NASLOVNA » BIBLIOTEKA, Žitija svetih » „SIJATI KAO ZVEZDA“ – NEKOLIKO REČI O OCU DANILU SISOJEVU\n<p claJURI MAKSIMOV\n„SIJATI KAO ZVEZDA“\nNekoliko reči o ocu Danilu Sisojevu\nOtac Danil u prostoriji za Mučenike bitoljskog amfiteatra\nKasno uveče 19. novembra 2009. godine u moskovskom hramu apostola Tome na Kantemirovskoj, ubijen je sveštenik Danil Sisojev: nepoznati čovek sa maskom ušao je u hram i pucao u njega iz neposredne blizine.\nOca Danila sam poznavao deset godina – od oktobra 1999. godine. Upoznali smo se na jednoj konferenciji gde smo obojica govorili. On me je pozvao dan uoči, a na sam dan istupanja video sam kako ispred mene ide čovek u rasi, i odmah shvatio, da to i jeste sam „đakon Danil Sisojev“, sa kojim sam govorio preko telefona.\nBilo je nešto u njegovom glasu i njegovom načinu hoda, što je izražavalo njegovu jedinstvenost i što je dozvoljavalo nepogrešivo prepoznavanje čak i u masi, čak i sa leđa, čak i skoro nepoznatom čoveku.\nNe mnogo pre svoje smrti u jednom od intervjua otac Danil je rekao: „Moramo da hodamo pred Bogom, kako je Gospod govorio za Enoha: „hodao je Enoh pred Bogom i Bog ga je uzeo. Eto, to hodanje pred Bogom – jeste koren misije.“\nOtac Danil je uvek „hodao pred Bogom“. I iako je to, pre svega, stanje duše koja je potpuno ustremljena Bogu, ono je nalazilo izraz čak i bukvalno – u njegovom načinu hoda, rečima, da ne govorimo već o postupcima i besedama.\nOn je išao lako, kao čovek koji zna gde i zašto ide, koji je spokojan za sadašnje i ne brine se za buduće, jer je sve brige prepustio Gospodu, Koji mu je blizak kao Otac Koji ljubi.\nZa tih deset godina mnogo puta sam čuo od oca Danila da bi želeo da umre kao Mučenik. Bojim se da će iz mojih reči to sada zvučati ne baš onako, kako je zvučalo sa njegovih usana. U njegovim rečima o mučeništvu nije bilo ni mračnog trijumfa, ni bolesne ushićenosti; on je o tome govorio jednostavno i radosno, a ja, slušajući ga, imao sam isto ono osećanje neugodnosti i nedoumice, koje sam osećao i onda kada sam u poslanicama Sveštenomučenika Ignjatija Bogonosca čitao o njegovoj vatrenoj želji da postrada za Hrista. Jedna i ista želja bila je i u jednom i u drugom, a ja nisam shvatao ni jednog, ni drugog.\nSećam se kako sam pre par godina u Makedoniji, gde smo zajedno išli, odveo oca Danila u amfiteatar drevnog grada Bitolj. U vreme rimske imperije ovde su, radi zabavljanja masa neznabožaca, hranili zveri ljudima. Sa strane amfiteatra sačuvale su se dve male prostorije, u kojima su držali zveri pre nego ih puste u arenu, a u centru – jedan sobičak u visini ljudskog rasta odakle su izlazili osuđeni na smrt. Potvrđena je istina da su na taj način u tom amfiteatru primili smrt za Hrista neki Mučenici rane Crkve. Rekao sam ocu Danilu: „Evo, oče Danilo, možete stati tamo gde su stajali Mučenici pred izlazak na podvig“. On je ušao u tu mračnu sobicu. Sećam se kako je stajao u njoj i gledao odatle na nebo.\nZaista, sa takvom usredsređenim spokojem on je gledao i na svog ubicu. Priznajem, razmišljao sam da li se baćuška uplašio u poslednjem trenutku? Jer, ja bi se uplašio. I zato sam pitao jedinog svedoka koji je video ubistvo svojim očima: šta je radio otac Danil, kada je, izlazeći iz oltara, video čoveka sa maskom i pištoljem u ruci? I čuo: „Išao je na njega. Pravo na njega.“\nSveštenik Danil Sisojev rodio se 12. januara 1974. godine. Krstio se sa tri godine. Vaspitavan u crkvenoj porodici. Sećam se kako mi je govorio o dragim dečijim sećanjima: kako mu je mama uveče čitala Žitija Svetih.\nOn je bio svesno verujući od samog detinjstva, koje je proticalo za vreme bezbožnog komunističkog režima. Poznat je događaj, kada ga je u sovjetskoj školi, učiteljica ateistkinja postavila pred ceo razred i sa ruganjem počela da govori: „Evo deco! Danil, izgleda u Boga veruje! Možda i molitve znaš?“ I mališan je čvrsto odgovorio. „Da, u Boga verujem! I molitve znam!“\nPrema veri se baćuška odnosio ozbiljno još od najranijeg uzrasta. Po njegovim rečima, sa 12 godina je od roditelja, kada su mu postavljali neke principijalne zahteve tražio biblijsku osnovu za njih, i ako bi je dobijao, onda ih je besprekorno ispunjavao. U tome se već tada odrazila njegova glavna želja – uvek i u svemu poznati volju Božiju i slediti je. Boga je on pretpostavljao svemu ostalom, a volju Božiju – svakoj drugoj.\nPoznajem mnogo dobrih sveštenika u Rusiji, ali nikada kod nas nisam susreo čoveka, koji bi tako snažno, vatreno i sa samoodbacivanjem ljubio Boga, kao otac Danil. Nedugo pre njegove smrti, našavši se na jednoj od njegovih beseda za oglašene, pomislio sam da samo čovek, koji toliko duboko voli Boga može da, ne prestajući da govori dva i po sata o Bogu i samo o Bogu, govori tako da slušaoci dva i po sata slušaju – ne pomerivši se.\nJoš u komunističko vreme pevao je za pevnicom, a nakon završetka škole 1991. godine upisao se na Moskovsku duhovnu akademiju. Govorio mi je da je uvek želeo da bude sveštenik i nije predstavljao sebi ništa drugo. Ta želja se rodila u detinjstvu, kada je preživeo kliničku smrt i video Angela koji je vratio njegovu dušu nazad u telo.\n1995. godine otac Danil se oženio, završio seminariju i bio rukopoložen u čin đakona. Od tog trenutka počela je njegova široka propovednička i misionarska delatnost. On je predavao zakon Božiji starijim razredima pravoslavne gimnazije „Jasenjevo“. Zapamtio sam jednu njegovu priču iz tog vremena. On je zadao učenicima temu za rad: „Šta će ostati posle mene? Šta ću poneti za sobom?“ I neki roditelji su došli smućeni kod njega: „Zar je moguće deci zadavati takve teme? Oni ne treba razmišljaju o smrti.“ On je na to odgovorio: „A zašto, vaše dete je besmrtno?“ Otac Danil je bio ubeđen da je, pošto smrt niko od nas neće izbeći, neophodno pripremati se za nju na prikladan način, a da hrišćanin ima sve neophodno za to i što počne ranije da se priprema, to bolje.\nOd 1996. godine otac Danil je počeo da drži misionarske besede na Krutickom podvorju, bio je sapodvižnik oca Anatolija (Berestova) u centru za brigu o dušama Svetog pravednog Jovana Kronštatskog koji je on osnovao. On se susretao i razgovarao sa sektašima i okultistima propovedajući im i obraćajući ih u Pravoslavlje.\nSem oca Danila ne znam ni jednog drugog čoveka koji bi mogao smelo da uđe među bilo koju publiku i da započne razgovor sa čovekom najrazličitijih religioznih stavova – i pri tom je uvek imao šta da kaže. On je bio istinski misionar i voleo je ljudima da govori o Hristu, voleo kada su se druge duše palile ognjem evanđelske radosti sa svećnjaka njegove duše.\nBaćuška je veoma voleo svog nebeskog zaštitnika – Proroka Danila i od njega je i zadobio misionarsko ustremljenje, kako mi je sam govorio. Nekada je, čitajući knjigu proroka Danila, baćuška obratio pažnju na reči: „I razumni će se sjati kao svetlost nebeska, i koji mnoge privedoše k pravdi, kao zvezde vazda i doveka.“ (Dan. 12: 3). „Pomislio sam“, govorio je on, „dobro je to: sijati kao zvezda!“\nZnam da se molio Isusovom molitvom, smatrao veoma važnim često pričešćivanje – uz pripremu na prikladan način – i neprestano čitao Sveto Pismo, koje je čini se – u značajnom delu znao napamet. Molitva, Evharistija i reč Božija – to su bila za njega tri glavna temelja misije.\nOtac Danil je išao na protestantske skupove i propovedao o Pravoslavlju na osnovu Svetog Pisma, učestvovao u javnim raspravama sa staroobrednicima, sa neopaganima, ali više od svega postao je poznat kao misionar među muslimanima i polemičar sa islamom.\nOd muslimana je dobijao pisma i pozive sa pretnjama. Pola godine pre ubistva muslimanska novinarka H. Hamidulina tužila ga je sudu sa zahtevom da se pokrene postupak zbog raspaljivanja međureligiozne i međunacionalne mržnje. Tužilaštvo je odbilo da pokrene postupak, ali je u muslimanskim medijima bila pokrenuta čitava kampanja za ocrnjivanje oca Danila – pravoslavni ljudi ne znaju za to, jer iz razumljivih razloga nisu upoznati sa muslimanskim sredstvima javnog informisanja.\nSasvim nedavno, svega tri dana pre ubistva, otac Danil me je vozio kući i uz smeh smo se sećali vremena pre deset godina. Otac Danil je govorio da je iz svih religija za njega najmanje interesantan bio islam i da uopšte nije želeo da se bavi njime. Ja sam se setio našeg davnog razgovora, kada smo se vraćali sa Krutickog podvorja kako se obradovao, kada je saznao da pišem apologetske tekstove, odgovarajući na muslimansku kritiku: „Eto, odlično, znači ne moram da se bavim time.“ Ali Gospod je čas kroz jedan, čas kroz drugi sticaj okolnosti uređivao tako da je on trebao da se susreće sa muslimanima ili temom islama, i otac Danil je išao tamo gde je ukazivao Gospod. To je za njega bilo najglavnije.\n2000. godine završio je Moskovsku duhovnu akademiju i uspešno odbranio disertaciju na temu „Antropologija Jehovinih svedoka i adventista sedmog dana„. Ona je kasnije bila izdana kao posebna knjiga. Takođe je napisao i mnogo drugih radova. „Šetnja sa protestantom po pravoslavnom hramu„, jedinstveno delo, u kome na temelju Svetog Pisma objašnjava ustrojstvo i izgled pravoslavnog hrama i pravoslavno bogosluženje. „Letopis početka“ i „Ko je kao Bog? ili koliko je trajao dan stvaranja„, posvećeni su, kako je sam govorio, zaštiti svetootačkog učenja o stvaranju sveta. U njima otac Danil objašnjava zašto pravoslavni hrišćanin ne može da se pridržava evolucione teorije.\n„Brak sa muslimanom“ – knjiga, posvećena jednom od najbolnijih pitanja saživota hrišćana i muslimana u našoj zemlji. Podsticaj za njeno pisanje je bilo to što sam na sajtu „Pravoslavlje i islam“ otvorio rubriku „Pitanja svešteniku“ gde je bilo moguće postaviti pitanje ocu Danilu. I mene samog je zaprepastilo to obilje pisama od krštenih žena, koje su ili planirale da se udaju za muslimane i pitale da li je to dopustivo sa tačke gledišta Crkve, ili su već stupile u takav brak i susrele se ovim ili onim problemima, za čije rešavanje su tražile savet. Sem toga i u pastirskom radu otac Danil je imao prilike da se susretne sa tim Ruskinjama koje su se pod uticajem sličnih brakova odricale Hrista i primale islam, a zatim, namučivši se u muslimanskom braku i postavši svesne svog pada, uz pomoć baćuške dolazile do pokajanja i vraćanja u Crkvu. Sve to je podstaklo oca Danila da napiše takvu knjigu, u kojoj podrobno razmatra ukazano pitanje, podsećajući da saglasno pravilima Crkve, pravoslavnom čoveku nije dozvoljeno da oženi ili da se uda za inovernog, a takođe davajući i konkretne savete u vezi sa problemima, koji su se javili ako je takav brak ipak bio sklopljen. Baćuška je napisao još jednu knjižicu, blisku po temi – „Udati se za neverujućeg?“\nSem toga, otac Danil je izdao i knjigu „Zašto još nisi kršten?„, u kojoj se razmatraju najtipičnije izjave protiv Krštenja, koje se mogu čuti iz usta najobičnijih ljudi. Za krštene, ali neucrkvenjene, napisao je knjižicu: „Zašto je neophodno ići u hram svake nedelje?“ Za ucrkvenjene – knjigu „O čestom pričešćivanju Hristovim Tajnama„, koju smo napisali zajedno.\nNe dugo do smrti govorio mi je da je za njega najdraža i najvoljenija iz njegovih knjiga – „Beseda na knjigu Pesma nad pesmama„, sastavljena iz snimaka biblijskih beseda, koje je on držao mnogih godina, objašnjavajući Sveto Pismo na osnovu svetootačkih tumačenja.\nNa kraju, poslednja njegova knjiga – „Instrukcija za besmrtne ili Šta raditi ako ste ipak umrli…“ U njoj postoje i takve reči: „Najbolja smrt za hrišćanina je, naravno, mučenička smrt za Hrista Spasitelja. To je najbolja smrt koja je u principu moguća za čoveka. Neki su slali saučešća u Optinu pustinju nakon ubistva tri monaha: za hrišćanina je to realno najveća radost. U drevnoj Crkvi nikada nisu slali saučešća kada su nekoga negde ubili. Sve Crkve su istog trenutka slale pozdrave. Shvatate, pozdrave – jer se pojavio novi zaštitnik na Nebesima! Mučenička smrt, spira sve grehove, sem jeresi i raskola…“\nVeoma mnogi, čak i među onima koji nisu bili saglasni sa njim po nekom pitanju, bili su udivljeni i ushićeni njegovom hrabrošću. Sasvim nedavno, nakon sahrane, pozvao me je sveštenik koga poznajem i rekao da je video snimke gde otac Danil stoji sam u sali, ispunjenoj muslimanima i sa katedre im radosno govori o Hristu i o tome da islam, odbacujući Bogočoveka Hrista, ne može da bude istinska religija. „Ne mogu da shvatim to“, rekao mi je sagovornik, „kakvo srce treba imati da bi eto, tako pošao, stao među njih i govorio!“\nSnimke koje je video moj sagovornik, bili su snimljeni na prvoj raspravi sa muslimanima. Neki pravoslavni nisu bili zadovoljni time što je otac Danil učestvovao u tim diskusijama; međutim, inicijativa nije pripadala njemu: muslimani su ga javno pozvali. I kako je svedok Hristov mogao da odbije da pruži odgovor o svojoj nadi? Njegovo odbijanje bi za njih bio argument u njihovoj propagandi islama.\nOtac Danil mi je kasnije govori da je bio uveren da će ga ubiti odmah nakon prve polemike, i noć uoči je osećao snažan strah i zabrinutost. A te noći je imao viđenje. Video je sebe kako stoji ispred kamenog lavirinta, kakvi postoje na severu. I prolazeći njegovim krugovima, došao je do centra gde je bio oltar na kome je ležala tek ubijena žrtva. Shvatio je da je to satanin oltar, na kome mu je i prinesena žrtva. Oca Danila je uhvatio gnev i nogom je srušio oltar. Tu mu se javio sam satana u vidu Džokera u kostimu dvorske lude, kakvim ga i predstavljaju na kartama za igru. U njegovim očima bila je divlja mržnja i on se bacio na oca Danila. Baćuška je počeo da se moli: „Presveta Bogorodice, zaštiti!