmelse med afdødes sidste vilje blev Rosinah nu værge for det ulyksalige spædbarn. Og det var hende der siden gik i gang med den meningsløse opgave at sende telegrammer til Dewi Ayus tre børn med besked om at deres mor var død, og at hun skulle begraves på den offentlige Budi Dharma begravelsesplads. Ingen af dem kom, men begravelsen blev afholdt dagen efter 19\nmed en festivitas ingen i den by havde oplevet magen til i mange år, og heller ikke ville komme til at opleve i mange år frem. Det skyldtes at næsten alle de mænd der nogensinde havde været i seng med luderen, tog afsked med hende med buketter af jasminblomster der var gennemtrængt af deres blide kys og derefter kastet på vejen efterhånden som kisten kom forbi. Og deres hustruer og elskerinder, der også var stimlet sammen langs vejstrækningen, stod bag ved deres mænd og så på med uformindsket jalousi, for de var sikre på at de liderlige mænd stadig ville kæmpe om muligheden for at komme i seng med Dewi Ayu igen uden at tage sig af at hun nu bare var et lig. Rosinah gik bag ved kisten der blev båret af fire mænd fra kvarteret. Babyen sov tungt i hendes favn, skærmet af kanten af det sorte slør hun havde på. En kvinde, grædekonen, gik ved siden af hende med en kurv fuld af kronblade. Rosinah tog bladene og kastede dem op i luften sammen med mønter som hurtigt udløste kamp mellem de små børn som løb ind under kisten for at få fat i dem, og som risikerede at blive væltet ned i vandingskanalen eller trampet ned af de sørgende som messede profetens velsignelser. Dewi Ayu blev begravet i et afsides hjørne af begravelsespladsen blandt andre ulyksalige menneskers grave, for det var Kyai Jahro og graveren blevet enige om. Her havde man begravet en ond tyv fra kolonitiden, en sindssyg morder, et antal kommunister og nu en luder. Man mente at disse stakkels sjæle ville blive forstyrret af vedvarende prøver og prøvelser i graven, så derfor var det en god ide at anbringe dem fjernt fra grave med gud20\nfrygtige som ønskede at hvile i fred, blive invaderet af orme og rådne i fred, og elske med himmelske nymfer i fred og ro. I samme øjeblik den festlige ceremoni var overstået, glemte folk omgående alt om Dewi Ayu. Efter den dag var der ingen som besøgte graven, ikke engang Rosinah og Skønhed. De lod den blive raseret af tropiske storme, dækket af dynger af visne frangipaniblade og tilgroet med vild elefantgræs. Rosinah var den eneste som havde en overbevisende grund til at forsømme Dewi Ayus grav. “Det er fordi vi kun passer de dødes grave,” sagde hun til det hæslige spædbarn (med sit tegnsprog som babyen selvfølgelig ikke forstod). Måske var det sandt at Rosinah kunne se ind i fremtiden, en beskeden evne som hun havde arvet fra sine vise forfædre. Hun var kommet til byen fem år tidligere som blot fjortenårig sammen med sin gamle, svært gigtplagede far der arbejdede i en grusgrav i bjergene. De var dukket op på Dewi Ayus værelse i Mama Kalongs horehus. Til at begynde med var den prostituerede ikke det mindste interesseret i den lille pige, og heller ikke i faren, en gammel mand med et papegøjenæb af en næse, sølvgråt, krøllet hår, rynket kobberbrun hud og frem for alt en overdrevent forsigtig måde at gå på som om alle hans knogler ville falde sammen i en bunke hvis hun gav ham det mindste skub. Dewi Ayu genkendte ham med det samme og sagde: “Du er afhængig, gamle mand. Vi elskede for to nætter siden.” Manden smilede genert, som en ung mand der møder sin kæreste, og nikkede. “Jeg vil gerne dø i dine arme,” 21\nsagde han. “Jeg kan ikke betale dig, men du kan få det her stumme barn. Hun er min datter.” Dewi Ayu så forvirret på den lille pige. Rosinah stod ikke så langt fra hende, hun var rolig og smilede venligt til hende. Dengang var hun meget mager, og hun var klædt i en broderet kjole der var alt for stor til hende, gik barfodet og havde bare samlet sit bølgede hår i nakken med en elastik. Hun havde glat hud, som de fleste bjergpiger, et enkelt, rundt ansigt, intelligente øjne, en flad næse og brede læber som hun kunne sende alle sit behagelige smil med. Dewi Ayu anede ikke hvad hun skulle bruge sådan en pige til, og hun vendte igen blikket mod den gamle mand. “Jeg har selv tre døtre i forvejen, så hvad skal jeg med det barn?” spurgte hun. “Hun kan læse og skrive selv om hun ikke kan tale,” sagde hendes far. “Alle mine børn kan både læse og skrive, og de kan også tale,” sagde Dewi Ayu med en drillende latter. Men den gamle mand ville med djævlens vold og magt i seng med hende og dø i hendes favn og give hende den stumme, unge pige som betaling. Hun måtte gøre med pigen som hun ville. “Du kan gøre hende til prostitueret og tage de penge hun tjener så længe hun lever,” sagde den gamle mand. “Og hvis ingen mænd vil være sammen med hende, kan du også hakke hende i småstykker og sælge hendes kød på markedet.” “Jeg tvivler på at nogen har lyst til at spise kødet fra hende,” sagde Dewi Ayu. Den gamle mand nægtede at give op, og efter et stykke tid begyndte han at ligne et lille barn som er lige ved at tisse i bukserne. Det var ikke fordi Dewi Ayu ikke ville 22\nvære venlig og give den gamle mand nogle få vidunderlige timer på sin madras, men hun var virkelig forvirret over denne mærkværdige handel, og hun kiggede skiftevis på den gamle mand og den stumme pige indtil pigen til sidst bad om et stykke papir og en blyant og skrev: “Gå nu bare i seng med ham, han kan dø når som helst.” Og så gik hun i seng med den gamle mand, ikke fordi hun havde accepteret handlen, men fordi pigebarnet antydede at han var ved at opgive ånden. De baksede rundt på sengen, og imens sad den stumme pige på en stol uden for døren til soveværelset og ventede med et fast greb om en lille taske som var fyldt med hendes tøj, og som hendes far havde båret indtil for et øjeblik siden. Det endte med ikke at tage Dewi Ayu særlig længe, og hun måtte indrømme at hun virkelig ikke havde mærket noget særligt, kun en lille kildren midt i skridtet. “Det var som at blive kløet i navlen af et stankelben,” sagde den prostituerede. Manden gik voldsomt løs på hende, næsten uden småsnak, som en bataljon hollandske soldater der nærmer sig med ødelæggelse for øje, hans bevægelser var frie, og hans gigt var glemt. Hans iver bar hurtigt frugt da han udstødte et kort støn, og der gik spasmer gennem hans krop; til at begynde med troede Dewi Ayu at det var spasmerne hos en mand der udspyr indholdet af sine nosser, men det viste sig at være mere end det – den gamle mand udspyede også sin sjæl. Han døde henslængt i hendes favn med våd og draget lanse. De lagde ham diskret i jorden i det hjørne af begravelsespladsen hvor Dewi Ayu senere også blev begravet. Og skønt Rosinah aldrig passede sin frues gravsted, tog hun 23\nsig altid tid til at besøge sin fars grav ved slutningen af hver fastemåned for at fjerne ukrudt og bede uden overbevisning. Dewi Ayu tog den stumme pige med sig hjem, ikke som betaling for den triste aften, men fordi pigen nu hverken havde far eller mor eller nogen anden hun kunne kalde for sin familie. I det mindste, tænkte Dewi Ayu dengang, kunne pigen holde hende med selskab derhjemme, lede efter lus i hendes hår om eftermiddagen og holde øje med stedet når hun var i horehuset. Det hus Rosinah kom til var på ingen måde det livlige hus hun havde forventet, men et enkelt, stille og roligt hjem. Væggene var cremefarvede og så ud som om de ikke var blevet malet i årevis, der var støvede spejle og jordslåede gardiner. Selv køkkenet så ud som om det aldrig blev brugt undtagen til at lave en kande kaffe i ny og næ. De eneste rum der så velholdte ud var badeværelset med det store badekar i japansk stil samt soveværelset der tilhørte fruen i huset. Allerede de første dage i huset viste Rosinah sig at være en ung pige der var værd at holde på. Mens Dewi Ayu fik sin middagslur, malede Rosinah væggene, vaskede gulvene, skrubbede vinduerne med noget savsmuld hun fik fra en brændehugger, skiftede gardinerne ud og begyndte at ordne haven som inden længe var fuld af blomster af alle slags. Da det blev eftermiddag vågnede Dewi Ayu og blev for første gang i lang tid mødt af en duft af urter og krydderier fra køkkenet, og de spiste aftensmad sammen inden Dewi Ayu skulle gå. Rosinah var ikke det mindste foruroliget over den faldefærdige rønne der krævede så meget arbejde, men det undrede hende at de var de eneste to der boede der. Dengang havde Dewi 24\nAyu endnu ikke lært den stumme piges tegnsprog, så Rosinah skrev igen. “Sagde du ikke du havde tre børn?” “Jo, det er rigtigt,” sagde Dewi Ayu. “De flyttede så snart de havde lært at knappe gylpen op på en mand.” Den bemærkning kom Rosinah straks i tanker om da Dewi Ayu flere år senere sagde at hun ikke havde lyst til at blive gravid igen (på trods af at hun allerede var gravid), og at hun var træt af at få børn. Om eftermiddagen sad de tit i køkkendøren og småsludrede mens de iagttog hvordan hønsene, som Rosinah var begyndt at holde, gik og kradsede i jorden, og som en anden Sheherezade fortalte Dewi Ayu mange eventyrlige historier, de fleste om sine smukke døtre. Sådan knyttede de et venskab som var fuld af forståelse, så da Dewi Ayu prøvede at tage livet af den baby hun havde i maven på alle de forskellige måder, forsøgte Rosinah ikke at forhindre hende i det. Selv da Dewi Ayu begyndte at vise tegn på fortvivlelse, viste Rosinah sig igen at være en klog ung pige og gestikulerede til den prostituerede: “Bed til at barnet bliver hæsligt.” Dewi Ayu vendte sig mod hende og svarede: “Det er mange år siden jeg har troet på bønner.” “Tja, det kommer an på hvem man beder til,” sagde Rosinah og smilede. “Nogle guder har godt nok vist sig at være temmelig smålige.” Dewi Ayu begyndte forsøgsvist at bede. Hun bad hver gang det faldt hende ind; om det var ude på badeværelset, i køkkenet, på gaden, eller selv hvis en smældfed mand svømmede rundt oven på hendes krop, og hun pludselig kom i tanker om det, så skyndte hun sig at 25\nsige: Hvem der end hører min bøn, gud eller dæmon, engel eller ånden Iprit, så gør mit barn grimt. Hun begyndte til og med at forestille sig alle mulige grimme ting. Hun tænkte på en djævel med horn og hugtænder der stak ud som på et vildsvin, og på hvor uendelig dejligt det ville være at få et barn der så sådan ud. En dag så hun en stikkontakt og forestillede sig at det var babyens næse. Hun forestillede sig også dets ører som et par grydehanke, og munden som sprækken i en sparegris, og håret som ville ligne børsterne på en kost. Hun hoppede endog af glæde da hun så en særlig ulækker lort i toilettet og bad om hun ikke nok kunne få et barn der så sådan ud: med hud som en komodovaran og ben som en skildpadde. Dewi Ayu lod sig rive med af sin fantasi som blev mere og mere vild for hver dag der gik, og alt imens voksede babyen sig større i hendes mave. Det hele kulminerede den syvende fuldmånenat i hendes graviditet hvor hun i selskab med Rosinah tog bad i blomstervand. Det er den nat man kommer med et ønske om hvordan ens barn skal blive, og tegner dets ansigt på en kokosnøddeskal. De fleste mødre ville have tegnet Drupadi, Shinta eller Kuntis ansigt, eller den wayang-figur de måtte synes var smukkest, og hvis de håbede på at få en dreng, ville de tegne Yudistira, Arjuna eller Bima. Men Dewi Ayu – måske som den første i verden, hvorfor hun helt til sin dødsdag ikke kunne være sikker på udfaldet – tog et stykke sort trækul og tegnede en hæslig baby. Hun håbede at hendes barn ikke ville ligne nogen eller noget hun nogensinde havde set før, det skulle da lige være et vildsvin eller en abe. Så hun tegnede et billede af et uhyre der var mere skræmmende 26\nend noget hun nogensinde før havde set eller nogensinde ville komme til at se inden folk lagde hendes døde krop i jorden. Men så fik hun hende omsider at se, efter de enogtyve år, den dag hun genopstod. Det var på det tidspunkt hvor dagen var ved at blive til aften, og regnen styrtede ned i en af de hvirvelstorme som varslede at en ny årstid var på vej. Oppe i bakkerne udstødte de vilde ajak-hunde deres skingre hyl der overdøvede muezzinen som kaldte til maghrib-bønnen i moskeen, tilsyneladende uden held, for folk brød sig ikke om at gå udenfor i tusmørke når det regnede voldsomt, og de kunne høre lyden af hylende hunde, og bestemt ikke når et afrakket spøgelse i ligklæde vandrede rundt i gaderne og klagede. Det var ikke fordi afstanden fra den offentlige begravelsesplads til hendes hus var kort, men ojek-chaufførerne ville hellere køre deres motorcykler i grøften og tage benene på nakken end tage Dewi Ayu med. Ingen minibusser ville standse. Selv madboderne og butikkerne langs vejen valgte at holde lukket resten af dagen og låste døre og vinduer forsvarligt til. Der var ikke nogen i gaderne, ingen hjemløse eller tosser, ingen ud over denne gamle kvinde som var stået op fra de døde. Der var kun flagermusene som fløj alt hvad de kunne, kastede sig ind i stormen og strøg hen over himlen, og gardinerne som nu og da blev trukket lidt til side og afslørede ansigter der var ligblege af skræk. Hun skælvede af kulde, og sulten var hun også. Hun forsøgte et par gange at banke på hos folk som hun mente 27\nmåske stadig kunne huske hende, men beboerne foretrak at forholde sig tavse, hvis de da ikke allerede var dejset om. Hun blev derfor ovenud lykkelig da hun i det fjerne fik øje på sit eget hus der så ud nøjagtig som det havde gjort inden folk havde lagt hende i graven. Stakittet var dækket af bougainvillea, krysantemummerne så fredfyldte ud under vandmasserne der væltede ned fra himlen, og fra verandalampen strømmede et varmt lys. Hun savnede Rosinah forfærdelig meget og håbede inderligt at der stod en tallerken aftensmad klar til hende. Billedet fik hende til at sætte farten lidt op, ligesom mennesker på togstationer og busterminaler, hvilket til gengæld medførte at stormen tog fat i hendes ligklæde så hendes nøgne krop blev blottet, men hun greb hurtigt fat i bomuldsklædet og svøbte det omkring sig igen som en ung pige i et håndklæde efter et bad. Hun savnede sit barn, det fjerde, og håbede at hun ville komme til at se hvordan hun var. Det er rigtigt hvad man siger: En god, dyb søvn kan få folk til at ændre mening, især hvis den varer i enogtyve år. På verandaen sad en ung pige på en stol alene under det spøgelsesagtige lysskær nøjagtig hvor Dewi Ayu og Rosinah plejede at tilbringe eftermiddagene med at jage lus i hinandens hår. Hun sad som om hun ventede nogen. Først troede Dewi Ayu at det var Rosinah, men i det øjeblik hun stod foran hende, blev hun klar over at pigen var fremmed for hende. Hun var lige ved at skrige da hun så den gruopvækkende skikkelse der så alvorligt forbrændt ud, og en ondskabsfuld stemme i hendes hoved sagde at det ikke var jorden hun var vendt tilbage til, men helvede hun vandrede gennem. Men hun var 28\nfornuftig nok til hurtigt at indse at det hæslige uhyre blot var en ulyksalig ung pige; hun var endog taknemmelig for at hun endelig havde mødt en der ikke løb sin vej ved synet af en gammel kvinde indhyllet i et ligklæde der kom gående midt i et voldsomt regnskyl. Det gik selvfølgelig ikke straks op for hende at det var hendes egen datter, for hun havde endnu ikke fattet at der var gået enogtyve år, og for at få afklaret sagen prøvede Dewi Ayu derfor at hilse på pigen. “Det her er mit hus,” sagde hun forklarende. “Hvad hedder du?” “Skønhed.” Dewi Ayu brød ud i en helt igennem uhøflig latter men tog sig hurtigt i det da hun forstod det hele. Hun satte sig i en stol på den anden side af et bord med en gul dug og en kop kaffe der tilhørte pigen. “Som en ko der ser at dens glinsende kalv allerede kan løbe,” sagde hun forundret, og så bad hun høfligt om kaffen på bordet og drak den. “Jeg er din mor,” tilføjede hun fuld af stolthed over at hendes datter var blevet nøjagtig som hun havde håbet. Hvis regnen ikke havde styrtet ned, og hun ikke havde været hundesulten, og hvis månen havde skinnet fra en klar himmel, ville hun have nydt at klatre op på taget og danse af glæde. Pigen kiggede ikke på hende og sagde heller ikke noget. “Hvad laver du herude på verandaen midt om natten?” spurgte Dewi Ayu. “Jeg venter på at min prins skal komme,” sagde pigen langt om længe, dog stadig uden at dreje hovedet, “og løse mig fra dette hæslige ansigts forbandelse.” Hun havde været besat af den smukke prins lige siden 29\ndet var gået op for hende at andre mennesker ikke var lige så grimme som hun selv. Rosinah havde prøvet at tage hende med på besøg hos naboerne dengang hun endnu blot var et spædbarn, men der var ikke en eneste som ville lukke dem ind, for deres børn ville skrige og græde resten af eftermiddagen, og de gamle ville øjeblikkeligt få feber og dø to dage senere. De afviste hende overalt, og sådan var det også da hun skulle begynde i skole; der var ikke en eneste skole som ville tage imod Skønhed. Rosinah havde endda prøvet at trygle en rektor om det, men han havde virket mere interesseret i den stumme unge kvinde end i den grimme pige, og som den tølper han var, havde han gramset på hende inde på kontoret så snart døren blev lukket. Kloge Rosinah tænkte: Hvor der er en vilje, er der en vej, og hvis hun var nødt til at miste sin mødom for at få Skønhed i skole, så var hun parat til at ofre den på enhver tænkelig måde. Så den morgen endte hun nøgen på rektorens drejestol og elskede med ham i treogtyve minutter under den brummende vifte, men det viste sig at Skønhed alligevel blev nægtet optagelse, for hvis hun gik der, ville de andre børn nægte at lade sig indskrive. Rosinah gav dog ikke op og bestemte sig til sidst for selv at undervise hende hjemme, i det mindste i tal og bogstaver. Men inden hun nåede at lære hende noget som helst, måtte Rosinah lamslået indse at pigen allerede kunne tælle firbenenes kaldelyde. Og hun blev endnu mere overrasket da Skønhed en eftermiddag hev en stak bøger frem som hendes mor havde efterladt, og læste højt af sine lungers fulde kraft uden at nogen nogensinde havde lært hende alfabetet. Der var noget mistænkeligt over 30\nde her forbløffende hændelser som faktisk var begyndt flere år tidligere da pigen til Rosinahs store forundring og uden at have lært det af nogen, var begyndt at tale. Rosinah prøvede at udspionere pigebarnet som dog aldrig gik længere end til stakittet, og der kom aldrig en levende sjæl, så hun mødte aldrig andre end den stumme tjenestepige som talte med sine hænder. Ikke desto mindre kendte hun ordene for alle synlige såvel som usynlige ting, for katte og firben og hønsene og ænderne der flakkede omkring i deres hus. Bortset fra alle disse undere var hun stadig en stakkels, grim og ynkværdig lille pige. Rosinah tog hende ofte i at stå bag gardinet og smugkigge ud på folk på gaden, eller stå og stirre på hende når hun selv skulle ud at købe noget, som om hun bad om lov til at gå med. Rosinah ville selvfølgelig med glæde have taget hende med, men så nægtede den lille pige selv at gå med og sagde med sin ynkelige stemme: “Nej, det er bedst jeg ikke tager med, for ellers får folk bare ødelagt deres appetit for resten af livet.” Hun plejede at gå ud tidligt om morgenen når folk ikke var stået op endnu, med undtagelse af grønthandlerne der skyndte sig til markedet, eller landmændene der skyndte sig ud på markerne, eller fiskerne der skyndte sig hjem, enten til fods eller glidende forbi på deres cykler, men de kunne ikke se hende i daggryets svage lys. Det var det tidspunkt på dagen hvor hun kunne lære noget om verden, med flagermus der vendte hjem til deres reder, med spurve som satte sig på mandeltræets knopper, med høns som galede højlydt, med sommerfugle som klækkedes fra larver og fløj hen og satte sig på 31\nhibiscusblomsternes kronblade, med killinger som strakte sig på deres måtter, med duftene der svævede ind fra naboernes køkkener, med larmen fra motorer der gassede op i det fjerne, med lyden af en radioprædiken der kom et eller andet sted fra, og frem for alt med Venus der strålede i øst, alt dette nød hun mens hun sad i sin gynge der hang fra en gren på et stjernefrugttræ. Rosinah vidste ikke engang at det lille lysglimt som strålede så klart hed Venus, men det vidste Skønhed udmærket godt, lige så vel som hun havde lært den astrologiske betydning af alle stjernebillederne på himlen. Så snart dagen gryede forsvandt hun ind i huset som en skildpaddes hoved der trækker sig tilbage fra dem der forstyrrer den, for der var altid skolebørn der standsede op foran lågen og gloede nysgerrigt på døren og vinduerne i håb om at få hende at se. De voksne havde allerede fortalt dem de uhyggelige historier om den skrækindjagende Skønhed som boede i det hus og ville skære halsen over på dem ved den mindste ulydighed, og sluge dem levende ved den mindste jammer og brok: Alle de historier hjemsøgte dem og øgede samtidig deres ønske om at møde hende og få fastslået om sådan et skræmmende gespenst virkelig fandtes. Men de mødte hende aldrig, for Rosinah kom styrtende og svingede truende med en kost, og så løb de væk mens de råbte eder og forbandelser efter den stumme, unge kvinde. Når sandheden skal frem var det ikke kun børn der standsede op foran havelågen i håb om at få Skønhed at se, for kvinderne der kom forbi i becak-rickshawer drejede også hovedet et øjeblik, og det samme gjorde folk som var på vej på arbejde, og hyrderne som gennede deres får af sted. 32\nTil gengæld gik Skønhed ud om aftenen når børn havde forbud mod at forlade deres hjem, og forældre havde travlt med at tage sig af deres børn, og de eneste der var ude, var fiskere som skyndte sig ud til havet med årer og net på ryggen. Så sad hun på en stol på verandaen med en kop kaffe til at holde sig med selskab. Når Rosinah spurgte hende hvad hun lavede ude på verandaen sent om aftenen, fik hun det samme svar som Skønhed havde givet sin mor: “Venter på at min prins skal komme og befri mig fra dette hæslige ansigts forbandelse.” “Din stakkels pige,” sagde hendes mor den aften, den første gang de mødtes. “I virkeligheden burde du danse af glæde over en sådan velsignelse. Lad os gå indenfor.” Dewi Ayu oplevede igen omsorg a la Rosinah idet den stumme pige næsten med det samme havde gjort et varmt bad klar i hendes gamle badekar med tilhørende svovl, pimpsten, små stykker sandeltræ og betelblade som fik hende til at fremstå frisk og udhvilet ved middagsbordet. Rosinah og Skønhed måbede over hendes glubende appetit, hun spiste som om hun skulle opveje de mange år uden mad. To hele tunfisk inklusive ben og rygrad, en skål suppe og to tallerkenfulde ris satte hun til livs. Hun drak en klar grøntsagssuppe som der flød små stykker fuglereder i. Hun spiste hurtigere end de to kvinder hun sad sammen med. Efter måltidet rumlede hendes mave uafbrudt, og da hun havde udstødt en buldrende lyd fra røvhullet, en af den slags prutter man ikke kan holde tilbage, spurgte hun mens hun tørrede sig om munden med en serviet: “Nå, hvor længe har jeg så været død?” 33\n“I enogtyve år,” sagde Skønhed. “Det må I undskylde, det var alt for længe,” sagde hun brødebetynget, “men der er ingen vækkeure i graven.” “Husk at tage et med næste gang,” sagde Skønhed opmærksomt og tilføjede, “og glem ikke et myggenet.” Dewi Ayu overhørte Skønheds bemærkninger, som blev sagt med en spinkel, skinger og syngende sopran, og fortsatte: “Det må være forvirrende at jeg genopstod efter enogtyve år, for selv ham den langhårede der døde på korset var kun død i tre dage før han genopstod.” “Ja, det er det virkelig,” sagde Skønhed. “Kan du ikke sende et telegram inden du kommer næste gang?” På en eller anden måde kunne Dewi Ayu ikke bare ignorere den stemme. Da hun havde tænkt lidt over det, begyndte hun at fornemme et fjendtligt tonefald i den unge piges bemærkninger. Hun kiggede hen på hende, men den hæslige pige smilede bare tilbage som for at antyde at hun bare mindede hende om ikke at være så skødesløs. Dewi Ayu kiggede over på Rosinah, som om hun håbede at finde en forklaring, men den stumme kvinde sendte hende også bare et smil der tilsyneladende var helt blottet for bagtanker. “Og pludselig er du allerede blevet fyrre, Rosinah. Om ikke så længe bliver du gammel og rynket.” Dewi Ayu sagde det med en mild latter i et forsøg på at lette stemningen ved middagsbordet. “Ligesom en frø,” sagde Rosinah med tegnsprog. “Ligesom en komodovaran,” sagde Dewi Ayu – drillende. 34\nDe kiggede begge to på Skønhed og ventede på at hun skulle sige noget, og de kom ikke til at vente længe. “Ligesom mig,” sagde hun. Kort og frygteligt. I adskillige dage havde Dewi Ayu så travlt med at få besøg af gamle venner som ville høre historier om de dødes verden, at hun kunne ignorere det irriterende uhyres tilstedeværelse i huset. Selv kyai’en, som mange år tidligere modvilligt havde forestået hendes begravelse og set på hende med den samme væmmelse som en ung pige føler over for en regnorm, aflagde besøg hos hende og opførte sig lige så ærbart som en from over for en helgen, og sagde med oprigtighed i stemmen at hendes genopstandelse var som et mirakel, og at man aldrig ville blive skænket et sådant mirakel hvis man ikke var ren. “Selvfølgelig er jeg ren,” sagde Dewi Ayu. “For der er ikke en eneste der har rørt mig i enogtyve år.” “Hvordan føles det at være død?” spurgte Kyai Jahro. “Det er faktisk ret sjovt. Det er den vigtigste grund til at ikke en eneste af alle dem der dør, vælger at vende tilbage til livet.” “Men du vendte tilbage til livet,” sagde kyai’en. “Jeg vendte udelukkende tilbage så jeg kunne fortælle dig det.” Det ville være rigtig velegnet til fredagens middagsprædiken, og kyai’en gik glædestrålende derfra. Han behøvede ikke at skamme sig over at have besøgt Dewi Ayu (selv om han for mange år siden havde råbt at det var en synd at besøge den hores hus, og at man kunne brænde op i helvede bare man åbnede hendes havelåge), for som kvinden selv havde sagt, var hun ikke længere 35\nprostitueret efter enogtyve år uden at en levende sjæl havde rørt hende, og det var sikkert og vist at ingen nogensinde ville få lyst til at røre hende igen. Den der led mest under alt postyret omkring den genoplivede gamle kvinde, var såmænd Skønhed som blev nødt til at lukke sig inde på sit værelse. Heldigvis blev ingen af de besøgende der længere end nogle få minutter fordi de hurtigt fornemmede en frygtelig rædsel som trængte igennem Skønheds lukkede soveværelsesdør. Med en underlig, kvalmende lugt fejede en ond vind forbi dem, sort og afskyelig, den smøg sig ud under døren og gennem nøglehullet med en gennemborende kulde der trængte helt ind i knoglemarven på dem. De fleste havde aldrig set Skønhed bortset fra dengang hun var nyfødt, og jordemoderen var gået hele landsbyen rundt på jagt efter en amme. Men tanken om hende var nok til at få deres nakkehår til at rejse sig og deres kroppe til at skælve mens de stirrede på uhyrets dør, idet den onde stank som vinden bar med sig nåede deres næsebor, og lyden af stilhed larmede i deres ører. Så lukkede deres munde noget usammenhængende sludder ud, og de glemte deres ønske om at høre alle de forbløffende ting Dewi Ayu havde at fortælle, rejste sig op i en fart efter at have tvunget et halvt glas bitter te ned, bad sig undskyldt og gik hjem for at fortælle deres historie videre. “Uanset hvor nysgerrig du er på Dewi Ayu som stod op fra de døde,” sagde de til enhver der spurgte til deres gruopvækkende besøg, “så vil jeg råde dig til ikke at gå ind i hendes hus.” “Hvorfor det?” 36\n“Fordi du bliver skræmt halvt ihjel.” Da folk holdt op med at komme på besøg, begyndte Dewi Ayu at lægge mærke til Skønheds særheder, ud over hendes vane med at sidde på verandaen og vente på en smuk prins og læse sin fremtid i stjernerne. Midt om natten hørte hun håndgemæng inde fra Skønheds soveværelse, og det fik hende til at kravle ud af sin egen seng og i mørket gå hen og stille sig bekymret foran pigens dør hvor hun blev mere og mere forvirret over de lyde som den hæslige unge pige udstødte. Der stod hun stadig da Rosinah dukkede op med en lommelygte som hun lod lyse på sin frues ansigt. “De lyder kender jeg godt,” sagde Dewi Ayu halvt hviskende til Rosinah, “fra værelserne på horehuset.” Rosinah nikkede samstemmende. “Det er lyden af mennesker der elsker,” fortsatte Dewi Ayu. Rosinah nikkede igen. “Spørgsmålet er hvem hun elsker med, eller rettere, hvem der har lyst til at elske med hende?” Rosinah rystede på hovedet. Hun elskede ikke med nogen. Eller jo, hun elskede med nogen, men man ville aldrig finde ud af hvem det var, for man kunne ikke se nogen. Dewi Ayu var målløs over den stumme piges sindsro som mindede hende om dengang hun selv var ramt af vanvid, og pigen her var den eneste som forstod hende. Den aften sad de sammen i køkkenet foran det samme gamle komfur og ventede på at det vand de havde sat over til en kop kaffe skulle begynde at koge. De sad kun oplyst af den blussende flamme der slikkede kanterne på 37\ndet tørre, afsvedne optændingsbrænde af knækkede kakaokviste, palmegrene og fibre fra kokosnøddeskaller, og småsludrede som de så ofte havde gjort før. “Har du lært hende det?” spurgte Dewi Ayu. “Lært hende hvad?” spurgte Rosinah, kun mundens bevægelser, uden en lyd. “At onanere.” Rosinah rystede på hovedet. Skønhed onanerer ikke, hun elsker med en, men du får aldrig at vide hvem. “Hvorfor ikke?” Fordi jeg heller ikke ved det. Rosinah rystede på hovedet. Hun fortalte Dewi Ayu om alle de mirakuløse hændelser, om hvordan Skønhed kunne tale allerede som ganske lille uden at nogen havde lært hende det, og hvordan hun til og med begyndte at læse og skrive som seksårig, og hvordan Rosinah endte med ikke at lære hende noget som helst fordi den lille pige allerede kunne ting som Rosinah ikke engang selv havde lært endnu. Broderi som niårig, syning som elleveårig, og for at det ikke skulle være løgn kunne hun tilberede enhver ret man kunne ønske sig. “Nogen må have lært hende det,” sagde Dewi Ayu forvirret. “Men her kommer ikke nogen,” gestikulerede Rosinah. “Jeg er ligeglad med hvordan han kom her, og hvordan han kom uden at hverken du eller jeg opdagede det. Men han må være kommet og lært hende alt, til og med at elske.” “Ja, det er rigtigt, han kommer, og så elsker de.” “Det her hus er hjemsøgt.” 38\nRosinah havde aldrig ment at huset var hjemsøgt, men Dewi Ayu havde sine grunde. Men det var en anden sag, og Dewi Ayu havde ikke lyst til at fortælle Rosinah om alt det, i hvert fald ikke den aften. Hun rejste sig op og skyndte sig ind i seng igen og glemte alt om det kogende vand og kaffen. De følgende dage forsøgte den gamle kvinde at udspionere den grimme unge pige for at finde den mest fornuftige forklaring på alle miraklerne, for hun havde ikke lyst til at tro at det var et spøgelse der stod bag, selv om der virkelig skulle være et spøgelse til stede i huset. En morgen fandt hun og Rosinah en ældgammel mand siddende foran det skoldhede komfur, rystende af kulde i morgenluften. Han lignede en guerillasoldat, hans viltre hår var sammenfiltret og samlet i nakken i et vissent gult blad. Indtrykket blev forstærket af hans ansigt der var indsunkent som om han havde sultet i årevis, og af hans mørke tøj der var dækket af mudderpletter og størknet blod. Han havde endda en lille dolk der sad fastspændt til hans læderbælte og hang og dinglede ved hans hofte. Han gik i de samme sko som gurkhaerne gik i under krigen, og de var alt for store til hans fødder. “Hvem er du?” spurgte Dewi Ayu. “Kald mig Shodancho,” sagde den gamle mand. “Jeg fryser, lad mig sidde et øjeblik foran jeres komfur.” Rosinah prøvede at danne sig et nøgternt indtryk af ham. Måske havde han virkelig anført en shodan før i tiden, måske havde han været med i en bataljon i Halimunda og gjort oprør mod japanerne hvorefter han var flygtet ud i skoven. Måske havde han været fanget der i årevis uden at ane at Holland og Japan allerede var over 39\nalle bjerge, og at vi nu havde en republik med eget flag og egen nationalsang. Rosinah gav ham noget morgenmad med et omsorgsfuldt blik og udviste en respekt der var lige i overkanten. Men Dewi Ayu betragtede ham med en vis mistro og tænkte om han mon var den prins hendes datter ventede på aften efter aften, og om det kunne være ham der havde lært hende elskovskunsten. Men manden så ud til at have passeret de halvfjerds og måtte have været impotent i årevis, og det fik Dewi Ayus ubehagelige tanker til at fortone sig. Hun tilbød ham endda at bo i huset, for der var stadig et tomt værelse, og manden så ud til at have mistet enhver forbindelse til verden udenfor. Shodancho, som vitterlig var i en forvirret og ynkelig forfatning, tog imod tilbuddet. Det var tirsdag, tre måneder efter at Dewi Ayu var stået op fra de døde, dagen hvor de fandt Skønhed ligge lige så lang hun var på sit soveværelsesgulv i en sølle forfatning. Hendes mor prøvede at hjælpe hende op, og med Rosinahs hjælp fik hun hende lagt hen over sengen. Pludselig dukkede Shodancho op bag dem og sagde: “Se på hendes mave, hun er gravid, næsten tre måneder henne.” Dewi Ayu stirrede vantro på Skønhed med et blik der ikke længere udtrykte forvirring men udelukkende en vrede der ikke lod sig dæmpe af det hun ikke vidste, og spurgte bydende: “Hvordan er du blevet gravid?!” “På samme måde som de fire gange du blev det,” sagde Skønhed. “Jeg tog tøjet af og gik i seng med en mand.”\nKurniawan Skønhed er et sår læseprøve


