Historier fra Hjertet - PDF\nDownload "Historier fra Hjertet"\n1 Historier fra Hjertet 3 hjertepatienters personlige erfaringer og oplevelser med det, at få diagnosen Prinzmetal Variant Angina eller det Kardiologiske Syndrom X Copyright Alle rettigheder til tekst og grafik tilhører\n2 Oversigt: Forord... Side 2 Kapitel 1. Diagnosen... Side 3 Kapitel 2. At acceptere... Side 8 Kapitel 3. Sundhedsvæsnet... Side 12 Kapitel 4. Kommunen... Side 17 Kapitel 5. Fremtiden... Side 26 Kapitel 6. Familien... Side 30 Ordliste... Side 35 Information: Hvis du ønsker at læse mere om Prinzmetal Variant Angina eller det Kardiologiske Syndrom X, kan du finde masser af informationer om det på For at få fuld adgang til hele siden, skal man oprette sig som bruger. Medlemskab af prinzmetal.dk er GRATIS, og det er vigtigt at pointere, at prinzmetal.dk ikke er en patientforening, men en privat hjemmeside. 1\n3 Forord Denne bog er resultat af, at 3 brugere fra prinzmetal.dk gennem 6 måneder har bidraget med, at skrive om deres erfaringer som patient med Prinzmetal Variant Angina eller det Kardiologiske Syndrom X. Ideen med Historier fra Hjertet er, at man ud fra en titel samt nogle stikord, kort beskriver personlige oplevelser i forbindelse med det, at være patient med Prinzmetal Variant Angina / det Kardiologiske Syndrom X. De fleste har været igennem lange forløb med både sundhedsvæsnet og det offentlige system. Derfor blev der opsat et par guidelines for bidragyderne til Historier fra Hjertet. For eksempel med hensyn til længden af hvert enkelt bidrag, som helst skal være mellem ½ 2 A4-ark, for ikke at projektet ikke helt skulle løbe løbsk. Det lyder jo i teorien meget nemt, men det har faktisk til tider været meget svært, at holde det på kun 2 A4-ark, og derfor vil i også finde bidrag til projektet som er længere. Mit håb er, at denne bog kan være en hjælp og støtte for ny diagnosticeret patienter eller dem der er på vej igennem systemet med Prinzmetal Variant Angina eller det Kardiologiske Syndrom X. Og forhåbentlig kan også de mere hærdede patienter og pårørende få gavn af bogen. En stor tak skal naturligvis lyde til de personer, der har bidraget til projektet uden deres bidrag kunne projektet ikke have ladet sig gøre. Jeg vil også sende en stor tak til Lone Mai Hertzum for, at have kreeret billedet til forsiden. Gitte D. Larsen Webmaster og ejer af 2\n4 Kapitel 1. Diagnosen - Fortæl om din vej til at få diagnosen hjertepatient. Hvordan informerede lægerne dig om din sygdom, og hvordan de beskrev dine fremtidsudsigter. ~*~*~*~ Anni Årgang 1953 Jeg havde i par år bemærket, at der var et eller andet galt med mig. Jeg fik ret tit ondt over / imellem mine skulderblade og et par gange var jeg besvimet uden grund. Jeg har lige fra barndommen døjet med, at jeg en gang imellem besvimede uden man kunne finde noget, men det havde været væk i nogle år, da det pludselig opstod det igen. Mit lave blodtryk har altid fået skylden. Som sagt havde jeg døjet et par år, da jeg langt om længe synes, at jeg var da vist nødt til at tage en tur til lægen. Som sagt så gjort. Den dag jeg var hos lægen, havde jeg ingen symptomer overhovedet. Jeg troede egentlig, at det var mine muskler over / imellem skulderbladene der drillede mig. Når jeg tænker på alle mine bevægelser i forhold til mit arbejde, troede jeg at det var her hunden lå begravet. Lægen synes lige, at jeg skulle have taget nogle blodprøver og et hjertekardiogram. Så direkte fra lægen til laboratoriet, og fik taget blodprøverne og kardiogrammet og så skal jeg love for, at de fik travlt. Det viste sig, at der var et eller andet helt galt. De troede jeg havde en blodprop - skønt jeg den dag intet mærkede. Himmel og jord blev sat i bevægelse og jeg blev transporteret til et større hospital med hjerteafdeling. To læger var med i ambulancen, så jeg blev faktisk forskrækket. Indlagt på Aalborg Sygehus på hjerteafsnittet gennemgik jeg en del undersøgelser og blev gjort klar til en by-pass operation. Kors hvor var jeg dog bange. Tænk at skulle have hele brystkassen skåret op. Efter at have set på min KAG opdagede de så, at der intet var i vejen. De sagde til mig: Hjertelig tillykke du fejler ingenting og blev så kørt op på stuen igen. De kunne bare ikke forstå, at mit ekg viste iltmangel, så et eller andet måtte der være galt. Jeg var til så mange undersøgelser i de tre måneder jeg lå der, indtil en eller anden læge sagde, at jeg nok var Syndrom X patient. Så udstyret med en del medicin blev jeg sendt hjem, og de sagde jeg bare kunne fortsætte mit liv som hidtil. Det kunne så bare ikke lade sig gøre, så efter tre måneder på arbejde ind imellem måtte jeg give op og fik søgt pension, som blev bevilget efter 14 dage. Hvordan mit liv fremover ville blive, fik jeg intet at vide om. Tag du bare, at leve så godt som du kan og tage livet som det kommer. Så det gjorde jeg så, men når jeg fik ondt af hjertekramperne blev jeg hunderæd og kontaktede lægevagten eller egen læge. Jeg har ikke tal på hvor mange gange jeg har 3\n5 været indlagt med smerter, som de troede var en blodprop, men det er rigtig mange gange. Blev så henvist til smerteklinikken i Aalborg, hvor jeg blev sat i behandling med morfin som injektioner for at tage smerterne. Jeg har altid haft et problem med smertestillende tabletter, som jeg ikke kan klare i maven, så derfor endte det med morfin. Fremtidsudsigter - Det var der ingen, der kunne svare mig på, for dengang i 1993 vidste man om muligt endnu mindre om Syndrom X, end man gør i dag. Så bare se at få det bedste ud af dit liv. Du behøver ikke være bange for, det er ikke noget du dør af. Ja ja jeg er da her også endnu og regner med at have mange år tilbage, selvom livskvaliteten er meget nedsat, fordi jeg ikke kan holde til så meget. ~*~*~*~ Rita Årgang 1956 I April 1999 arbejdede jeg på Horsens Sygehus som Serviceassistent, hvilket indebar madlavning, rengøring og patienttransport. Det var en fredag hvor jeg fik fri kl , og jeg kunne godt mærke, at jeg havde skidt, men arbejdet ville jeg have færdig, inden at jeg gik hjem. Endelig fri! Jeg cyklede hjem, og fik ordnet hvad jeg skulle og gik tidligt i seng. Lørdag havde jeg det ikke bedre, men dagen gik og jeg gik i seng tidligt. Søndag morgen vågnede jeg meget tidligt, så jeg hentede morgenbrød hos bageren, og serverede det for min mand. Vi sad og spiste rundstykker, men pludselig kunne jeg ikke synke med venstre side af halsen. Min mand ville at jeg skulle kontakte lægevagten. Jeg trak på det og han blev meget muggen at se på, og derfor ringede jeg til lægevagten. Efter en masse spørgsmål, bad han mig komme i konsultationen, og som sagt, så gjort. Kl. 10. var jeg hos lægevagten, til at starte med så han ikke det store i det jeg fortalte. Men så læste han hvad den læge jeg havde talt med i telefonen havde skrevet, og omgående blev jeg henvist til skadestuen for at få kørt et EKG. Det blev gjort, og en læge tjekkede EKG et og så blev jeg indlagt på Hjertemedicinsk sengeafsnit M2, på en af deres akutstuer. Hurtigt blev der sat telemetri (hjerteovervågning) på, blodprøver blev taget, urin blev stikset, jeg talte med sygeplejersken som udfyldte flere ark papirer. Lægen kom og undersøgte mig og spurgte til hjertesygdom i familien, jeg blev sat i Nitrodropbehandling, og så længe jeg var i den behandling var jeg sengeliggende. Skulle jeg på toilet, skulle jeg ringe på personalet, så de kunne hjælpe mig til og fra toilettet. Efterhånden som dagen gik og endnu flere blodprøver og EKG er blev taget uden, at der var nogen der fortalte om de 4\n6 havde fundet noget i diverse prøver eller undersøgelser, blev jeg mere og mere frustreret og bange. Endelig kom der en læge og sagde, at man ikke helt kunne påvise noget. Jamen hvorfor behandlede de mig, når der ikke var noget at påvise? Næste dag, da lægen kom fik, jeg at vide jeg skulle i gennem en Cykeltest, og gerne så hurtig som muligt og så skulle jeg nok også i gennem en Hjertescanning. Samme eftermiddag blev jeg hentet da overlægen ville lave hjertescanningen, og den viste intet. Jeg fik at vide, at jeg nok skal påregne, at jeg skulle have lavet en KAG undersøgelse. Nogle dage senere bliver der lavet en Cykeltest, den viser der er iltmangel i hjertet, på dette grundlag sættes jeg i medicinsk behandling. Samme dag får jeg at vide, at jeg skal igennem en Skintigrafi-undersøgelse, som løber over 2 dage. Lægen forventer, at Myocardie Skintigrafi-undersøgelsen er lavet inden for en måned. Da jeg har mange aftaler, mener jeg det er rimelig at ringe til afdelingen på Vejle Sygehus og give besked om de dage jeg IKKE kan. Her får jeg det svar, at det kan da godt vare mellem 3 og 6 måneder inden jeg hører noget fra dem. Nu måtte nok være nok! Jeg blev gal, og sagde at jeg stoppede medicinsk behandling omgående og først genoptog den når undersøgelsen var overstået, resultatet var at jeg kom til inden for få dage. Svaret var at der var Reversibel Iskæmi Anteroseptalt. Jeg fik senere lavet en Kag i Vejle som viste arbejdsiksæmi i anden standardafledning og v5 og v6 og en ikke helt entydig koronararteriografi med 50% stenose på højre og venstre koronararterie. Da jeg bliver udskrevet fra mit første ophold på M2 Hjerteafdelingen, får jeg at vide, at det nok er noget med mine kranspulsårer. Da jeg spørger til noget informationsmateriale, NEJ, det har vi ikke! Det var noget andet hvis det var en blodprop. Informationen om fremtiden med disse symptomer var, at det var nok mine kranspulsårer, jeg fik udleveret en bog som ikke fortalte noget som helst, og så fik jeg besked på at henvende mig igen hvis jeg fik det skidt. Jeg syntes, at det er en fej måde at udskrive folk på. ~*~*~*~ Gitte Årgang 1975 Jeg kan huske den dag, hvor det gik op for mig, at der var et eller andet galt. Jeg havde ingen anelse om hvad det var, men det skulle vise sig, at mit helbred ændrede sig efter den dag. Det var en dag i maj jeg var på det tidspunkt 26 år. Jeg havde været på arbejde, og på hjemvejen var jeg et smut forbi mine forældre. Jeg sad i køkkenet og snakkede med min mor, mens hun lavede aftensmad, da hun lod en bemærkning falde om, at hun syntes jeg så lidt små skidt ud. Meget nødtvunget måtte jeg tilstå, at jeg egentlig ikke havde det ret godt kunne 5\n7 ikke sætte en finger på hvad der præcist var galt, men jeg havde det bare ikke ret godt. På det tidspunkt havde vi på mit arbejde haft en usædvanlig lang periode med megen travlhed. Hvor vi normalvis har perioder i løbet af året, hvor der ikke er ret meget at lave, havde der på det tidspunkt været fuld kraft på i et årstid. Så jeg slog det lidt hen med, at det nok var på grund af travlhed. Dog måtte jeg love hende, at hvis det ikke blev bedre, at så ville jeg kontakte min læge. Næste morgen var det væk, og jeg tog glad afsted på arbejde. Men op ad dagen blev det galt igen, og derfor valgte jeg så at kontakte det lægehus jeg var tilknyttet dagen efter. Jeg fik en tid samme dag, og fik tjekket blodtrykket, som var en lille smule forhøjet, så det blev slået hen som stress. Men gradvis blev jeg dårligere og dårligere helbredsmæssigt, og jeg tog kontakt til min læge. Der blev taget blodprøver og lungetest, da jeg klagede over åndenød. Alle blodprøverne var fine, men lungetesten var dog lidt nedsat, så konklusionen blev, at jeg havde en grad af astma, som jeg efterfølgende fik medicin for. Problemet var bare, at jeg ikke fik det bedre, tværtimod jeg blev dårligere. Jeg begyndte at få lidt trykken for brystet i perioder, men da det gik væk af sig selv efter kort tid, kontaktede jeg ikke min læge. Men så en dag i november 2002 kontaktede jeg min læge, efter jeg havde haft trykken for brystet næsten konstant i et døgn. Hun tog et EKG, og det stod hurtigt klart, at det var hjertet det var galt med. Så afsted det gik mod sygehuset i en ambulance. Jeg var heldig og fik lavet næsten