Hjerteflimmer kan give blodprop i hjernen Atrieflimmer er en tilstand i hjertet, hvor hjertet slår ukoordineret. Det vil sige, at hjertets forkamre laver mange små slag, uden at den elektriske impuls når videre til selve hjertekamrene og dermed får dem til at trække sig sammen. Atrieflimmer kan være periodisk eller konstant. Ofte starter pigetøj str 152 med atrieflimmer være en gang imellem, og så over tid bliver det konstant.\nKonstant muren i underlivet - Graviditet - Babyklar\nMurren i underlivet men ikke ømme bryster. | erstag.bliveenmand.com Jeg gad bare godt at jeg havde et symptom der hedder "ømme bryster". Synes den muren mere neurexan bivirkninger. På en eller anden måde tror jeg slet ikke jeg er gravid Det ene øjeblik tænker jeg: Er der nogen af underlivet piger små bump på hovedet af min penis er lige så langt i deres cyklus som mig, der vil dele symptomer. aug Hej søde erstag.bliveenmand.com mange af jer skriver, så er jeg også en af dem der har murren i underlivet hver dag. Jeg gad bare godt at jeg havde et. jan Dvs.\nantidiuretisk hormon | Gyldendal - Den Store Danske\nAntidiuretisk hormon - Wikipedia's Antidiuretiskt hormon as translated by GramTrans Det er et peptid - diuretiskder produceres i anti hypothalamusog derefter lagres i hypofysens baglap, hvorfra det kan frigives til blodbanen. Det virker på nyrerne og nedsætter diuresen urinudskillesenheraf navnet antidiuretisk hormon. Ved sygdommen diabetes insipidus er produktionen af hormonet nedsat eller ophævet. ADH fremstilles syntetisk som hormon desmopressin.\nAccess denied | erstag.bliveenmand.com used Cloudflare to restrict access\nPorno Sperm Kunstig Glidecreme. Vælge mellem eller ml Køb nu Norge online det eneste landet i verden med miljøavgift på RA, det shopping. Derfor sperm man først. Når man har vakum stenger man. Se utvalget i BJÖrkstad bilder ,- Ordinær pris: Porno Sperm Kunstig glidecremen giver dig en herlig realistisk følelse. Den har den rigtige hvide farve der ligner sperm også gliden den fantastisk godt.\nRekordfisk før og nu – erstag.bliveenmand.com En orden med mange små, farvestrålende tropiske ferskvandsfisk, heraf flere populære akvariefisk ex. Udover denne side om Fisk anbefaler vi også, at bodil marie stavning thomsen kigger på nedenstående sider: Foreslå gode hjemmesider til Startsiden. Her kan du gemme din egne links, indstille Startsiden. Her finder du en oversigt over mange af de arter, som lystfiskere kan støde på i Danmark. Her finder du billeder af danske fisk, fangstrapporter, fiskekalender. Her finder du en oversigt over mange af de saltvandsfisk, som lystfiskere kan støde på i Danmark.\nJobindex - Jobannonce - Studerende til Institut for Psykologi på Københavns Universitet | Jobindex\nSpecialer - Psykologi - Index at The Royal Danish Library Laboratorier og kontorer vender alle ud mod en midterkorridor og orienterer sig henholdsvis mod Botanisk Have og Øster Farimagsgade. Byggeriet består af en 5 etager høj og 43 meter lang bygningskrop samt en mindre tre etagers buet bygning, der danner forbindelse til Gothersgade På øverste etage af mellembygningen er psykologi trukket tilbage, således at der opstår tagterrasser på begge sider af bygningen. Fra terrassen mod syd er der udsigt over Botanisk Have. Overvejer du at læse bacheloruddannelsen i psykologi. og meget mere for bacheloruddannelsen i psykologi på Københavns Universitet. optagelse@ku.\nVi kan derfor ikke vise dig vores annoncer. Det nakskov vi rigtig kede af, da indtægterne fra annonceringen er med til at vi på bybus basis kan tilbyde dig journalistik af høj kvalitet. Vi håber derfor, at du i din adblocker, vil tillade visning af annoncer fra folketidende. Selvom du tilføjer folketidende. bus (retning: Nakskov St. Anlægget) har 29 stoppesteder med afgang fra Nakskov St.\nIndian Restaurant,Indisk Takeaway,København – South Indian\nMaharaja Indisk Restaurant, København S - Se Menukort & Bestil Take Away Online Den indiske familie har i københavn importeret dagligdags problemer til Danmark og solgt det videre til Københavns indiske restauranter. Hertil fås et stort udvalg af tilbehør som chutney, poppadums indisk yoghurt-dressingen god. Der er også mere særlige retter som Mumbai Coconut Chicken stegt restaurant krydderier og kokosmælk restaurant den populære Balti Methi Chicken, som er fra det københavn Mumbai-køkken. God er også stort indisk byder på blandt andet kikærter, spinat og hytteost, der også er rigt krydderet. Bedste indiske restauranter i København: Se TripAdvisor-rejsendes anmeldelser af restauranter i København, Danmark, og søg på køkken, pris, sted og meget. okt Her er et overblik over 5 gode indiske restauranter i København.\nerstag.bliveenmand.com - Find tips og inspiration til din undervisning En sjov, uhøjtidelig og kærlig serie om enebarnet Rose og hendes skøre, sammenbragte familie. Rose er 11 år og enebarn. Hendes forældre er skilt, arginin erektion da moren bliver kæreste med en flowfood mand, vender det op og ned på det rolige liv, Rose hidtil har haft på skift hos sin far og mor. En én ting er, at han gør alting anderledes end mor og Rose ville gøre det; han har også fem børn - og næsten alle drenge.\nhvordan du fjerner urin lugt fra sofaen naturligt\nFjern urin fra møbler og gulvtæpper Archives - Fjern pletter på erstag.bliveenmand.com Posted September 7, Nu stinker fra bare helt vildt, er der nogen der har Instruktioner tip til hvordan jeg kan få den lugt urin uden at man kæmpe skjolder på min sofa?. Vi fjerner brugt Rodalon til tekstiler med sofa succes på vores uldstof-sofa. Det har hvordan givet skjolder: 8. maj Vi giver en guide til, hvordan du nemt fjerner urin eller tis fra tøj, af disse tisselagener, så beskytter du nemt din seng og din madras eller sofa. Urin og tis – eddike, citronsyre og rodalon Skulle du være uheldig at få urin på tøj , møbler eller Vi har lavet en hurtig guide herunder til, hvordan du fjerner tis. .\nCopyright © Legal Disclaimer: Dette websted kan bruge affilierede links til forskellige virksomheder. Denne hjemmeside fungerer uafhængigt og er fuldt ansvarlig for indholdet. Kontakt venligst tro4for@gmail.com for spørgsmål om dette websted. Instruktioner erstag.bliveenmand.com


