Srbija dočekala kneza Pavla | Novosti.rs\nSrbija dočekala kneza Pavla\nV. TALOVIĆ - V. MIJATOVIĆ\n04. 10. 2012. u 18:27\nPosmrtni ostaci kneza Pavla Karađorđevića, kneginje Olge i kneževića Nikole doneti u otadžbinu. Kovčezi sa moštima do petka veče biće izloženi u Sabornoj crkvi. U subotu sahrana na Oplencu\nZVONA Saborne crkve u četvrtak tačno u 17.45 oglasila su povratak kneza Pavla u otadžbinu. Kovčezi sa zemnim ostacima kneza, kneginje Olge i kneževića Nikole, prekriveni srpskim zastavama, uz zvuke himne "Bože pravde" uneti su u crkvu, gde je pomen služio patrijarh srpski Irinej.\nPosmrtni ostaci kneževske porodice ekshumirani su 28. septembra u Lozani i do petka veče će biti izloženi u Sabornoj crkvi u Beogradu, da bi u subotu bili sahranjeni u kripti Crkve Svetog Đorđa na Oplencu.\nNekoliko stotina građana ispratilo je donošenje moštiju kneževske porodice. Pomenu su prisustvovali kćerka kneza Pavla Jelisaveta, sin Aleksandar, članovi porodice Karađorđević, među kojima i prestolonaslednik Aleksandar, predsednik Srbije Tomislav Nikolić, premijer Ivica Dačić...\n- Ovo je veliki dan, ne samo za porodicu Karađorđević, već i za zemlju i narod - rekao je patrijarh Irinej. - Veliki je dan i za najviše predstavnike Srbije koja je, ne samo dala saglasnost da se telesni ostaci kneza i njegove porodice unesu u zemlju, već i uzela učešće u časnom činu prenosa moštiju kneza, kneginje i kneževića. Time su pokazali da cene i poštuju značaj porodice Karađorđević i sve što su učinili za ovu zemlju.\n- Ovaj trenutak istorijskim čini pomirenje monarhije i demokratije, savremenog i prošlog. Veličanstvenim povratkom u otadžbinu kneza Pavla, koji će biti sahranjen uz najviše državne počasti, vraćamo se sebi, našim korenima, ali i činimo iskorak ka boljoj budućnosti - rekao je "Novostima" Oliver Antić, savetnik predsednika Srbije Tomislava Nikolića.\nPatrijarh je govorio i o 27. martu 1941. godine, koji je nazvao najtragičnijim danom u životu kneza Pavla, ali i u istoriji Jugoslavije.\n- Želeo je da pođe putem mira, jer je bio svestan moći Jugoslavije i moći drugih svetskih sila. Dobro je sagledao tadašnje prilike i našao najbolji put - govorio je patrijarh Irinej o istorijskoj ulozi kneza Pavla u događajima pred Drugi svetski rat.\nPredsednik Vlade Srbije Ivica Dačić rekao je da je povratak posmrtnih ostataka kneza Pavla, kneginje Olge i kneževića Nikole Karađorđevića veliki za Srbiju i čin opštenacionalnog pomirenja.\n- Ovo je pokazatelj odnosa države prema dinastiji Karađorđević i nije vreme da ukazujemo na to da li su neki postupci bili ispravni - rekao je Dačić.\nPosle opela i patrijarhovog govora, okupljeni građani krenuli su u mimohod kako bi odali počast kneževskoj porodici. Čitavo veče, u tišini, prilazili su kovčezima, klanjali se i celivali krstove.\nKovčezi sa posmrtnim ostacima kneza Pavla, kneginje Olge i kneževića Nikole stigli su u Srbiju, u četvrtak tačno u 14.56. Na graničnom prelazu Batrovci, sačekala ih je i preuzela princeza Jelisaveta Karađorđević, kćerka prognanog srpskog kneza, koja je posle 21 godine borbe uspela da rehabilituje oca i vrati ga u Srbiju, među pretke i narod.\nUNIFORME I NARODNA NOŠNjA\nSANDUK sa telom kneza Pavla u Sabornu crkvu uneli su pripadnici Garde Vojske Srbije u svečanim uniformama. Za njima, kovčege sa telima kneginje Olge i kneževića Nikole nosili su mladići iz nacionalnog ansambla "Kolo", odeveni u srpsku narodnu nošnju.\n- Živela sam za ovaj dan. Moje najmilije vratila sam u otadžbinu - rekla je.\nIskreno je zaplakala kada je profesor dr Oliver Antić, u ime predsednika Srbije Tomislava Nikolića, knežev kovčeg prekrio državnom zastavom.\n"Novostima" koje su jedine imale privilegiju da prisustvuju činu primopredaje kovčega, u ovom dirljivom trenutku, princeza Jelisaveta je rekla:\n- Danas je moje srce srećno, a suze su skromna nagrada pobedi i pravdi. Sedam decenija živim u senci neistina i laži. I patim! Ali, vredela je moja borba. Tek sada, dok dodirujem kovčege na kojima su urezana njihova imena, i na njih stavljam vence od lovora, znam da je moj život zapravo bio misija da ih vratim u domovinu!\nUz princezu Jelisavetu sve vreme je i njena ćerka Katarina Oksenberg.\n- Ovo je istovremeno najlepši i najtužniji momenat u životu moje majke - kaže za "Novosti" Katarina Oksenberg. - Znam kolika je bila njena želja da mog dedu kneza Pavla, baku Olgu i ujaka Nikolu, za kojim je posebno patila jer je bio veoma mlad kada je otišao, sahrani na Oplencu. Ponosna sam na majku. Kao i moj brat Nikolas, koji u subotu iz Londona dolazi da prisustvuje ovom veličanstvenom događaju.\nSAHRANA će, prema najavi Organizacionog odbora za prenos posmrtnih ostataka članova porodice Karađorđević, biti organizovana uz najveće državne počasti u subotu, 6. oktobra, tačno u podne. Posle opela u Sabornoj crkvi, uslediće dvadesetčetvoročasovno odavanje pošte, liturgija u petak u devet sati i svečani ispraćaj u Oplenac u 17 časova.\nPrinceza Jelisaveta potpisala je u četvrtak na graničnom prelazu dokumenta o preuzimanju kovčega. Posle tog formalnog čina, država je preuzela dalju brigu o organizaciji i protokolu prenosa do Saborne crkve u Beogradu, a potom i do Crkve Svetog Đorđa na Oplencu, gde će u subotu, 6. oktobra, biti sahrana.\nIz Lozane, u kojoj su u petak, 28. septembra, ekshumirani, kovčege sa posmrtnim ostacima kneza Pavla, kneginje Olge i kneževića Nikole, u Srbiju je dovezao Flavio Poleti, visoki predstavnik Administracije grada Lozane. I on je "Novostima" preneo deo svog uzbuđenja:\n- Ovo je bila moja lična odluka. Ushićen sam što ću prisustvovati liturgiji, a potom i sahrani na Oplencu. Činilo mi se da o Srbiji znam mnogo, ali sam tek prelaskom granice, gledajući suzne oči ljudi koji su doputovali da ga sačekaju, shvatio da Srbe tek treba da upoznajem. Vi ste istinski divan narod i zato mi je žao patnje kroz koju vas je istorija iskušavala.\nNa samoj granici jedinica MUP-a Srbije prenela je kovčege u tri specijalna vozila koja su na putu do Beograda i Saborne crkve imala jaku policijsku pratnju.\n( 67 ) ( 172 )\nNije "otisao u izgnanstvo" nego pobjegao i ostavio narod na milost i nemilost. Zasto se nije vratio da se bori?\n( 128 ) ( 30 )\n@zagrebcanka - Da biste komentarisali ovakvu temu neophodno je da poznajete istoriju mnogo bolje...Danas se vide posledice te pogubne 1941!!! Kako za vas iz zagreba tako i za nas iz Srbije !!!\n( 149 ) ( 30 )\n@zagrebcanka - @zagrebcanka, Verovatno si to procitala u komunistickoj istoriji.Ne zameram ti, i ja sam odrastao u komunizmu, ali me interesovalosta pise i u drugoj istoriji Srba. Dosao sam do zakljucka da su komunistipisali istoriju onako kako su im komesari naredili. Sve lazi i propaganda. Srbskoj Kraljevskoj porodici je mesto u Srbiji. Bog da im dusu prosti.\n@zagrebcanka - A kako se zvala vasa dinastija zagrebcanko? Samo nemoj nabrajti svabsku i austrougarsku to se ne broji....\n@zagrebcanka - Zato sto je dva puta uhapsen. Prvi put odmah po izbijanju puca, drugi od strane Britanaca. Bio je zatvoren u Keniji, draga moja. Od da je hteo da se bori protiv prejake Nemacke, ne bi trazio kakav takav modus vivendi za narode Kraljevine. A ti vidi, sta se desilo kad smo odbili ono sto je on, teskom mukom, izborio. Nije on leteo Adolfu u narucje, vec je morao. Ako se raspitas, videces da je dve pune godine odugovlacio sa Patkom, nadajuci se u Britance. Toliko.\n@zagrebcanka - Zato sto je predat od jugoslovenskih vlasti na cijem celu je bio gen.Simovic i major Mirkovic ti isti koji su posle presli na stranu komunista i bili na sudjenju Draze Mihailovica protiv istog pomenutog...a knez je bio interninran i cuvan pod opsadom ili ti u kucnom pritvoru od strane Engleza u Keniji....PRVO NESTO NAUCI I PROCITAJ PA KOMENTARISI I PRICAJ !!!!\n@zagrebcanka - Zagrebcanko , bilo bi prikladnije da komentarisete nesto o Stepincu , a o srpskoj historiji i velikanima prepustite onima koji znaju mnogo vise.\n@zagrebcanka - jer ste vi Hrvati od nastanka Jugoslavije 918,Zagovarali NDH?\n@zagrebcanka - Pa i Pavelic je 1945 pobjegao nije ostjao da sje bori.\n@zagrebcanka - Nisu ga Englezi uhapsili zbog vrucih kolaca, nego zato sto je bio pronemacki covek koji je najvise odgovoran zbog priblizavanja Kraljevine Jugoslavije prvo Italiji, a zatim i Nemackoj. Jugoslavija je do puca 27. marta bila profasisticka zemlja. Kad vec delis savete o citanju i ucenju, ne bi bilo lose da, za pocetak, procitas kakve je zakone o Jevrejima Jugoslavija donela u tom periodu. Npr Jevrejima je bilo ograniceno skolovanje i zabranjena trgovina zivotnim namernicama.\n@zagrebcanka - Reci, genije, kakve to veze ima Knezom Pavlom ako su ga pucisti (odnosno Engleski spijuni) uhapsili i proterali iz zemlje vec 27. Marta? I reci, genije, da li je posle milion Srpskih zrtava u ratu i 60 godina fasistickog komunizma sve to bilo vredno? Radis za Engleze, zar ne? Pazi, mnogo malo placaju jer smatraju da mnogo malo vredimo!\n@zagrebcanka - Koliko ja znam na vlasti je bila koalicija Cvetkovic - Macek a knez Pavle je bio u namesnistvu a politiku zemlje vodi Vlada a ne namesnik ili kralj! U namesnistvu je bilo vise ljudi i knez Pavle je bio samo jedan od njih! Za mnoge zakone postoje razlozi a zakoni ne govore o fasistickoj naravi vodjstva drzave, vec zelja da se sacuva drzava od lihvara i onih koji nisu bili za takvu drzavu. Tu mislim na sve neprijatelje Kraljevine Jugoslavije u kojoj je vladala demokratija, za razliku od SFRJ.\n@zagrebcanka - Toliko znas koliko si citao!!!???Vidi se iz prilozenog lupetanja tvog!\nTreba Hrvatiam poslati ponudu da i oni sahrane svoje velikane u svojoj zemlji.Tito nista lepog nije uradio za Srbiju da ga cuva u svojoj peretonici...\nZasto su napustili Srbiju i nisu ostali da organizuju otpor okupatoru? Otisli su sa zlatom i cekali da drugi oslobode zemlju pa da se lepo vrate i ponovo budu na vlasti.Princeza Jelisaveta je tada imala 4 godine kad su napustili zemlju i to u tajnosti da narod nebi znao da su ga napustili,jedino je ostao u Beogradu Djordje Karadjordjevic od cele porodice.\n@Simke - Zlato sa kojim su otisli dali su Cercilu upravo zbog borbe protiv okupatora. Cercil je to zlato uzeo da bi cetnicima isporucivao neznatnu "pomoc", a onda 1943. promijenio politiku da trosenje tog zlata ne bi morao da opravdava i da ga vraca.\n( 43 ) ( 127 )\nsramota za srbiju!covek koji je potpisao trojni pakt sa fasistima,koji je ostavio narod na milost i nemilost fasistima.da smo ostali sa fasistima,bili bi sila gubitnica u ratu,takodje je opljackao narodno blago,zlato,i poneo sa sobom,da bi ga navodno sakrio od novaca,a sve koristio za dzeparac za sebe i svoju porodicu,jer nikada nisu nista radili u zivotu.zar takav covek da se sahrani u srbiju,i to pored svojih predaka,karadjordja,kralja petra koji su oslobodili zemlju od turaka i austrije.bruka\n( 70 ) ( 22 )\n@monsider - Knez Pavle nije ni bio prisutan na potpisivanju Trojnog pakta.\n@monsider - A ovako smo pobedili. 2 miliona izgubljenih u drugom ratu i ustrojstvo sistema koji nas je jos vise razjedinio. Pokoj dusi Karadjordjevicima i večni mir na Oplencu. Sa vama cemo biti jaci. Srbija se polako budi.\n@monsider - Manje su nas fasisti ubijali nego ovi koji su te zadojili istorijom,Broz i njegovi sinovi!!!!Oni su iskljucivo ubijali i progonili cestite i postene Srbe!!!!Evo i unuci njihovi nas ubijaju samo na dr. nacin!!!Od kada smo skrenuli sa puta i uzeli crveno ZLO sve nam lepo ide!!!Na dnu si SRBENDO!!!!Poslednji u Evropi!!!\nNeka i oni nadju svoj mir,ovo je ipak njihova zemlja,i njihov narod!\nDobrodosao kuci kneze! Draga kneginjo Jelisaveta svim srcem sam uz vas,samo mi je zao sto su na ovu vasu moralnu pobedu pozvani ova dvojica...\nHvala Bogu da je dosao!!!A ko taj?\n@Mile - Ala si duhovit...\nSrbijo, zemljo cuda nevidjenih! Vidi kralja i predsednika sa premijerom koji nosi komunisticko nasledje, tek toliko da ih "pomiri"!Ipak, hajde da se mirimo u svemu i neka ovo bude nakon pomirenja cetnika i partizana, druga faza. Ipak, cisto radi znanja, kljucno ce biti pomirenje izmedju Srba i onih koji to jesu a nisu kao i onh koji to nisu a jesu i svih onih koji znaju samo za jednu religiju-novac. Dobro bi bilo da se svi vratimo i svi upraznjavamo svoju religiju u svojoj zemlji!\nSlažem se sa povratkom posmrtnih ostataka članova porodice Karađorđević. Dodajem: Knez Pavle je bio inicijator pristupanja Jugoslavije III Rajhu. Nije uspeo u tome, reč ima istorija.\n@Branko - Veze nemas!!!!Da smo sledili Karadjordjevice i da smo se drzali krune koju smo nosili od kada postojimo,ne bi docekali ovo sto imamo danas.......Poslednja smo zemlja u Evropi po svemu.........Od standarda pa na dalje.....Tu su nas doveli ovi ciji sinovi i danas drmaju a ciju istoriju si ucio.......Dovidjenja!!!!!!!!!\n@Branko - Knez Pavle je bio inicijator potpisivanja ugovora o nenapadanju sa III Rajhom. Da britanski olos nije organizovao drzavni udar, narodi Jugoslavije bi o II svetskom ratu citali samo u novinama i slusali na radiju, na isti nacin kako su to radili ljudi u Svajcarskoj i Svedskoj. Umesto toga, 1.700.000 ljudi je poginulo za vreme rata + 300.000 je brutalno likvidirano nakon rata, mnogi su ostali bez domova i celokupne imovine, zemljom su 60 godina na smenu vladali fasisti i komunisti, ...\n@Branko - Ja bih voleo da mogu da verujem isto kao i ti ali na zalost istina je drugacija i nisi u pravu.Kad procitas nesto od Milosa Milojevica koji je ziveo u 19 veku ,te onda procitas vatikanske ubice od Alberta Romera Rivere,bivsek Jezuite pri Rimo-Katolickoj crkvi.hocu da kazem da se vec 2 veka Srbija i Srpski narod cepa i prekrsta.Ne zna se koji narodi vise zele Srpsku istoriju,Germani,Franci ili Jevreji,odakle inace dolaze svi istorijski falsifikati o Srbima a srbi su kolevka zapadne civilizacije.\nOvo nije zandarmerija, nego vojska, pripadnici gardijske brigade, ne sirite lazne informacije :))))))))\nNeka je večna slava i hvala svim Karađorđevićima.Prokomunistički nastrojenim drugaricama i drugovima ću reći da ih gleda Onaj što sve vidi,sve čuje i sve zna i dakako pamti.Doći ćete i vi jednoga dana pred Njega,pazite šta radite,život je vrlo kratak.Amin!\nSto se mora reci: Knez Pavle je potpisao trojni Pakt alo kako: to je da Njemacki Vojnici mogu proci preko Srbije u blindiranim vagonima. Znaci ne da ucestvujemo i tako to. Uostalom sve su zemlje Balkana potpisale Trojni Pakt. Mislim da je kao Vrhunski intelektualac Samo HTIO MIR i ne razarane. Ja iz Vrne Gore potpuno pozdravljam I neka im napokon BOG da Vjecni mir na mjestu gdje i zasluzuju biti.\nKnez Pavle je pobegao,pa sad vi recite da nije istina.Izdajnik srpskog naroda.........\n@ACO - Knez Pavle nije pobegao. Poznato je da suga Britanci organizatori 27 marta držali (da ne kažem zatvorili) i deportovali u Afriku što dalje od Jugoslavije i njihovih planova kao što su kasnije i maloletnog kralja Petra držali u Londonu i izdavali naredbe u njegovo ime tipa one kada je morao da prizna Tita.\nSandik kneza Pavla nisu uneli pripadnici zandarmerije. To su ucinili pripadnici garde Vojske Srbije.\nDosta Srbi, da li ce te se ikad opametiti, vidim necete jer su pojedini komentari neprimjereni datom trenutku. Pokusajmo da iz istorije i patnje svog naroda izvucemo pouke i da se medjusobno volimo i postujemo. Svaki nas vladalac je ucinio ono za sta je mislio da je najbolje za njegov narod, tako i Knez Pavle. Neka pociva u miru sa svojim predcima. Divim se princezi Jelisaveti na istrajnosti, nije sama mi smo uz nju, narod, Srbi bezobzira bili ovi ili oni.\nJel to onaj knez koji je potpiso trojni pakt i u njemu da Srbija dobija izlaz na more u Grckoj i grad Solun? A kad volimo tuđe.\nS jedne strane mi je drago a sa drge strane sam jako besan a ne tuzan sto prihvatismo podturenu istoriju i o njoj samo trabunjamo sa pojedinim SANU,Masonima,koji samo sprovode,Porfirogenita2 i nikoga vise kao pravog.Istina je drugacija,Nemanjici kad su dosli na presto Srbije,Nemanja je bio tek 53 Car Srpski a ovde nam se podturila teza o nekoj prvoj Srpskoj drzavi a Srbi su je imali prvi u Evropi jer su tu Evropu sami stvorili.Citati malo zabranjene,VIncansku kulturu,L.Vir.....\n( 17 ) ( 40 )\nŠta bi bi bilo kad bi bilo. Da smo potpisali pakt i sproveli ga ne bi ratovali 4 godine protiv fasista, al bi nas saveznici posle unistili, ovako smo ratovali i ginuli i bili na strani saveznika u momentu pobede. Šta bi nam donelo manje gubitaka tesko je proceniti. Ako kralj napusti bojno polje i narod, onda ne treba ni kasnije tom narodu, jer je nesposoban da vlada .\n@veki - Svaka cast, asolutno tacno.\n@veki - Lupate gluposti! u sve sto se desavalo oko 27. marta umesani su Engleska obavestajna sluzba kojoj je bio potreban front da bi skinula pritisak sa ostrva nakon poraza kod Kalea (Britanci su skakali bukvalno u more da bi se spasli). U to vreme gotovo cela Evropa je bila porobljena! Knez Pavle i vlada su uradili jedino logicno. Hitlera teritorija ex Kraljevine Jugoslavije nije zanimala, njemu je bio potreban prolaz na Bliski Istok preko Grcke. Samo je to trazio od nas!\n@veki - Ja bih rekao da on nije napustio narod. Mislim da je Aleksandar Karadjordjevic isao u prvom svjetskom ratu sa vojskom i da je bio u prvim redovima to je dokaz da je pokazao koliki je patriota a sto nije ostao u Srbiji to je druga prica sad za vreme drugog svetskog rata...\n@veki - Kad bi bilo ponovo ono sto je bilo, ruku na srce, kakvi su nam ovi saveznici na cijoj smo strani bili?Hitler nas bombardovao 41, a Englezi 44.Nisu bombardovali Zagreb nego Beograd.Ponovo su nas bombardovali 99. Da smo mi poslusali kneza Pavla, koji je bio najbolji poznavalac i Nemacke i Sveta, mi ovo ne bi dozivljavali sto smo doziveli do sada od 41.Borili smo se proyiv Hitlera, ne za nas, nego za Engleze i druge, i kostalo nas isuvise mnogo. Knez Pavle je bio genije u politici, ne poslusasmo ga\n@veki - sta su ljudi mislili 41 godine? zar nismo imali neke ambasadore u nemackoj? zar se kristalna noc tamo vec nije desila? zar niko nike citao nemacke novine da bi saznao sta nacisti misle o jevrejima i slovenima? nije bilo dovoljno mesta u ausvicu za njih i nas pa su odabrali da prvenstveno ubijaju jevreje. u retrospektivi, meni je drago sto nismo potpisali pakt i sto se narod pobunio! svaka cast, moji baba i deda su ucestvovali 27 marta i ja sam im vecno zahvalna! ne osecam sramotu za wwii!\nProgon Kneza Pavla, uz prethodno ubistvo Kralja Aleksandra I i Patrijarha Srpskog Varnave, bili su neophodni preduslovi za uspeh genocida nad Srpskim narodom, od 1941. do 2000. Kasno shvatamo zaveru, ali ipak ne prekasno.\nZa moj pojam jedini srpski političar koji je shvatio na kojim osnovana može prosperirati Jugoslavija i živjeti u miru. Omogućio je stvaranje Banovine Hrvatske s čim su Hrvati bili zadovoljni. Ne bi bilo razaranja, Jasenovca i svih grozota svjetskog rata. Pokoj mu duši.\n"Srbija dočekala kneza Pavla".......ja ga nisam dočekao, jer živim u Vojvodini.\n@vojvođanin - @ "vojvođanin" Mi,Sremci,Banćani i Bačvani imamo nešto starije i potpunijepamćenje od vas "vo jvođana",jer smo rođeni,kako ko,u glavnom i pre 45.gdok je vaš datum rođenja(u koliko ste "naš") jedinstven jer ste svi rođe-ni u Jajcu a tu i kršteni.Tako pamtimo ko je Kralj oslobodioc čiji je veliki predak,Vožd Karđorđe, kohezioni stožer srpskog naroda.Njegovi po-tomci,pa i Nj.velič. knez Pavle zlužuju sav dužni pijetet od strane svih raci-onalnih Srba.\n@vojvođanin - Koliko znam, Vojvodina je deo Srbijei biće tako dokle god u njoj počivaju momci iz Srbije i Beograda koji su bili na Sremskom frontu. Kome se ne dopada ova činjenica,može da predloži Vladi Srbije da plate gospoda "vojvođani" odštetu porodicama poginulih za njihovu slobodu, pa nek onda slobodno išetaju iz Srbije!\nJa baš nešto nevolim vojvođane zbog svoje nadmenosti i nevaspitanja\nMudar je to covjek bio, ali bio je vrlo usamljen jer mudrosti medju Srbima inace nema.\nGospode, kakav cirkus!\n@Postamtrac - Zalim te, zaista. Zivis u neznanju.\nPre nego sto je Vlada Kraljevine Jugoslavije potpisala pakt sa nemcima Knez Pavle je isao u London i trazio pomoc francuza da li mogu oni da nam pomognu ako nas nemci napadnu.Posto je dobio odgovore da oni nisu u mogucnosti da nam pomognu isti taj Knez da bi spasao narod i zemlju od razaranja dao je saglasnost da se potpise ali pre toga je od hitlera uspeo da izvuce maksimum koji hitler nije dao ni jednoj zemlji,znaci samo je trazio prolaz kroz nasu teritoriju bez sabotaza.To je bio tad maksimu\n@Igor Mitic - horor! hvala bogu da taj sramni sporazum nije uspeo i da danas sa ponosom mogu da kazem da se moja zemlja borila protiv nacista u drugom svetskom ratu! u protivnom bi osecala stid da je moja zemja ucestvovala u istrebljenju miliona ljudi. koliko naivan mora covek da bude a da ne shvati da nam se crno pise bez obzira na pakt??? zar niko nije procitao mein kampf na srpskom dvoru? kao sto jedan istoricar rece: ne treba biti krvnik ali ni zrtva! meni je drago sto nismo bili krvnici!