samtlige undersøgelser under min indlæggelse. Alt lige røntgen, cykeltest, ultralydskanning, lungetest, og kag. Efter en uge var konklutionen, at jeg for det første ikke havde astma godt nok var min lungefunktion lidt nedsat, men det var absolut ikke noget der var behandlingskrævende. Med hensyn til hjertet var beskeden vi mener, det er spasme angina (og kendt som Prinzmetal Variant Angina). Det var en ung kvindelig læge samt en erfaren hjertesygeplejerske, jeg var til samtale ved, da jeg skulle udskrives. Jeg fik forklaret hvad spasme angina var, men der var absolut ingen der snakkede om, hvad jeg kunne forvente mig af fremtiden. På et tidspunkt under samtalen, var lægen inde på, at det egentlig ikke var nødvendigt med medicin, da der jo ikke have været noget at se på kag n. Her brød sygeplejersken så ind, og gjorde opmærksom på, at det jo var overlægen, der havde iværksat medicinsk behandling, så hun mente ikke, at der skulle ændres noget. Derfor blev det besluttet, at jeg altså skulle have medicin. Så jeg gik derfra, med den indstilling, at nu skulle jeg bare tage noget medicin, og så ville alt blive som før end jeg blev syg. Men der tog jeg grueligt fejl! Mit indtryk er, at det der ofte skabte problemer i forbindelsen med kontakten til praktiserende læge og sygehusvæsnet, var at man mente jeg havde spasme angina. Men der var ikke lavet en specifik undersøgelse, for at se om 6\n8 det nu var spasme angina. Først i 2005 var der en læge der foreslog, at man skulle lave en hyperventilationstest, for at se om det var Prinzmetal Variant Angina, eller om det måske var det Kardiologiske Syndrom X. Efterfølgende havde de på sygehuset problemer med at tolke resultatet af selve undersøgelsen, så det endte med, at de sendte min journal til Bøtker i Skejby, og han konstaterede så, at det er Prinzmetal jeg har. Og det blev endeligt slået fast med syvtommer søm i 2007 i forbindelse med, at jeg skulle have lavet en speciallægeerklæring, da måtte jeg igennem en kag kombineret med en ergometrintest, som var positiv. 7\n9 Kapitel 2. At acceptere Hvordan acceptere man det, at man pludselig er hjertepatient? Har der været nogle faktorer, som har gjort det sværere at acceptere ens sygdom? F.eks. familie, venner eller arbejdskollegaer, og hvad med jobbet? ~*~*~*~ Rita Årgang 1956 Da jeg ligger på akutstuen og har fået det foreløbig svar, er det som om det ikke vil trænge ind, men alligevel er det aldeles uvirkelig at ligge på den stue. Jeg gjorde rent på netop den stue for en uge siden, og vedkommende der lå der så meget anderledes ud end jeg ser ud og føler mig. Jeg har ikke de voldsomme smerter og kaster mig ikke rundt i sengen, jeg er ikke bleg og kaster ikke op. De efterfølgende dage er jeg af den opfattelse af, at det måtte være en misforståelse og forsøger at overbevise den ledende overlæge om, at jeg ikke bør optage en hospitalsseng, når der er andre der har mere brug for den. Men da jeg er kommet i medicinsk behandling og langsomt mærker, at jeg ikke har de kramper i brystet, som jeg har lidt af i en meget meget lang periode. Samtidig mærker jeg også, at jeg får det som en gammel bil, der trænger til reparation. Som om bremsen hænger, og det gør at bilen har svært ved at køre. Sådan føler jeg, at min krop skal arbejde, når jeg forsøger at gøre noget, er det som om jeg har svært ved at komme op i gear. Min mand, børn og venner er rystet over, at jeg er blevet ramt af hjertesygdom, ligesom arbejdskollegaer heller ikke fatter det. Jeg var fast besluttet på, at jeg ville tilbage til mit arbejde. Men jeg var umådelig træt når arbejdsdagen var omme, og i starten måtte jeg hjem og hvile. Jeg forsøgte ihærdig, at få min hverdag til at hænge sammen, men det blev svære og svære, netop fordi sygdommen fyldte uendelig meget i min hverdag. Jeg forsøgte, at finde nogen at tale med, som sad i samme situation, men det var forgæves. Jeg kunne finde nogen som havde været opereret i hjertet og havde fået skiftet klapper, men det hjalp ikke mig, Jeg prøvede at søge på nettet, allerførst Hjerteforeningens hjemmeside, her var det heller ingen gevinst, for det der var skrevet der havde jeg læst andre steder (bøger). Det at jeg ingen information kunne finde, gjorde mig utryg og så fik jeg sværere ved at accepterer sygdommen. Da jeg mister mit arbejde i udgangen af 1999 får jeg endnu større problemer 8\n10 med at accepterer sygdommen, og så det at jeg ikke kan få en konkret diagnose. I mange perioder havde jeg allermest lyst til, at skippe familien og bare skride fra det hele. Disse perioder kom oftest efter undersøgelser der ikke havde givet nogen særlige resultater. Årene går og medicinens virkning kører op og ned, samt indlæggelserne bliver hyppigere. I efteråret 2005 har jeg det rigtig skidt igen og må indlægges, henvises til endnu en KAG. Sammen besked som tidligere gange, vi kan ikke hjælpe dig operativt, så det er forsat medicinsk behandling. Der var jeg bare klar over at det ikke duede, så derfor blev min konklution, at den eneste udvej var at tage mig selv af dage. Men jeg var nød til at forsøge at finde en behandling på på nettet, efter et en lang tudeperiode den dag, gik jeg på nettet for at søge hjælp. Jeg startede med Hjerteforeningen hjemmeside, og som vanlig fandt jeg intet, andre sider blev undersøgt, heller intet her, efter nogle timers søgen gik jeg tilbage på Hjerteforeningens hjemmeside. Nu var der en artikel om en viceborgmester fra Herning der på forsøgsbasis havde fået EECP-Behandling i Sverige. Hans historie mindede i store træk meget om min, så kunne EECP virke på ham, kunne det vel også på mig, det var jeg sikker på. Jeg var selv aktiv i arbejdet for at komme til Herning, dermed ikke sagt at det havde en positiv virkning på min hjertesygdom. Det var også året for Førtidspensionering. Selvfølgelig havde jeg en følelse af at være kasseret, men jeg havde jo selv indset, at jeg ikke ville få et aktivt arbejdsliv igen og havde derfor bedt om en vurdering om førtidspension. Det mest positive i førtidspensionen var, at jeg ikke blev jaget rundt til diverse tumpede kurser og jobtræning. Det værste var at miste mine kære kollegaer og det samhørighed der var i at have kollegaer. I 2006 skete der noget, der kom til at betyde lige så meget for mig, som EECP-Behandlingen kom til at gøre. Jeg fandt Prinzmetal.dk på nettet, Det kan nok være, at jeg havde haft svært ved, at acceptere min hjertesygdom. Men sammen med de vidunderlige mennesker på dette site, der gav sig tid til at svare på de spørgsmål jeg havde, og al den viden der lå om Prinzmetal Variant Angina og Det Kardiologiske Syndrom X var uvurderlig for mig. Dette var vendepunktet for mig og min familie. Allerede i 1999 kunne jeg have ønsket mig at brochuren om Prinzmetal Variant Angina og Det Kardiologiske Syndrom X, (desværre eksisterede Prinzmetal.dk ikke på det tidspunkt) havde lagt fremme på hos læger og på sygehuse. Så er jeg sikker på, at jeg havde kikket i den allerede i starten, da jeg fik at vide, at man ikke vidste hvad jeg fejlede. For jeg søgte i alt materiale, der 9\n11 vidnede en smule om hjertesygdom for at finde noget der lignede mine symptomer I dag har familien og jeg fundet os tilrette med min hjertesygdom, med undtagelse at de perioder, hvor der kommer nogle kramper med nye mønstre, som jeg ikke kender og som resulterer i indlæggelse. For så bliver vi lige så bange som i starten med hjertesygdommen. ~*~*~*~ Gitte Årgang 1975 Det tog tid at acceptere, at jeg var blevet hjertepatient. Til at starte med virkede det nærmest lidt syrealistisk, som jeg da jeg sad ved min praktiserende læge, og fik at vide at der var noget galt med mit hjerte, og at det muligvis kunne være en blodprop. Der er en del hjertepatienter i min familie, så jeg var ganske udmærket klar over situations alvor. Og så på den anden side, så syntes jeg da ikke at jeg havde det så dårligt! Jo, jeg havde da trykkende for brystet, og følte ikke jeg fik nok ilt. Men når jeg så tænkte hvad min far engang har sagt, at man ikke er i tvivl om det, hvis man har en blodprop, for det gør afsindigt ondt. Det kunne jeg så ikke helt få til at passe med min situation, for det var jo ikke lige sådan, at jeg oplevede det. På den anden side var jeg i en eller anden grad forberedt på, at jeg en dag muligvis skulle være hjertepatient, da der var mistanke om, at der var noget arveligt i familien. Så det var lidt som om ens værste mareridt blev til virkelighed den dag, og det var ikke særligt fedt, at skulle ringe til mine forældre for, at bede dem om at hente min bil, da jeg skulle indlægges med ambulance. Sværest har det været at acceptere de konsekvenser, der har fulgt med det, at jeg har fået Prinzmetal Variant Angina. Jeg havde meget svært ved at tilpasse mig de begrænsninger, der er blevet en del af min hverdag. Så der gik nok 1½ til 2 år før end jeg var helt afklaret med, at at livet aldrig ville blive, som det var før end jeg blev syg. Der er flere faktorer, som har været medvirken til, at det trak ud. I starten var det meget svært at forholde sig til. Nok først og fremmest på grund af min alder jeg var 26 år da det gik op for lægerne, at det var mit hjerte, at den var gal med. Efterfølgende var det meget svært at forholde sig til, især når nogle læger sagde, at man ikke fejlede noget og andre sagde det modsatte,. Så er det svært, at vide hvad man skulle tro på, og midt i det hele havde jeg det bare rigtig skidt. Efter et halvt års tid blev jeg sygemeldt fra mit arbejde, havde det som om jeg var ved at falde fra hinanden. Min praktiserende læge troede, at det var psykisk, og jeg blev henvist til en psykolog. Min første reaktion på dette var, at jeg i hvert fald ikke havde behov for en psykolog, men da jeg følte mig låst fast af min læge, valgte jeg at acceptere henvisningen modvilligt! I 10\n12 dag er jeg glad for, at jeg tog imod tilbuddet. Hvor min læge troede, at problemet lå i at jeg var bange i forbindelse med min hjertesygdom, fandt psykologen ud af, at der havde jeg ingen problemer. Derimod havde jeg problemer med stress, så han lærte mig nogle arbejdsmetoder og nye leveregler at gå efter. Og de følger mig den dag i dag. Men sundhedssystemet har helt klart været en medvirkende årsag til, at der gik så lang tid før end jeg accepterede tingenes tilstand. Med deres bare rolig vi skal nok får styr på det! Eller når man beskrev ens symptomer og spurgte ind til om det kunne have noget med ens hjertesygdom at gøre, ja så sad de ofte og lignende et stort spørgsmålstegn eller afviste, at der var en forbindelse. I dag ved jeg godt at ekstrem træthed er normalt for patienter med Prinzmetal Variant Angina, men jeg har mange gange fået at vide af lægestanden, at der ingen forbindelse var. I forbindelse med arbejdet var det svært. Kollegaerne vidste godt, at jeg var blevet hjertesyg, men jeg tror aldrig det helt gik op for dem, hvor syg jeg egentlig var. Jeg var jo ansat til at udføre en opgave, og jeg kæmpede for det i 4 år. Det føltes vitterligt som en kamp! Jeg brugte alle mine kræfter på jobbet, og kunne intet i fritiden! Og ind imellem med en 2 6 måneders mellemrum måtte jeg sygemelde mig et par uger af gangen, for at komme lidt til kræfter. Så derfor var det lidt en lettelse, da jeg under en længerevarende sygemelding i 2006 fik en opsigelse. Jeg blev pludselig fri for det pres, der var fra min arbejdsgiverside, men det blev så blot afløst af presset fra kommunens side. At acceptere at man har en hjertesygdom og hvad der følger med er en ting, men det er en helt anden ting at acceptere, at det eneste rigtig for en er en førtidspension. Den var godt nok svær at sluge! I 2007 var jeg i Skejby for at få lavet en speciallægeerklæring til kommunen, og her spurgte lægen mig om, hvad jeg godt kunne tænke mig, og mit svar var et fleksjob. Men skal jeg nu være helt ærlig, så burde jeg nok have sagt en førtidspension, men jeg var bare ikke afklaret omkring det psykisk og følte mig ikke parat til det. Året efter havde jeg været ansat i et fleksjob i 3 måneder, hvor jeg havde været sygemeldt i den ene måned, og det gik bare slet ikke. Jeg havde set skriften på væggen, og var indstillet på at det eneste rigtige for mig nok var en pension. Men nu var problemet så bare, at det mente kommunen ikke, så der gik yderligere 1 ½ år inden jeg den 1. december 2009 fik bevilget førtidspension. Og jeg har det godt med det i dag, for jeg ved, at jeg har gjort alt i min magt for at bevare tilknytningen til arbejdsmarkedet. Men der har være mange nederlag i perioden fra jeg var i Skejby, til jeg blev godkendt til førtidspension, og dem kunne jeg godt have undværet. 