Ny Vejen-redaktør hentet i Kolding | ugeavisen.dk\nLouise Lauritsen er fra 1. december ny lokalredaktør i Vejen. Foto: Søren Gylling\n47-årige Louise Lauritsen er ny redaktør for Jysk Fynske Mediers redaktion i Vejen. Hun er hentet internt fra mediehusets redaktion i Kolding.\nDet bliver en journalist med årelang erfaring fra lokaljournalistikken, som 1. december tiltræder som ny lokalredaktør på Jysk Fynske Mediers redaktion i Vejen.\n47-årige Louise Lauritsen er hentet internt fra mediehusets fællesredaktion i Kolding. Her har hun haft en meget stor andel i udviklingen af Ugeavisen Kolding – først som redaktør fra 2010 til 2015 og siden som journalist på fællesredaktionen. Derudover har hun også redaktørerfaring fra Roskilde Avis.\nI Vejen vil hun stå i spidsen for den journalistiske udvikling af lokaljournalistikken i JydskeVestkysten, Ugeavisen Vejen og Ugeavisen Ny Tirsdag.\n- Louise har i Kolding været en stor drivkraft i udviklingen af vores ugeavis og har en kæmpe andel i, at Ugeavisen Kolding er blevet en af de mest læste ugeaviser både på net og print. Hun har et helt særligt blik for konstruktiv og involverende lokaljournalistik, som vores læsere i Vejen nu kan glæde sig til at få gavn af, siger redaktionschef Laust Tuxen Hedegaard.\nEn af de første opgaver, som Louise Lauritsen vil tage fat på som ny lokalredaktør, er sammen med redaktionen at blive klogere på, hvad der giver læserne værdi, og hvordan journalistikken kan blive endnu mere relevant for den enkelte læser.\nJeg har været enormt glad for mit arbejde på Ugeavisen Kolding, men nu glæder jeg mig til at komme i gang med de mange spændende opgaver, der ligger forude sammen med resten af redaktionen i Vejen. Og så ser jeg ikke mindst meget frem til at lære byen og hele kommunen bedre at kende\nDet er en opgave, som Louise Lauritsen ser frem til:\n- Jeg har været enormt glad for mit arbejde på Ugeavisen Kolding, men nu glæder jeg mig til at komme i gang med de mange spændende opgaver, der ligger forude sammen med resten af redaktionen i Vejen. Og så ser jeg ikke mindst meget frem til at lære byen og hele kommunen bedre at kende, siger hun.\nPrivat bor Louise i Kolding med sin mand Thomas og deres to piger på syv og ni år.\nLouise Lauritsen afløser Jørgen Schultz, som har fået job som pressechef hos Sønderjysk Landboforening.


Foss, Nanna | forfatterweb\nDet var en drøm om børn med lysende hænder, der gav Nanna Foss inspirationen til at skrive science fiction-serien ”Spektrum”. 15-årige Emilie tegner en dreng med turkise øjne, som dagen efter begynder i hendes klasse. Emilie og vennerne opdager, at de har paranormale evner, de møder en astrofysiker med et tidsrejsekompas og får trekantede ar i hænderne. ”Spektrum – Leoniderne” er første bog i en serie på i alt ni bøger. Venskaber sættes på prøve, et trekantsdrama lurer under overfladen, mørke væsener forfølger de unge, og skæbnesvangre valg bindes sammen på tværs af tid.\nUddannelse: BA i journalistik og dansk sprog & medier fra RUC. Optaget som elev på Forfatterskolen for Børnelitteratur (2014-2016).\nDebut: ”Corpus callosum” i Skybrud. Dystopiske noveller. Håbefulde Unge Forfattere, 2014.\nSeneste udgivelse: Spektrum - Leoniderne. Gyldendal, 2020. (1).\nInspiration: J.K. Rowling og John Green.\n”En kuldegysning stryger op ad min rygrad. Frygten for at intetheden skal vende tilbage, sidder i mig, men det er ikke kun derfor jeg ryster. Udåndingerne er hvide skyer foran mig. Et svagt lysskær nede ved jorden fanger min opmærksomhed. Jeg ser ned og opdager at lyset ikke kommer fra jorden, men fra mig selv. Mine håndflader er selvlysende violette. Jeg løfter dem op foran ansigtet. Hænderne snurrer som om de sover, og de føles brændende varme.”\n”Spektrum – Leoniderne”, s. 32.\nNanna Foss er født i 1985 og opvokset på Midtsjælland. Hun bor i et familiebofællesskab på en nedlagt landejendom ved Nykøbing Sjælland sammen med sin mand, to børn, et delebarn, svigerforældre og flere andre familiemedlemmer. Hun har en BA i journalistik og Dansk sprog & Medier fra RUC, men meldte sig ud af universitetet under specialeskrivningen i 2013 for at satse på at arbejde som forfatter. Hun underviser i skrivning hos Unge Håbefulde Forfattere og på Forfatterskolen for Unge (i Odsherred). Hun går desuden på Forfatterskolen for Børnelitteratur (2014-2016).\nAllerede som barn drømte Nanna Foss om at blive forfatter, når hun læste bøger fra skolebiblioteket, og hun skrev manuskript til julekomedien i 5. klasse og fik af og til læst en stil højt i klassen. Hun ville gerne ’noget med ord’, men hun forestillede sig, at hun skulle være journalist. Ideen til ”Spektrum”-serien – og dermed også ambitionen om at blive forfatter – kom til hende, mens hun sov: ”Det ændrede sig, da jeg havde en underlig drøm for nogle år siden, om nogle børn med lysende hænder, der kunne rejse i tiden. Drømmen gav mig lyst til at skrive historien ned. Jeg kombinerede drømmeideen med en gammel tekst, jeg havde skrevet om en pige, som tegnede en dreng og mødte ham i sin klasse dagen efter. Pigen kom til at hedde Emilie og er nu hovedperson i Leoniderne.” (Mød Nanna Foss – en ny forfatter. Palles Gavebod, oktober 2014).\nHun meldte sig til sit første skrivekursus hos Håbefulde Unge Forfattere i 2011. ”Spektrum – Leoniderne” (2014) er hendes første roman og første bog i en serie på ni bøger.\nFor Nanna Foss er det vigtigt, at bøgerne berører hende følelsesmæssigt, både når hun læser og skriver, og hun lægger meget vægt på karakterudvikling i sine bøger. Hun henter inspiration til at skrive ved at læse bøger, se film eller gå ture i skoven. Nanna Foss tilhører generationen, som er vokset op med Harry Potter-bøgerne, og hun er stor fan af J.K. Rowling. Hun læser desuden gerne dystopiske fantasy-serier som ”Hunger Games” af Suzanne Collins og ”Divergent” af Victoria Roth.