Euroopa Liidu L 84/2010\nNõukogu direktiiv 2010/24/EL, 16. märts 2010, vastastikuse abi kohta maksude, maksete ja teiste meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel\nNõukogu rakendusmäärus (EL) nr 270/2010, 29. märts 2010, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 452/2007, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit triikimislaudade impordi suhtes\nKomisjoni määrus (EL) nr 271/2010, 24. märts 2010, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 889/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise logoga\nKomisjoni määrus (EL) nr 272/2010, 30. märts 2010, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 972/2006, millega sätestatakse basmati riisi impordi ning riisi päritolu kindlaksmääramise ajutise kontrollisüsteemi suhtes kohaldatavad erieeskirjad\nKomisjoni määrus (EL) nr 273/2010, 30. märts 2010, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 474/2006, millega kehtestatakse ühenduse nimekiri lennuettevõtjatest, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu ( 1 )\nKomisjoni määrus (EL) nr 274/2010, 30. märts 2010, millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril\nKomisjoni otsus, 29. märts 2010, millega nafta ja maagaasi leiukohtade uurimine ja kasutamine Inglismaal, Šotimaal ja Walesis vabastatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/17/EÜ (millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused) kohaldamisest (teatavaks tehtud numbri K(2010) 1920 all) ( 1 )\nKomisjoni otsus, 29. märts 2010, millega muudetakse otsust 2003/135/EÜ seoses metssigadel esineva sigade klassikalise katku likvideerimise ja metssigade erakorralise vaktsineerimise kavadega Nordrhein-Westfahleni ja Rheinland-Pfalzi (Saksamaa) teatavatel aladel (teatavaks tehtud numbri K(2010) 1931 all)\nNÕUKOGU DIREKTIIV 2010/24/EL,\nvastastikuse abi kohta maksude, maksete ja teiste meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel\nvõttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikleid 113 ja 115,\nLiikmesriikide vahel vastastikuse abi andmine teatavate maksude ja teiste meetmetega seotud liikmesriikide või liidu nõuete sissenõudmisel aitab kaasa siseturu nõuetekohasele toimimisele. See tagab maksustamise neutraalsuse ja on võimaldanud liikmesriikidel kõrvaldada diskrimineerivad kaitsemeetmed piiriülestes tehingutes, mis on kavandatud vältimaks pettusi ja kaotusi eelarvetuludes.\nVastastikuse sissenõudmisabi kord kehtestati esmakordselt nõukogu 15. märtsi 1976. aasta direktiiviga 76/308/EMÜ vastastikuse abi kohta Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi rahastamissüsteemi kuuluvatest meetmetest tulenevate nõuete ning põllumajandusmaksude ja tollimaksude sissenõudmisel (3). Kõnealune direktiiv ja seda muutvad õigusaktid kodifitseeriti nõukogu 26. mai 2008. aasta direktiiviga 2008/55/EÜ vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel (4).\nKuigi kõnealune kord kujutas endast esimest sammu liidu parandatud sissenõudmismenetluste suunas, lähendades kohaldatavaid siseriiklikke eeskirju, ei osutunud see siiski piisavaks, et vastata viimase 30 aasta jooksul arenenud siseturu nõudmistele.\nLiikmesriikide finantshuvide ja siseturu neutraalsuse paremaks tagamiseks on tarvis laiendada vastastikust sissenõudmisabi neile maksudele ja maksetele, mis ei ole vastastikuse sissenõudmisabiga veel hõlmatud, samas kui selleks, et tulla toime abitaotluste suurenenud arvuga ja saavutada paremaid tulemusi, tuleb abi muuta tulemuslikumaks ja tõhusamaks ning hõlbustada selle andmist. Nende eesmärkide saavutamiseks on vaja teha olulisi kohandusi ning selleks ei piisa üksnes kehtiva direktiivi 2008/55/EÜ muutmisest. See direktiiv tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada ja asendada uue õigusaktiga, mis põhineb direktiivi 2008/55/EÜ saavutustel, kuid näeb vajaduse korral ette selgemad ja täpsemad eeskirjad.\nSelgemad eesmärgid soodustavad liikmesriikide vahelist ulatuslikumat teabevahetust. Nende eeskirjadega tagatakse samuti, et hõlmatud on kõik liidu juriidilised ja füüsilised isikud, sealhulgas lisaks tavapärastele õiguslikele üksustele, nagu usaldusfondid ja sihtasutused, ka mis tahes uued instrumendid, mis liikmesriikide maksumaksjad võivad luua. Lisaks teevad need eeskirjad võimalikuks võtta arvesse kõiki riigiasutuste poolt maksude, maksete, lõivude, toetuste ja sekkumistega seotud nõuete vorme, sealhulgas kõiki asjaomase maksumaksja või kolmanda poole vastu esitatud rahalisi nõudeid, mis asendavad esmase nõude. Selgemad eeskirjad on eeskätt vajalikud kõikide asjaosaliste õiguste ja kohustuste paremaks kindlaksmääramiseks.\nKäesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide pädevust määrata kindlaks nende siseriiklike õigusaktide kohaseid sissenõudmismeetmeid. Siiski on vaja tagada, et siseriiklike õigusaktide vahelised erinevused ega pädevate asutuste vahelise kooskõlastamise puudumine ei ohustaks käesolevas direktiivis sätestatud vastastikuse abi süsteemi tõrgeteta toimimist.\nVastastikune abi võib hõlmata järgmist: taotluse saanud asutus võib esitada taotluse esitanud asutusele teabe, mida viimasel on vaja taotluse esitanud liikmesriigis tekkinud nõuete sissenõudmiseks, ja teavitada võlgnikku kõikidest sellistest taotluse esitanud liikmesriigist pärinevate nõuetega seotud dokumentidest. Taotluse esitanud asutuse taotlusel võib taotluse saanud asutus samuti sisse nõuda taotluse esitanud liikmesriigist pärinevad nõuded või võtta ettevaatusabinõusid, et tagada nende nõuete sissenõudmine.\nTaotluse saanud liikmesriigis täitemeetmete puhul kasutatava ühtse juriidilise dokumendi ja nõudega seotud juriidilistest dokumentidest ja otsustest teavitamise ühtse tüüpvormi vastuvõtmine peaks lahendama teisest liikmesriigist pärit juriidiliste dokumentide tunnustamise ja tõlkimise probleemid, mis on praeguse abikorra ebatõhususe peamiseks põhjuseks.\nTuleks luua õiguslik alus eelneva taotluseta teabevahetuseks konkreetsete maksutagastuste kohta. Tõhususe huvides tuleks teha liikmesriigi maksuametnike jaoks võimalikuks viibida juures teises liikmesriigis läbiviidavate haldusuurimiste puhul või osaleda sellistes uurimistes. Samuti tuleks kehtestada võimalus otsesemaks teabevahetuseks teenistuste vahel eesmärgiga muuta abi andmine kiiremaks ja tõhusamaks.\nVõttes arvesse liikuvuse suurenemist siseturul ning asutamislepingu või teiste õigusaktidega kehtestatud piiranguid tagatiste osas, mida liikmesriigi territooriumil võib nõuda registreerimata maksumaksjatelt, tuleks laiendada võimalusi taotleda teises liikmesriigis sissenõudmismeetmete võtmist või ettevaatusabinõude rakendamist. Kuna nõude vanus on kriitiline tegur, peaksid liikmesriigid saama esitada vastastikuse abi taotluse isegi vaatamata sellele, et kõiki siseriiklikke sissenõudmisvahendeid ei ole veel täielikult kasutatud, muu hulgas siis, kui selliste menetluste kasutamine taotluse esitanud liikmesriigis tekitaks ebaproportsionaalseid raskusi.\nÜldine kohustus edastada taotlusi ja dokumente digitaalsel kujul ja elektroonilise võrgu kaudu ning täpsed eeskirjad taotluste ja dokumentide puhul keelte kasutamise kohta peaksid võimaldama liikmesriikidel käsitleda taotlusi kiiremini ja lihtsamalt.\nTaotluse saanud liikmesriigis toimuva sissenõudmismenetluse jooksul võib asjaomane isik vaidlustada nõude, taotluse esitanud liikmesriigi asutuste teate või nõude täitmisele pööramist lubava juriidilise dokumendi. Sellisteks juhtudeks tuleks ette näha, et asjaomane isik peaks nõude vaidlustamiseks pöörduma taotluse esitanud liikmesriigi pädeva asutuse poole ning et taotluse saanud asutus peaks kõik juba alustatud täitemenetlused peatama, välja arvatud taotluse esitanud asutuse vastupidise taotluse korral, kuni taotluse esitanud liikmesriigi pädev asutus teeb selles küsimuses otsuse.\nSelleks et julgustada liikmesriike eraldama teiste liikmesriikide nõuete sissenõudmiseks piisavalt vahendeid, peaks taotluse saanud liikmesriigil olema õigus nõuda võlgnikult sisse sissenõudmisega seotud kulud.\nTulemuslikkus on kõige paremini saavutatav siis, kui abitaotluse täitmisel saab taotluse saanud asutus kasutada volitusi, mis on talle antud samalaadsete maksude või maksete suhtes kohaldatavate siseriiklike õigusaktidega. Samasuguse maksu või makse puudumisel on kõige asjakohasem menetlus see, mis on ette nähtud liikmesriigi õigusaktidega, mida kohaldatakse isiku sissetulekule kehtestatud maksudega seotud nõuete suhtes. Neid siseriiklikke õigusakte ei tuleks üldiselt kohaldada eelisõiguste suhtes, mis määratakse taotluse saanud liikmesriigis tekkivatele nõuetele. Eelisõigusi peaks olema siiski võimalik laiendada teiste liikmesriikide nõuetele asjaomaste liikmesriikide vahelise kokkuleppe alusel.\nAegumistähtaja kehtivaid eeskirju on vaja lihtsustada, nähes ette, et aegumistähtaegade peatamine, katkestamine või pikendamine on üldiselt kindlaks määratud vastavalt taotluse saanud liikmesriigis kehtivatele õigusaktidele, välja arvatud juhul, kui aegumistähtaja peatamine või katkestamine ei ole nimetatud riigi kehtivate õigusaktide kohaselt võimalik.\nTulemuslikkus eeldab, et vastastikuse abi käigus edastatavat teavet võib teabe saanud liikmesriigis kasutada muuks kui käesoleva direktiiviga ettenähtud eesmärgiks, kui see on lubatud nii teavet esitava kui teabe saanud liikmesriigi õigusaktidega.\nKäesoleva direktiivi kohaldamine ei tohiks piirata ühegi sellise kahe- või mitmepoolsetest lepingutest või kokkulepetest tuleneva kohustuse täitmist, millega nähakse ette ulatuslikum abi.\nVastavalt paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe punktile 34 julgustatakse liikmesriike koostama nii enda tarbeks kui ka liidu huvides vastavustabeleid, mis kajastaksid võimalikult põhjalikult käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahelist vastavust, ning need avalikustama.\nKuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt siseturul ühtse sissenõudmisabi süsteemi kehtestamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on see nõutava ühtsuse, tulemuslikkuse ja tõhususe põhjustel paremini saavutatav liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.\nKäesoleva direktiiviga austatakse põhiõigusi ja järgitakse põhimõtteid, mida tunnustatakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas,\nKäesoleva direktiiviga kehtestatakse eeskirjad, mille kohaselt liikmesriigid annavad kõikides liikmesriikides abi artiklis 2 nimetatud ja teises liikmesriigis tekkinud mis tahes nõuete sissenõudmisel.\n1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse nõuete suhtes, mis on seotud:\nkõikide maksude ja maksetega, mida koguvad liikmesriigid või nende territoriaalsed või halduslikud allüksused, sealhulgas kohaliku omavalitsuse asutused, või mida kogutakse liidu nimel;\ntoetuste, sekkumiste ja muude meetmetega, mis kuuluvad Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) täieliku või osalise rahastamise süsteemi, sealhulgas nende meetmetega seonduvalt sissenõutavate summadega;\nlõivude ja teiste maksetega, mis on ette nähtud suhkruturu ühise korralduse alusel.\n2. Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvad:\nhalduskaristused, trahvid, teenustasud ja lisamaksud, mis on seotud selliste nõuetega, mille puhul võidakse taotleda vastastikust abi vastavalt lõikele 1 ning mille on kehtestanud haldusasutused, kes on pädevad koguma asjaomaseid makse või makseid või viima nendega seoses läbi haldusuurimusi, või mille on kinnitanud haldus- või õigusasutused nimetatud haldusasutuste taotlusel;\nteenustasud tõendite ja samalaadsete dokumentide väljastamise eest seoses maksude ja maksete haldustoimingutega;\nintressid ja kulud, mis on seotud selliste nõuetega, mille puhul võidakse taotleda vastastikust abi vastavalt lõikele 1 või käesoleva lõike punktidele a ja b.\n3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmise suhtes:\nkohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed, mis kuuluvad tasumisele liikmesriigile või liikmesriigi allüksusele või avaliku õiguse kohaselt loodud sotsiaalkindlustusasutustele;\nlõikes 2 nimetamata teenustasud;\ntasumisele kuuluvad lepingulised summad, näiteks üldhuviteenuste eest makstavad teenustasud;\nriikliku süüdistuse alusel mõistetud kriminaalkaristused või muud lõike 2 punktiga a hõlmamata kriminaalkaristused.\na) „taotluse esitanud asutus”– selle liikmesriigi teabevahetuse keskasutus, teabevahetuse asutus või teabevahetuse üksus, kes teeb taotluse abi saamiseks seoses artiklis 2 osutatud nõudega;\nb) „taotluse saanud asutus”– selle liikmesriigi teabevahetuse keskasutus, teabevahetuse asutus või teabevahetuse üksus, kellele on esitatud abitaotlus;\nmis tahes laadi ja vormi muu õiguslik üksus, millel on juriidilise isiku staatus või mitte, mis omab või haldab vara, sealhulgas sellest tulenevat tulu, mida maksustatakse käesolevas direktiivis käsitletud mis tahes maksuga;\nd) „elektroonilisel teel”– elektrooniliste andmetöötlus- (sh digitaalne pakkimine) ja salvestusvahendite kasutamine ning juhtmete või raadio kaudu, optiliselt või muul elektromagnetilisel viisil toimuv teabeedastus;\ne) „CCN-võrk”– ühine tegevusalus, mis põhineb ühisel teabevõrgul (CCN) ning mille liit on välja töötanud selleks, et tagada elektrooniline teabevahetus pädevate asutuste vahel tolli ja maksustamise valdkonnas.\n1. Iga liikmesriik teatab komisjonile 20. maiks 2010 käesoleva direktiivi kohaldamiseks nimetatud pädeva asutuse või pädevad asutused (edaspidi „pädev asutus”) ning samuti viivitamata mis tahes nendega seotud muudatused.\nKomisjon teeb teabe kättesaadavaks teistele liikmesriikidele ja avaldab liikmesriikide pädevate asutuste loetelu Euroopa Liidu Teatajas.\n2. Pädev asutus määrab ühe teabevahetuse keskasutuse, kellel lasub põhivastutus käesoleva direktiivi kohase vastastikuse abi valdkonnas teiste liikmesriikidega toimuva suhtlemise eest.\nSamuti võib komisjoniga suhtlemise teha ülesandeks teabevahetuse keskasutusele.\n3. Iga liikmesriigi pädev asutus võib määrata teabevahetuse asutused, mis vastutavad kontaktide eest teiste liikmesriikidega vastastikuse abi kohta seoses artiklis 2 nimetatud ühe või mitme konkreetset liiki maksu ja maksega.\n4. Iga liikmesriigi pädev asutus võib lisaks teabevahetuse keskasutusele või teabevahetuse asutustele määrata teabevahetuse üksusteks muid asutusi. Teabevahetuse üksused taotlevad või annavad vastastikust abi käesoleva direktiivi kohaselt seoses oma territoriaalse pädevusega või erialase tegevuspädevusega.\n5. Kui teabevahetuse asutus või teabevahetuse üksus saab vastastikuse abi taotluse, mis eeldab tegutsemist väljaspool talle antud pädevust, edastab ta taotluse viivitamata pädevale asutusele või üksusele, kui see on teada, või teabevahetuse keskasutusele ja teatab sellest taotluse esitanud asutusele.\n6. Iga liikmesriigi pädev asutus teatab komisjonile oma teabevahetuse keskasutuse ja kõik tema määratud teabevahetuse asutused ja üksused. Komisjon teeb selle teabe kättesaadavaks liikmesriikidele.\n7. Igasugune teave saadetakse teabevahetuse keskasutuse poolt või nimel või üksikjuhtumite korral temaga kokkuleppel, mis tagab teabevahetuse tõhususe.\n1. Taotluse esitanud asutuse palvel esitab taotluse saanud asutus mis tahes teabe, mis võib olla taotluse esitanud asutusele vajalik artiklis 2 osutatud nõuete sissenõudmiseks.\nNimetatud teabe esitamiseks korraldab taotluse saanud asutus kõik teabe saamiseks vajalikud haldusuurimised.\n2. Taotluse saanud asutus ei ole kohustatud esitama teavet:\nmida ta ei oleks võimeline hankima taotluse saanud liikmesriigis tekkivate samasuguste nõuete sissenõudmiseks;\nmis avalikustaks mis tahes äri-, tootmis- või ametisaladusi;\nmille avalikustamine ohustaks taotluse saanud liikmesriigi julgeolekut või kahjustaks selle avalikku korda.\n3. Lõiget 2 ei tõlgendata mingil juhul nii, et taotluse saanud liikmesriigi asutusel on õigus keelduda isikut käsitleva teabe esitamisest vaid põhjusel, et kõnealune teave on panga, muu finantsasutuse, tema nimel tegutseva, volitatud või usaldusisiku valduses või on seotud juriidilise isiku omandihuvidega.\n4. Taotluse saanud asutus teatab taotluse esitanud asutusele teabe andmisest keeldumise põhjused.\nTeabevahetus ilma eelneva taotluseta\nKui maksu- või maksetagastus, välja arvatud käibemaksutagastus, on seotud isikuga, kelle asukoht või püsiv tegevuskoht on teises liikmesriigis, võib liikmesriik, kes peab maksutagastuse tegema, teavitada tagastuse saava isiku asukoha või püsiva tegevuskoha liikmesriiki.\n1. Taotluse esitanud asutuse ja taotluse saanud asutuse kokkuleppel ning taotluse saanud asutuse kehtestatud korras võivad taotluse esitanud asutuse volitatud ametnikud käesolevas direktiivis ettenähtud vastastikuse abi andmise edendamiseks teha järgmist:\nviibida taotluse saanud haldusasutuste ametiruumides, kus haldusasutused täidavad oma ülesandeid;\nolla kohal taotluse saanud liikmesriigi territooriumil läbiviidava haldusuurimise ajal;\nabistada taotluse saanud liikmesriigi pädevaid ametnikke kõnealuses liikmesriigis toimuva kohtumenetluse ajal.\n2. Kui see on lubatud taotluse saanud liikmesriigi kehtivate õigusaktidega, võib lõike 1 punktis b osutatud kokkuleppega ette näha, et taotluse esitanud liikmesriigi ametnikud võivad küsitleda üksikisikuid ja kontrollida dokumente.\n3. Taotluse esitanud asutuse volitatud ametnikud, kes kasutavad lõigetes 1 ja 2 sätestatud võimalusi, peavad suutma igal ajal esitada kirjaliku volituse, mis kinnitab nende isikut ja ametialaseid volitusi.\nABI SEOSES DOKUMENTIDEST TEAVITAMISEGA\nTeatavatest nõuetega seotud dokumentidest teatamise taotlus\n1. Taotluse esitanud asutuse palvel teatab taotluse saanud asutus adressaadile kõik dokumendid, sealhulgas kohtudokumendid, mis pärinevad taotluse esitanud liikmesriigist ning on seotud artiklis 2 osutatud nõude või selle sissenõudmisega.\nTeavitamistaotlusele lisatakse tüüpvorm, mis sisaldab vähemalt järgmisi andmeid:\nnimi, aadress ja muud adressaadi tuvastamiseks vajalikud andmed;\nteavitamise eesmärk ja ajavahemik, mille jooksul teatamine peaks toimuma;\nlisatud dokumendi kirjeldus ning asjaomase nõude laad ja suurus;\nnimi, aadress ja muud kontaktandmed järgmise kohta:\nlisatud dokumendi eest vastutav asutus ja, kui see on erinev,\nasutus, kust saab täiendavat teavet teatatud dokumendi või maksekohustuse vaidlustamise võimaluste kohta.\n2. Taotluse esitanud asutus esitab käesoleva artikli kohase teavitamistaotluse ainult juhul, kui tal ei ole võimalik teavitada vastavalt eeskirjadele, mis reguleerivad asjaomastest dokumentidest teavitamist taotluse esitanud liikmesriigis, või kui selline teavitamine tekitaks ebaproportsionaalseid raskusi.