11\n13 Kapitel 3. Sundhedsvæsnet Beskriv dine oplevelser / erfaringer om mødet med sygehuset og din praktiserende læge. ~*~*~*~ Anni Årgang 1953 Efter at jeg langt om længe havde fået min diagnose, troede jeg at nu var det bare at se at komme videre, for sygehuset havde jo sagt, at det var noget jeg bare skulle lære at leve med. Også hvad jobbet angik. Som sagt så gjort. Efter ca. 4 måneder hvor jeg var sygemeldt, begyndte jeg så at arbejde igen. Jeg var faktisk så heldig, at jeg i en årrække var ansat på deltid. Efter at have arbejdet få uger blev jeg en dag så dårlig på jobbet, at jeg besvimede, og den forretning jeg var i den pågældende dag skyndte sig at ringe efter en ambulance. Så en tur på Aalborg Sygehus, første gang efter jeg havde fået diagnosen. Det blev bestemt IKKE en god oplevelse. Jeg blev modtaget i modtagelsen, hvad man jo som regel gør. Der kikkede de bare underligt på mig og sagde til mig, at jeg jo egentlig intet fejlede. Men de ville trods alt godt beholde mig til jeg havde det lidt bedre, men de vidste ikke hvad de skulle gøre ved mig. Jeg fik dog lagt et nitrodrop og fik smertestillende samt ilt, og efter et par dage blev jeg løsladt igen. Jeg kunne mærke på både læger og sygepleje personale, at de regnede ikke denne sygdom for noget og nogle af lægerne vidste endog ikke hvad det var. Flere var inde på, at det nok var dårlige nerver som man sagde dengang og andre mente, at jeg var ved at komme i overgangsalderen. Jeg fik i hvert fald langt fra den omsorg og hjælp, som jeg forventede, nu da jeg var blevet hjertepatient. Man bliver jo meget bange, når man får at vide, at der er noget galt med hjertet. Det er jo et af de organer man kun har et af, og endda et meget vigtigt et af slagsen. Både mine børn og min far blev jo også meget bange, fordi det var en hjertesygdom. Det skal lige siges, at min datter på det tidspunkt kun var 15 år, min søn var 18 år og jeg var lige blevet skilt fra børnenes far. Han var alkoholiker, og i de år lige efter skilsmissen havde børnene slet ingen hjælp fra den side. Min far var op i årene, han var 72 år gammel. Så det var en meget bange og ængstelig familie, jeg havde i den tid. Børnene havde ligesom ingen at støtte sig til, ja faktisk kun vores praktiserende læge. Jeg ved, at børnene havde nogle samtaler med ham, og at han gjorde, hvad han kunne for at berolige dem- husk på deres alder. Lægen havde det faktisk ret svært, for han kendte heller ikke sygdommen - men hentede information på Skejby Sygehus. Imens jeg blev skilt, boede jeg på Nørresundby Krisecenter. De tog meget hånd om mine børn, selvom vi på det 12\n14 tidspunkt var flyttet derfra. De var en utrolig hjælp og støtte for især min datter, men hjalp også min søn igennem det. Allerede efter ¾ år måtte jeg opgive mit job, for hver gang jeg var af sted endte det som regel med indlæggelse i den by, hvor jeg arbejdede. Jeg var demonstratrice og arbejdede i forskellige byer hver uge. Så jeg kender rigtig mange af hospitalerne rundt omkring i Jylland. Helt fra Skagen og ned til Kolding og over til Holstebro. Lige gyldigt hvor jeg blev indlagt, fik jeg de fleste steder en dårlig behandling. I dag kan jeg se, at det meste har bundet i uvidenhed. De vidste ikke hvad de skulle gøre, så det er nok derfor jeg så hurtigt begyndte med morfin, fordi de andre ting ikke hjalp mig. ~*~*~*~ Rita Årgang 1956 Både som 1 og flergangs-indlagt har jeg oplevet, at jeg ikke får svar på hverken prøver eller undersøgelser. Især som førstegangs-indlagt har man brug for at blive informeret og gerne grundig så man forstår hvad der menes med alle de nye ord. Her kunne de sagtens gøre brug at nogle patienter, der selv havde været gennem forløbet, især så tiden ikke tages fra andre patienter. Da jeg blev indlagt første gang på hjerteafdelingen, følte jeg mig meget frustreret over den situation, jeg var bragt i. Jeg følte, at alt blev gjort hen over hovedet på mig, uden jeg havde den mindste indflydelse på hvad der skete. Ikke noget med at vi syntes du skal have undersøgt det og det, men derimod DU SKAL til den og den undersøgelse. Jeg havde en klar fornemmelse af, at jeg havde mistet min indflydelse på mit liv. Da jeg skulle udskrives havde jeg en følelse af helt og holdent at have mistet fodfæstet, selvom jeg meget sjælden slås ud af kurs, så kunne dette gøre det. Da jeg fik konstateret hjertesygdom, havde jeg en anden praktiserende læge, som havde overtaget min tidligere læges praksis, og bestemt ikke en jeg havde den store tillid til. Men alligevel beholdt jeg ham i knap to år, men hvad han skulle jo kun skrive recept. Da han så undersøgte mit knæ ved, at han sad på modsatte side af skrivebordet end jeg, var jeg klar over tiden var inde til lægeskift, og det blev så gjort. Efter en tid i en ny lægepraksis fandt jeg alle tiders læge, og ham vil jeg ikke bytte væk for guld, I dag styrer han al mit hjertemedicin og kontrol, da jeg ikke ønsker at have noget at gøre med hjerteambulatoriet på grund af de meget skiftende læger, der altid vil høre ens sygehistorie. 13\n15 Efterfølgende indlæggelser lærte mig, at hvis jeg ville have indflydelse, skulle jeg være oppe på dupperne, fra det øjeblik jeg blev indlagt på afdelingen, og det var uanset hvor sløj jeg var. Jeg opdagede hurtigt, at jeg havde svært ved, at få så meget kemi i kroppen. Så derfor måtte jeg være forberedt på når medicinen skulle øges, så jeg kunne orienterer lægen om at vedkommende kun skulle øge et præparat ad gangene, så jeg kunne mærke om det gav bivirkninger. Det gav utrolig mange uoverensstemmelser, da lægerne mente at kroppen sagtens kunne klare øgningen af medicin. Hovedparten af gange når flere præparater blev sat op, fik jeg det som at gå i en osteklokke, og skulle jeg se efter trafikken følte jeg at det foregik i slowmotion. Så når jeg var parat til at gå over gaden var biler for længst væk og mange andre havde også passeret, hvilket jeg følte mig meget utryg ved. Ingen af hospitalslægerne kunne/ville se, at det var et problem for mig. Min praktiserende læge havde flere gange konstateret, at jeg var meget sensibel over for bivirkninger og var derfor meget varsom med at øge medicinen, og skulle det gøres blev det gjort med små doser. Vagtlægerne er næsten et kapitel for sig. Selvom man dårligt kunne få luft, ville de prøve at tage blodtryk samt puls og lige kikke på en. Og når man stadig havde svært ved at få luft efter 3-4 nitropust, plus de 5-6 pust man selv havde taget, mente vagtlægen at det nok var bedst at sende en afsted til indlæggelse. I starten var jeg så autoritetstro, at jeg altid ringede til vagtlægen, men det fik ret hurtig en ende, da jeg havde været gennem denne smøre flere gange. Så var det lettere at ringe til vagtcentralen, der skulle man ikke vente på, at komme igennem og vente på vagtlægen og få tjekket værdierne - det var bare ud og i behandling. Receptudlevering fra sygehus - Hvis jeg under indlæggelse skulle påbegynde nyt medicin, og jeg skulle have det fast fremover skulle der en recept til. I starten tog jeg bare imod det de skrev ud til mig, men der var altid 100 styk eller flere, efter et par år begyndte jeg at protesterer over antallet af tabletter, da jeg havde kasseret mange tabletter i tidens løb. Jeg bad om at få mindste antal, indtil jeg vidste, om jeg kunne tåle tabletterne. Hovedparten af lægerne blev sure over, at jeg kun ville have en lille portion, fordi det var billiger at få en stor portion. Så fik vedkommende at vide, at det heller ikke var ham/hende der skulle slæbe dem ind på apoteket igen til destruktion, foruden de penge jeg mistede ved de mange fejlkøb. Apoteket kan også være svært at danse med i forhold til kopimedicin. Jeg forlanger at få fra samme producent, når jeg skal have samme medicin med to forskellige styrker. Så bliver de irriteret, for de har ofte ikke samme medicin hjemme i to styrker. Det samme sker, hvis jeg beder om parallel importeret medicin, for det giver dem ekstra arbejde, for de skal til at lede efter det. 14\n16 ~*~*~*~ Gitte Årgang 1975 Hvis man som patient har en sjælden sygdom, som oven i købet er svær at behandle, så virker det lidt som om, at lægerne helst ikke vil have en som patient, da man er et problem barn. Jeg tror efterhånden, at jeg har mødt samtlige forskellige holdninger, der kan være blandt læger om det, at en patient har diagnosen Prinzmetal Variant Angina. Meningerne spænder vidt lige fra lægen der mener, at man ikke fejler noget og at der i øvrigt ikke er nogen grund til at tage hjertemedicin, at man bare skal tage sig sammen, og komme videre med ens liv til i den modsatte ende, lægen der tage en dybt seriøst. Desværre høre den sidst nævnte kategori til sjældenheder. Især i starten følte jeg, at jeg ikke blev taget seriøst, og at lægerne troede, at jeg var hypokonder. Det værste var, at der opstod tidspunkter, hvor jeg selv næsten troede på det. Og så sløser man med medicinen, for lægen sagde jo selv, at man ikke fejler noget! Jeg tvivler meget på, at lægerne er klar over hvilken psykisk belastning det egentlig er, at man får 10 forskellige meninger og vurderinger fra 10 forskellige læger. Det er et stort problem, at lægestanden sådan smider om om sig med forskellige vurderinger, og det er årsag til at man som patient bliver forvirret, og ikke ved hvad man skal tro på for hvem har ret? Så kan man som patient godt gå kold i systemet, og så vælger man ikke at gå til læge, når man har det dårligt. For man orker ikke den kamp på ord, og man skulle jo nødigt som patient være klogere end lægen! Jeg skal have det ekstremt dårligt før end, at jeg tager ned til min praktiserende læge, og hver gang ender det bare med, at konklutionen bliver at der er det samme på ekg'et som sidste gang, og han kan ikke gøre noget. Det er så frustrerende, for jeg tager altså ikke til læge for sjov. Så på grund af netop dette, har der da været indtil flere gange, hvor jeg måske burde have kontaktet ham, men hvor jeg valgte ikke at gøre det. De første par år gjorde lægerne et stort nummer ud af, at fortælle mig, at det at have Prinzmetal Variant Angina er fuldstændigt ufarligt, og er ikke noget man kan dø af. Så forestil jer min overraskelse, da jeg ved et foredrag med Overlæge og Professor Hans Erik Bøtker i maj 2005 opdager det modsatte! Her stod landets førende ekspert indenfor området, og fortalte om forskellen på Prinzmetal Variant Angina og det Kardiologiske Syndrom X. Her er en af 15\n17 forskellene, at i ekstreme tilfælde kan man få hjertestop under en hjertekrampe hvis man lider af Prinzmetal Variant Angina, men altså ikke hvis man lider af det Kardiologiske Syndrom X. Han bakkede det endda op med en historie om en kvindelig patient, som havde været til en cykeltest på sygehuset, hvor man intet unormalt kunne se. Men da patienten skulle hjem, faldt hun om med hjertestop på parkeringspladsen ved sygehuset heldigvis blev hun genoplivet, men det beviste blot at man ikke skal stole 100 % cykeltesten. Jeg var rystet, chokeret og gal over at være blevet misinformeret. I de første år sagde lægerne fra sygehuset at vi mener det er Prinzmetal Variant