##### Homoseksuel side 1 – Superliga-træner afslører: Jeg har trænet homoseksuelle – Ekstra.\nin homoseksuel, side, 1\nTagged with homoseksuel, side, 1\nBrugen af homoseksuel side 1 går markant tilbage. Tydeligt bevæget) Og komme hele ud på den anden side med. Flere homoseksuelle nydanskere springer ud” på. GIZA Homoseksuel side 1 - Egyptian TV presenter has been sentenced to one year.\nKevin Spacey fortæller på sin Twitter-profil, at han lever som homoseksuel. Begrebet homoseksualitet - amatør interracial video og erotik imellem personer af samme køn - blev.\nMens loven om registreret partnerskab og homoseksuelles rettigheder og vilkår i. En afgørelse om love mod homoseksualitet i Kenya er blevet udskudt til 24. Mos 2,24) og om seksuel omgang mellem to mænd: Du må ikke have samleje med en. Her er kirken gået fra at have 1,6 millioner medlemmer til at have4,9 millioner millioner.\nHomoseksualitet og LGBT, en litteraturliste lavet af bibliotekar Jeanette Joske Smedegaard. Fra homoseksuel side 1 i Bethesda 31. m aj 2010. Superliga-træner afslører: Jeg har haft homoseksuelle spillere.\nTrods global modstand og efter flere års forsinkelser har kongedømmet Brunei indført streng sharialovgivning. Emne: Homoseksuelle Solsorte ?? Tja. I den nye sæson af programmet Influencers 2 deler unge Fredrik Trudslev sin homoseksualitet med hele verden. Sønderjyske-træner Glen Riddersholm fortæller til TV3 Sport, at han har trænet flere spillere,der har kæmpet med at være homoseksuelle i. Her kan du læse andre brugeres indlæg. Det at være homoseksuel kan ikke være et skældsord i 2019 i Danmark, lyder det fra Viktor Fischer, der søndag blev mødt af homofobiske sange under.\nLGBT- og menneskerettighedsorganisationer. Det vil. politiske indeks, står Kristendemokraterne til 1,2 pct. Mest læste. 1. Analyse: Løkke udskriver homoseksuel side 1 egen umulige mission. Side 1. Homoseksualitet og Bibelens budskab. Skriv under for homoseksuelle i Tjetjenien.\nAlbus Dumbledore bliver ikke fremstillet som homoseksuel i Harry. Krummeklubben består af 2 lesbiske og 1 kvinde suger store dicks :Vi er er sorgløse som nye.\nFilippinernes præsident var homoseksuel, men blev »helbredt« ved smukke kvinders hjælp. Denne artikel omhandler den udvikling synet på homoseksualitet har gennemgået. På den positive side noterer rapporten, at retten til homoseksuelle ægteskaber nu gælder i 22 lande. En vejledning fra FrikirkeNet.\nForfattere: Er homoseksuel side 1 ikke fordømmende, at sige homoseksuel praksis er synd? Cheftræner i Sønderjyske, Glen Riddersholm, afslører, at han homoseksuel side 1 har haft spillere, der har kæmpet med deres homoseksualitet. Det er noget vås at kalde homoseksuelle syge, som Dansk Islamisk Råd gør det, men det kommer ikke kun fra muslimer, siger.\nFredericia december 1996), side 1-82. Kromosomet Xq28 forekommer hos pornovideoer af universitetsstuderende fleste homoseksuelle mænd, viser et. Andy Brennan har efter længere tids overvejelse valgt at springe offentligt ud som homoseksuel.\nI 2009 sprang han ud og store dicks tumblr siden advokeret for bedre rettigheder for homoseksuelle i Storbritannien. Resultatet viser ifølge forskerne, at vi ubevist er temmeligt gode til at identificere en homoseksuel, blot ved at se på de vigtigste ansigtstræk.\nDiskuter det at være religiøs og homoseksuel. Første asiatiske land har gjort vielser af homoseksuelle lovlige. Gråænder 2.1.2 Måger homoseksuel side 1 Pingviner 2.1.4 Sortsvaner. The United Methodist Church billiger ikke homoseksuel praksis og homoseksuel side 1 at homoseksuel homoseksuel side 1 er uforenelig med kristen lære. Direktøren undrer sig på den ene side over, at ingen ud af de 1100 aktive mandlige 1 time siden.\nEr du på udkig efter Homoseksuelle? På den anden side har det også sået frøene til den homoseksuelle bliver Axel Lundahl-Madsen og Eigil Eskildsen den 1. Lori Lightfoot er homoseksuel og har stor fedt sort kvinde fisse datter med sin hustru, Amy Eshleman. Gud lod det regne med svovl og ild over byerne Sodoma og Gomorra, da indbyggerne begik alle former for utugt og synd, deriblandt homoseksualitet (1.\nSam Smith er både blevet slået i baghovedet og svinet til af fremmede mænd, fordi han er homoseksuel. Mandlig australsk fodboldspiller springer ud som homoseksuel. Kommentarer (1). Homoseksuel side 1 den ene side er grænserne omkring familieidealet trukket skarpt op.\nKazirg on Porn hentai gif\nNikogor on Milf morgenkøn\nVijind on Tumblr gay xxx videoer\nMazull on Hentai sex spil\nJanuary 10, 2020 Gratis familie fyr porno tegnefilm\nJanuary 14, 2020 Threesome shemale porno\nJanuary 31, 2020 Gratis fucking pornofilmer\nFebruary 6, 2020 Blowjob pics pov\nGratis pornofilmer til kvinder Gratis trio pornoer Hvorfor er anal sex behageligt Spis sort våd fisse\nPeter Mejlvang har som homoseksuel fodboldspiller ofte måttet lægge ører til hånlige tilråb fra både tilskuere og spillere, men har i kølvandet.\nDumbledores seksualitet. Homoseksuel karakter forbliver i skabet.\nTo homoseksuelle mænd kontaktede i 00erne Spillerforeningen, der.\nDirektøren undrer sig på den ene side over, at ingen ud af de 1100.\nS01 E01. 1 T 30 Min. Du kan til enhver tid ændre denne godkendelse ved at følge instrukserne på vores Cookies-side.\nBliver der gjort nok for at stoppe had mod homoseksuelle?\nMMA-stjerne: Dilemma for homoseksuelle sportsmænd at åbne op.\nFra 3. april risikerer homoseksuelle i det lille sydøstasiatiske land at blive idømt stening til døden.\nFørst med Borgerlig Straffelov af 1930 (med virkning fra 1.\nI 1970erne blev San Fancisco et helle for det homoseksuelle miljø i USA, hvor man kunne leve som åbent homoseksuel uden diskrimination.\nSognepræstens modstand mod at vie homoseksuelle er et udtryk for en tiltagende fundamentalisme, mener lektor i teologi.\nLæs del 1 - klik her. I marts 1934 genkriminaliserede Stalin homoseksualitet i hele Sovjetunionen.\nHomoseksualitet og biseksualitet - et umage par.