\n3. Taotluse saanud asutus teatab kohe taotluse esitanud asutusele kõik teavitamistaotluse alusel võetud meetmed ning eelkõige kuupäeva, millal adressaati teavitati dokumendist.\n1. Taotluse saanud asutus tagab, et teavitamine taotluse saanud liikmesriigis toimub taotluse saanud liikmesriigis kehtivate õigusnormide ja haldustavade kohaselt.\n2. Lõike 1 kohaldamine ei mõjuta mis tahes muu teavitamisvormi kasutamist, mille on koostanud taotluse esitanud liikmesriigi pädev asutus vastavalt selles liikmesriigis kehtivatele eeskirjadele.\nTaotluse esitanud liikmesriigi pädev asutus võib teavitada teise liikmesriigi territooriumil elavat isikut mis tahes dokumendist otse tähitud kirjaga või elektroonilisel teel.\nSISSENÕUDMISMEETMED JA ETTEVAATUSABINÕUD\n1. Taotluse esitanud asutuse palvel nõuab taotluse saanud asutus sisse nõuded, mille suhtes on olemas taotluse esitanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument.\n2. Kui taotluse esitanud asutus saab teabe sissenõudmistaotluse põhjuste kohta, edastab ta taotluse saanud asutusele viivitamata kogu asjakohase teabe.\nSissenõudmistaotlust reguleerivad tingimused\n1. Taotluse esitanud asutus ei või sissenõudmist taotleda, kui/kuni taotluse esitanud liikmesriigis on nõue ja/või selle täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument selles liikmesriigis vaidlustatud, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artikli 14 lõike 4 kolmandat lõiku.\n2. Enne kui taotluse esitanud asutus esitab sissenõudmistaotluse, tuleb kohaldada taotluse esitanud liikmesriigis kehtivat asjakohast sissenõudmismenetlust, välja arvatud järgmistel juhtudel:\nkui on ilmne, et taotluse esitanud liikmesriigis ei ole sissenõudmise rahuldamiseks vara või et sellise menetlusega ei kaasne nõude täielik tasumine ja taotluse esitanud asutusel on konkreetne teave, mis näitab, et asjaomasel isikul on taotluse saanud liikmesriigis vara;\nkui selliste menetluste kasutamine taotluse esitanud liikmesriigis tekitaks ebaproportsionaalseid raskusi.\nTaotluse saanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument ning muud lisadokumendid\n1. Igale sissenõudmistaotlusele lisatakse ühtne juriidiline dokument, mis lubab täitmisele pööramist taotluse saanud liikmesriigis.\nSee ühtne juriidiline dokument, mis lubab täitmisele pööramist taotluse saanud liikmesriigis, kajastab täitmisele pööramist lubava esmase dokumendi sisu ning see on ainus alus taotluse saanud liikmesriigis võetavatele sissenõudmismeetmetele ja ettevaatusabinõudele. Seda ei pea kõnealuses liikmesriigis tunnustama, täiendama ega asendama.\nTäitmisele pööramist lubav ühtne juriidiline dokument sisaldab vähemalt järgmist teavet:\ntäitmisele pööramist lubava esmase juriidilise dokumendi identifitseerimiseks asjakohane teave, nõude kirjeldus, sealhulgas nõude laad, nõudega hõlmatud ajavahemik, kõik täitmisele pööramise seisukohast olulised kuupäevad ning nõude suurus ja selle erinevad komponendid, nagu maksmisele kuuluv põhisumma, intressid jne;\nnimi ja muud võlgniku tuvastamiseks vajalikud andmed;\nnõude hindamise eest vastutav asutus ja, kui see on erinev,\nasutus, kust saab täiendavat teavet nõude või maksekohustuse vaidlustamise võimaluste kohta.\n2. Nõude sissenõudmistaotlusele võib lisada muid taotluse esitanud liikmesriigi väljastatud ja nõudega seotud dokumente.\n1. Sissenõudmistaotluse saanud liikmesriigis käsitletakse mis tahes nõuet, mille suhtes on taotletud sissenõudmist, taotluse saanud liikmesriigi nõudena, välja arvatud juhul, kui käesolevas direktiivis on sätestatud teisiti. Taotluse saanud asutus kasutab volitusi ja menetlusi, mis on ette nähtud taotluse saanud liikmesriigi õigus- või haldusnormidega, mida kohaldatakse samasuguse maksu või makse või samasuguse puudumisel sarnase maksu või maksega seotud nõuete suhtes, kui käesolevas direktiivis ei sätestata teisiti.\nKui taotluse saanud asutus leiab, et tema territooriumil ei ole kehtestatud samasuguseid või sarnaseid makse või makseid, kasutab ta volitusi ja menetlusi, mis on ette nähtud taotluse saanud liikmesriigi õigus- või haldusnormidega, mida kohaldatakse isiku sissetulekule kehtestatud maksu käsitlevate nõuete suhtes, kui käesolevas direktiivis ei sätestata teisiti.\nTaotluse saanud liikmesriik nõuab nõude sisse oma riigi vääringus.\n2. Taotluse saanud asutus teatab taotluse esitanud asutusele nõuetekohase hoolsusega kõik sissenõudmistaotluse alusel võetud meetmed.\n3. Alates sissenõudmistaotluse saamise kuupäevast nõuab taotluse saanud asutus hilinenud maksete eest intressi taotluse saanud liikmesriigis kehtivate õigus- ja haldusnormide kohaselt.\n4. Kui taotluse saanud liikmesriigi kehtivad õigus- või haldusnormid seda võimaldavad, võib taotluse saanud asutus anda võlgnikule makseaega või lubada tal maksta osade kaupa, mille eest ta võib küsida intressi. Igast sellisest otsusest annab ta seejärel teada taotluse esitanud asutusele.\n5. Ilma et see piiraks artikli 20 lõike 1 kohaldamist, kannab taotluse saanud asutus nõudega seoses sissenõutud summad ning käesoleva artikli lõigetes 3 ja 4 osutatud intressid üle taotluse esitanud asutusele.\n1. Nõuet, taotluse esitanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubavat esmast juriidilist dokumenti või taotluse saanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubavat ühtset juriidilist dokumenti ning taotluse esitanud liikmesriigi pädeva asutuse esitatud teate kehtivust käsitlevad vaidlused kuuluvad taotluse esitanud liikmesriigi pädevate organite pädevusse. Kui huvitatud isik vaidlustab sissenõudmismenetluse jooksul nõude, taotluse esitanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubava esmase juriidilise dokumendi või taotluse saanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubava ühtse juriidilise dokumendi, teavitab taotluse saanud asutus kõnealust isikut sellest, et vaidlustamiseks peab ta pöörduma taotluse esitanud liikmesriigi pädeva asutuse poole vastavalt seal kehtivatele õigusaktidele.\n2. Vaidlustega, mis käsitlevad taotluse saanud liikmesriigis võetud täitemeetmeid või taotluse saanud liikmesriigi pädeva asutuse esitatud teate kehtivust, tuleb pöörduda selle liikmesriigi pädeva organi poole vastavalt seal kehtivatele õigusnormidele.\n3. Kui taotluse esitanud liikmesriigi pädeva organi poole pöördutakse seoses lõikes 1 osutatud meetmetega, teavitab taotluse esitanud asutus sellest taotluse saanud asutust ning määrab kindlaks, millises ulatuses nõue ei ole vaidlustatud.\n4. Niipea kui taotluse saanud asutus on taotluse esitanud asutuselt või huvitatud isikult saanud lõikes 3 osutatud teabe, peatab ta täitemenetluse nõude vaidlustatud osa suhtes, kuni pädev organ teeb selles küsimuses otsuse, välja arvatud taotluse esitanud asutuse vastupidise taotluse korral.\nTaotluse esitanud asutuse taotlusel või kui taotluse saanud asutus peab seda muul viisil vajalikuks ning ilma et see piiraks artikli 16 kohaldamist, võib taotluse saanud asutus võtta sissenõudmist tagavaid ettevaatusabinõusid sel määral, mil taotluse saanud liikmesriigi kehtivad õigusnormid seda lubavad.\nTaotluse esitanud asutus võib kooskõlas selles liikmesriigis kehtivate õigus- ja haldusnormidega paluda taotluse saanud asutusel sisse nõuda vaidlustatud nõude või vaidlustatud osa nõudest sel määral, mil taotluse saanud liikmesriigi kehtivad õigusnormid seda lubavad. Kõiki selliseid taotlusi tuleb põhjendada. Kui vaidlustamise tulemus on seejärel võlgnikule soodne, vastutab taotluse esitanud asutus kõikide sissenõutud summade hüvitamise ja tasumisele kuuluvate hüvitiste maksmise eest vastavalt taotluse saanud liikmesriigis kehtivatele õigusnormidele.\nKui taotluse esitanud liikmesriigi või taotluse saanud liikmesriigi pädevad asutused on algatanud vastastikuse kokkuleppe menetluse ning menetluse tulemusel võib olla mõju nõudele, millega seoses on abi taotletud, siis katkestatakse või peatatakse sissenõudmismeetmete rakendamine kuni nimetatud menetluse lõpuni, välja arvatud juhul, kui pettuse või maksejõuetuse tõttu on tegemist kiireloomulise juhuga. Kui sissenõudmismeetmete rakendamine katkestatakse või peatatakse, kohaldatakse teist lõiku.\nSissenõudmisabi taotluse muutmine või tagasivõtmine\n1. Taotluse esitanud asutus teatab taotluse saanud asutusele kohe kõik tema sissenõudmistaotlusesse tehtavad hilisemad muudatused või oma taotluse tagasivõtmise, esitades muutmise või tagasivõtmise põhjused.\n2. Kui taotluse muutmise aluseks on artikli 14 lõikes 1 osutatud pädeva organi otsus, edastab taotluse esitanud asutus nimetatud otsuse koos taotluse saanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubava muudetud ühtse juriidilise dokumendiga. Seejärel võtab taotluse saanud asutus muudetud juriidilise dokumendi põhjal täiendavaid sissenõudmismeetmeid.\nTaotluse saanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubava ühtse juriidilise dokumendi alusel juba võetud sissenõudmismeetmeid või ettevaatusabinõusid võib muudetud juriidilise dokumendi alusel jätkuvalt võtta, välja arvatud juhul, kui taotluse muutmine on tingitud taotluse esitanud või taotluse saanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubava esialgse juriidilise dokumendi kehtetusest.\nArtikleid 12 ja 14 kohaldatakse muudetud juriidilise dokumendi suhtes.\nEttevaatusabinõusid käsitlev taotlus\n1. Taotluse esitanud asutuse taotlusel rakendab taotluse saanud asutus ettevaatusabinõusid, kui see on tema siseriiklike õigusnormidega lubatud ja tema haldustavadega kooskõlas, et tagada nõude sissenõudmine juhul, kui nõue või taotluse esitanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubav juriidiline dokument vaidlustatakse taotluse sissenõudmise ajal või kui nõude kohta ei ole veel tehtud taotluse esitanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubavat juriidilist dokumenti, sel määral, mil ettevaatusabinõud on sarnases olukorras võimalikud ka taotluse esitanud liikmesriigi õigusnormide ja haldustavade kohaselt.\nTaotluse esitanud liikmesriigis ettevaatusabinõude rakendamist lubav dokument, mis on seotud nõudega, mille jaoks vastastikust abi taotletakse, lisatakse vajaduse korral taotluse saanud liikmesriigis ettevaatusabinõusid käsitlevale taotlusele. Kõnealust dokumenti ei pea taotluse saanud liikmesriigis tunnustama, täiendama ega asendama.\n2. Ettevaatusabinõusid käsitlevale taotlusele võib lisada teisi taotluse esitanud liikmesriigis väljastatud nõudega seotud dokumente.\nEttevaatusabinõusid käsitlevat taotlust reguleerivad eeskirjad\nArtikli 16 jõustamiseks kohaldatakse artikli 10 lõiget 2, artikli 13 lõikeid 1 ja 2 ning artikleid 14 ja 15 mutatis mutandis.\nTaotluse saanud asutuse kohustuste piirid\n1. Taotluse saanud asutus ei ole kohustatud andma artiklites 10–16 sätestatud abi, kui nõude sissenõudmine põhjustaks võlgniku seisundi tõttu tõsiseid majanduslikke või sotsiaalseid raskusi taotluse saanud liikmesriigis, juhul kui selles liikmesriigis kehtivad õigusnormid ja haldustavad võimaldavad selliseid erandeid samalaadsete siseriiklike nõuete puhul.\n2. Taotluse saanud asutus ei ole kohustatud andma artiklis 5 ning artiklites 7–16 sätestatud abi, kui artiklite 5, 7, 8, 10 või 16 kohane esmane abitaotlus on esitatud nõuete kohta, mis on vanemad kui viis aastat ja mille kuupäev jääb taotluse esitanud liikmesriigis nõude maksetähtpäeva ja esmase abitaotluse kuupäeva vahele.\nKui nõue või taotluse esitanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubav esmane juriidiline dokument vaidlustatakse, hakatakse viieaastast ajavahemikku arvestama siiski hetkest, mil taotluse esitanud liikmesriigis tehakse kindlaks, et nõuet või täitmisele pööramist lubavat juriidilist dokumenti ei saa enam vaidlustada.\nLisaks hakatakse siis, kui taotluse esitanud liikmesriigi pädevad asutused on võimaldanud makse tähtaja edasilükkamist või osade kaupa maksmist, arvestama viieaastast ajavahemikku hetkest, mil kogu makseperiood on lõppenud.\nSellistel juhtudel ei ole taotluse saanud asutus siiski kohustatud abi andma seoses nõuetega, mille puhul on möödunud üle kümne aasta kuupäevast, mil nõue taotluse esitanud liikmesriigis tegelikult tasumisele kuulus.\n3. Liikmesriik ei ole kohustatud andma abi, kui käesoleva direktiiviga hõlmatud selliste nõuete kogusumma, millega seoses abi taotletakse, on väiksem kui 1 500 eurot.\n4. Taotluse saanud asutus teatab taotluse esitanud asutusele abitaotluse tagasilükkamise põhjused.\nAegumistähtaega käsitlevad küsimused\n1. Aegumistähtaega käsitlevaid küsimusi reguleerivad ainult taotluse esitanud liikmesriigis kehtivad õigusaktid.\n2. Nõuete sissenõudmisel taotluse saanud asutuse poolt või tema nimel abitaotluse täitmiseks võetud mis tahes meetmetel, mille tulemusena taotluse saanud liikmesriigi kehtivate õigusaktide kohaselt aegumistähtaeg peatatakse, katkestatakse või seda pikendatakse, on aegumistähtaegade peatamisele, katkestamisele või pikendamisele sama mõju taotluse esitanud liikmesriigis, tingimusel et sama mõju on ette nähtud taotluse esitanud liikmesriigi kehtivate õigusaktide kohaselt.\nKui aegumistähtaja peatamine, katkestamine või pikendamine ei ole võimalik taotluse saanud liikmesriigis kehtivate õigusaktide alusel, siis taotluse saanud asutuse poolt või tema nimel nõuete sissenõudmisel abitaotluse täitmiseks võetud mis tahes meetmeid, mis juhul, kui neid oleks võtnud taotluse esitanud asutus oma liikmesriigis või need oleks võetud tema nimel, oleksid põhjustanud aegumistähtaja peatamise, katkestamine või pikendamise vastavalt taotluse esitanud liikmesriigis kehtivatele õigusaktidele, käsitletakse nende mõju seisukohalt taotluse esitanud liikmesriigis võetud meetmetena.\nEsimene ja teine lõik ei mõjuta taotluse esitanud liikmesriigi pädevate asutuste õigust võtta meetmeid aegumistähtaja peatamiseks, katkestamiseks või pikendamiseks vastavalt selles liikmesriigis kehtivatele õigusaktidele.\n3. Taotluse esitanud asutus ja taotluse saanud asutus teatavad teineteisele kõik meetmed, mis nõude, mille suhtes sissenõudmismeetmete võtmist või ettevaatusabinõude rakendamist taotleti, aegumistähtaja peatavad, katkestavad või seda pikendavad, või millel võib olla selline toime.\n1. Lisaks artikli 13 lõikes 5 osutatud summadele nõuab taotluse saanud asutus asjaomaselt isikult sisse ja peab kinni kõik talle sissenõudmisega seoses tekkinud kulud kooskõlas taotluse saanud liikmesriigi õigusnormidega.\n2. Liikmesriigid loobuvad vastastikku kõigist nõuetest seoses käesoleva direktiivi kohaselt teineteisele antavast mis tahes vastastikusest abist tulenevate kulutuste hüvitamisega.\nKui sissenõudmine põhjustab siiski konkreetse probleemi või on seotud väga suurte kulude või organiseeritud kuritegevusega, võivad taotluse esitanud ja taotluse saanud asutus kokku leppida kõnealustele juhtumitele eriomases hüvitamiskorras.\n3. Olenemata lõikest 2, vastutab taotluse esitanud liikmesriik taotluse saanud liikmesriigi ees põhjendamatuks osutunud toimingutest tulenevate kulude ja kahju eest, kui toimingute põhjendamatus oli seotud nõude sisuga või taotluse esitanud asutuse väljastatud täitemeetmete võtmist ja/või ettevaatusabinõude rakendamist lubava juriidilise dokumendi kehtivusega.\nIGAT LIIKI ABITAOTLUSTE ÜLDEESKIRJAD\nTüüpvormid ja teabevahetusviisid\n1. Artikli 5 lõike 1 kohased teabetaotlused, artikli 8 lõike 1 kohased teatamistaotlused, artikli 10 lõike 1 kohased sissenõudmistaotlused või artikli 16 lõike 1 kohased ettevaatusabinõude rakendamist käsitlevad taotlused edastatakse elektroonilisel teel ja tüüpvormil, välja arvatud juhul, kui see on tehnilistel põhjustel teostamatu. Võimaluse korral kasutatakse neid vorme ka taotlusega seotud täiendava teabevahetuse käigus.\nTaotluse saanud liikmesriigis täitmisele pööramist lubav ühtne juriidiline dokument ning taotluse esitanud liikmesriigis ettevaatusabinõude rakendamist lubav dokument ning teised artiklites 12 ja 16 osutatud dokumendid edastatakse samuti elektroonilisel teel, välja arvatud juhul, kui see on tehnilistel põhjustel teostamatu.\nVajaduse korral võib tüüpvormidele lisada aruandeid, avaldusi ja muid dokumente või nende tõestatud koopiaid või väljavõtteid, mis edastatakse samuti elektroonilisel teel, välja arvatud juhul, kui see on tehnilistel põhjustel teostamatu.\nTüüpvorme ja elektroonilist teabevahetust võidakse kasutada ka artikli 6 kohase omaalgatusliku teabevahetuse korral.\n2. Lõiget 1 ei kohaldata teabe ja dokumentide suhtes, mis on saadud teises liikmesriigis haldusasutuste ametiruumides viibimisel või teises liikmesriigis haldusuurimistes osalemisel vastavalt artiklile 7.\n3. Kui teabevahetus ei toimu elektroonilisel teel või selleks ei kasutata tüüpvorme, ei mõjuta see saadud teabe või abitaotluse täitmisel võetud meetmete kehtivust.\n1. Kõik abitaotlused, teatamise tüüpvormid ning taotluse esitanud liikmesriigis ettevaatusabinõude rakendamist lubavad ühtsed juriidilised dokumendid edastatakse taotluse saanud liikmesriigi ametlikus keeles või ühes ametlikest keeltest või tõlgitakse kõnealusesse keelde. Asjaolu, et taotluse või dokumendi teatud osad on mõnes muus keeles kui taotluse saanud liikmesriigi ametlik keel või üks ametlikest keeltest, ei mõjuta nende kehtivust või menetluse kehtivust, kui asjaomased liikmesriigid on kõnealuse teise keele kasutamises kokku leppinud.\n2. Dokumendid, mille puhul nõutakse teavitamist vastavalt artiklile 8, võib edastada taotluse saanud asutusele taotluse esitanud liikmesriigi ametlikus keeles.\n3. Kui taotlusele on lisatud muud dokumendid lisaks lõigetes 1 ja 2 osutatutele, võib taotluse saanud asutus vajaduse korral nõuda taotluse esitanud ametiasutuselt kõnealuste dokumentide tõlkimist taotluse saanud liikmesriigi ametlikku keelde või ühte ametlikest keeltest või mis tahes keelde, milles asjaomased liikmesriigid on omavahel kokku leppinud.\nTeabe ja dokumentide avalikustamine\n1. Käesoleva direktiivi kohaselt mis tahes kujul edastatud teabe suhtes kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus ja kaitse, mis laieneb samalaadsele teabele seda saava liikmesriigi siseriiklike õigusaktide sätete kohaselt.\nSellist teavet võib kasutada käesoleva direktiiviga hõlmatud nõuete suhtes täitmisele pööramise taotlemise või ettevaatusabinõude rakendamise eesmärgil. Seda võib kasutada ka kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete hindamiseks ja kehtestamiseks.\n2. Isikud, keda on nõuetekohaselt volitanud Euroopa Komisjoni julgeoleku akrediteerimisasutus, võivad kasutada seda teavet üksnes niivõrd, kuivõrd see on vajalik CCN võrgu hooldamiseks, käitamiseks ja arendamiseks.