Angina du har, men først efter 2½ år blev det besluttet, at det kunne da godt være, at man skulle lave en vejrtrækningstest, for nu at se om det var rigtigt. Bagefter kunne de ikke finde ud af at tolke resultatet, da det også kunne være det Kardiologiske Syndrom X, så de sendte min journal til Skejby, for at få Bøtkers vurdering. Diagnosen blev slået fast, det var Prinzmetal Variant Angina, og i 2007 bekræftede en ergometrintest diagnosen. Men jeg syntes det er grotesk, at lægerne slynger en diagnose ud, men man undersøger ikke om det nu er den rigtige diagnose. Det er først efter, at Hans Erik Bøtker har været inde over min journal, at jeg har oplevet en forbedring i behandling og hvad lægernes holdning til sygdommen er. Jeg møder stadig læger, der trøstende lægger en hånd på ens skulder og siger bare rolig vi skal nok få styr på det, det plejer vi nemlig. Og så sidder man som patient målløs og har lyst til at sige kan vi så ikke sætte tempoet lidt op, for nu har jeg gået til kontrol her i flere år! 16\n18 Kapitel 4. Kommunen Fortæl om de oplevelser du har haft i forbindelse med kommunen. Både de gode og de dårlige, og hvordan du syntes, at kommunerne håndtere en hjertepatient med en sjælden diagnose. ~*~*~*~ Anni Årgang 1953 Efter cirka 1 år hvor jeg hutlede mig igennem mit job, måtte jeg opgive det. Jeg blev sygemeldt og mine pensionspapirer blev sendt ind til amtet. Jeg er nok en af de heldige, for jeg blev kun indkaldt til en samtale hos kommunen. Der skrev man hele mit livs forløb op lige fra helt tilbage fra jeg var barn, og til den dag jeg sad hos kommunen. De forlangte også en statusrapport fra Aalborg Sygehus. Min pension blev søgt sidst i november og den 24. december kom posten med budskabet om, at jeg var tilkendt mellemste førtidspension. Hvor har jeg været heldig. Jeg har ikke skullet slås for, at få den igennem, som rigtigt mange må gøre det i dag. Som formand for Foreningen Det Kardiologiske Syndrom X (www.kardio-x.dk) taler jeg ret tit med medlemmer, der har gået møllen igennem i helt op til 8 år, for at få pensionen tilkendt. Jeg tror, at mange i dag stadigvæk må kæmpe med de forskellige instanser, fordi sygdommen stadig er en sjælden hjertesygdom, og så tror jeg også at uvidenhed omkring sygdommen gør, at det er så svært i dag. Reglerne er jo også lavet meget om i de atten år hvor jeg har fået pension. I dag er det ikke unormalt, at folk kæmper om pension i flere år. Jeg tror, at det kommer an på i hvilken kommune man bor i, og hvem der er ens sagsbehandler. I det hele taget synes jeg at mange mennesker bliver meget dårligt behandlet i vores sociale system. Jeg tror desværre ikke kun, at det er patienter med vores diagnose, der i dagens Danmark har problemer med pension og sygepenge. Hvis de var klar over, hvor meget det påvirker patienterne, synes man jo, at de burde gøre det anderledes. Men det er nok desværre vores regering, der har gjort det så svært for den del af befolkningen, der har brug for varig forsørgelse. ~*~*~*~ Rita Årgang 1956 Da jeg bliver sygemeldt i april 1999 på grund af hjertesmerter, jeg modtog min opsigelse fra min arbejdsgiver i oktober 1999 med fratrædelse den 31. december Derpå overgår jeg til almindelig sygedagpenge i 1 år og får det 17\n19 forlænget med et ½ år, så kommunen kunne nå at få min sag afklaret. Jeg var jævnlig indkaldt til samtale om min situation, og der blev indhentet masser af lægeerklæringer fra de afdelinger jeg havde været i kontakt med, men uden at jeg fik noget resultat ud af deres anstrengelser. Til sidst er jeg så træt af, at der ikke sker noget, at jeg henvender mig til kommunen og beder om at blive job afprøvet. Jeg bliver sendt til en jobkonsulent, hvilket ikke gjorde min situation bedre, da der stadig intet skete. Yderligere et år gik på denne måde og jeg blev mere og mere utålmodig, da jeg gerne ville i arbejde igen. Da jeg rundede 2 års dagen for skift til jobkonsulenten, troppede jeg op på hans kontor, og spurgte hvorfor han ikke havde givet lyd fra sig? - Ja men han havde travlt og havde ikke tid til at tale med mig, men det blev han nød til for jeg forlod ikke hans kontor. 2 dage senere havde jeg et afklaringsforløb på 10 klasse centerets køkken. Der skulle jeg så være i tre måneder og det gik godt undtagen den sidste uge, da blev jeg indlagt og så stoppede forløbet. Herefter blev jeg visiteret til Fleksjob på 13½ time pr. uge, men ingen havde lyst til at have en med så lille en arbejdsevne, så jeg fik bare lov til at gå hvilket irriterede mig. En dag sad jeg hos min mor og fortalte om disse triste udsigter, da min søster kom på lynvisit hos vores mor. Hun spurgte til hvorfor jeg var så trist, og i meget korte træk blev hun indviet i min situation. Til det sagde hun, at jeg kunne arbejde for hende og hendes mand. Jeg troede, at det var en joke, hvilket det ikke var, så jeg fik fat i jobkonsulenten og få dage senere var jeg i praktik og derefter Fleksjob. Fleksjobbet varede knap et år, så blev jeg indlagt igen og mit helbred blev jævnt hurtig dårligere. Jeg bad socialrådgiveren se på min sag i forhold til en førtidspension, og hun mente, at jeg havde gode chancer for en førtidspension, og så blev sagen startet op. Efter i alt 4½ måned var jeg tilkendt en førtidspension. Grunden til at forløbet blev så usædvanlig kort var, at jeg ringede til hende så snart jeg blev indlagt og udskrevet, når der var ændringer i min medicin, når der var nye undersøgelser og hvad de havde vist. Alt dette var løbende blevet skrevet ind i min journal, så hun havde disse notater og jeg havde kopier af mine journaler, som hun fik ned og kopierede og vedlagt min ansøgning til pensionen. Om kommunen kan håndterer sjældne diagnoser, er der kun et svar til og der er NEJ. De kan ikke håndterer anden sygdom, end den der er synlig! Det vil sige forstuvet eller brækkede lemmer, alt andet sygdom som ikke kan ses nærer de 18\n20 kommunalt ansatte mistillid til. Undervejs har jeg oplevet at blive mistænkelig gjort i følgende situationer: gøre min sygehistorie værre end den var, lade mig indlægge oftere end nødvendig, bruge egen læge mere end nødvendig for at få udstedt lægeerklæringer. Jeg har aldrig brugt dette, da jeg syntes jeg har været igennem rigeligt, og ikke behøver at gøre min situation værre end den er i forvejen. Når jeg eksempelvis har fået en ny sagsbehandler, og der igen blev næret mistillid til mig. Havde jeg følelsen af, at det påvirkede mig psykisk, og jeg var sikker på, at fik jeg ikke den mistillid stoppet, ville jeg gå ned psykisk. Jeg syntes ellers, at jeg var en stærk kvinde, men bestemt ikke i disse situationer. Ikke nok med at man skulle slås med sygdommen og sundhedsvæsenet. Men man kunne være sikker på, at kommunen også ville gøre sit til at få en ned med flaget. Det kan nok være at kommunen ville benægte dette, men hvorfor er så stor en del af borgere, der har været gennem Vridemaskinen Kommunen, Jobcenteret, og De private aktører så på medicin for depression? Det må jo være fordi folk bliver mishandlet psykisk af omtalte tre steder. Ens selvtillid bliver nedbrudt, når man bliver smidt på et såkaldt kursus (hjernedøde kurser), hvor man blot skal sidde og skrive nyttesløse ansøgninger, som man ikke får nogen respons på. I stedet for at opkvalificerer vedkommende med nogle kurser, som gør den enkelte i stand til, at søge et relevant job, uanset om det er (ordinær, fleksjob eller førtidspension) med de skånehensyn den enkelte borger måtte have. Som det kører i dag, bruges der ti-tusindvis af kroner på nyttesløse Special og helbreds attester om hver enkel borger, som ikke bliver brugt. Især ikke hvis den enkelte er tilknyttet De private aktører, for der skal ikke tages hensyn til, hvor mange timer folk kan arbejde. De skal bare have mindst 20 og allerhelst 25 timer om ugen uanset om kroppen kan klare det eller ej. ~*~*~*~ Gitte Årgang 1975 Mit bidrag til dette kapitel udviklede sig hurtigt til en længere beretning, på trods af at mange af de mindre vigtige begivenheder er klippet fra. Men jeg har haft svært ved, at skære mere i det end jeg allerede har gjort, da jeg derved ville fjerne nogle af hovedpunkterne. Så derfor håber jeg, at I vil bære over med, at det fik den længede, som det nu en gang gjorde. Første gang jeg kontaktede kommunen var lidt over et år efter, at jeg var 19\n21 blevet syg - så det vil altså sige i slutningen af 2003 og starten af Jeg var i perioden fra jeg blev syg til det tidspunkt, blevet gradvis dårligere, og havde tiltagende svært ved at passe mit arbejde. Så efter megen overtalelse fra min families side, kontaktede jeg kommunen for at få hjælp. I første omgang fik jeg afslag på hjælp. Min sag nåede godt nok at komme op på et medarbejder møde, men så var beskeden til mig, at de kunne ikke hjælpe mig! Denne beslutning blev min nærmeste familie meget fortørnet over, så de skrev et brev til socialudvalgs-formanden og til borgmesteren, og pludselig skulle min sag tages op igen. Denne gang blev der indhentet en generel lægeerklæring, og sagen kom endnu en gang op på møde, men resultat var det samme. Jeg kunne bare finde et andet job, tage mig en ny uddannelse og bla bla. Jeg gik knust fra det møde med konklusionen, at de tydeligvis ikke fattede hvad det gik ud på, men så måtte vi jo gøre det på den hårde måde. Problemet var jo bare, at det sandsynligvis ville blive mig der kom til, at betale den højeste pris på det helbredsmæssige område. Derefter fulgte nogle år uden kontakt med kommunen, og i perioder var jeg nødsaget til at sygemelde mig, når helbredet ikke kunne følge med. Problemet var bare, at dette ofte faldt sammen med når der var travlt på jobbet, hvor jeg arbejdede som lagerassistent hos en automobilforhandler, og det var min chef ikke så glad for. Den sidste gang jeg sygemeldte mig var den 19. januar 2006, og den 1. april 2006 modtog jeg min opsigelse som anbefalet brev, fra det firma jeg havde tjent trofast og loyalt i 13 år, mens jeg fortsat var sygemeldt. Det kom ikke uventet, men alligevel der var nogle omstændigheder omkring hvordan firmaet havde håndteret min opsigelse, som jeg mener, at man godt kunne have håndteret på en mere sober måde. I perioden fra d. 19. januar 2006 da jeg sygemeldte mig, til den 1. juli 2007 da jeg blev godkendt til fleksjob, var jeg så heldig kun at have en socialrådgiver, BS. Hun lyttede til hvad jeg fortalte, og ikke mindst hun havde forståelse for min situation. Der blev indhentet lægeerklæring og i august 2006, og det blev besluttet, at jeg skulle i arbejdsprøvning. Her var problemet så bare, at jeg teknisk set stadigvæk var ansat hos min gamle arbejdsgiver, da min opsigelsesperiode på 6 måneder endnu ikke var udløbet. Og hvis jeg blev fritstillet fra firmaet, ville det ifølge reglerne betyde, at jeg ville blive raskmeldt, og det var jo lidt problematisk, da jeg fortsat var syg. Så jeg bed i det sure æble og tog en snak med lagerchefen hos firmaet for, om jeg i den sidste del af opsigelsesperioden, kunne være i arbejdsprøvning hos dem. Ellers kunne der nemlig ikke komme til at ske noget i min sag før end til den 1. oktober Derfor kom jeg så i praktik i de sidste 5 uger af min opsigelsesperiode, hvor jeg kom op på 15 timer om ugen. Umiddelbart efter dette var meldingen fra min jobkonsulent, at hun helt klart mente, at jeg skulle have et fleksjob, og hun mente heller ikke at det var nødvendigt med 20\n22 yderligere udredning. Men der tog hun fejl, for efter at min sag havde været oppe på et møde hos kommunen, blev det besluttet, at jeg skulle i endnu en arbejdsprøvning. Den 23. november 2006 startede jeg så i endnu en arbejdsprøvning hos en international virksomhed, hvor jeg var i 4 uger. Også her kom jeg blot op på 15 timer om ugen, men helt ærligt så burde det tal nok have været lidt mindre, for det var hårdt. Det kan godt være, at jeg kun sad og arbejdede ved en