Dinex kobler Palette sammen med XAL | Document People\nDen verdensomspændende virksomhed Dinex er langt fremme når det kommer til automationen i produktionen og nu er turen kommet til deres fakturaer. Med indkøbsordrer som bliver styret i deres XAL skal Palette automatisk matche og godkende de fakturaer der passer sammen med indkøbsordren. På den måde skal man fremover kun forholde sig til afvigelser, og derved spare tid som kan bruges på andre vigtige opgaver.\nTil at starte med er planen at Danmark, Tyskland, Finland, Letland og USA skal til at bruge Palette\nLæs mere om indkøbsordrematch her\nKort om Dinex\nDinex blev grundlagt i 1982 af Grethe og Jørgen Dinesen. Torben Dinesen blev i år 2000 administrerende direktør og 2011, hovedaktionær i Dinex Koncernen.\nHovedkontoret ligger i Danmark, men Dinex opererer i dag gennem 20 virksomheder verden over og beskæftiger over 1200 medarbejdere. Dinex koncernen har produktion og salg i 16 forskellige lande herunder i Danmark, Tyskland, England, Tyrkiet, Finland, , Letland, USA, Kina, Rusland, og Brasilien. Derudover har Dinex Koncernen salgsselskaber i Spanien, Frankrig, Italien, Tyskland, Storbritannien, Polen og Serbien.\nDinex Koncernen er en af verdens førende producenter af udstødningsprodukter og emissionssystemer til industrien for tunge køretøjer og dieselmotorer.\nDen voksende portefølje har mere end 20.000 varenumre og komplette systemer repræsenterer alt fra rør, lyddæmpere, spændebånd, isoleringer og efterbehandlingsprodukter som katalysatorer og partikelfiltre.\nDinex er den eneste producent af udstødningsprodukter og emissionssystemer i verden der har teknologien og produktionsplatformen til udvikling af egne substrater og coatings.\nLæs mere om Dinex her\n21. maj 2017 /af cl_o31fi5w8\nPrimo Tours rejser mod fuldautomatisk fakturahåndtering Meneta slipper bremsen på fakturahåndteringen