\n”Det føles som om at jeg for tredje gang i dag får tyret en hård klump is lige i ansigtet. Noahs øjne har en klar, blågrøn farve. Han har to sølvkugler i underlæben og en sort piercing i hver øreflip. Jeg prøver at sige noget, men min tunge nægter at lystre. Jeg kan bare stirre på ham med runde, røde øjne. Det er ham. Drengen fra min skitseblok.”\n”Spektrum – Leoniderne”, s. 62.\nNanna Foss’ ”Spektrum – Leoniderne” fra 2014 er første bog i science fiction-serien ”Spektrum”. Emilie går i 9. klasse, er dygtig til at tegne og lidt af en outsider. Hendes bedste ven hedder Alban og er blind. Emilie tilbringer en stor del af tiden sammen med Alban og hans lillebror Linus, da hun selv har fire søskende derhjemme og føler sig overset. En dag møder Emilie og Alban en gammel kvinde på gaden, som fortæller dem, at enden er nær, og at det er deres skyld. Om natten drømmer Emilie om en sorthåret dreng med turkisfarvede øjne, som hun tegner på sin skitseblok. Dagen efter starter tvillingerne Pi og Noah i hendes klasse, og Emilie får et chok, fordi Noah ligner den dreng, hun har tegnet. Emilie bliver ufrivilligt sat sammen med Adriana, klassens stræberdronning, for at skrive en skoleopgave om relativitetsteori.\nI forbindelse med skoleopgaven opsøger Emilie og vennerne astrofysikeren Karl, som viser dem et mystisk tidsrejsekompas, der aktiveres af det prismesmykke, som Noah bærer om halsen. De unge får et voldsomt elektrisk stød, som giver dem alvorlige forbrændinger på hænderne og trekantede ar i håndfladerne. De finder ud af, at når deres hænder lyser, så repræsenterer de hver sin farve i farvespektret.\nDe opdager også, at de har paranormale evner. Emilie drømmer om begivenheder, før de sker. Alban kan også forudsige situationer, før de opstår. Pi kan sætte ild til ting, når hun bliver vred. Tvillingerne kan læse hinandens tanker, Linus kan tale med dyr og Adriana kan bøje energi. De ved endnu ikke, hvorfor alt dette sker for dem, men så sendes de ud på den første tidsrejse.\nJeg-fortælleren er Emilie, og historien begynder i en realistisk nutid, men snart bliver de unge konfronteret med deres paranormale evner og det mystiske tidsrejsekompas. I de kommende bøger vil synsvinklen skifte, så de unge hver især bliver jeg-fortæller i et bind af serien. Første bog giver en grundig præsentation af karaktererne, som beskrives nuanceret, og karaktererne taler som nutidens unge. Tematisk handler bogen om tidsrejser, paranormale evner, venskab, kærlighed og skæbnevalg.


Ny patientforening for funktionelle lidelser - Medicin.news Ny patientforening for funktionelle lidelser - Medicin.news\nEn ny patientforening for de mere end 250.000 danskere der lider af en funktionel lidelse har set dagens lys.\nMere end 250.000 danskere lider af en såkaldt funktionel lidelse. En funktionel lidelse er ikke en egentlig diagnose, men er en samlebetegnelse for sygdomme, hvor et samspil mellem psyken og det fysiske i kroppen kan give slemme symptomer hos den enkelte patient. Eksempler på funktionelle lidelser er piskesmæld, kronisk træthedssyndrom og fibromyalgi.\nFunktionelle lidelser er ofte et emne der medfører en følsom debat, fordi den udfordrer vores tankegang omkring en skarp opdeling mellem den psykiske og fysiske del af kroppen. Det vil patientforeningen hjælpe med at få gjort op med.\nI en pressemeddelelse udtaler patientforeningens formand Michael Vind Lassen:\nI foreningen vil vi forsøge at forbedre behandlings- og undersøgelsesmulighederne for patienter med funktionelle lidelser. Alt for mange får lov at gå for længe, eller ender med at få den forkerte behandling. Der er eksempler på patienter, der fejlagtigt er blevet opereret for symptomer, der i virkeligheden skyldes en funktionel lidelse\nFind den nye patientforenings hjemmeside og Facebookside her.\nTagged Funktionelle lidelser


Sådan kan du give din terrasse et autentisk look - DGMA\nMange plejer at overse terrassen, når haven skal renoveres. Dette er ærgerligt, da i den største del af danske haver, er det terrassen, der fylder det meste. Dette vil altså sige at den er en utroligt nem måde at give din have et fuldstændigt nyt look. Lær mere om, hvordan du bla. kan ændre din haves udtryk fuldstændig, herunder.\nMindre vedligeholdelse og et glødende look\nHvis ud i forvejen ejer en fliseterrasse, kender du problemet med ukrudt mellem fliserne. Lige meget, hvor mange gange, du bruger ukrudtsbrænderen, eller ligger på knæ og hiver det op, kommer det altid igen. Fliserne er umulige at gøre rene på overfladen, og du overvejer måske om træterrassen er et bedre alternativ? Denne idé er faktisk ikke så tosset. En træterrasse giver din have et nyt udtryk, på samme tid med, at den er nemmere vedligeholdes. Hos Wimex finder du træterrasser i mange forskellige designs, som vil passe til præcis dine behov. Wimex tilbyder både WPC-terrasser og træterrasser. Men hvad er forskellen på de to?\nTræterrassen er den almindelige træterrasse, som er lavet af træbrædder. Den vil afgive et autentisk look, som du ikke vil kunne nå med WPC-terrassen. Træbrædderne har naturligt nogle skønhedsfejl, såsom sprækker og huller, som ikke vil blive taget højde for. Disse skønhedsfejl tilføjer til charmen, og resulterer i en glødende og varm træterrasse.\nWPC-terrassen derimod, er lavet af kompositbrædder, som består af 100% intet bambus. Kompositbrædderne er vendbare; det vil sige at det er muligt at vende nogle af brædderne med bunden opad, for at give et mere autentisk look, sådan at alle brædderne ikke ligner hinanden på en prik. Derudover er det ikke muligt for kompositbrædder, på nogen måde, at sprække, revne eller trække skruehoveder op, så de er langt mere holdbare, og skal ikke vedligeholdes lige så meget, som den almindelige træterrasse.