computer, men det tog hårdt på kræfterne. Men jeg ville bare så gerne have et fleksjob, og hvis jeg ikke kunne klare et fleksjob, så var der jo kun en førtidspension tilbage, og det havde jeg ikke lyst til. I starten af februar 2007 var jeg så til møde på kommunen, for at få at vide, hvad der nu skulle ske. Mine sygedagpenge ville snart udløbe, da jeg havde gået sygemeldt i næsten 52 uger. Så sad vi der, min repræsentant fra HK, min nye jobkonsulent og socialrådgiveren BS BS læste så op af lægekonsulentens vurdering, og sikken et chok vi fik der. Lægekonsulenten vurderede for det første, at den ene arbejdsprøvning var ugyldig, da den var foregået hos et firma som jeg var / havde været ansat hos! Der var ingen, der forstod den argumentation, og min nye jobkonsulent blev faktisk vred, da som han sagde, at hun sætter jo spørgsmålstegn ved det arbejde den tidligere jobkonsulent havde gjort og hvorfor skal vi så i det hele taget iværksætte arbejdsprøvninger? Men det var ikke det værste, næh lægekonsulenten vurderede, at jeg var ukampdygtig 1 time om ugen! Det vil sige, at lægekonsulenten mente, at jeg kunne passe et job på 36 timer om ugen!!! Vi sad alle lidt lamslået og chokeret over denne vurdering. Så fløj min repræsentant fra HK op og sagde, at det ikke kunne være rigtig, og hvad den læge byggede den afgørelse på? Jobkonsulenten kunne ikke helt forstå det, for sådan havde han ikke tolket det ud fra de papir han havde læst, og socialrådgiveren gjorde klart at hun heller ikke delte lægekonsulents vurdering. Derfor blev det besluttet, at BS ville tage sagen med på møde, for at få forlænget sygedagpengene yderligere i 13 uger, og så foreslog hun, at der skulle indhentes en speciallægeerklæring. Her var jeg vaks og fik nævnt, at jeg havde kendskab til en kardiolog i Skejby Hans Erik Bøtker, som faktisk var en af landets førende specialister indenfor netop Prinzmetal Variant Angina. Det blev derfor besluttet, at han skulle lave speciallægeerklæringen, forudsat at han ville tage min sag. Heldigvis ville han godt tage den, og samtidig fik han arrangeret det sådan, at jeg fik lavet en ergometrin-test, for at diagnosen lå 100% fast, så der ikke kunne sættes spørgsmålstegn ved lægeerklæringen. Så i juni 2007 var jeg i Skejby for at få lavet speciallægeerklæringen og ergometrin-testen, og den 9. juli modtog jeg brev om, at jeg var blevet bevilget fleksjob med virkning fra den 1. juli. Det var fantastisk, jeg var bare så glad for, at der nu var kommet en afgørelse, og nu skulle jeg bare ud og finde et 21\n23 fleksjob. Men her viste det sig ret hurtigt, at det er mere end svært at finde et fleksjob på 15 timer om ugen ligeså snart man bevæger sig under de 20 timer om ugen, føler arbejdsgiverne åbenbart ikke, at de får nok ud af det, på trods af at de så får et tilskud på 2/3 af mindstelønnen. Samtidig ved at jeg var blevet godkendt til fleksjob, fik jeg en ny socialrådgiver. Det var mindre end en uge efter at jeg var blevet godkendt, at hun ringede mig op vedrørende et fleksjob på en fabrik. Her forsøgt socialrådgiveren at presse mig op i tid, og samtidig var der lige det ved jobbet, at havde man ikke nået sin kvote i arbejdstiden, så skulle man naturligvis arbejde over. Men her stod jeg fast på de 15 timer, for det havde arbejdsprøvninger jo vist var min maksimale arbejdstid. Når men månederne gik, den ene jobansøgning efter den anden blev sendt af sted, og en gang imellem var der da også en jobsamtale. Men det var først i januar 2008, at det lykkedes mig at finde et job hos en lille importvirksomhed, hvor jeg skulle lave hjemmeside og markedsførings kampagner. Jobbet gik fint i starten, men gradvis begyndte jeg at få det dårligere, og til sidst måtte jeg sygemelde mig efter 2 måneders ansættelse. Jeg kontaktede straks kommunen, for hvordan jeg skulle forholde mig, men her var der absolut ingen hjælp at hente. Nej, for jeg var jo ansat nu, og altså skulle det køre som en helt almindelig sygedagpenge sag. Jeg syntes, at det er grotesk, for her kunne systemet godt være lidt mere fleksibel, så man hurtigere kunne få noget hjælp. Men der var jo ikke andet end at koncentrere mig om at få det bedre helbredsmæssigt. Da jeg havde en prøveperiode på 3 måneder hos min arbejdsgiver, lagde jeg kortene på bordet over for ham, og det blev besluttet, at jeg skulle opsiges. De var vældig kede af det, da de meget gerne ville beholde mig, men de kunne også se, at jeg havde fået det helbredsmæssigt dårligere i min ansættelses periode. Herefter gik der 3 måneder med, at indhente en generel helbredserklæring, samt en vurdering fra lægekonsulenten. I august 2008 var beskeden så, at jeg skulle i fleksjob, da de ikke så nogen grund til at indlede en pensionssag på baggrund af lægekonsulentens vurdering. Jeg havde forinden snakket med min socialrådgiver om lægekonsulentens vurdering per telefon, som jeg absolut ikke var enig i. Min socialrådgiver havde så foreslået, at jeg skulle lave en slags dagbogs notater, som jeg så afleverede på mødet, men hun gad ikke en gang at kigge på dem, men lovede dog at hun nok skulle sørge for, at de blev lagt i min journal. Samtidig gjorde socialrådgiveren et stort nummer ud af at informere mig om, at hvis jeg på det nuværende grundlag søgte en førtidspension, at så ville jeg få et afslag, og så var der kun kontanthjælp tilbage. Jeg var knust! På dette tidspunkt var jeg klar til en førtidspension, både mentalt og fysisk. Jeg kunne overhovedet ikke se, hvordan jeg skulle 22\nHistorier fra Hjertet 3 hjertepatienters personlige erfaringer og oplevelser med det, at få diagnosen Prinzmetal Variant Angina eller det Kardiologiske Syndrom X Copyright 2010 www.prinzmetal.dk Alle rettigheder


Sjældent syrlig Sauvignon Blanc\nMatahiwi Estate, Sauv. Blanc 2014, Wairarapa, New Zealand\nNew Zealandske hvidvine har det med at imponere med enten en fornem friskhed eller en flot fylde. Sauvignon Blanc-druen er kendt for at klare begge dele i ét hug, og ofte falder det formidabelt ud, når denne drue kommer fra New Zealand.\nMen der er naturligvis undtagelser, og Matahiwi-producenten fra Wairarapa-området rammer ikke helt plet med denne variant. Det er som om, at den gerne vil være fyldig, men ikke rigtig kan finde ud af det. Og det er som om, at den gerne vil være frisk, men er lidt for tung til rigtig at blive det.\nPå den måde ender det lidt som om, at equalizeren på dit stereoanlæg er indstillet helt forkert. Det kan godt være, at der gemmer sig noget god musik i højttalerne, men det kommer ud på en forkert måde, hvor der er dårlig balance og helt skæve niveauer.\nDet er nærmest som om, at det er syren, der bliver fyldig og den bløde bund, der bliver frisk, hvilket betyder et hurlumhej af smag, der ikke har nogen fast bund at fæstne sig på. Derfor bliver det et nej tak herfra.\nKr, 89,95 v/12 stk.


Udtalelse vedrørende hurtig iværksættelse af faderskabssager i tilfælde, hvor der er spørgsmål om bortadoption af barnet, den 19. juli 2012 — Ankestyrelsen\nUdtalelse vedrørende hurtig iværksættelse af faderskabssager i tilfælde, hvor der er spørgsmål om bortadoption af barnet, den 19. juli 2012 Til samtlige samrådssekretariater, Ankestyrelsens Familieretsafdeling og Adoption & Samfund, den 19. juli 2012. Adoptionsnævnet har på baggrund af nogle konkrete sager fundet anledning til at henlede samrådssekretariaternes opmærksomhed på de gældende retningslinjer for behandlingen af sager om national bortadoption, når faderskabet endnu ikke er fastslået. https://ast.dk/naevn/adoptionsnaevnet/regler-og-lovstof/henstillinger-fra-adoptionsnaevnet/alle-henstillinger-fra-adoptionsnaevnet/national-adoption/henstillinger/udtalelse-vedrorende-hurtig-ivaerksaettelse-af-faderskabssager-i-tilfaelde-hvor-der-er-sporgsmal-om-bortadoption-af-barnet https://ast.dk/logo.png\nI Familieretsafdelingens vejledning om frigivelse af børn til national adoption (vejledning nr. 56 af 4. juli 2012) er under afsnit 3.1. anført følgende:\n”Udgangspunktet er, at bortadoption af et dansk barn først kan gennemføres, når faderskabssagen er afsluttet.\nHerved sikres, at barnets far får mulighed for at udtale sig om adoptionsspørgsmålet, jf. særligt adoptionslovens § 13. Endvidere sikres det, at faderskabet så vidt muligt registreres, således at barnet senere kan få oplyst, hvem dets genetiske far er.\nI sager om bortadoption af danske børn, der normalt opholder sig i en plejefamilie eller på en institution, er der imidlertid afgørende hensyn til barnet, der taler for, at bortadoptionen gennemføres hurtigst muligt efter, at barnet er blevet 3 måneder, og samtykke kan gives, jf. adoptionslovens § 8, stk. 2. Det er derfor vigtigt, at faderskabssagen påbegyndes hurtigst muligt, og det bemærkes i den forbindelse, at børnelovens § 4 giver moren eller statsforvaltningen mulighed for at rejse faderskabssagen allerede inden barnets fødsel.\nDet forudsættes i øvrigt, at behandlingen af faderskabssagen tilrettelægges på en sådan måde, at der tages hensyn til sagens hastende karakter, ligesom det forudsættes, at statsforvaltningens behandling af adoptions- og faderskabssagerne generelt tilrettelægges således, at sagerne kan afsluttes så hurtigt, som det er muligt og forsvarligt.”\nSom anført i vejledningen er det således vigtigt, at statsforvaltningerne påser, at faderskabssagen, hvor der er tale om bortadoption af et barn, påbegyndes hurtigst muligt, ligesom statsforvaltningerne i disse sager bør være opmærksomme på, at statsforvaltningen har mulighed for at rejse faderskabssagen allerede inden barnets fødsel. Statsforvaltningerne bør derfor ikke lade fader-skabssagen afvente adoptionssagen.\nI de tilfælde, hvor statsforvaltningen har været i kontakt med en biologisk mor, der ønsker at bort-adoptere sit barn, bør der således normalt hurtigst muligt ske underretning til det relevante fag-kontor i statsforvaltningen om, at der skal indledes en faderskabssag.\nSelvom den biologiske mor har pligt til at oplyse statsforvaltningen og retten om, hvem der er eller kan være barnets far, hvis faderskabet ikke allerede er registreret eller anerkendt, bør de relevante akter fra bortadoptionssagen alligevel indgå i behandlingen af faderskabssagen, da de kan indeholde væsentlige oplysninger om det mulige faderskab.\nI forbindelse med statsforvaltningernes behandling af faderskabssagerne generelt henledes opmærksomheden endelig på muligheden for at gennemføre en adoption på trods af en verserende faderskabssag. Følgende fremgår således videre af vejledningens afsnit 3.1:\n”Det kan imidlertid forekomme, at faderskabssagen undtagelsesvis trækker ud, f.eks. hvis den eller de mulige fædre ikke umiddelbart kan anerkende faderskabet, eller hvis en mand, der er eller kan være far til barnet, bor i udlandet.\nI sådanne tilfælde vil adoptionen kunne gennemføres, hvis den eller de mænd, der er parter i sagen, erklærer sig indforstået med adoptionen. Erklæring herom bør afgives skriftligt, og det bør aldrig overlades til barnets mor at indhente erklæringen. Stats-forvaltningen må i den forbindelse overveje, om erklæringen bør afgives under personligt møde i statsforvaltningen.\nØnsker én af de ovenfor nævnte parter i faderskabssagen ikke at tilslutte sig adoptionen, må adoptionssagen som udgangspunkt sættes i bero”.\nI de tilfælde, hvor der undtagelsesvist kan blive tale om at gennemføre en adoption, selvom fader-skabssagen ikke er afsluttet, bør statsforvaltningen lade oplysningerne i faderskabssagen vedrørende den eller de mænd, der er parter i denne sag, indgå i adoptionssagen.\nNævnets tidligere udtalelse af 6. oktober 2005 om oplysninger om faderskab i sager om danske børn til bortadoption ophæves.\nUdtalelse vedr. oplysninger om faderskab i sager om danske børn til bortadoption, 6. oktober 2005\nTil adoptionssamrådene, samrådssekretariatet, kommunerne og Ankestyrelsen, den 11. februar 2022.