“, „Sveti Nikola, pomozi!“ i drugim svetiteljima. I tada je pred ocem Danilom izrasla bukvalno nevidljiva stena, tako da se satana bacao na njega, ali nije mogao da je savlada i bio je odbacivan koliko god pokušavao. Gledajući na to, baćuška je sebi dopustio u sebi sujetne misli i tog trenutka, satana je probio nevidljivu stenu i uhvatio ga za grlo. Otac Danil se pomolio: „Presveta Bogorodice, oprosti mi, sagrešio sam, izbavi me od njega“. Tada je satana nestao i ocu Danilu je bilo rečeno o predstojećoj polemici: „Nećeš izgubiti, ali nećeš ni pobediti.“\n„Tako se i dogodilo“, govorio mi je otac Danil. I dodao da je nakon tog viđenja potpuno prestao da se boji muslimana i njihovih pretnji, jer pošto je video samog satanu i njegovu nemoć pred Bogom, na njega nije mogla da ostavi utisak nikakva ljudska zloba, koja uvek zaostaje pred satanskom zlobom.\nA u vreme druge diskusije zajedno sam sa ocem Olegom Stenjajevim bio među pomoćnicima – asistentima oca Danila. Čin mi se da je rasprava prošla dobro (iako je, naravno, mogla proći još bolje). Značajno je da su nakon te rasprave primili Pravoslavlje neki muslimani koji su pomagali u organizaciji tih diskusija.\nBudući sam poreklom polovinom Tatarin (po majci), otac Danil je obraćao posebnu pažnju širenju i jačanju Pravoslavlja među tatarskim narodom. On je bio prvi i, čini se, jedini sveštenik koji je, sa blagoslovom sveštenonačalija, počeo da redovno služi moleban na tatarskom jeziku (delimično) za pravoslavne Tatare, izdao je za svoj novac molitvenik na tatarskom. Zajedno sa svojim pomoćnicima išao je da propoveda i na sabantui (tatarski nacionalni praznik) i u tatarski kulturni centar; u Egiptu je satima propovedao svom vodiču-muslimanu, na televiziji je raspravljao o veri sa muftijama.\nOn je stekao među muslimanima smućujuću popularnost – ona je plašila i sablažnjavala neke pravoslavne, ali jedino ne oca Danila. On je govorio da mu to što je poznat pomaže u misiji i to je bila istina. Jer oni muslimani koji su imali makar mali interes za hrišćanstvo, znali su kome treba ići – i nisu grešili, jer su uvek mogli da naiđu na susret ljubavi i čuti odgovor na svoja pitanja. Bilo je i takvih muslimana koji su dolazili do njega da bi ga obratili u islam, a kao rezultat su sami od njega primali Krštenje.\nMeđu onima koji sebe nazivaju pravoslavnima, susretao sam takve čudne ljude koji govore da nije trebao da propoveda muslimanima, da bi se trebalo sa uvaženjem odnositi prema njihovoj religiji, da nikakve koristi od njegove propovedi nema. Ali otac Danil je smatrao – kao i Gospod, i Apostoli, i svi Svetitelji – da treba uvažavati zabludele ljude, ali ne i njihove zablude. Istina je jedna i ono što protivreči istini i odriče je – jeste laž, a uvažavanje laži jeste preziranje istine. Tu jednostavnu stvar ne mogu da shvate svi oni koji su ravnodušni prema istini, zato nisu razumeli ni oca Danila, iako mu, može biti, duguju život. Baćuška je uspeo da obrati Hristu niz vahabita, između ostalog jednog Pakistanca, koji se spremao da postane „šahid“ i jednu ženu koju su pripremali da bude „smrtnica“. I šta, zar bi bilo bolje da otac Danil nije propovedao tim ljudima, i da su oni, ostavši na prethodnom putu, podigli u vazduh avion, kuću ili metro – može biti neki od onih u kome bi putovali ti kritičari oca Danila?\nJoš uspešnije je propovedao protestantima. Kad je on, sa blagoslovom mitropolita Vladimira došao zajedno sa svojim misionarima u Kirgiziju i počeo tamo da posećuje skupove protestanata i da ih obraća, tako da su čak i pastori bili među novoobraćenima u Pravoslavlje, onda su lokalni rukovodioci sekti, nemajući mogućnost da mu se odupru u reči, doneli odluku da zabrane svojim ljudima da se okupljaju svo ono vreme dok se otac Danil nalazio u zemlji. Tako su pokušali da mu onemoguće da dolazi na njihove skupove da propoveda, sami ukidajući okupljanja.\nOtac Danil se veoma brinuo o misiji po celom svetu. Zajedno sa njim putovao sam u Makedoniju dva puta da propovedamo tamošnjim raskolnicima. Otac Danil je ispitivao i mogućnost propovedanja katolicima u Zapadnoj Evropi i u Južnoj Americi. U decembru 2009. godine nadao se odlasku na Tajland da bi tamo propovedao severnim plemenima. Sam budući misionar, veoma je ljubio misionare i trudio se da se upozna sa svima koji su propovedali Hrista. Veoma mnogima je pomagao. Davao je novac za izgradnju hrama u Indoneziji, davao za vaspitavanje pravoslavne dece iz siromašnih porodica u Zimbabveu, primao kod sebe pravoslavne Kineze, pravoslavne Tajlanđane, čak i pravoslavne Indijce. Po blagoslovu patrijarha Alekseja II otac Danil je oformio školu pravoslavnih misionara. Takođe je predavao misiologiju i Nikolo-Perevinskoj duhovnoj akademiji.\nI ono što zadivljuje je da njegova aktivna misionarska delatnost nipošto nije ometala njegove parohijske napore i obaveze. 2001. godine bio je rukopoložen u čin sveštenika. 2006. godine je baćuška izgradio mali drveni hram u čast Apostola Tome na jugu Moskve (čiji je starešina bio) i želeo je da vremenom tu izgradi ogromni hram – baziliku u čast svog nebeskog zaštitnika – proroka Danila. Kako mi je rekao, ta ideja – da izgradi upravo baziliku – došla mu je na um prilikom posete hramu Svetog Velikomučenika Dimitrija u Solunu.\nU hramu je otac Danil svakog četvrtka držao biblijske besede, objašnjavajući parohijanima po jednu glavu iz Starog i jednu glavu iz Novog Zaveta u svetlu svetootačkog učenja; svakog petka – besede za oglašene koje je morala da prođe svaka odrasla osoba koja je htela da se krsti, a svake nedelje – nedeljnu školu za decu. Želeći da ljudi bolje razumeju bogosluženje, on je izdao tekst svenoćnog bdenija i Liturgije i obavezao dežurne u hramu da ih dele ljudima pred svaku službu. Takođe je uveo svenarodno pojanje. Kao rezultat parohijani su mu zahvaljivali za to što su konačno mogli da shvate smisao onoga što se poje u hramu. Baćuška je služio veoma usredsređeno, posebno poslednje godine i veoma je voleo da propoveda. Na službi je držao dve do tri propovedi.\nJedan od mojih drugova, oltarnik u hramu oca Danila, nedugo pre smrti baćuške priznao mi je da se divi koliko on, bez ostatka i bez poštede sebe daje drugim ljudima, posebno parohijanima.\nZaista nije žalio sebe. Sećam se jednom je slomio nogu, ali pretpostavljeni mu nije dao sveštenika da ga zameni. I tada je otac Danil sa nogom u gipsu išao u hram i služio, savlađujući bol. Svi parohijani i svi poznanici sećaju se oca Danila kao veselog čoveka i punog životne radosti, ali malo ko zna da je trpeo tegobe od bolesti, posebno od jake glavobolje i od bola u srcu. Ali baćuška nije pokazivao svoja stradanja i uvek je bio pažljiv prema mnogobrojnim parohijanima, svakoga bi saslušao i dao savet.\nNaravno i otac Danil je imao slabe strane, ali čak su i njegovi nedostaci, ako se može tako reći, na neki način izlazili iz njegovog dostojanstva. Kao hrišćanin bio je otvoren za sve i to je kao rezultat davalo neku isuvišnu poverljivost, čija žrtva je ponekada bio, kada je verovao ljudima ili knjigama, kojima mislim nije trebalo verovati. U onome što se ticalo same vere, baćuška je bio veoma pažljiv, ali što se tiče nekih drugih pitanja, istorije naprimer, on je mogao verovati kojekakvim izvorima. Sa tim je povezan naprimer, njegov stav prema Drugom svetskom ratu, koji je nastao pod uticajem knjiga V. Rezuna. Po tom pitanju smo ne jednom diskutovali.\nTreba reći da baćuška nikada nije diktatorski nametao svoje stavove onima koji su bili pored njega. On je uvek pažljivo slušao protiv-argumente, ako su bili ispravni i neretko bi ispravljao svoje stavove, ako bi video da ne odgovaraju istini. Često je zvao mene i druge ljude kojima je verovao da bi razmotrio ovu ili onu misao i pitao da li greši. Ako bi shvatio da nije u pravu nije mu bio problem da to prizna i da odustane od pogrešnog mišljenja, jer je više od svega cenio istinu, a ne svoje misli i sa uvažavanjem se odnosio prema svakom čoveku koji bi se našao pored.\nSa ocem Danilom bilo je lako ispuniti pravilo blaženog Avgustina: „Glavno je jedinstvo, raznolikost je drugostepena, a u svemu je – ljubav“. Druga tačka je sa njim bla moguća upravo zato što su za oca Danila prva i treća tačka ove izreke bile nesumnjiva stvarnost.\nJoš jedna osobenost koja se mnogima činila nedostatkom i koja je proishodila upravo iz plamene ljubavi oca Danila prema istini, bila je kategorična forma predavanja misli. Po svakom pitanju baćuška se trudio da se dokopa do istine, a ako bi već uspeo da se dokopa, izražavao je istinu direktno i određeno. U našem politički korektnom svetu takvo izlaganje misli je bilo nalik oštroj svetlosti koja je sekla tamu. Nekoga je ta časna oštrina privlačila, a nekoga je naprotiv, odgurivala.\nI sam nisam uvek bio saglasan sa formom izlaganja njegovih misli. Naprimer, diskusija o uranopolitizmu, koju je on inicirao poslednje godine svog života. U principu, u suštini otac Danil nije izlagao ništa osim učenja Crkve, govoreći da je nebesko važnije od zemaljskog, da je pripadnost Crkvi važnija od nacionalne pripadnosti, jer u njoj nema „ni Jelina, ni Judejca… već je sve i u svemu Hristos“ (Kol. 3:11), da su svi Sveti „priznaše da su stranci i prolaznici na zemlji. Jer oni koji tako govore pokazuju da traže Otadžbinu. I da su mislili na onu iz koje su izišli, imali bi vremena da se vrate; Ali sad žele bolju, to jest nebesku. Zato se Bog ne stidi njih da se naziva Bog njihov; jer im je pripremio Grad„. (Jevr. 11_13-16). I da smo svi mi, hrišćani, takođe na zemlji „putnici i stranci“ (1 Petr. 2:11) i „ovdje nemamo postojana grada, nego tražimo onaj koji će doći“ (Jevr. 13:14), jer je „naše življenje na nebesima“ (Filip. 3:20). Ovde nije bilo nikakve greške. Ali nisam bio saglasan sa ocem Danilom u vezi sa neophodnošću da se uvodi poseban termin, a i sam termin mi se činio neprikladnim, pa i oblik izražavanja te istine, mislio sam, mogao je da bude mekši.\nIako strogo govoreći ljudi, sa kojima je bespoštedno sporio na internetu, ili nisu bili saglasni u suštini, ili se uopšte nisu interesovali za suštinu pitanja. Treba reći da sam nakon baćuškine končine saznao da čak ni u terminu nije bio novator; reč „uranopolit“ (ouranopolitis) susreće se kod mnogih Svetih Otaca, posebno ga Sveti Jovan Zlatoust upotrebljava pet puta.\nNa dan sahrane oca Danila jedan od njegovih oponenata priznao mi je: „Upravo sada sam počeo da shvatam sve ono što je otac pisao o uranopolitizmu, jer sam veoma poželeo da dođem tamo gde je on otišao.“\nOtac Danil je bio veoma čestit i pošten čovek. Baćuška je bio jedan od onih za koga se od ranije može znati da ako se nešto svidi, treba mu se samo obratiti i on neće otkazati. Za mene je on bio obrazac sveštenika. Sve što je činio, posvećivao je Hristu, činio je u Njegovo Ime.\nOstalo mi je mnogo ličnih uspomena. Sećam se kako me je posećivao kada sam ležao u bolnici. Sećam se kako je izašao da mi pokaže svoju kćer Doroteju, kada je imala samo dva ili tri dana od rođenja. Sećam se kako me je učio da vozim auto.\nSećam se naših putovanja a posebno poslednjeg – u Srbiju, odakle smo se vratili samo nedelju dana pre ubistva. Za vreme tog putovanja priznao mi je da, kada mu biva posebno teško ili kada se životne okolnosti čine nepodnošljivim, uvek oseća da se bukvalno nalazi u ogromnoj ruci koja ga vodi kroz sve nesreće.\nPoslednji dan zemnog života počeo je Liturgijom, koju je služio i na kojoj se, prirodno, pričestio. Zatim je prisajedinio Pravoslavnoj Crkvi ženu koja je došla iz staroobredstva. Nakon nekoliko sati je počeo, kao i obično, da drži biblijske besede, nakon kojih je do kasno razgovarao sa svima koji su hteli. Na kraju, kada u hramu nije bilo skoro nikoga, krenuo je u oltar da bi ispovedio svoje duhovno čado. U to vreme u hram je upao ubica koji je počeo da puca i da urla: „Gde je Sisojev?“. Otac Danil je neustrašivo izašao iz oltara njemu u susret i primio mučeničku smrt za Hrista.\nSećam se, baćuška je ne jednom govorio kako nikako nisu slučajna sva jevanđeljska čitanja koja se čitaju po bogoslužbenim začalima, kako se ona uvek predivno pokazuju kao svojevremena i aktuelna.\nNa dan njegove smrti jevanđelsko čitanje je sadržalo ove reči Gospodnje: „A kažem vama, prijateljima svojim: Ne bojte se onih koji ubijaju tijelo i potom ne mogu ništa više učiniti… nego vam kažem: koji god prizna mene pred ljudima, priznaće i Sin Čovječiji njega pred anđelima Božijim.“\n„Mučenik“ za islamsku veru – prim. prevodioca\nDa krene istim putem kao i šahid. – prim. prevodioca.\n28. februara 2017. u 06:57 · Reply\nKako je istinito da imamo na nebu još jednog molitvenika. Otac Danil deluje sada još glasnije i snažnije. Preporučila bih svima da u nekoliko sati pogledaju sve video snimke gde on govori, kako bi ga čuli lično i doživeli! On je ikona jednog pravog misionara Isusovog i svako ko ga čuje, ostaje duboko potrešen. Istina govori sama sebe i nikoga ne ostavlja ravnodušnim. Ah, provela sam nekoliko dana u društvu oca Danila tako, u suzama i radosti i zbunjenosti gledajući tu njegovu silinu u reči, šarm i samosvest. Tako snažan u veri mladi čovek, kakva retkost…i svi mladi oko njega koji dalje grade njegovo delo, slični su mu i oduševljavaju me. Blagodat Božja je na svima vama jer privlači snažno našu ljubav i pažnju. Hvala i na ovom članku, tako je lepo saznati još neki detalj o životu o Danila, zadivljujuće. Vaš rad je vrlo značajan za nas proste vernike, tako da znate to.