ОВО ЈЕ НАЈВЕЋА ДРЖАВНА ТАЈНА: Ево како су Срби напали НАТО базе и уништили их током бомбардовања! (ВИДЕО)\nOd svih vesti, najviše me oduševljava kada se Lazanski picoustom zavlači u pizdu. Samo nije mi jasno šta tu Drecun traži?\nJel to jos jedna Srpaska "pobjeda" hahahahahah Da uništili Amere jaooooooo laž laž i samo laž je u Srbina istina.\nBaja idi jebi koze i lizi jaja gazdi Zoranu.\nIZDAJNIK VUCIC says:\nALEKSANDAR VUCIC - IZDAJNIK - POTPISO JE SA NATO - PAKTOM - OKUPACIJU SRBIJE - POGLEDAJTE OVAJ VIDEO: https://www.facebook.com/1519921778312750/videos/1523436367961291/\nUDRUZENJE VETERANA says:\nVeterani Zavetnicima: Od skupa u Nišu sa srpskim neprijateljima, nemate više našu podršku Udruženje srpskih veterana i dobrovoljaca uputilo je oštar protest povodom objave Zavetnika da će imati njihovu podršku koju su oni ukinuli odmah posle skupa u Nišu koji je organizovan sa, kako kažu „sa dokazanim neprijateljem Srbskog roda i naroda“. Veterani Zavetnicima: Od skupa u Nišu sa srpskim neprijateljima, nemate više našu podršku Slavko Nikić, predsednik Udruženja Naime, ispred Udruženja „Zavetnici“ sinoć je na društvenoj mreži Fejsbuk objavljeno saopštenje da će njihovoj listi podršku pružiti i Udruženje srbskih veterana i dobrovoljaca što oni kategorički odbijajua zbog organizovanja Anti – NATO skupa u Nišu sa „dokazanim neprijateljima srpskog roda i naroda“ na šta su ih, navode, argumentovano upozoravali. Skup u Nišu organizovan je ranije da bi tokom priprema svu medijsku pažnju preuzeo na sebe general policije i nekadašnji komandant Žandarmerije, Bratislav Dikić i tako promovisao svoj pokret sa čime su se Zavetnici složili a što im zamera više rodoljubivih Udruženja i građana. Saopštenje u celosti: Poštovani Zavetnici, Dana 08.03.2016 godine, na društvenoj mreži ( Facebook ) u 22.56, izvesni Zlatko Dmitrović, je obavestio prijatelje da je formirana grupa građana za predstojeće izbore pod nazivom : Za slobodnu Srbiju – Zavetnici- Milica Đurđević. Listu su podržali Srpski Preporod prof Slobodan Komazec, Ekonomski pokret Branko Dragaš, a podršku će dati pukovnik Stevan Đurović sa svojim udruženjem. U ime pukovnika Đurovića predsednika Skupštine udruženja Veterana i dobrovoljaca, ovim putem upućujemo oštar protest zbog prevare i širenja lažnih poruka glasačima, na koji način ih dovodite u zabludu, radi sakupljanja političkih poena. Mi smo se kao Udruženje odazvali na poziv da učestvujemo u Beogradu na Anti Nato protestu, gde je govorio predsednik udruženja Slavko Nikić. Kada ste sa dokazanim neprijateljem Srbskog roda i naroda organizovali skup u Nišu, tada nas niste zvali, jer ste smatrali da možete sa novim “ prijateljima „, da učinite nešto više. I pored našeg upozorenja da to ne radite, sa svim argumentima, niste nas poslušali, a sada bez našeg znanja objavljujete da imate našu podršku. Ovim činom dokazujete da Vaše namere nisu čiste, niti poštene, odmah u startu ste krenuli sa prevarama, a od nas nemate niti ćete imati podršku. Čak šta više, o svemu ovome ćemo preko medija, štampe, saopštenja i konferencija, obavestiti javnost i birače da ste Vi prevaranti, koji ne biraju sredstva da dobiju političke poene kod napaćenog Srbskog naroda. Pa ako ste sada takvi, šta da očekujemo, ako ne daj Bože dođete na vlast.Očekujte burnu reakciju, jer udruženje veterana i dobrovoljaca ima jedinstveni cilj, i način borbe protiv neprijatelja Srbije. Predsednik udruženja Slavko Nikić\nIz prve ruke sam upoznat sa ova dva zadatka ali i sa Avianom. Secate se kada je Solana izjavio da baza Aviano nece funkcionisati neko vreme zbog sabotaze. E to je zbog naseg Miga 29 koji je uspeo da se neopazeno privuce bazi i napadne je. Kako imam druga koji zivi u okolini baze on je svedok ostecenja na kontrolnom tornju koji se video spolja preko zidina!\nInformacija tacna, evo detalja, NATO gubici su sledeci: Borbenih aviona, lovaca bombardera, taktickih i strateskih bombardera I drugih pogodjeno je 171, a oboreno 67 racunajuci samo one koji su pali Na teritoriju Jugo, plus otpriliki isti boroj koji su se survali na Teritorije okolnih drzava.Od tog broja: F 4, oboreno 4 kom, F 15 oboreno 2, F 16 oboreno 7, F A 18 oboreno 12, F 117 A stelt oboreno 3 Miraz 2000 oboreno 2, A 10 oboreno 6, B 52 oboreno 1, B 2 A oboreno 1 Kao i 29 aviona bez blizih identif tipa 11 borbrnih i transportnih helikoptera, od kojih 4 Apaca, 30 bespilitnih izvidj letilica, 238 krstarecih raketa Tomahavk, Ovo su podaci srpskog obavestajca Dragana Filipovica koji Su objavljeni u naslovu knjige "Anatomija globalistickog Smrada", potvrdjenih od strane vojnih struktura Srbije, Rusije I delimicno Sad. Sve gubitke NATO je iz propagandnih razloga sveo na minimum. Za vreme trajanja ratnih dejstava Amerikanci su drzali crvenu Vrucu telefonsku liniju s Geberalstabom vojske izmedju ostalog I zbog cenkanja po pitanju ratnih saopstenja.Naime za svaki Americki oboreni avion ili zarobljenog pilota, jugo strani je nudjena Nagodba da ce neka od planiranih objekata raketiranja (most, fabrika, Zeleznicka infrastruktura) biti postedjen ukoliko se sacuva diskrecija NATO gubicima. Malo je takodje poznato (iz sramotno porazavajucig razloga) da je izvestan Broj americkih vojnika stradao u dobro pripremljenim i takticki izvedenim Opracijama prilikom spasavanja oborenih pilota.Zapravo, pre nego sto Bi stigle spasilacke helikopterske formacije, nase snage bi ga detektovale, Bile sakrivene, a kada su se spasilacke ekipe pojavile, otvarana je vatra. Stadao je prilican broj NATO vojnija, sto je kao odmazda rezultiralo stradanjima Na mostovima, vozovima, kasetnim bombama u Nisu. Koliko je sve ovo tacno, potvrdjuje i Vesli Klark, koji kaze: Efikasnost Jugo obavestajne sluzbe bila je besprekorna pa je nas efekat iznenadjenja Po pravilu bio anuliran rano i cesto.\nAko je ovo tačno, a izgleda da jeste, onda je potpuno jasno zašto je zapadnjacima toliko neprijatno kad se pomene bombardovanje Jugoslavije, zašto se uzvrpolje i obaraju pogled. Ja sam mislio da je to zbog toga što je ta operacija bila protivna medjunarodnom pravu, bez odobrenja UN i bez razloga i povoda. Očigledno sam imao previsoko mišljenje o njima kad sam poverovao da imaju nešto što bar liči na moral. Po svoj prilici, bombardovanje Jugoslavije će ih koštati imperije, ne zato što smo mi to nameravali, mi smo se samo branili, nego zato što su bili toliko osioni da poveruju da su nedodirljivi, pa su svoju moćnu vojnu mašineriju olupali o jednu minijaturnu, siromašnu zemlju koju oni preziru iz dna duše.\nPozuri polako,nisu ti tacni podaci:)))Inace to u Tuzli je netacno,a za apace je tacno,samo nisu bili stacionirani u Tirani:))\nGde su bili da su bili ti gubitci su bili. Pitanje za milion dolara ,sto ne napadose kopneno teritoriju KiM i Srbiju,kada bejahu tako jaki? Kurve natovske.\nPa nije NATO uništito srpsku vojsku posle oupacije zato što nas se boje danas, nego zato što se boje da ne obnovimo našu vojsku. Zato našom vojskom danas komanduju razni grobari, keramičari,Vučići i ostali klošari. (Neki sajtovi slični intermagazinu su ovih dana napadnuti po celom svetu. Blokira se slanje komentara srpskim komentatorima. Ja imam malih problema i sa intermagazin portalom i moram ponekad da izvodim prave egzibicije da pošaljem komentar, ali to je bezazleno. Za sada. Virus koji se ugrađuje na napadnute portale zove se Cloudflare. Relativno je nov a kompanija koja ga "službeno" ugrađuje je skoro oformljena i vrlo stručno uvežbana. Ako potražite informacije o Claudflare, odmah se javljaju i Claudflare stručnjaci i podmeću informacije koje ništa ne znače. Verovatno CIA majstorija. Taj virus se ugradi na stranicu portala i dolazi zajedno sa njom, dakle ne ugrađuje se na kompjutere komentattora. Tek koliko da upozorim intermagazin)\nSmatram licni stav da je milosevic totalno u svemu promasio od krajine pa do srbije prvo trebao se privremeno nakloniti amerikancima lukavo kasnije rusima 1999 godine takoder sto se tice kosova opet njegova greska kako je moguce da uz 120 000 vojnika i policajca isto toliko , siptari se mogu naoruzati s 20 000 automatskih pusaka pa nije to toliko bilo nevidljivo oruzje i vecinom ih je naoruzala srpska banda iz beograda za novac i m prodavana oruzje greska srpskih obavestajnih sluzbi vojske i policije. Da se sprecilo velikim obavestajnim radom vojne i policijske sluzbe cak i civilne dotok oruzja makar i jedne automatske puske nikad siptari ne bih mogli poceti rat terorizmom i sve ostalo sto je islo nato bombardiranje itd.\n@Atlajski som; Naslov knjige "Bez skrovista",inace novinara i publiciste "Gardijana" prateci avanturu Edvarda Snoudena,sugerise da companija Majkrosoft svaku racunarsku jedinicu iz fabrikckih hala odvozi u posebno opremljene prostorije gde se dodatno ugradjuje u svaku jedinicu transmiter, pa se tek nakod ugradnje salju u distribuciju na trzistu.\n@Marko; uz sve uvazavanje licnog stava i saznanja o modelu naoruzavanja siptara, jedna stvar je neosporna.Najvezi broj siptarskog naoruzanja doslo je iz magacina sirom Albanije posle opste pobune albanskog stanovnistva protiv Salija Berise,predsednika i njegove umesanosti u rad hipotekarne banke (slicno kao Dafina),zatim veliki broj je stigao iz Amerike preko Albanije (snimljen film o rganizatorima i donatorima), a jedan neznatni deo dosao je preko kriminalnih struktura iz Srbije.Ipak se kod stavova treba sluziti izvorima iz razlicitih pravaca, a nikako iz informacija senzacionistickog karaktera pisanih medija.\nJedan nas general, koji je bio na pregovorima u Bitalju, mi je pricao, da oko 100.000 albanaca je stradalo, pokusavajuci da predje na Kosovo, sto od minskih polja, sto od nase artiljerije. Sami se nisu usudjivali. Na pregovorima su predlagali da nasih 75.000 vojnika sukcesivno napustaju KiM. Kad su im nasi rekli da imamo 150.000 vojnika, pali su na teme, jer su njihovi obavestajci im dali duplo manji broj. To vam je cionisticka amerika. Od 100 vojnika, 90 su narkomani. zato su morali na ovaj demonski nacin da nam preuzmu zemlju i vojsku i policiju, jer nisu smeli da vode suvozemni rat protiv nas.\nTo je ziva istina ima toga jos ali ne smem da pisem !!!\nNismo napali nijednu nato bazu.To je cista laz!Da jesmo bili bi obrisani sa lica zemlje.To da je svima jasno.Oborili smo f-117,i f-18fa.To je sve.I to je veliki uspeh tada.Ipak 98 bombardeski puk je naneo velike gubitke Ovk sto je potpuno tacno.Nato je bio sokiran.Leteli su strasno nisko.Imate na ju-tjubu pa citajte.98 puk tigrovi!!!\nMnogo Natovih avijona je sruseno imam diplomski od jednog momka koji ga je pravijo na temelju Natovih obavestajnih virova a i koliko je naših u za svaku letelicu mesto pada i tt podatke. Treba da nadjem Evo ga nema da nema izvesca po danima koliko kako koji Evo primer 17:00 03.26.99 USAF F-16 fighter was list in air-to-air combat 7km south of Panchevo . Serbs Said the aircraft was downed by Mig 29. Four more F-16s was were list confirmed that four USAF F-16s were shot down by Sam-s and AAAs i tako dalje po danima😂 moracu da saberem\nLazaski ne postoji,on se preselio u mit.Steta dobar novinar,prodao je dusu davolu AV,zinila guza na pare,fuj,i glas tog coveka nije za slusati,jer mu je losa frekvemcija.\nSve je to apsolutno tacno !!!\nNeznam sta je bilo na terenu ali sa sigurnocu znam da su amerikanci izgubili veci broj helihoptera apaci jer su oni na vestima objavili da je bilo planiran napad helihopterima koji se nalaze u albaniji medjutim sutradan su obavestili da je to otkazano zbog opasnosti terena suvise uzan klanac konjim su trebali da lete i da su otkrili da imaju i tehnikih problema sa apacima posle toga su samo javili da su se povukli od tamo sa 12 helihoptera cak su se reporteri pitali sta je sa ostalim apacima jer su oni javili da su tamo bili 32 helikoptera. Ove sam vesti gleda licno jer sam tada bio tamo.\nPiši brate, slobodno piši. Prikupljaj materijale i po malo objavljuj. I ja to radim. Koliko možeš, provjeri podatak iz više izvora pa, ako se poklapaju-objavljuj. Pozzz\nNAJVECU BUDALASTINU KOJU JE NAPRAVIO TADASNJI VOJNI VRH SRJ I MILOSEVIC ZA TO JE MORAO ZNATI JE SLANJE AVIJATICARA U SMRT KOJE BUDALE I KOJA BUDALA. SLATI NA 700 AVIONA NAROUZANI DALEKOMETNIM RAKETAMA VAZDUH -VAZDUH DOMETA 160 KM 6 AVIONA MIG 29 MOGU SAMO KRETENI NI U JEDNOJ VARIJANTI 6 ILI 1O AVIONA NE MOZE PREZIVETI NAPAD 100 PUTA VISE AVIONA 700 AVIONA NASPRAM 10 TIM VISE STO I OVIH 10 NEMA DOMETE RAKETA VAZDUH NITI 40 KM A KAMOLI 160 KM .KRETENIZAM I SLANJE LJUDI U SMRT. TAKODER POGIBIJA NOVINARA RTS I TO JE TREBALO U PODZEMNI DEO ZGRADE NA DUBINI 40 M ILI 50 M DA SE IZVESTAVA BUDALA MILOSEVIC I NJEGOVA SLOBODARSKA BUDALASTINA KOJOJ JE HTIO FASISTICKI SVET ZAPADA UBEDITI U PRAVDU AKO OVII DANAS PREK O TV PROVODE LAZI RATOVE PREMA CELOM SVETU GDE OTVORE RATOVE POGOTOVO ONDA SU KAO I DANAS RADILI ISTO. U RATU TREAB ZNATI KAKO IGRATI IGRU