\n3. Teavet andev liikmesriik lubab seda teavet kasutada teabe saanud liikmesriigis muuks otstarbeks, kui lõikes 1 nimetatud, kui teavet andva liikmesriigi õigusaktide kohaselt võib seda teavet kasutada sarnaseks otstarbeks.\n4. Kui taotluse esitanud või taotluse saanud asutus leiab, et käesoleva direktiivi kohaselt saadud teave on lõikes 1 osutatud eesmärkidel tõenäoliselt kasulik kolmandale liikmesriigile, võib ta edastada selle teabe nimetatud kolmandale riigile, tingimusel et selline edastamine on kooskõlas käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjade ja menetlustega. Ta teavitab teabe päritolu liikmesriiki oma kavatsusest jagada seda teavet kolmanda liikmesriigiga. Teabe päritolu liikmesriik võib sellise teabe jagamise vaidlustada kümne tööpäeva jooksul alates kuupäevast, mil ta sai teavet jagada sooviva liikmesriigi teatise.\n5. Lõikes 3 nimetatud vastavalt lõikele 4 edastatud teabe kasutamise luba võib anda vaid teabe päritolu liikmesriik.\n6. Kõik teavet saava liikmesriigi ametiasutused võivad tugineda käesoleva direktiivi kohaselt mis tahes kujul edastatud teabele või seda tõenditena kasutada samadel alustel kui kõnealuses riigis omandatud sarnase teabe puhul.\nTeiste abilepingute kohaldamine\n1. Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira ühegi sellise kahe- või mitmepoolsetest lepingutest või kokkulepetest tuleneva kohustuse täitmist, millega nähakse ette ulatuslikum abi, sealhulgas seoses kohtudokumentidest ja muudest juriidilistest dokumentidest teatamisega.\n2. Kui liikmesriigid sõlmivad selliseid käesoleva direktiiviga hõlmatud kahepoolseid või mitmepoolseid lepinguid või kokkuleppeid muul eesmärgil kui üksikjuhtumitega tegelemiseks, teatavad nad sellest viivitamata komisjonile. Komisjon omakorda teatab sellest teistele liikmesriikidele.\n3. Kui sellist ulatuslikumat vastastikust abi antakse kahe- või mitmepoolse lepingu või kokkuleppe alusel, võivad liikmesriigid kasutada elektroonilisi sidevõrke ja käesoleva direktiivi rakendamiseks vastuvõetud tüüpvorme.\n1. Komisjoni abistab sissenõudmise komitee.\n2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468//EÜ artikleid 5 ja 7.\nKomisjon võtab artikli 25 lõikes 2 osutatud korras vastu üksikasjalikud eeskirjad artikli 4 lõigete 2, 3 ja 4, artikli 5 lõike 1, artiklite 8 ja 10, artikli 12 lõike 1, artikli 13 lõigete 2, 3, 4 ja 5, artikli 15, artikli 16 lõike 1 ja artikli 21 lõike 1 rakendamiseks.\nNimetatud eeskirjad käsitlevad vähemalt järgmist:\nartikli 4 lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud teabevahetuse keskasutuste, teiste teabevahetuse asutuste ja teabevahetuse üksuste vahelise suhtlemise ning komisjoniga toimuva suhtlemise korraldamise praktiline kord;\nasutustevahelised lubatud teabevahetusviisid;\nartikli 5 lõike 1, artikli 8, artikli 10 lõike 1, artikli 12 lõike 1 ning artikli 16 lõike 1 kohaldamisel kasutatavate tüüpvormide vorm ja muud üksikasjad;\nsissenõutavate summade ümberarvestamine ja ülekandmine.\n1. Kõik liikmesriigid edastavad komisjonile igal aastal 31. märtsiks järgmise teabe:\nigal aastal igale taotluse saanud liikmesriigile esitatud ja igalt taotluse esitanud liikmesriigilt saadud teabetaotluste, teavitamistaotluste ning sissenõudmismeetmete võtmise ja ettevaatusabinõude rakendamise taotluste arv;\nnõuete suurus, mille puhul on taotletud sissenõudmisabi, ning sissenõutud summad.\n2. Liikmesriigid võivad esitada samuti mis tahes muud teavet, mis võib olla kasulik käesoleva direktiivi kohase vastastikuse abi osutamise hindamiseks.\n3. Komisjon esitab iga viie aasta järel Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiiviga kehtestatud korra toimimise kohta.\n1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 31. detsembriks 2011. Liikmesriigid teavitavad nendest viivitamata komisjoni.\nNad kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. jaanuarist 2012.\nDirektiivi 2008/55/EÜ kehtetuks tunnistamine\nDirektiiv 2008/55/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2012.\n(2) 16. juuli 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).\n(3) EÜT L 73, 19.3.1976, lk 18.\nNÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 270/2010,\n29. märts 2010,\nmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 452/2007, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit triikimislaudade impordi suhtes\nvõttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi „algmäärus”), (1) eriti selle artikli 11 lõiget 3,\nvõttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega\nNõukogu kehtestas määrusega (EÜ) nr 452/2007 (2) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu muu hulgas Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina”) pärit triikimislaudade impordi suhtes. Meetmed hõlmavad väärtuselist tollimaksu määra 38,1 %, välja arvatud viie selgelt nimetatud äriühingu puhul, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.\n2008. aastal sai komisjon osalise vahepealse läbivaatamise taotluse vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 (edaspidi „vahepealne läbivaatamine”). Üksnes dumpingu uurimist käsitleva taotluse esitas Hiina eksportiv tootja Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou (edaspidi „Power Team” või „taotluse esitaja”). Taotluse esitaja suhtes kohaldatakse lõplikku dumpinguvastast tollimaksumäära 36,5 %.\nOma taotluses väitis taotluse esitaja, et asjaolud, mille alusel meetmed kehtestati, on muutunud ja et need muutused on püsivad. Taotluse esitaja esitas esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et meetme jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole dumpingu korvamiseks enam vajalik.\nTaotluse esitaja väitis, et ta tegutseb nüüd turumajanduse tingimustes, st et ta vastab algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c esitatud tingimustele. Taotluse esitaja arvas seepärast, et normaalväärtus tuleks tema puhul määrata vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile b. Selle normaalväärtuse ja Euroopa Liitu (edaspidi „EL”) suunatud ekspordi hindade võrdlus näitab, et dumpingumarginaal on märkimisväärselt madalam kui praegu kehtiva meetmega kehtestatud tase.\nTaotluse esitaja väitis, et meetmete jätkuv rakendamine praegusel tasemel, mis põhineb eelnevalt kindlaks tehtud dumpingu määral, ei ole dumpingu korvamiseks enam vajalik.\n1.3. Läbivaatamise algatamine\nPärast konsulteerimist nõuandekomiteega leidis komisjon, et vahepealse läbivaatamise algatamiseks on piisavalt tõendeid, ning otsustas algatada kooskõlas algmääruse artikli 11 lõikega 3 vahepealse läbivaatamise, mis piirdub taotluse esitajaga seotud dumpingu uurimisega (3).\n1.4. Vaatlusalune toode ja samasugune toode\nKäesoleva vahepealse läbivaatamise vaatlusalune toode on sama, mis uurimise käigus, mis viis kehtivate meetmete kehtestamiseni (edaspidi „esialgne uurimine”), st Hiinast pärit triikimislauad koos varrukalauaga kas tugijalgadel või ilma, auru sisseimamisega ja/või kuumuti ja/või puhuriga või ilma ja selle olulised osad nagu tugijalad, triikimispind ja triikraua alusrest, mis on tavaliselt deklareeritud CN-koodide all ex 3924 90 00, (4)ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 ja ex 8516 90 00.\nHiinas omamaisel turul toodetud ja müüdud ning ELi eksporditud toodetel ning Ukrainas (mida kasutati võrdlusriigina) toodetud ja müüdud toodetel on samasugused füüsilised ja tehnilised põhiomadused ning kasutusvaldkonnad ning seetõttu leitakse, et tegemist on samasuguste toodetega algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.\nKomisjon teatas ELi tootmisharu esindajatele, taotluse esitajale ja eksportiva riigi esindajatele ametlikult läbivaatamise algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus oma seisukohad kirjalikult ja suuliselt teatavaks teha.\nKomisjon saatis taotluse esitajale ka turumajandusliku kohtlemise taotluse vormi ja küsimustiku ning sai ettenähtud tähtaja jooksul vastuse. Komisjon kogus ja kontrollis kõiki andmeid, mida ta dumpingu kindlakstegemise seisukohast vajalikuks pidas ja tegi kontrollkäigu taotluse esitaja valdustesse.\n1.6. Läbivaatamisega seotud uurimisperiood\nDumpingu uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2008 kuni 31. detsembrini 2008 (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimisperiood”). Tuletatakse meelde, et meetmete kehtestamiseni viinud esialgne uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2005 (edaspidi „esialgne uurimisperiood”)\n2.1. Turumajanduslik kohtlemine\nVastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile b määratakse Hiinast pärit importi käsitlevates dumpinguvastastes uurimistes normaalväärtus kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 1–6 nende tootjate puhul, kes täidavad algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c kehtestatud tingimusi, st kelle puhul samasuguse toote valmistamine ja müük toimuvad tõestatult turumajanduse tingimustes. Need tingimused on kokkuvõtlikult järgmised:\nmajandustegevusega seotud otsused tehakse lähtuvalt turul toimuvast ilma märkimisväärse riigipoolse sekkumiseta ning kulud peegeldavad turuväärtusi;\nTaotluse esitaja taotles algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti b alusel turumajanduslikku kohtlemist ja tal paluti täita turumajandusliku kohtlemise taotluse vorm.\nUurimise käigus selgus, et taotluse esitaja ei vastanud algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c esimeses taandes (1. kriteerium) osutatud turumajandusliku kohtlemise tingimusele tähtsamate sisenditega seotud kulutuste osas. Tehti kindlaks, et pärast esialgset uurimisperioodi, st pärast 2005. aastat, kehtestas riik ekspordipiirangud mitmete terasetoodete suhtes, sealhulgas triikimislaudade olulisemate toorainete nagu terasplaatide, -torude ja -trossi suhtes. Tuleb märkida, et kõnealuste toorainetega seotud kulud moodustavad märkimisväärse osa kõikidest toorainega seotud kuludest. Ekspordimaksude kehtestamine vähendas soovi eksportida ning suurendas omamaisel turul kättesaadavaid koguseid, mille tulemuseks oli hindade alanemine. Lisaks selgus, et Hiina terasetootjatel on võimalik kasutada mitut toetuskava (5) ning nagu avalikkusele kättesaadavad andmed mitme terasetootja raamatupidamise kohta kinnitavad, toetab Hiina riik aktiivselt Hiina terasesektori arengut.\nSeega oli läbivaatamisega seotud uurimisperioodil terase hind Hiina omamaisel turul palju madalam kui terase hind muudel suurtel rahvusvahelistel turgudel eelkõige Põhja-Ameerikas või Põhja-Euroopas, (6) ning seda hinnaerinevust ei saa põhjendada terase tootmisel tekkiva konkurentsieelisega.\nLisaks selgus olemasolevast teabest, et taotluse esitaja sai kasu terase kõnealusest kunstlikult madalast ja moonutatud hinnast, sest ta ostis oma tooraine Hiina omamaiselt turult.\nSeega jõuti järeldusele, et äriühingu Power Team tähtsamad sisendid ei kajasta turuväärtusi. Sellest tulenevalt jõuti järeldusele, et taotluse esitaja ei ole näidanud, et ta vastab kõikidele algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud tingimustele ning seetõttu ei saa tema suhtes kohaldada turumajanduslikku kohtlemist.\nTaotluse esitajale, eksportivale riigile ja ELi tootmisharule anti võimalus esitada ülaltoodud järelduste kohta märkusi. Märkused saadi taotluse esitajalt ja ELi tootmisharult.\nTaotluse esitaja esitas tähtaja jooksul kolm olulist argumenti. Esiteks märkis äriühing Power Team, et tooraine hind vastab endiselt omamaisele hinnale ning esialgse uurimise käigus oli see 1. kriteeriumi täitmiseks piisav. Seega on äriühing arvamusel, et Hiina omamaise turu hindade võrdlemine hindadega muudel rahvusvahelistel teraseturgudel on vastuolus algmääruse artikli 11 lõikega 9. Sellega seoses tõstatas äriühing ka küsimuse võrdluseks võetud Põhja-Ameerika ja Põhja-Euroopa teraseturu hindade sobivuse kohta. Taotluse esitaja märkis, et võrrelda saaks ka hindadega muudel rahvusvahelistel turgudel, näiteks Türgi ekspordihinnad on Hiina omamaise turu hindadest madalamad.\nOn tõsi, et esialgse uurimise käigus vastas taotluse esitaja 1. kriteeriumile, kuid ei täitnud 2. kriteeriumi tingimusi. Siiski leitakse, et algmääruse artikli 11 lõiget 9 ei ole rikutud, sest meetodit, millest lähtuvalt hinnatakse, kas äriühing toimib turumajanduse tingimustes ning eelkõige seda, kas ta vastab ikka veel 1. kriteeriumile, ei ole muudetud Mõlemal juhul, nii esialgse uurimise kui ka läbivaatamise käigus uuriti, kas tooraine kulud vastavad turutingimustele. Mõlema uurimise puhul oli üheks uuritud näitajaks terase hind omamaisel turul, kuid esialgse uurimise käigus ei ilmnenud muid tooraine hinda mõjutavaid märkimisväärseid tegureid. Seega kasutati sama meetodit, muutusid ainult järeldused.\nLäbivaatamise käigus selgus, et pärast esialgset uurimist, st pärast 2006. aastat, on asjaolud muutunud, sest Hiina riik võttis mitu meedet terasplaatide, -torude ja -trossi ekspordi tõkestamiseks ning kehtestas ekspordimaksu ja lõpetas ekspordikäibemaksu tagastamise. Need meetmed koos eespool nimetatud toetuskavadega moonutavad Hiina omamaist terase hinda, sest hinnaerinevus Hiina ning Põhja-Ameerika ja Põhja-Euroopa kohta avaldatud omamaise hinna vahel suurenes märkimisväärselt – ligikaudu 30 %. Taotluse esitaja ei vaidlustanud kõnealust hinnaerinevust pärast turumajanduslikku kohtlemist käsitlevate järelduste teatavakstegemist.\nSeoses väitega, et Põhja-Ameerika ja Põhja-Euroopa omamaine terasehind ei ole ainus asjakohane hind rahvusvahelisel turul, tuleb märkida, et mõlemad teraseturud valiti hinnavõrdluseks seetõttu, et mõlemal turul on suur terasetarbimine ja mitme suure tootja jaoks on need konkureerivad turud. Seega on mõistlik eeldada, et kõnealused omamaised hinnad on tüüpilised konkureerivad turuhinnad. Lisaks ei ole väide, et Türgi ekspordihinnad on madalamad kui hinnad Hiina omamaisel turul, käesolevas etapis enam põhjendatud, sest teavet konkreetsete hindade kohta ei esitatud tähtaja jooksul. Samuti ei selgitatud, miks oleks Türgi ekspordihind olnud asjakohasem, arvestades Türgi ekspordituru suhteliselt väikest mahtu võrreldes Põhja-Ameerika ja Põhja-Euroopa omamaise turuga.\nTeiseks väitis äriühing, et teda on ELi õiguse kohaldamisel diskrimineeritud, sest mitmel muul hiljutisel juhul on 1. kriteeriumi täitnud mõned Hiina terasetööstuse ettevõtted, kelle peamine sisend on samuti teras. Kõiki neid juhtumeid uuriti ning leiti, et mitte ühelegi asjaomasele äriühingule ei võimaldatud turumajanduslikku kohtlemist, sest nad ei vastanud mõnele teisele algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c esitatud tingimusele. Haldussäästlikkuse huvides ei olnud vaja 1. kriteeriumi täitmist üksikasjalikumalt arutada, kui oli selge, et äriühingul jääb täitmata mõni muu tingimus. Komisjon ei ole ühegi hiljutise juhtumiga seoses järeldanud, et Hiina omamaisel teraseturul puuduvad moonutused, vastupidi, moonutuste avastamise korral tooraineturul on hiljutistel juhtudel turumajanduslikust kohtlemisest alati keeldutud (7).\nViimaks väitis taotluse esitaja, et asjakohasem oleks korrigeerida normaalväärtust, mitte keelduda turumajanduslikust kohtlemisest. Siiski ei ole normaalväärtuse korrigeerimine asjakohane, võttes arvesse, et üks turumajandusliku kohtlemise tingimusi on, et kulutused tähtsamatele sisenditele vastaksid turuväärtustele. Juhul kui see nii ei ole, keeldutakse turumajanduslikust kohtlemisest ja normaalväärtus asendatakse võrdlusriigi kohta arvutatud normaalväärtusega, eriti juhul, kui tooraine moodustab nii suure osa sisenditega seotud kulutustest.\nSeega ei ole ükski äriühingu Power Team esitatud väide usaldusväärne ega muuda hindamise järeldusi.\nELi tootmisharu toonitas, et Hiina riik on ulatuslikult sekkunud terasetootmisse ning seetõttu on EL ja USA juba taotlenud WTO konsultatsioonide algatamist kõnealuse küsimuse lahendamiseks.\nEespool toodust lähtuvalt leidis kinnitust, et äriühingu Power Team suhtes ei saa kohaldada turumajanduslikku kohtlemist.\nPärast seda, kui avaldati olulised asjaolud ja kaalutlused, mille põhjal kavatseti teha määruse (EÜ) nr 452/2007 muudatusettepanek, esitas taotluse esitaja täiendavad märkused turumajanduslikku kohtlemist käsitleva järelduse kohta.\nPeamiselt kordas taotluse esitaja oma väidet, et tema peamiste sisenditega seotud kulud vastavad Hiina turuväärtustele ning et hind Hiinas vastab üldjoontes hinnale muudel rahvusvahelistel turgudel. Kui talle teatati, et 2008. aastal suurenesid peamiste sisenditega seotud kulud Hiinas vähem kui rahvusvahelisel teraseturul, väitis taotluse esitaja, et madala hinna põhjus Hiina omamaisel turul ei ole mitte turumoonutused, vaid muud selgelt kaubanduslikud tegurid. Taotluse esitaja rõhutas, et 2008. aastal tootmine suurenes ning seoses dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksude kehtestamisega enamiku Hiina terasetoodete ekspordi suhtes olid Hiina tootjad sunnitud vähendama hindu omamaisel turul.\nTuleb märkida, et taotluse esitaja esitatud täiendav hinnateave kinnitas järeldust, et triikimislaudade tootmise peamine tooraine oli 2008. aastal Hiina omamaisel turul keskmiselt märkimisväärselt odavam kui muudel suurtel rahvusvahelistel turgudel.\nTuleb märkida, et väide, nagu oleks hinnaerinevuse põhjuseks vaid kaubanduslikud tegurid, st tootmise suurenemine Hiinas, ei ole piisavalt põhjendatud, eriti võimaliku seose osas tootmise väidetava suurenemise ja nõudluse vahel. Taotluse esitaja väide, et paljude Hiina terasetoodete ekspordi suhtes on kehtestatud tasakaalustavad tollimaksud, vaid kinnitab, et Hiina terasetootjatele makstakse toetusi.\nSeega ei ole põhjendatud taotluse esitaja väited, et Hiina teraseturul ei ole moonutusi, ning on jõutud lõplikule järeldusele, et turumajandusliku kohtlemise otsust ei saa muuta ja äriühingu Power Team suhtes ei saa kohaldada turumajandusliku kohtlemist.\n2.2. Individuaalne kohtlemine\nAlgmääruse artikli 2 lõike 7 kohaselt määratakse selle artikli kohaldamisalasse kuuluvatele riikidele, juhul kui tollimaks kehtestatakse, kogu riiki hõlmav tollimaks, välja arvatud juhul, kui äriühingud suudavad näidata, et nad täidavad kõiki algmääruse artikli 9 lõikes 5 sätestatud individuaalse kohtlemise tingimusi. Need tingimused on kokkuvõtlikult järgmised:\nsuurem osa aktsiatest kuulub eraisikutele ning tuleb tõestada, et äriühing on piisavalt sõltumatu riiklikust sekkumisest;\nkursside ümberarvestus toimub turukursside alusel;\nTaotleja taotles turumajanduslikku kohtlemist või juhul, kui tema suhtes turumajanduslikku kohtlemist ei kohaldata, individuaalset kohtlemist.\nUurimise käigus selgus, et taotluse esitaja vastab kõikidele eespool esitatud tingimustele ning jõuti järeldusele, et äriühingu Power Team suhtes tuleb kohaldada individuaalset kohtlemist.\nVastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 7 tuleb importimise korral mitteturumajanduslikest riikidest, kelle suhtes ei olnud võimalik kohaldada turumajanduslikku kohtlemist, algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis b nimetatud riikide puhul määrata normaalväärtus kindlaks võrdlusriigis kehtiva hinna või arvestusliku väärtuse põhjal.\nAlgatamisteates teatas komisjon kavatsusest kasutada Hiina jaoks normaalväärtuse määramisel sobiva võrdlusriigina taas Türgit nagu esialgsegi uurimise puhul, kuid ükski Türgi tootja ei teinud vahepealse läbivaatamise raames koostööd. Samas tegi koostööd Ukraina eksportiv tootja, kes osales ühe teise paralleelselt toimunud vahepealse läbivaatamise raames. Huvitatud isikuid teavitati sellest ning praeguseks ei ole Ukraina kasutamise kohta võrdlusriigina esitatud ühtegi märkust.\nKuna Ukraina võrdlusriigina kasutamise vastu ei olnud ühtegi nähtavat põhjust ning eelkõige seepärast, et ükski teine kolmanda riigi tootja ei teinud koostööd, määrati algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti a kohaselt taotluse esitaja jaoks normaalväärtus võrdlusriigi koostööd teinud tootjalt saadud kontrollitud teabe põhjal.\nKooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 2 leiti, et võrdlusriigi koostööd tegeva tootja samasuguse toote omamaine kogumüük on tüüpiline võrreldes taotluse esitaja eksportmüügiga ELi. Lisaks leiti, et võrreldav omamaine müük oli tüüpiline kõikide eksporditud tooteliikide lõikes (vajaduse korral oli füüsilisi omadusi kohandatud), sest omamaise müügi kogumaht moodustas vähemalt 5 % ELi suunatud eksportmüügi kogumahust.\nSeejärel kontrollis komisjon, kas võrdlusriigi omamaisel turul tüüpilistes kogustes müüdud triikimislaudade iga tooteliigi omamaise müügi puhul võib olla kindel, et see toimus tavapärase kaubandustegevuse käigus, määrates kindlaks, kui suure osa asjakohase tooteliigi müügist moodustas tulutoov müük sõltumatutele klientidele.\nOmamaiseid müügitehinguid käsitleti tulutoovatena, kui konkreetse tooteliigi ühikuhind oli tootmiskuludega võrdne või suurem. Seetõttu määrati kindlaks uurimisperioodi jooksul võrdlusriigi omamaisel turul müüdud kõikide tooteliikide tootmiskulud.\nKui arvestuslike tootmiskuludega võrduva või neid ületava netomüügihinnaga müüdud tooteliigi müügimaht moodustas rohkem kui 80 % seda liiki toote müügi kogumahust ja seda liiki toote kaalutud keskmine hind võrdus tootmiskuludega või ületas neid, võeti normaalväärtuse aluseks tegelik omamaine hind. See hind arvutati kõnealuse tooteliigi kõikide uurimisperioodi omamaiste müügihindade kaalutud keskmisena, olenemata sellest, kas selline müük oli tulutoov või mitte.\nKui tooteliigi tulutoova müügi maht oli 80 % või väiksem selle liigi müügi kogumahust, või kui tooteliigi kaalutud keskmine müügihind oli tootmiskuludest väiksem, võeti normaalväärtuse aluseks tegelik omamaine hind, mis arvutati ainult asjaomase tooteliigi omamaise tulutoova müügi kaalutud keskmisena.\nPärast teabe avaldamist väitis taotluse esitaja, et juhul kui tulutoova müügi maht on väiksem kui 10 % konkreetse tooteliigi müügi kogumahust, kasutatakse tavaliselt arvestuslikku normaalväärtust.\nSellega seoses märgitakse, et kõnealuse uurimise käigus ei avastatud juhtumeid, kus tulutoova müügi maht oleks olnud väiksem kui 10 %. Lisaks ei kasutata enam meetodit, mille kohaselt arvutati kõnealusel juhul kohe arvestuslik normaalväärtus.\nKõikidel juhtudel müüdi kõnealune toode ekspordiks sõltumatutele klientidele ELis Hiina sõltumatute kaubandusettevõtjate kaudu, seepärast määrati ekspordihind kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 8, see tähendab lähtudes ELi ekspordiks müüdud toote eest tegelikult makstud või makstavast hinnast.\nPärast teabe avaldamist väitis taotluse esitaja, et ekspordihind tuleks kindlaks määrata lähtuvalt sõltumatu Hiina hulgimüüja poolt sõltumatule kaubandusettevõtjale ELis esitatud arvel märgitud hinnast, mitte aga lähtuda ekspordihinna kindlaksmääramisel äriühingu Power Team poolt Hiina sõltumatutele kaubandusettevõtjatele ELi ekspordiks müüdud toote eest tegelikult makstud või makstavast hinnast. Paraku ei oleks selline lähenemisviis kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 8, mille kohaselt peab ekspordiks müüdavate toodete puhul lähtuma ekspordihinna kindlaksmääramisel esimesest sõltumatust tehingust. Seepärast lükati kõnealune väide tagasi.\nNormaalväärtust ja ekspordihinda võrreldi tehasehinna põhjal. Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse selliste tegurite erinevusi, mis väidetavalt ja tõendatult mõjutavad hindu ja nende võrreldavust. Seega võeti, kui see oli võimalik ja õigustatud, arvesse füüsilisi omadusi, transpordikulusid, kindlustustasusid, käitlemis- ja laenukulusid. Võttes arvesse, et ekspordihinna kindlaksmääramisel lähtuti ainult toote hinnast Hiina eksportivatele edasimüüjatele omamaisel turul, ei olnud põhjust võtta arvesse maksuerinevust, sest ka normaalväärtus oli kindlaks määratud lähtuvalt võrdlusriigi omamaisest turust, kus kohaldati samasugust maksustamiskorda. Seepärast arvutati nii normaalväärtus kui ka ekspordihind lähtuvalt käibemaksuta hindadest.\nPärast teabe avaldamist väitis taotluse esitaja, et toodete liigitamine (mida tehti võrdluse eesmärgil) on tekitanud teatavaid kahtlusi hinnavõrdluse nõuetelevastavuse suhtes.\nSellega seoses märgitakse, et käesoleva uurimise käigus liigitati tooteid samamoodi nagu esialgse uurimise raames ning see oli vajalik, et suurendada äriühingu Power Team poolt ELi ekspordiks müüdavate toodete võrreldavust võrdlusriigi omamaisel turul müüdud toodetega. Lisaks tuleb märkida, et taotluse esitaja ei põhjendanud rohkem oma kaebust, eriti selles osas, miks ei olnud toodete liigitamine asjakohane (vaatamata taotluse esitajale eraldi aruandes esitatud selgitustele). Seega lükati kõnealune väide tagasi.\nÄriühingu Power Team dumpingumarginaal, väljendatud protsendina CIF-hinnast ELi piiril oli 39,6 %.\n3. MUUTUNUD ASJAOLUDE PÜSIVUS\nVastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 kontrolliti, kas muutunud asjaolusid võib põhjendatult pidada püsivaks.\nTuletatakse meelde, et esialgse uurimise käigus keelduti turumajanduslikust kohtlemisest taotluse esitaja suhtes, sest tema raamatupidamisarvestuses avastati rikkumisi. Läbivaatamise raames jõuti järeldusele, et äriühing Power Team vastab nendele tingimustele. Nagu aga eespool märgitud, ei vastanud taotluse esitaja algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c esimeses taandes osutatud turumajandusliku kohtlemise tingimusele peamiste sisenditega seotud kulutuste osas. Seega ei ole turumajandusliku kohtlemise osas asjaolud taotluse esitaja suhtes muutunud.\nUurimise raames kogutud ja kontrollitud andmete kohaselt (taotluse esitaja hind toote eksportimisel ELi ning Ukrainast kui võrdlusriigist lähtuvalt kindlaks määratud normaalväärtus) saadi kõrgem dumpingumarginaal. Selline muutus on märkimisväärne ning meetme rakendamise jätkamine praegusel tasemel ei ole dumpingu korvamiseks enam piisav.\n4. DUMPINGUVASTASED MEETMED\nLäbivaatamise tulemusi arvestades peetakse otstarbekaks muuta äriühingu Power Team vaatlusaluse toote impordi suhtes kehtivat dumpinguvastast tollimaksu ja kehtestada selle määraks 39,6 %.\nSeoses jääktollimaksuga tuletatakse meelde, et esialgse uurimise raames oli koostöö vähene. Seega äriühingutele, kes koostööd ei teinud, kehtestati tollimaks tasemel, mis vastas kõige kõrgema dumpingumarginaaliga koostööd teinud eksportiva tootja kõige enam müüdud toote dumpingumarginaali kaalutud keskmisele. Kohaldades sama meetodit ning võttes arvesse taotluse esitaja asjakohaseid andmeid, tuleks jääktollimaksu määra suurendada 42,3 % ni.\nHuvitatud isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada määruse (EÜ) nr 452/2007 muutmist, ning neile anti võimalus esitada märkusi. Asjaosaliste esitatud märkused on läbi vaadatud ja vajaduse korral on lõppjäreldusi vastavalt muudetud.\nartikli 1 lõikes 2 esitatud tabelis asendatakse kirje äriühingu Guangzhou Power Team Houseware Co. Ltd., Guangzhou kohta järgmisega:\nTollimaksu määr (%)\nartikli 1 lõikes 2 esitatud tabelis asendatakse kirje kõikide teiste Hiina äriühingute kohta järgmisega:\n(3) ELT C 3, 8.1.2009, lk 14 (edaspidi „algatamisteade”).\n(4) Muudetud kood (algatamisteates nimetatud koodi 3924 90 90 asemel kasutatakse koodi 3924 90 00) tuleneb uuest kombineeritud nomenklatuurist, mida kohaldatakse alates 1.1.2010 (vt määrus (EÜ) nr 948/2009, ELT L 287, 31.10.2009, lk 1).\n(5) Näiteks: „Money for Metal: A detailed Examination of Chinese Government Subsidies to its Steel Industry” (Raha metalliltööstusele. Üksikasjalik uuring Hiina valitsuse subsiidiumidest terasetööstusele), Wiley Rein LLP, juuli 2007; „China Government Subsidies Survey” (Hiina valitsuse subsiidiumide uuring), Anne Stevenson-Yang, veebruar 2007; „Shedding Light on Energy Subsidies in China: An Analysis of China's Steel Industry from 2000-2007” (Hiina energiasubsiidiumid. Hiina terasetööstuse analüüs aastate 2000–2007 kohta), Usha C.V. Haley; „China's Specialty Steel Subsidies: Massive, Pervasive and Illegal” (Hiina eriterase subsiidiumid: ulatuslikud, kõikjale tungivad ja ebaseaduslikud), Specialty Steel Industry of North America, ning „The China Syndrome: How Subsidies and Government Intervention Created the World's Largest Steel Industry” (Hiina sündroom. Kuidas subsiidiumid ja valitsuse sekkumine lõid maailma suurima terasetööstuse), Wiley Rein & Fielding LLP, juuli 2006; „The State-Business Nexus in China’s Steel Industry – Chinese Market Distortions in Domestic and International Perspective” (Riigi keskne roll Hiina terasetööstuses. Hiina turumoonutuste mõju omamaisel ja rahvusvahelisel turul) Prof. Dr. Markus Taube & Dr. Christian Schmidkonz, THINK!DESK China Research & Consulting, 25.2.2009.\n(6) Allikas: „Steel Business Briefing, average prices for 2005 and 2008”.\n(7) Vt nõukogu 26. jaanuari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 91/2009, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit rauast või terasest kinnitusdetailide impordi suhtes (ELT L 29, 31.1.2009, lk 1); komisjoni 7. aprilli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 287/2009, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit teatava alumiiniumfooliumi impordi suhtes (ELT L 94, 8.4.2009, lk 17).\nKOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 271/2010,\n24. märts 2010,\nmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 889/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise logoga\nvõttes arvesse nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrust (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2092/91 kehtetuks tunnistamise kohta, (1) eriti selle artikli 25 lõiget 3, artikli 38 punkti b ja artiklit 40,\nMääruse (EÜ) nr 834/2007 artiklis 24 on sätestatud, et ühenduse logo on üks kohustuslik tähis, mida kasutatakse selliste toodete pakendil, mille kohta vastavalt artikli 23 lõikele 1 kasutatakse mahepõllumajandusliku tootmisega seotud mõisteid, ja et kolmandatest riikidest imporditud toodete puhul on selle logo kasutamine vabatahtlik. Määruse (EÜ) nr 834/2007 artikli 25 lõikes 1 on ühenduse logo lubatud kasutada kõnealuse määruse tingimustele vastavate toodete märgistamisel, esitlemisel ja reklaamimisel.\nNõukogu 24. juuni 1991. aasta määruse (EMÜ) nr 2092/91 (põllumajandustoodete mahepõllundustootmise ning põllumajandustoodete ja toiduainete puhul sellele viitavate märgiste kohta) (2) (asendatud määrusega (EÜ) nr 834/2007) kohaldamisel saadud kogemused on näidanud, et ühenduse logo, mida võiks kasutada vabatahtlikkuse alusel, ei vasta enam kõnealuse sektori ettevõtjate ega ka tarbijate ootustele.\nKomisjoni 5. septembri 2008. aasta määrusesse (EÜ) nr 889/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 (mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses mahepõllumajandusliku tootmise, märgistamise ja kontrolliga, (3) tuleks lisada uued logo käsitlevad eeskirjad. Need eeskirjad peaksid võimaldama logo paremat kohandamist sektori arengusuundadega, eelkõige sel viisil, et tarbijad suudaksid paremini ära tunda ELi mahepõllumajanduslikku tootmist käsitlevate määrustega reguleeritud mahetooteid.\nPärast Lissaboni lepingu jõustumist on „ühenduse mahepõllumajandusliku tootmise logo” asemel asjakohane viidata „Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise logole”.\nKomisjon korraldas liikmesriikide kunsti- ja disainiüliõpilaste hulgas konkursi, et saada ettepanekuid uue logo kohta, ning sõltumatu žürii tegi valiku ja koostas kümne parema ettepaneku pingerea. Intellektuaalomandi seisukohast tehtud täiendav kontrollimine võimaldas kindlaks määrata kolm sellest seisukohast parimat kujundust, mis esitati seejärel 7. detsembrist 2009 kuni 31. jaanuarini 2010 kestnud Interneti-aruteluks. Sellel ajavahemikul veebisaiti külastanute enamuse poolt välja valitud logokavand tuleks kinnitada Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise uueks logoks.\nEuroopa liidu mahepõllumajandusliku tootmise logo muutmine alates 1. juulist 2010 ei tohiks põhjustada raskusi turul ja eelkõige tuleks lubada, et juba turule viidud mahetooteid saaks müüa ilma määruse (EÜ) nr 834/2007 artiklis 24 nõutud kohustuslike tähisteta, eeldusel et kõnealused tooted vastavad määruse (EMÜ) nr 2092/91 või (EÜ) nr 834/2007 nõuetele.\nLogo kasutamise võimaldamiseks niipea, kui see on ELi õigusaktide kohaselt kohustuslik, ning siseturu tõhusa toimimise ja õiglase konkurentsi tagamiseks ning tarbijate huvide kaitsmiseks registreeriti Euroopa Liidu uus mahepõllumajandusliku tootmise logo mahepõllumajanduse kollektiivkaubamärgina Beneluxi intellektuaalomandi büroos ning see on järelikult kehtiv, kasutusel ja kaitstud. Logo registreeritakse ka ühenduse ja rahvusvahelistes registrites.\nMääruse (EÜ) nr 889/2008 artiklis 58 on sätestatud, et kontrolliasutuse või kontrollorgani märgistus tuleks paigutada vahetult ühenduse logo alla, kusjuures nende koodide formaati ega kasutamist ei ole täpsustatud. Kõnealuste koodnumbrite ühtlustatud kohaldamiseks tuleks kehtestada nende koodide formaati ja kasutamist käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad.\nIII jaotise I peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:\n„Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise logo”.\nELi mahetoote logo\nKooskõlas määruse (EÜ) nr 834/2007 artikli 25 lõikega 3 vastab Euroopa Liidu mahepõllumajandusliku tootmise logo (edaspidi „ELi mahetoote logo”) käesoleva määruse XI lisa A osas esitatud näidisele.\nELi mahetoote logo kasutatakse ainult siis, kui asjaomane toode on toodetud vastavalt määruse (EMÜ) nr 2092/91 ja selle rakendusmääruste või määruse (EÜ) nr 834/2007 nõuetele ning vastavalt käesoleva määruse nõuetele.”\nArtikli 58 lõike 1 punktid b, c ja d asendatakse järgmistega:\nsisaldab määruse (EÜ) nr 834/2007 artikli 23 lõikes 1 osutatud mõistet, mis loob seose käesoleva määruse XI lisa B osa punkti 2 kohase mahepõllumajandusliku tootmismeetodiga;\nsisaldab viitenumbrit, mille määrab komisjon või liikmesriigi pädev asutus käesoleva määruse XI lisa B osa punkti 3 kohaselt, ning\nasub juhul, kui märgistusel kasutatakse ELi mahetoote logo, ELi logoga samal vaateväljal.”\nArtiklis 95 asendatakse lõiked 9 ja 10 järgmisega:\n„9. Vastavalt määrusele (EMÜ) nr 2092/91 või määrusele (EÜ) nr 834/2007 enne 1. juulit 2010 toodetud, pakendatud ja märgistatud toodete varude turuleviimist mahepõllumajanduslikule tootmisele viitava märgistusega võib jätkata kuni varude lõppemiseni.\n10. Määrusele (EMÜ) nr 2092/91 või määrusele (EÜ) nr 834/2007 vastavat pakkematerjali võib endiselt kasutada mahepõllumajanduslikule tootmisele viitava märgistusega turule viidavate toodete jaoks kuni 1. juulini 2012, kui toode vastab määruses (EÜ) nr 834/2007 sätestatud tingimustele.”\nXI lisa asendatakse käesoleva määruse lisas esitatud tekstiga.\nSeda kohaldatakse alates 1. juulist 2010.\n(3) ELT L 250, 18.9.2008, lk 1.\nA. Artikli 57 kohane ELi mahetoote logo\nELi mahetoote logo vastab järgmisele näidisele:\nEtalonvärv Pantone värvistandardi järgi on Pantone roheline nr 376 ja neljavärvitrüki kasutamisel roheline (50 % tsüaan (sinine) + 100 % kollane).\nELi mahetoote logo võib kasutada ka must-valgena nagu näidisel, kuid ainult siis, kui värviline logo ei ole praktiliselt rakendatav.\nKui pakendi või märgise taustavärv on tume, võib sümboleid kasutada negatiivis, kasutades pakendi või märgise taustavärvi.\nKui kasutatakse värvilist sümbolit värvilisel taustal, mistõttu sümbolit on raske eristada, võib sümboli ümbritseda joonega, et suurendada selle kontrasti taustavärviga.\nTeatavates konkreetsetes olukordades, kui pakendil esitatud teave on ühevärviline, võib ELi mahetoote logo kasutada samavärvilisena.\nELi mahetoote logo peab olema vähemalt 9 mm kõrgune ja vähemalt 13,5 mm laiune; kõrguse ja laiuse suhe peab alati olema 1:1,5. Väga väikeste pakendite puhul võib logo suurust erandkorras vähendada nii, et kõrgus on 6 mm.\nELi mahetoote logo võib kombineerida mahepõllumajandusele viitavate graafiliste või tekstielementidega, tingimusel et need ei muuda ELi mahetoote logo olemust ega artikli 58 kohaseid märkeid. Kombineerimisel riikide või eraettevõtjate logodega, millel kasutatakse punktis 2 viidatud etalonvärvist erinevat rohelist värvi, võib ELi mahetoote logol kasutada kõnealust, etalonvärvist erinevat värvi.\nELi mahetoote logo kasutamine toimub kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud selle registreerimisel mahepõllumajanduse kollektiivkaubamärgina Beneluxi intellektuaalomandi büroos ning ühenduse ja rahvusvahelistes kaubamärgiregistrites.\nB. Artikli 58 kohased koodnumbrid\nKoodnumbrite üldformaat on järgmine:\nAB on vastavalt artikli 58 lõike 1 punktile a selle riigi ISO-kood, kus toimuvad kontrollid, ja\nCDE on komisjoni või iga liikmesriigi kindlaksmääratav kolmetäheline mõiste (nt „bio”, „öko”, „org” või „eko”), mis loob seose mahepõllumajandusliku tootmismeetodiga vastavalt artikli 58 lõike 1 punktile b, ja\n999 on maksimaalselt kolmekohaline viitenumber, mille määrab vastavalt artikli 58 lõike 1 punktile c:\niga liikmesriigi pädev asutus kontrolliasutustele või kontrollorganitele, kellele nad on delegeerinud kontrollimise vastavalt määruse (EÜ) nr 834/2007 artiklile 27;\nkomisjoni määruse (EÜ) nr 1235/2008 (1) artikli 3 lõike 2 punktis a osutatud ning kõnealuse määruse I lisas loetletud kontrolliasutustele või kontrollorganitele;\nmääruse (EÜ) nr 1235/2008 artikli 7 lõike 2 punktis f osutatud ning kõnealuse määruse III lisas loetletud kolmandate riikide pädevatele asutustele või kontrollorganitele;\nmääruse (EÜ) nr 1235/2008 artikli 10 lõike 2 punktis a osutatud ning kõnealuse määruse IV lisas loetletud kontrolliasutustele või kontrollorganitele;\niga liikmesriigi pädev asutus kontrolliasutustele või kontrollorganitele, kellel on komisjoni ettepanekul kuni 31. detsembrini 2012 luba välja anda määruse (EÜ) nr 1235/2008 artikli 19 lõike 1 neljanda lõigu kohaseid kontrollsertifikaate.