Odobravaju se sredstva za interventno korištenje tekuće budžetske rezerve Budžeta institucija Bosne i Hercegovine i međunarodnih obaveza Bosne i Hercegovine za 2017. godinu, u iznosu od 7.500,00 KM, RKT župnom uredu Sveti Duh, Nova Bila za finansijsku pomoć u opravci župne kuće.\nZa realizovanje ove odluke zaduženo je Ministarstvo finansija i trezora Bosne i Hercegovine u skladu sa Zakonom o fINansiranju institucija Bosne i Hercegovine, a uplatu će izvršiti na žiro račun RKT župnog ureda Svetog Duha, Nova Bila.\nObavezuje se RKT župnog ureda Svetog Duha, Nova Bila da dostavi izvještaj o namjenskom utrošku dodijeljenih sredstava.


Homeopatija za ljubimce\nAlternativna Medicina Sat, Nov 8, 2014\nJedna od čestih rečenica koje koriste homeopate je da homeopatija deluje na životinje (ljubimce) jer ljubimci nemaju odgovor na placebo, stoga homeopatija mora da funkcioniše!\nDelotvornost homeopatije se ne oslanja samo na placebo efekat, već i na fenomene poput regresije ka srednjoj vrednosti, prirodna istorija stanja itd. Isto tako mislim da je pogrešno pretpostaviti da životinje ne mogu da imaju koristi od placebo efekata; ljubimci mogu biti naučeni da se ponašaju na određen način i da reaguju u zavisnosti od očekivanja njihovih vlasnika.\nVeć sam pisao o homeopatiji i objasnio zašto su mehanizmi delovanja maltene nemogući. Uprkos trudu zagovornika homeopatije koji traje više od 150 godina, praktično nema pouzdanih dokaza da ona funkcioniše.\nHomeopatija u veterini\nVeterinarske homeopate su pokušale da predstave svoju verziju nauke, stavljajući pozitivan akcenat na dokaze. Međutim, kada malo bolje pogledate sve studije koje se bave ovom tematikom, videćete da su pune pristrasnosti i da su veoma lošeg kvaliteta. Manje više predstavljaju dobar primer propagande maskirane u nauku. Od svih studija koje je Akademija za veterinarsku homeopatiju predstavila, većina je bila jasno pristrasna ili loše sprovedena. Mnoge studije zapravo govore kako homeopatska intervencija nije delovala, ali su naveli studiju kao pozitivnu u svakom slučaju. Samo jedan rad je imao relativno dobru metodologiju rada, ali je u moru negativnih dokaza potrebno više od jedne studije u 150 godina da potvrdi duboko neverovatnu praksu zvana homeopatija.\nSada postoji novi sistematski pregled koji posebno vrednuje kliničku homeopatiju u veterinarskoj medicini i koji pokušava da uposli konvencionalne standarde kao dokaze koji bi efikasno kontrolisali pristrasnost subjekata kao i druge potencijalne slabosti studija.\nPregled o kome pričam je ovaj 1.\nOvaj pregled je sproveden od strane dva zagovornika homeopatije. Jasno je da postoji konflikt interesa, a sami kažu:\nSvako od nas je zaposlen od strane neke homeopatsko dobrotvorne organizacije i naš cilj je da razjasnimo i proširimo bazu dokaza o homeopatiji.\nUprkos svemu, autori navode da pokušavaju da slede konvencionalne standarde za sistematske preglede što je veoma pohvalno sa njihove strane. Ono što je dobro ili loše, u zavisnosti od toga odakle posmatarate ovu studiju, rezultati nisu baš ohrabrujući za homeopate.\nPregled je obuhvatio 18 kliničkih ispitivanja za procenu. Od toga, jedan je imao nizak rizik od pristrasnosti, šest neizvestan rizik od pristrasnosti, a čak jedanaest je imalo visok rizik od pristrasnosti. Od sedam studija koje su imale nizak ili neizvestan rizik od pristrasnosti, tri studije su pokazale statistički značajan uticaj, tri nisu pokazale nikakav efekat i jedna nije mogla da se proceni. Od ovih sedam studija, samo dve su pružile pouzdane dokaze na osnovu celokupne procene. Jedna je bila pozitivna dok druga nije.\nObe studije su imale neke čudne karakteristike u dizajnu i strukturi koje ih razlikuju od drugih studija napravljenih po priznatim standardima kliničkog ispitivanja.\nZnači, najbolje što su dve pristalice homeopatije uspele da nađu prilikom procene veterinarske homeopatije su dve studije od kojih je jedna pozitivna i jedna negativna.\nU zaključku studije kažu:\nSuprotni nalazi iz samo dve placebo kontrolisane studije sa prikladno pouzdanim dokazima onemogućavaju generalne zaključke o efikasnosti bilo kog homeopatskog leka, odnosno uticaja individualizovane homeopatske intervencije za bilo koje zdravstveno stanje životinja.\nNesumnjivo će pristalice homeopatije odgovoriti na ovaj sistematski pregled i reći “Vidite, postoje dokazi da homeopatija deluje na životinjama. Potrebno nam je samo više istraživanja!”. Dok su autori odradili solidan posao pokušavajući da prate postupke jednog dobrog sistematskog pregleda, rezultati nisu nepogrešivi. Ako imamo smeće na ulazu, nesumnjivo će to dovesti do smeća na izlazu. Čak i ako ovaj pregled nije našao očigledne razloge da odbaci nalaze ove dve studije o homeopatiji, imajuću u vidu stotine drugih studija koje su objavljene na ovu temu i bile negativne, ovaj pregled nije opravdanje za homeopatiju. To je jednostavno odraz ograničenja naučnog procesa da isključi svaki izvor greške kada stotine posvećenih vernika pokušavaju da sprovedu klinička ispitivanja da dokažu ono što već veruju da je istina.\nNauka nikada potpuno ne zatvara vrata. Može li eventualno da postoji dokaz koji bi jednog dana, dosledno i više puta, sa najboljim mogućim kontrolama grešaka, pokazao da homeopatija zaista može da bude čudotvorni lek? Ova mogućnost se ne može 100% isključiti, ali se mora priznati da je vrlo malo verovatno. Kada nešto prkosi svim osnovnim zakonima fizike i biologije, teško da tako nešto može da bude moguće.\nAko je homeopatija zaista tako dramatično efikasna, kao na primer vitamin C za skorbut ili prvi antibiotik i slično, rezultati kliničkih ispitivanja bi morali da daju jednu upečatljivu i jasnu sliku o tome. Ne bi trebalo da bude toliko teško da moramo da biramo u moru negativnih studija ne bi li pronašli eventualno jednu koja pokazuje pozitivan rezultat.\nRetko kada u modernoj medicini nešto ponekad deluje, a ponekad ne deluje. Jednostavno, ne treba više trošiti resurse na homeopatiju. Odustanite više od ove propale ideje i nastavite drugim putem.


Pronađen prvi fosil dinosaura direktno povezan sa udarom asteroida | xPortal 1\nNaslovnica Magazin Pronađen prvi fosil dinosaura direktno povezan sa udarom asteroida\nPronađen prvi fosil dinosaura direktno povezan sa udarom asteroida\nU američkoj državi Sjeverna Dakota na nalazištu Tanis pronađena je fosilizirana noga dinosaura na kojoj je očuvana čak i koža. Naučnici tvrde da je dinosaur kojem je ova noga pripadala vjerovatno nastradao na dan udara asteroida koji je u konačnici istrijebio ovu vrstu.\nOno što je naučnike posebno obradovalo jeste da je do sada generalno pronađeno jako malo ostataka dinosaura koji pripadaju razdoblju neposredno prije udara asteroida, javlja BBC.\nAsteroid koji je udario u zemlju prije 66 miliona godina označio je kraj dinosaura na zemlji i stvorio uslove da sisari postanu dominantna vrsta.\nUz nogu dinosura nalaze se fosilizirana riba koje je udisala krhotine dok su padale sa neba, kornjača probodena drvenim kolcem, koža triceraptora, embrion unutar jajeta pterosaura i nešto za što se čini da je ostatak samog asteroida.\n“Imamo toliko detalja koji nam govore šta se događalo iz trenutka u trenutak, gotovo kao da gledate film. Pogledate u fosil ovdje i to vas vrati u taj dan”, komentarisao je voditelj istraživanja Robert DePalma sa Univerziteta u Manchesteru.\nU nauci je općenito prihvaćeno da je asteroid promjera oko 12 kilometara udario u području Meksičkog zaljeva i uzrokovao nestanak dinosaura. To je udaljeno 3.000 kilometara od nalazišta u Tanisu ali je silina udarca bila takva da je razaranje moglo da pogodi i ovo područje.\nProfesor Paul Barrett sa Prirodno-historijskog muzeja u Londonu je za BBC rekao da se radi o Thesecelosaurusu. Ova vrsta dinosaura je izgledala kao vrlo uvećani gušteri. Po svemu sudeći ova noga je od dinosaura otkinuta jako brzo, prema njegovim riječima ne vide se dokazi neke bolesti noge.\nPrethodni članakPentagon: Rusi se povukli iz okoline Kijeva i Černihiva\nNaredni članakBenzema izgubio propusnicu za ulaz\nxportal - 4 Maja, 2021 0


Prigovaranje i konstantno zameranje je njihov hobi, da li znate o koja tri horoskopska znaka je reč? - Svet poznatih\nPrigovaranje i konstantno zameranje je njihov hobi, da li znate o koja tri horoskopska znaka je reč?\nObjavljeno 18.08.2019. u 20:00 poslednja izmena 17.08.2019. u 18:49\nNažalost, Jarac je najveći kritičar kojeg ćete sresti. Kreće od sopstvene potrebe za prefekcionizmom pa to prenosi i na druge. Koncept nesavršenosti mu je stran i onda ide okolo i prigovara. Često zbog ovoga ljudi zaziru da mu povere neke svoje tajne jer se plaše osude. Kritike će biti upućene uvek i u svakoj prilici.\n24. februara 2020. u 19:00\nZa razliku od Jarca, Devica ne zanoveta i ne iznosi jasan stav kojim diskvalifikuje osobu već zvoca na sitno. Ne valja ovo, ovo je nedovoljno, moglo je bolje- sve izjave kritičara u znaku Device. Pošto je opterećena redosledima i šablonima, nikada neće prestati da prigovara ukoliko nešto ili neko odskače ili pomera redosled.\nPoptuno je neverovatno da neko ko je opsednut sobom, kao što je to Lav, može da kritikuje. Ali, ipak je istina. Lav kritikuje onda kada nije u centru pažnje ili je neko bolji i lepši od njega. Ukloliko mu uznemirite komfor i oduzmete vreme za lenčarenje očekujte nekoliko predavanja o tome kako ste pogrešili. Uvek očekuje izvinjenje.\nZvezda Granda pokazala seksi guzu! (VIDEO)\nSunčica pokazala seksi dekolte! (FOTO)\nZorica je želela Ivu da nauči lekciju?