NAKON TROVANJA Iz inspekcije najavljuju veću kontrolu objekata brze hrane - BIGportal.ba\n25 Januara, 2020 25 Januara, 2020 0150\nIz Odjeljenja za inspekcijske poslove Grada Banjaluka najavili su da će u ovoj godini pojačano kontrolisati objekte u kojima se priprema hrana, pogotovo restorane brze hrane.\n– Imali smo nekoliko slučajeva trovanja hranom i kontrole će biti pojačane i rigorozne.\nPosebno ćemo kontrolisati utrošak pojedinih namirnica u procesu proizvodnje i distribucije spremljenih jela. Dužnu pažnju i ove godine posvetićemo našim najmlađim sugrađanima, jer ćemo posebno kontrolisati nabavku hrane u vrtićima. Tu ne možemo dozvoliti greške i bilo kakvu improvizaciju, jer je u pitanju zdravlje djece – nagalasio je načelnik Janko Kecman.\nPodsjetio je da je tokom 2019. godine bilo više od 15.000 kontrola u raznim oblastima.\n– Inspektori su izdali 722 prekršajna naloga, a osim redovnih aktivnosti, urađeno je i mnogo drugih poslova, kao što je, naprimjer, rad na sanaciji klizišta koja su izazvana obilnim padavinama u maju prošle godine – rekao je Kecman i precizirao da su lani evidentirana 24 klizišta, na kojima su preduzimane hitne intervencije.\nDodaje da su značajni rezultati ostvareni i u oblasti izdavanja stanova, posebno kroz registraciju vlasnika, pošto je udvostručen broj registrovanih vlasnika koji izdaju „stan na dan“.\nNa osnovu rada inspektora, prethodne godine u gradsku kasu je uplaćeno više od 847.000 KM. Najveći dio te sume ostvaren je na osnovu izdatih prekršajnih naloga i izdavanja različitih obrazaca.\nTramp na skupu protivnika prava na abortus – “Nerođena deca nikad nisu imali snažnijeg zaštitnika”