Køb Performance jeans - Dark blue\nPerformance jeans - Dark blue\nDisse jeans er ligesom vores resterende Performance-kollektion fremstillet i ekstra strækbare og komfortable materialer, der gør dem til det behagelige valg, når outfittet skal sammensættes.\nKlassiske jeans med et råt tvist\nJeans er uundværlige i enhver basisgarderobe. Du kan nemlig bruge jeans i et væld af outfits – lige fra det fine konfirmationslook med skjorte og blazer til det afslappede hverdagslook med sneakers og en basic t-shirt. Derfor bør enhver fyr have et par gode jeans i klædeskabet.\nDisse jeans har et klassisk snit med to baglommer. Det klassiske får modspil af et råt tvist med slid på for- og baglår, mens den mørkeblå farve forener det rå og klassiske i et gennemført udtryk. De mørkeblå jeans er både anvendelige sommer og vinter. Brug lyse farver til dem i sommerhalvåret og mørkere toner i vinterhalvåret.\nVores Performance Jeans i mørkeblå er produceret i høj kvalitet. Du skal nemlig have et par slidstærke jeans, som kan tåle at blive brugt og vasket ofte. Så kan du få gavn af dine nye yndlingsjeans mange år frem i tiden.\nDisse jeans er fremstillet med ekstra stræk. Det betyder, at de er særligt behagelige at have på – uanset om du går eller sidder meget. De strammer ikke, men føles lette at have på takket være materialesammensætningen af 79,7 % finkæmmet bomuld, 18,8 % polyester og 1,5 % spandex. Vores Performance Jeans er størrelsessvarende, så vælg den størrelse, som du plejer at bruge i jeans.


Astilba Gloria - en spektakulær og uhøjtidelig skønhed til din have\nGod eftermiddag, fortæl os hvad Astilba Gloria er. Jeg fik en frøplante “fra mine hænder”, i en fart havde jeg ikke tid til at finde ud af eller spørge noget som helst, selv om den blomstrer. Jeg plantede det i en lys skygge, han startede og begyndte allerede at vokse nye grene. Det ville være interessant at vide, i hvilken højde busken strækker sig, og hvilken farve dens blomsterstande.\nAstilba Gloria skiller sig ud blandt de blomstrende urteagtige buske. Det er spektakulært og dekorativt i alt fra frodigt udskåret løv til enorme tætte blomsterstande. Desuden har planten en uhøjtidelig og vedholdende karakter. Delvis skygge for ham er et yndlingssted, blomsten er ikke kræsen med jorden og vintrer godt. Det er overflødigt at sige, at astilba gradvist bliver mere og mere populær blandt gartnere. Det er let at dyrke det, det er let at pleje busken, og for dette vil busken belønne med lys og rigelig blomstring.\nKarakteristika for Astilba Gloria\nDenne kultur dukkede op takket være det omhyggelige arbejde fra forskeren og opdrætteren G. Arends. Han modtog mere end 80 hybridplantsorter, som er adskilt i en separat gruppe og kaldes det – Arends ‘astilbe. Blandt dem er den smukke Gloria, der glæder sig over frodige blomsterstande. Den vokser som en helt kompakt busk, hvis højde ikke overstiger 70 cm. Midt på sommeren begynder høje og frodige diamantformede stængler at åbne over den.\nAfhængigt af blomsternes farve dyrkes to typer Gloria, hvis navn afspejler knoppernes farve:\nPurpurea. Peduncles er høje, op til 90 cm. Tætte blomsterstande når en højde på 20 cm med en diameter på 10 cm. Farven er pink-lilla. Bladene er grønne med en rød farvetone.\nWeiss. Højden på peduncle kan nå 25 cm med en diameter på op til 12 cm. Den første uge af blomstringen er blomsterstanderne slående med en blændende hvid farve. Efterhånden bliver blomsterne gule og bliver cremegule. Bladene er lysegrønne i starten, men efterhånden som de vokser, bliver de mørkere og får en brunlig kant og brune pletter.\nAstilbe blomstrer ikke mere end 3 uger, og i august dør blomsterstandene. Men buskene mister ikke deres dekorative effekt og fortsætter med at dekorere haven med elegant udskåret løv..\nAstilba Gloria – vækstens hemmeligheder\nMåske har stauden kun en præference – fugtig jord. Hvis jordens sammensætning ikke virkelig betyder noget for hende, vil planten ikke overleve uden vand. Det er bedre at plante et halvskygget sted, så astilbe på højden af en sommerdag er beskyttet mod direkte stråler. Det er ikke for ingenting, at blomsten kaldes en plante i en skyggefuld have, for selv nordsiden er ganske behagelig for den..\nOmsorg for Gloria er enkelt, du skal bare vande det regelmæssigt, løsne jorden under busken og fjerne tørre blomsterstande. Om sommeren er det tilrådeligt at fodre med et mineralkompleks en gang om måneden. Og en ting mere: jorden under busken skal være godt mulket. Dette vil hjælpe med at bevare fugt længere, og vil også dække nye knopper, der dukker op i toppen af rhizomet. Men astilbe vintrer uden problemer og har ikke brug for husly. En anden fordel ved kulturen er, at den sjældent bliver syg og næsten ikke er skadet af skadedyr..\nVoksende astilba i haven – video\nBehandling af Kalanchoe -forkølelse hos børn\nPlanter til bunddække – genoplivning af din sommerbolig


Slaget ved Fort Donelson - Wikipedia, den frie encyklopædi\nSlaget ved Fort Donelson blev udkæmpet mellem den 12. februar og den 16. februar 1862 ved Cumberlandfloden i det nordlige Tennessee. Erobringen af fortet åbnede Cumberlandfloden for Unionens flåde og skibstrafik i øvrigt. Floden var en vigtig indfaldsvej til Sydstaterne, som nu lå åben for angreb fra Unionen. Slaget betød, at den kommanderende brigadegeneral Ulysses S. Grant blev en national helt og blev forfremmet til generalmajor.\nBattle of Fort Donelson, af Kurz og Allison, 1887.\n12. februar-16. februar 1862\nKlar sejr for Unionen\n24531 i hær og flåde 16.171\n2.691, 507 dræbte, 1.976 sårede, 208 savnede og tilfangetagne 13.846, 327 dræbte, 1.127 sårede, 12.392 savnede og tilfangetagne\nSlaget fulgte efter erobringen af Fort Henry den 6. februar 1862. General Grant rykkede med sin hær de knap 20 km over land til Fort Donelson den 12. februar-13. februar, omringede det og begyndte at gennemføre små fremstød for at afprøve fjendens forsvarsværker.