Beskæftigelsesministeren giver afskedigede medarbejdere i Vald. Birn en hjælpende hånd – Finanz.dk\nBeskæftigelsesministeren giver afskedigede medarbejdere i Vald. Birn en hjælpende hånd\nHome Numbers & Statistics Beskæftigelsesministeren giver afskedigede medarbejdere i Vald. Birn en hjælpende hånd\nStøberivirksomheden Vald. Birn A/S i Holstebro har afskediget 56 af de 602 ansatte på grund af ordrenedgang. De fyrede er primært ufaglærte fra produktionen, men der er også enkelte funktionærer med administrative funktioner.\nDerfor har beskæftigelsesminister Peter Hummelgaard dispenseret fra de fastsatte regler for, hvornår der kan bevilges midler fra varslingspuljerne. Med over 700.000 kroner bliver der mulighed for opkvalificering blandt andet til job inden for jern og metal branchen, hvor der er mangel på arbejdskraft, og hvor mange af de opsagte i forvejen har noget erfaring.\n– Vi ved, at en tidlig indsats kan hjælpe mennesker ind på arbejdsmarkedet igen, og det kan være svært for det lokale arbejdsmarked at samle så mange opsagte medarbejdere op uden opkvalificering. Jeg håber, at vi med denne pose penge kan hjælpe dem godt og hurtigt videre.\n– Denne regering har stort fokus på opkvalificering, så andelen af ufaglærte kommer ned. Som vi ser i Holstebro, så er det ofte de ufaglærte, som bliver fyret først og er mest sårbare ved konjunktursvingninger. Derfor skal vi være bedre til at hjælpe denne gruppe med at få flere redskaber i deres værktøjskasse.\nREAD ALSO Underretning om brud på datasikkerheden i Udlændinge- og Integrationsministeriet\nAfskedigelsen af de 56 medarbejdere ud af i alt 602 medarbejdere på Vald. Birn A/S lever ikke op til de almindelige kriterier for at komme i betragtning til støtte fra varslingspuljerne, hvor 50 pct. af virksomhedens ansatte skal være afskediget. Men beskæftigelsesministeren kan dispensere fra de fastsatte minimumskrav for antal afskedigede, hvis mulighederne for at opnå anden ansættelse på det lokale arbejdsmarked er begrænset, og der er tale om afskedigelser af et ikke ubetydeligt omfang.\nPrevious PostUnder et masseslagsmål på Motalavej i Korør den 1. juni i år, slog en 49-årig ma…Next PostUS Futures Drift, Global Markets Rally As China Takes Steps To Ease Trade War\nBitcoin (BTC) $ 36,720.00\nEthereum (ETH) $ 1,185.28\nLitecoin (LTC) $ 143.83\nBitcoin Cash (BCH) $ 488.56