Tri - VREME NAUKE - Nedeljnik Vreme\n"Nauka nije samo nešto što opisuje i objašnjava prirodu; ona je deo međuigre između prirode i nas; nauka opisuje prirodu onako kako je ona izložena našem metodu ispitivanja", napisao je pre tačno pedeset godina slavni nemački ﬁzičar i ﬁlozof Verner Hajzeberg (1901–1976), dobitnik Nobelove nagrade, jedan od rodonačelnika kvantne mehanike i nesuđeni tvoracnacističke nuklearne bombe, sa dubokim pravom razdvajajući svet, naše matematičko poimanje i nauku na tri celine. Sasvim slučajno, trojka je jedini ceo broj koji se nalazi između Ojlerovog broja (e), koji najbolje simbolizuje matematički univerzum i Ludolfovog broja (π), koji u bezbroj procesa karakteriše onaj realni. Preterano je reći da trojka karakteriše celu ljudsku misao, ali gotovo da nema oblasti u kojima stvari i pojave nisu izdeljeni na tri celine – počev od matrijarhalne velike boginje koja se javljala u tri moda – majci, ženi i kćerci, preko Platonove podele da tri dela duše, pa kroz čitav splet ﬁlozofskih, religioznih i naučnih podela, sve do hrišćanske dogme trojstva Oca, Sina i Svetog duha. Oslonjena na ovaj bogoslovski predložak trojka kod nekih naroda (poput Srba) ima težinu simbola nacionalnog identiteta. Sa druge strane, moderna se društva jako simbolički oslanjaju na tri tekovine Francuske revolucije (sloboda, jednakost, bratstvo). Kao što je živi svet podeljen na tri kraljevstva – arhee, bakterije i eukariote – a zvezde na eliptične, spiralne i iregularne, tako i naučni zakoni često idu u trojkama, od Njutnovih mehaničkih, pa od Asimljoveih zakona robotike. Ima, zapravo, nešto u samom poimanju brojanja što vezujemo za trojku. Deca u svojim igrama neprekidno broje do tri, a uvek kad hoćete da (umetnički) zamislite kako neka osoba, pre nego što počne da ubija, odbrojava radi upozorenja, ona će to raditi do tri. U pravopisu sa istom ekonomijom koristimo samo tri tačke da označimo mnoštvo koje sledi. Ne ulazeći u to kako prostor poimamo u tri euklidske dimenzije, tri tačke su u geometriji dovoljne da opišemo krug ili ravan, dok sa dve ne možemo da napustimo liniju. Sama arapska cifra tri u svom liku prilično je sačuvala tri horizontalne crte koje su korišćene u drevnoj Indiji. Kasnije je Starim Rimljanima navodno bilo dosadno da kod pisanja četvorke nastave sa svojim vetikalnim crtama, pa je trojka ostala poslednja brojka koja se zapisuje sa onoliko crta koliko vredi. No, trojstvo, naravno, ne podrazumeva jedinstvo samo po sebi. Među hiljadama sličnih sujeverica ispletenih oko trojke, urbani običaj da trojica ne smeju istovremeno zapaliti cigaretu navodno je potekao još iz Prvog svetskog rata. Prvog koji pali cigaretu neprijatelji su mogli da primete, na drugog ciljaju, a trećeg da ubiju. Jer, kad obrojimo, treći uvek strada, kao treći u ljubavnom trouglu ili kao treće doba. Treći stalež. Treći svet.\nVREME NAUKEu broju 3 donosi\nKuda su otišli mamuti?\nPoslednji mamuti umrli su oko 300.godine nove ere na ostrvu Vrangel,\nizolovanom svetu na krajnjem severu, negde na četvrtini puta između Sibira i Aljaske\nOdlično očuvani skelet ženke južnog mamuta star milion godina, koji je otkriven prošlog meseca u Viminacijumu, polako se iz televizijskih vesti, estradnih magazina i\nšou-programa vraća u svet nauke\nTokom poslednjih 570 miliona godina, otkako se život javlja u složenijim formama, desilo se pet velikih istrebljenja\nU svemiru, na preseku zamišljenih sfera\nGPS, koji je potpuno operativan od 1995, sledeće godine bi mogao da se suoči sa velikim problemima jer se očekuju brojne havarije i prekidi u komunikaciji\nIZ LABORATORIJE POBEDNIKA\nZašto paun ima šareni rep?\nPiše: Mirko Đorđević, pobednik međunarodnog takmičenja Famelab u Velikoj Britaniji\nSuperbrzi pogled u mikrosvet\nDr Antun Balaž, Laboratorija za primenu računara u nauci (SCL), Institut za fiziku, Beograd\nStruja na kilo\nZamislite da kupujete namirnice u samousluzi i da ni na jednoj od njih ne stoji cena.I tako ih kupujete svaki dan i tek na kraju meseca stigne vam račun poštom\nDva važna gosta, IBM i Institut za fiziku, Nauka za zatvorenike, Sezampro za decu, Internet 2013. godine\nU tekstu "Јedna karijera: Superbrzi pogled na mikrosvet", navodi se da dr Antun Balaž iz Laboratorije za primenu računara u nauci (SCL) Insttuta za fiziku, "kao vanredni profesor predaje na Fizičkom fakultetu u okviru više kurseva na starijim godinama studija". Doktor Balaž trenutno nije angažovan na Fizičkom fakultetu Univerziteta u Beogradu, iako je ranije učestvovao u nastavi u okviru nekoliko predmeta sa četvrte godine studija. Pored stalne pozicije naučnog saradnika u SCL, u toku je njegov izbor u zvanje profesora na Departmanu za fiziku Prirodno-matematičkog fakulteta Univerziteta u Novom Sadu.\nPreuzmite PDF fajl Vreme nauke br.3


Američki zvaničnici tvrde: Putin bi mogao preći na "Plan B" i odustati od osvajanja cijele Ukrajine - Portal 072info\nAmerički zvaničnici tvrde: Putin bi mogao preći na “Plan B” i odustati od osvajanja cijele Ukrajine\nVisokorangirani američki dužnosnici ističu kako bi ruski lider Vladimir Putin mogao u narednim danima promijeniti taktiku kada je riječ o osvajanju Ukrajine te se, zbog neuspjeha brzog osvajanja Kijeva, fokusirati samo na jedan dio ove države.\nPrema tvrdnjama američkog lista Wall Street Journal, neimenovani američki zvaničnici vjeruju kako su aktivnosti ruske vojske jasan pokazatelj kako Vladimir Putin mijenja smjer rata u Ukrajini te da odustaje od prvobitnog cilja osvajanja cijele države i uspostavljanja marionetske vlade u Kijevu.\n“Nakon što ruske trupe nisu brzo zauzele Ukrajinu kako su očekivale, cilj je zadržati područja zauzeta na jugoistoku države. Također, nastavit će se s opsadom gradova u drugim regijama kako bi se izvukli ključni ustupci uključujući i onaj koji se tiče ukrajinske neutralnosti”, prenosi WSJ izjave zvaničnika.\nPovodom vojne taktike koju Ruska Federacija primjenjuje u Ukrajini oglasio se i bivši visoki zvaničnik State Departmenta Daniel Fried koji je pojasnio kako Putinov plan o brzom obezglavljivanju ukrajinske vlade nije uspio.\n“Sada samo žele da ih ‘tuku’ jer se opiru i zato rade to što rade. To su staljinističke metode”, rekao je Fried.\nBivši američki ambasador u Ukrajini John Herbst ocijenio je da Putin tekuće, ali do sada neuspješne, mirovne pregovore s Ukrajinom vidi kao način da postakne Zapad da mu ponudi ustupke. Istovremeno, na taj način, on kod domaćeg stanovništva stvara dojam da je otvoren za diplomatsko rješenje.\n“Putin nije odustao od svojih ciljeva da primora Ukrajinu da prizna ruski suverenitet nad Krimom te da odustane od kontrole nad regijom Donbas. Također, Ruska Federacija i dalje traži od Ukrajine da odustane od želje za ulaskom u NATO savez”, piše u tekstu.\nTakođer, u eventualnom okončanju sukoba između Ukrajine i Rusije, američki zvaničnici smatraju kako i dalje ostaje otvoreno pitanje statusa glavnog grada Kijeva.\n“I dalje je nejasno da li Rusija ima sposobnost da zauzme i zadrži Kijev ili čak potpuno opkoli grad”, piše Wall Street Journal.\nPosljednji izvještaj britanskog ministarstva odbrane pokazuje kako ruske snage koje se nalaze na sjeveroistoku Kijeva nisu napredovale dalje prema glavnom gradu Ukrajine.\n“Snage koje su napredova iz pravca Gostomelja prema sjeverozapadu odbijene su žestokim ukrajinskim otporom. Većina ruskih snaga ostaje udaljena od centra grada više od 25 kilometara”, navodi se.\nPrethodni članakOtac priznao: Neugodno mi je kad me kćerka hoće poljubiti u usta, nije mi to normalno\nSljedeći članakĆorić: Od utorka će gorivo biti značajno jeftinije


Na Novom Zelandu zatvoren aerodrom zbog sumnjivog predmeta - Sputnjik Srbija\n10:43 17.03.2019 (osveženo 11:02 17.03.2019) Preuzmite kraći link\nNa mestu incidenta su pripadnici policije i deminerskih jedinica kako bi utvrdili šta se nalazi u paketu, navodi se u saopštenju policije.\nKako javlja novozelandski radio RNZ, dva leta su vraćena sa aerodroma. Mediji navode da je aerodrom evakuisan.\nPodsetimo, hitne službe u toj zemlji su u stanju visokog stepena pripravnosti nakon smrtonosnog napada na džamiju u Krajstčerču u petak.\nTada se u dve džamije u gradu Krajstčerču na Novom Zelandu dogodila pucnjava. Novozelandska premijerka Džasinda Ardern nazvala je tu tragediju terorističkim napadom. Uhapšena su tri osumnjičena za učešće u napadu, među kojima i australijski državljanin. Jedan od njih optužen je za ubistvo. To je najveći masakr u zemlji od 1943. godine, kada su tokom nereda u zatvoru za ratne zarobljenike u Federstounu ubijeni jedan Novozelanđanin i 48 japanskih vojnika.\nzatvaranje, aerodrom, Novi Zeland


Nije sve u inatu, ima nešto i u kvalitetu - SportSport.ba\nNije sve u inatu, ima nešto i u kvalitetu\nTim ne čini grupa najboljih pojedinaca\nDa smo sinoć kojim slučajem izgubili od Armenije, danas bismo čitali o "hrpi nesposobnjakovića koji blate boje bh. reprezentacije".\nE. Škorić 20.08.17. 13:34\nKada je Duško Vujošević došao na klupu bh. reprezentacije, počeli smo da slavimo, sanjamo i da zamišljamo Dream Team sa "luđakom" na klupi, koji je garancija za uspjeh. Snovi ostaše snovi, dobar dio Dream Teama iz ovih ili onih razloga odlučio je da je suludo igrati neke pretkvalifikacije i da je bolje posvetiti se odmoru, pripremama za sezonu u NBA ligi.\nPripreme su koji dan kasnile, Savez se borio sa samim sobom i bilo je pitanje hoćemo li uopće imati kome da se obratimo kada nam zatreba informacija o bh. košarci. Da se ne lažemo, situacija se nije značajno popravila, ali to što smo "mrtavci koje treba sahraniti" pokazalo se samo kao dodatni motiv za ono što će uslijediti.\nVujošević je okupio dobar tim oko sebe i počeo s radom. Stara jugoslovenska škola - disciplinom nadoknaditi eventualni nedostatak kvaliteta. I uspjelo mu je. Nekadašnji trener Partizana uveo je strogu disciplinu u bh. reprezentaciju i jasno poručio da će igrati samo oni koji to stvarno žele i koji mogu, a oni koji ne žele - ni ne moraju.\nProblem jedan, problem drugi, nedostatak ovoga, nedostatak onoga, ali iz dana u dan išlo se prema cilju. A cilj je, barem u tom trenutku, bio da se formira dobar tim i da se izbori kvalifikacije za Svjetsko prvenstvo. Imali smo grupu koju ne možemo nazvati teškom, a niti unaprijed slaviti prolaz. Dobili smo četiri, izgubili dvije utakmice, obje od Švedske.\nNakon poraza u Zenici od Švedske uslijedilo je pljuvanje košarkaša, što na ovim prostorima dođe kao neki ritual, potreba da se iskali bijes, ali opet se nije odustajalo od cilja. Da nesreća nikad ne dolazi sama, pobrinulo se zdravlje trenerskog maga Duleta Vujoševića i on je morao na hitan tretman u Beograd baš u trenutku kad su našli krenuli za Erevan. Meč protiv Armenije bio je odlučujući, a umjesto Vujoševića trenersku palicu preuzeo je Mensur Bajramović uz pomoć mladog i nadasve nadarenog Josipa Pandžu.\nBorba od prve do posljednje minute, bacanje na parket za svakom loptom, poneki otkačeni šut i sve nam se posložilo, ali da nismo imali barem mali dio kvaliteta, ne bismo vjerovatno danas pisali o herojima iz Erevana. I opet ćete pročitati kako je "proradio inat silan bosanski". Zar se na osnovu inata dobijaju mečevi? Ne, morate imati i kvalitet. I želju. I motiv. Morate najprije reći da ste spremni braniti boje svoje domovine, odreći se nekih stvari i dati sve od sebe. Ako uspijete, slavit će vas i tvrditi da ste iz inata pobijedili, ako ne uspijete - nemate kvalitet, a ni inatiti se ne znate.\nKako god, inatili se ili ne, imali kvalitet ili ne, vi ste ostvarili cilj i Dule iz bolničke postelje sigurno je jako ponosan na vas. Kada i selektor ozdravi i svi opet budete zajedno, imat ćemo novi cilj i pokušat ćemo zajedno da ga ostvarimo. A u Kini na Svjetskom prvenstvu 2019. godine neka bude šta biti mora...\nUsput, nismo naveli nijednog pojedinca iz reprezentacije u ovom tekstu jer ne bi bilo fer bilo koga izostaviti u trenucima kada slavimo. Što bi rekao Dule, tim ne čini grupa najboljih pojedinaca.\nU kvalifikacijama nas čekaju Španija, Srbija, Francuska...\n20.08.17. 12:06 0\nAtić: Vujošević nam je dao snagu, vjerovao je kada niko nije\n20.08.17. 07:59 0\nU autobusu košarkaša se orilo: "Duško Vujošević!"\nPobjeda za selektora\n19.08.17. 22:39 0


Novi singl u čast neprežaljenom i velikom Vladi Divljanu! | MUZZIK TV\nNovi singl u čast neprežaljenom i velikom Vladi Divljanu!\nMladen Max Juričić, gitarista koji je od Azre i Filma preko Le Cineme, Vještica i Šo!Mazgoon stigao do Ljetno kino big banda i bio jedan od najbližih muzičkih saradnika Vlade Divljana u njegovim poslednjim godinama stvaralaštva, sa novim autorskim projektom Plesač sporog Stepa objavio je i četvrti singl ,,7 nota 100 života” kojim odaje počast Vladi Divljanu.\nPrijateljstvo i saradnja starih drugara Maxa i Vlade ima dugu istoriju. Upoznali su se, sa gitarama u rukama, krajem 1980. godine na omladinskom festivalu u Subotici ne znajući da je tada počeo ,,novi talas” i da će bendovi u kojima su svirali obeležiti to vreme. Više od 30 godina kasnije, promenivši nekoliko kontinenata, ,,talasa”, bendova i država, nastavili su saradnju koja je ostala zabeležena na briljantnom EP ,,4 godišnja doba” i koncertnom albumu ,,Live@Tvornica” u izdanju Aquarius records.\nVideo spot je režirao Radislav Jovanov Gonzo, autor i svih spotova za legendarni EP ,,4 godišnja doba” Vlade Divljana & Ljetnog kina.\n”Vlada nas je ostavio pre 5 godina, u trenutku kad smo zajedno sa bendom Ljetno kino snimili jednu od njegovih najlepših pesama ,,Samo jednu ljubav imam”, a njegove stare pesme obukli u novo odelo. Svakog proleća se okupe prijatelji u njegovu čast, prošle godne uz premijeru filma Nebeska tema, a pre toga na koncertima u beogradskom Sava centru i zagrebačkoj Tvornici kulture. ,,7 nota 100 zivota” je moj mali doprinos i velika želja da saradnju sa Vladom Divljanom simbolično produžim još jednom pesmom, a njegov vedri duh da i dalje bude s nama.” , rekao je Max.