\nKomisjon avalikustab koodnumbrid asjakohaste tehniliste vahendite abil, sealhulgas Internetis.\n(1) ELT L 334, 12.12.2008, lk 25.”\nKOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 272/2010,\n30. märts 2010,\nmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 972/2006, millega sätestatakse basmati riisi impordi ning riisi päritolu kindlaksmääramise ajutise kontrollisüsteemi suhtes kohaldatavad erieeskirjad\nvõttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikleid 138 ja 143 koostoimes artikliga 4,\nKirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppega Euroopa Ühenduse ja India vahel lähtuvalt GATT 1994 artiklist XXVIII GATT 1994 lisades toodud CXL loendi riisi puudutavate soodustuste muutmiseks, (2) mis on heaks kiidetud nõukogu otsusega 2004/617/EÜ, (3) nähakse ette, et India päritolu kooritud basmati riisi sortide imporditollimaksu määr on null.\nKirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppega Euroopa Ühenduse ja Pakistani vahel lähtuvalt GATT 1994 artiklist XXVIII GATT 1994 lisades toodud CXL loendi riisi puudutavate soodustuste muutmiseks, (4) mis on heaks kiidetud nõukogu otsusega 2004/618/EÜ, (5) nähakse ette, et Pakistani päritolu kooritud basmati riisi sortide imporditollimaksu määr on null.\nKomisjoni määruse (EÜ) nr 972/2006 (6) artiklis 1 on sätestatud, et kõnealust määrust kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 XVIII lisas täpsustatud kooritud basmati riisi sortide suhtes.\nMääruse (EÜ) nr 972/2006 artikli 6 lõikes 2 on sätestatud, et kui imporditud basmati riisi kontrollimisel liikmesriikides ilmneb, et analüüsitud toode ei vasta autentsussertifikaadile märgitud sordile, kohaldatakse kõnealuse toote suhtes kooritud riisi imporditollimaksu. Kõnealuse sätte kohaselt ei kohaldata lubatud hälvet selliste riisisortide suhtes, mida määruse (EÜ) nr 1234/2007 XVIII lisas ei ole loetletud.\nBasmati riisi tootmise ja sellega kauplemise tingimuste tõttu on väga raske tagada, et üks partii koosneks 100 % ulatuses määruse (EÜ) nr 1234/2007 XVIII lisas loetletud basmati riisi sortidest. Selleks et tagada sujuvad basmati riisi vood Euroopa Liitu ning arvestades, et Euroopa Liidus ei ole veel kasutusele võetud DNA-analüüsil põhinevat kontrollisüsteemi, mistõttu liikmesriigid võivad kohaldada oma kontrollimeetmeid, mille puhul lubatud hälbele lisatakse mõõtemääramatus vähemalt 5 %, on asjakohane kehtestada 5 % lubatud hälve selliste imporditavas basmati riisis leiduvate pikateralise riisi sortide suhtes, mida kõnealuses XVIII lisas ei ole loetletud.\nKõnealuse meetme positiivse mõju laiendamiseks kõikidele asjaomastele importijatele tuleks sätestada, et lubatud hälvet võib kohaldada kõikide selliste basmati riisi imporditavate koguste suhtes, mille puhul liikmesriikide pädevad asutused ei ole veel teinud lõplikku otsust nõuetele vastavuse kohta.\nSeepärast tuleks määrust (EÜ) nr 972/2006 vastavalt muuta.\nMääruse (EÜ) nr 972/2006 artikli 6 lõikele 2 lisatakse järgmine lause:\n„Siiski võib analüüsitud toode sisaldada kuni 5 % CN-koodide 1006 20 17 või 1006 20 98 alla kuuluvat kooritud riisi, mis ei kuulu nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 (7) XVIII lisas loetletud sortide hulka.\nMääruse (EÜ) nr 972/2006 artikli 6 lõiget 2, mida on muudetud käesoleva määruse artikliga 1, kohaldatakse ka nende basmati riisi koguste suhtes, mis on imporditud enne käesoleva määruse jõustumist ja mille puhul liikmesriikide pädevad asutused ei ole veel teinud lõplikku otsust, mille kohaselt kõnealuse toote suhtes lubatakse kohaldada määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 138 sätestatud nullmääraga imporditollimaksu.\nArtikli 2 kohaldamine lõpetatakse käesoleva määruse jõustumisele järgneva kaheteistkümnenda kuu lõpus.\nBrüssel, 30. märts 2010\n(2) ELT L 279, 28.8.2004, lk 19.\n(3) ELT L 279, 28.8.2004, lk 17.\n(4) ELT L 279, 28.8.2004, lk 25.\n(5) ELT L 279, 28.8.2004, lk 23.\n(6) ELT L 176, 30.6.2006, lk 53.\n(7) ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.”\nKOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 273/2010,\nvõttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. detsembri 2005. aasta määrust (EÜ) nr 2111/2005, mis käsitleb ühenduse nimekirja, millesse kantakse lennuettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu piires tegevuskeeldu, koostamist ja lennureisijate teavitamist lendu teenindavast lennuettevõtjast ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivi 2004/36/EÜ artikkel 9 (1), eriti selle artiklit 4,\nKomisjoni 22. märtsi 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 474/2006 on kehtestatud määruse (EÜ) nr 2111/2005 (2) II peatükis osutatud ühenduse nimekiri lennuettevõtjatest, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu piires tegevuskeeldu.\nKooskõlas määruse (EÜ) nr 2111/2005 artikli 4 lõikega 3 on mõned liikmesriigid edastanud komisjonile teavet, mis on ühenduse nimekirja ajakohastamise seisukohalt asjakohane. Asjakohast teavet on edastanud ka kolmandad riigid. Selle alusel tuleks ühenduse nimekirja ajakohastada.\nKomisjon teavitas kõiki asjaomaseid lennuettevõtjaid kas otse või juhul, kui see ei olnud asjakohane, nende regulatiivse järelevalve eest vastutavate ametiasutuste kaudu ning esitas olulised üksikasjad ja kaalutlused, mis oleksid aluseks otsusele, millega kehtestatakse nende suhtes Euroopa Liidu piires tegevuskeeld või muudetakse ühenduse nimekirja lisatud lennuettevõtja suhtes kehtestatud tegevuskeelu tingimusi.\nKomisjon andis asjaomastele lennuettevõtjatele võimaluse tutvuda liikmesriikide esitatud dokumentidega, esitada kirjalikke märkusi ning teha kümne tööpäeva jooksul suuline ettekanne komisjonile ja nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määruse (EMÜ) nr 3922/91 (tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses) (3) alusel loodud lennuohutuskomiteele.\nKomisjon ja erijuhtudel ka mõned liikmesriigid konsulteerisid asjaomaste lennuettevõtjate regulatiivse järelevalve eest vastutavate ametiasutustega.\nLennuohutuskomitee kuulas ära Euroopa Lennundusohutusameti (EASA) ja komisjoni seisukohad tehnilise abi projektide kohta, mida rakendatakse määruse (EÜ) nr 2111/2005 mõju alla jäävates riikides. Lennuohutusametit on teavitatud edaspidistest tehnilise abi ja koostöö soovidest, et parandada tsiviillennundusametite haldus- ja tehnilist suutlikkust kõrvaldada kõik puudujäägid asjakohaste rahvusvaheliste standardite järgimisel.\nLennuohutuskomiteed on samuti teavitatud täitemeetmetest, mida EASA ja liikmesriigid on võtnud, et tagada selliste Euroopa Liidus registreeritud õhusõidukite jätkuv lennukõlblikkus ja hooldamine, mida käitavad kolmandate riikide tsiviillennundusametite poolt sertifitseeritud lennuettevõtjad.\nPärast teatavate Euroopa Liidu lennuettevõtjate õhusõidukitele seisuplatsil tehtud SAFA kontrollide ning riiklike lennuametite poolt konkreetsetes valdkondades tehtud kontrollide ja auditite tulemuste teatavakstegemist on mõned liikmesriigid võtnud teatavad täitemeetmed. Nad on teatanud komisjonile ja lennuohutuskomiteele järgmistest meetmetest: Hispaania pädevad asutused alustasid 12. märtsil 2010 menetlust lennuettevõtja Baleares Link Express lennuettevõtja sertifikaadi peatamiseks ja peatasid 12. jaanuaril 2010 lennuettevõtja Euro Continental lennuettevõtja sertifikaadi; Saksamaa pädevad asutused peatasid alates 28. jaanuarist 2010 lennuettevõtja Regional Air Express lennuettevõtja sertifikaadi; Ühendkuningriigi pädevad asutused teatasid, et lennuettevõtja Trans Euro Air Limited lennuettevõtja sertifikaat peatati 8. detsembril 2009; Slovakkia pädevad asutused teatasid kirjalikult, et lennuettevõtja Air Slovakia lennuettevõtja sertifikaat peatati 1. märtsil 2010.\nLäti pädevad asutused teatasid lennuohutuskomiteele, et seoses tõsiste ohutusprobleemidega lennuettevõtja Aviation Company Inversija poolt kasutatavate IL-76 tüüpi õhusõidukite käitamisel ja nende jätkuva lennukõlblikkuse tagamisel otsustati kõnealused õhusõidukid lennuettevõtja Aviation Company Inversia lennuettevõtja sertifikaadilt kustutada ja et kõnealuse lennuettevõtja lennuettevõtja sertifikaat peatati 16. märtsil 2010.\nKomisjon on määruse (EÜ) nr 1543/2006 kohaselt saanud üksikasjalikku teavet, milles kirjeldatakse lennuettevõtja Air Koryo regulatiivse järelevalve eest vastutavate Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevate asutuste ja lennuettevõtja Air Koryo võetud meetmeid määruses (EÜ) nr 474/2006 nimetatud ohutuspuudujääkide kõrvaldamiseks.\nKomisjon palus 2008. aasta detsembris Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevatel asutustel esitada lennuettevõtja Air Koryo parandusmeetmete kava, mis näitaks, kuidas kõnealune lennuettevõtja on kõrvaldanud olulised ohutuspuudujäägid, mis avastati seisuplatsil tehtud kontrollide käigus enne seda, kui kõnealune lennuettevõtja kanti nende lennuettevõtjate nimekirja A lisasse, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu piires tegevuskeeldu. Lisaks sellele palus komisjon esitada teavet, mis tõendaks, et Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevad asutused on teostanud lennuettevõtja Air Koryo üle piisavat järelevalvet vastavalt ICAO sätetele.\n2009. aasta juunis andsid Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevad asutused komisjoni järelepärimisele ametliku vastuse ja esitasid mitmesuguseid dokumente, mis sisaldasid ammendavaid vastuseid kõikidele komisjoni küsimustele. Järgnev kirjavahetus komisjoni ja Korea Rahvademokraatliku Vabariigi vahel võimaldas saada selge ülevaate Korea Rahvademokraatlikus Vabariigis praegu valitsevast lennuohutusalasest olukorrast.\nKorea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevate asutuste esitatud dokumentide põhjal ning komisjoni ja Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevate astutuste vahel toimunud arutelude käigus on selgunud, et lennuettevõtja Air Koryo suudab Tupolev Tu 204-300 puhul tõendada, et kõnealust õhusõidukit on võimalik käitada, järgides kõiki rahvusvahelisi ohutusstandardeid, ning et Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevad asutused suudavad teostada rahvusvaheliste standardite kohast järelevalvet kõnealuse lennuettevõtja üle.\nKõikide teiste lennuettevõtja Air Koryo poolt käitatavate õhusõidukite puhul märkisid Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevad asutused, et need õhusõidukid ei vasta täielikult kõikidele õhusõidukite seadmeid käsitlevatele rahvusvahelistele standarditele, eelkõige maapinna läheduse täiustatud hoiatussüsteemi (EGPWS) käsitlevatele rahvusvahelistele standarditele, ja et Korea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevad asutused ei andnud luba kõnealuste õhusõidukite käitamiseks Euroopa õhuruumis.\nKorea Rahvademokraatliku Vabariigi pädevad asutused reageerisid kõikidele komisjoni teabenõuetele alati kiiresti ja koostöövalmilt. Lennuettevõtja Air Koryo esitas 18. märtsil 2010 lennuohutuskomiteele ettekande, mis kinnitas positiivseid muutusi lennuettevõtja tegevuses.\nKomisjon leidis eelnevat arvesse võttes ühiste kriteeriumide põhjal, et lennuettevõtjale Air Koryo tuleks anda luba lennata kahe Tupolev Tu-204 tüüpi õhusõidukiga (registritunnused P-632 ja P-633) Euroopa Liitu, ilma et kohaldataks tegevuspiiranguid. Kuna Air Koryo ülejäänud õhusõidukid ei vasta ICAO asjaomastele nõuetele, ei tohiks neile õhusõidukitele anda luba lennata Euroopa Liitu enne, kui lennuettevõtja järgib kõiki nimetatud nõudeid. Seepärast on ühiste kriteeriumide põhjal jõutud järeldusele, et lennuettevõtja Air Koryo tuleks kanda B lisasse. Euroopa Liitu võivad lennata ainult kõnealuse lennuettevõtja kaks Tupolev Tu-204 tüüpi õhusõidukit.\nSvaasimaa pädevad asutused teavitasid komisjoni 17. detsembril 2009 kirjalikult järgmiste lennuettevõtjate lennuettevõtja sertifikaadi ja lennutegevusloa tühistamisest: Aero Africa (PTY) Ltd, Jet Africa (PTY) Ltd, Royal Swazi National Airways, Scan Air Charter Ltd ja Swazi Express Airways. Need lennuettevõtjad lõpetasid oma tegevuse 8. detsembrist 2009.\nEespool esitatut silmas pidades on ühiste kriteeriumide põhjal jõutud järeldusele, et kõnealused Svaasimaal litsentsitud lennuettevõtjad tuleks A lisast kustutada.\nKontrollitud tõendite kohaselt on Nigeerias sertifitseeritud lennuettevõtjal Bellview Airlines tõsiseid ohutuspuudujääke, nagu on tuvastatud Prantsusmaa pädevate asutuste ja Euroopa Lennundusohutuse Ameti teostatud uurimiste käigus.\nPrantsusmaa pädevad asutused teatasid komisjonile, et kõnealune lennuettevõtja käitab kaht Boeing 737-200 tüüpi õhusõidukit, mis on registreeritud Prantsusmaal (registritunnused F-GHXK ja F-GHXL) ja mille lennukõlblikkussertifikaadid kaotasid kehtivuse vastavalt 2008. aasta mais ja augustis. Seepärast ei ole kõnealused õhusõidukid enam lennukõlblikud.\nEuroopa Lennundusohutuse Amet (EASA) teatas komisjonile, et EASA poolt väljastatud osa 145 kohane luba viitenumbriga EASA 145.0172 peatati otsuse vastuvõtmise kuupäeval 8. mail 2009 seoses kõrvaldamata ohutuspuudujääkidega, mis rikuvad ohutusstandardeid ja kahjustavad tõsiselt lennuohutust, ning et praegu kaalutakse kõnealuse loa tühistamist.\nLeidub tõendeid selle kohta, et Nigeerias sertifitseeritud lennuettevõtja Bellview Airlines on üle võtnud liinid, mida varem käitas Sierra Leones sertifitseeritud lennuettevõtja Bellview Airlines, mis kanti A lisasse 22. märtsil 2006 (4) ja kustutati lisast 14. novembril 2008 (5) pärast seda, kui Sierra Leone pädevad asutused teatasid komisjonile lennuettevõtja Bellview Airlines lennuettevõtja sertifikaadi tühistamisest.\n22. oktoobril 2005 toimus Lagoses Boeing B737-200 tüüpi õhusõidukiga (registritunnus 5N-BFN) inimohvritega õnnetus, mis põhjustas õhusõiduki täieliku hävimise ja 117 inimese surma. Nigeeria pädevad asutused ei ole praeguseni esitanud selle õnnetuse kohta üksikasjalikku teavet ega avaldanud ka õnnetusjuhtumi uurimise aruannet.\nKomisjon alustas eespool nimetatud puudujääkide tõttu konsultatsioone Nigeeria pädevate asutustega, väljendades tõsist muret lennuettevõtja Bellview Airlines tegevuse ohutuse ja tema õhusõidukite lennukõlblikkuse suhtes, ning palus selgitusi nii tekkinud olukorra kui ka selle kohta, missuguseid meetmeid pädevad asutused ja lennuettevõtja on võtnud kõnealuste puudujääkide kõrvaldamiseks.\nNigeeria pädevad asutused teatasid 19. veebruaril 2010, et kõnealusel lennuettevõtjal on lennuettevõtja sertifikaat, kuid ta on käitamistegevuse peatanud. Siiski ei esitanud nad tõendeid kõnealusele lennuettevõtjale väljaantud sertifikaatide ja tema käitatavate õhusõidukite seisukorra kohta.\nBellview Airlines palus võimalust teha ettekanne lennuohutuskomiteele ja Nigeeria pädevate asutuste abiga koostatud ettekanne kuulati ära 18. märtsil 2010. Bellview Airlines esitas kuni 22. aprillini 2010 kehtiva lennuettevõtja sertifikaadi, märkides samas, et kõnealune sertifikaat oli peatatud pärast kõikide kõnealuses sertifikaadis nimetatud õhusõidukite tegevuse lõpetamist. Nigeeria pädevad asutused teatasid, et Nigeerias kohaldatavate eeskirjade kohaselt oli kõnealuse lennuettevõtja sertifikaadi kehtivus lõppenud 4. detsembril 2009, st 60 päeva pärast viimase õhusõiduki käitamise lõpetamist, kuid ei esitanud tõendeid selle kohta, et kõnealune lennuettevõtja sertifikaat oli nõuetekohaselt peatatud või tühistatud. Seepärast paluti Nigeeria pädevatel asutustel esitada viivitamata järgmised dokumendid: a) haldusdokument lennuettevõtja Bellview Airlines lennuettevõtja sertifikaadi peatamise või tühistamise kohta; b) tõend selle kohta, et Nigeeria tsiviillennundusamet on kõnealuse ettevõtja suhtes algatanud (ümber)sertifitseerimismenetluse; c) Nigeeria tsiviillennundusameti ametlik kinnitus selle kohta, et ta teavitab komisjoni enne lennuettevõtja sertifikaadi väljaandmist tehtud (ümber)sertifitseerimisauditi tulemustest.\nNigeeria pädevad asutused esitasid nõutud dokumendid 25. märtsil 2010 Seepärast jõuti ühiste kriteeriumide põhjal järeldusele, et praegu puudub vajadus edasiste meetmete võtmiseks.\nEgiptuse pädevad asutused on vastavalt määrusele (EÜ) nr 1144/2009 (6) esitanud neli igakuist aruannet, mis hõlmavad 2009. aasta novembrit ja detsembrit ning 2010. aasta jaanuari ja veebruari, et näidata, millises seisus on kõnealuste asutuste poolt kinnitatud kava rakendamine. Lisaks kõnealustele aruannetele, mis on keskendunud lennuettevõtja Egypt Air õhusõidukite kontrollimisele seisuplatsil, edastati 18. novembril ka auditiaruanded jätkuva lennukõlblikkuse, lennutegevuse ja maapealse teeninduse kohta.\nEgiptuse pädevad asutused on lubanud jätkata teabe edastamist ka lennuettevõtja Egypt Air õhusõidukite eelmiste seisuplatsil kontrollimiste käigus 2008., 2009. ja 2010. aastal avastatud puuduste nõuetekohase kõrvaldamise kohta. Selleks saatsid nad asjakohased kirjad teatavatesse liikmesriikidesse, kus on seisuplatsil kontrollitud lennuettevõtja Egypt Air õhusõidukeid. Nende puuduste kõrvaldamine kestab ning seda kontrollitakse korrapäraselt.\nEuroopa Lennundusohutusamet tegi 21.–25. veebruarini 2010 määruse (EÜ) nr 1144/2009 (7) kohase kontrollkäigu, kasutades liikmesriikide abi. Kontrollkäigu raames hinnati nii Egiptuse tsiviillennundusameti üldist järelevalvetegevust kui täpsemalt ka seda, kuidas Egiptuse tsiviillennundusamet on kontrollinud seda, kuidas lennuettevõtja Egypt Air on rakendanud parandusmeetmete kava ja järk-järgult puudusi kõrvaldanud. Kontrollkäigu raames koguti tõendeid selle kohta, et Egiptuse pädevad asutused suudavad täita oma ICAO standardite kohaseid kohustusi nende lennuettevõtjate järelevalve suhtes, kellele nad väljastavad lennuettevõtja sertifikaadi, ning tehti kindlaks täiustamist vajavad valdkonnad, mis eelkõige hõlmavad Egiptuse pädevate asutuste teostatava järelevalve raames tuvastatud puuduste kõrvaldamise ühtset järelkontrollisüsteemi ja töötajate litsentsimisega tegeleva personali koolitamist.