trudnoca Archives - www.FOLKOTEKA.com\nOglasila se Ljuba povodom ćerkine trudnoće\tGledaoci, kao i učesnici popularnog rijalitija večeras će saznati šta Ljuba misli o činjenici da će ponovo postati baka. Tokom Originalna vest Oglasila se Ljuba povodom ćerkine trudnoće se prvo pojavila na www.FOLKOTEKA.org. […]\nApril 22nd, 2017 | Tags: ćerkina, reality, rijaliti, Subotic, trudnoca | Category: Estrada vesti, FolkoTeka, Rijaliti | Leave a comment Cela vila na nogama zbog lepih vesti!\t“Ne znam kako se osećam. Kao da bih volela da padem u nesvest […]\nApril 20th, 2017 | Tags: Aleksandra, reality, rijaliti, trudnoca, učesnici, Vesti | Category: Estrada vesti, FolkoTeka, Vesti | Leave a comment Severina Kojić izgubila bebu?!\tPevačica je tužna, ali lekari su je upozorili da ovakvo nešto lako može da se desi. […]\nApril 15th, 2017 | Tags: estrada vesti, FolkoTeka, pevačica, trudnoca | Category: Estrada vesti, FolkoTeka | Leave a comment Slađa Allegro ponovo izgubila bebu\tViše ovde: Slađa Allegro ponovo izgubila bebu […]\nNovember 18th, 2016 | Tags: Allegro, estrada vesti, ponovo, trudnoca, vujicic | Category: Estrada vesti, FolkoTeka | Leave a comment Pevačicu trudnoća potpuno promenila (FOTO)\tIzašla je iz stana sama i izgledala je sveže i odmorno. Moramo priznati da smo je i sami jedva prepoznali […]\nAugust 26th, 2016 | Tags: FOLK, FolkoTeka, pevačica, Slike, trudnoca | Category: Estrada vesti, FolkoTeka | Leave a comment Parovi: Gastoz i Zorica zaintrigirali fanove!\tViše ovde: Parovi: Gastoz i Zorica zaintrigirali fanove! […]\nAugust 15th, 2016 | Tags: dukic, FolkoTeka, javnost, parovi, trudnoca, Zorica | Category: Estrada vesti, FolkoTeka | Leave a comment Jelena Golubović progovorila o trudnoći\tViše ovde: Jelena Golubović progovorila o trudnoći […]\nJuly 17th, 2016 | Tags: estrada vesti, FolkoTeka, Golubovic, pobednica, progovorila, trudnoca | Category: Estrada vesti, FolkoTeka | Leave a comment Parovi: Dalila konačno uradila test na trudnoću\tIako je njihova veza burna, oni se vole, a ona je čak u jednom trenutku posumnjala da je trudna, pa Originalna vest Parovi: Dalila konačno uradila test na trudnoću se prvo pojavila na www.FOLKOTEKA.org. […]\nJuly 6th, 2016 | Tags: estrada vesti, Mladen, moreno, rijaliti, trudnoca, učesnici | Category: Estrada vesti, FolkoTeka | Leave a comment Parovi: Stigli rezultati da li je Tijana trudna!\tPosle raznoraznih spekulacija, starleti je saopšteno da li je u drugom stanju ili ne. Već nekoliko nedelja pričalo se o tome da li je Tijana Ajfon trudna ili ne […]\nJune 3rd, 2015 | Tags: ajfon, FolkoTeka, gastoz, otkriveno, stigli, trudnoca | Category: Estrada vesti, FolkoTeka, Rijaliti | Leave a comment Parovi: Ružica tražila test, sumnja da je trudna sa Igorom X?!\tAtraktivna ukućanka je paničila i tražila od produkcije da joj daju test za trudnoću. Ružica Veljković sumnja da je trudna i da nosi dete Igora Kostića. […]\nApril 21st, 2015 | Tags: modelsica, ruzica, tražila, trudna, trudnoca, Veljkovic | Category: Estrada vesti, FolkoTeka | Leave a comment Starije teme »


Nameštaj po meri deteta - Franchising.rs - franšiza, preduzetništvo\nNameštaj po meri deteta\nPrimaoci Flexa franšize bi trebalo da imaju iskustvo u maloprodaji ili industriji namještaja, kao i da poznaju lokalno tržište.\nOd ostalih poznatih svetskih proizvođača nameštaja danska Flexa se izdvojila još sedamdesetih godina prošlog veka kada se na tržištu pojavila sa do tada neviđenim rešenjem – nameštajem koji je mogao da se prilagođava potrebama deteta, kako se ono razvija i raste. Za roditelje, to je značilo znatnu uštedu, za najmlađe – zgodno i zabavno rešenje.\nFlexa danas prodaje nameštaj u 40 zemalja širom sveta, kroz više od 140 poslovnica. Prodajnu mrežu, pak, duže od 40 godina razvijaju i davanjem franšize. Kako najavljuju iz kompanije, Flexa planira da uđe i na tržišta ovog regiona i već je u potrazi za primaocima franšize u Srbiji i Sloveniji.\n– Flexa ne proizvodi nameštaj koji je samo lep, već koji ima i specifičnu svrhu. Mi, zapravo, pokušavamo da podstaknemo dečju znatiželju i kreativnost kroz naše proizvode. Tu mogućnost želimo da pružimo i deci u Srbiji i Sloveniji. Zbog toga smo i odlučili da potražimo franšizne partnere – kaže Kevin Chan Le, brend menadžer zadužen za region Evrope. Kompanija, kako kaže, nema posebne uslove vezane za mesto ili grad gde bi bile otvorene prve prodavnice, što znači da franšizu nude preduzetnim ljudima iz cele Srbije.\nZainteresovani preduzetnici bi, pak, trebalo da imaju između 120 i 150 hiljada evra, koliko je potrebno za pokretanje posla i otvaranje prodavnice. Ova investicija bi pokrila kupovinu licence, brendiranje, opremanje i prvo punjenje prodavnice. Flexa, s druge strane, tokom saradnje ne bi naplaćivala nikakve druge naknade.\nŠto se tiče veličine ili lokacije za franšizne Flexa prodavnice, kompanija nema posebnih zahteva. – Naš koncept je vrlo fleksibilan, tako da prodavnice mogu da budu otvorene bilo gde – podjednako su dobre lokacije u tržnim centrima, ali i drugim gradskim zonama – objašnjava Chan Le.\nIpak, od primaoca franšize se traži da ima iskustvo u maloprodaji ili u industriji namještaja i da poznaje lokalno tržište. – Da li će koncept uspeti u Srbiji ili drugim zemljama regiona, zavisi i od odabrane marketinške strategije – kaže Chan Le. Primaoci franšize mogu da računaju na punu podršku kompanije koja će osmisliti marketinške kampanje, ali i dati uputstva za interakciju putem društvenih mreža.


Dan šehida i poginulih boraca obilježen obilaskom mezaristana i druženjem sa porodicama poginulih boraca\nDrugog dana Ramazanskog bajrama u Općini Novi Grad obilježen je „Dan šehida i poginulih boraca“.\nTim povodom predstavnici Općine sa načelnikom Semirom Efendićem i predsjedavajućom Općinskog vijeća Edinom Gabela, obišli su mezaristane, gdje je proučen Jasin šerif, dok je Hatma dova svim šehidima i poginulim borcima proučena u Begovoj džamiji.\nU vijećničkoj sali upriličen je i prijem za 30 porodica šehida i poginulih boraca, kojima su uručene hedije, a uručili su ih Tajib Delalić, pomoćnik načelnika za boračka pitanja, rad, socijalna pitanja i zdravstvo Općine Novi Grad i Emina Viteškić, predsjednica Udruženja organizacije porodica šehida i poginulih boraca Općine Novi Grad.\nTom prilikom Tajib Delalić, prisutnima je uputio bajramske čestitke i poželio im uspjeh u budućem životu. Kazao je da Općina Novi Grad na ovaj način nastoji da iskaže poštovanje prema onima koji su u odbranu naše države dali svoje živote.\n„Ovo je već tradicionalno druženje sa šehidskim porodicama, koje do sada nisu imale priliku da dobiju simboličnu pomoć. To je jedan znak pažnje Općine Novi Grad prema porodicama, koje su dale svoje sinove i kćeri za slobodu države Bosne i Hercegovine“, kazao je Delalić.\nVasvija Hasković, istakla je da je ovo jedna lijepa gesta, te da ohrabruje saznanje da porodice poginulih boraca nisu zaboravljene.


Članovi muzičke grupe EDI BAND\nEdi BAND i Novi Spomenari\nEDI BAND - Novi Spomenari\nMuzička POP grupa EDI BAND (nekada grupa "NOVI SPOMENARI") postoji 20-tak godina. Izdali smo sedam albuma za PGP sa pesmama od kojih su mnoge postali hitovi. Priznanja za dugogodišnji, kvalitetan rad došla su u vidu nagrada na mnogim festivalima (festival u Budvi, festival "Moravski biseri"...).\nČesti smo gosti u radio i televizijskim emisijama, a koncerte smo veoma zapaženo izvodili širom bivše Jugoslavije.\nAleksandar Edi Medošević\nSolista i jedan od najtemperamentnijih muzičara u grupi. Primorac koji svojim muziciranjem podiže nivo zabave i hladi ga kao najlepšim šampanjcem na opšte zadovoljstvo publike. Otpevao sa čuvenim triom u grupi, Zoranom Tešićem i Sašom Medoševićem, najvece hitove ove grupe.\nSaradnik PGP-a i Radio Beograda. Blizanac u horoskopu.\nPevač i gitarista grupe, zadužen za ozbiljnost i imidž grupe. Publika ga voli od miloste zvati Mrgud. Specifično boji prateće vokale i pop roker u duši. Ljubimac ženskog dela publike bez konkurencije. Bik u horoskopu.\nNajmlađa i najlepša članica Edi Benda.\nMenadžer, vođa, nekrunisani kralj jugoslovenskih drumova...\nLepi Bojan, Boza\nMa na ranu da ga priviješ...\n©Copyright Edi i Novi spomenari All Right Reserved. Design by BizNet izrada sajta


