Maksa tsirroos - kuidas edasi elada - Koletsüstiit 2021\nMaksa tsirroos - kuidas edasi elada\nMaksatsirroosi esinemissageduse probleem on tänapäeval väga aktuaalne. Maailma statistika kohaselt kasvab kahjuks sellest kohutavast diagnoosist haigestunute, vigastatute ja surnute arv igal aastal. Sellise haigusega nagu tsirroos on ravi võimalik, kuid teatud etappides, sest üsna pika protsessi tagajärjel, sageli varjatud kujul, saab selle põhjuse kindlaks teha liiga hilja ja lõpuks viib haigus vähini. Maailma terviseorganisatsioon on tuvastanud maksavähi haigusena, mis suremuselt on kaheksandal kohal.\nMaks on elutähtis organ\nMaks on ainulaadne kahekordse verevarustusega elund, kui maksaarter ja portaalveen, nende terminaalsed harud ühendavad, moodustades kapillaaride võrgu. Maksas on 50 kuni 100 000 lobu, mis moodustuvad keskveenide ümber ja voolavad seejärel maksaveeni, seejärel madalamasse vena cava - suurimasse veeni, mis kannab verd keha alaosast meie südamesse.\nKui veri läbib maksa, eemaldavad rakud kehast mürgiseid aineid, näiteks kahjulikke baktereid, puudulikke vererakke ja muid võõrkehi. Puudulike punaste vereliblede hävitamine põhjustab bilirubiini pigmendi moodustumist. Maksarakud hõivavad ja modifitseerivad seda, seejärel sekreteerivad selle spetsiaalsetesse kanalitesse, mida nimetatakse sapijuhadeks. Haiguse edasine areng põhjustab tõsisemaid tagajärgi ja rikkumisi.\nMaksal on tohutu hulk funktsioone, mida ta vajab täitmiseks, neist peamised on järgmised:\nmaksarakkude kaudu sapi moodustumine;\nseotud bilirubiini transport;\nglükoosi metabolism, muutes selle spetsiaalseks tärkliseks, mida seejärel hoitakse maksarakkudes.\nMaks on meie keha jaoks tõeline "tehas", mis toodab valke, mis tagab vere hüübimise ja selle puhastamise toksiinidest. Kahjustuse korral tõuseb kudede tihedus elundis, ilmneb ülerõhk, tekib vedeliku stagnatsioon ja veenide avanemisega seotud tüsistused, mis ei tohiks olla. Keha hakkab järk-järgult mürgitama mürgiste ainetega, tekivad muud tõsised tagajärjed..\nMaksa tsirroos - mis see on? Tervislikus seisundis on see organ meie kehas üsna elastne, pehme, niiske. Tsirroos on armistumine, mis on keha katse taastada oma eelmine seisund, kuid tulemusteta. Kui põletikuline protsess võtab aastaid ja maks on kahjustatud, asendatakse selle tagajärjel terved rakud armkoega ja selle tulemusel ilmneb tervisliku organi asemel tihe, väike, armistunud maks, mis ei saa korralikult töötada.\nMis põhjustab tsirroosi?\nTsirroosi põhjused võivad olla väga erinevad. Esiteks on see B- ja C-viirushepatiit, alkohoolne ja rasvane hepatoos. Haiguse avaldumist võivad põhjustada ka pärilikud tegurid, kui keegi lähisugulastest kannatas sellise haiguse nagu tsirroos all. Kaasaegne meditsiin peab selliseid põhjuseid immunoregulatsiooni, ainevahetuse häirete taustal. Sellised patoloogiad pole nii levinud ja erinevalt muudest diagnoosimisvormidest on paremini ravitavad. Maksatsirroosi õigeaegne diagnoosimine võimaldab teil pikendada inimese elu ja naasta ta täieõiguslikuks eluviisiks.\nViirushepatiit on tsirroosi üks levinumaid põhjuseid. Selle levik ulatub tänapäeval tohututesse mõõtmetesse, ehkki arstid püüavad probleemi lahendusele vaadata suure optimismiga. Hepatiit, vastupidiselt tsirroosile, ei ole viimane "jaam", kui diagnoos on õigel ajal paika pandud, saab maksa ravida isegi tõsise kahjustuse korral.