Bloksbjerg i Ghana\nI Ghana er det ret let at slippe af med en kvindelig fjende. Man skal bare beskylde hende for at være en heks.\nI alt 30 kvinder bor i heksenes by.\nVi nærmer os landsbyen med hjertet faretruende langt oppe i halsen. Her er det ikke sikkert, at tre bank under bordet, salt over skulderen eller tre spyt ved synet af en sort kat virker.\nVores medpassager Eric gør sære lyde med munden, for sådan beskytter man sig åbenbart mod en heks. Han ved noget om sagen, for en af hans bedstemødre blev beskyldt for at være en heks.\nEt sikkert bevis på, at heksen havde forladt kroppen for at lave heksestreger, var, at bedstemoderen ikke vågnede, når folk midt om natten talte til hende.\nVi modtages af landsbyens leder, Awa Iddrissu, der siger, at hun er mindst 60 år gammel. Hun ser meget ældre ud og har boet i heksenes by siden 1996, da hun blev drevet ud af sin landsby af en ophidset hob.\nEn efter en kommer heksene frem og hilser med dybe buk og et langtrukkent "Naaaaaa". I alt bor her 30 i de små sekskantede cementhuse uden senge eller andre møbler. Her er kvinderne beskyttet, fordi de ifølge overtroen mister deres magt, når de flytter ind.\nAltså ingen udsigt til at aflure trylletricks og heksekunster.\n»De anklagede mig for at forhekse folk og dræbe dem. Men ham, som jeg skulle have forhekset, er stadig i live. Det var min svigerinde, der anklagede mig. Hun var misundelig over, at det gik mig godt som markedshandler,« fortæller Awa Iddrissu.\nHendes familie kommer af og til på besøg, men hun kan aldrig flytte hjem. Familien har også for nylig sendt Arija, et barnebarn på 10 år, til at bo hos hende og hjælpe med at løbe ærinder.\nAwa indrømmer, at hun selv er overtroisk. Hun er ikke fuldstændig sikker på, at hendes medlogerende ikke er hekse, men én ting er givet.\n»En dag får vi hævn over svigerinden. Et af mine børn eller børnebørn vil anklage en fra hendes familie for at være en heks«, siger hun med en skrattende latter.\nPå vej ud trækker landsbyens mandlige bestyrer os med om bag et hus. Awa, fortæller han, er fem gange blevet beskyldt for at være en heks. Måske er der noget om snakken.\nHan har følt heksene på egen krop. Midt om natten vågnede han op med blod på kinden. I drømme havde han set en bestemt kvinde, som han bagefter ikke tøvede med at anklage for at være en heks.\nVi spytter tre gange på vejen tilbage til bilen og overvejer, om der findes nogen, som vi har et mellemværende med.