Titanik: 20 godina kasnije sa Džejmsom Kameronom (Titanic: 20 Years Later with James Cameron) - Film - mojtv.net\nDžejms Kameron pruža nam osvrt na nova otkrića i saznanja o potonuću legendarnog Titanica\nBritanskom transatlantskom brodu putovanje iz Southamptona za New York bilo je prvo, ali i poslednje. Najluksuzniji brod toga vremena - Titanic - težio je 46 000 tona, a zbog dvostrukog dna i 16 nepropusnih pregrada smatrali su ga nepotopivim. Legenda o ovom veličanstvenom brodu i danas je aktuelna, a polemika o toj kobnoj noći ne prestaje.\nBrojna pitanja oko potonuća Titanica i dalje ostaju neodgovorena – Ako je Titanic dobio nekoliko upozorenja da se ispred njega nalaze ledenjaci, zašto je kapetan naredio da punom snagom nastave dalje, bez promene kursa? Puna dva sata nakon sudara Titanic je sigurno plutao, pre nego što je neobjašnjivo potonuo i odneo hiljade putnika u smrt. Šta se dogodilo da je brod tako brzo potonuo?\nDokumentarac koji se više usredsređuje na rešenja nego na probleme\nThe End of Red...\nRežija: Carl Gierstorfer\nPridružite se grupi naučnika u rešavanju misterija mačjeg ponašanja\nRežija: Ceyda Torun