\nKaasaegsed diagnostilised meetodid võimaldavad teil täpselt määrata fibroosi astet hetkel, kui patsient otsib meditsiinilist abi. Arst teeb prognoosi ja koos patsiendiga teeb asjakohase otsuse, millal ja kuidas ravi alustada.\nKõik algab maksas põletikulisest protsessist, sõltumata patogeenidest. Tähtsuses ja tähtsuses - see on südames teine elund ja vähimadki häired on negatiivsed kogu inimese elus.\nPrimaarne biliaarne tsirroos on väikeste intrahepaatiliste sapijuhade põletik, samuti armistumine ja maksakoe hävitamine, mille suurus suureneb, omandades sapi kogunemise tõttu roheka varjundi. Selle nähtuse põhjus pole teada, eeldatakse autoimmuunset mehhanismi.\nSekundaarne biliaarne tsirroos areneb pikaajalise obstruktsiooniga väljaspool maksa sapiteed, näiteks sapipõies asuvate kividega. Sel juhul ilmneb maksa suurenemine sapi kogunemise tõttu. Selliseid patsiente aitab operatsioon, mis taastab sapi väljavoolu.\nMaks ise on organ, mis ei ole vastuvõtlik sellistele ilmingutele nagu äge valu, mistõttu võib patsiendil olla üsna raske kindlaks teha, kas tal on selles piirkonnas probleeme. Inimene diagnoosib reeglina teada juhuslikult või siis, kui on juba liiga hilja. Patsient võib kaevata suurenenud nõrkuse üle, kuid ei tea vaevuste tegelikku allikat.\nTsirroosi esmased sümptomid võivad olla erinevad: üldine väsimus, tõmbavad aistingud maksa piirkonnas, kapillaartähed vöö piirkonnas jne. Kui märkate vähemalt mõnda neist sümptomitest endas või oma lähedastes, ärge viivitage hiljem, vaid tehke kohtumine hea spetsialistiga, pidades meeles, et mis tahes varases staadiumis esinevat haigust saab ravida.\nHaiguse järgmistel etappidel sümptomid progresseeruvad ja avalduvad selliste kaebuste korral nagu kollatõbi, kihelus, kehakaalu langus. Järk-järgult hakkavad teised elutähtsad elundid osalema hävitavates protsessides ja hilisematel etappidel tekivad tõsised komplikatsioonid, mis ei sobi kokku keha normaalse toimimisega. Patsientidel tekib vere lisamisega oksendamine, kõhu koguneb suur kogus vedelikku, temperatuur tõuseb.\nÜks hoiatusmärke ja sümptomeid, mis võivad viidata tsirroosile, on peopesade seletamatu punetus, mis ei kao piisavalt kaua. Sel juhul peate pöörduma terapeudi poole ja läbima sobivad uuringud.\nStatistika kohaselt põevad tsirroos rohkem mehi kui naised. Tõenäoliselt on see tingitud teatud eluviisist, suhtumisest alkoholi ja eriti selle kogustesse. Lisaks tsirroosiga kaasnevatele ilmsetele sümptomitele lisatakse selline probleem nagu impotentsus. Maksatsirroosi ravi meestel, aga ka naistel, algab selle allika kõrvaldamisest ja spetsiaalse ravi või operatsiooni määramisest.\nNaistel võib tsirroosi esinemine põhjustada menstruatsiooni ebakorrapärasusi ja viljatust.\nNagu eespool mainitud, on tsirroos üsna sageli asümptomaatiline. Üks neist on toitainete imendumise puudumine. Kuna sapiga sisenemise protsess kaksteistsõrmiksoole on häiritud, väheneb keha võime toitaineid imada. Teine sümptom on hepatotsellulaarne kollatõbi, kui nahale ja silma sklerale ilmub kollane või kollakasroheline värv, mille põhjuseks on bilirubiini taseme tõus veres ja maksa suutmatus seda puhastada.\nBilirubiin eritub ka neerude kaudu ja uriin muutub tumedaks. Samal ajal puudub väljaheites bilirubiin ja need muutuvad kergeks.