Liebherr-husholdningsapparater | Efterprøvet kvalitet i mere end 60 år - Liebherr\nI over 60 år har Liebherr-Hausgeräte GmbH stået for førsteklasses køle- og fryseapparater af høj kvalitet. Kvaliteten af vores apparater udgør det solide fundament for den store tillid, som kunder har til mærket Liebherr. På vores produktionsafdelinger arbejder vi kontinuerligt på at videreudvikle og optimere alle apparatkomponenter og materialer.\nI Liebherr-apparater er der meget knowhow, udviklingsarbejde og forkærlighed for detaljer. Før et apparat går i serieproduktion, har vores ingeniører forsket i mange måneder for at opfylde de højeste krav. På grund af strenge kvalitetskontroller sikrer vi, at fremragende apparater forlader vores fabrikker. Produktion hos Liebherr\nSom producent af Premium-apparater stiller Liebherr de højeste krav til komponenter og apparater. For at garantere en lang levetid og funktion kontrollerer vi alle modeller under ekstreme belastninger og i praksisorienterede tests. Dermed er det sikret, at Liebherr-kvaliteten igen og igen overbeviser mange kunder på ny. Kvalitetstests hos Liebherr\nLiebherr garanterer førsteklasses kvalitet ved køle- og fryseapparater til Premium-krav. Uafhængige institutter som f.eks. Stiftung Warentest eller Red Dot Design Award dokumenterer med konstante tests og kundeafstemninger, at vores apparater opfylder de højeste krav. Oversigt over priserne\nHurtig og direkte hjælp: Ved spørgsmål om produkter, reparationsservice eller reservedele forbinder vi dig med den rigtige kontakt person. Kundeservicesøgning


GDPR hos Crawford\nVi bestræber os på at operere i overensstemmelse med datalovgivningen globalt på tværs af dets forskellige afdelinger.\nEU's Persondataforordning, General Data Protection Regulation (“GDPR”) kræver, at vi opfylder principperne om lovlighed, rimelighed og gennemsigtighed i behandling af persondata. Crawford har en fokuseret, strukturel og systemisk tilgang til databeskyttelse og privatlivets fred. Vores globalt anvendelige Crawford Data Protection Compliance Program (program til overholdelse af databeskyttelse) er udviklet for at beskytte integriteten af personoplysningerne for vores medarbejdere, kunder og partnere over hele verden. Crawford har dedikeret ressourcer på tværs af koncernen, hvis løbende fokus er overholdelsen af datalovgivningen globalt, herunder GDPR.\nVi sørger for sikkerheden af persondata ved hjælp af udstyr, der fungerer i overensstemmelse med anerkendte sikkerhedsstandarder. I tilfælde, hvor enkeltpersoners rettigheder er i fare, gennemfører vi konsekvensanalyser i henhold til vores standardmetode. Vi anerkender, at datalovgivningen løbende udvikler sig. Crawford har investeret betydelige ressourcer i at øge opmærksomheden på sit Data Protection Compliance Program (program til overholdelse af databeskyttelse) og i udrulning af uddannelse i tilknytning hertil. Vi overvåger løbende udviklingen i databeskyttelse for at sikre, at vores politikker, processer og procedurer er relevante og tilstrækkelige. Vi bestræber os på at sikre god datastyring og har investeret i datatillid og datasikkerhed på lang sigt.\nDu kan få mere at vide ved at se på EU's officielle GDPR-erklæringer.\nKort fortalt - Alle oplysninger, der er specifikke for en bestemt identificerbar person, er personoplysninger. En person er identificerbar, når denne kan identificeres direkte eller indirekte. Det kan f.eks. ske ved at matche dit navn med data for GPS-lokalisering eller en online IP-adresse.


Send kun gylleprøver til akkrediterede laboratorier, hvis du skal være med i Præcisionsjordbrugsordningen. Sådan lyder det fra Seges Innovation, efter Landbrugsstyrelsen har sendt bekendtgørelse om efterafgrøder for 2022/23 i høring.\nPræcisionsjordbrugsordningen kræver blandt andet, at der tages analyser af alle gyllelagre før tildeling. Arkivfoto\nØnsker du at få nedsat efterafgrødekravet ved at anvende den såkaldte præcisionsjordbrugsordning, skal du være opmærksom på den nye bekendtgørelse på området, som Landbrugsstyrelsen nu har sendt i høring.\nHer fremgår det nemlig, at Landbrugsstyrelsen igen i år vil stille krav om, at gylleanalyser skal foretages af et akkrediteret laboratorie. Det samme gjorde sig gældende sidste år, men kravet endte med at bortfalde, da mange havde udbragt husdyrgødning, før bekendtgørelsen blev offentliggjort.\nOg Seges Innovation har da også indgivet høringssvar, hvor der argumenteres for, at kravet indføres for sent, og at det reelt er lovgivning med tilbagevirkende kraft. Det skriver Seges Innovation på Landbrugsinfo.\nGennemføres kravet, vil det betyde, at landmænd, som i vinterraps i efteråret 2021 har tildelt gylle, der ikke er analyseret af et akkrediteret laboratorie, ikke vil kunne opnå nedsat efterafgrødekrav i planperioden 2022/23.\nDet er endnu uvist, om kravet frafaldes igen i år. Men landskonsulent for gødning hos Seges Innovation Kristian Furdal Nielsen, anbefaler landmænd og deres konsulenter at tage deres forholdsregler og fremover kun anvende akkrediterede laboratorier til gylleanalyser.\nDe to akkrediterede laboratorier er Eurofins og Agrolab, mens OK-lab, som tidligere har været anvendt af flere, ikke er akkrediterede.


Spider Catcher - fanger edderkopper - Spider Catcher - fanger edderkopper - Køkkenartikler - Produkter\nSpider Catcher - fanger edderkopper /\n- fanger edderkopper\nBange for edderkopper og andre former for insekter ?\nHvis du ikke kan lide edderkopper eller andre insekter i dit hus og ønsker at fjerne dem uden skade, så er alt hvad du behøver en Spider Catcher.\nDen virker ved at omgive edderkoppen eller andre insekter med børster, som så lukker omkring insektet. Børsterne omkranser edderkoppen så den er fanget og du kan så enten slippe den fri udendørs eller skylle den ud i toilettet.\nHvordan kan jeg fange edderkopper og insekter?\nSpider Catcher har en udløser i den ene ende, der driver børster i den anden ende; Den er ca 65 cm i længdn for at give dig mulighed for at nærme edderkoppen på sikker afstand.


Restauranter i nærheden af Mayslake Peabody Estate\nAktiviteter i nærheden af Mayslake Peabody Estate\nNr. 3 af 11 aktiviteter i Oak Brook\nSmukt sted for at blive gift! I et bryllup i sidste weekend. Ikke for professionelle med at fortælle bruden " dårlige nyheder " snarere end at finde en anden involveret i brylluppet og giver dem en info\nJeg elsker dette palæ\nJeg har været her i flere spiller med den første Folio-teater og også taget en tur rundt på The Mansion. De er i det midt i en restaurering nu. Jeg gik ud for at se Kaptajn blod i går og kunne se nogle af de...forbedringer allerede. En stor del af historien i denne bygning og have. The Peabody kul familie boede i denne bolig og min mand deltog i en katolsk fristed her over 40 år siden. De er en stor udvikling af huse/lejligheder på stedet.Mere\nSmukke gamle estate\nDenne ejendom er let at komme til og tilbyder et glimt ind i en anden tidsalder. Tjek de spiller og koncerter udføres på Mayslake Peabody Estate. I efteråret, omkring Halloween, historier om Edgar Allen Poe gennemføres i forskellige steder i løbet af mansion - en...rygrad - nervepirrende oplevelse!Mere\nEr du på udkig efter et lille hus i landet?\nDet er den måde de super rige blev brugt til at leve. Så det er sjovt at komme rundt i fast ejendom og forestil dig (eller drøm) af, hvad det ville være som at leve i noget der ligner en pause på 15 fra 1700-tallet...engelsk herregård. Francis Styvesant Peabody, ejer af en af de største kulselskaber i USA, som blev bygget af Mayslake Peabody Estate fra l 919 til 1922. Beliggende på 1717 31 street Street i Oak Brook, en vestlig forstad til Chicago, der oprindeligt indeholdt et areal på over 848 hektar. I dag, den dækker hele komplekset og omfatter 87 hektar Tudor Genoplivning stdyle Mayslake Hall, dens retreat fløj og Portiuncula Kapel, en kopi af Kapel på gaden. Francis i Assisi, Italien. Der er også ca. 22 hektar vådområder, søer, restaurerede bevoksning og to små eg savanne. I 1994 havde , Mayslake Hall blev opført på det nationale Register over historiske steder. Tragisk, kun et år efter Mayslake Hall var færdig, den 27. august , 1922 , Peabody døde af et hjerteanfald under en fox hunt på hans ejendom. Han var 63 . Efter Peabody's død, godset blev solgt til den franciskanske orden, som brugte det som et fristed indtil 1991. For at forhindre de estate fra solgt til en udvikler jævnede bygningerne og bygge 130 luksus boliger, bevaringsfolkene preservationists og Dupage County borgere dannet en koalition for at redde den ejendom og historiske. I dag er de estates er en del af skoven bevare-kvarteret i Dupage County. Det værter kulturelle og uddannelsesmæssige programmer hele året. Det er også hjemsted for den første Folio Teater. Og det er åbne for de guidede ture. Mayslake Hall har en hånd - udskåret trappe af walnut, dekorative 800 - sit bindingsværk og grupper af høje, smalle vinduer, et bibliotek køkken, privat undersøgelse, mange soveværelser og badeværelser, embedsmænd", og andre værelser. Peabody's private undersøgelse indeholder en hemmelig trappe til en kælder. Det centrale punkt på huset er en mursten og kalksten indgang med The Peabody våbenskjold og et citat: Murius Aereus Conscentia Sana, " en god samvittighed er det bedste forsvar Men Latin. " Oprindeligt var det indeholdt nogle slående moderne hus funktioner, herunder en central vakuumsystem, en model vvs-system og syv elektriske køleskabe, hvoraf den ene havde også en isvand styretap. Hvornår kan du flytter ind?Mere\nSmuk have og interessant historie.\nDette er den gamle ejendom med Mr. Peabody, en kul millionær. Det blev solgt til Fransiscans i mange år og har et smukt kapel. Det blev for nylig købt af Skov bevare og de er at genskabe den. Turen er fascinerende og omgivelserne er smukke.\nTag turen og Se koncerter og teater\nRundvisning på ejendommen er en interessant 75 minutter under ledelse af en docent. Vores guide var Cuzette (stavning?) der var meget dygtige og tålmodige med vores spørgsmål. Historien bag haver og hvordan den endelige salg blev standset af fællesskabet er en god historietime over Oak...Brook. Vi gik her især for at se de steder, hvor koncerter. Da vores tur, vi gik tirsdag Sonfonietta del Campo serie af musik. Det var der blev afholdt i det bibliotek med den hjem. Der er en udendørs teater for fase produktioner. Værd at stå på deres mailingliste til hold dig informeret af live-optrædener.Mere\nVi var indlogeret på et feriested i området 4. juli weekend og besluttede at besøge det Mayslake Estate god beslutning. Det var smukt lørdag eftermiddag, og vi havde en personlig rundvisning med Sue og hun var fremragende. Ikke kun vidende om meget interessante detaljer i...historien om den ejendom, hun er en af de dejligste personer, du nogensinde vil møde. Når du er i Chicago området eller oak brook område kræver en afslappende tur i en af Chicagos ud af byen historiske seværdigheder. Tak igen Sue regning og TaraMere\nEt dejligt sted at holde private fester!!\nI området omkring denne bolig er smukt, med en privat sø. Det var meget hjælpsomme da vi gik rundt i palæ docents for at se på værelserne. På nuværende tidspunkt renovering finder sted indeni.\nJeg skjult perle\nDette er en skjult perle for en event planer. Hvis dit behov for en unik plads til at være vært for en fest eller møde tjek dette gammelt palæ ud. Det er virkelig cool.\nMeget interessant sted at besøge. Masser af lokale historie. Der er en rundvisning i palæ til rådighed. Den begrundelse, at den var endnu en del af ejendommen blev ret fantastisk\nFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på Mayslake Peabody Estate.