Vračarski tunel godinama ima bezbednosne propuste | BIRN\nVračarski tunel, koji prolazi ispod centra Beograda, a kroz koji od jula 2018. godine prolaze i teretni vozovi natovareni opasnim i zapaljivim teretom, nema saglasnost za upotrebu od Sektora za vanredne situacije MUP-a ni za jednu vrstu transporta – kako putničkog, tako i teretnog, saznaje BIRN.\nNakon obustavljanja železničkog saobraćaja oko Kalemegdana zbog gradnje Beograda na vodi i zatvaranja pruge od Beograda do Novog Sada, sav opasni teret iz Pančeva više nije imao kud da prolazi izuzev kroz tunel ispod centra grada koji povezuje Pančevački most, preko stanice Vukov spomenik, sa Karađorđevim parkom.\nDokumenta do kojih je došao BIRN pokazuju da ne postoji mogućnost intervencije vatrogasno-spasilačke brigade ukoliko bi se opasni (otrovni, zapaljivi, eksplozivni) teret izlio u tunelu.\nTo je dodatno usložnilo situaciju koja nije bila dobra ni pre 2018. godine.\nOd 1. jula 2018, kroz Vračarski tunel ispod centra Beograda, počele su da prolaze i kompozicije sa opasnim teretom Foto: BIRN\nNaime, dokumenta pokazuju da u slučaju požara nije moguća bezbedna evakuacija putnika, ukoliko do njega dođe u tunelu, kao i brojne nepravilnosti u protivpožarnoj zaštiti podzemne stanice “Vukov spomenik”, koje godinama nisu ispravljane, zbog čega postoje bar dve prekršajne prijave protiv nekadašnjih čelnika “Infrastruktura železnica Srbije”.\nPožar i evakuacija putnika po sistemu “valjda neće”\nMaja 2018. godine, Uprava za vanredne situacije MUP-a Srbije obavila je inspekcijski nadzor podzemne železničke stanice “Vukov spomenik” i utvrdila da stanica nije imala zakonom predviđeni plan zaštite od požara, da evakuacija putnika nije bezbedna, da nije bila kontrolisana ispravnost sistema za gašenje požara i brojne druge propuste.\nInspekcijski zapisnik iz maja 2018. sadrži i mišljenje vatrogasno spasilačke brigade Beograd koja navodi da nema mogućnosti za njihovu intervenciju ukoliko dođe do požara ili izlivanja opasnih materija jer nemaju dovoljno potrebne opreme – adekvatnih boca sa kiseonikom pomoću kojih bi mogli da izdrže više od nekoliko minuta gaseći požar, nemaju specijalno šinsko vozilo za gašenje požara, niti mogu da priđu vatrogasnim kolima ka stanicama “Pančevački most” i “Karađorđev park”.\nIako su po zakonu o zaštiti od požara, inspektori MUP-a bili nadležni da nakon inspekcijskog nadzora iz maja 2018. zabrane prevoz i robe i putnika kroz vračarski tunel zbog nemogućnosti evakuacije putnika i neposedovanja upotrebne dozvole sa aspekta zaštite od požara, oni to nisu uradili.\nInspektori čak nisu naložili da se momentalno popravi centrala za dojavu požara uz obrazloženje da je u toku nabavka nove centrale. Međutim, prema zapisnicima MUP-a, u aprilu 2021. novi sistem za dojavu požara već nije radio.\nOsim toga, zapisnici protivpožarne inspekcije od 2014. pa na ovamo pokazuju da “Infrastruktura železnice Srbije” – državna kompanija koja upravlja i održava javnu železničku infrastrukturu u zemlji – godinama ne ispunjava mere koje su propisivale protivpožarne inspekcije MUP-a u vezi sa tunelom “Vračar”.\nVatrogasno-spasilačka brigada je ustanovila da nema mogućnosti za intervenciju ako se opasni teret izlije u tunelu Foto: Slobodan Đuričić\nI austrijska studija iz 2020. godine, rađena zbog procene rizika od prevoženja opasnog tereta kroz tunel, koju je naručila kompanija “Infrastruktura železnice Srbije”, došla je do zaključka da je “rizik od požara za putnike u tunelu uporedivo visok”, kao i da su “uslovi za evakuaciju iz zaustavljenog voza u kvaru nepovoljni”.\nIako je MUP BIRN-u dostavio dokumenta po zahtevu za dostupnost informacija od javnog značaja, ni nakon više molbi nije obezbedio sagovornika koji bi mogao da objasni zbog čega inspektori nisu na osnovu Zakona o zaštiti od požara naložili zatvaranje saobraćaja kroz Vračarski tunel nakon što su ustanovili da ne postoji mogućnost za bezbednu evakuaciju putnika.\nOpasni teret – “havarija malo verovatna”\nPrema podacima “Infrastruktura Železnica Srbije”, najčešće prevožene opasne materije su naftni derivati, tečni naftni gas, sumporna, sirćetna i azotna kiselina, veštačka đubriva i amonijak.\nOni navode da je curenje opasnog tereta iz voza koji ne može da napusti tunel ”izuzetno malo verovatno”, i da je predviđeno da se u slučaju požara ili sličnog incidenta teretni vozovi ne zaustavljaju u tunelu već izvan njega.\n“Ovo nije moguće ukoliko istovremeno dođe i do iskliznuća voza, ali je analiza rizika pokazala da je verovatnoća za to izuzetno mala tj. da je verovatnoća da se to desi 1 događaj u 137 godina”, navode, uz opasku da se takav događaj nikad u istoriji nije desio na teritoriji Srbije, a u celoj Evropi i Severnoj Americi su se u poslednjih pola veka desila samo dva takva slučaja.\nNapominju i da se su se u poslednje tri godine u stanici Vukov spomenik “dogodile samo tri nezgode u funkcionisanju železničkog saobraćaja, i nijedna od njih nije imala apsolutno nikakve veze ni sa prevozom opasnih materija, niti sa protivpožarnom zaštitom”.\nMilutin Ignjatović, direktor Saobraćajnog instituta CIP – kompanije koja je projektovala stanicu “Vukov spomenik” – za BIRN kategorički tvrdi da se kroz vračarski tunel ne smeju prevoziti opasne materije.\nPodzemnu stanicu “Vukov spomenik” otvorio je tadašnji predsednik Srbije Slobodan Milošević u julu 1995. godine Foto: BIRN\n“Vukov spomenik i uopšte naši tuneli apsolutno su nebezbedni za prevoz opasnih i eksplozivnih materija. Može da ode pola Beograda u vazduh od eksplozije, dovoljna je jedna varnica po ovim temperaturama, a drugo, šine su te koje prave varnice”, kaže Ignjatović za BIRN.\nVračarski tunel i podzemna stanica “Vukov spomenik”\nPrema podacima Preduzeća za izgradnju železničkog čvora Beograd “Beogradčvor”, vračarski tunel je dugačak oko 3,5 kilometra. Spaja stanice “Karađorđev park” i “Pančevački most”, između kojih se nalazi podzemna železnička stanica “Vukov spomenik”.\nIzgradnja stanice “Vukov spomenik” trajala je od 1989. do 1995. godine. Otvorio ju je 7. jula 1995. tadašnji predsednik Srbije Slobodan Milošević. Prema pisanju “Politike” od tog dana, u izgradnju stanice bilo je uloženo 750 miliona dolara.\nStanica ima četiri podzemna nivoa, a peron se nalazi na 40-ak metara dubine. Inače, od 3,5 kilometra vračarskog tunela, podzemna stanica “Vukov spomenik” zauzima dužinu od 220 metra – ostatak čine tunelske cevi.\nSve inspekcije MUP-a obilazile su i nalagale mere samo za stanicu “Vukov spomenik”, ne i za tunelske cevi.\nOtkud uopšte opasne materije u tunelu\nNajpre je 1. jula 2018. zatvorena Glavna železnička stanica u Beogradu, zbog izgradnje “Beograda na vodi”. Zajedno sa stanicom, ukinuta je i pruga oko Kalemegdana, na čijem mestu se sada planira izgradnja “linijskog parka”. Upravo tada, 1. jula, prvi vagoni sa opasnim teretom počeli su da prolaze kroz vračarski tunel.\nA onda, 1. februara 2019, zatvorena je i pruga Beograd – Novi Sad, zbog izgradnje dela buduće pruge Beograd – Budimpešta. Tako je vračarski tunel ostao jedino mesto kroz koje vozovi – a sa njima i opasni teret – mogu da prolaze.\n“Urađene su studije i utvrđeno je da vozovi koji su išli oko Kalemegdana ubuduće mogu da koriste tunele u Beogradu i to noću kada ne saobraća ‘BG voz’”, rekao je za “Politiku” 24. juna 2018. tadašnji gradski arhitekta Milutin Folić.\n“Stanica ‘Vukov spomenik’ još sredinom prošle godine osposobljena za saobraćaj teretnih železničkih kompozicija. To je uključilo i sve bezbednosne i sigurnosne sisteme u stanici ‘Vukov spomenik’, a ispunjeni su svi zahtevi inspekcija zaduženih za ovu oblast”, izjavio je 7. februara 2019. Nenad Stanisavljević iz “Infrastruktura Železnica Srbije” za “Novosti”.\nI 2014. i 2018. Sektor za vanredne situacije MUP-a ustanovio je da stanica Vukov spomenik nije bezbedna za evakuaciju putnika Foto: BIRN\n“Preduzeće ‘Infrastruktura Železnice Srbije’ je pre nego što je propušten prvi voz preduzelo sve preventivne mere koje propisuje Sektor za vanredne situacije MUP-a”, izjavio je 13. februara 2019. za “Mondo” tadašnji državni sekretar u Ministarstvu građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture Miodrag Poledica.\nMeđutim, inspekcijski zapisnici Uprave za vanredne situacije pokazuju da uveravanja o ispunjenosti svih zahteva inspekcije nisu bila tačna, a studija, koju je pominjao Milutin Folić, urađena je tek na proleće 2020. godine.\nPrvog jula 2018, kada je krenuo prevoz opasnog tereta, podzemna železnička stanica Vukov spomenik i dalje nije imala odobren neophodni plan zaštite od požara. Prema dokumentima do kojih je došao BIRN, MUP je ovaj plan odobrio tek deset dana kasnije – 10. jula.\nStanica nije imala – niti joj je MUP to naložio da ugradi, s obzirom na novonastale okolnosti, pa ih nema ni danas – ni sistem za detekciju eksplozivnih atmosfera, ni instalacije sa protiveksplozivnom zaštitom koje imaju ulogu da spreče nastajanje varnica koje mogu da izazovu paljenje okolne eksplozivne atmosfere, ni sistem za odvođenje statičkog elektriciteta, niti dodatnu procenu rizika od požara i eksplozije.\nUprkos tvrdnjama nadležnih iz “Infrastruktura Železnica Srbije” i ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, ni do marta 2020. godine nisu bile ispunjene dve mere koje je inspekcija MUP-a naložila ovoj kompaniji – nije bio obezbeđen potreban broj lica stručno osposobljenih za sprovođenje i organizovanje preventivnih mera i stalnog dežurstva, niti su kontrolisani stabilni sistemi za gašenje požara.\nVračarski tunel je dugačak oko 3,5 kilometra, a stanica “Vukov spomenik” oko 220 metara Foto: Sanja Pantić\nIz “Infrastruktura Železnica Srbije” priznaju za BIRN da ove dve mere nisu ispunili, ali dodaju da “nijedna od te dve mere nije uticala na bezbednost železničkog saobraćaja”.\n“Pola Beograda bi otišlo u vazduh”\nJedna od bezbednosnih mera koju je primenila “Infrastruktura Železnica Srbije” jeste potpuno razdvajanje putničkog saobraćaja od kompozicija sa opasnim materijama – ove potonje se kroz tunel voze noću, od ponoći do četiri ujutru, kada nema putničkog saobraćaja.\nTakođe, još jedna od mera bezbednosti jeste da se na deonici Karađorđev park – Vukov spomenik u istom trenutku može naći samo jedan voz koji u svom sastavu ima kola sa oznakom RID (oznaka za Pravilnik o međunarodnom železničkom prevozu opasne robe), što znači da se na ovoj pruzi ne mogu naći dva teretna voza u isto vreme.\nUjedno, u stanicama Pančevo Glavna i Rakovica (odnosno, Beograd Ranžirna) obavlja se pregled svakog teretnog voza koji u svom sastavu ima vagone sa oznakom RID.\nNa sajtu Saobraćajnog instituta CIP, koji je projektovao Železničku stanicu Vukov spomenik, piše da je stanica namenjena “saobraćaju lokalnih putničkih vozova”.\nIz “Infrastruktura Železnica Srbije”, pak, tvrde da je Glavni projekat stajališta Vukov spomenik “od početka rađen tako da je dozvoljen prolaz vozova sa opasnim materijama i sa takvim stavom je i usvojen, a sa tim se saglasilo i tadašnje Javno železničko transportno preduzeće Beograd“.\nU “Infrastruktura Železnica Srbije” dodaju i da su još 1992. godine projektom “predviđena daleko manja ograničenja nego što su ona pod kojima se ovaj saobraćaj danas obavlja”.\nSa ovim se, međutim, ne slaže direktor Saobraćajnog instituta CIP inženjer Milutin Ignjatović koji za BIRN kaže da se kroz vračarski tunel ne smeju prevoziti opasne materije i da postoji projekat železničke obilaznice oko Beograda, “koja je trebalo da se završi”.\nOn dodaje i da je ta pruga trebalo da ide zajedno sa automobilskom obilaznicom oko Beograda, od Bubanj potoka, preko Vinče i budućeg mosta na Dunavu, pa da se onda pruga odvaja kod Pančeva i ide ka Azotari, Rafineriji i dalje. Međutim, po njegovim rečima, za ovu deonicu još nisu urađeni ni projekat za građevinsku dozvolu, niti projekat za izvođenje.\n“Danas puni vagoni otrovnih, eksplozivnih materija idu kroz Vukov spomenik, to je nedopustivo. To ko vam je rekao da je projektovano za te opasne materije, to je neznanje, to je laž, to je bruka i sramota”, kaže Ignjatović dodajući da time što noću prevoze opasne materije, kada nema putnika, “misle da su rešili problem”.\n“Kad bi se desila eksplozija, to bi pola Beograda otišlo u vazduh”, kaže.\nNajčešći opasni teret koji se transportuje kroz Vračarski tunel jesu naftni derivati, TNG, sumporna, sirćetna i azotna kiselina, veštačka đubriva i amonijak Foto: Slobodan Đuričić\nDodaje da su od njega tražili da da saglasnost da opasne materije mogu da idu kroz Vukov spomenik.\n“Ja im nisam dao tu saglasnost, jer tuda apsolutno ne mogu da idu opasne materije, zabranjeno je. Ali – sada moraju tuda da idu, nema kud, ne mogu rukama da je prenose”, kaže Ignjatović.\nŠta piše u studiji o vračarskom tunelu\n“Infrastruktura Železnica Srbije” je 20. juna 2018, dakle desetak dana pre početka transporta opasnog tereta kroz tunel “Vračar”, raspisala javnu nabavku u kojoj je tražila uslugu izrade “Studije o definisanju uslova za saobraćaj vozova sa dizel vučom i saobraćaj vozova za prevoz opasnih materija kroz tunel Vračar i ostale objekte na području Beogradskog železničkog čvora”.