\nKontrollkäiguga tuvastati, et lennuettevõtja Egypt Air tegeleb parandusmeetmete kava rakendamisega. Üldiselt ei tuvastatud ICAO standardite olulist rikkumist. Komisjon tunnustab lennuettevõtja jõupingutusi kõikide ohutusalase olukorra parandamiseks vajalike meetmete lõpuleviimisel. Pidades silmas parandusmeetmete kava kohaldamisala ja ulatust ning vajadust leida jätkusuutlik/lõplik lahendus eelnevalt tuvastatud arvukatele ohutuspuudujääkidele, soovitab komisjon Egiptuse pädevatel asutustel jätkata igakuiste aruannete esitamist, et kontrollida kõnealuse kava rakendamist, sealhulgas parandusmeetmete võtmist kontrollkäigu ajal tuvastatud puuduste suhtes, ning anda teavet kõikide nende järelevalvetegevuste kohta jätkuva lennukõlblikkuse, hoolduse ja käitamistegevuse valdkonnas, mida Egiptuse pädevad asutused on kõnealuse lennuettevõtja suhtes teostanud.\nLiikmesriigid jätkavad kontrolli teostamist selle üle, et lennuettevõtja Egypt Air järgib tõhusalt asjakohaseid ohutusstandardeid, seades prioriteediks selle lennuettevõtja õhusõidukite kontrollimise seisuplatsil vastavalt määrusele (EÜ) nr 351/2008.\nKontrollkäigu raames külastati ka mitmeid teisi Egiptuse lennuettevõtjaid. Kahe lennuettevõtja, AlMasria Universal Airlines ja Midwest Airlines puhul tuvastati olulisi ohutuspuudujääke.\nLennuettevõtja AlMasria Universal Airlines puhul tuvastati olulisi ohutuspuudujääke seoses lennu- ja koolitustegevusega, eelkõige teatavate tegevjuhtide kvalifikatsiooni ja teadmiste suhtes. Kõik see on eriti oluline õhusõidukite arvu suurendamise korral.\nLennuettevõtja AlMasria Universal Airlines kutsuti 3. märtsi 2010. aasta kirjaga lennuohutuskomiteesse selgitusi andma. AlMasria tegi lennuohutuskomiteele 17. märtsil 2010 ettekande, mis käsitles parandusmeetmeid kontrollkäigu ajal tuvastatud ohutuspuudujääkide kõrvaldamiseks. Seoses lennuettevõtja plaanidega suurendada õhusõidukite arvu palub komisjon Egiptuse pädevatel asutustel esitada igakuised aruanded, et kontrollida parandusmeetmete rakendamist ja anda teavet kõikide nende järelevalvetegevuste kohta jätkuva lennukõlblikkuse, hoolduse ja käitamistegevuse valdkonnas, mida Egiptuse pädevad asutused on kõnealuse lennuettevõtja suhtes teostanud.\nLiikmesriigid kontrollivad AlMasria vastavust asjakohastele ohutusstandarditele, seades prioriteediks selle lennuettevõtja õhusõidukite kontrollimise seisuplatsil vastavalt määrusele (EÜ) nr 351/2008.\nLennuettevõtja Midwest Airlines puhul tuvastasid Itaalia pädevad asutused kontrollitud tõendite kohaselt ohutuspuudujääke kõnealuse lennuettevõtja ühe lennu massi ja tasakaalu puhul. Nende tõendite tõttu keeldus Itaalia lennuettevõtjale lennuloa andmisest (8). Lisaks sellele tuvastati kontrollkäigu raames olulisi lennuohutust mõjutavaid puudujääke lennutegevuse ja hoolduse korraldamise, tegevuse kontrollimise ja meeskonna koolitamise ning jätkuva lennukõlblikkuse korraldamise valdkonnas. Seepärast jõuti ühiste kriteeriumide põhjal järeldusele, et kõnealune lennuettevõtja ei suuda tagada, et tema lennu- ja hooldustegevus vastaks ICAO standarditele. Egiptuse tsiviillennundusamet teatas kontrollkäigu ajal, et ta oli võtnud meetmeid lennuettevõtja Midwest Airlines tegevuse peatamiseks.\nLennuettevõtja Midwest Airlines kutsuti 3. märtsi 2010. aasta kirjaga lennuohutuskomiteesse selgitusi andma. Egiptuse pädevad asutused esitasid 15. märtsil 2010 tõendeid selle kohta, et lennuettevõtja Midwest Airlines lennuettevõtja sertifikaat tühistati 28. veebruaril 2010.\nArvestades Egiptuse pädevate asutuste võetud meedet puudub vajadus edasiste meetmete järele. Egiptuse pädevatel asutustel palutakse teavitada komisjoni ümbersertifitseerimisprotsessist ja selle tulemustest enne kõnealusele lennuettevõtjale lennuettevõtja sertifikaadi väljaandmist.\nLiikmesriigid kontrollisid vastavalt määrusele (EÜ) nr 715/2008 jätkuvalt, kas lennuettevõtja Iran Air järgib tõhusalt asjakohaseid ohutusstandardeid, tehes Euroopa Liidu lennuväljadel lennuettevõtja õhusõidukitele korrapäraseid kontrolle seisuplatsil. 2009. aastal teatasid sellistest kontrollidest Austria, Prantsusmaa, Saksamaa, Rootsi, Itaalia ja Ühendkuningriik. Kontrollide tulemused näitasid, et rahvusvaheliste ohutusstandardite järgimine oli aasta jooksul oluliselt halvenenud.\nKomisjon palus pädevatel asutustel ja lennuettevõtjal Iran Air esitada teavet, et kontrollida, kuidas tuvastatud puudujääke kõrvaldatakse. Lennuettevõtja Iran Air esitas veebruaris 2010 tegevuskava, milles tunnistati varasema tegevuskava puudusi, määrati kindlaks tuvastatud puudujääkide põhjused ning sätestati konkreetsed meetmed nende kõrvaldamiseks.\nSiiski ei suutnud lennuettevõtja Iran Air regulatiivse järelevalve eest vastutavad Iraani pädevad asutused tõendada, et nad olid võtnud tõhusaid meetmeid SAFA programmi raames tehtud kontrollide käigus tuvastatud ohutuspuudujääkide kõrvaldamiseks. Lisaks sellele ei suutnud Iraani pädevad asutused tõendada, et on võetud meetmeid Iraanis registreeritud ja Iraani pädevate asutuste sertifitseeritud lennuettevõtjate käitatavate õhusõidukitega seotud õnnetuste märkimisväärselt suure arvu vähendamiseks.\nLisaks sellele esitasid Iraani pädevad asutused veebruaris 2010 dokumendid, mis osutasid puudulikule järelevalvetegevusele lennuettevõtja Iran Air suhtes hoolduse ja lennukontrolli valdkonnas ning tõhusa süsteemi puudumisele oluliste ohutuspuudujääkide kõrvaldamiseks. Lisaks sellele sisaldas Iraani pädevate asutuste esitatud õnnetus- ja vahejuhtumeid käsitlev teave märkimisväärselt suurt arvu lennuettevõtja Iran Air õhusõidukitega viimase 11 kuu jooksul toimunud tõsiseid vahejuhtumeid, millest rohkem kui pooled olid seotud Fokker 100 tüüpi õhusõidukitega. Need dokumendid ei sisaldanud aga tõendeid Iraani pädevate asutuste poolt võetud järelmeetmete koha.\nMärtsis 2010 esitasid Iraani pädevad asutused teabe, mille kohaselt oli kontrollitud lennuettevõtja Iran Air vastavust hooldusnõuetele; kontrolli käigus tuvastatud puudujäägid osutasid aga mootoriseire ja lennuettevõtja kvaliteedisüsteemiga seotud probleemidele.\nLennuettevõtja möönis 17. märtsil 2010 toimunud lennuohutuskomitee koosolekul, et tema ohutusstandardid on halvenenud, märkides samas, et lennukõlblikkusega seotud küsimuste lahendamiseks on loodud hoolduskontrolli keskus ja hoolduskontrolli nõukogu, äriühingu kõikides osakondades on parandatud ohutusalast koolitust, on tõhustatud kvaliteedi tagamise osakonna tegevust ning äriühingu osakondades on moodustatud ohutuskomiteed. Lisaks sellele on alustatud äriühingu struktuuri ulatuslikku läbivaatamist, et suurendada selle suutlikkust tagada ohutu käitamistegevus. Alates veebruarist 2010 on lennuettevõtja Iran Air õhusõidukite seisuplatsil kontrollimise tulemused näidanud lennuettevõtja tegevuse märkimisväärset paranemist.\nArvestades viimaste SAFA kontrollide oluliselt paranenud tulemusi ja tunnustades lennuettevõtja Iran Air seisukohta, et olukorda on vaja parandada, ning samme, mida lennuettevõtja on astunud tuvastatud ohutusprobleemide kõrvaldamiseks, leiab komisjon, et Fokker 100 tüüpi õhusõidukitega toimunud arvukate vahejuhtumite tõttu tuleks seda tüüpi õhusõidukite lennud Euroopa Liitu peatada. Lennuettevõtja Iran Air muud tüüpi õhusõidukite (vastavalt Iraani pädevate asutuste poolt 10. märtsil 2010 esitatud nimekirjale), st Boeing 747, Airbus A300, A310 ja A320 lennutegevus peaks jääma praegusele tasemele (nii lendude arvu kui ka sihtkohtade suhtes) nii kauaks, kui komisjon teeb kindlaks, et on olemas selged tõendid tuvastatud ohutuspuudujääkide tõhusa kõrvaldamise kohta.\nSeepärast leiti ühiste kriteeriumide põhjal, et kõnealune lennuettevõtja tuleb kanda B lisasse ja anda talle luba lennata Euroopa Liitu vaid tingimusel, et tema tegevus piirdub rangelt praeguse tasemega (nii lendude arvu kui ka sihtkohtade suhtes) ja praegu kasutatavate õhusõidukitega. Fokker 100 tüüpi õhusõidukitel ei tohiks lubada lennata Euroopa Liitu.\nKomisjon jälgib lennuettevõtja Iran Air tegevust tähelepanelikult ka edaspidi. Liikmesriigid kontrollivad asjakohaste ohutusstandardite tõhusat järgimist, seades prioriteediks kõnealuse lennuettevõtja õhusõidukite täiendava kontrollimise seisuplatsil vastavalt määrusele (EÜ) nr 351/2008. Komisjon kavatseb koostöös liikmesriikide ja Euroopa Lennundusohutusametiga kontrollida Iraani pädevate asutuste ja lennuettevõtja Iran Air teatatud meetmete nõuetekohast rakendamist, korraldades enne lennuohutuskomitee järgmist istungit kohapealse kontrolli.\nRegulatiivse järelevalve eest vastutavad Sudaani ametiasutused ei ole suutnud kõrvaldada ICAO poolt 2006. aasta novembris USOAPi auditi raames tuvastatud olulisi puudusi. Sudaani ametiasutused teatasid komisjonile märtsis 2008, et kõik olulisemad puudused lennutegevuse, lennukõlblikkuse ja töötajate litsentsimise valdkonnas on kas kõrvaldatud või kõrvaldamisel. Detsembris 2009 teatasid Sudaani ametiasutused komisjonile, et 70 % USOAPi raames tuvastatud puudustest on kõrvaldatud kooskõlas ICAO soovitustega.\nSiiski näitas Sudaani ametiasutuste detsembris 2009 ja märtsis 2010 komisjonile esitatud teave, et märkimisväärne arv puudusi oli kõrvaldamata või et puuduste kõrvaldamiseks võetud meetmed ei olnud tõhusad. Probleemid olid eelkõige seotud vastavat ettevalmistust ja kvalifikatsiooni omavate lennutegevuse inspektoritega ning heakskiidetud koolituskäsiraamatute kättesaadavuse tagamisega lennuettevõtjate hulgas.\nLisaks sellele leiti Sudaani ametiasutuste poolt lennuettevõtja Azza Air Transport suhtes oktoobris 2009 tehtud auditi raames, veidi enne Boeing 707 tüüpi õhusõidukiga (registritunnus ST-AKW) toimunud inimohvritega õnnetust, et Azza Air Transport ei olnud rakendanud olulisi ohutusmeetmeid koolituse valdkonnas, mis oli üks ICAO auditi raames tuvastatud olulisemaid puuduseid. Sudaani ametiasutused teatasid, et nad olid uuendanud kõnealuse lennuettevõtja lennuettevõtja sertifikaati igal aastal alates selle esmasest väljaandmisest 1996. aastal.\n10. detsembril 2009 teatasid Sudaani ametiasutused komisjonile, et kuna lennuettevõtja Air West Company Ltd oli juulis 2008 tagastanud neile oma lennuettevõtja sertifikaadi, ei kuulu kõnealune lennuettevõtja enam Sudaani Vabariigis registreeritud lennuettevõtja sertifikaadi omanike hulka. Kuna lennuettevõtjal Air West Ltd ei ole enam lennuettevõtja sertifikaati ja seetõttu ei saa tema lennutegevusluba kehtivaks pidada, jõuti ühiste kriteeriumide põhjal järeldusele, et Air West Ltd ei ole enam lennuettevõtja.\nSeoses USOAPi auditi parandusmeetmete puuduliku rakendamisega ja Sudaani ametiasutuste suutmatusega tagada teatatud parandusmeetmete tõhus rakendamine jõuti ühiste kriteeriumide põhjal järeldusele, et Sudaani ametiasutused ei ole üles näidanud suutlikkust rakendada asjakohaseid ohutusstandardeid ja tagada nende täitmist ning seetõttu tuleb kõigi Sudaani Vabariigis sertifitseeritud lennuettevõtjate suhtes kohaldada tegevuskeeldu ning kanda nad A lisasse.\nLennuettevõtja Albanian Airlines MAK ohutusalase olukorra läbivaatamise jätkamiseks novembris 2009 ja vastavalt määruse (EÜ) nr 1144/2009 sätetele (9) volitati Euroopa Lennundusohutusamet teostama Albaania üldist standardimiskontrolli, mida ta jaanuaris 2010 ka tegi. Kõnealuse standardimiskontrolli lõpparuanne, mis esitati 7. märtsil 2010, osutas olulistele puudujääkidele kõikides auditeeritud valdkondades: lennukõlblikkuse valdkonnas tuvastati 13 rikkumist, millest 6 oli seotud lennuohutusega; litsentsimise ja terviseseisundi valdkondades tuvastati 13 rikkumist, millest 3 olid seotud lennuohutusega; lennutegevuse valdkonnas leiti 9 rikkumist, millest 6 olid seotud lennuohutusega. Lisaks sellele tuvastati ühe puhul kahest lennuettevõtja sertifikaadi omanikust otsene oht turvalisusele, mis kõrvaldati kontrollkäigu jooksul pärast viivitamatute meetmete võtmist Albaania pädevate asutuste poolt.\nAlbaania pädevatel asutustel paluti teha ettekanne lennuohutuskomiteele ja nad kuulati ära 18. märtsil 2010.\nLennuohutuskomitee märkis, et Albaania pädevad asutused on EASA-le parandusmeetmete kava juba esitanud. Albaania pädevaid asutusi kutsutakse üles tagama, et kõnealune kava oleks EASA-le vastuvõetav ning võtma vajalikke meetmeid kava tõhusaks rakendamiseks, seades prioriteediks EASA tuvastatud puudused, mis viivitamatute parandusmeetmete võtmata jätmise korral põhjustavad ohutusalaseid probleeme.\nArvestades vajadust viivitamata kõrvaldada Albaanias tuvastatud ohutuspuudujäägid ning üldiste ja tõhusate meetmete võtmata jätmist Albaania pädevate asutuste poolt, peab komisjon täitma Albaania Vabariigi, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria Vabariigi, Horvaatia Vabariigi, Euroopa Ühenduse, Islandi Vabariigi, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Norra Kuningriigi, Serbia ja Montenegro, Rumeenia ning ÜRO Kosovo missiooni vahelise Euroopa ühise lennunduspiirkonna (ECAA) rajamise mitmepoolse lepingu artiklis 21 sätestatud kohustusi, ilma et see piiraks määruses (EÜ) nr 2111/2005 sätestatud meetmeid.\nLennuettevõtjal TAAG Angolan Airlines on lubatud lennata Portugali ainult Boeing 777-200 tüüpi õhusõidukitega (registritunnused D2-TED, D2-TEE ja D2-TEF) ja nelja Boeing B-737-700 tüüpi õhusõidukitega (registritunnused D2-TBF, D2-TBG, D2-TBH ja D2-TBJ) vastavalt määruse (EÜ) nr 1144/2009 (10) põhjenduses 88 esitatud tingimustele. Komisjon palus Angola pädevatel asutustel esitada teavet lennuettevõtja TAAG Angolan Airlines üle teostatava järelevalve kohta, eelkõige Portugali lendude tugevdatud järelevalve ja selle tulemuste kohta.\nAngola pädevad asutused teatasid lennuohutuskomiteele, et nad on veelgi tugevdanud pidevat järelevalvet lennuettevõtja TAAG Angolan Airlines üle. 2009. aastal tehti lennuettevõtjale 34 plaanipärast kontrolli. Lisaks sellele on enne kõnealuse lennuettevõtja iga Euroopasse suunduvat lendu süstemaatiliselt tehtud kontrolle seisuplatsil.\nTAAG Angola Airlines palus võimalust teha ettekanne lennuohutuskomiteele, et anda ülevaade praegusest olukorrast, ja ta kuulati ära 18. märtsil 2010. Lennuettevõtja teatas, et ta on võetud detsembris 2009 taas IATA liikmeks, ning esitas komiteele hulgaliselt teavet oma Lissaboni suunduvate lendude laitmatu kvaliteedi kohta, paludes selle alusel luba taasalustada lendamist ka ülejäänud Euroopa Liitu.\nPortugali pädevad asutused esitasid oma hinnangu seoses lennuettevõtja TAAG Angolan Airlines kontrollidega seisuplatsil, mille nad olid teinud pärast Lissaboni lendude taasalustamist. Portugali pädevad asutused teatasid, et pärast seda, kui lennuettevõtja TAAG Angolan Airlines alustas 1. augustil 2009 taas Lissaboni lendamist, on nad selliseid kontrolle teinud 200 korral. Portugali pädevad asutused kinnitasid, et kõnealuste kontrollide käigus ei tuvastatud ohutusprobleeme, et nad on lennuettevõtja TAAG Angolan Airlines Lissaboni suunduvate lendudega täiesti rahul ning saavad selle põhjal anda soovituse kõnealuse lennuettevõtja tegevuse laiendamiseks ka ülejäänud Euroopa Liitu.\nLennuettevõtja teatas ka oma investeeringutest Boeing B737-200 tüüpi õhusõidukitesse, et täiendada rahvusvaheliste ohutusnõuete kohaselt nende varustust maapinna läheduse hoiatussüsteemi (EGPWS), avariimajakate ELT204, vähendatud kõrgushajutusmiinimumi (RVSM) rakendamiseks vajalike seadmete, lennumeeskonna kabiini ukse, digitaalse lennuandmete salvestaja ja digitaalse meteoroloogilise pardaradariga, lisades, et kirjeldatud tööd pole praeguseks kõikide õhusõidukite puhul siiski veel lõpule viidud. Lennuettevõtja teatas ka oma kavatusest lõpetada Boeing B747-300 tüüpi õhusõidukite käitamine nende vähese töökindluse tõttu.\nArvestades lõikes 62 esitatud soovitust ning kõnealuse lennuettevõtja suhtes seisuplatsil tehtud kontrollimiste positiivseid tulemusi tuleks ühiste kriteeriumide põhjal jätta B lisasse lennuettevõtja TAAG kolm Boeing B777 tüüpi õhusõidukit (registritunnused D2-TED, D2-TEE ja D2-TEF) ning neli Boeing B737-700 tüüpi õhusõidukit (registritunnused D2-TBF, D2-TBG, D2-TBH ja D2-TBJ) ja lubada kõnealustel õhusõidukitel lennata peale Lissaboni ka teistesse sihtkohtadesse Euroopa Liidus. Siiski tuleks kõnealuse lennuettevõtja Euroopa Liidu lendude puhul kontrollida asjaomaste ohutusstandardite tõhusat järgimist, seades prioriteediks lennuettevõtja TAAG Angolan Airlines õhusõidukite kontrollimise seisuplatsil vastavalt määrusele (EÜ) nr 351/2008.\nAngola pädevad asutused teatasid täiendavatest edust, mis nad on saavutanud pärast ELi viimast ohutusjärelevalve-alast kontrollkäiku juunis 2009 allesjäänud puuduste kõrvaldamisel. Eelkõige ajakohastasid Angola pädevad asutused Angola lennuohutuseeskirju, et viia need vastavusse ICO standardite viimaste muudatustega, täiustanud oma seireprogramme ja võtnud tööle veel kaks vastavat kvalifikatsiooni omavat lennutegevuse inspektorit.\nAngola pädevad asutused teatasid ka oma edusammudest Angola lennuettevõtjate ümbersertifitseerimisel, mille kavandatav tähtaeg on 2010. aasta lõpus ning need lennuettevõtjad, kes ei ole selleks kuupäevaks Angola lennuohutuseeskirjade kohaselt ümber sertifitseeritud, peavad Angola pädevate asutuste väitel oma tegevuse peatama. Siiski ei ole praegu peale lennuettevõtja TAAG Angolan Airlines ümber sertifitseeritud ühtki lennuettevõtjat.\nAngola pädevad asutused teatasid, et ümbersertifitseerimise käigus on seoses teatavate lennuettevõtjate üle järelevalve teostamisega tuvastatud ohutusprobleeme ja kehtivate ohutuseeskirjade rikkumisi, mistõttu Angola pädevad asutused on pidanud võtma asjakohaseid täitmise tagamise meetmeid. Nii tühistati detsembris 2009 lennuettevõtja Air Gemini lennuettevõtja sertifikaat, veebruaris 2010 aga lennuettevõtja PHA ja lennuettevõtja SAL lennuettevõtja sertifikaadid. Veebruaris 2010 peatati lennuettevõtjate Giraglobo, Mavewa ja Airnave lennuettevõtja sertifikaadid. Siiski ei esitanud Angola pädevad asutused tõendeid kõnealuste lennuettevõtja sertifikaatide ümbersertifitseerimise kohta.\nKomisjon julgustab Angola pädevad asutusi jätkama Angola lennuettevõtjate ümbersertifitseerimist, pöörates piisavat tähelepanu selle raames tuvastatavatele võimalikele ohutusprobleemidele. Ühiste kriteeriumide põhjal leiti, et Angola pädevate asutuste regulatiivse järelevalve alla kuuluvad teised lennuettevõtjad – Aerojet, Air26, Air Gicango, Air Jet, Air Nave, Alada, Angola Air Services, Diexim, Gira Globo, Heliang, Helimalongo, Mavewa, Rui & Conceicao, Servisair ja Sonair ning Air Gemini, PHA ja SAL - peaksid jääma A lisasse.\nVenemaa Föderatsiooni pädevad asutused teatasid 19. veebruaril 2010 komisjonile, et nad on muutnud oma 25. aprilli 2008. aasta otsust, millega keelati 13 Vene Föderatsiooni lennuettevõtja lennuettevõtja sertifikaatidele kantud õhusõidukite lennud Euroopa Liitu. Kõnealustel õhusõidukitel puudus kas ICAO standardite kohane rahvusvahelisteks lendudeks vajalik varustus (TAWS/E-GPWS) ja/või nende lennukõlblikkuse sertifikaadid olid kaotanud kehtivuse ja/või kõnealuseid sertifikaate ei olnud uuendatud.