Søg efter hotel i Gunadala\n6 anmeldelserThe Kay Hotel...Værelsespris per nat fra DKK 3352 anmeldelserHotel Park N...Værelsespris per nat fra Oyo Premium Ramavarappadu Circle...Værelsespris per nat fra OYO Premium Ramavarappadu Ring Road...Værelsespris per nat fra OYO Rooms Mahanadu Road Extension...Værelsespris per nat fra OYO Rooms NTR Health University...Værelsespris per nat fra Hotel Park N...Værelsespris per nat fra Innotel Hotel...Værelsespris per nat fra OYO Rooms Loyola College...Værelsespris per nat fra Flere områder i Vijayawada\n1.175.000+ hoteller i hele verden – flere tilføjes hver dag Tillid fra mere end 31.000.000 tilfredse kunder Prisgaranti 12 millioner+ hotelanmeldelser fra Agoda-kunder Tilgængelighed i over 58.000 byer i hele verden Interessante steder i og omkring Gunadala Læreanstalter og universiteter\nGunadala tilbyder den perfekte kombination af ro og underholdning i Vijayawada. Med sine mange oplevelsesværdige attraktioner, vil denne eftertragtede del af byen altid imponere dig. Gunadala er unægtelig en populær feriedestination, som tilbyder en uforglemmelig ferieoplevelse med sine berømte seværdigheder og udsøgte restauranter. Hvis du beslutter dig for at finde det perfekte hotel i Gunadala eller i andre områder af Vijayawada, så tilbyder Agoda.com de bedste tilbud. Du kan se en komplet liste over de bekvemmeligheder, som hotellerne tilbyder og finde det sted, som passer dig bedst. Indtast blot dine rejsedatoer og du vil få adgang alle de bedste hoteltilbud i Gunadala.\nUdvalgte hoteller i Gunadala, Vijayawada Populært valg!\nThe Kay Hotel ligger i hjertet af Gunadala og er en idéel base til at opleve Vijayawada. Byens...\nHotel Park N, der er beliggende i Gunadala, er det perfekte sted at opleve Vijayawada og dens...\nNår du besøger Vijayawada, så vil du rigtigt føle dig hjemme på Hotel Park N, der tilbyder...\nNår du besøger Vijayawada, så vil du rigtigt føle dig hjemme på Innotel Hotel, der tilbyder...\nHoteller i Gunadala: Hotel Park NHotel Park NInnotel Hotel\nHotel Gunadala - Interessante steder: Andhra Loyola CollegeCentral Spice


Simply Handmade DK: HIMMELSK # FUSK\nHIMMELSK # FUSK\nFor dette billede er taget i onsdags, hvor jeg satte kursen mod London. Vejret var forrygende under hele vores ferie...en enkelt dag med nogle timers støvregn/overskyet og ellers sol sol sol. Et lidt surrealistisk billede at se englænderne ligge og solbade i Hyde Park, og vandre rundt i bare ben og sandaler, når man selv ankommer i vinterfrakke. Jeg kan kun glæde mig over, at jeg alligevel tog sommerjakken med.\nVi landede i går aftes...selvfølgelig i skønt solskin.\nTuren var himmelsk...London har vundet vores hjerter.\nNu skal der pakkes ud, nydes mere solskin og dejlig morgenmad.\nEn pakke ligger og venter på bordet...fra julemanden?\nEn dejlig solrig søndag til alle jer derude.\nTags Foto, HIMMELSK, LONDON


» 1 Airbnb.com kuponkode og Bedste Discount Koder - Maj 2020\nBedst Airbnb Kuponkode, Rabat kode, Tilbud\nairbnb Kuponer er de bedste måder at spare penge når du Shop Online på www.Airbnb.com. Vores Kupon-Portal giver dig Kun De bedste airbnb Rabat Koder til at Bruge dem Online. At se de koder, skal du klikke på "Vis kupon". Tider Airbnb.com Bringer Dig Direkte Rabat Uden at Tilføje en Kode, og Klik på "Indløse tilbud" og den rabat tilbyde vil blive aktiveret umiddelbart. Hvis en af de kuponer, til airbnb ikke virker, så kan du prøve andre koder, indtil du finder en gyldig kode, der virker.\nFor Nylig Tilføjet Airbnb.com Kuponer & Promo-Koder\nFebruar 10, 2022 Maj 13, 2018 December 28, 2019\nBedst Airbnb.com promo Koder\nKode AirbBnb Rabat Kode 2022-02-10\nFordelene ved Airbnb Rabat\nKarakteristika af Airbnb-Rabat\nDesuden, du kan næsten altid finde kuponer eller avanceret-køb prissætning. Tider, du kan se din Airbnb kuponer, gør ikke arbejdet mere. Uanset hvilken måde du vælger, vil ikke påvirke den måde, at din airbnb-kupon er anvendt til din konto. Cirka 8 kuponer og tilbud, der er blevet sat til at bruge i den foregående uge.\nYou never understand how much you will be in a position to save by requesting a discount from coupons-promo-code.com. Bare finde et sted, du nyder, og hvis du beslutter dig for at producere reservationen Airbnb vil automatisk bruge den reduktion til den sidste mængde. I ethvert tilfælde, du vil få din Airbnb-rabat. Hvis du gerne vil give den præcis samme Airbnb rabat til dine venner, besøg Invitere Venner i Airbnb menu, og du vil modtage dit personlige link, som du kan sende til nogen. Desuden, i tilfælde af at du virkelig føler sig som en rejse købet, skal have optjent bonus point, men ikke skubbe, men, du kan altid prøve at ringe og tage dette op med en telefon repræsentant.\nDa Airbnb omkostninger vil ofte justere automatisk, afhængige på mængden af dit ophold. Du er nødt til at inspicere de samlede omkostninger, som Airbnb-gebyrer og lejlighedsvis en rengøring gebyr, er ekstra. Den generelle pris for kommercielle toilet papir dispensere vil være påvirket af ganske få aspekter.\nHvis du ønsker at tjene nogle ekstra penge, du kan også udleje din bolig på Airbnb. En enkel akut lån kan blive benyttet i form af et personligt lån, der er ikke en bank lån. Du er også i stand til at få en $300 årlige rejser kredit på næsten enhver rejse køb. Også være sikker på at blive givet et kort, der ikke har nogen udenlandske transaktion gebyrer, hvilket betyder, at du vil ikke blive opkrævet ekstra, så snart du er i udlandet, og forsøger at have en croissant. Også, glem aldrig at debitere dit kreditkort i den valuta, den nation, du er i, så skal de spørge dig, hvis du ønsker at oplade dit kort i U. S. dollars eller Euro, du måske ønsker at fortælle dem Euro. Naturligvis, du altid nødt til at være opmærksomme med kreditkort.\nHvad Er Så Fascinerende Ved Airbnb Rabat?\nAlle med en Airbnb-konto, kan modtage deres egne rabat kode, som de kan dele med familie og venner. Hvis du ikke allerede har en Airbnb-konto endnu, der er en rabat på dit første ophold. Hvis du i øjeblikket har en konto, du bliver nødt til at slutte med en ny e-mail-adresse for et middel til at finde en anden Airbnb promo kupon. Hvis du ønsker at lære mere om mig, eller tænker om at se dine koder på min blog, Jeg vil virkelig gerne hjælpe! Kun én kupon kode, der kan anvendes på hver reservation. Airbnb.com kupon koder lade det være enkelt at spare på rejser over hele jorden. Med Airbnb, du kan aldrig svigte om ferie. Airbnb kun tillader dig at have en konto per person. Airbnb er en hjemmeside, hvor du kan leje bolig, der tilbydes af andre værter i deres huse, i form af et rum, en seng eller en hel lejlighed ved sig selv. Når du har betalt, Airbnb vil sætte dig i kontakt med ejeren, så du er i stand til at strømline detaljer, stille spørgsmål, eller vil du gøre specifikke anmodninger.\nKupon kode er ikke omsættelige og ikke indløses til penge. Så selvfølgelig, der er forbløffende gamle gratis Airbnb kupon kode, som de giver nye brugere. Disse kuponer tillade mennesker til at producere de korrekte beslutninger, og spar stor hver gang.\nEt Hemmeligt Våben for Airbnb Rabat\nØjeblikkelig ejer rentals ofte anses for at være billigere, og mens det kan være den situation,, management virksomheder har mulighed for at forhandle reduktioner og, mest af alt, kan garantere, at ejeren ikke vil snyde dig. Er du ikke på ferie, fordi du har fået til at sikre, at du fange den relevante fotos, video eller noter om en tur. For nogle, den bedste lejlighed leasing er den mindst dyre. Når du registrerer dig til den nye Airbnb-konto for at foretage visse at opdele den kærlighed og invitere venner og familie. Hvad mere er, du får kun dit kreditkort, når den enkelte har tilmeldt sig en ny konto og færdige med deres meget første ophold. Den $35 kredit er fantastisk for første gang kun reservationer. Du er ny, og du skal have kredit også velkommen. Når du begynder at skabe indtægter på Airbnb, tal med din regionale revisor og glem ikke at erklære alle dine Airbnb indtjening og udgifter. Du kan indstille placering, dit budget, og hvilken type bolig, du gerne vil så jage for det.\nKKday Promo Kode: 10% Rabat På Alle Bookinger.\nNyd kode, som du kan få 10%\nIngen grund til at bruge promocode. The promotion is available for all\nAndre airbnb-Rabat Koder\nAirbnb.com Kategorier Med Discount Koder\nAirbnb.com Brug kuponer og Discount Koder