\nOvu studiju je uradila austrijska kompanija ILF na proleće 2020. godine, dok je opasni teret već godinu i po dana prolazio kroz tunel. Poslednji deo studije o merenju protoka vazduha kroz tunel, kompanija je uradila u aprilu 2021. godine.\nStudija, koja je sa godinu i po zakašnjenja trebalo da kaže kakvi su uslovi za prolazak opasnog tereta kroz tunel, nalazi da su operativne mere koje je preduzela “Infrastruktura železnica Srbije” – da je prevoz opasnog tereta ograničen na noćne sate i da se, u slučaju izbijanja požara, drugi vozovi ne zaustavljaju u stanici – predložene kao “minimalni bezbednosni zahtev” kako bi se ispunile bezbednosne obaveze za saobraćaj opasnih roba kroz tunel.\nTakođe, Studija zaključuje da je transport opasne robe kroz tunel Vračar, uz ovakve mere, “bolji ili istog nivoa rizika u poređenju sa prethodnom situacijom\nkada se opasna roba prevozila prugom u neposrednom susedstvu stambenih i poslovnih objekata”, odnosno, kada je opasni teret išao prugom oko Kalemegdana.\nDušan Blagojević, licencirani konsultant za procene rizika od katastrofa kod tehničko-tehnoloških nesreća, koji je imao uvid u ovu austrijsku studiju, kaže da ona obuhvata samo deo posledica po život i zdravlje ljudi, i to samo u delu stanice Vukov spomenik, te da scenariji sa najtežim mogućim posledicama, koji su opisani u studiji, sigurno daleko prelaze same fizičke granice stanice.\nNa primer, studija se uopšte ne bavi posledicama koje će curenje otrovnog gasa, poput hlora, imati na površini, tj. šta se dešava sa građanima koji se u trenutku ispuštanja gasa nađu u blizini evakuacionih izlaza kroz koje bi, kako upozoravaju vatrogasci, otrovne materije mogle da izađu na površinu.\nVračarski tunel spaja stanice “Pančevački most” i “Karađorđev park” Foto: Slobodan Đuričić\nBlagojević navodi da se, u slučaju da, na primer, iscuri hlor, dejstvo ovog toksičnog oblaka nikako neće završiti u stanici – prema scenariju iz studije, Blagojević proračunava da bi se smrtonosna doza hlora, u zavisnosti od pravca vetra, proširila u krugu od 2,2 kilometra oko mesta udesa.\nTakođe, Blagojević primećuje da Studija kod scenarija sa tečnim naftnim gasom nije uzela u obzir da će eksplozija jednog vagona izazvati lančanu reakciju, te da se ona mora računati za celu kompoziciju, što nije urađeno u studiji.\n“Ovde je ključno da u tunelu nije obezbeđena prinudna ventilacija i da može doći do stvaranja eksplozivnih smesa u džepovima tunela, jer je tečni naftni gas teži od vazduha. To znači da je verovatnoća eksplozije u ovom slučaju značajno veća nego tokom vožnje napolju, van tunela. Takođe, moralo se izračunati da li u slučaju ovakve eksplozije statika samog tunela izdržava toliki udar (kada cela kompozicija eksplodira) i da li će se urušiti zgrade iznad tunela – a to nije urađeno”, kaže Blagojević.\nU maju 2015. MUP je pokrenuo prekršajni postupak protiv “Infrastruktura Železnica Srbije” i tadašnjeg direktora zbog kršenja zakona o zaštiti od požara ustanovljenog prilikom inspekcije stanice Vukov spomenik – utvrđene su nezakonitosti koje su praktično preslikane i u inspekcijskim nadzorima iz 2018. i 2021. Prekršajno su osuđeni i direktor i “Infrastruktura Železnica Srbije” u januaru 2017. zbog ovoga. Međutim, Prekršajni apelacioni sud preinačuje ovu presudu i obustavlja postupak protiv okrivljenih u maju 2017, zbog nastupanja apsolutne zastarelosti.\nŠta ako se voz sa putnicima zaglavi u tunelu\nIako austrijska studija iz 2020. nije rađena da bi procenjivala bezbednost putničkog saobraćaja, i njeni autori uočavaju da rizik “uglavnom u vezi sa mogućnošću požara u putničkim vozovima dok su u tunelskim cevima, kada putnici iz voza u kome je nastala nezgoda treba da se evakuišu izvan stanica”.\nNavodi se da izvan stanica ne postoji nikakva oprema – put za evakuaciju, sistem rasvete u slučaju opasnosti – koja bi služila za evakuaciji putnika u slučaju opasnosti.\n“Očigledno je da su uslovi za evakuaciju iz zaustavljenog voza u kvaru nepovoljni, ukoliko se evakuacija odvija izvan stanica. Zbog velikog razmaka između vrata voza i poda tunela, izlazak iz voza može biti otežan, naročito osobama sa ograničenom pokretljivošću (tj, starijim osobama i deci). Ovo znatno povećava vreme koje je potrebno za evakuaciju putnika iz voza”, navodi se u studiji.\nZbog nedostatka sistema rasvete, predviđeno je da se evakuacija putnika vrši u smeru kretanja voza kako bi čeona svetla voza bar malo osvetlila put tokom evakuacije što za posledicu opet ima izloženost dimu koji se širi, navodi se u studiji.\nKako su za BIRN rekli iz “Infrastrukture železnica Srbije”, posebna oprema za evakuaciju putnika u tunelima “do skora nije bila propisana u našoj zemlji i do sada je nema nijedan tunel u Srbiji”.\nIz IŽS navode i da “to znači da Vračarski tunel ne predstavlja izuzetak u tom pogledu”, kao i da će “prvi tunel opremljen sa takvom opremom biti novi Čortanovački tunel, na trasi pruge za velike brzine”.\nTakođe, autori austrijske Studije računaju da u podzemnoj železničkoj stanici funkcionišu potrebni sistemi za otkrivanje i signaliziranje požara.\nInspekcije MUP-a su tokom svakog od dostavljenih pregleda – 2014, 2018. i 2021. godine – uočili brojne nepravilnosti u protivpožarnoj zaštiti u stanici “Vukov spomenik”… Foto: BIRN\n“Stanica Vukov spomenik je pokrivena stabilnim sistemom za otkrivanje požara i požarnim alarmnim sistemom koji je povezan sa centralnom upravljačkom jedinicom u stalno zaposednutoj kontrolnoj sobi. Nakon primanja signala o požaru, dežurni dispečer u kontrolnoj sobi sprovodi definisan postupak (program) za vanredne situacije”, piše u Studiji.\nMeđutim, prema zapisnicima MUP-a, ni 2014, ni 2018, ni 2021. sistem za dojavu požara nije bio u ispravnom i funkcionalnom stanju.\nNa inspekcijskom pregledu u februaru 2014. Uprava za vanredne situacije MUP-a Srbije ustanovila je da, uz još 37 nepravilnosti i nedostataka u protivpožarnoj zaštiti, sistem za dojavu požara – ne funkcioniše.\nČetiri godine kasnije, u maju 2018, inspekcija MUP-a ponovo pronalazi da taj isti sistem za dojavu požara i dalje ne radi, međutim “na reč” prihvata izjavu nadležnih iz “Infrastruktura Železnica Srbije” da je u toku nabavka nove centrale za dojavu požara “kako bi se ceo sistem za otkrivanje i dojavu požara doveo u ispravno stanje”.\nUkrštajući informacije iz inspekcijskih izveštaja i javno dostupne podatke o javnim nabavkama Infrastruktura železnica Srbije, vidi se da ni ovo nije bilo tačno: inspekcijski pregled urađen je 8. maja 2018; sutradan, 9. maja, “Infrastruktura Železnica Srbije” je od Ministarstva građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture dobila zapisnik MUP-a, a prekosutra, 10. maja, “Infrastruktura Železnica Srbije” je raspisala obimnu javnu nabavku za “usluge hitnog otklanjanja nepravilnosti sistema zaštite od požara i izrade tehničke dokumentacije za potrebe održavanja objekta Železnička stanica Vukov Spomenik”.\nMeđu traženim uslugama i radovima, u ovoj javnoj nabavci nalazili su se i izrada idejnog projekta, izrada projekta, kao i ugradnja (izvođenje) stabilnog sistema za detekciju i dojavu požara – dakle, dva dana nakon što su iz “Infrastruktura Železnica Srbije” inspektorima MUP-a rekli da je nabavka već u toku, a inspektori im poverovali na reč.\nS obzirom da inspekcija MUP-a nije naložila meru da se sistem za dojavu požara dovede u ispravno stanje, u naknadnim, kontrolnim inspekcijskim pregledima ne može se videti kada je novi sistem ugrađen. Kako kažu za BIRN iz “Infrastruktura Železnica Srbije”, sistemi za zaštitu od požara u julu 2018. godine bili su u ispravnom stanju.\nMeđutim, prilikom novog inspekcijskog nadzora u aprilu 2021, otkrivamo da ni taj novi sistem za dojavu požara ne radi, i to ne radi ni na jednoj kritičnoj tački unutar stanice: u komandnoj sobi, kod trafostanice, kod dizel-električnog agregata, niti kod magacina ulja i maziva.\nOsim ovog nedostatka, inspekcija u aprilu 2021. otkriva još 23 nedostatka i nezakonitosti, od kojih se neki “vuku” godinama, a možda i decenijama.\n… od kojih se neke nepravilnosti ponavljaju i ne ispravljaju iz godine u godinu\nNa primer, sva tri inspekcijska nadzora (2014, 2018, 2021) nalaze da “Infrastruktura Železnica Srbije” ne održava mobilne aparate za gašenje požara i da nema dovoljno lica potrebnih za dežurstvo, kao i da nisu obučena za rad na centrali; 2014. i 2018. eksplicitno se navodi da nije moguća bezbedna evakuacija putnika, dok se 2021. navodi da tri od četiri evakuaciona izlaza nisu pravilno obeležena…\nTakođe, iz inspekcijskog nadzora od aprila 2021. saznajemo i da donetim planom zaštite od požara nije prikazano stvarno stanje. Na primer, u planu je predviđeno gašenje požara vodom u više prostora, dok u stvarnosti u tim prostorimauopšte ne postoje sprinkleri. Saznajemo da je nakon inspekcijskog pregleda u stanici utvrđen “visok rizik sa aspekta zaštite od požara”; da nema dovoljno vode za napajanje drenčer sistema i sistema vodene zavese…\nŠta ovo znači u praksi\nPrema rečima stručnjaka za poslove zaštite od požara, koji je želeo da ostane anoniman, a kome je BIRN pokazao izveštaje inspekcije, ovo praktično znači da je ceo sistem “slep” za bilo kakav požar koji izbije u stanici.\n“Kaže inspekcija da je utvrdila da sistem javlja grešku. To znači da negde sistem ili ima prekid, ili nije povezan kako treba i onaj u centrali je u suštini slep – ako se nešto zapali, centrala neće da reaguje na signal koji dobija od detektora. Javljač treba da oseti dim, šalje signal centrali, centrala treba u tom momentu da daje prvi signal onom ko dežura da ode da proveri. A ona to neće uraditi zato što javlja grešku”, kaže stručnjak sa kojim je razgovarao BIRN.\nKao primer navodi funkcionisanje trafo stanice koja osim sistema za dojavu ima i sistem za gašenje:\n“Ako se nešto desi u trafo stanici, centrala bi automatski morala da pokrene sistem za gašenje. Međutim, to se neće desiti jer centrala neće dobiti signal, trafo-stanica će da nastavi da gori, a onaj u komandnoj sobi neće znati šta se dešava, niti će centrala automatski da aktivira sistem za gašenje”, kaže ovaj stručnjak.\nKako piše u odgovoru “Infrastruktura Železnica Srbije”, od ukupno 24 mere koje je Uprave za vanredne situacije naložila aprila 2021. godine, 15 primedbi je u potpunosti otklonjeno, realizacija sedam mera je započeta i u toku je, a na dve naložene mere “Infrastruktura železnice Srbije” uložila je prigovor.\nEvo samo dela izveštaja vatrogasno spasilačke brigade Beograd koji je sastavni deo Inspekcijskog zapisnika iz maja 2018:\n“Vatrogasno spasilačka brigada (VSB) Beograd za intervenisanje u tunelima i podzemlju nema dovoljno tehnike i opreme čime bi omogućili potpunu bezbednost vatrogasaca spasilaca i efikasniju intervenciju. Problem je u nedovoljnom broju višesatnih izolacionih aparata za zaštitu disajnih organa. VSB Beograd poseduje samo 11 dvobocnih izolacionih aparata sa vazduhom sa autonomijom rada oko 60 min. a starim višesatnim kiseoničnim je odavno istekao rok upotrebe. Sa jednobocnim izolacionim aparatom vatrogasac spasilac ima autonomiju rada od 25 do 35 minuta u zavisnosti od kapaciteta pluća i intenziteta rada na terenu. U slučaju intervenisanja na osnovu izvršenih merenja i analiza došli smo do zaključka da je potrebno od 10 do 12 minuta od stizanja na kotu terena do silaska na peronski deo, (razvlačenje vatrogasnih creva i prenošenje opreme) a za pojedine delove tunelskih cevi između 25 i 30 minuta u zavisnosti od lokacije.\nOvaj podatak je veoma bitan jer u slučaju potrebe vatrogasac spasilac bi do dolaska na mesto intervenisanja već potrošio raspoloživu količinu vazduha i ne bi mogao da normalno da interveniše jer bi se morao vratiti nazad. Sa samo 11 dvobocnih aparata autonomije rada oko 60 minuta ograničene su nam operativne mogućnosti a i izolacioni aparati su podjednako raspoređeni po gradskim stanicama.\nTrenutan broj termovizijskih kamera i detektora je nedovoljan jer iste poseduju samo dve jedinice. Sistem veze tetra nema domet na peronu podzemne stanice i tunelskim cevima. Jedino moguć način uspostavljanja radio veze je putem prenosa informacija sa čovekom kao posrednikom koji bi se nalazio između kote terena i perona odnosno koloseka. Mobilna telefonija 064 funkcioniše sa povremenim prekidima.\nNe posedujemo specijalno šinsko vozilo za gašenje požara i intervenisanje u tunelima. S obzirom na konfiguraciju terena, ne postoji mogućnost prilaza vatrogasnih vozila sa kopna ka Pančevačkom mostu i Karađorđevom parku bez većih građevinskih radova tako da ni specijalno šinsko vozilo koje poseduju neke vatrogasne jedinice u Evropi i svetu trenutno se ne bi moglo iskoristiti za bezbedno i efikasno intervenisanje.\nKako bi prvenstveno zaštitili živote putnika, učesnike transporta i vatrogasaca spasilaca, radi efikasnijeg intervenisanja potrebno je nabaviti sledeću opremu…”