\nRiigis pole alkoholi maksatsirroos mitte vähem kuum teema, sest igal aastal rohelise madu kuritarvitajate arv kahjuks ei vähene. Selliste patsientide statistika kohaselt - umbes 50%. Nagu öeldakse, on iga inimene oma õnne või õnnetuse sepp, kuid paljud inimesed mõistavad seda liiga hilja, kui tervis on pöördumatult kadunud.\nMilline on alkoholi otsene toksiline mõju maksale? Esiteks saavad alguse membraani kahjustused ja rasva ladestumine maksarakus endas ning selle edasine surm. Armid moodustuvad ja järk-järgult moodustub tsirroos..\nMaksa alkoholilisel tsirroosil on kolm etappi.\nMaksa rasvane degeneratsioon, kui selle rakkudesse kogunevad triglütseriidid. Maks suureneb ja muutub kollaseks. See etapp on pöörduv, kui lõpetate alkoholi tarvitamise..\nAlkohoolne hepatiit, mida iseloomustab maksarakkude põletik ja surm. Mõnel juhul on see etapp endiselt pöörduv..\nOtseselt tsirroos, mis on viimane ja pöördumatu staadium. Surnud rakkude asemele ilmub armkude ja maksapuudulikkus. Haigus progresseerub, maks kahaneb. See viib portaalse hüpertensiooni ja maksapuudulikkuse tekkeni. Portaalveeni rõhk suureneb märkimisväärselt, kui kehas esinevad vereringe vastupanu tsikatriciaalsete muutuste tõttu. Veri voolab koos söögitorus, jalgadel ja pärasooles esinevate veenidega. Maksa saabuv veri hakkab sellest mööda minema. Hepatotsüüdid ei suuda täita elutähtsaid funktsioone.\nPortaalhüpertensiooni üheks tagajärjeks on ka vedeliku kogunemine kõhuõõnes. Seoses venoosse väljavoolu rikkumisega ületab veri kapillaare, millest vedelik siseneb kõhuõõnde. Vastusena sellele toodab keha spetsiaalset hormooni ja aldosterooni..\nAntidiureetiline hormoon hoiab vedelikku, kuna see takistab vee neerudes vastupidist imendumist. Aldosteroon säilitab naatriumi, mis omakorda põhjustab ka vedelikupeetust. Kõik see aitab kaasa vedeliku kogunemisele kõhuõõnes..\nAlgstaadiumis, kuni lõplik kahjustus pole veel moodustunud, saab maksa ikkagi päästa. Selleks on vaja täita kaks olulist tingimust - alkoholi täielik tagasilükkamine ja muutused toitumises. Nii päästeti tohutu hulk inimesi, kellele diagnoositi pettumus..\nParadoks on see, et alkoholist vähem sõltuvatel inimestel on tõenäolisem hepatiit ja tsirroos. Nad on kindlad, et nende maks on ohutu, arvavad, et joovad mõõdukalt. Neil pole pohmeluse sündroomi, ilmne sõltuvus puudub, kuid alkoholi üldkogus, mis nad imendub aeglaselt, kuid kindlalt, tapab maksa.\nJoomise lõpetamine pole kunagi liiga hilja, eriti kui selleks on olemas stiimul võimaluse elada veel mõnda aega. Kui eemaldate probleemi allika, maksakahjustuse põhjustaja, on selle haigusega tegelemiseks palju rohkem võimalusi. Maks suudab osaliselt iseseisvalt taastuda ja täiendav ravi võib regenereerimisprotsessi oluliselt kiirendada..\nNiipea, kui inimene lõpetab joomise, täheldatakse sageli tõelisi imesid ja inimene naaseb normaalsesse ellu ajal, mil sõbrad, tuttavad ja isegi arstid olid kindlad, et patsient ei saa enam taastuda ja kehas toimuvad protsessid on juba pöördumatud.\nRasvumine on üks maksahaiguste põhjustajaid\nPaljud on veendunud, et tsirroos on eranditult raskete alkohoolikute seas, kuid tegelikult pole see kaugeltki nii..\nLiigse kehakaalu probleemi alahindades ei saa paljud isegi aru, et tsirroosi üheks põhjuseks on banaalne rasvumine. Ülekaal ei ole ainult esteetiline probleem. Selle nähtusega kaasnevad sageli ainevahetushäired, sealhulgas hormonaalne metabolism.