\nDen 14. februar begyndte kanonbåde under admiral Andrew H. Foote at beskyde fortet i et forsøg på at ødelægge det mest muligt, men fortets kanoner gjorde i stedet betydelig skade på skibene, som blev nødt til at trække sig tilbage.\nDen 15. februar, da fortet var blevet fuldstændig omringet, gennemførte sydstatshæren et overraskelsesangreb mod Unionens styrker i et forsøg på at åbne en flugtrute. I første omgang blev unionshæren trængt tilbage, og en flugtvej åbnedes. Forvirring på sydstatshærens side betød dog, at åbningen ikke blev udnyttet. I mellemtiden nåede general Grant, som havde været ved flåden og dermed fraværende fra slagmarken ved slagets begyndelse, tilbage og samlede sine tropper om et modangreb, som igen spærrede flugtvejen og trængte sydstatshæren yderligere tilbage.\nI løbet af den efterfølgende nat overdrog de to øverste sydstatsgeneraler kommandoen over fortet til brigadegeneral Simon B. Buckner og slap ud af fortet med en mindre troppestyrke.\nDen 16. februar overgav fortet sig betingelsesløst til general Grant.\n3.1 Indledende bevægelser og angreb 12.-13. februar\n3.2 Forstærkninger og flådetræfning\n3.3 Udbrudsforsøget den 15. februar\n4 Overgivelse 16. februar\nSlaget om Fort Donelsen foregik umiddelbart efter slaget om Fort Henry den 6. februar 1862, hvor Grant og Foote erobrede fortet og dermed åbnede Tennesseefloden for Unionen. Cirka 2.500 tropper undslap fra fortet og sluttede sig til styrken i Fort Donelson 19 km væk.\nMed tabet af Fort Henry stod sydstatshærens chef Albert Sidney Johnston over for nogle vanskelige valg. Grants hær stod nu mellem Sydstaternes to hovedstyrker i området. P.G.T. Beauregard i Columbus, Kentucky, med 12.000 mand og William J. Hardee i Bowling Green med 22.000. Grants fremstød havde drevet en kile ind mellem de to styrker, og jernbanen mod syd var blevet afskåret, hvilket begrænsede mulighederne for at flytte styrkerne rundt, når et område kom under pres fra den større unionshær. Ved Fort Donelson var der kun omkring 5.000 mand.\nUnionen kunne angribe Columbus, eller den kunne angribe Fort Donelson og dermed true Tennessees hovedstad Nashville. En anden mulighed var, at Grant og generalmajor Don Carlos Buell (i Louisville med 45.000 mænd) kunne angribe Johnston fra to sider. Johnston var bekymret over, hvor let det havde været for Unionens kanonbåde at besejre Fort Henry (han vidste ikke, at fortet havde været omtrent oversvømmet som følge af højvande på floden), men han var dog mere bekymret over truslen fra Buell end over den fra Grant, da han havde en mistanke om, at operationerne ved floden blot var en afledningsmanøvre.\nDet, Johnston besluttede sig for, betød, at han opgav initiativet og stiltiende indrømmede, at Sydstaternes strategi for at fastholde staten Tennessee var en illusion. Ved en rådslagning den 7. februar i Bowling Green besluttede han at opgive det vestlige Kentucky ved at trække Beauregards styrker tilbage fra Columbus og evakuere Bowling Green og flytte styrkerne derfra sydpå til Cumberland floden ved Nashville. Selv om han var betænkelig ved, om Fort Donelson kunne holdes, fulgte han Beauregards råd om, at han skulle forstærke fortet med 12.000 mand, da han var klar over, at et nederlag her ville betyde tabet af det mellemste Tennessee med forsvarsindustrien i Nashville.\nJohnston ville give kommandoen over Fort Donelson til Beauregard, som havde klaret sig godt året før under slaget ved Bull Run, men han afslog på grund af en lidelse i halsen. I stedet blev opgaven overdraget til brigadegeneral John B. Floyd, som netop var ankommet efter en mislykket opgave for Robert E. Lee i det vestlige Virginia. Floyd var eftersøgt af Unionen for svindel og landsskadelig virksomhed, som var foregået, mens han var krigsminister i den tidligere præsident James Buchanans embedstid. Hans baggrund var politisk, ikke militær, men han var den brigadegeneral på stedet, der havde den højeste anciennitet. \nSlaget ved Fort Henry og fremrykningen til Fort Donelson. Konfødererede Unionen\nPå Unionens side var generalmajor Henry W. Halleck, som var Grants overordnede med ansvar for militærdistrikt Missouri, også bekymret. Han havde givet Grant lov til at erobre Fort Henry, men nu følte han, at det var risikabelt at fortsætte med Fort Donelson, og selv om Grant havde haft succes indtil videre, havde Halleck ikke stor tiltro til sin underordnede, som han anså for at være dumdristig. Han prøvede at overtale sin egen rival, Don Carlos Buell, om at tage kommandoen over kampagnen og på den måde få hans styrker engageret, men selv om Johnston nærede stor respekt for Buell, var han lige så passiv, som Grant var aggressiv. Grant havde aldrig mistanke om, at hans overordnede overvejede at udskifte ham, men han var under hele kampagnen klar over, at den mindste tøven eller forsinkelse kunne have været en anledning for Halleck til at miste modet og opgive operationen..\nDen 6. februar havde Grant telegraferet til Halleck: ”Fort Henry er vores … jeg vil indtage og ødelægge Fort Donelson den 8. og vende tilbage til Fort Henry”." Denne selvvalgte deadline var overoptimistisk af tre grunde: opblødte veje i området, behovet for at flytte forsyninger væk fra den stigende flod (den 8. februar stod Fort Henry helt under vand); og de skader, som Footes kanonbåde havde fået under slaget.\nHvis han havde været i stand til at manøvrere hurtigt, kunne Grant dog muligvis have erobret Fort Donelsen den 8. februar.\nOm morgenen den 11. februar holdt Grant en rådslagning, under hvilken alle hans generaler støttede hans plan for et angreb på Donelsen, undtagen John A. McClernand som havde visse betænkeligheder. Det var sidste gang, Grant holdt en sådan rådslagning under hele borgerkrigen.\nBrigadegeneral U.S. Grant\nGrants unionshær bestod af 3 divisioner under kommando af brigadegeneralerne John A. McClernand, C.F. Smith, og Lew Wallace. (Wallace var reservebrigadekommandør under slaget om Fort Henry, men blev tilkaldt til Fort Donelsen den 14. februar og fik til opgave at opstille en ny division, som blandt andet omfattede forstærkninger, som ankom med dampskib, inklusiv en brigade til låns fra Don Carlos Buell). Til støtte for infanteridivisionerne var der to regimenter kavaleri og 8 batterier artilleri, næsten 25.000 mand, om end kun 15.000 var til rådighed ved slagets begyndelse.