\nUue otsuse kohaselt on Euroopa Liitu, Euroopa Liidu piires või Euroopa Liidust väljapoole keelatud lennata järgmistel õhusõidukitel:\nAtlant Soyuz: Tupolev TU-154M: RA-85672 ja RA-85682;\nGazpromavia: Tupolev TU-154M: RA-85625 ja RA-85774; Yakovlev Yak-40: RA-87511, RA-88186 ja RA-88300. Yak-40K: RA-21505 ja RA-98109; Yak-42D: RA-42437; kõik (22) Kamov Ka-26 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); kõik (49) Mi-8 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); kõik (11) Mi-171 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); kõik (8) Mi-2 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); kõik (1) EC-120B tüüpi helikopterid: RA-04116;\nKavminvodyavia: Tupolev TU-154B: RA-85307, RA-85494 ja RA-85457;\nKrasnoyarsky Airlines: TU-154M tüüpi õhusõidukit (RA-85682), mis oli varem lennuettevõtja Krasnoyarsky Airlines lennuettevõtja sertifikaadil, mis 2009. aastal tühistati, käitab praegu üks teine Venemaa Föderatsioonis sertifitseeritud lennuettevõtja;\nKuban Airlines: Yakovlev Yak-42: RA-42331, RA-42336, RA-42350, RA-42538 ja RA-42541;\nOrenburg Airlines: Tupolev TU-154B: RA-85602; kõik TU-134 tüüpi õhusõidukid (registritunnus teadmata); kõik Antonov An-24 tüüpi õhusõidukid (registritunnus teadmata); kõik An-2 tüüpi õhusõidukid (registritunnus teadmata); kõik Mi-2 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); kõik Mi-8 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata);\nSiberia Airlines: Tupolev TU-154M: RA-85613, RA-85619, RA-85622 ja RA-85690;\nTatarstan Airlines: Yakovlev Yak-42D: RA-42374, RA-42433; kõik Tupolev TU134A tüüpi õhusõidukid, kaasa arvatud RA-65065, RA-65102, RA-65691, RA-65970 ja RA-65973; kõik Antonov AN-24RV tüüpi õhusõidukid, sealhulgas: RA-46625 ja RA-47818; AN24RV tüüpi õhusõidukeid registritunnustega RA-46625 ja RA-47818 käitab praegu üks teine Vene Föderatsiooni lennuettevõtja;\nUral Airlines: Tupolev TU-154B: RA-85508 (õhusõidukid RA-85319, RA-85337, RA-85357, RA-85375, RA-85374 ja RA-85432 ei käitata praegu rahapuuduse tõttu);\nUTAir: Tupolev TU-154M: RA-85733, RA-85755, RA-85806 ja RA-85820; kõik (25) TU-134 tüüpi õhusõidukid: RA-65024, RA-65033, RA-65127, RA-65148, RA-65560, RA-65572, RA-65575, RA-65607, RA-65608, RA-65609, RA-65611, RA-65613, RA-65616, RA-65620, RA-65622, RA-65728, RA-65755, RA-65777, RA-65780, RA-65793, RA-65901, RA-65902 ja RA-65977; õhusõidukeid RA-65143 ja RA-65916 käitab praegu üks teine Venemaa Föderatsiooni lennuettevõtja; kõik (1) TU-134B tüüpi õhusõidukid: RA-65726; kõik (10) Yakovlev Yak-40 tüüpi õhusõidukid: RA-87348 (mida praegu ei käitata rahapuuduse tõttu), RA-87907, RA-87941, RA-87997, RA-88209, RA-88227 ja RA-88280; kõik Mil-26 tüüpi helikopterid: (registritunnus teadmata); kõik Mil-10 tüüpi helikopterid: (registritunnus teadmata); kõik Mil-8 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); kõik AS-355 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); kõik BO-105 tüüpi helikopterid (registritunnus teadmata); AN-24B tüüpi õhusõiduk RA-46388, õhusõidukeid RA-46267 ja RA-47289 ning AN-24RV tüüpi õhusõidukeid RA-46509, RA-46519 ja RA-47800 käitab üks teine Venemaa Föderatsiooni lennuettevõtja;\nRossija (STC Russia): Tupolev TU-134: RA-65979, õhusõidukeid RA-65904, RA-65905, RA-65911, RA-65921 ja RA-65555 käitab üks teine Venemaa Föderatsiooni lennuettevõtja; TU-214: õhusõidukeid RA-64504 ja RA-64505 käitab praegu üks teine Venemaa Föderatsiooni lennuettevõtja; Ilyushin IL-18: õhusõidukeid RA-75454 ja RA-75464 käitab praegu üks teine Venemaa Föderatsiooni lennuettevõtja; Yakovlev Yak-40: õhusõidukeid RA-87203, RA-87968, RA-87971 ja RA-88200 käitab praegu üks teine Venemaa Föderatsiooni lennuettevõtja.\nVastavalt määrusele (EÜ) nr 1144/2009 tegid EASA ja ELi liikmesriigid detsembris 2009 kohapealse kontrollkäigu Jeemeni Vabariiki, et kontrollida lennuettevõtja Yemenia ohutusolukorda, pidades silmas kõnealuse lennuettevõtja tegelikku vastavust rahvusvahelistele ohutusstandarditele, ning hinnata Jeemeni tsiviillennunduse ja meteoroloogia ameti suutlikkust tagada järelevalve Jeemeni tsiviillennunduse ohutuse üle.\nKontrollkäik näitas, et Jeemeni tsiviillennunduse ja meteoroloogia amet suudab teostada tõhusat järelevalvet lennuettevõtja Yemenia Yemen Airways üle ja seega tagada, et lennuettevõtjad, kellele ta on välja andnud lennuettevõtja sertifikaadi, suudavad jätkata ohutut lennutegevust vastavalt ICAO standarditele ning et lennuettevõtja Yemenia Yemen Airways lennutegevuse suhtes teostatav kontroll ja järelevalve suudavad tagada, et kõnealused lennuettevõtjad tegutsevad vastavalt neile väljaantud lennuettevõtja sertifikaadi nõuetele.\nKontrollkäigu tulemuste kohaselt puudub praegu vajadus täiendavate meetmete järele. Komisjon jälgib kõnealuse lennuettevõtja tegevust ka edaspidi tähelepanelikult ja julgustab Jeemeni pädevaid asutusi jätkama jõupingutusi lennuettevõtja Yemenia Yemen Airways lennuga 626 30. juunil 2009 toimunud õnnetuse uurimiseks. Liikmesriigid kontrollivad asjakohaste ohutusstandardite tõhusat järgimist, seades prioriteediks selle lennuettevõtja õhusõidukite kontrollimise seisuplatsil vastavalt määrusele (EÜ) nr 351/2008.\nKontrollitud tõendite kohaselt on Filipiinidel sertifitseeritud lennuettevõtjate järelevalve eest vastutavatel ametiasutustel probleeme ohutuspuudujääkide kõrvaldamisega, samuti pole piisavalt tõendeid selle kohta, et Filipiini Vabariigis sertifitseeritud lennuettevõtjad järgivad ICAO asjakohaseid ohutusstandardeid ja soovituslikke tavasid, mida kinnitavad nii Filipiinidel ICAO poolt 2009. aasta oktoobris USOAPi raames tehtud auditi tulemused kui ka Ameerika Ühendriikide pädevate asutuste poolt Filipiinide lennuohutusalasele olukorrale antava reitingu pidev langus.\nPärast 2009. aasta oktoobris Filipiinidel tehtud USOAPi auditit teatas ICAO kõikidele Chicago konventsiooni osalisriikidele Filipiinide lennuettevõtjate ja Filipiinidel registreeritud õhusõidukitega seotud olulistest ohutusprobleemidest (11), mille kohaselt 47 Filipiinide lennuettevõtjat, sealhulgas rahvusvahelised lennuettevõtjad, tegutsevad kehtetuks tunnistatud haldusmääruste alusel väljaantud lennuettevõtja sertifikaatide alusel. Filipiinide pädevad asutused ei ole välja töötanud rakenduskava ega üleminekukava ülejäänud lennuettevõtjate sertifitseerimiseks kõnealuste haldusmääruste asemel vastu võetud tsiviillennunduseeskirjade kohaselt. Lisaks sellele ei ole Filipiinide pädevad asutused juba rohkem kui aasta teinud lennuettevõtjate seirekontrolle. Pädevate asutuste poolt ICAO-le esitatud parandusmeetmete kavad ei sisaldanud piisavaid meetmeid kõnealuse olulise ohutusprobleemi kõrvaldamiseks, ning sellele ei ole praeguseni lahendust leitud.\nLisaks sellele liigitab Ameerika Ühendriikide transpordiministeeriumi föderaalne lennuamet (FAA) Filipiinide lennuohutusalase olukorra IASA programmi raames jätkuvalt 2. kategooriasse, mis näitab, et Filipiini Vabariik ei järgi ICAO sätestatud rahvusvahelisi ohutusstandardeid.\nICAO poolt avaldatud tõsiseid ohutusprobleeme käsitleva dokumendi kohaselt ei ole Filipiinide pädevate asutuste poolt 13. oktoobril 2008 komisjonile esitatud parandusmeetmete kava (12) (mis pidi olema lõpetatud 31. märtsiks 2009) eesmärgid täidetud ja Filipiinide pädevad asutused ei ole suutnud kõnealust parandusmeetmete kava tähtajaks rakendada.\nSeoses tõsiseid ohutusprobleeme käsitleva dokumendi avaldamisega ICAO poolt on komisjon jätkanud konsulteerimist Filipiinide pädevate asutustega, väljendades tõsist muret kõikide selles riigis litsentsitud lennuettevõtjate tegevuse ohutuse suhtes ja palunud esitada selgitusi meetmete kohta, mida kõnealuse riigi pädevad asutused on tuvastatud ohutuspuudujääkide kõrvaldamiseks võtnud.\nFilipiinide pädevad asutused saatsid komisjonile jaanuarist kuni märtsini 2010 mitmesuguseid dokumente, mis aga ei sisaldanud kogu nõutud teavet, eelkõige tõendeid ohutuspuudujääkide nõuetekohase kõrvaldamise kohta.\nFilipiinide pädevad asutused tegid 18. märtsil 2010 lennuohutusekomiteele ettekande ja kinnitasid, et 20 lennuettevõtjat jätkavad tegevust kehtetuks tunnistatud haldusmääruste kohaselt väljaantud lennuettevõtja sertifikaatide alusel kuni kõnealuste lennuettevõtjate ümbersertifitseerimiseni või hiljemalt 1. detsembrini 2010. Need lennuettevõtjad on järgmised: Aerowurks Aerial Spraying Services, Airtrack Agricultural Corp., Asia Aircraft Overseas, Philippines Inc., Aviation Technology Innovators Inc., Bendice Transport Management Inc., Canadian Helicopter Philippines Inc., CM Aero, Cyclone Airways, INAEC Aviation Corp., Macro Asia Air Taxi Services, Omni Aviation, Corp., Philippine Agricultural Aviation Corp., Royal Air Charter Services Inc., Royal Star Aviation Inc., Southstar Aviation Company, Subic International Air Charter Inc., Subic Seaplane Inc.. Lisaks sellele kinnitasid Filipiinide pädevad asutused, et enamik kõnealustest lennuettevõtjatest jätkab tegevust kehtivuse kaotanud lennuettevõtja sertifikaadi alusel vastavalt ajutistele eranditele, mis lubavad neil sellist lennuettevõtja sertifikaati kasutada. Eelkõige jätkab lennuettevõtja Pacific East Asia Cargo Airlines Inc. tegevust rahvusvaheliste kaubavedude valdkonnas Boeing B727 tüüpi suure õhusõidukiga (ehkki kehtetuks tunnistatud haldusmääruste kohaselt kõnealusele lennuettevõtjale 31. märtsil 2008 väljaantud lennuettevõtja sertifikaat kaotas kehtivuse 30. märtsil 2009) 16. detsembril 2009 maksimaalselt 90 päevaks väljaantud erandi alusel, millega kõnealune lennuettevõtja vabastatakse eespool nimetatud sertifikaadi tingimuste täitmisest ja mis kaotas kehtivuse 16. märtsil 2010. Filipiinide pädevad asutused ei suutnud 18. märtsil 2010 kinnitada, kas kõnealune lennuettevõtja oli oma tegevuse lõpuks peatanud.\nFilipiinide pädevad asutused teatasid, et järgmise üheksa lennuettevõtja lennuettevõtja sertifikaadid olid kehtivuse kaotanud või nende kehtivust ei olnud pikendatud: Beacon, Corporate Air, Frontier Aviation Corp., Mora Air Service Inc., Pacific Airways Corp., Pacific Alliance Corp., Topflite Airways Inc., World Aviation Corp. and Yokota Aviation Corp. Siiski ei suutnud Filipiinide pädevad asutused esitada tõendeid selle kohta, et kõnealuste lennuettevõtjate lennuettevõtja sertifikaadid oleksid tühistatud ja et need lennuettevõtjad oleksid seetõttu oma tegevuse lõpetanud.\nFilipiinide pädevad asutused väitsid, et nad olid alustanud 2009. aasta alguses ümbersertifitseerimisprotsessi ja et praeguseks on 2008. aastal jõustunud tsiviillennunduseeskirjade kohaselt ümber sertifitseeritud juba 21 lennuettevõtjat. Need lennuettevõtjad on järgmised: Air Philippines Corp., Aviatour's Fly'n Inc., Cebu Pacific Air, Chemtrad Aviation Corp., Far East Aviation Services, F.F. Cruz & Company Inc., Huma Corp., Interisland Airlines Inc., Island Aviation, Lion Air Inc., Mindanao Rainbow Agricultural Development Services, Misibis Aviation and Development Corp., Philippine Airlines, South East Asian Airlines Inc., Spirit of Manila Airlines Corp., TransGlobal Airways Corp., WCC Aviation Company, Zenith Air Inc., Zest Airways Inc.. Siiski ei suutnud Filipiinide pädevad asutused esitada tõendeid kõnealuse ümbersertifitseerimisprotsessi tõhususe kohta. Filipiinide pädevad asutused ei suutnud esitada kõikide eespool nimetatud lennuettevõtjate täielikke sertifikaate, kuna komisjonile tutvumiseks antud lennuettevõtja sertifikaatide põhjal ei olnud eelkõige võimalik kindlaks määrata järgmiste ümbersertifitseeritud lennuettevõtjate numbrit ja registritunnust: Zest Airways Inc., Lion Air, Inc., Aviatour's Fly'sn Inc., Misibis Aviation and Development Corp. Lisaks sellele ei suutnud Filipiinide pädevad asutused esitada ühtki sertifitseerimiseelset auditit ega ka tõendeid selle kohta, et enne ümbersertifitseerimist oleks piisavalt uuritud asjaomaste lennuettevõtjate lennu- ja hooldustegevust, mis kinnitaks heakskiidetud juhendite tõhusat rakendamist ja kõnealuste lennuettevõtjate lennu- ja hooldustegevuse vastavust asjakohastele ohutusstandarditele. Lisaks sellele ei suutnud Filipiinide pädevad asutused tõendada, et ümbersertifitseeritud lennuettevõtjate suhtes kohaldatakse sertifitseerimisjärgset järelevalvet, kuna Filipiinide pädevate asutuste esitatud lennukõlblikkust ja litsentsimist käsitlevates 2010. aasta seirekavades ei olnud seoses kavandatud tegevustega kindlaks määratud ühtki tähtaega.\nLennuettevõtja Philippines Airlines palus võimalust teha ettekanne lennuohutuskomiteele ja ta kuulati ära 18. märtsil 2010. Lennuettevõtja kirjeldas oma tegevust ja 2009. aastal toimunud ümbersertifitseerimisprotsessi kuni uue lennuettevõtja sertifikaadi väljaandmiseni 9. oktoobril 2009, milles kinnitatakse, et lennuettevõtja järgib 2008. aastal jõustunud tsiviillennunduseeskirju. Lennuettevõtja kirjeldas enne ümbersertifitseerimist toimunud kontrolle ja kinnitas, et nende kontrollide käigus keskenduti uute juhendite ja menetluste läbivaatamisele ja heakskiitmisele. Lennuettevõtja teatas ka, et Filipiinide pädevad asutused ei olnud enne ümbersertifitseerimist teinud talle üldist kohapealset auditit ning et Filipiinide pädevad asutused ei olnud auditeerinud ka kõnealuse lennuettevõtja lennutegevust, kuid seda on kavas teha tulevikus. Lennuettevõtja Philippines Airlines märkis, et ta ei lenda Euroopa Liitu ja väitis, et seoses FAA poolt Filipiinide lennuohutusalasele olukorrale antava reitingu langemisega kohaldatakse kõnealuse lennuettevõtja Ameerikasse toimuvate lendude suhtes piiranguid ning tal ei ole lubatud avada uusi lennuliine või vahetada välja olemasolevaid lennuliine teenindavaid õhusõidukeid.\nLennuettevõtja Cebu Pacific Airlines palus võimalust teha ettekanne lennuohutuskomiteele ja ta kuulati ära 18. märtsil 2010. Lennuettevõtja kirjeldas oma tegevust ja 2009. aastal toimunud ümbersertifitseerimisprotsessi kuni uue lennuettevõtja sertifikaadi väljaandmiseni 25. novembril 2009, milles kinnitatakse, et lennuettevõtja järgib 2008. aastal jõustunud tsiviillennunduseeskirju. Lennuettevõtja kirjeldas enne ümbersertifitseerimist toimunud kontrolle ja rõhutas, et saadud sertifikaadiga on talle antud uus luba ohtlike kaupade veoks, kuid Filipiinide pädevad asutused ei ole asjaomast auditit teinud. Siiski kinnitas lennuettevõtja, et ta loobub vabatahtlikult kõnealuse loa kasutamisest. Lennuettevõtja Cebu Pacific märkis, et seoses FAA poolt Filipiinide lennuohutusalasele olukorrale antava reitingu langemisega ei ole tal lubatud Ameerika Ühendriikidesse lennata. Lennuettevõtja kinnitas ka, et ta ei kavatse lennata Euroopa Liitu.\nKomisjon tunnustab kahe kõnealuse lennuettevõtja hiljutisi jõupingutusi lennutegevuse ohutuse tagamiseks ja hindab kõrgelt nende tegevust seoses sisemeetmete kohaldamisega lennuohutuse suurendamiseks. Komisjon on valmis kõnealuseid lennuettevõtjaid liikmesriikide ja EASA osavõtul külastama, et kontrollida nende vastavust rahvusvahelistele ohutusstandarditele.\nKomisjon tunnustab ka Filipiinide pädevate asutuste hiljutisi jõupingutusi Filipiinide tsiviillennundussüsteemi reformimiseks ning kõike seda, mida nad on teinud FAA ja ICAO teatatud ohutuspuudujääkide kõrvaldamiseks. Siiski leitakse ühiste kriteeriumide põhjal, et Filipiinide pädevad asutused ei ole praegu suutelised kõikide nende regulatiivse kontrolli alla kuuluvate lennuettevõtjate suhtes nõuetekohaseid ohutusstandardeid rakendama ja nende täitmist tagama, kuni ei ole jõutud ICAO kindlaks tehtud tõsiste ohutusprobleemide kõrvaldamiseks võetavate nõuetekohaste parandusmeetmete tõhusa rakendamiseni. Seepärast tuleks kõikide Filipiinidel sertifitseeritud lennuettevõtjate suhtes kohaldada tegevuskeeldu ja kanda nad A lisasse.\nSiiski leiab komisjon, et Filipiinide pädevate asutuste juhtkonnas toimunud hiljutised muutused ja uue juhtkonna võetud viivitamatud konkreetsed meetmed, kaasa arvatud 23 kvalifitseeritud inspektori palkamine ja ICAO pakutud olulise tehnilise abi kasutamine, näitavad kõnealuse riigi valmisolekut kõrvaldada kiiresti kõik FAA ja ICAO tuvastatud ohutuspuudujäägid ja sillutada teed kõnealuste puudujääkide viivitamatuks ning edukaks kõrvaldamiseks. Komisjon on valmis toetama Filipiini pädevate asutuste jõupingutusi, korraldades lennuettevõtjate ohutusalast tegevust hõlmava kontrollkäigu tuvastatud tõsiste ohutuspuudujääkide kõrvaldamiseks.\nHoolimata komisjoni konkreetsetest nõudmistest ei ole talle seni esitatud tõendeid selle kohta, et teised 26. novembril 2009 ajakohastatud nimekirja kantud lennuettevõtjad ja nende regulatiivse järelevalve eest vastutavad ametiasutused on täielikult rakendanud asjakohased parandusmeetmed. Seepärast on ühiste kriteeriumide põhjal jõutud järeldusele, et kõnealuste lennuettevõtjate suhtes tuleks jätkuvalt kohaldada vastavalt kas tegevuskeeldu (A lisa) või tegevuspiiranguid (B lisa).\nA lisa asendatakse käesoleva määruse A lisa tekstiga.\n(4) 22. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 474/2006 põhjendused 75–86, ELT L 84, 23.3.2006, lk 19–21.\n(5) 14. novembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1131/2008 põhjendus 21, ELT L 306, 15.11.2008, lk 49.\n(6) ELT L 312, 27.11.2009, lk 16.\n(7) ELT L 312, 27.11.2009, lk 16.\n(8) Itaalia tsiviillennundusamet teavitas lennuettevõtjat Midwest Airlines 5. veebruaril 2010 kõnealustest ohutuspuudujääkidest, mis tõi kaasa lennuloa tühistamise.\n(9) 26. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1144/2009 põhjendused 10–16, ELT L 312, 27.11.2009, lk 17.\n(10) ELT L 312, 27.11.2009, lk 24.\n(11) ICAO, puudus OPS/01.\n(12) 14. novembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1131/2008 põhjendus 16, ELT L 306, 15.11.2008, lk 49.\nLennuettevõtja sertifikaadi (AOC) number või lennutegevusloa number\nPEA nr 013/MDCTTTATP-PR/ANAC/DEA/SCS.\nPEA nr 015/MDCTTTATP-PR/ANAC/DEA/SCS.