Notat. Besvarelse af spørgsmål fra byrådsmødet den 12. juni 2013 til pkt. 8: Personaleredegørelse Økonomiudvalget Orientering. - PDF\nNotat. Besvarelse af spørgsmål fra byrådsmødet den 12. juni 2013 til pkt. 8: Personaleredegørelse Økonomiudvalget Orientering.\nDownload "Notat. Besvarelse af spørgsmål fra byrådsmødet den 12. juni 2013 til pkt. 8: Personaleredegørelse 2012. Økonomiudvalget Orientering."\n1 Notat Emne: Til: Kopi: til: Økonomiudvalget Orientering Den 14. august 2012 Aarhus Kommune Borgmesterens Afdeling Besvarelse af spørgsmål fra byrådsmødet den 12. juni 2013 til pkt. 8: Personaleredegørelse 2012 Byrådet behandlede den 12. juni 2013 en indstilling fra Borgmesterens Afdeling om Personaleredegørelse I den forbindelse blev der stillet en række spørgsmål, som ønskedes drøftet i Økonomiudvalget. Spørgsmålene besvares i dette notat. Spørgsmålene er grupperet under fem temaoverskrifter. Tema: Lønudviklingen Spørgsmål 1 Lønudviklingen for akademikere og chefer i Aarhus Kommune ligger markant over gennemsnittet på landsplan og gennemsnittet i 6- byerne. Hvad er det, der gør, at Aarhus Kommune skiller sig ud med hensyn til lønstigninger til akademikere og chefer og ligger markant højere end alle andre kommuner? Spørgsmålet drejer sig ikke kun om udviklingen i 2012, men også om udviklingen (Jan Ravn Christensen og Jette Jensen) MBA-HR 8100 Aarhus C Sagsnr. 13/ Journalnr. Sagsbeh. Erling Guldborg Rasmussen Telefon Direkte telefon Fax Svar Det skal indledningsvis bemærkes, at lønstatistikkerne i Personaleredegørelsen er baseret på gennemsnitslønninger. Oplysningerne er hentet fra Kommunernes og Regionernes Løndatakontor (KRL), som på basis af de aftalte overenskomstlønninger udarbejder lønstatistik på det kommunale område. Til nærmere belysning af lønudviklingen for akademikere og chefer i 2011 og 2012 har Borgmesterens Afdeling lavet et supplerende stati-\n2 stik-udtræk fra KRL. Udtrækket er afgrænset til medarbejdere, som har været ansat hele det pågældende år. Dvs. medarbejdere, som er fratrådt eller tiltrådt i løbet af året, indgår ikke i dette udtræk. Det fremgår af udtrækket, at lønudviklingen for akademikere og chefer, som har været ansat hele året, ikke har været højere end lønudviklingen i andre kommuner og i 6-byerne, jf. tallene markeret med gult i tabel 1. Når disse tal sammenlignes med personaleredegørelsens tal tyder det på, at der er blevet ansat nogle relativt dyre akademikere og chefer i løbet af året eller at relativt billige akademikere og chefer er fratrådt i løbet af året. De, der har været ansat i samme stilling både i januar og december samme år, har ikke fået lønstigninger der er (markant) større end i kommunerne under ét og i de andre 6-byer. Tabel 1: Lønudvikling 2011 og 2012 Personaleredegørelse 2012 Kun ansatte hele året i samme stilling Aarhus Kommune Kommunale sektor 6-byerne Aarhus Kommune Akademikere 1,3% 3,5% 0,4% 2,4% 0,1% 2,7% 0,8% 1,5% Chefer 1,0% 3,9% -0,1% 2,9% -0,9% 2,7% 1,0% 1,3% Spørgsmål 2 Hvordan har lønudviklingen været i forhold til, om man har været fagligt organiseret eller ikke har været organiseret? (Gert Bjerregaard) Svar Der findes ingen registrering af, om kommunens medarbejdere er medlem af en faglig organisation. Spørgsmålet kan derfor ikke besvares. Tema: Arbejdsulykker Spørgsmål 3 Antallet af arbejdsulykker er steget i Kan der siges lidt mere kvalificeret om, hvad der ligger bag denne stigning udover, at der er større opmærksomhed på at få registreret og indrapporteret alle arbejdsulykker? Hvad er det for en type af ulykker? Hvor alvorlige er disse arbejdsulykker, hvor mange sygedage medfører de osv? Hvad gør vi for at vende udviklingen? (Jan Ravn Christensen og Gert Bjerregaard) Side 2\n3 Svar Spørgsmålet har været fremsendt til de fire magistratsafdelinger med en stigning i antal arbejdsulykker (MSB, MTM, MKB og MBU). Sociale Forhold og Beskæftigelse Afrapporteringen til HovedMED-udvalget i MSB primo 2013 viste, at det faktiske antal episoder/ulykker var faldet fra i 2011 til i Der har med andre ord været et fald i antallet af faktiske episoder/ulykker på ca. 10,5% fra 2011 til Antallet af anmeldte episoder/ulykker som er det tal der indgår i personaleredegørelsen - er imidlertid steget fra 270 i 2011 til 316 i 2012 = en stigning på ca. 17%. Den stigning i antallet af ulykker, der fremgår af Personaleredegørelsen for MSB s vedkommende, er således et udtryk for bedre registreringsdisciplin, mens det faktiske antal ulykker som nævnt er faldet. Afrapporteringen til HMU viste også, at antallet af anmeldte ulykker med fravær var faldet fra 66 i 2011 til 53 i 2012 = et fald på ca. 20%. Samtidig kan det imidlertid af sygefraværstallene ses, at det samlede fravær begrundet i ulykker har været stigende fra 2011 til 2012 uagtet det lavere antal ulykker. Fraværet i forbindelse med den enkelte ulykke har således været længere i 2012 end i En hovedårsag hertil er, at de pågældende ulykker har medført fravær af psykiske årsager, hvor tilbagevenden til arbejdet sædvanligvis fordrer et længerevarende forløb end fravær af fysiske årsager. Teknik og Miljø Teknik og Miljø er opmærksom på, at der har været en stigning i antallet af arbejdsulykker i 2012 sammenlignet med 2011, og har fokus på om muligt at udrede, hvad dette kan skyldes. Der kan dog ikke umiddelbart identificeres årsager, som specifikt kan forklare stigningen. Der er generelt øget fokus på området og herunder, at arbejdspladserne får registreret eventuelle hændelser. Det kan på ulykkestidspunktet i nogle tilfælde være svært umiddelbart at afgøre hændelsens karakter og alvor. I disse tvivlstilfælde vælger man ofte at registrere hændelsen som en arbejdsulykke. En forvaltning, som har oplevet en forholdsvis stor stigning i antallet af arbejdsulykker, peger på, at man vil gruppere de registrerede ulykker typemæssigt med henblik på at prioritere målrettede forvaltningsindsatser, der hvor majoriteten af ulykker samler sig. Man har tilsva- Side 3\n4 rende besluttet med videndeling og forebyggelse for øje at drøfte de enkelte ulykker på ledergruppemøder, ligesom den lokale Arbejdsmiljørepræsentant vil tage ulykken op i det konkrete team, hvor ulykken er registreret. Forvaltningen har for nuværende ingen konkret forklaring på stigningen i antallet af ulykker. Der er umiddelbart ingen typemæssige sammenfald, som kan forklare stigningen i antallet af arbejdsulykker. De registrerede ulykker spreder sig over vidt forskellige kategorier af hændelser (fald, vrid, løft mv.) Eksempelvis er der også registreret en arbejdsulykke med baggrund i en social aktivitet på arbejdspladsen. Det er ligeledes forskelligt, om arbejdsulykkerne har medført sygedage. Antallet af fraværskalenderdage grundet arbejdsskader i Teknik og Miljø er 694 i 2012, hvilket er en stigning i forhold til 2011, hvor det tilsvarende tal var 516. Heraf tegner en enkelt arbejdsskade sig alene for 224 dages fravær. I denne fraværsperiode har den pågældende person dog været i arbejdsprøvning i 121 dage. Der er i fraværssystemet i 2012 registreret fuldtidsfravær grundet arbejdsskade på 38 arbejdsulykker i MTM. Af de 38 arbejdsulykker er fraværet på de 30 af disse mellem 1 og 21 kalenderdage, det gennemsnitlige på disse er 5,3 kalenderdages fravær. Teknik og Miljø har et vedvarende fokus på, at medarbejderne arbejder i et sikkert og trygt miljø, hvilket i særlig grad understøttes af de årlige re-certificeringer i MEA (Miljø, Energi og Arbejdsmiljø)- ledelsessystemet. Registreringen af arbejdsulykker og nærved-ulykker (i MEAsystemet) er et nødvendigt, grundlæggende redskab med henblik på at kunne forebygge farlige arbejdssituationer. Det er vurderet, at det er vigtigt at foretage registreringerne, uanset om det eventuelt efter behandling i Arbejdsskadestyrelsen skulle munde ud i en afgørelse om, at der reelt set ikke var tale om en arbejdsulykke. Kultur og Borgerservice Kultur og Borgerservice har i 2012 haft ekstra stor fokus på arbejdsmiljø, fordi Kultur og Borgerservice er blevet arbejdsmiljøcertificeret. I forbindelse med dette arbejde er fokus på procedurerne blevet skærpet herunder f.eks. anmeldelse af arbejdsskader. Det væsentligste i processen er dog arbejdet med arbejdsmiljøet i dagligdagen. Det bemærkes, at der er registeret 18 arbejdsskader, og ikke 19, som det fremgår af Personaleredegørelsen De 18 arbejdsskader er Side 4\n5 fordelt på 17 personer, hvilket svarer til 2,3% af det samlede antal personale (739) i 2012 i Kultur og Borgerservice. Der er overordnet tale om to typer af anmeldelser: 7 fald-til-gulv situationer og 6 håndtering af ting. I forlængelse heraf, har de 18 arbejdsskader kun medført 5 sygedage, fordelt på 3 medarbejdere. Sygedagene skyldes hovedstød mod betonudhæng (1), 30 cm fald fra lift (1) og stik i pegefinger fra borgers måleudstyr (3). De sidste 4 anmeldelser har været fordelt på forskellige situationer. Det er en formodning, at udviklingen ift. ovenstående ulykker kan vendes, hvis nedenstående forslag fra Arbejdstilsynet følges: - Materialer på gulvet bør så vidt muligt fjernes, så gående kan færdes uhindret. - Gulv- og trappebelægningen bør have en høj skridfasthed, så risikoen for at glide/falde mindskes. - Faldrisikoen/vrid i led forøges meget, hvis skoene ikke sidder godt fast på fødderne og ikke kan følge føddernes bevægelser under gang. Skoene bør derfor sidde godt til og have en blød og fleksibel sål. Børn og Unge Sygedage som følge af arbejdsskader Antallet af arbejdsulykker pr. medarbejder i Børn og Unge er ikke steget, men sygefraværet som følge af arbejdsskader er fra 2011 til 2012 steget fra 3,2 dage pr. arbejdsskade til ca. 4,5 dage. Arbejdsskader dækker over sygefravær som følge af både arbejdsulykker og erhvervsbetingede lidelser så som stress. Sidstnævnte indgår ikke i opgørelsen over antal arbejdsulykker, da de registreres ved skadeslidtes læge og altså ikke rapporteres til MBU. Arbejdsulykke er en fysisk skade, som opstår efter en uventet hændelse, eller en påvirkning, der er sket pludselig eller inden for fem dage. En erhvervsbetinget sygdom skyldes forhold i arbejdsmiljøet, der påvirker helbredet i en skadelig retning. Sygdommen kan komme af påvirkninger gennem kortere eller længere tid. Ulykker, som finder sted i 2011, men fortsat giver sygefravær i 2012, vil ikke tælle med i ulykkesstatistikken for 2012, men tælle med i sygefraværsstatistikken for Sygedage som følge af arbejdsulykker alene Cirka 3 ud af 4 af de rapporterede arbejdsulykker i 2012 medfører sygefravær, jf. nedenstående tabel. Side 5\n6 Fordeling af arbejdsulykker i MBU på fraværsintervaller Antal fraværsdage Antal ulykker Gennemsnitligt sygefravær pr. ulykke dage 1-5 dage 84 2,4 dage 6-10 dage 18 8,0 dage dage 14 12,8 dage Ulykker i alt 452* * Antal ulykker er her det antal, som fremkommer i MBU s egen opgørelse trukket via KMD Opus Arbejdsskade. Tallet afviger fra antal ulykker opgjort i Personaleredegørelsen, da MBU udelukkende kan trække en opgørelse over arbejdsulykker for medarbejdere, som fortsat er ansat i MBU. Derfor er ovennævnte antal ulykker lavere end i Personaleredegørelsen. 1) Afrundede tal Det skal dog bemærkes, at de lokale arbejdspladsers registrering af fravær som følge af en arbejdsulykke i Opus Arbejdsskade, er behæftet med nogen usikkerhed blandt andet pga. usikkerhed om registrering af sygefravær som følge af ulykken, som måtte komme på et senere tidspunkt. Typer af ulykker Der er primært tale om forstrækninger og forstuvninger i forbindelse med udførelse af arbejdet. Den primære årsag til arbejdsulykker i MBU er fysiske uheld efterfulgt af fysisk og psykisk vold (eksempelvis trusler) samt personhåndtering. Disse kategorier, som optræder i OPUS Arbejdsskade, hvorfra statistikken er trukket, er ikke defineret yderligere, så udsving i indberetningen forekommer. Kategorien fysiske uheld kan eksempelvis dække over fald/snublen over børn, legetøj mv., mens personhåndteringsulykker eksempelvis kan opstå i forbindelse med løft af småbørn. Initiativer iværksat for at forebygge arbejdsskader Det primære ansvar for opfølgning og forebyggelse ligger hos de lokale arbejdsmiljøgrupper med mulighed for assistance. Arbejdsmiljøgrupperne får løbende tilbud om kompetenceudvikling og mulighed for sparring med arbejdsmiljøkonsulenter, og der udbydes et modul i Ledelsesinformationssystemet (LIS) til let registrering af nærved-ulykker med henblik på lokal opfølgning og forebyggelse af alvorlige ulykker, ligesom konsulenter fra Børn og Unges arbejdsmiljøteam besøger de enkelte arbejdspladser med fokus på understøttelse af arbejdsmiljøgruppernes arbejde med såvel psykisk som fysisk arbejdsmiljø igennem gensidig dialog. Af yderligere tiltag med særlig betydning i forhold til arbejdsulykker og erhvervsbetingede lidelser kan nævnes: Side 6\n7 Gennemførsel af Arbejdspladsvurdering (APV) Børn og Unge gennemfører hvert andet år en arbejdspladsvurdering (APV). Kravet i arbejdsmiljøloven er hvert tredje år. Den to-årige frekvens gør det muligt at give en tættere opfølgning på udviklingen i arbejdsmiljøet såvel lokalt som centralt, og kan således medvirke til at forebygge fysiske uheld mv. Løft og Leg kurser for pædagogisk personale i daginstitutioner Kursernes formål er at nedbringe både ergonomiske belastninger og ulykkesrisici igennem et fokus på barnets motoriske læringsmuligheder i de daglige