Novalić i ministri danas s premijerima kantona - mojusk.ba\nNovalić i ministri danas s premijerima kantona\n19 Novembra, 2020 19 Novembra, 2020 Moj USK\nSastanak premijera Federacije BiH Fadila Novalića, federalnih ministara i premijera kantona bit će održan danas u sjedištu Vlade FBiH u Sarajevu.\nSastanku će, pored premijera Novalića, prisustvovati zamjenici premijera FBiH, federalna ministrica finansija Jelka Milićević i federalni ministar rada i socijalne politike Vesko Drljača te federalni ministar energije, rudarstva i industrije Nermin Džindić i pomoćnik federalnog ministra zdravstva Goran Čerkez, saopćeno je iz Ureda za odnose s javnošću Vlade FBiH.\nNačelniku Naniću priređena dobrodošlica: On pozvao na maksimalnu posvećenost poslu


Kako uživati u životu - praštanje\nKad nekom prvi put govorim o važnosti praštanja, većinom dobijem isti samouvereno spreman odgovor: nemam kome šta da oprostim. Gotovo je neverovatno koliko je u čoveku snažan mehanizam, koji impulsom uslovnog refleksa sprečava suočavanje sa sopstvenim slabostima, teretima i tugama… Većina živi u uverenju (želi da veruje) kako je sve svoje odnose uredila, svima sve oprostila i ide mirno kroz život. Lakoća življenja je jedna od najpopularnijih uloga kojom ljudi manje ili više uspešno skrivaju velike i bolne ili tihe, toliko nevidljive terete da se samom nosiocu toga ponekad učini da su nestali. Privid istina ume da obezbedi srećne trenutke u kojima se sa vazduhom udahne nešto životne radosti. Sve ostalo vreme je život sa teretom tihog bola, možda malog ali konstantno, neumoljivo prisutnog. Što je želja veća da on nestane, tuga koja buja na sopstvenoj nemogućnosti da nekome nešto oprostimo, zauzima sve veći prostor sprečavajući mnoge važne segmente naših života da se razviju i ostvare u svom punom potencijalu.\nLjudi koji tek ulaze u naše živote na primer, uskraćeni su za neke od najsvetlijih tačaka onoga najboljeg u nama time što gradimo nove odnose a da stare nismo „pospremali“. Grč nedovršenosti, koji nesvesno „nosimo“ svuda sa sobom, umanjuje snagu ljubavi koju želimo da pružimo do te mere da se ponekad dešava da tu ljubav koju smo iskreno namenili nekom, taj neko ne prepozna, jednostavno je ne shvati tako. Ukoliko pak dođe do ostvarenja ljubavi, ona ume da trpi kao da joj, najblaže rečeno, nedostaje vazduha.\nTegovi nepraštanja spadaju u velike životne balaste. Na sreću čovek ima izbor, da li da ih se reši ili da ih ostavi u sebi zauvek. Gotovo da svako od nas zna barem nekog ili za nekog ko je otišao sa ovog sveta a da nije mogao, želeo ili znao kako da nekom oprosti. Život sa takvim teretom nije život koji teče. To je život koji se muči, pati i često misleći da je to bez razloga i nepravedno, posustaje onda kada je potrebno najviše snage…\nKao što ljubav prema sebi, njen kvalitet, iskrenost, dubina i snaga, čini nama i našem životu veliko dobro poboljšavajući tako i odnose sa drugim ljudima, tako isto, praštanje samom sebi omogućava da kroz život krenemo određenim redom, oslobođeni tereta prvog stepenika praštanja. Većina ljudi želi da se ponaša ispravno. Da uvek postupi najispravnije, da učini i kaže baš ono što je najbolje u određenom trenutku, da nikada ne povredi ni sebe ni druge. I pored svog truda i želje, greške se dešavaju i važno je razumeti i prihvatiti da je to ljudski, normalno i prirodno.\nOprostite sebi. Bilo da je po vama vaša greška velika ili mala, ona je jednako teška ako je u vama godinama zarobljena nepraštanjem. Vratite u sećanju taj trenutak, prođite kroz njega sa svom svojom ljubavlju i toplinom koju možete da skupite u sebi za sebe, izgovorite svoje ime i recite sebi da opraštate. Nakon toga, udahnite duboko i primenite vežbu o kojoj smo već govorili, udišem mir, ljubav i spokoj, izdišem stres, bol i patnju. Izgovorite ono što je vama u tom trenutku potrebno, ono što osećate. Nakon toga pratite disanje dok ono ne postane ujednačeno, lako.\nZahvalnost prema životu koji vam je omogućio da nešto dobro učinite za sebe je osećanje kojem bi bilo lepo da težite svaki put kada osetite da ste nešto postigli, na ovom i na bilo kom drugom životnom planu. Moć proživljavanja zahvalnosti se na najlepši i najpotpuniji način nastavlja na osećanja praštanja i ljubavi stvarajući u nama osećaj mira i spokoja, stanja iz kojeg donosimo najispravnije odluke i činimo najlepše i najbolje za sebe i za druge. Trenutak kada osetite zahvalnost jeste potvrda sebi da ste budni, svesni, da potpuno pripadate trenutku (POSTOJI SAMO SAD) i da ste svesni vrednosti koju ste u tom trenutku ostvarili, duhovne ili materijalne, za sebe ili nekog drugog koja opet dobija duhovnu vrednost time što nekog usrećuje.\nOprostite drugima. Mada u trenutku možda pomislite da nemate kome šta da praštate ipak zastanite. Sećanje je veoma „mudro“ u takvim trenucima, dovešće u vaše misli tačno one osobe kojima je po vas dobro da im oprostite, kojima želite da oprostite. Nije nužno da ih morate sresti. Ako imate priliku da zamolite za oproštaj licem u lice utoliko bolje. Ipak, većina najčešće nije kraj nas, živi daleko ili više nije na Zemlji. Postoji više metoda kako možete da prizovete u sećanje osobe iz vašeg života. Ponekad je to jedna ili dve osobe pa je to jednostavnije. Ponekad je to više osoba.\nJedan od najpoznatijih metoda jeste putovanje kroz sopstveni život. Pokrenite sećanje na sopstveni život daleko u prošlost, u detinjstvo, do prvog trenutka kojeg se sećate i pustite da se film o vašem životu odmotava pred vama. Bilo da zamislite filmsku projekciju na belom platnu razapetom u vašim mislima, bilo da zamislite da putujete nekom napravom poput vremeplova, dobar učinak je jednak. Ovakav metod sprovodi mnogo detaljnije „čišćenje“ sopstvenog života (poput kvalitetnog anti-virus programa u vašem kompjuteru) spakovanog u biblioteci sećanja, omogućavajući da se učine i ona praštanja koja bi mnogi nazvali manje važnim. Nema velikih i malih, svako praštanje je jednako i „malo“ može da ima dugoročne i velike loše posledice.\nJedna po jedna osoba iz različitih perioda vašeg proteklog života prilaziće vam. Vi najbolje znate šta želite da im kažete, kako da ih zamolite za oproštaj gledajući ih u oči. Uvek sa srcem punim ljubavi. Svaki susret završite iskrenim i toplim zagrljajem i pustite osobu kojoj ste oprostili da srećna ide dalje, svojim putem gde god da je ona zaista u ovom trenutku. Polako, doćićete do svoje današnjice. Kada završite, ostanite još neko vreme zatvorenih očiju, onoliko koliko je vama potrebno da se „vratite“. Rasterećenost je mala reč koja može da opiše stanje duše nakon ovako detaljno učinjenog velikog čina praštanja.\n2019-10-15T18:36:17+02:0015 јула, 2013|Život|\n[…] Kako uživati u životu – praštanje […]


Mlava, moje more • Poportal\nMlava je reka u Srbiji. Dugačka je 158 km i leva je pritoka Dunava.\nMlava nastaje kao Tisnica u Kučajskim planinama u istočnoj Srbiji, pod vrhom Veliki Krš. Reka teče na sever i protiče pored istočnih padina planine Beljanica, kroz skoro nenaseljeno područje. Nakon što stigne do Homolja, u Tisnicu se na visini od 320 metara uliva jako Žagubičko vrelo i od te tačke reka je nadalje poznata kao Mlava. Mereći od Žagubičkog vrela, reka je dugačka 122 km.\nU donjem toku Mlava se deli u mnogo paralelnih tokova i izaziva česte poplave, pa iako se mnogo naselja nalazi blizu reke, nijedno nije na njenoj obali. Sela koja se nalaze blizu Mlave su: Veliko Selo, Toponica, Kalište, Malo Crniće, Veliko Crniće, Salakovac, Trnjane, Nabrđe, Bubušinac i Bradarac. U ovom delu se u Mlavu ulivaju njene dve najveće pritoke Čokordin sa leve strane i Vitovnica sa desne. Jedan rukavac Mlave protiče nekoliko kilometara od Požarevca.\nPoslednja dva naselja na toku Mlace su selo Drmno i gradić Kostolac. U oba mesta se nalaze rudnici uglja i nalaze se u centru Kostolačkog basena. Mlava ne utiče u glavno korito Dunava, već u njegov južni rukavac Dunavac na visini od 65 metara, koji okružuje močvarna ada Ostrvo, najveće ostrvo u Srbiji. U kišovitim godinama Mlava se probije kroz sredinu ostrva i podeli ga na dva dela. Neki geografi nazivaju ovaj sistem Mogila, dok se Dunavac smatra finalnim delom toka Mlave, sve dok se on ne vrati nazad u Dunav, istočno od turističkog odmarališta Ram.


Zlostavljanje životinja – najteži krik nedužnih bića – EkoBlog\nŠta ja mogu da uradim?, Uticaj čoveka na Zemlju, Zakoni, Životinje\nPosted by Стефан Тошић on 08/02/2019 0 Comments\nPrema nezvaničnim podacima u Srbiji je od 2006. do 2015. godine prijavljeno 1410 osoba, optuženo je 283, osuđeno je 219, a zatvorsku kaznu od tih 219 služi samo 20 osoba. Najveća kazna koju su neki počinioci dobili ne prelazi više od 50,000 dinara. Prema podacima organizacije za zaštitu životinja Orka, od svih oblika zlostavljanja najzastupljenije je fizičko zlostavljanje sa 57%, zatim zanemarivanje sa 32%, psihičko zlostavljanje sa 8% i seksualno zlostavljanje sa 1%. Najčešće žrtve su kućni ljubimci, a sudski procesi se najviše pokreću zbog mučenja i ubijanja pasa, gde su počinioci osobe muškog pola u 90% slučajeva. Najgora ubistva životinja koja su se desila kod nas u poslednjih godina jesu: sakaćenje, kamenovanje, vešanje i spaljivanje životinja. Ko je najviše kriv za ovako sumornu statistiku i monstruozna ubistva nedužnih životinja? Svi pomalo. Najveću krivicu definitivno snosi država zato što se ovom problematikom uopšte ne bavi i zato što ne preduzima ozbiljnije mere za njeno sprečavanje. Zatim nadležne institucije pre svega pravosudni organi koji za bilo koji vid zlostavljanja izriču blage kazne, a veliki deo krivice snosimo i mi sami jer ne prijavljujemo zlostavljanja nadležnim organima. Uz državu, najveći deo krivice snose nesavesni građani koji muče i ubijaju životinje. Ono što predstavlja veliki problem u ovoj priči jeste to što je većina građana neinformisana i ne zna kome da se obrati kada želi da prijavi slučaj zlostavljanja životinja. Nadležne službe za ovu problematiku jesu policija i veterinarska inspekcija, kao i organizacije za zaštitu životinja (Feniks, Orka, Help Animals, Beta). Zakonska regulativa je kao u većini slučajeva i ovde „mrtvo slovo na papiru“.Kazne su blage i većina počinioca prođe sa mizernom novčanom kaznom. Neki dobiju samo opomenu, nekima se sudski proces oduži, neki ostanu neprijavljeni, a neki posle dva ili tri meseca izađu iz zatvora. Drugarica mi je nedavno pričala da su se u jednom selu u blizini Kragujevca desila dva slučaja ubijanja pasa i da na to niko od nadležnih nije želeo da reaguje, što pokazuje da i nadležni nisu baš uvek ažurni kada je potrebna pomoć. Dešava se i da azili za pse nehumano postupaju prema njima. Zbog ovih problema izuzetno je važno da država tj. Ministarstvo pravde shvati ozbiljnost situacije i da što pre u dnevni red uvrsti i predlog o usvajanju ove dve inicijative kako bismo spasili životinje i kako bi budući počinioci dobili oštrije kazne. Kako bismo zaustavili zlostavljanje životinja potrebno je raditi na konstantoj edukaciji i prijaviti svaki slučaj zlostavljanja nadležnim organima. Nadamo se da će i država da usvoji ove dve inicijative kako bi zakon u praksi bio što efikasniji i kako bi se u javnosti malo više govorilo o ovom problemu. Vremena više nema, zlostavljanje životinja je u punom jeku, svakog dana se desi neki vid nasilja, a da bismo pomogli životinjama možemo podržati peticiju, podeliti je na društvenim mrežama i pozvati građane da je potpišu i malo se informišu o pravima kada je nasilje nad životinjama u pitanju na sledećim linkovima:\nMahatma Gandi ☺ ☺ ☺


Nogometne vijesti | ŠTO KAŽETE NA OVO? "Kad bi igrač dobio koronu, iz lige bi izletio cijeli klub"\nŠTO KAŽETE NA OVO? “Kad bi igrač dobio koronu, iz lige bi izletio cijeli klub”\nAutor: F. G. | Objavljeno: 15.05.2020 u 23:45\n“Fizička distanca ključna je mjera u ovoj borbi koju vodimo i time na najbolji način zaustavljamo širenje. Zbog toga još ne možemo donijeti mjeru da gledatelji mogu prisustvovati utakmicama. Idemo korak po korak, jer ispunjene tribine na nogometnim utakmicama po nama su pri samom vrhu rizika u ovom trenutku”, rekao je između ostaloga dr. Capak i dodao:\n“Kada bi neki nogometaš bio pozitivan, svi njegovi bliski kontakti u zadnjih 48 sati trebali bi ići u samoizolaciju. To bi, prevedeno značilo, da taj klub vjerojatno više ne bi mogao sudjelovati u natjecanju.”\n“Nogomet kao sport nije rizičan. Potvrdile su to i analize iz Njemačke, Danske i Engleske. Bliski kontakt tijekom utakmice ne traje dugo i oni nisu česti. No, postaje rizičan u svlačionicama i zatvorenim prostorima gdje ima veliki broj osoba”, rekao je Bahtijarević.\nLEGENDARNI NOGOMETAŠ PRIZNAO: “POTROŠIO SAM SEDAM MILIJUNA EURA NA KOCKU, ALI NISAM OVISNIK…”\nNOGOMETAŠ JUVENTUSA PROMIJENIO IMIDŽ: Jako liči na Seedorfa!