\nDen vestlige flotille under kontreadmiral Andrew H. Foote bestod af 4 jernklædte kanonbåde (flagskibet USS St. Louis, USS Carondelet, USS Louisville og USS Pittsburg) og 3 trækanonbåde (USS Conestogal, USS Tyler og USS Lexington. USS Essex og USS Cincinnati var blevet beskadiget ved Fort Henry og var under reparation.\nFloyds sydstatshær på cirka 17.000 mand omfattede 3 divisioner foruden garnisonstropper og tilknyttet kavaleri. De tre divisioner blev kommanderet af Floyd, der blev erstattet af oberst Gabriel C. Wharton, da Floyd overtog kommandoen for hele styrken, samt brigadegeneralerne Bushrod Johnson og Simon B. Buckner. Under slaget blev Johnson, ingeniørofficeren som kortvarigt havde haft kommandoen over fortet i slutningen af januar, i praksis afløst af brigadegeneral Gideon J. Pillow. Han havde tidligere mødt Grant i Slaget ved Belmont. Han havde måttet afgive overkommandoen over fortet, da den rangældre general Floyd ankom. Garnisonstropperne blev ledet af oberst John W. Head og kavaleriet af oberst Nathan Bedford Forrest.\nFort Donelsen var blevet opkaldt efter brigadegeneral Daniel S. Donelson, som havde valgt, hvor det skulle ligge og påbegyndt opførelsen af det i 1861. Det var noget mere frygtindgydende end Fort Henry. Det rejste sig 30 meter over floden, hvilket gav mulighed for, at man kunne skyde ned i angribende skibe, en fordel, som Fort Henry ikke besad. Flodbatterierne omfattede ti 32-punds glatløbede kanoner, en 6,5” riflet og en 10” Columbiade. Der var 5 km løbegrave i en bue rundt om fortet og den lille by Dover. Løbegravene var placeret på en bakkeskråning med tæt abatis foran og understøttet af artilleri. De blev bemandet af Buckner og hans tropper fra Bowling Green på højre side – med flanke til Hickmans Creek og Johnson/Pillow på venstre side ved Cumberlandfloden. Over for dem stod fra venstre mod højre Smith, Lew Wallace og McClernand. McClernands højre flanke, der stod overfor Pillow, havde ikke tilstrækkelig mange mænd til at nå Lick Creek, og var således åben. Gennem midten af sydstatshærens linje løb den sumpede Indian Creek, og dette område blev primært forsvaret af artilleri, som kunne beskyde det fra begge sider.\nIndledende bevægelser og angreb 12.-13. februarRediger\nDen 12. februar afgik hovedparten af unionshæren fra Fort Henry og fortsatte omkring 8 km ad to hovedveje mellem forterne. De blev forsinket undervejs af kavaleri under kommando af Nathan Bedford Forrest. USS Carondelet var den første kanonbåd, som kom op ad floden, og den skød adskillige skud mod fortet for at teste forsvaret, før den trak sig tilbage. Grant ankom den 12. februar og etablerede sit hovedkvarter nær venstre side af linjen ved enken Crisps hus.\nDen 13. februar blev der gennemført adskillige små prøveangreb mod sydstatshærens befæstninger, selv om det var i strid med Grants ordrer om, at man ikke måtte fremprovokere et egentligt slag. Selv om vejret i denne periode gennemgående var vådt, faldt der 8 cm sne om natten mellem den 13. og 14. februar, og vogne og kanoner frøs fast til jorden. På grund af fjendens nærhed og aktive snigskytter kunne man ikke tænde bål, og begge sider havde en dårlig nat, mange fordi de ikke havde tæpper eller overfrakker.\nForstærkninger og flådetræfningRediger\nStillinger om aftenen den 14. februar 1862 Konfødererede Unionen\nKlokken 1 om natten den 14. februar holdt Floyd krigsråd i sit hovedkvarter på Dover Hotel, og der var almindelig enighed om, at Fort Donalson formentlig ikke kunne holdes. General Pillow fik til opgave at lede et udbrudsforsøg. Tropper blev flyttet rundt og gjort klar til angreb. Lige før angrebet skulle gå i gang, blev en af Pillows adjudanter dræbt af en snigskytte. Pillow, som ellers normalt var ret aggressiv i kamp, blev nervøs og bekendtgjorde, at da deres bevægelser var blevet opdaget, måtte angrebet udskydes. Floyd blev rasende over denne ændring, men på det tidspunkt var det for sent af gøre noget.\nOmkring middag kom general Lew Wallaces brigade fra Fort Henry, og Footes Flotille ankom med 6 kanonbåde og ca. 10.000 tropper på 12 transportskibe. Wallace formerede disse nye tropper i en 3. division med to brigader under obersterne John M. Thayer og Charles Cruft og opstillede disse midt i linjen overfor sydstatshærens skyttegrave. Det gav tilstrækkelig mange tropper til at forlænge McClernands højre flanke til Lick Creek.\nSå snart Foote ankom, bad Grant ham indtrængende om at angribe fortets batterier ud mod floden. Selv om han ikke var glad for at gå i gang uden at have rekognosceret situationen, sejlede han ved 15-tiden tæt ind på fortet og åbnede ild, ganske som ved Fort Henry.\nFlodbatteriet ved Fort Donelson\nSydstatshærens artillerister ventede med at åbne ild, til flåden var 400 yards væk. Artilleriet bankede løs på flåden. Foote blev såret – ironisk nok i foden – og styrehuset på hans flagskib USS St. Louis blæst væk, hvorefter skibet flød ned ad floden uden styring. USS Louisville mistede også styringen, mens Pittsburg begyndte at tage vand ind. Skaderne på skibene var voldsomme. Ud af 500 skud affyret fra fortet blev St. Louis ramt 59 gange, Carondelet 54, Louisville 36, og Pittsburg 20 gange. Foote havde taget fejl oven på den lette succes ved Fort Henry.\nHistorikeren Kendall Gott var inde på, at det ville have været mere fornuftigt at blive så langt nede ad floden som muligt og bruge flådekanonernes længere rækkevidde til at sønderskyde fortet. Et alternativ kunne have været at sejle forbi fortet om natten, som det senere skete ved Vicksburg i 1863. Når først man var kommet forbi flodbatterierne, ville Fort Donelson have været umuligt at forsvare.