gøremål. Kurserne kan således medvirke til at forebygge eksempelvis personforflytningsulykker. Børn og Unges undersøgelse af vold og trusler Som opfølgning på trivselsundersøgelsen (2011), som viste, at 10% af Børn og Unges medarbejdere har oplevet vold eller trusler om vold inden for det seneste år, har Børn og Unges HovedMED-udvalg (HMU) igangsat et omfattende projekt om vold og trusler i samarbejde med Arbejdsmedicinsk Klinik i Herning. Formålet er at skabe et forskningsbaseret grundlag for at træffe initiativer, som nedbringer hyppighed og belastninger som følge af arbejdsrelateret vold og trusler om vold mod Børn og Unges ansatte. Rapporten offentliggøres ultimo Generelt Aarhus Kommunes FællesMED-udvalg har vedtaget FællesMED s Arbejdsmiljøfokus, som netop har reduktion af arbejdsskader som et af tre fokusområder. I udmøntningen af dette fokusområde lægges der vægt på videndeling i kommunen i forhold til forebyggelse af fysiske og psykiske arbejdsskader. Der henvises i øvrigt til Personaleredegørelse 2012, afsnit 5.2 omkring FællesMED s arbejdsmiljøfokus. Spørgsmål 4 Det er dobbelt bekymrende, at vi har en stigning i anmeldte arbejdsulykker i en periode, hvor medarbejdertallet er faldet med et par tusinde. Det vil vi gerne have belyst i forbindelse med udvalgsbehandlingen. (Niels Christian Selchau-Mark) Svar Spørgsmålet har været fremsendt til de fire magistratsafdelinger med en stigning i antal arbejdsulykker (MSB, MTM, MKB og MBU). Sociale Forhold og Beskæftigelse Der henvises til besvarelsen af spørgsmål 3. Side 7\n8 Teknik og Miljø Der henvises til besvarelsen af spørgsmål 3. Kultur og Borgerservice Som anført i besvarelsen af spørgsmål 3, er det vurderingen i Kultur og Borgerservice, at stigningen i langt overvejende grad skyldes fokuseringen som følge af arbejdsmiljøcertificeringen. Det vurderes derfor, at der ikke generelt er en årsagssammenhæng mellem medarbejderfald og stigning i arbejdsulykker. Børn og Unge Børn og Unge har som én blandt fire magistratsafdelinger i 2012 oplevet en marginal stigning i antal anmeldte arbejdsulykker, mens der målt i antal ulykker pr. medarbejder er tale om status quo. Nedenstående tabel fra Personaleredegørelsen viser udviklingen i antal anmeldte ulykker pr. medarbejder i Udvikling i antal anmeldte arbejdsulykker i MBU Antal anmeldte ulykker i alt Antal medarbejdere Ulykker pr. medarbejder ,05 0,05 0,05 Tema: Sygefravær Spørgsmål 5 Hvordan sikrer vi, at udviklingen med et faldende sygefravær fortsætter? Et gennemsnitligt fravær på 15,9 fraværsdage er fortsat for højt på det private arbejdsmarked nærmer man sig et fravær på nul eller få fraværsdage. (Gert Bjerregaard) Svar Udgangspunktet for sygefraværsindsatsen i Aarhus Kommune er, at indsatsen er forankret i magistratsafdelingerne. Hermed sikres det, at indsatsen er målrettet de konkrete forhold i den enkelte afdeling, se i øvrigt besvarelsen af spørgsmål 6. Som supplement til den lokale sygefraværsindsats i magistratsafdelingerne findes også en tværgående indsats, som har basis i den tværmagistratslige Personalestyregruppe. Byrådets målsætning om en årlig reduktion af sygefraværet med 0,4 dage i perioden er udgangspunkt for indsatsen. Det er Personalestyregruppens vurde- Side 8\n9 ring, at sygefraværet både kan og skal reduceres endnu mere. Personalestyregruppen har udpeget et af sine medlemmer til at stå i spidsen for den konkrete tværmagistratslige indsats, som udføres i en tværmagistratslig sygefraværsgruppe bestående af HR-konsulenter. Sygefraværsgruppen mødes regelmæssigt for at drøfte nye og igangværende initiativer på sygefraværsområdet. Gruppens dagsorden indeholder som fast punkt Nyt om sygefraværsindsatsen i magistratsafdelingerne. Blandt andet via dette punkt spredes gode erfaringer mellem afdelingerne. Sygefraværsgruppen har det seneste år blandt andet haft fokus på implementeringen af det nye fraværssystem, herunder udviklingen af de ønskede fraværsstatistikker. Herudover har gruppen udviklet en ny sygefraværsportal for Aarhus Kommune. Den nye portal samler alle dokumenter om sygefravær ét sted. Politikker, regler, værktøjer, statistikker o.l. vil være tilgængelige på sygefraværsportalen, som placeres på Medarbejderportalen. Gruppen har også udviklet et værktøj, som fokuserer på de langtidsraske: Hvad kan vi lære af de kolleger, som næsten aldrig er syge? Flere af sygefraværsgruppens medlemmer har et omfattende netværk i andre kommuner, hvorfra der hentes inspiration til nye initiativer i Aarhus Kommune. Spørgsmål 6 Vi vil gerne høre, hvad det er, man arbejder med de steder, hvor man har haft en voldsom stigning i sygefraværet. Hvad gør man for at vende udviklingen? Har man læring på tværs i forhold til at håndtere en sådan situation? (Jan Ravn Christensen) Svar Spørgsmålet har været fremsendt til besvarelse i magistratsafdelingerne. Sociale Forhold og Beskæftigelse Fraværet i MSB er fra 2011 til 2012 faldet med ca. 2 dage pr. medarbejder. Faldet har været inden for alle afdelingens driftsområder, og der er ikke enkeltarbejdspladser i MSB, hvor der har været en voldsom stigning. En evt. stigende tendens til øget fravær på en arbejdsplads i MSB vil sædvanligvis blive håndteret tidligt i forløbet gennem et tæt samarbejde mellem personaleafdelingen og lederen på den pågældende arbejdsplads blandt andet via: Side 9\n10 - Løbende advisering af lederen om enkeltmedarbejderes fravær - Opfølgning på handleplaner i forbindelse med fravær. - Sparring omkring håndteringen af fraværet. - Dialog på arbejdspladsen omkring fraværskulturen (jf. casen Dialog kan ændre adfærden, Personaleredegørelse 2012, side 44) Teknik og Miljø Med hensyn til håndtering af stigningen i sygefraværet i Teknik og Miljø er det nødvendigt at fremhæve, at der samlet er tale om en mindre stigning i det gennemsnitlige fravær i magistratsafdelingen, samt at der ikke er tale om en generel stigning i alle forvaltningerne i Teknik og Miljø. Der har været afdelinger med en lille stigning i sygefraværet og afdelinger med fald. Der arbejdes i alle forvaltningerne systematisk med at forankre og udbrede kendskabet til, hvordan der følges op på både den enkelte medarbejders fravær og det generelle sygefravær, - herunder videreformidling af viden gennem kursusaktiviteter og konsulentrådgivning for de personaleansvarlige ledere. Det er altid muligt at få hjælp og sparring fra HR, hvis en leder har en eller flere sygemeldte medarbejdere, hvor der skal følges op på sygefraværet, ligesom det er muligt at få støtte til at planlægge og afvikle temaarrangementer for større eller mindre organisatoriske enheder. Teknik og Miljø har i flere år haft fokus på stress-håndtering, og har foranstaltet afholdelse af kurser heri for medarbejdere, ledere, tillidsrepræsentanter og arbejdsmiljørepræsentanter, ligesom der har været tilbud om og afholdt kurser i konflikthåndtering. Der er generelt for hele MTM og specifikt for hver enkelt forvaltning formuleret konkrete arbejdsmiljømæssige målsætninger for nedbringelse af sygefraværet. Den tværgående indsats vedrørende iværksættelse af konkrete initiativer er i MTM forankret i HR, ligesom den tværgående gruppe af MEAkoordinatorer (MEA: Miljø, Energi og Arbejdsmiljø) også arbejder med videndeling på dette område. Sundhed og Omsorg Sygefraværet i MSO følges løbende gennem Faktacenteret og Rollebaseret Indgang. Der afrapporteres til den øverste ledelse i MSO, HMU styregruppe for området og nøglepersoner i områderne efter en fast plan. Via disse afrapporteringer holder man på centralt niveau øje med, hvis der er områder og teams med stigende sygefravær. Side 10\n11 Der er desuden øget fokus på teams med højt fravær (teams der i gennemsnit har haft over 16 fraværsdage pr. medarbejder i de seneste 24 måneder). Områderne bliver kontaktet af Personalerådgivning, hvis de kommer i kategorien. De konkrete sygefraværstal bliver analyseret, og man taler om årsagerne til det høje fravær, og hvad der gøres ved det. Derudover er der andre tilbud i MSO under paraplyen "muligheder under fravær". Her får sygemeldte medarbejdere mulighed for at - følge efteruddannelse (faglige kurser, e-læring), - udføre administrative opgaver, - eller eksempelvis sidde og tale med beboere på plejecentre, holde dem i hånden og dermed give dem omsorg, - indgå i gruppeforløb om stress og mistrivsel, - bruge socialrådgiverordning og den individuelle psykologordning. Kultur og Borgerservice Det skal indledningsvis bemærkes, at årsagen til stigningen i afdelingens sygefravær på 1,2 kalenderdage fra 2011 til 2012, skyldes en stigning i langtidsfraværet. Mindre magistratsafdelinger er mere følsomme overfor enkeltstående sager omkring langtidsfravær. I efteråret 2012 blev der gennemført en særlig gennemgang på individniveau i én af forvaltningerne med henblik på at gennemgå og vurdere hvert eneste tilfælde med langt eller atypisk fraværsmønster. Dette skete for at vurdere og kvalificere den ledelsesmæssige håndtering af sagerne. Det vurderes, at denne indsats har haft en positiv effekt, jf. udviklingen i det sidste kvartal Det overvejes derfor at gøre tilsvarende i fremtidige situationer i Kultur og Borgerservice Børn og Unge Fokus på trivsel Børn og Unge arbejder på forskellig vis med at sætte fokus på trivsel og attraktive arbejdspladser. Ledelseslinjen arbejder kontinuerligt med nedbringelse af sygefravær som en del af kvalitetsudviklingen og modtager månedsvise sygefraværsrapporter, der understøtter dette arbejde. Endvidere arbejdes målrettet med en styrkelse af MEDudvalg, arbejdsmiljøgrupper og ledelse via kompetenceudvikling. Den fortsatte nedbringelse af sygefraværet skal i høj grad ses i dette lys; ledelseslinjens konstante fokus samt den kontinuerlige kompetenceudvikling. Side 11\n12 Understøttelse og bistand Som en del af Børn og Unges certificering får de lokale MED-udvalg besøg af interne konsulenter. Fokus er på udfordringer i hverdagen; eksempelvis sygefravær, psykisk arbejdsmiljø, kommunikation og forandringsprocesser. Drøftelserne omhandler hvilke konkrete indsatser på det forebyggende og fremadrettet perspektiv, der kan iværksættes. Arbejdsmiljøgrupperne har endvidere mulighed for at indhente råd, vejledning og konsulentbistand i forhold til den konkrete arbejdsmiljøledelse. Et nyt tiltag er muligheden for organisationspsykologisk bistand, når der eksempelvis er svære samarbejdsproblemer, der har indvirket negativt på det psykiske arbejdsmiljø og dermed i nogle tilfælde medført et højere sygefravær. Indhentning af viden Børn og Unge har indhentet erfaringer fra 15 arbejdspladser i forhold til håndtering af sygefravær. Hensigten har været at afdække hvilke tiltag, der kan afhjælpe og forebygge et højt sygefravær. Denne viden skulle viderebringes til arbejdspladser med udfordringer på sygefravær. Konklusionen blev dog, at en kommende indsats skulle være mere målrettet. Målrettet indsats Som resultat er der i foråret 2013 blevet peget på 24 arbejdspladser, der over de sidste tre år har ligget over gennemsnittet i forhold til sin sektor. Disse arbejdspladser har haft mulighed for sparring fra interne konsulenter og har efterfølgende udarbejdet handleplaner, der klargør hvilke fremadrettede initiativer, der iværksættes. Tanken er fremadrettet at gøre indsatsen endnu mere målrettet den enkelte arbejdsplads/tilbud. Borgmesterens Afdeling Borgmesterens Afdeling er en lille enhed, hvor stort set alle ansatte er administrative medarbejdere. Sygefraværet blandt administrative medarbejdere er generelt lavere end fraværet blandt andre faggrupper. Borgmesterens Afdeling har derfor traditionelt et mindre sygefravær end de øvrige magistratsafdelinger. Afdelingens fravær er faldet de seneste tre år og er med et gennemsnit på 5,2 kalenderdage i 2012 reduceret med mere end 50% siden 2006, hvor afdelingens gennemsnitlige fravær var på 10,8 kalenderdage. Sygefraværet i Borgmesterens Afdeling følges løbende via kvartalsstatistikker, som forelægges afdelingens ledelse og MEDudvalg. Et even- Side 12\n13 tuelt stigende fravær på en arbejdsplads i Borgmesterens Afdeling vil typisk kunne henføres til en enkelt eller ganske få medarbejdere, som er langtidssygemeldt. I disse tilfælde sikres det, at der en tæt kontakt mellem arbejdspladsen og den sygemeldte, bl.a. med henblik på at vurdere behovet for eventuelle ændringer på arbejdspladsen. Tema: Ligestilling Spørgsmål 7 Hvorfor er indsatsen for øget kønsmæssig ligestilling blandt kommunens ledere gået i den forkerte retning? (Gert Bjerregaard og Jette Jensen) Svar Der kan være flere forklaringer på, at indsatsen for øget kønsmæssig ligestilling blandt kommunens ledere på ledelsesniveau 2 er gået i den forkerte retning. Ledelsesniveau 2 omfatter den gruppe af chefer, der refererer direkte til direktører og forvaltningschefer. Rambøll Management gennemførte i 2007 en undersøgelse for Aarhus Kommune vedrørende barrierer og muligheder for flere kvinder i den øverste ledelse (ledelsesniveau 1). Undersøgelsen pegede på forhold i organisationen, som havde betydning for, at kvinder fravælger en toplederkarriere i Aarhus Kommune og, at kvinder fravælges til en toplederkarriere i Aarhus Kommune. Resultatet af undersøgelsen førte i 2008 til implementering af nye foranstaltninger i forbindelse med Aarhus Kommunes rekruttering og ansættelse af ledere på ledelsesniveau 1. I den efterfølgende byrådsperiode , har Aarhus Kommune suppleret dette arbejde med fokus på mangfoldighed og kønsligestilling som en ressource. Aarhus Kommunes handlingsplan for mangfoldighed og ligestilling har således taget afsæt i spørgsmålet om, hvordan forskellighed kan anvendes positivt: som en styrke og en aktiv ressource. Interne omorganiseringer har i de seneste år resulteret i færre stillinger på ledelsesniveau 2. Der har samtidig været en lav personaleomsætning i de tilbageværende lederstillinger. Det kan have medvirket til en negativ udvikling i kønsfordelingen på ledelsesniveau 2 og dermed forsinket effekten af arbejdet med flere kvinder i ledelse i Aarhus Kommune. Side 13\n14 Den aktuelle tendens til en negativ udvikling i kønsfordelingen på ledelsesniveau 2 kan således være en forbigående tendens. Det kan dog give anledning til at gentænke indsatsen for flere kvinder i ledelse. Herunder kan det undersøges, om magistratsafdelingerne mangler redskaber, som kan styrke rekruttering, ansættelse og fastholdelse af kvalificerede kvindelige ledere på niveau 2. Ligestillingsministeriets Redegørelse / perspektiv- og handlingsplan 2013 indeholder initiativet opfølgning på flere kvinder i bestyrelse og ledelse, hvor de ca største virksomheder i Danmark forpligtes til at opstille måltal for andelen af det underrepræsenterede køn, i det øverste ledelsesorgan. De skal samtidig have en politik for at øge andelen af det underrepræsenterede køn på virksomhedens øvrige ledelsesniveau. Virksomhederne skal redegøre for status i årsrapporten. Det samme gælder for de statslige institutioner og virksomheder. I forbindelse med Byrådets behandling af den kommende ligestillingsredegørelse i oktober 2013 vil der blive lagt op til, at Byrådet drøfter, om der skal opstilles måltal for mangfoldighed i ledelse. I forlængelse af ovenstående foreslås, at der i efteråret 2013 planlægges en temadrøftelse i Økonomiudvalget om mulighederne for øget repræsentativitet i kommunens ledelse i forhold til køn, etnicitet og alder. I den forbindelse kan andre kommuners og virksomheders erfaringer inddrages. Spørgsmål 8 Andelen af ansatte med etnisk minoritetsbaggrund går den forkerte vej. Hvad er årsagen til, at vi med den størrelse og volumen, som Aarhus Kommune har, ikke formår at sikre at Aarhus er en foregangskommune på dette område? (Gert Bjerregaard) Svar Faldet i antal ansatte med etnisk minoritetsbaggrund de sidste to år skal ses i lyset af det generelle fald i kommunens medarbejdertal. Når antallet af medarbejdere bliver reduceret, må det forventes, at reduktionerne også rammer medarbejdere med etnisk minoritetsbaggrund. Antallet af medarbejdere med etnisk minoritetsbaggrund er imidlertid faldet relativt mere end antallet af andre medarbejdere. I 2011 udgjorde andelen af ansatte med etnisk minoritetsbaggrund 7,9% af fuldtidsstillingerne i budget 2011 og i 2012 udgjorde andelen af ansatte med etnisk minoritetsbaggrund 7,4% af fuldtidsstillingerne i budget Side 14\n15 Den væsentligste forklaring på den mindre andel af ansatte med etnisk minoritetsbaggrund er et betydeligt fald i antal ansatte inden for faggrupperne rengøringspersonale og hus- og køkkenassistenter, jf. tabel 7.5 i personaleredegørelsen. Faldet skyldes i vid udstrækning udlicitering af rengøringsopgaver på skoler og daginstitutioner. Tema: Fordeling på medarbejdergrupper Spørgsmål 9 Vi vil gerne se på procentfordelingen mellem ledere og medarbejdere fra før de store sparerunder og til i dag. (Jette Jensen) Svar Fordelingen mellem ledere og medarbejdere er belyst i tabel 2. Det fremgår heraf, at fordelingen mellem de to grupper stort set ikke er ændret fra november 2010 til november Procentvis er antallet af ledere reduceret lidt mere end antallet af medarbejdere. Tabel 2: Fordelingen mellem ledere og medarbejdere nov nov Ændring fra Ansatte Pct.andel Ansatte Pct.andel 2010 til 2012 Ledere 1.533,0 7,1% 1.368,9 7,0% -10,7% Medarbejdere ,5 92,9% ,4 93,0% -9,3% I alt ,5 100,0% ,3 100,0% -9,4% Note: Fuldtidsansatte, månedslønnede ekskl. ekstraordinært ansatte Ledere er defineret som ansatte fra følgende overenskomstområder: Ledere/mellemledere ved kommunens ældreomsorg, chefer, ledende værkstedspersonale mv., overlæger og lægelige chefer, musikskoleledere, beredskabspersonale i chef/lederstillinger, syge- og sundhedspersonale ledere, HK-ledere, ledere på undervisningsområdet, pædagogisk uddannede ledere. Spørgsmål 10 Vi vil gerne se på fordelingen mellem ordinært ansatte og ekstraordinært ansatte fra før de store sparerunder og til i dag. Nogle kunne måske tro, at når vi nedlægger stillinger, har vi det meget godt med at ansætte ledige i løntilskud for at fylde hullerne ud. Det skulle meget nødig være sådan. (Jette Jensen) Svar Fordelingen mellem ordinært ansatte og ekstraordinært ansatte er belyst i tabel 3. Det fremgår heraf, at fordelingen mellem de to grupper stort set ikke er ændret fra november 2010 til november Procentvis er antallet af ekstraordinært ansatte reduceret lidt mere Side 15\n16 end antallet af ordinært ansatte medarbejdere. For kommunen som helhed er ordinært ansatte således ikke blevet erstattet af ledige i løntilskud. Tabel 3: Fordelingen mellem ordinært ansatte og ekstraordinært ansatte nov nov Ændring fra Ansatte Pct.andel Ansatte Pct.andel 2010 til 2012 Ordinært ansatte ,5 93,2% ,3 93,3% -9,4% Ekstraordinært ansatte 1.566,8 6,8% 1.396,4 6,7% -10,9% I alt ,3 100,0% ,7 100,0% -9,5% Note: Fuldtidsansatte, månedslønnede Jacob Bundsgaard / Niels Højberg Bilag: Magistratsafdelingernes besvarelse af spørgsmål om arbejdsulykker og sygefravær Side 16


Stærk forskning får international blåstempling - Kræftens Bekæmpelse\nFå de bedste tilbud og fordele leveret direkte på e-mail\nDu vil få 1-2 fordels e-mail pr. måned med konkurrencer og særlige tilbud, der kun sendes ud via e-mail, så skynd dig at tilmelde dig Fordelsprogrammet.\nVi glæder os til at dele nyheder og gode tilbud med dig!\nTilmeld dig Fordelsprogrammet\nGiv mere støtte ved tilmelde din betaling til Betalingsservice\nDe fleste af vores medlemmer har valgt at tilmelde sig Betalingsservice. Det er vi rigtig glade for.\nVi vil nemlig gerne bruge så meget som muligt af støtten på kræftsagen og så lidt som muligt på administration.\nTilmeld dig til Betalingsservice


Windows Media Center-tastaturgenveje - Windows Hjælp\nWindows Media Center-tastaturgenveje\nPå denne sideBrug af genveje til grundlæggende navigationBrug af genveje til at styre lydenBrug af genveje til at se og optage tvBrug af genveje til at at få vist billederBrug af genveje til at afspille videoerBrug af genveje til at afspille dvd'er\nDu kan få adgang til enhver funktion i Windows Media Center udelukkende ved hjælp af tastaturet. Derudover indeholder Media Center en lang række tastaturgenveje, så navigering ved hjælp af tastaturet bliver nemmere.\nDu kan finde oplysninger om brug af funktionerne under Øget tilgængelighed, f.eks. Oplæser og Forstørrelsesglas under Brug af Øget tilgængelighed i Windows Media Center under .\nI følgende tabel vises de forskellige tastaturgenveje i Media Center. Du kan finde flere oplysninger om tastaturgenveje i Windows i Tastaturgenveje.\nBrug af genveje til grundlæggende navigation\nI følgende tabel vises det, hvordan du bruger genveje til grundlæggende navigation i Media Center.\nBruge denne tast eller tastaturgenvej\nÅbne Media Center eller vende tilbage til Media Center-startskærmbilledet\nAcceptere en markering\nGå tilbage til det foregående skærmbillede\nGå til det første element på en liste\nGå til det sidste element på en liste\nGå til venstre, til højre, op eller ned\nGå ind og ud af fuldskærmstilstand\nBrug af genveje til at styre lyden\nFølgende tabel viser, hvordan du bruger genveje til at styre lyden.\nSlå lyden til eller fra\nSkrue op for lyden\nGå til siden Musikbibliotek\nStoppe afspilningen af en sang\nAfbryde en sang midlertidigt eller fortsætte en sang\nGå til begyndelsen af den aktuelle sang\nSpringe til den næste sang\nSpole en sang hurtigt frem\nKopiere en cd\nBrug af genveje til at se og optage tv\nI følgende tabel vises det, hvordan du bruger genveje til at se og optage tv.\nGå til Optaget tv\nGå til programguiden\nÆndre skærmens højde-bredde-forhold (zoom)\nOptage et tv-program\nAfbryde midlertidigt eller fortsætte live tv eller optaget tv\nAfslutte optagelsen eller afslutte afspilningen af tv-programmet\nFortsætte med at afspille tv-programmet\nSpole live tv eller optaget tv tilbage\nSpole live tv eller optaget tv hurtigt frem\nGå til den næste kanal\nGå til den forrige kanal\nBrug af genveje til at at få vist billeder\nFølgende tabel viser, hvordan man bruger genveje til at få vist billeder.\nZoome ind på et billede\nAfbryde et diasshow\nAfbryde et diasshow midlertidigt eller fortsætte et diasshow\nSpringe tilbage til foregående billede\nPil op eller Venstre pil\nSpringe fremad til næste billede\nPil ned eller Højre pil\nBrug af genveje til at afspille videoer\nFølgende tabel viser, hvordan du bruger genveje til at afspille videoer.\nAfspille en video\nAfbryde en video midlertidigt eller fortsætte en video\nSpole en video tilbage\nSpole en video frem\nBrug af genveje til at afspille dvd'er\nI følgende tabel vises det, hvordan du bruger genveje til at afspille dvd'er.\nGå til menuen Dvd\nAfspille en dvd\nAfbryde en dvd midlertidigt eller fortsætte en dvd\nSpole en dvd tilbage\nSpole en dvd frem\nGå til det forrige kapitel\nGå til det næste kapitel\nÆndre dvd'ens lyd\nNogle af de tastaturgenveje, der vises her, er muligvis ikke tilgængelige, afhængigt af computerhardwaren eller den medietype, du afspiller. Du kan f.eks. ikke vise programguiden, hvis du ikke har konfigureret en tv-modtager.\nPå denne sideBruge genveje til at navigere med tastaturetBruge genveje til at styre lydenBruge genveje til at styre tv'etBruge genveje for at afspille radioenBruge genveje til at at få vist billederBruge genveje til at afspille videoerBruge genveje til at afspille dvd'er\nDer er kun adgang til alle funktioner og knapper i Windows Media Center med tastaturet. WindowsMedia Center indeholder en række tastaturgenveje til de mest anvendte kommandoer og knapper, som du kan bruge til at styre Windows Media Center via tastaturet eller med makroer.\nFølgende tabel viser de forskellige tastaturgenveje i Windows Media Center.\nVis alleBruge genveje til at navigere med tastaturet\nFølgende tabel viser, hvordan man bruger genveje til at navigere med tastaturet.\nÅbne Windows Media Center eller gå tilbage til skærmbilledet StartWindows i Media Center\nGå ind og ud af vinduestilstand\nBruge genveje til at styre lyden\nSkal du bruge genvejstasten\nSlå undertekster for hørehæmmede til og fra\nAfspille en lydfil eller sang\nAfbryde midlertidigt eller fortsætte en lydfil eller sang\nAfspille en lydfil eller sang igen\nBruge genveje til at styre tv'et\nFølgende tabel viser, hvordan du bruger genveje til at styre tv'et.\nSkal du bruge denne genvejstast\nBruge genveje for at afspille radioen\nFølgende tabel viser, hvordan du bruger genveje til at afspille radioen.\nAfbryde midlertidigt eller fortsætte live radio\nAfbryde live radio\nFortsætte med at afspille radio\nBruge genveje til at at få vist billeder\nZoome ind på et billede i Billeddetaljer\nAfbryde et diasshow midlertidigt\nBruge genveje til at afspille videoer\nBruge genveje til at afspille dvd'er\nFølgende tabel viser, hvordan du bruger genveje til at afspille dvd'er.\nAfbryde midlertidigt\tCTRL+P\nÆndre dvd'ens undertekster\nSe ogsåBruge funktionerne Øget tilgængelighed Har du brug for mere hjælp?


Sådan laver du den perfekte landingsside\nLandingssiden er den helt afgørende faktor, når du annoncerer online. Det er landingssiden, der afgør om dine annoncekroner giver kunder, bookinger eller nyhedsbrevstilmeldinger (det der på fagsprog hedder konverteringer). Byggestenene til den perfekte landingsside får du på denne livestream med fokus på:\nOpskriften på en simpel, men effektiv landingsside\nDesign og opbygning af landingsside\nSådan styrker du troværdighed\nPlacering af call-to-actions (knapper)\nDet er præcis den tid, du har til at gøre et godt førstehåndsindtryk. Det gælder også på din landingsside. Derudover skal du have en lav loadhastighed og et responsivt design, der skal spille. Har du styr på alle ingredienserne til den gode landingsside? Tilmeld dig denne livestream og hør mere.\nMedstifter og Direktør, GenieWords\nLouise har arbejdet med digitalisering af små virksomheder siden 2012 hos IVÆKST og Google Succes Online. I dag er hun medstifter af GenieWords, hvor missionen er at gøre online markedsføring nemt og sjovt for alle - uden at det skal koste en bondegård.


Dumme lillebror, sagde krokodillebarnet\nPia Thaulov, Maria Rørbæk\nLæs omtalen af "Dumme lillebror, sagde krokodillebarnet " under annoncen ...\nKrokodillemor har lagt æg, og en dag knækker skallerne. Mor får travlt med at tage sig af de små og glemmer næsten Karl. Det er slet ikke sjovt med små søskende. Men pludselig får lille Keld brug for hjælp, og Karl opdager, at det måske ikke er så tosset endda at være storebror.\nDumme lillebror, sagde krokodillebarnet er en varm og farvestrålende billedbog til de mindste, om irriterende små søskende og hvordan man lærer at holde af dem.\nI serien: Farvel Sut, sagde krokodillebarnet og Nej jeg vil ej, sagde krokodillebarnet.