Almer Kalač – Izlaganje povodom predloga Zakona o željeznici | Bošnjačka stranka Crne Gore\nAlmer Kalač – Izlaganje povodom predloga Zakona o željeznici\nPoštovani predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege poslanici, uvaženi građani Crne Gore,\nU Obrazloženju Predloga zakona o željeznici se navodi da će se njegovim usvajanjem izvršiti uskladjivanje nacionalnog zakonodavstva sa propisima Evropske unije. Slažem se da se naše zakonodavstvo treba uskladiti sa evropskim, tim prije što je cilj i naše Vlade, a i svih parlamentarnih stranaka članstvo Crne Gore u Evropskoj uniji. Naše težnje jesu i treba da budu usmjerene ka standardima Evropske unije, a kada je u pitanju željeznica, to prije svega znači poboljšanje i modernizaciju, zatim i povezivanje većeg broja gradova željezničkom infrastrukturom.\nČinjenica je da željeznica predstavlja jedan od najvažnijih transportnih sistema, značajan kako za turizam tako i za transport roba, ali je prvenstveno neophodan za privredni razvoj države. Razuđenost željezničke infrastrukture preduslov je za ekonomski razvoj naše države, naročito za nerazvijenu sjevernu regiju. S obzirom da je Željeznica Crne Gore do sada bila potpuno orijentisana na prugu Bar-Beograd, neophodno je, da se u skorije vrijeme otpočne sa realizacijom projekta, odnosno sa izgradnjom pruge na relaciji Pljevlja –Bijelo Polje-Berane-granica sa Kosovom. Ovom dionicom ćemo se i željezničkom infrastrukturom povezati sa državama regiona, olakšati prevoz građana, ali i što je najvažnije obezbijediće se brži transport roba od luke Bar prema svim opštinama na sjeveru i obratno. U najavi je i izgradnja cementare u Pljevljima, koja je neophodna za realizaciju strateškog projekta izgradnje auto-puta Bar-Boljari. Ako ne uključimo opštinu Pljevlja u pružnu infrastrukturu Crne Gore, sama cementara u ovom gradu ne može biti rentabilna.\nRanije rađenom Strategijom razvoja saobraćaja Crne Gore planirana je i rehabilitacija i modernizacija pruge Podgorica-Skadar. Do početka 90-tih, na ovoj relaciji bio je uspostavljen željeznički teretni saobraćaj međunarodnog karaktera. Nakon obnove pruge 2002. godine, na ovoj relaciji se obavlja transport roba manjeg obima. Vlada Crne Gore, odnosno Ministarstvo saobraćaja treba da radi na promociji ove putne trase, kako bi se stvorile mogućnosti da, osim teretnog, na ovoj dionici saobraćaju i putnički vozovi.\nOsim uspostavljanja novih trasa, neophodna je i rekonstrukcija postojeće pruge na relaciji Bar (Vrbnica)-Beograd. Iako je u dosta boljem stanju dio pruge koji prolazi kroz našu državu, u odnosu na dio pruge koji nastavlja dalje kroz susjednu Srbiju, još mnogo toga može da se uradi kako bi kvalitet naše dionice doveli na što bolji nivo. Rekonstrukcijom željezničke pruge bismo povećali bezbjednost putnika, a vrijeme putovanja znatno skratilo.\nOno što smatramo glavnim problemima našeg željezničkog sistema su, prije svega, tehničko – tehnološka zastarjelost i mali stepen raspoloživosti kapaciteta. Znamo da je održavanje pruge skupo, za koju je godišnje neophodno izdvojiti oko 18 – 20 miliona eura, a zadnjih godina se ulaže od pet do sedam miliona, mislim na tekuće i investiciono ulaganje, što je apsolutno nedovoljno. Međutim, smatramo da su ovo jako mali iznosi ako time sačuvamo ono sto je najvrijednije, a to su ljudski životi.\nKada već govorim o problemima željezničkog sistema, ne mogu, a da ne istaknem nedovoljnu osposobljenost mehanizacijom, što je izašlo na vidjelo prošle godine, kada su sniježni nameti zatrpali putnički voz na stanici Lutovo. Svi se sjećamo ovog događaja, kada su ekipe za spašavanje tri dana pokušavale da dopru do putnika. Koliko god bilo bolno za rodbinu nastradalih, moram da pomenem i željezničku nesreću koja se 2006. godine dogodila u mjestu Bioče, kada je život izgubilo 47 putnika, i nesreću koja se dogodila u tunelu kod Mojkovca, u novembru prošle godine, kada su poginule dvije osobe. Zbog toga, bezbjednost na prugama treba i mora biti prioritet i Željeznice i Ministarstva za saobraćaj.\nOno što bih izdvojio kada je Predlog zakona o željeznici u pitanju, jeste dio koji se odnosi na uslove obavljanja prevoza u željezničkom saobraćaju, koji navodi da svaki prevoznik koji ispunjava uslove predviđene ovim Zakonom može dobiti licencu za prevoz. Ovim odredbama Zakona se otvara tržište željezničkog saobraćaja i za druge operatere, a svi znamo da stvaranjem konkurencije poboljšavamo kvalitet usluga koje i sami nudimo. Na kraju će biti zadovoljni korisnici usluga što i treba da nam bude cilj. Tome će da doprinese i član 5 ovog Predloga zakona kojim se „razvoj željeznice planira sa Strategijom razvoja željeznice“, koju donosi Vlada Crne Gore na period od 10 godina. Strategijom će se jasno planirati ciljevi i smjernice za razvoj željeznice, kao i „okvirna finansijska sredstva za realizaciju razvojnih planova“.\nCrna Gora je prepoznata turistička destinacija. Pred predstojeću i svaku narednu sezonu moramo rasteretiti drumski saobraćaj i na taj način, vremenom trajno riješiti probleme gužvi na svim saobraćajnim pravcima u zemlji. Transportni sistem Crne Gore, a samim tim i željeznički sistem, treba da se razvija tako da doprinosi ekonomskom razvoju. To treba da nam bude zajednički cilj kojem težimo, jer su upravo to standardi Evropske unije, sa čijim zakonodavstvom danas usklađujemo Predlog zakona o željeznici.


Unakazili i ranili policajca, zatvorskog čuvara i dvije djevojke\nSud BiH odredio je ekstradicioni pritvor Vlatku Tojagiću (39), državljaninu BiH i Srbije koji je jučer uhapšen zajedno sa Bojanom Pavlovićem (29) u Banjoj Luci.\nPotjernicu za Tojagićem raspisao je Interpol Beograd zbog pokušaja ubistva policajca Vladimira Nedeljkovića i prebijanja zatvorskog čuvara Miroslava Manjoša u kafiću “Carska palata” u Sremskoj Mitrovici.\nVlatko Tojagić (39) i Bojan Pavlović (29) iz Sremske Mitrovice, uhapšeni su u Banjj Luci na osnovu Interpolove potjernice.\nKrvava tuča dogodila se 11. decembra prošle godine, kada je više osoba, mahom lokalnih kriminalaca, brutalno pretuklo Nedeljkovića i njegovog prijatelja Manjoša, koje su tukli flašama, stolicama, sjekli ih noževima, da bi na kraju i pucali prema njima.\nHici su ispaljeni iz dva različita pištolja, a od rikošeta su pogođeni policajac i dvije djevojke koja se zatekle u kafiću.\nTojagić i Pavlović juče su uhapšeni u Banjoj Luci, a zajedno s njima privedeni su Milan Majkić (32) i Zoran Kirjaković (50) iz Sremske Mitrovice.\nPrilikom hapšenja pretresen je i Kirjakovićev BMW u kome su, kako saznajemo, pronađene rukavice, fantomka, baterijske lampe, čakije i razni alat pogodan za izvršenje krivičnih djela.\nPolicija sumnja da se grupa može dovesti u vezu sa više razbojništava u Banjaluci, među kojima je i pljačka UniCredit banke od 15. decembra kada su dva razbojnika sa motociklističkim kacigama i pod prijetnjom pištoljima oteli 13.000 KM.\nPortparol PU Banja Luka Marija Markanović kaže da su lica s potjernice predata u nadležnost Suda BiH radi postupka ekstradicije. Druga dvojica se nalaze na ispitivanju kako bi se utvrdilo da li se mogu dovesti u vezu sa pljačkama u Banjoj Luci.\n– Radi se i izuzetno opasnim licima, s bogatim dosijeima koji su skloni korištenju oružja. Nakon bjekstva iz Srbije duže vrijeme su boravili u Banjoj Luci i baš po njihovom dolasku u gradu se dogodilo nekoliko razbojništava, a po fizičkoj konstituciji pljačkaši odgovaraju njihovim opisima – navode u PU Banja Luka.


ZVANIČNO - Partizan predstavio novo pojačanje! - Sportske.net\nJutrošnje najave počele da se obistinjuju.\nA sada, posle Zvezdine, vreme je za Partizanovu ofanzivu! Dva stranca dogovorena, stiže i treći!Bokan progovorio o ISTORIJSKIM budžetima u ABA ligi, šta mislite kako su plasirani Zvezda i Partizan?Mijat uzburkao strasti među podeljenim 'grobarima', oglasio se i Ostoja!Lončar "lovi" pojačanje u Letnjoj ligi!Mijatović iznenadio, ko je idealan čovek za FK Partizan!?\nPreneli smo jutros, trojica stranaca su bila na pragu potpisivanja ugovora sa Partizanom, a u međuvremenu je prvi od njih trojice i zvanično predstavljen.\nTo je dosadašnji košarkaš italijanskog Dinamo Sasarija, 25-godišnji Rašon Tomas!\nOn je krilni centar, visok 203 cm, a sa Partizanom je potpisao ugovor na dve godine, saopšteno je na klupskom sajtu Partizana.\nU prošloj sezoni je sa Dinamom osvojio FIBA Evropa kup i igrao finale Serije A. U Evropa kupu beležio je prosečno 15,5 poena i 6,4 skoka po utakmici uz rekord FIBA Evropa kupa, kada je na jednoj utakmici zabeležio 40 poena i 16 skokova i imao indeks 54.\nU seriji A, Tomas je imao prosečni učinak od 12,5 poena i 6,6 skokova po utakmici.\nPodsetimo, pre Tomasa, Partizan je angažovao i iskusnog pleja Nemanju Gordića, a potvrde novih pojačanja iz inostranstva se očekuju veoma brzo.\n— KK Partizan NIS (@PartizanBC) July 9, 2019


Odšteta za bosanskog dijamanta je 40 miliona eura! - Klix.ba\nOdšteta za bosanskog dijamanta je 40 miliona eura!\n31.12.2009. u 15:23\nEdin Džeko jedan je od najtraženijih napadača na evropskom nogometnom tržištu, a njemački Bild piše da odšteta za "bosanskog dijamanta" iznosi 40 miliona eura.\nTalijanski gigant AC Milan već je tokom prošlog ljetnog prelaznog roka pokušavao u svoje redove privući Džeku, kojeg je u Wolfsburg iz čeških Teplica 2007. godine za četiri miliona eura doveo Felix Magath, stručnjak koji je prošle sezone vodio "vukove" do historijskog, prvog naslova pobjednika u Bundesligi, a uoči ove sezone je postao trener Schalkea.\nU međuvremenu se mnogo jakih evropskih klubova "predbilježilo" za Džeku, ali on, prvenstveno, želi na San Siro. Potvrdio je to sam u nekoliko navrata, izjavljujući "da je Milanov navijač od malih nogu"..\nWolfsburg se prošlog ljeta "odbranio" od Milanove ofanzive na Džeku, te je s 23-godišnjim Sarajlijom produžio ugovor do 2013. godine.\nBild saznaje i piše da je Džeko s novim ugovorom dobio i novu godišnju platu, 5 miliona eura umjesto dotadašnjih 650.000. Međutim, novi ugovor sadrži i aneks prema kojem zainteresirani klub koji želi u svojim redovima vidjeti Džeku mora izdvojiti 40 miliona eura odštete!\nMancini sprema "udar na Liverpool"\n31.12.2009. u 15:45


Iza granice straha - toltečki vodič ka slobodi i radosti : učenje don Miguela Ruisa : Mary Carroll Nelson, Migel Angel Ruis : 86-84413-93-8 : Knjizara.com: Knjige\nIza granice straha - toltečki vodič ka slobodi i radosti\nučenje don Miguela Ruisa\nMary Carroll Nelson, Migel Angel Ruis (autor)\nDragana Ćirović (prevod)\nNaslov originala: Beyond Fear: a Toltec guide to freedom and joy: the teachings of Miguel Angel Ruiz / by Mary Carrol Nelson\nDon Miguel Ruis, lekar i hirurg, iniciran je, kao nagual (osoba koja ima sposobnost da vodi druge kroz svet duhovnosti), u ucitelja namere. Svoju mudrost Ruis crpi iz vizija o Teotihuakanu, u kome se svi duhovni tragaoci, koji su se zaputili tolteckim putem ka slobodi i radosti, oslobadaju stega straha i sticu moc.\nStrah je izvor svih negativnih sporazuma koje smo u životu sklopili. On nas udaljava od radosti na koju imamo pravo po rodenju. Kada naucite da posmatrate život i svet oko sebe bez straha i bez potrebe da sudite, shvaticete da ovaj san koji sanjate – stvarnost – može biti što god poželite.\nNaucite da oslobodite svoju intuiciju koja ce vas voditi ka istini.\nNaucite da je vaša ljubav, a ne ljubav drugih, ono što vas cini srecnim. Ljubav je vaša istina i vaša sloboda. Nemojte nikoga sažaljevati jer to pokazuje nedostatak poštovanja a na kraju vodi u samosažaljenje.\nUmesto sažaljenja naucite da saosecate. Saosecanje je kasa osobi koja je pala pomognete da ustane, a onda joj kažete da i sama može da stoji.\nIz knjige cete takode saznati da je znanje poslednja prepreka koju morate da prevazidete. Kada se promenite i postanete ono što jeste, znanje vam više nije potrebno. Morate preci reku znanja ako hocete da transcendirate i nikada se ne vratite na staro.\nOva knjiga ce vas povesti na putovanje kroz san. Konacno odredište je raj na Zemlji.\nOstali naslovi koji sadrže ključne reči: Tolteci , Šamanizam , Okultizam\n2005; latinica; 19 cm; 255 str.; 86-84413-93-8;\nIzdavač: Mono & Manjana; 2005; latinica; 19 cm; 255 str.; 86-84413-93-8;


Korisnička imena i lozinke za Zoom naloge objavljeni na sajtovima mračnog interneta | OZ I.T SOLUTIONS-BLOG\nKorisnička imena i lozinke za Zoom naloge objavljeni na sajtovima mračnog interneta\nVesti, 09.04.2020, 11:00 AM\nAplikacije i komunikacioni kanali poput Skypea, Google Hangoutsa, Slacka i Zooma poslednjih nedelja su sve popularnji, jer su ljudi primorani da ostanu u svojim domovima.\nAplikacija Zoom je jedna od popularnijih sa 200 miliona korisnika dnevno. Ljudi koriste ovu platformu kako bi održali online časove, razgovarali sa prijateljima i članovima porodice i obavljali poslovne sastanke.\nMeđutim, ovakav nagli porast popularnosti često ima i svoju mračnu stranu, a isto se dogodilo i u slučaju Zooma. Osim što je kritikovana zbog politike privatnosti podataka, aplikacija je postala i meta napada koji je nazvan Zoom-bombardovanje, koji podrazumeva da neko dobije neovlašćeni pristup Zoom sastanku posle čega može da na različite načine uznemirava učesnike sastanka, ili da se šali na njihov račun i snimke kasnije objavi na društvenim medijima.\nKompanija Sixgill, koja je specijalizovana za istraživanje Dark Weba, objavila je da je na sajtovima mračnog interneta objavljen link koji sadrži podatke o prijavljivanju više od 352 verifikovanih Zoom naloga.\nOn sadrži uglavnom podatke korisnika, uključujući imena, email ID, lozinke, vrstu Zoom naloga, ključeve domaćina, ID-jeve sastanka itd. Jedan nalog pripada neidentifikovanoj zdravstvenoj službi sa sedištem u SAD, jedan jednoj maloj firmi, a sedam pripadaju obrazovnim institucijama.\nLink koji se na sajtovima mračnog interneta pojavio 1. aprila je otvoren za javni pristup i podaci se lako mogu preuzeti, što znači da je pravi motiv da se nanese šteta popularnom Zoomu.\nSa druge strane, Zoom je izjavio da trenutno istražuju o čemu je reč i da će raditi na poboljšanju aplikacije.\nPrevious Post:Lažne vakcine, testovi i antitela – Covid-19 prevare\nNext Post:Novi Firefox 75 prikuplja podatke korisnika, evo o kojim podacima je reč\nVaša IP adresa: 18.234.97.53