\nSelle tagajärjel ladestub maksarakku teatud kogus rasva, mis on otsene tee maksahaiguste tekkeks tsirroosi korral. Kuid ülekaalulistel inimestel ei esine selliseid nähtusi alati. Sageli võib ebaõige eluviis ja ebatervislik toitumine põhjustada elutähtsate organite rasvakasvu..\nRasvase hepatoosi avastamise korral tuleks probleem lahendada otse ravil oleva endokrinoloogi ja gastroenteroloogi juures ning muidugi peaks patsient oma elustiili muutmiseks ja ka alkoholisõltuvuse korral teatavaid jõupingutusi tegema. Ilma kvalifitseeritud spetsialisti abita pole inimene võimeline seda haigust diagnoosima ja hakkama saama.\nRahvusvahelistele meditsiinistandarditele vastavalt on kehtestatud normid, mis lubavad meestel ja naistel tarbida teatud toitu või jooki nädalas ilma maksa kahjustamata, et maks saaks taastuda. Kui inimene kuritarvitab alkoholi iga päev 7-8 aastat, juues päevas isegi 200 g kangeid jooke, ei tohiks imestada taunitavate tagajärgede pärast. Ainus võimalik lahendus probleemile on sel juhul maksa siirdamine.\nMaks on ainulaadne organ, mis on võimeline taastuma isegi nendes tingimustes, kui ühel või teisel põhjusel oli vaja teatud osa sellest eemaldada. Põhimõtteliselt toimub taastumine üsna lühikese aja jooksul..\nAinus põhjus, miks elundi taastamine ei pruugi olla võimalik, on pöördumatut hävitamist põhjustavate viiruste negatiivne mõju. Sellegipoolest lahendatakse see probleem tänapäeval. Tänu unikaalsele viirusevastasele ravisüsteemile on võimalik tsirroosi korral raku surma põhjustavaid protsesse peatada, kui seda tehakse õigeaegselt.\nVaatamata tsirroosi ravimise kaasaegsete meetodite tõhususele on paljudel neist palju kõrvaltoimeid, nagu onkoloogia ravis. Samuti kardavad paljud protseduuride suhteliselt kõrget hinda. Siiski tuleks valida, nagu öeldakse, kahe kurjuse seast - kogeda ajutisi ebamugavusi ja ebamugavusi, saada võimalus naasta täielikule tervislikule elule või panna paika pettumust valmistav diagnoos ja lasta haigusel tervislikke rakke hävitada.\nEnamikul inimestel saab immuunsüsteem B-viirushepatiidiga edukalt hakkama. Kuid kui seda ei juhtu, on seda tüüpi hepatiiti kahjuks võimatu täielikult ravida. Maksavähki ei esine kunagi tervisliku elundiga inimestel, kuid selle tõenäosus on kõrge neil, kes põevad tsirroosi või B-hepatiiti. Ja isegi patsientidel, kelle kehas pole aktiivseid protsesse või viiruse nn kandmist, on arstid väga tõenäolised ennustada tsirroosi arengut.\nKui inimene saab arstilt soovituse, peaksite rangelt järgima kõiki nõudeid, ainult sel juhul saate maksimaalse võimaluse probleemiga toime tulla. Selleks on kaasaegsel teadusel tohutu meetodite ja vahendite arsenal.\nTäna on tsirroosi kahtluse korral ainulaadsed võimalused kvaliteetseks diagnoosimiseks haiguse võimaliku arengu prognoosimiseks. Näiteks leiti, et on olemas teatud geenid, millel on eelsoodumus maksahaiguste tekkeks, ja geenitestid koos maksatestidega võimaldavad meil selle kindlaks teha kõige varasemas staadiumis.\nTsirroosi saate diagnoosida ultraheli, CT abil koos biopsia ja laproskoopiaga.\nNäiteks kui viirusliku hepatiidiga inimesel puudub mingil põhjusel võimalus ravida, võib teha geneetilise analüüsi, et teha kindlaks, kas inimesel on võimalus oodata, ja kavandada edasist ravi arstiga, et vältida haiguse arengut.\nKui tsirroos siiski diagnoositakse, on oluline mitte meelt heita ja teada, et selle ravimiseks on olemas võimalus, kuna haigusel on mitmeid staadiume, millest mõned võivad arengu tagasi pöörata.