The Great Whale Road | GoodGame.hr\n25 studenoga 2017 od Amar Smailhodžić Eonov u PC Recenzije Vijesti\nŽANR: Strateška RPG avantura\nDATUM IZLASKA: 31. ožujka 2017. (za neupućene) 25. listopada 2017. (za upućene)\nThe Great Whale Road još je jedan naslov koji je postao žrtva Early Access programa. Koliko god ideja o financiranju videoigara u njihovoj alpha fazi zvučala dobro u word dokumentu, tako smo u konačnici dobili gomilu raspadnutih polu-ideja koje životare u sivim zonama digitalnih prodavnica. Naravno, postoje i izuzeci koji govore u prilog tome da uistinu neki naslovi najbolje funkcioniraju u ovom režimu proizvodnje, ali problem je upravo u tome što su oni postali izuzeci. Jednom kad je alpha financiranje izašlo iz nezavisnog podruma i raširilo se po glavama svakog drugog debitantskog studija koji pokušava napraviti proboj na nikad zasićenijem tržištu, tako je sve negdje u međuprostoru otišlo dođavola. Jedina pozitivna strana toga je što ćemo u povijesnom smislu imati lakše sačuvane ove pokušaje od videoigara, nego li one koje su otkazane u raznim stadijima razvoja. The Great Whale Road je čak i u ovom kontekstu dosta zanimljiv jer slijedi jednu novu putanju koja bi se mogla nazvati lažnim izlaskom, u kojoj svakako nije usamljen.\nBorbe na brodu često znaju biti predvidljive i naporne, tako da je mogućnost njihovog izbjegavanja i više nego dobrodošla\nRecimo da želite stvoriti vlastitu videoigru. Ne želite se povoditi fanatizmom tipova poput Tarna Adamsa, Samija Maaranena ili Jonathana Boakesa, te zasukati rukave i napraviti nešto iz ničega. Ne! Vama treba razvojni studio, jer se vi ipak umjetnik, vizionar s idejom koju je svijet čekao da vidi. Vama treba razvojni studio, pa da nakon što uštedite nešto love, nešto namaknete od šizofrenične tetke i lokalnog buregdžije koji je nedavno postao bitan kotač u politici mjesne zajednice, vrijeme je da pronađete fensi šupu u kojoj će se vaša ekipa smjestiti. Ali avaj, bogova mu kletih, pa vi nemate ekipu. Nakon što ste nagovorili rođaka hakera, propalog studenta Likovne akademije i bivšu djevojku sociopatskih tendencija da vam se pridruže u vašoj nakani dobivanja zelenog metakritik rankinga, napokon imate plodno tlo za ostvarivanje vaše neshvaćene multižanrovske videoigračke umotvorine. Nakon godinu dana rada, tim vam je pred raspadom, love je nestalo, a vi ste natečeni od biljnog sira sa jučerašnje lažne capricciose gratis dobivene od trovačnice sa prvog kata s kojom dijelite vaš uredski prostor. U kontemplaciji između suicidnih nakana i proučavanja savjeta Douga Richmonda, u polusnenom ludilu otvarate Steam homepage sa gomilom nepovezanih preporuka išaranim recentnim paketom Early Access naslova. Dioptrija se popravlja, biljni sir sa tastature otpada, a vaš .exe fajl koji se pokreće čak u full screenu postaje vaša karta za ostvarenje odsanjanih pamfleta. To što ste taj isti .exe, sa onom ukodiranom raspalom igrom testirali na tri konfiguracije i jednom biznis laptopu neće biti problem, ipak je trend danas da, umjesto da platite QA ili oraganizirate zatvoreno volontersko testiranje sa kasnijim eventualnim pogodnostima, imate ljude koji su spremni platiti da budu dio zajednice koja pomaže u maglovitom razvoju vaše ideje. Na stranu refund opcija, ako se upeca dovoljno ljudi imate još šest mjeseci da prokletu igru završite jednom za svagda. Nakon šest mjeseci kraj prokletoj igri se ne nazire. Panika se vraća u prepone, vrijeme je za očajnički potez, izbaciti igru kao lažni gotovi proizvod, kako bi eventualna buka stvorila priliv novih mušterija, a vama dala još nešto roka. Ako mogu AAA poluproizvodi, što ne bi i vi mogli…\nBorbe u kojima vam je samo cilj poraziti lidera su znatno kraće\nUkoliko ste izdržali kroz redove ove očajne hiperbole, vrijedi napomenuti da mnoge njene osnove se mogu povezati sa španjolskim studijom Sunburned Games kojeg predvodi Austrijanac Joachim Sammer. Stanje u kojem se The Great Whale Road pojavio krajem ožujka je u najmanju ruku sramno. Jedna igriva kampanja od tri obećane, puno bugova, neoptimiziranost te raspad na planu balansa borbe i proceduralnog narativa, dovela je ovu stratešku RPG avanturu na rub potpunog debakla. Od tada do danas igra je dobilo nekoliko teških updatea, a onaj iz listopada se može nazvati i masivnom ekspanzijom s obzirom da su dodane preostale kampanje, a balans pokušan dovesti u red.\nPrva stvar koja odvaja TGWR od većine videoigračke produkcije je priličan naglasak na pomno istraženoj povijesnoj inspiraciji njegovog narativa. Priča nas smješta u 7. stoljeće, unutar kojeg pratimo priče različitih germanskih naroda i njihovih plemena. Centralna, i najmasivnija kampanja prati jedno od germanskih plemena Danaca, koje je suočeno s misterioznim nestankom svog vođe u nerazjašnjenom sukobu sa Saksoncima. Druge dvije kampanje, unatoč manjem obimu, nude možda i zanimljiviji narativ. Ovo se posebno odnosi na kampanju s Francima, koja nudi drastični otklon u odnosu na proto-vikinšku kulturu Danaca, te nas stavlja u ulogu crkvenog službenika koji će pokušati osigurati što bolju poziciju kršćanstvu, kao novoj religiji u ekspanziji. Frizijska kampanja također nosi svoje zanimljivosti, s obzirom na to da je riječ o narodu koji nema dovoljno snage da se izbori sa svim nedaćama, pa je prisiljen kolaborirati sa različitim stranama, ipak opstanak frizijskog naroda do današnjih dana dovoljno govori o njihovoj diplomatskoj umješnosti. Možda se može pretpostaviti već na osnovu ovih kratkih opisa kako su kampanje zapravo zamišljene i kao progresivne težinske stepenice, iako ih možete igrati redoslijedom kojim hoćete. Ovo u praksi rijetko kad funkcionira, jer sem nepovoljnijeg početnog položaja, ubrzo nakon što stanete na noge sa novcem i unapređenjima za brod, težina naglo opada, te sem par bitki koje je svakako gotovo pa nemoguće dobiti, ostatak kampanje se zapravo svodi na čitanje pristojne interaktivne fikcije, eksploataciju slomljenog ekonomskog sistema i mediokritetskih potezno-taktičkih borbi. Ipak, kampanje unatoč sličnosti mnogih elemenata, daju dašak svježine, posebno ako se igraju po kronološkoj preporuci. Na razvučenu dansku kampanju dolazi franački religiozno-politički triler kojem sljeduje moralno intrigantna frizijska putešestvija. Svaka od kampanja pruža i odabir jednog od dva lidera s kojim ćete predvoditi odabranu skupinu heroja. Iako u svakoj kampanji odabir vodstva ne utiče značajno na sam narativ, njihove osobnosti su dovoljno unikatne, premda se tipizacija odabira vođa može svesti na one diplomatski orijentirane i one koji su za više akcije. Unatoč tome što je odabir vođa i rodno diferentan, vrijedi napomenuti da su uspješno izbjegnuti rodni stereotipi, što se odnosi i na biografske obrasce ostalih heroja u družini.\nGradovi, unatoč svojoj statičnosti, imaju mnoštvo zanimljivih detalja\nThe Great Whale Road možemo grubo podijeliti na tri veće cjeline. Prva se sastoji od mikromenadžmenta vlastitog grada kojeg skupina koju predvodite smatra svojim domom. Ovdje ćete nakon svakog putovanja moći raspoređivati radničke skupine ljudi, koji na osnovu toga održavaju vaš grad dok vi niste tu. Iako sadrži mnogo različitih parametara za raspodjelu ljudstva poput recimo lova, diplomacije ili vojne obuke, u suštini sve je podređeno tome kako što prije unaprijediti brod s kojim i napredujete kroz igru i rješavate questove. Da biste to postigli potrebno je unaprijediti određene grane i skupiti određena sredstva, a zauzvrat na svaki zadatak ćete moći voditi više heroja i tereta, sukladno unapređenjima za brod. S obzirom da se sistem napretka broda ne razlikuje unutar pojedinačnih kampanja, ubrzo se može razviti šablona razvoja, te unaprijediti brod do maksimuma, nakon čega cijeli sistem razvoja grada manje-više postaje besmislen. Sem dosadnjikavog razvoja, unutar vlastitog grada vam je na raspolaganju i kovač, od kojeg možete kupiti različita oružja i opremu. Oružja su ograničena klasom heroja i njegovim preferiranim tipom oružja, dok je oprema u vidu odore isključivo ograničena klasom. Sama oružja imaju dvije glavne karakteristike, a to su napad i preciznost, dok odore nose obilježja za defenzivne poene i pokretljivost. Oružja imaju i dodatne karakteristike poput postotka za critical chance ili zadavanje debuff karakteristika protivniku poput krvarenja. Svako oružje ima više vrsta napada, a na igračima je da odluče što im najviše odgovara, makar površinski gledano. Uglavnom, oružja i opreme ima i više nego dovoljno da zadovolji vaš pretpostavljeni stil igranja, ali s obzirom i da se sama borba često svodi na šablonizirane poteze i vas i vaših protivnika, isprobavanje oružja i opreme koja odstupaju od balansiranih karakteristika često proizilazi više iz dosade nego li taktičke potrebe. Vrijedi ipak napomenuti da su dvije najvažnije karakteristike oružja broj napada koje može izvesti unutar jednog poteza, te preciznost dotičnih, jer zbog malog broja HP i vas i protivnika, potezne borbe obično traju prilično kratko, te obično ovaj ziheraški princip ispostavljaju kao najbolji. Pored opremanja heroja, moguće je razvijati i njihove warcriese, koji su ništa drugo do posebni skillovi za (de)buff vas ili protivnika. Warcriesi su vezani opet za pojedinačne klase lika, a svaki nivo razvoja donose jedan ili dva warcrya dostupna za razvijanje, dok je u samoj borbi moguće koristiti odabrana tri warcrya za svakog heroja koje ste do tog trenutka razvili. Warcriesi donose dosta svježine u samu borbu, no s obzirom na šablonske borbe njihova upotreba više služi za iživljavanje nad protivnicima nego li za neke produbljivanje taktičke potencije. Same warcriese razvijate kroz nevidljivi sistem skupljanja iskustva, koji bi u praksi trebao funkcionirati i kroz aktivno učešće heroja u rješavanju glavnih i sporednih questova i kroz pasivan ostanak u fiktivnoj obrani stolnog grada, no u praksi, pasivni razvoj je toliko slab, bez obzira na razvoj vojnih karakteristika grada, da ćete, ukoliko želite koristiti sve dostupne heroje, morati ih balansirano voditi u rješavanje questova.\nLikovi iz družine će vam često davati vlastite sugestije po pitanju različitih dilema\nU samom stolnom gradu vaše plemena povremeno će nailaziti i neznani putnici, kao i razna iznenadna dešavanja koja prekidaju relativno monotoni raspored. Ovo je ujedno i naznaka jednog od uspjelijih segmenata TGWR, a to su interaktivni dijalozi unutar pripovjednih situacija u kojima se nalazite. Igra se u ovom momentu iz izometrijske perspektive prebacuje na suočenje nalik interaktivnoj knjizi u stilu hipertekstualne fikcije, u kojoj čitate razna dešavanja koja dovode do samog odabira odgovora. Svaki odabir može manje ili više utjecati na sam grad ili heroje. Ovdje se također mogu primijetiti i pomno istražene povijesne reference, te dobra konstrukcija atmosfere koja se proteže kroz tekstualne opise i odgovore. Svaki odabir može manje ili više utjecati na sam grad ili heroje. Nakon što završite sa svime dotičnim, ne preostaje ništa drugo nego da se zaputite na rješavanje questova. Za svaki quest je potrebno odabrati družinu heroja po izboru, te potrepštine koje ćete ukrcati na brod. Iako teoretski imate mogućnost da prilagođavate sve navedeno vlastitom stilu igranja, opet dolazimo do problema šablonskog igranja, koje uvijek daje najbolje rezultate.\nSljedeća, možda i najdosadnija cjelina, sastoji se od plovidbe brodom. Naime, svaki glavni i sporedni quest morate započeti plovidbom, s obzirom da je za njihovo završavanje potrebno otići u neki grad na obali. TGWR nudi poprilično komotan plovni prostor od sjevera Skandinavije pa sve do britanske obale, međutim on je uvijek linearan s tim izuzetkom što u gradove koji nisu striktno vezani za trenutni quest možete svraćati po vlastitom prohtjevu ukoliko se nađu između tačke prolaska i dolaska. No, prije nego li obradimo ulazak u gradove, idemo vidjeti što nas još čeka na moru.\nNaime, kako putovanja do quest grada često znaju potrajati, autori su između tih putovanja ubacili proceduralno generirane situacije u kojim nailazite na različite situacije tijekom same plovidbe, a vaš odabir može utjecati na zdravlje, izdrživost ili moral svakog od junaka, dok određene odluke mogu čak dovesti i do borbe. Potezna borba na moru specifična je po tome što je moguće izvršiti invaziju na protivnički brod, te je potrebno pametno raspodijeliti klase koje su sklonije bliskoj borbi na polja iz kojih je moguće prijeći na palubu protivničkog broda. Sve ovo važi i za vaše protivnike. Van toga, sve ostalo ostaje isto. Monotonija i istovjetnost je nažalost i trajna karakteristike plovidbe. Sem povremenih vremenskih promjena, koje su isključivo estetske prirode i koje dodatno osvježavaju kvalitetan skrolirajući prikaz plovidbe, nakon par putovanja, sve ostalo će se pretvoriti u napornu rutinu. Prilikom plovidbe trebate paziti da imate dovoljno hrane, a nju možete ukrcati prije samog polaska i još k tome loviti do mile volje, tako da se ta mehanika više pretvara u bespotrebno smaranje, umjesto u neki vid mikromenadžment zanimljivosti. Također eventualne zanimljivosti koje se tiču brzine broda ili njegovih oštećenja, gotovo da nemaju nikakvog utjecaja na plovidbu, sem ako oštećenje postane ekstremnije prirode, što je teže napraviti nego li ga održavati u dobrom stanju. Isti dojam uskoro kreće pratiti i proceduralno-generiranana narativna dešavanja tijekom plovidbe, jer se kreću ponavljati, a posljedice izbora su gotovo uvijek iste, tako da će uskoro postati dobar način za izbjegavanje dosadnjikavih borbenih okršaja, te eventualno popravljanje lojalnosti nekog od likova, jer određeni izbori mogu različito utjecati na članove družine, a lojalnost je možda i jedina veza između plovidbe i ostalih elemenata igre, jer utiče na poteznu spremnost samih heroja u borbi: što manja lojalnost, to ćete više poteza čekati da se heroj uključi na borbu. Lojalnost se može povećati i razvojem vještine vodstva vašeg odabranog vođe, na što također mogu utjecati, između ostalog, odluke tijekom plovidbe. Nabrijavanje lojalnosti i liderstva su možda i jedine dvije mehanike koje imaju neku dugoročnu zanimljivost na moru. Unutar ovih izbora pojedini likovi će vam davati savjete, sukladno kojim možete pretpostaviti posljedice na njihove karakteristike. Ova mehanika je primijenjena na kopno i ostale odluke koje donosite, te kao rezultat daje dodatnu važnost quest odlukama.\nPlovidba je možda prezentacijski najatraktivnija, nažalost to je ne spašava virusa opće monotonije\nNakon što se usidrite u prvi grad, možete primijetiti neke novosti. Tu su nove mogućnosti lova, trgovine, te odmaranja heroja, dok su kovači tu sada sa novom opremom i oružjem. Tu ćete ujedno primijetiti i gotovo potpuni raspad svih do sada pomenutih sistema. Krenimo recimo od lova, koje bi trebao da popuni potrošene zalihe hrane sa plovidbenih avantura ili eventualno posluži kao dobar način zarade ako je opskrba sa hranom problematična u nekom od gradova. Umjesto toga, poslužit će kao dobra ekploatacija zlatnika, s obzirom da će, ukoliko koristite lovačke pse pri lovu, igra vas nagraditi gomilanjem dotičnih u inventar samog broda. A pošto su zalihe imaginarnih pasa beskonačne, a prividno trošenje energije vaših heroja u lovu nepostojeće, tako će i trgovina se uskoro svesti na prodaju pasa i kupovinu sirovina za unapređenje broda. Cijene koje možete vidjeti na zgodno dizajniranoj mapi raznih potrepština su većinom beskorisne, jer čemu se mučiti s ionako napornim sistemom usporedbe gomile beskorisnih predmeta kada je količina zlatnika beskonačna. Sistem odmaranja heroja u raznim gostionicama i prenoćištima također je tu čisto iz razloga da ih ne bi doveli do smrti na plovidbi (što je skoro nemoguće) jer njihov umor se zapravo uopće ne prenosi na borbu.\nSve glavne bitke, kao i rješavanje questova se dešavaju upravo u gradovima. Većina questova je zapravo dizajnirana kao mješavina već spomenutog sistema hipertekstualne fikcije, čije odluke često utječu hoćete li se upustiti u borbu ili je ona ipak bila neizbježna. Sam potezni borbeni sistem većinski odiše mediokritetom, unatoč efektnoj izometrijskoj prezentaciji po uzoru na stolne igre, ili The Banner Sagu, ako već tražite videoigračku komparaciju. Cilj svake bitke je ili uništiti sve protivničke heroje na poteznom polju ili poraziti samo lidera, no većina se sastoji od istih formuličnih pristupa – napadni vođu kako ne bi prizvao pojačanje, a onda pređi na pojedinačne protivnike sa što manjim HP-om. Također je bitno kako upotrebljavate koju klasu, ali i to se ubrzo svodi na gotovo pa identične taktičke zamisli: Assaulter ide što bliže kod protivnika, Supporter blizu njega, Heavy nešto udaljenije zbog većeg dometa, a Ranger što je moguće dalje, jer igra dosta proizvoljno računa preciznost napada. Vrijedi napomenuti da konceptno taktički potencijal TGWR pokušava produbiti kroz mogućnost različitih napada istim oružjem. No, nažalost i ovaj sistem se opet svodi na istovjetno forsiranje jedne te iste najefikasnije taktike. Postoji mogućnost ofenzive s tri različita napada: slash, osrednji napad koji može oštetiti ili defenzivne poene ili HP, blunt: visoko precizan napad koji oštećuje isključivo defenzivne poene, a kad slomite štit protivnika onda i HP, te pierce – napad niske preciznosti koji napada isključivo HP, bez obzira na defenzivne poene. Kao što se već može pretpostaviti, defanzivni poeni su zapravo sinonim za vaš štit te bi teoretski trebali omogućiti nešto taktičniji pristup borbi, s obzirom da štite HP kroz većinu napada. Problem je samo u tome što se defenzivne poene ne isplati napadati, te forsiranje pierce napada, u kombinaciji s oružjem umjerene preciznosti koje ima mogućnost više napada po potezu, gotovo je uvijek pobjedonosna taktika. Dodajte tome i warcry poene, koji su zajednički za cijelu družinu heroja, koji mogu, između ostalog kroz pojedinačne warcry buffove, pojačati preciznost ili broj udaraca, i pobjeda izgleda već sigurnije. Istina, warcry vještine jesu ograničene na jednu upotrebu po pojedinačnoj vještini lika, te ako izgubite lidera tijekom bitke, početne warcry poene nećete moći nadopunjavati svakim uništenjem protivničke jedinice, ali to će rijetko predstavljati problem, sem ako kojim slučajem, zavodljivošću biografije, odaberete support klasu kao lidera, koja je u početnim fazama, većinski beskorisna, jer ima vrlo slabašne defanzivne buffove, ali opet relativno brzo ju je moguće dovoljno osnažiti, posebno jer lideri moraju prisustvovati svakom questu, pa se zbog toga i brže razvijaju. Vrijedi napomenuti da je teoretski moguće igrati i defenzivno, s obzirom na mogućnost kontra-napada i defenzivni stav, koji pojačava mogućnost udara na defenzivne poene umjesto u HP. Ovo u praksi, sem rijetkih izuzetaka rijetko funkcionira, s obzirom na razornost pierce napada i mali broj HP-ova koji borbu često svode na partije ispod 10 poteza, ali i obnavljanje oduzetih defenzivnih poena u obrambenom stavu.\nOdređene borbe, koje, prvenstveno, u početnim fazama, možete izgubiti koštat će vas jako malo ili nikako. Neki questovi, ponajviše ih ima u danskoj kampanji, su toliko loše dizajnirani da bilo kakav ishod borbe zapravo nema nikakvog efekta na njih, pa čak dovode do paradoksalnih situacija kada borbu izgubite, a quest se nastavlja kao pobjednički. Quest dizajn je doduše značajno popravljen u franačkoj ili frizijskoj kampanji, gdje možete čak doživjeti i game over, usred neke bitke, i to najčešće jer je igra odlučila jeftino pojačati težinu davajući nevjerojatan postotak critical chancea na udarce protivnika. No, koliko je borbeni sistem van toga predvidljiv i ovo zapravo dođe kao dobra stvar, jer traži makar veću pažnju u pozicioniranju vaših jedinica.\nZa istraživanje mape u sve tri kampanje trebat će vam preko 50 sati igranja\nThe Great Whale Road zapravo najbolje funkcionira kada njegova osovina sačinjena od interaktivne fikcije dođe do izražaja, a to se najčešće dešava u gradovima, tijekom rješavanja questova. Neke odluke koje donesete imaju dalekosežne posljedice, tako da izbori dobivaju na značaju kao malo što u ostalim silnim podsistemima. Također,povijesna proza koju TGWR isporučuje, daleko je iznad videoigračkog prosjeka, sa očigledno ozbiljno istraženim kulturološkim i političkim aspektima tog doba. Također, opisni fragmenti uklopljeni u efektne ilustracije kao rezultat daju onaj osjećaj izrazito jezgrovite atmosfere koju u videoigračkom mediju, interaktivna fikcija ponajbolje proizvodi. Ovo se posebno odnosi na franačku i frizijsku kampanju, u kojoj je glavnu scenarističku ulogu preuzela Marry Kenney koja je od prije poznata po radu u Telltale Gamesu. Vrijedi također naglasiti da je moralni sistem odlično uklopljen u sve odluke, jer dobro balansira u sivilu mnogih izbora. Nažalost, kada se priča pokuša fokusirati na likove, stvari već postaju problematičnije, jer sem zanimljivih početnih biografija sa njima gotovo da nema nikakvog zanimljivijeg razvoja, što možda najbolje dolazi do izražaja u sporednim questovima, koji su upravo često vezani za neki od likova iz vaše družine. Ako ništa, sistem pronalaska sporednih questova je dosta zanimljiv, s obzirom da je često vezan za određenu godinu ili lika na plovidbi kao aktivacijski okidač, a ponekad čak i na odluku da prespavate u određenom gradu. Protok vremena sem toga nema nikakvu bitnu funkciju, dani i godine će prolaziti, povratak u grad će se dešavati uvijek u istom godišnjem dobu, raspored ljudstva i unapređenja su uvijek pred zimu, a monotonija polako prožima nepostojeće pahulje.\nNedostatak pahulja i opće animacijsko siromaštvo ipak ne sprečavaju da TGWR na prezentacijskom planu ne postigne pristojne rezultate. Art stil inspiriran europskim stripom, efektan je u svom stiliziranom 2D prikazu povijesnih prilika koje istražuje, dok se nordijska neofolk muzička podloga, unatoč relativnoj jednoličnosti, dobro uklapa u dočaravanje perioda koji obrađuje. Najozbiljniji minus prezentacije je svakako izometrijski prikaz gradova, u kojem jedva da postoje animacijske naznake, što odavno nije čak standard ni u besplatnim browser naslovima. Doduše, ono što ima dvodimenzionalnih animacija i više je nego konkretno odrađeno, a tu se prvenstveno misli na skrolajući prikaz plovidbe. Još jedan ozbiljni minus odnosi se i na figure vaših boraca u izometrijskom prikazu pri samoj borbi, koje su od samog početka identične, bez obzira na to što na borcima mijenjate oružje ili opremu. Ista stvar se odnosi i na protivnike, koji imaju minimalne varijacije unutar svoje klase. Ovaj, sa tehničke strane, skroman prikaz katastrofalno je optimiziran, tako da će vam za ugodno igranje jedne jedva animirane 2D igre biti potrebno minimalno 6 GB RAM-a i SSD kao obveza, jer su učitavanja često neprihvatljivo duga.\nThe Great Whale Road je u suštini videoigra za vrlo skučeno igračko tijelo. Unatoč svojim kvalitetama na planu atmosfere i narativa, gotovo sve što pokušava uraditi, urađeno je kvalitetnije u drugim naslovima usmjerenije žanrovske orijentacije, tako da ostaje jedino kao preporuka ljubiteljima povijesne fikcije koji traže neuobičajen žanrovski spoj, te imaju debele živce da pređu preko mnogobrojnih problema.\nNarativni dizajn: 6.5\nBorbeni sistem: 5\nPLUS: Art stil / Atmosfera / Povijesna potkovanost / Muzika / Originalnost\nMINUS: Monotonija / Ekonomija / Balans / Bugovi / Optimizacija\nPC Recenzija review Sunburned Games The Great Whale Road\nOtkriveno je koliko će težiti Final Fantasy VII Remake Intergrade na PlayStationu 5\nModernim igrama treba previše vremena da postanu zabavne\nPogledajte novi sjajni story trailer za Marvel’s Guardians of the Galaxy\nIzašla dva nova trailera za Okami HD Remaster