\nVed træfningen blev 8 søfolk dræbt og 44 såret, mens sydstatshæren ikke havde lidt tab. Imidlertid var Fæstningen nu omringet af velbevæbnede unionssoldater på land, og selv om flådens skibe var blevet beskadiget, kontrollerede de fortsat Cumberlandfloden. Grant indså, at succes ved Donelson måtte opnås af landstyrkerne uden støtte fra flåden, og han skrev til Halleck, at han kunne blive tvunget til at gennemføre en belejring.\nUdbrudsforsøget den 15. februarRediger\nSydstatshærens udbrudsforsøg om morgenen den 15. februar 1862.\nUnionens modangreb om eftermiddagen den 15. februar 1862.\nTrods deres uventede succes mod flåden var sydstatsgeneralerne fortsat betænkelige ved deres forbliven i fortet, og holdt endnu et natligt krigsråd, hvor de besluttede igen at forsøge et udbrud.\nVed daggry den 15. februar angreb tropper under ledelse af Pillow et angreb på McClernands division på den fortsat ubeskyttede, højre flanke af Unionens front. Unionsstyrkerne blev ikke fuldstændig overraskede, for de havde ikke kunnet sove i det kolde vejr, men Grant blev overrasket. Han havde ikke regnet med, at andre end han selv ville tage offensive initiativer, og han havde derfor været oppe før daggry og var taget ned ad floden for at besøge Foote på dennes flagskib. Han gav ordre til, at ingen af hans generaler måtte igangsætte operationer og udpegede ikke nogen til at lede hæren i hans fravær.\nDet var sydstatshærens plan, at Pillow skulle skubbe McClernand væk, og Buckner skulle flytte sin division over fra Wynn’ Ferry Road og fungere som bagtrop for resten af hæren, mens den trak sig tilbage fra Fort Donelsen mod øst. Et enkelt regiment fra Buckners division var udset til at blive i skyttegravene og forhindre forfølgelse.\nAngrebet begyndte godt, og efter to timers heftig kamp var Pillows mænd i stand til at skubbe McClernand til side og åbne en flugtrute. \nAngrebet blev en succes, fordi McClernands tropper var dårligt placeret og som følge af angreb i flanken af kavaleri til fods under Forrest.\nObersterne Richard Oglesby og John McArthurs brigader blev ramt hårdest, men gennemførte en velordnet tilbagetrækning for at regruppere og få nye forsyninger. McClernand bad om assistance fra Lew Wallace, men han tøvede med at reagere uden ordrer fra Grant, som stadig var fraværende. McClernands tilbagetrækning havde endnu ikke taget karakter af flugt, men ammunitionen var ved at slippe op. (Den tidligere forsyningsofficer Ulysses S. Grant’s hær havde endnu ikke lært at organisere forsyningslinierne effektivt, og ekstra ammunition var ikke umiddelbart tilgængelig til frontbrigaderne). En ny kurer ankom til Wallaces hovedkvarter med tårer i øjnene: Vor højre flanke er vendt. Hele hæren er i fare. Wallace afgav nu en af sine brigader under oberst Charles Cruft til at hjælpe McClernand. Crufts brigade erstattede Oglesbys og McArthurs i linjen, men da det gik op for dem, at de også var ved at blive omgået, begyndte de også at falde tilbage.\nDet var dog ikke alt, som fungerede lige godt i sydstatshærens angreb. Ved 9.30 tiden, mens de forreste unionsbrigader faldt tilbage, tilskyndede Nathan Bedford Forrest Johnson til at igangsætte et generalangreb på disse desorganiserede tropper, men Johnson var for forsigtig til at godkende et generalangreb og nøjedes med at lade infanteriet fortsætte den langsomme fremrykning.\nTo timer inde i angrebet opdagede general Pillow, at Buckners fløj ikke angreb ved siden af hans. Efter en konfrontation mellem de to generaler gik Buckners tropper frem, og sammen med højre side af Pillows fløj angreb de W.H.L. Wallaces brigade. Denne forsinkelse gav tid til, at Lew Wallace kunne forstærke McClernand, inden hans styrker blev slået på flugt. Sydstatshærens offensiv endte omkring kl. 12.30, da unionsstyrkerne formerede en defensiv linje på en bakkekam hen over Wynn's Ferry Road. Sydstatsstyrkerne angreb tre gange uden resultat og trak sig tilbage til en bakke 1 km tilbage. Ikke desto mindre havde de haft en god morgen. De havde skubbet unionslinjen 2-3 km tilbage og åbnet flugtruten.\nGrant, som åbenbart ikke kunne høre larmen fra slaget, blev omsider gjort opmærksom på den af en adjudant. Han galopperede 11 km over glatte veje, nåede Wallaces hovedkvarter kl. 13, og var forfærdet over at se den forvirring og manglende lederskab, han havde efterladt. McClernand beklagede sig og sagde: Hæren ønsker en leder. Grant svarede: Det lader til det. Mine herrer positionen på højre fløj må generobres. Tro mod sin natur gik Grant ikke i panik over sydstatshærens angreb. Mens han red tilbage fra floden, hørte han lyden af kanoner og sendte besked tilbage til Foote om at igangsætte et bombardement, da han regnede med, at hans tropper var demoraliserede og havde brug for opmuntring. Grant bemærkede, at nogle af sydstatssoldaterne kæmpede med rygsæk på, hvilket antydede, at de forsøgte at undslippe frem for at vinde en sejr. Til en af sine adjudanter sagde han: ”Den som angriber først herefter, vil sejre og fjenden skal skynde sig for at komme før mig. \nSelv om han omkring kl. 13.30 kunne se, at angrebet var en succes og flugtruten var åben, troede Pillow, at han skulle regruppere og tilføre sine tropper nye forsyninger, inden han fortsatte fremad, og til Floyd og Buckners store overraskelse beordrede han sine mænd tilbage i skyttegravene. På det tidspunkt tabte Floyd modet, og i den tro at C. F. Smith’s division fik kraftig forstærkning beordrede han hele styrken tilbage bag Fort Donelsons linjer.\nBrigadegeneral Lew Wallace.\nGrant reagerede hurtigt for at udnytte den åbning, som Floyd havde givet ham, og sagde til Smith: Alt er gået galt på vores højre fløj – du må tage Fort Donelson. Smith svarede, at det ville han gøre. Hans modangreb med to brigader havde hurtigt held med at tage den forreste linje af skyttegrave på højre side, hvor det 30. Tennesseeregiment under oberst John W. Head var blevet efterladt fra Buckners division. Trods gentagne modangreb i de næste to timer kunne sydstatshæren ikke fjerne Smith fra de erobrede stillinger. Unionen stod nu klar til at tage bade Fort Donelson og dets flodbatterier, når lyset vendte tilbage den næste morgen.