\nKõik lennuettevõtjad, välja arvatud Garuda Indonesia, Airfast Indonesia, Mandala Airlines ja Ekspres Transportasi Antarbenua, kelle on sertifitseerinud regulatiivse järelevalve eest vastutavad Indoneesia ametiasutused, sealhulgas:\nKõik lennuettevõtjad, välja arvatud B lisasse kantud Air Astana, kelle on sertifitseerinud regulatiivse järelevalve eest vastutavad Kasahstani ametiasutused, sealhulgas:\nKõik lennuettevõtjad, kelle on sertifitseerinud regulatiivse järelevalve eest vastutavad Gaboni Vabariigi ametiasutused, välja arvatud B lisasse kantud Gabon Airlines, Afrijet ja SN2AG, sealhulgas:\nKõik lennuettevõtjad, kelle on sertifitseerinud regulatiivse järelevalve eest vastutavad Filipiinide ametiasutused, sealhulgas:\nKõik lennuettevõtjad, kelle on sertifitseerinud regulatiivse järelevalve eest vastutavad Sudaani ametiasutused\nKõik lennuettevõtjad, kelle on sertifitseerinud regulatiivse järelevalve eest vastutavad Svaasimaa ametiasutused, sealhulgas:\nRegistritunnus ja kui see on kättesaadav, siis seerianumber\nKõik õhusõidukid, v.a 2 Tu 204 tüüpi õhusõidukit;\nKõik õhusõidukid, v.a P-632, P-633\nKõik õhusõidukid, v.a 2 Falcon 50 tüüpi õhusõidukit; 1 Falcon 900 tüüpi õhusõiduk\nKõik õhusõidukid, v.a TR-LGV; TR-LGY; TR-AFJ\nKõik õhusõidukid, v.a 2 B767 tüüpi õhusõidukit; 4 B757 tüüpi õhusõidukit; 10 A319/320/321 tüüpi õhusõidukit; 5 Fokker 50 tüüpi õhusõidukit\nKõik õhusõidukid, v.a P4-KCA, P4-KCB; P4-EAS, P4-FAS, P4-GAS, P4-MAS; P4-NAS, P4-OAS, P4-PAS, P4-SAS, P4-TAS, P4-UAS, P4-VAS, P4-WAS, P4-YAS, P4-XAS; P4-HAS, P4-IAS, P4-JAS, P4-KAS, P4-LAS\nAruba (Madalmaade Kuningriik)\nKõik õhusõidukid, v.a LET 410 UVP\nKõik õhusõidukid, v.a D6-CAM (851336)\nKõik õhusõidukid, v.a 1 Boeing B-767-200 tüüpi õhusõiduk\nKõik õhusõidukid, v.a TR-LHP\nKõik õhusõidukid, v.a 14 A300 tüüpi õhusõidukit, 4 A310 tüüpi õhusõidukit, 9 B474 tüüpi õhusõidukit, 1 B737 tüüpi õhusõiduk, 6 A320 tüüpi õhusõidukit\nKõik õhusõidukid, v.a 1 Challenger tüüpi õhusõiduk; 1 HS-125-800 tüüpi õhusõiduk CL601\nKõik õhusõidukid, v.a TR-AAG, ZS-AFG\nKõik õhusõidukid, v.a 3 Boeing B-777 tüüpi õhusõidukit ja 4 Boeing B-737-700 tüüpi õhusõidukit\nKõik õhusõidukid, v.a D2-TED, D2-TEE, D2-TEF, D2-TBF, D2, TBG, D2-TBH, D2-TBJ\nKõik õhusõidukid, v.a üks MD-83 tüüpi õhusõiduk\nKõik õhusõidukid, v.a UR-CFF\n(4) Lennuettevõtjal Gabon Airlines lubatakse kasutada ainult konkreetseid õhusõidukeid, mida on nimetatud seoses tema praeguse lennutegevusega Euroopa Ühenduse piires.\n(5) Lennuettevõtja Iran Air võib võib lennata Euroopa Liitu vaid juhul, kui ta kasutab teatavaid õhusõidukeid vastavalt käesoleva määruse põhjendustes 48 ja 49 sätestatud tingimustele.\nKOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 274/2010,\nKäesolev määrus jõustub 31. märtsil 2010.\nmillega nafta ja maagaasi leiukohtade uurimine ja kasutamine Inglismaal, Šotimaal ja Walesis vabastatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/17/EÜ (millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused) kohaldamisest\n(teatavaks tehtud numbri K(2010) 1920 all)\nvõttes arvesse Shell U.K. Limited (edaspidi „Shell”) 15. oktoobril 2009 e-postiga esitatud taotlust,\nolles pidanud nõu riigihankelepingute nõuandekomiteega\nDirektiivi 2004/17/EÜ artikliga 27 lubati ostjatel, kes uurivad nafta või gaasi leiukohti või toodavad neid maavarasid Ühendkuningriigis, kohaldada teistsugust korda, kui oli ette nähtud tavapäraste eeskirjadega. Kõnealuse alternatiivse korraga kehtestati teatavad statistikaalased kohustused ja kohustus järgida asjade, ehitustööde ja teenuste hankelepingute sõlmimisel mittediskrimineerimise ja konkurentsi põhimõtteid, eriti hankekavatsusi käsitleva eelteabe avaldamisel ettevõtjatele.\nArtiklis 30 sätestatud mehhanismi, milles käsitletakse teatavatel juhtudel teatavate ettevõtjate suhtes kehtestatud erandeid direktiivi 2004/17/EÜ sätetest, kohaldatakse ka kõnealuse direktiivi artiklis 27 sätestatud ja eespool nimetatud vähendatud kohustuste suhtes.\nShell esitas 15. oktoobril 2009 komisjonile e-postiga direktiivi 2004/17/EÜ artikli 30 lõike 5 kohase taotluse. Artikli 30 lõike 5 esimese lõigu kohaselt teatas komisjon sellest Ühendkuningriigi ametiasutustele 21. oktoobri 2009. aasta kirjas, millele Ühendkuningriigi ametiasutused vastasid e-postiga 16. novembril 2009. Komisjon nõudis oma 17. novembri 2009. aasta e-kirjas Shellilt täiendavat teavet, mille Shell saatis e-postiga 25. novembril 2009.\nShelli esitatud taotlus käsitleb nafta ja maagaasi leiukohtade uurimist ning kasutamist Inglismaal, Šotimaal ja Walesis. Kooskõlas komisjoni kehtestatud eelmiste ühinemisotsustega (2) on taotluses kirjeldatud Shelli kolme eri tegevusala. Need on:\nVastavalt komisjoni eespool nimetatud otsustele hõlmab tootmine käesoleva otsuse kohaldamisel ka arendamist, st tulevaseks tootmiseks vajaliku asjakohase infrastruktuuri (naftaplatvormid, torujuhtmed, terminalid jms) loomist.\nDirektiivi 2004/17/EÜ artiklis 30 on sätestatud, et direktiivis käsitletava tegevuse võimaldamiseks sõlmitud lepingute suhtes ei kohaldata kõnealust direktiivi, kui liikmesriigis, kus tegevus toimub, on see tegevus otseselt avatud konkurentsile turgudel, millele juurdepääs ei ole piiratud. Otsest avatust konkurentsile hinnatakse objektiivsete kriteeriumide põhjal, võttes arvesse asjaomase sektori erijooni. Juurdepääsu ei peeta piiratuks, kui liikmesriik on rakendanud asjakohased ELi õigusaktid, mis avavad konkurentsile asjaomase sektori või osa sellest, ning kohaldab neid.\nKuna Ühendkuningriik on rakendanud ja kohaldab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiivi 94/22/EÜ (süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta), (3) ei tuleks juurdepääsu turule pidada piiratuks direktiivi 2004/17/EÜ artikli 30 lõike 3 esimese lõigu tähenduses. Konkreetse turu otsest avatust konkurentsile tuleks hinnata mitme kriteeriumi põhjal, millest ükski ei ole iseenesest otsustav.\nSelleks et hinnata, kas asjaomased ettevõtjad on käesoleva otsusega hõlmatud turgudel konkurentsile avatud, tuleb arvesse võtta peamiste turuosaliste turuosa ning kõnealuste turgude koondumise astet. Kuna käesoleva otsusega hõlmatud eri tegevused toimuvad eri tingimustes, tuleb iga tegevust/turgu hinnata eraldi.\nKõiki kolme kõnealuses taotluses käsitletavat tegevust (nafta ja maagaasi leiukohtade uurimine, nafta tootmine ning maagaasi tootmine) on eespool põhjenduses 4 osutatud eelmistes komisjoni otsustes käsitatud eri tooteturgudena. Seepärast tuleb neid vaadelda eraldi.\nKomisjoni väljakujunenud tava kohaselt (4) moodustab nafta ja maagaasi leiukohtade uurimine ühe tooteturu, kuna eelnevalt ei ole võimalik kindlaks teha, kas leiukohtade uurimise käigus leitakse naftat või maagaasi. Lisaks on komisjoni pika aja jooksul väljakujunenud tava kohaselt kõnealuse turu geograafiline ulatus ülemaailmne.\nNafta ja maagaasi leiukohtade uurimisega tegelevate ettevõtjate turuosa võib mõõta kolme muutuja abil: kapitalikulud, tõestatud varud ja eeldatav tootmismaht. Kapitalikulude kasutamine ettevõtja turuosa hindamiseks leiukohtade uurimise turul ei ole siiski osutunud sobivaks muu hulgas seepärast, et eri geograafilistes piirkondades tuleb teha väga erinevas mahus investeeringuid. Näiteks tuleb nafta ja maagaasi leiukohtade uurimiseks Põhjameres teha suuremaid investeeringuid kui leiukohtade uurimiseks Lähis-Idas.\nEttevõtjate turuosa hindamiseks kõnealuses sektoris on üldjuhul kasutatud kahte ülejäänud parameetrit: tõestatud varud ja eeldatav tootmismaht (5).\nKättesaadava teabe kohaselt (6) olid nafta ja maagaasi tõestatud koguvarud maailmas 31. detsembri 2008. aasta seisuga 385 miljardit kuupmeetrit naftaekvivalenti standardtingimustel. Shelli osa selles oli 1,759 miljardit kuupmeetrit naftaekvivalenti standardtingimustel, mis annab turuosaks 0,46 %. Ühendkuningriigi tõestatud nafta- ja maagaasivarud olid 1. jaanuari 2009. aasta seisuga pisut üle 0,88 miljardi kuupmeetri naftaekvivalendi standardtingimustel, (7) s.o pisut rohkem kui 0,22 %. Shelli osa selles on veelgi väiksem. Kättesaadava teabe kohaselt on nafta- ja maagaasi tõestatud varude ja tulevase eeldatava tootmismahu vahel otsene seos. Seega ei osuta miski kättesaadavas teabes sellele, et Shelli eeldatava tootmismahu alusel mõõdetud turuosa erineks oluliselt tõestatud varude alusel mõõdetud turuosast. Põhjendustes 14 ja 17 näidatakse Shelli ja tema põhikonkurentide turuosasid nii nafta- kui ka maagaasiturul. Arvestades seost tõestatud varude ja tegeliku tootmismahu vahel võib neid arve käsitada ka käesolevas dokumendis vaadeldava turu konkurentsiolukorra näitajatena. Leiukohtade uurimise turg ei ole väga kontsentreeritud Lisaks riigi omandusse kuuluvatele äriühingutele tegutsevad kõnealusel turul kaks rahvusvahelist vertikaalselt integreeritud eraettevõtjat, nn ülisuured ettevõtjad (super majors) BP ja ExxonMobil ning teatav arv nn suurettevõtjaid (majors). Need tegurid on konkurentsile otsese avatuse märk.\nKomisjoni väljakujunenud tava kohaselt (8) moodustab (toor)nafta tootmine ja tootmise arendamine eraldi tooteturu, mille geograafiline ulatus on ülemaailmne. Kättesaadava teabe kohaselt (9) oli maailma päevane naftatoodang 2008. aastal 81 820 miljonit barrelit. Samal aastal tootis Shell naftat 1 771 miljonit barrelit päevas ja seega oli tema turuosa 2,16 %. Käesoleva analüüsi puhul on oluline arvestada nii kõnealuse turu kontsentreerituse astet kui ka asjaomast turgu tervikuna. Sellega seoses märgib komisjon, et toornafta tootmise turgu iseloomustab riigi omandusse kuuluva kahe suure äriühingu, kahe rahvusvahelise vertikaalselt integreeritud eraettevõtja (nn ülisuured ettevõtjad e super majors) BP ja ExxonMobili, kelle turuosad naftatootmises olid 2008. aastal vastavalt 3,08 % ja 2,32 %), ning teatava hulga nn suurte ettevõtjate (majors) (10) kohalolek. Need tegurid näitavad, et turul tegutseb mitu ettevõtjat, kelle vahel peaks tõenäoliselt valitsema tõhus konkurents.\nEelmises komisjoni otsuses, (11) mis käsitleb lõpptarbijate gaasivarustust, on eristatud madala kütteväärtusega ja kõrge kütteväärtusega gaasi. Komisjon on kaalunud ka võimalust eristada veeldatud maagaasi (LNG) tarneid ja maagaasi tarneid gaasijaotusvõrgu kaudu (12). Järgnevas komisjoni otsuses, (13) mis käsitles muu hulgas maagaasi tootmist ja selle tootmise arendamist, on jäetud lahtiseks küsimus, kas kõnealuse otsuse tähenduses on madala kütteväärtusega gaasi, kõrge kütteväärtusega gaasi ja veeldatud maagaasi turud eraldi turud, või mitte, kuna „lõpphinnang ei olene vastuvõetud määratlusest”. Ka käesoleva otsuse kohaldamisel võib kõnealuse küsimuse jätta lahtiseks järgmistel põhjustel:\nShell ei tooda veeldatud maagaasi;\nShell U.K. Limited tegutseb Suurbritannias (Šotimaal, Inglismaal ja Walesis), kus gaasi hetketurul (nn National Balancing Point) ei eristata madala kütteväärtusega ja kõrge kütteväärtusega maagaasi. National Grid plc (Briti riiklik gaasivõrguoperaator) teostab järelevalvet võrku suunatava gaasi kvaliteedi üle.\nEelmistes komisjoni otsustes (14) käsitati geograafilise turuna Euroopa Majanduspiirkonda ja teataval määral ka Venemaad ja Alžeeriat.\nKättesaadava teabe kohaselt (15) oli maagaasi kogutoodang ELis 2008. aastal 190,3 miljardit kuupmeetrit standardtingimustel ja maagaasi kogutoodang Euroopa Majanduspiirkonnas samal aastal 289,5 miljardit kuupmeetrit standardtingimustel. Shelli maagaasitoodang 2008. aastal oli 37,60 miljardit kuupmeetrit standardtingimustel, mis annab turuosaks 12,99 %. Venemaa ja Alžeeria maagaasitoodang oli 2008. aastal vastavalt 601,7 ja 86,5 miljardit kuupmeetrit standardtingimustel. Euroopa Majanduspiirkonna ning Venemaa ja Alžeeria kogutoodang oli seega 976,7 miljardit kuupmeetrit standardtingimustel, millest Shelli osa moodustas 3,85 %. Kontsentreerituse aste maagaasi tootmise turul on samuti madal, arvestades nn ülisuurte ettevõtjate (ExxonMobil ja BP, kelle turuosad on keskmiselt vastavalt (10–20) % ja (5–10) %), ja nn suurte ettevõtjate (Statoil ja Total, kelle turuosad on vastavalt (10–20 %) and (5–10) %, ning riigi omandusse kuuluva kahe suure äriühingu, nimelt Venemaa Gazpromi ja Alžeeria Sonatrachi (mille turuosad on vastavalt (30–40) % ja (10–20) % (16) kohaolekut). Ka need tegurid on konkurentsile otsese avatuse märk.\nVõttes arvesse põhjendustes 5–17 käsitletud tegureid, tuleks direktiivi 2004/17/EÜ artikli 30 lõike 1 kohast konkurentsile otsese avatuse tingimust pidada Inglismaa, Šotimaa ja Walesi puhul täidetuks järgmiste teenuste osas:\nKuna turule piiramatu juurdepääsu tingimust peetakse täidetuks, ei tuleks direktiivi 2004/17/EÜ kohaldada tellijate sõlmitud lepingute suhtes, mille eesmärk on võimaldada Inglismaal, Šotimaal ja Walesis põhjenduse 18 punktides a–c loetletud teenuste osutamist, ega projektikonkursside korraldamise suhtes kõnealuseks tegevuseks nimetatud geograafilistes piirkondades.\nKäesolev otsus lähtub 2009. aasta oktoobrist detsembrini kehtinud õiguslikust ja tegelikust olukorrast, nagu seda on kirjeldatud Shelli ja Ühendkuningriigi ametiasutuste esitatud teabes. Otsuse võib läbi vaadata, kui õigusliku või tegeliku olukorra olulise muutumise tõttu ei ole direktiivi 2004/17/EÜ artikli 30 lõike 1 kohaldamise tingimused enam täidetud,\nDirektiivi 2004/17/EÜ ei kohaldata lepingute suhtes, mille on sõlminud ostjad ja mille eesmärk on võimaldada järgmiste teenuste osutamist Inglismaal, Šotimaal ja Walesis:\n(2) Vt eelkõige komisjoni 29. septembri 1999. aasta otsus 2004/284/EÜ, millega koondumine kuulutatakse kokkusobivaks ühisturu ja Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (juhtum nr IV/M.1383 – Exxon/Mobil) (ELT L 103, 7.4.2004, lk 1) ning järgnevad otsused, muu hulgas komisjoni 3. mai 2007. aasta otsus, millega koondumine kuulutatakse vastavaks ühisturu nõuetega (juhtum nr IV/M.4545 – Statoil/Hydro) vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 139/2004.\n(4) Vt eelkõige eespool nimetatud otsust Exxon/Mobil kohta ning hilisemat komisjoni 19. novembri 2007. aasta otsust, millega koondumine kuulutatakse vastavaks ühisturu nõuetega (Juhtum COMP/M.4934 – Kazmunaigaz/Rompetrol) vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 139/2004.\n(5) Vt eelkõige otsust Exxon/Mobili kohta (põhjendused 25 ja 27).\n(6) Vt taotluse punkt 5.2.1 ja seal osutatud allikad, eelkõige sellele lisatud „BP Statistical Review of World Energy, June 2009”.\n(7) St 0,34 triljonit kuupmeetrit maagaasi standardtingimustel e 0,34 miljardit kuupmeetrit naftaekvivalenti standardtingimustel ning 3 400 miljonit barrelit naftat e 0,540 miljardit kuupmeetrit standardtingimustel, seega kokku 0,88 miljardit kuupmeetrit standardtingimustel.\n(8) Vt eelkõige otsust Exxon/Mobil kohta eespool ning hilisemat juhtumit Kazmunaigaz/Rompetrol).\n(9) Vt taotlusele lisatud BP Statistical Review of World Energy, juuni 2009, lk 8, (edaspidi „BP Statistika”).\n(10) Suurte ettevõtjate turuosad on ülisuurte ettevõtjate omast väiksemad.\n(11) Komisjoni otsus 2007/194/EÜ, 14. november 2006, koondumise kokkusobivuse kohta ühisturu ja Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (juhtum COMP/M.4180 – Gaz de France/Suez) (ELT L 88, 29.3.2007, lk 47).\n(12) Vt eelkõige eespool osutatud otsus Gaz de France/Suez kohta.\n(13) Eespool nimetatud otsus Statoil/Hydro kohta, punkt 12.\n(14) Vt nt põhjenduses 4 nimetatud otsused.\n(15) Vt eelkõige BP statistika, lk 24.\n(16) Vt otsust Statoil/Hydro kohta.\nmillega muudetakse otsust 2003/135/EÜ seoses metssigadel esineva sigade klassikalise katku likvideerimise ja metssigade erakorralise vaktsineerimise kavadega Nordrhein-Westfahleni ja Rheinland-Pfalzi (Saksamaa) teatavatel aladel\n(teatavaks tehtud numbri K(2010) 1931 all)\nvõttes arvesse nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivi 2001/89/EÜ ühenduse meetmete kohta sigade klassikalise katku tõrjeks, (1) eriti selle artikli 16 lõike 1 viiendat lõiku ja artikli 20 lõike 2 viiendat lõiku,\nSigade klassikalise katku vastu võitlemise ühe meetmena võttis komisjon 27. veebruaril 2003. aastal vastu otsuse 2003/135/EÜ, millega kiidetakse heaks kavad metssigadel esineva sigade klassikalise katku likvideerimiseks ja metssigade erakorraliseks vaktsineerimiseks Saksamaa Alam-Saksi, Nordrhein-Westfaleni, Rheinland-Pfalzi ja Saarimaa liidumaades (2).\nSaksamaa on komisjoni teavitanud kõnealuse haiguse hiljutisest arengust metssigadel Nordrhein-Westfaleni ja Rheinland-Pfalzi liidumaa teatavatel aladel.\nNimetatud teave näitab, et metssigadel esinev sigade klassikaline katk on Rheinland-Pfalzi lõunaosas ja Eifeli piirkonnas likvideeritud. Seega ei ole metssigadel esineva sigade klassikalise katku likvideerimise ja metssigade erakorralise vaktsineerimise kavasid nimetatud aladel enam vaja kohaldada.\nSeepärast tuleks otsust 2003/135/EÜ vastavalt muuta.\n(2) ELT L 53, 28.2.2003, lk 47.\n1. ALAD, KUS ON KASUTUSEL LIKVIDEERIMISKAVAD:\nA. Rheinland-Pfalzi liidumaa:\nAltenkircheni ja Neuwiedi kreis;\nWesterwaldi kreis: haldusüksused Bad Marienberg, Hachenburg, Ransbach-Baumbach, Rennerod, Selters, Wallmerod ja Westerburg, maanteest A48 põhja pool asuv Höhr-Grenzhauseni haldusüksus, maanteest A3 põhja pool asuv Montabauri haldusüksus ja maanteedest A48 ja A3 põhja pool asuv Wirgesi haldusüksus;\nLandkreis Südwestpfalz: haldusüksused Thaleischweiler-Fröschen, Waldfischbach-Burgalben, Rodalben ja Wallhalben;\nKaiserslauterni kreis: kiirteest A6 lõunas asuvad haldusüksused Bruchmühlbach-Miesau, Kaiserslautern-Süd ja Landstuhl;\nKaiserslauterni linn kiirteest A6 lõunas;\nB. Nordrhein-Westfaleni liidumaa:\nRhein-Siegi kreis: linnad Bad Honnef, Königswinter, Hennef (Sieg), Sankt Augustin, Niederkassel, Troisdorf, Siegburg ja Lohmar ning haldusüksused Neunkirchen-Seelscheid, Eitorf, Ruppichteroth, Windeck ja Much;\nSiegen Wittgensteini kreis: Kreuztali haldusüksuses paikkonnad Krombach, Eichen, Fellinghausen, Osthelden, Junkernhees ja Mittelhees; Siegeni linnas paikkonnad Sohlbach, Dillnhütten, Geisweid, Birlenbach, Trupbach, Seelbach, Achenbach, Lindenberg, Rosterberg, Rödgen, Obersdorf, Eisern ja Eiserfeld; haldusüksused Freudenberg, Neunkirchen ja Burbach; Wilnsdorfi haldusüksuses paikkonnad Rinsdorf ja Wilden;\nMärkische kreis: linnad Halver, Kierspe ja Meinerzhagen;\nRemscheidi linnas paikkonnad Halle, Lusebusch, Hackenberg, Dörper Höhe, Niederlangenbach, Durchsholz, Nagelsberg, Kleebach, Niederfeldbach, Endringhausen, Lennep, Westerholt, Grenzwall, Birgden, Schneppendahl, Oberfeldbach, Hasenberg, Lüdorf, Engelsburg, Forsten, Oberlangenbach, Niederlangenbach, Karlsruhe, Sonnenschein, Buchholzen, Bornefeld ja Bergisch Born;\nKölni ja Bonni linnas Reini jõe paremal kaldal asuvad haldusüksused;\n2. ALAD, KUS ON KASUTUSEL ERAKORRALISE VAKTSINEERIMISE KAVAD:\nRhein-Siegi kreis: Meckenheimi linnas paikkonnad Ersdorf ja Altendorf; Rheinbachi linnas paikkonnad Oberdrees, Niederdrees, Wormersdorf, Todenfeld, Hilberath, Merzbach, Irlenbusch, Queckenberg, Kleinschlehbach, Großschlehbach, Loch, Berscheidt, Eichen ja Kurtenberg; Swisttali haldusüksuses paikkonnad Miel ja Obendorf, linnad Bad Honnef, Königswinter, Hennef (Sieg), Sankt Augustin, Niederkassel, Troisdorf, Siegburg ja Lohmar ning haldusüksused Neunkirchen-Seelscheid, Eitorf, Ruppichteroth, Windeck ja Much;\nKölni ja Bonni linnas Rheini jõe paremal kaldal asuvad haldusüksused;