Reditelj Andrej Boka, foto: NJ/Magločistač\nNa nedavno održanom 28. Međunarodnom festivalu klasike „Vršačka pozorišna jesen“, Narodno pozorište u Subotici je osvojilo tri nagrade. Nagradu za najbolju žensku ulogu dobila je Minja Peković, nagradu za najbolju mušku ulogu dobio je Igor Greksa, dok je reditelj Andrej Boka dobio specijalnu nagradu za inventivni rediteljski postupak u predstavi „Ožalošćena porodica – Gyászolo család“. Boka u intervjuu za portal Magločistač kaže da je ova predstava najizloženija do sada u smislu prisutnosti na festivalima i zainteresovanosti u profesionalnim pozorišnim krugovima.\nIako je karijeru započeo snimanjem niskobudžetnih filmova, kao strastvenog pozorišnog gledaoca, kaže, pozorište ga je uvek zanimalo.\n„Subotica je za mene inspirativan grad. Uspavanost grada stimulativno deluje na moj unutrašnji svet i maštu“, kaže Boka u razgovoru za naš medij.\nAndrej Boka je rođen 1985. godine u Subotici. Trenutno je na master studijama na smeru Multimedijalno scensko stvaralaštvo na Akademiji umetnosti u Beogradu. Diplomirao je na Fakultetu za poslovne studije, smer Međunarodno poslovanje. Dobitnik je mnogobrojnih nagrada na domaćim i inostranim festivalima za svoje filmove i predstave.\nPredstava “Ožalošćena porodica”, izvor: suteatar.org\nDa li te je iznenadila specijalna nagrada koju si nedavno dobio za inventivni rediteljski postupak u predstavi „Ožalošćena porodica – Gyászolo család“, i kako si je doživeo?\nPredstavu „Ožalošćena porodica“ sam radio zajedno sa divnim saradnicima i sjajnim glumcima Drame na mađarskom jeziku Narodnog pozorišta Subotica. Svi zajedno smo prošli kroz jedan kreativan, inspirativan i zabavan proces, i svaku nagradu koju smo dobili za tu predstavu doživljavam kao stručnu pohvalu našem radu. Dobar je osećaj kada neko prepoznaje vaš rad. Takođe, značaj tih nagrada se može dovesti u korelaciju sa otvaranjem šansi za rad na budućim predstavama. Ovo je moja peta pozorišna režija i moglo bi se reći da je najizloženija do sada u smislu prisutnosti predstave na festivalima i zainteresovanosti u profesionalnim pozorišnim krugovima. To me takođe raduje.\nKada i kako je tvoja rediteljska karijera započela i zašto si se odlučio za filmsko-pozorišnu profesiju? Da li su ti draži filmovi ili pozorišne predstave?\nDok se nisam počeo baviti pravljenjem filmova, uvek sam mislio da je moje sredstvo za izražavanje ideja – marketing. Tek kada sam počeo praviti filmove i kada sam se udubio u gramatiku filmskog jezika i pričanje priča, shvatio sam da je jezik mog stvaralačkog izražavanja režija, bila ona filmska ili pozorišna. Iako sam karijeru započeo snimanjem niskobudžetnih filmova, pozorište me uvek zanimalo. Moglo bi se reći da sam strastveni pozorišni gledalac poslednjih 20 godina. Šansu da prvi put režiram u pozorištu mi je dao reditelj Andraš Urban. Tako sam režirao predstavu „Csend“ (Tišina), u Pozorištu “Deže Kostolanji” u Subotici. Nakon tog procesa moja pažnja i interesovanja su više bili usmereni ka pozorišnoj umetnosti. Film me i dalje interesuje.\nPre nekoliko godina si snimio svoj prvi dugometražnim filmom „33. dan“, nakon čega si osvojio i nagradu na New York International Independent Film and Video festivalu. Tu je film „Priča o stanovnicima zida“ koji je takođe osvojio veliki broj nagrada na svetskim festivalima. Odakle generalno inspiracija za filmove?\nZa mene je jedan od najzabavnijih delova pravljenja filma – smišljanje priče. Inicijalno, priče uglavnom nastaju tako sto ih smišljam i pričam ih sam sebi, i to me veoma zabavlja. One mi se mogu javljati u obliku narativa, slika, atmosfera, muzike, zvukova. Mnoge stvari me inspirišu. Često me interesuju opšta mesta, ali iz različitih vizura. Takođe, inspiriše me i svemir.\nKomedija „Ožalošćena porodica“ Branislava Nušića jedna je od najpoznatijih i najgledanijih pozorišnih komada. Njena priča se vrti oko porodice čiji članovi nakon smrti bogatog rođaka bacaju oko na njegovo nasleđe. Iako se čini da je porodica složna i da nasleđe čuva gotovo kao jedna osoba, u stvarnosti se svi plaše da će ih drugi lišiti željenog nasleđa. Nušićeva drama govori o večnoj i univerzalnoj priči o ljudskom licemerju, pohlepi i sebičnosti i time valjano prikazuje ne samo uslove svog doba, već i mentalitet našeg savremenog društva. Iako je napisana pre gotovo devedeset godina, osnovni sukob „Ožalošćene porodice“ nudi mnoštvo savremenih čitanja pozorišnim umetnicima našeg doba. Nije nimalo izgubila od svoje aktuelnosti.\nKako je biti mladi reditelj u Subotici? Da li mladi umetnici danas imaju podjednake šanse i u manjim lokalnim sredinama i da li je teško probiti se u javnosti svojim radom?\nPre desetak godina, nakon višemesečnog boravka u Njujorku, shvatio sam da želim da se vratim u Suboticu, da ponovo tu živim. Za mene je Subotica inspirativan grad. Uspavanost grada stimulativno deluje na moj unutrašnji svet i maštu. Mislim da će svaki umetnik u jednom trenutku dobiti svoju šansu, nezavisno od mesta gde živi. Pitanje je samo da li će je znati prepoznati i iskoristiti.\nNa kakvoj predstavi ili filmu radiš trenutno i kada publika može očekivati neku novu premijeru?\nTrenutno je u planu da režiram predstavu „Koštana“, prema motivima istoimene drame Borislava Stankovića, sa Dramom na mađarskom jeziku Narodnog pozorišta Subotica. Takođe, u planu je i rad na još dve predstave u Beogradu i u Novom Sadu.\nKoji su tvoji profesionalni planovi u budućnosti?\nMoji planovi su da budem dosledan sebi i svojim idejama. Da radim predstave i filmove koje bih voleo da radim. Da ne tezgarim.\nAndrej Boka je do sada režirao dva filma, „33. dan“ (2008) i „Priča o stanovnicima zida“ (2012), i nekoliko predstava: „Csend/Tišina“ – Pozorište “Deže Kostolanji” Subotica (2014), „Béka/Žaba“ – Senćansko mađarsko kamerno pozorište (2015), „Nazaret“ – Pozorište “Deže Kostolanji” Subotica (2016), „The End“ – Pozorište “Deže Kostolanji” Subotica (2018), „Gyászolo család/Ožalošćena porodica“ – Drama na mađarskom jeziku Narodnog pozorišta Subotica (2020).\nAndraš Urban Andrej Boka Daske koje život znače Narodno pozorište - Narodno kazalište - Népszínház Pozorište "Deže Kostolanji"


Nizak udarac – zašto se kaže – Opšte obrazovanje\nNizak udarac – zašto se kaže\nUstaljeni izrazi u jeziku najčešće imaju svoje korene u narodnim običajima i verovanjima, u religiji i mitologiji, ili istorijskim događajima. Veoma ih je malo koji potiču iz sveta sporta. Jedan od njih je nizak udarac. Taj izraz vezan je za najpopularniju borilačku veštinu – boks. Pravilima te sportske discipline, naime, zabranjeni su „niski udarci”, tj. gađanje protivnika pesnicama niže od grudnog koša. Posebno su zabranjeni udarci u pleksus, gde se nalazi važan živčani splet, čija povreda može izazvati tragične posledice. Jači udarac u taj deo tela (udarac u pleksus) uzrokuje nesvesticu, a neretko i srčani zastoj, usled čega može nastupiti čak i smrt. Zbog toga je to veoma nemoralan čin, kojem pribegavaju samo oni koji nemaju ni snage ni talenta da se bore korektno i fer.\nIzraz nizak udarac (češće u množini: niski udarci) prenesen je iz sporta i u druge oblasti, pa se danas upotrebljava u svim prilikama kada se želi reći kako se neki učesnik u nadmetanju ma koje vrste (bilo da je reč o polemikama, borbi za radno mesto, položaj ili sl.) služi nedozvoljenim i nepoštenim sredstvima. Takvi obično, umesto da se služe argumentima, nastoje da moralno unize svoga protivnika, da ga unište iznošenjem prljavih detalja i podmetanjima najniže vrste. Efekat je obično obrnut: moralna ljaga pada upravo na one koji se služe nečasnim sredstvima, koji posežu za niskim udarcima.\nU smutnim vremenima, u kojima dolazi do srozavanja mnogih vrednosti, pa i ljudskog morala, niski udarci su česta pojava. Tako je i J. Matešić, u svom Frazeološkom rječniku, uz odrednicu nizak udarac (propraćenu objašnjenjem da je to „nepošten/prljav napad na čiji ugled, na čiju čast”) dao ovaj karakterističan primer: „Malo je tu, uistinu, fer nadmetanja, na čistini, pred nepristrasnim promatračima, s čistim argumentima i bez niskih udaraca.” A pisac aforizama Srećko Lazari iskazao je, duhovito i jetko, još jednu veliku istinu: „U visokom društvu ima najviše niskih udaraca.”


GRUZIJA 11.-18.04.2020. | Air Line Tours\nGRUZIJA I AZERBEJDZAN 11.04.2020.-18.04.2020.\n– GRUZIJA I AZERBEJDŽAN –\n– BAKU I TBILISI –\n1 i 2. dan. 11.04. i 12.04.Sarajevo – Istanbul – Tbilisi\ndan 13.04. – Tbilisi – Baku\ndan 14.04. Baku – Absheron poluostrvo\ndan 15.04. Baku – Ghobustan – Blatni vulkani – Baku\ni 7. dan 16.04. I 17.04.2020. Baku.\ndan 18.04. Baku – Istanbul – Sarajevo\nCIJENA: 999 KM za prvih 5 rezervacija ili najkasnije do 10.02.2020\nCIJENA : 1149 KM za rezerevacije do 29.2.2020.\nFakultativni izleti – Obilazak Tbilsia – 30 € (vodic + prevoz); Baku – 30 € (vodic + revoz), Absheron poluostrvo – 30€ (vodic + prevoz); Gobustan + blatni vulkani – 45 € (vodic + prevoz) – popust na paket izleta -10 € (cijena paketa 125 € )\nIznos u cijelosti – cijena se uvečava za 30 KM / Obrocno plačanje do 6 mjeseci – cijena se uvečava za 70 KM / Obročno plačanje do 12 mjeseci – cijena se uvečava za 100 KM


Kako trgovati binarne opcije profitabilno ove sedmice\nglavni > Praksa trgovanja binarnim opcijama > Kako trgovati binarne opcije s 28 Augustom za 1 septembar 2017 godinu\n29.08.2017 · 0 · Svi unosi za avgust 2017\nOdgovorimo na pitanje kako da trgovamo binarne opcije od avgusta 28 do septembra 1 na 2017 u našem nedeljnom analitičkom pregledu. I mi ne kažemo samo kako da trgujete, već kako da učinite svoju trgovinu profitabilnim. Čitanje u novom broju je apsolutno besplatno i bez SMS-a, koja će imovina ove nedelje zaraditi trgovci binarnih opcija.\nCijena zlata prošle sedmice je zapravo zamrznuta u prilično uskom hodniku. To je olakšalo očekivanje sastanka u Vajomingu, u kojem su učestvovali lideri banaka SAD-a i eurozone. Bez preterivanja, možemo sigurno reći da će se lideri dve vodeće ekonomije sveta sastati. Nije iznenađenje što se tržište zapravo zamrzalo u očekivanju. Sa takvom tržišnom konjunkturom, većina investitora je radije radila s drugom imovinom.\nU bilo kojoj drugoj situaciji, cijena zlata u takvom okruženju događaja treba postepeno povećavati. Ali rast bio je ograničen pristupom veoma jakom nivou otpora u $ 1,300. Većina analitičara ne vjeruje u prevazilaženje u kratkom roku.\nNakon početka sastanka i očekivanog perioda nestabilnosti, došlo je do konsolidacije na višem nivou. Tehnički indikatori ukazuju na mogući trend rasta. Međutim, bočni pokret izgleda logičnije dok se ne pojavi ozbiljan impuls, koji će odrediti dalji pravac trenda.\nKako trgovati binarne opcije na GBP\nPretpostavke o sudbini Britanaca, izražene u Analitički pregled prošle nedelje pokazala se kao tačna. Prosle sedmice, funta nastavila je pad. Blaga korekcija bila je tek krajem sedmice. Ovo nije bilo zbog jačanja britanske ekonomije, već zbog neizvesnosti sa daljim kretanjima dolara i evra. Simpozijum u Jackson Hallu takođe je imao pozitivan uticaj.\nMeđutim, u četvrtak su postojale vesti, što će verovatno uticati na dugoročni siguran trend opadanja britanske valute. Činjenica je da su po prvi put u dugoj istoriji britanske ekonomije u proteklom kvartalu investicije iznosile 0 funte. Da, da, bilo je nula. To znači da je poverenje investitora u ekonomiju Foggy Albion ozbiljno potkopano. Sada više vole da ulažu u druge zemlje, što znači dugoročno usporavanje ekonomije zemlje. Što će uticati na dalje slabljenje GBP.\nDakle, trgovci sa binarnim opcijama trebaju obratiti pažnju na valutne parove uz učešće Britanaca. Kupovina binarnih opcija u svjetlu slabljenja funt funta će biti profitabilna taktika za predstojeću nedjelju. Posebno obratite pažnju na valutne parove, u kojima suprotna valuta GBP ima preduslove za rast.\nKako trgovati binarne opcije za EUR / USD valutni par\nProšle sedmice za glavni valutni par karakterisalo je kretanje u koridoru cijena sa željom da se cijena poveća. Snažan nivo otpora 1.18 više puta je zaustavio razvoj uzlaznog trenda. Uzimajući u obzir sezonu letnjih praznika, korisnicima je bilo mnogo lakše uticati na tržište zbog smanjenja pritiska velikih igrača.\nŠef Evropske banke Mario Draghi, više puta je izrazio svoju misao o opasnostima za ekonomiju evrozone visoke stope evra. Međutim, tržište odgovara svakom učinku sa optimizmom. Ovo se dešava čak i ako Draghi u svom govoru pokuša da ne spominje pozitivne faktore za Eurovurrency, kako ne bi izazvao porast stope. Dakle, ovaj put.\nU svom govoru u Džeksonu, Hole nije spomenuo program kvantitativnog ublažavanja, iako je trenutno jedan od glavnih zadataka ECB da ga sprovede. Istovremeno, Evropska banka nastoji sprečiti brz rast evra za obilježavanje barem 1.25-a.\nAli tržište vjeruje drugačije, a svaki ekonomski sastanak evropskih bankara izaziva rast evra. Ovo govori o optimističkom raspoloženju investitora. Prema tome, glavni trend za euro ove nedelje je apresijacija stope. Binarne opcije u ovom pravcu vjerovatno će donijeti profit trgovcima.\nKako trgovati binarne opcije na Appleu\nOvde je sve jednostavno. Na 12 septembru, planirana je prezentacija novog flagshipa među smart telefonima - iPhone8. U mreži postoje sve više i više "curenja" informacija o ovom gadžetu. Broj fotografija i koncept umetnosti o tome je jednostavno bez skale. Takođe, kompanija je najavila objavljivanje revolucionarne televizije Apple TV nove generacije uz podršku za kvalitetan video.\nSkromni i kvalitetni PR izazivali su novi val interesovanja za dionice kompanije. Cena je počela da raste prošle nedelje i verovatno će nastaviti da raste na srednji i dugi rok. Binarne opcije Poziv u obračunu povećanja cene akcija ove imovine u mogućnosti su da dobiju trgovce znatan vremenski period. Koristite ovaj trenutak jednostavnog i razumljivog kretanja u ceni Apple-a u trgovini.\nTrgovanje o vijestima o binarnim opcijama 7 septembar 2017 godina\nFundamentalna analiza novembra 7\nUkupni gubici Ericssona dostigli su $ 5,7 milijardi\nUkupni gubici Ericssona dostigli su $ 5,7 ...\nMercedes-Benz gradi pogon u poljskom Javoru\nMercedes-Benz gradi tvornicu u ...\nViše od 20% građana Evrope i SAD se bave slobodnom zaradom\nViše 20% evropskih i američkih građana ...\nFundamentalna analiza na 29 septembru\nIndikatori binarnih opcija u kratkoročnom vremenskom okviru\nŠta ako broker ne povuče novac?