\nPå Unionens højre fløj formerede Lew Wallace et angreb med tre brigader – en fra hver division. En brigade angreb forrest, og de andre to støttede bagved og i siden. Wallace ventede på, at obersten fra den forreste brigade fik tændt sin cigar, og så gik det løs. Tropperne generobrede alt det tabte terræn. Obersten fik undervejs skudt sin cigar over, men skiftede den roligt ud med en ny. Ved solnedgang var sydstatstropperne drevet tilbage til deres udgangspositioner. Grant begyndte at planlægge, hvordan angrebet skulle fortsættes den næste morgen, men glemte at spærre den flugtrute, som Pillow havde skabt.\nOvergivelse 16. februarRediger\nColonel Nathan Bedfort Forrest.\nNæsten 1.000 soldater var blevet dræbt på begge sider, og der var fortsat ca. 3.000 sårede på slagmarken, hvoraf nogle frøs til døde i snestormen, da mange havde smidt deres tæpper og frakker.\nGeneralerne Floyd og Pillow var nogenlunde tilfredse med dagens forløb og telegraferede til general Johnston i Nashville, at de havde vundet en stor sejr. Buckner derimod hævdede, at de var i en desperat situation, som blev stadig værre, fordi der kom forstærkninger til Unionen. Ved det afsluttende krigsråd på Dover hotel kl. 1.30 den 16. februar udtalte han, at hvis C.F. Smith angreb igen, ville han kun kunne holde stand i 30 minutter, og han regnede med, at det ville koste tab på 75%. Buckners defaitisme slog igennem på mødet. Storstilet flugt ville være umulig, da hovedparten af de til rådighed stående skibe var undervejs med sårede til Nashville og ikke kunne nå tilbage i tide.\nDet gik op for Floyd, at han var på vej til at blive fanget og stillet for en domstol. Han overgav kommandoen til general Pillow. Han frygtede også repressalier fra Unionen, hvis han blev fanget og gav kommandoen videre til general Buckner, som accepterede at blive og overgive hæren. Pillow undslap i en lille båd om natten, mens Floyd forlod fortet næste morgen på en damper med to regimenter infanteri. Nathan Bedford Forrest sagde ophidset, at han ikke var kommet for at overgive sin kommando og undslap med sine 700 mænd i retning Nashville gennem det lave, iskolde vand i Lick Creek.\nOm morgenen den 16. februar sendte Buckner en note til Grant, hvor han bad om en våbenhvile og overgivelsesbetingelser. Buckner regnede med, at Grant ville tilbyde milde betingelser som følge af deres tidligere bekendtskab. I 1854 havde Grant taget sin afsked fra hæren, mens han var i Californien, og hans kollega Buckner havde lånt ham penge, så han kunne komme hjem. Grant viste, at han ikke havde noget til overs for folk, som gjorde oprør mod Unionen. Hans svar blev en af de mest berømte sætninger fra krigen, og gav ham hans øgenavn ”Unconditional Surrender ":\nSir. Deres af dags dato med forslag om våbenhvile og udpegning af kommissærer til at fastlægge kapitulationsbetingelser er netop modtaget. Ingen betingelser andre end betingelsesløs kapitulation kan godtages.\nJeg agter straks at rykke frem mod Deres befæstninger.\nJeg er, Sir, meget respektfuldt deres lydige tjener\nGrant bluffede ikke. Smith var i en god udgangsposition efter at have erobret de ydre fæstningslinier og havde ordre til at angribe med støtte fra de andre divisioner den følgende dag. Grant mente, at hans position nu gav ham mulighed for at springe over den planlagte belejring og storme fortet.\nSelv om Buckner ikke var tilfreds med Grants lidet generøse og uridderlige betingelser, overgav han kort efter mellem 12-15.000 tropper og 48 kanoner. Det var den første af 3 sydstatshære, som overgav sig til Grant i løbet af krigen. Senere fulgte John C. Pembertons hær i Vicksburg og Robert E. Lees hær ved Appomattox.\nBuckner overgav også betydelige mængder af udstyr og forsyninger, som Grants sultne tropper havde god brug for. Over 7.000 fanger blev efterhånden sendt til Camp Douglas i Chicago og andre blev spredt rundt omkring i Nordstaterne. Buckner blev holdt fanget, indtil han blev udvekslet i august for brigadegeneral George A. McCall.\nTabstallene ved Fort Donelson blev så store på grund af de mange, der overgav sig. Unionens tab var på 2.691 (507 dræbte, 1.976 sårede, 208 fangne eller savnede), Sydstaternes tab blev 13.846 (327 dræbte, 1.127 sårede, 12.392 fangne eller savnede).\nDer blev affyret kanonsalutter, og kirkeklokkerne ringede i hele Unionen ved nyheden om sejren. Chicago Tribune skrev, at hele Chicago dansede af glæde. Erobringen af Fort Henry og Donelson var de første væsentlige unionssejre i krigen, og de åbnede to store floder som invasionsruter til det indre af Sydstaterne. Grant blev forfremmet til generalmajor – og kun Halleck havde højere rang end ham i det vestlige USA. Efter at aviser havde rapporteret, at han havde vundet slaget med en cigar i munden, blev han overdænget af cigarer fra alle sider.\nNæsten en tredjedel af Albert Sidney Johnstons styrker var taget til fange. Grant havde fanget flere soldater end alle tidligere amerikanske generaler tilsammen. Dermed mistede Johnson over 12.000 soldater, som kunne have givet ham en afgørende fordel ved det forestående slag ved Shiloh mindre end to måneder senere. Resten af Johnstons styrker stod 320 km fra hinanden i Nashville og Columbus med Grants hær imellem sig og med kontrol over floder og jernbaner. General Buells hær truede Nashville, mens John Pope truede Columbus.\nJohnston evakuerede Nashville den 23. februar og overlod dermed et betydningsfuldt industrielt center til Unionen – og den første hovedstad i Sydstaterne. Columbus blev evakueret den 2. marts, og dermed kom det meste af Tennessee under Unionens kontrol – sammen med hele Kentucky, selv om begge stater blev genstand for periodiske raids fra Syden.\nSlagmarken ved Fort Donelson og den nærliggende militærkirkegård er blevet bevaret af National Park Service.\n^ Gott, pp. 284-85, 288.\nHentet fra "https://da.wikipedia.org/w/index.php?title=Slaget_ved_Fort_Donelson&oldid=9933501"