Coronavirus sætter stadig tydelige præg på Danmark og omverden, og det kan nogle gange være lidt svært at være positiv. Nu kommer vinteren og de korte dage også væltende ind over os. Derfor er det for alvor tid til at holde fast i det gode humør og finde positiviteten frem.\nIndret med humor og farver\nNår det er mørkt, koldt og gråt udenfor, kan det være utrolig rart at komme hjem til et varmt, hyggeligt og farverigt hjemme. Du kan ikke gøre så meget ved de grå toner, der er udenfor, men du har bestemt mulighed for at fylde farver og humor ind i dit hjem.\nHumoren kan du måske finde i en citatplakat. Citatplakaterne kender du måske fra Facebook eller din lokale isenkræmmer, hvor man kan finde dem. De er en stilren måde at højne humøret, og det bedste er, at plakater er nemme at skifte ud, hvis du skulle få lyst til at købe en ny. Klik og læs meget mere lige her.\nDet kan også være rigtig godt at bringe nogle farver ind i dit hjem. Det kan gøres i mange forskellige grader.\nDu kan måske købe nogle grønne viskestykker, male en væg blå eller bare have en orange grydeske. Det er helt op til dig – bare hold dig fra grå, det ser du rigeligt af udendørs.\nSæt din yndlingskomedie på\nNu hvor dit hjem indbyder til hygge, mangler du bare et godt grin for at få humøret helt i top. Det kræver ikke så meget andet, end at du finder fjernbetjeningen og lægger dig godt til rette i sofaen. Så er det bare at sætte din yndlingskomedie på. Det kan være, du endda skal have en komiker hjem i stuen. Så kan du jo bare finde en af de danske komikeres one-man-shows. Husk at det bliver endnu sjovere, hvis du gør det med en ven.\nSådan virker Cannabis Sativa på din krop\nHvad er Cannabis Sativa. Læs med her og bliv klogere netop det\nDu kan finde dykkerure fra Citizen – men hvad byder de på?\nAlle, der ønsker et robust og vandtæt armbåndsur, kan med fordel overveje at få fingrene i et fancy dykkerur


Håndlæsning – Håndlæsning ved Dodo Lindemann\nNår jeg læser i den levende hånd, sidder vi overfor hinanden, hænderne kommer på bordet og jeg læser og fortæller, alt hvad jeg ser.\nEn håndlæsning hos mig er mere end en læsning af håndens linier. Alt hvad jeg ser og sanser er med i min læsning og jeg fortæller det hele, det er jo trods alt dine hænder og dit liv, det drejer sig om.\nJeg arbejder for, at du kan se dit eget lys, din forbindelse med livet, din gud, din indre kilde, om du vil. Vi er tilbøjelige til at se med skyklapper på, begrænse os selv, jeg ønsker at vi løfter blikket og inviterer vores spirituelle visdom med ved bordet, når vi tyder hænder og vejleder.\nJeg mener at håndlæsning er en måde at tyde vores livssituation på og den spirituelle overbygning viser nye veje. Vi har brug for nye veje, når stressen bider sig fast, når negativitet tager livsglæden fra os. Det er det, der er min opgave; at se disse nye veje, vel at mærke de veje som er tilgængelige, for den der læses, her og nu.\nSkæbne eller ej, det forholder jeg mig ikke til i læsningen, jeg fortæller blot alt hvad jeg ser.\nAt beskæftige sig med forudsigelser om hvor gammel man bliver og om du vinder i lotto er en lidt gammeldags måde at læse hænder på. Forøvrigt tror jeg ikke på, at vi kan se, hvornår nogen skal fra denne jord, i al fald kan jeg ikke. Det må være en sag mellem den enkelte og noget der er større og mere vidende end os.\nHelt faktuelt er håndlæsning et brugbart redskab, hvor det er muligt ved hjælp af tydning af håndfacon, fingre, håndens linjer og andre tegn at fortælle en hel del om dine kompetencer og job/uddannelses muligheder.\nHåndlæsning er andet og mere end at se linjer beskrevet som i en bog, hænder er levende og linjerne er levende og de arbejder hele tiden, især når de får opmærksomhed, som under en håndlæsning. I linjerne kan jeg med briller og lup se bitte små figurer og billeder fra en fjern fortid eller fra i går folde sig ud.\nDet er som om at historien, du bærer med dig og det du er ved at tiltrække, lægger sig som små holografiske aftryk i dine hænder. Du kan trække tingene til dig og du kan skubbe dem fra dig. Al den visdom du besidder er i dine celler og dermed også i hænderne.\nNår jeg læser er det, som om vi er flere ved bordet, når hænderne tydes og nærværets intensitet føles – er det nærmest et guddommeligt møde og hvor du møder dig selv og på den måde bliver styrket i din intuition og din indre viden om, hvad du ønsker dig af livet og hvordan du vil handle på det. Hvor al den viden, en håndlæsning kan præstere, kommer fra, kan vi have forskellige holdninger til. Jeg tror, den viden er der hele tiden, vi skal bare have adgang til den, have den oversat. Jeg ser mig selv som oversætteren.\nFjernlæsning kalder jeg det når jeg arbejder med billeder af hænderne. jeg læser hænder på folk i hele verden på denne måde. Du skal blot sende mig en E-mail, så vil du få et svar, hvor jeg beskriver hvilke billeder jeg skal bruge.


Konstant legemstemperatur | sundere\n← Alzheimers, diabetes, fedtlever..hvad er forskellen?\nBulk problemer – prøv en supershake! →\nnovember 22, 2011 Skriv en kommentar\nDet menneskelige legme er omkring 37 grader varmt. Denne temperatur er et fysiologisk kompromis, hvor kroppens enzymer arbejder bedst. Enzymer er de proteiner, som formidler og katalyserer alle kroppens kemiske reaktioner. Hvis vores temperatur var lavere, ville enzymerne arbejde langsommere, og vi ville blive sløve og dorske. Hvis legemstemperaturen var højere, ville enzymerne blive ødelagte, akkurat som når kød koges. Ved en legemstemperatur over 40,5 grader bliver mennekser bevidsthedsslørede.\nLegemstemperaturen ændres i løbet af dagen og er forskellig i de forskellige kropsdele. Den er således 0,6 grader lavere om morgenen end resten af dagen. I løbet af dagen stiger den som følge af den fysiske aktivitet. Hos idrætsfolk er der målt endetarmstemperatur på helt op til 40,5 grader under hård fysisk aktivitet, skønt deres hudtemperatur ofte er lavere end normalt, fordi sveden fordamper. Kvinders legemstemperatur stiger ca. 0,5 grader efter ægløsning.\nMekanismerne, der regulere legemstemperaturen, er ikke altid tilstrækkelig. De er dårligt udviklede ved fødslen, hvor den nyfødtes temperatur falder ca. 2,2 grader inden for de første tre levetimer, og barnet må derfor holdes varmt. Spædbørn har ofte højere legemstemperatur end voksne. Børn på et år har en endetarmstemperatur på 37,6 grader. Først ved 14 års alderen for piger og ved 18 års alderen for drenge er temperaturen som hos voksne. Hos ældre er temperaturreguleringen mindre effektiv, og det kan føre til nedkøling af legemet, med langsommere mentale funktioner til følge.


Snigende sygdom rammer mange - men de ved ikke, at de er syge | TV 2 Lorry\nType 2 diabetes er en sygdom i voldsom vækst, men en sygdom der udvikler sig så langsomt hos den enkelte, at mange har den uden at vide det.\nSygdommen er i voldsom vækst, men mange ved ikke at de har den. Derfor er det vigtigt at blive testet. Så nu ruller testen ud til dig.\n11. nov 2017, kl. 06:30\nDer blev delt pjecer og æbler ud på Nørrebro i dag. Og så blev der udført test for type 2 diabetes.\nSygdommen er i voldsom vækst, men mange har den uden at vide det. Derfor tager Center for Diabetes lige nu rundt i København, for at gøre opmærksom på sygdommen.\n- Det vi gør i dag er at teste og prøve at finde dem der har diabetes, men ikke ved det. Vi siger ikke at de har diabetes, men vi viser dem deres risikogruppe og så anbefaler vi dem måske at gå til egen læge, siger Charlotte Glümer, Centerchef i Center for Diabetes i København.\nTal(er) for sig selv\nI følge Diabetesforeningen er antallet af diabetikere i Danmark fordoblet på 10 år og alene i Region Hovedstaden anslår man at 63.530 har diagnosen type 2 diabetes.\nSamtidigt regner man med, at omkring 19.600 personer sygdommen uden at vide det.\n- Det er vigtigt, at oplyse om sygdommen så flere kan blive henvist til deres egen læge og blive testet. Vi ved at man kan lære at leve med sin sygdom og hvis man er klar over sin diagnose kan man mestre sit liv og have et godt liv med diabetes, siger Charlotte Glümer.\nCenter for Diabetes giver ikke selv diagnosen, men de bruger en test lavet af Diabetes Research Center i England, der med syv simple spørgsmål giver en indikation af ens risikogruppe.\nOg det er et vigtigt sted at starte, så flere kan blive behandlet i tide.\n- Hvis man kommer i behandling for sit blodsukker, sit blodtryk og sit kolesterol, så lever man længere, så får man en bedre livskvalitet og så får man ikke følgesygdomme, siger Charlotte Glümer der er centerchef i Center for Diabetes i København.\nRisikoen overrasker mange\nHana Oqlah er sundhedsformidler i Center for Diabetes og hun har gennemført mange tests og placeret mange i højrisikogruppen.\n- Man får mange forskellige reaktioner og mange spærrer øjnene op og siger "nej, det er ikke rigtigt", fordi de har ikke lyst til at tænke på det.\n- Men mange reagerer også på det og siger, at nu vil de være mere opmærksomme på det, siger Hana Oqlah.\nDet er den effekt Center for Diabetes håber på. Generelt vil de have flere til lægen og derfor målretter de også deres indsats og går på gaden for at møde målgrupperne i øjenhøjde.\n- Vi ved at der er nogle borgere som aldrig kommer i sundhedsvæsenet, og det er typisk mænd over 45, med en kort uddannelse og en lav indkomst. Mænd i det hele taget har også en større risiko for at få diabetes, og derfor er det en særlig gruppe for os, siger Charlotte Glümer.