Najpouzdaniji transport robe i tereta Beograd Srbija |\nNajpouzdaniji transport robe i tereta Beograd Srbija\nBulevar Milutina Milankovića 25, 11070 Beograd, Novi beograd\nADVANTO DOO BEOGRAD je firma osnovana 2008. godine sa sedištem na Novom Beogradu. Bavimo se transportom robe i tereta i imamo veliki broj zadovoljnih klijenata kao i dugogodišnje iskustvo.\nFirma osnovana 2008 godine sa sedištem na Novom Beogradu uspešno se bavi transportom robe i tereta imamo veliki broj zadovoljnih klijenata i dugogodišnje iskustvo akcenat je na transportu robe sa kontrolisanim temperaturnim režimima.


Arhiva laganje - Živa Riječ\n“Stoga: ne lažite jedni drugima!“ (Kološanima 3:9) Walter Mondale je bio vodeći predsjednički kandidat u SAD-u 1984. godine. U predizbornoj kampanji je glasačima rekao da im ne može lagati, te da će, ukoliko ga izaberu,…\nKoliko puta na dan kažete nekome „Dobar dan“ a da niste iskreni u svojoj želji? Koliko puta odgovorite na pitanje o tome kako smo sa „Dobro, hvala“ a da to možda uopće nije istina? Naizgled…


Lutanja ne bi trebalo ograničavati na napuštene prostore - XXZ Portal\n02.10.2021. - 16:19\n„Ono što putovanjima daje vrednost jeste strah“, pisao je Albert Camus, „Jer strah lomi svaku unutrašnju strukturu koju imamo. Tako građanin više ne može da vara, da se krije iza sati provedenih u kancelariji. Putovanja nemilosrdno ruše takva skloništa. Daleko od „svojih“ ljudi, i svog jezika, lišen svih pomagala i maski, čovek bez smetnje ponire u samu svoju suštinu. Tako se vraća do samog temelja svakog ljudskog bića, svake misli“.\nPutovanja su, dakle (bar bi tako trebalo da bude) više od turističkih atrakcija i lokalnih poslastica. Ona su povratak na izvor onoga što je važno, a procenat lepote na koju naiđemo zavisi od života koji smo živeli do tog trenutka. Na putovanjima se obično sreću različiti ljudi, osim ako putnik ne odluči drugačije, a u tim susretima postoji još jedna sloboda – „Volim da srećem ljude koje zatim nikada više neću videti. Niko ne može biti dosadan kad ste s njim samo jednom u životu. Zanimljivo je pogađati kakva je to vrsta ljudi i porediti ga s drugim njemu sličnim koje ste ranije upoznali. Jer većina ljudi se svrstava u mali broj tipova, te se možete zabavljati prepoznajući već viđene crte i osobine. Kao što će vam neki pejzaž biti poznat jer ste ga već upoznali na slikama nekog slikara, tako ćete naići i na likove koje ste već upoznali obrađene u književnosti“, pisao je William Somerset Maugham još početkom XX veka.\nNapuštena mesta kao turističke atrakcije\nKakva je u tom kontekstu korist od napuštenih, takozvanih gradova-duhova? I šta je sa putnicima čije su omiljene destinacije baš takve?\nSebe sam počeo da svrstavam u takve putnike, iako još uvek nisam postao jedan od njih. Usred pandemije, dok se svet menjao pred našim očima, a sloboda polako prelazila u do sada nepoznati format, bilo je mnogo onih koji su maštali o moru, te putovanjima koja su se jednom već dogodila. Neki drugi, pak, o onima koja bi se tek mogla dogoditi, a među njima sam bio i ja. U ta razmišljanja su se mešale i postapokaliptične fantazije i horor scenariji, uprkos tome što mi blizina stvarne propasti sveta nije nimalo prijala.\nPosebno mesto su zauzele tri lokacije, tri napuštene strane sveta na kojima su ostali tek tragovi onih koji su tu jednom živeli. Do tih gradova-duhova nema autobuskih linija, do njih ne lete avioni, a putevi su, tvrde oni koji su njima prošli, prilično loši. To ipak ne bi trebalo da nas spreči da o njima maštamo, kao o potencijalnim lokacijama za hodočašća, o mestima na kojima bismo, neometani od drugih, uronili baš u onu suštinu o kojoj piše Camus.\nPrvo na listi je selo na dalekom severu Rusije – Kaškaranca (Кашкаранцы), lokacija koja nije potpuno napuštena, ali je dovoljno udaljena od svega poznatog. Na fotografijama mogu da se vide kućice od dasaka, „ulice“ zarasle u travu koja je gusta poput mahovine. Stanovnika je malo, budući da su meštani otišli da se guraju po gradovima. Na tri i više hiljada kilometara od Srbije tako se nalazi selo okruženo netaknutom prirodom, kuće koje gledaju na Belo more, u kojima ljudi žive kao pre nekoliko decenija.\nOdatle se može još dublje na sever, do granice sa Finskom, dalje kroz Kolsko poluostrvo, kroz oblasti iznad severnog polarnog kruga. Kroz tajge kojima caruje bor, od kojeg su sagrađene sve kuće, može da se stigne do sela Kuzomen, gde se borove šume u početku mešaju sa pustinjskim peskom, a onda prestaje rastinje i pesak se meša sa snegom. Po peščari šetaju konji, koje je tu iz centralnog Sibira doveo čovek, a koji su vremenom podivljali. Pravi sever, kako kažu, ipak može da se iskusi tek kada se skrene sa glavnih puteva, u pustare i šume, tamo gde odlazi onaj čovek koji ne traži ništa drugo osim sebe.\nDrugo na spisku je japansko ostrvo Hashima, koje zovu i Gunkanjima, što u prevodu znači Ratno ostrvo. Nalazi se na petnaest kilometara od centra grada Nagasaki, a u pitanju je napušteno naselje u kojem je nekada živelo oko pet hiljada stanovnika. Ostrvo je bilo jedan od centara za iskopavanje uglja od 1887. do 1974. godine, a kada su se rudnici zatvorili građani su svoje domove napustili u rekordnom roku. Bio je to najgušće naseljeni grad u Japanu, a onda su svi otišli. Iza njih su ostale betonske višespratnice, koje danas svedoče o tome da priroda u odsustvu čoveka guta sve, i buja neometana napretkom čovečanstva.\nTreća, i najbliža lokacija, je ostrvo Ada Kaleh, koju zovu i dunavskom Atlantidom. Nalazi se na tri kilometra od grada Orșova u Rumuniji, i nekada je služilo kao rečna luka za krijumčare. Većinu stanovništva činili su Turci, a ostrvo se prvi put spominje 1430. godine, u izveštaju u kojem stoji da na njemu živi 216 meštana. Igralo je važnu ulogu u ratu između Habzburške monarhije i Otomanskog carstva, zbog svoje strateške pozicije, pa su vojnici Habzburške monarhije 1689. tu podigli i tvrđavu. Ostrvo je u otomanske ruke prešlo 1739. godine, nakon što je između Austrije i Turske zaključen Beogradski mir. Kada je 1964. godine počela izgradnja brane na granici Rumunije i Srbije neke zgrade sa ostrva su premeštene na ostrvo Simian, a Ada Kaleh je potopljena. Oni koji tuda prolaze tvrde da, kada je voda dovoljno bistra, još uvek mogu da se vide potopljene ruševine.\nPutovanje i mentalno zdravlje\nSigurno je da lutanja ne bi trebalo ograničavati na napuštene prostore, budući da su i ljudi važan deo iskustva. Sve više eksperata ističe da putovanja blagotvorno utiču na mentalno zdravlje, pod uslovom da putnik avanturu ne zamišlja kao koktel na plaži.\nIskustva koja stičemo tokom putovanja nas na prvom mestu odvajaju od sveta na koji smo navikli, izvlače iz čaura, a to istovremeno i uzbuđuje i plaši. Pisac Patrick Rothfuss je tvrdio da nas „nekoliko stotina kilometara puta može više naučiti o sebi, nego hiljadu godina provedenih u mirovanju i tišini“. Putovanja tako služe i kao preispitivanje, protivotrov za život u brzini, u kojem lako zaboravljamo na stvari koje su zaista važne.\nVreme provedeno na putu umanjuje stres, zahvaljujući čemu putnik primećuje i ono na šta inače ne obraća pažnju, vidi različitosti koje mu pomažu da preispita sopstvene principe i stavove, što je uvek zdravo. Pospešuje i osećaj sreće, te omogućava da se pojedinac sa problemima kojih je život prepun po povratku s puta pozabavi s više strpljenja.\nU velikoj prednosti su oni koji putuju sami, najpre zbog toga što nemaju na koga da se oslone, te su primorani da istražuju i komuniciraju više nego inače. Istina je da internet nudi savete, mape i preporuke, ali samoća nudi prostor da se iz svežeg ugla sagleda sopstveni život, te da se, po potrebi, promeni.\nIz tih putnika koji uživaju u samoći nastaju večiti putnici – lutalice. „Imati kuću, porodicu, prijatelje, imanje ili javnu funkciju, imati određena sredstva za život i biti koristan točkić u socijalnoj mašineriji, sve te stvari deluju kao da su potrebne, čak i neophodne ogromnoj većini ljudi, uključujući i intelektualce, uključujući čak i one koji o sebi misle kao o potpuno oslobođenima. A ipak su te stvari samo drugačiji oblik ropstva koji nastaje od dodira sa drugima, posebno od propisanog i produženog dodira“, pisala je švajcarska avanturistkinja i književnica Izabela Eberhart. Čvrsto se zalagala za pravo da se bude lutalica, jer je verovala da je život na otvorenom putu suština slobode.\nDigitalni nomadi kao moderne lutalice\nModerni klonovi nekadašnjih lutalica bi mogli da budu digitalni nomadi, koji posao kombinuju sa slobodom kretanja. Te moderne skitnice ne spavaju u šatorima, već u sobama koje između ostalog nude i valjanu internet konekciju. Neki od njih često menjaju lokacije – čak dvanaest puta godišnje, dok drugi u jednoj zemlji ostanu i po više meseci.\nZemlje koje će posetiti najčešće biraju na osnovu preporuke prijatelja ili kolega, kao i na osnovu recenzija koje mogu da se pronađu na internetu. Prilikom odabira vode računa o različitim faktorima: troškovima života, infrastrukturi (posebno saobraćajnoj), vremenskim uslovima i kvalitetu vazduha, brzini interneta i pokrivenosti, bezbednosti (uključujući nisku stopu kriminala, tolerantno i otvoreno društvo, nisku stopu rasizma, pozitivan odnos prema LGBTIQ+ zajednici), uticaju birokratije i nivou korupcije, ali i o kvalitetu noćnog i kulturnog života, arhitekturi i hrani.\nDestinacije koje privlače moderne nomade su obično one koje zanimaju i turiste, a kao najprivlačniji gradovi u Evropi se ističu Prag, Budimpešta, Lisabon, Berlin i London. Beograd je, na primer, na sedmom mestu kada su evropski gradovi u pitanju, što znači da ima određeni potencijal. Kao negativne osobine uglavnom se ističu suviše hladne jeseni i zime (mada se klima iz godine u godinu menja), kruta birokratija, loš kvalitet vazduha, netolerancija prema različitostima i to što je pušenje dozvoljeno u većini javnih zatvorenih prostora.\nSpojiti posao i putovanje je možda najlepša stvar na svetu, a u međuvremenu su moguće i kraće destinacije, one koje umiruju „mučiteljsku potrebu da se lično sazna i vidi šta je tamo, iza tajanstvenog plavog zida horizonta“.\nDestinacija je mnogo, a život je, kažu, kratak. Celo je ljudsko carstvo baš na ovom svetu, na ovoj planeti, i uprkos tome što postoje mape, putokazi i putopisi, trebalo bi je obilaziti po sopstvenoj želji, putovati – makar i na pusta ostrva. Velika je hrabrost utirati nove puteve, gledati u ono što su drugi napustili, ali u ono što još uvek nisu.