\nMaksatsirroosiga patsiendid peaksid olema pidevas hepatoloogi järelevalve all, läbima iga kuue kuu järel uuringud ja spetsiaalsed vereanalüüsid..\nNagu eespool mainitud, sõltub see kõik haiguse tuvastamise staadiumist ja viivitus on paljudel juhtudel lihtsalt kriitiline ning mõnikord piisab maksa ravimisest rahvapäraste ravimitega. Sellisel elundil nagu maks tehakse operatsioone, eriti kui kahjustus on suhteliselt väike, kui tsirroos on alles algfaasis. Kui armkoe kasv on saavutanud suured mõõtmed ja sellised armid asendasid sõna otseses mõttes maksa, räägime sellistel juhtudel maksa siirdamisest. Kui patsiendil on diagnoositud vähk ja metastaasid läbivad keha, siis maksa siirdamine ei aita.\nMaksatsirroos on väga tõsine maksahaigus, mille korral parenhüümse maksa koe pöördumatu asendamine kiulise sidekoe või stroomaga toimub elundis.\nTänapäeval on tsirroos kogu maailmas levinud vaev: tööealiste patsientide seas peetakse seda üheks kuuest peamisest surmapõhjusest. See haigus mõjutab sageli mehi. Kui võrrelda naiste tsirroosi esinemissagedust, siis meeste ja naiste haiguse suhe on üks kuni kolm. Kõige sagedamini mõjutab tsirroos inimesi, kes on üle neljakümne.\nMis juhtub tsirroosiga?\nMaks, mida mõjutab tsirroos, kas väheneb või suureneb, karedus, sellel ilmuvad tuberkillid, see muutub väga tihedaks. Tsirroosiga tekib maksakoe nekroos. Selle haigusega toimuvad protsessid on hajusad: neis osaleb elund tervikuna. Sageli muutub maksavähk tsirroosi jätkuks..\nNn tsirrootilised sõlmed ilmuvad maksa. Need on taastatud koe regeneratiivsed sõlmed maksarakkude surmakohas. Selliseid rakke ümbritseb kiuline sidekude. Ehkki rakud taastatakse, pole nende verevarustus normaalne. Seetõttu ei saa nad oma funktsioone täita. Algselt võib fibroos olla pöörduv. Seetõttu on protsessi väikseimate ägenemiste korral vaja kohe alustada ravi, mis aitab vähendada fibroosi.\nTsirroos klassifitseeritakse tekkivate sõlmede struktuuri järgi. Kui areneb haiguse väikese sõlme vorm, siis ei ületa enamiku maksasõlmede läbimõõt 3 mm. Sarnane haiguse vorm avaldub sageli alkohoolse tsirroosiga, aga ka maksatsirroosiga, mis ilmneb sapi ja venoosse vere väljavoolu halvenemise tagajärjel. Selle tsirroosi vormi korral on maks kas normaalse suurusega või suureneb.\nKui patsiendil tekib tsirroos suure sõlmega vorm, on sõlmede suurus mõnikord isegi mõni sentimeeter. See maksatsirroosi vorm avaldub kroonilise viirushepatiidi taustal, samuti mõnede geneetiliste häirete tõttu. Sel juhul väheneb maksa suurus kõige sagedamini..\nMaksatsirroosi manifestatsioonid sõltuvad maksafunktsiooni vähenenud toimest, samuti intrahepaatiliste häirete raskusastmest. Väga sageli diagnoositakse maksatsirroos, kui patsiendil on välja kujunenud kliinilised ilmingud. Sageli tuvastatakse haigus juba viimases etapis.\nKõige sagedamini ilmneb tsirroosi areng pikaajalise alkoholimürgituse tagajärjel ning areneb ka B-, C- ja D-viirushepatiidi taustal. Harvematel juhtudel areneb maksatsirroos inimestel, kes põevad sapiteede haigusi koos kongestiivse südamepuudulikkusega, samuti patsientidel, kes saavad mitmesugused keemilised ja meditsiinilised mürgistused. Mõnikord ilmnevad tsirroosi nähud inimestel, kes kannatavad pärilike ainevahetushäirete all. Samuti areneb teataval hulgal patsientidel maksa primaarne biliaarne tsirroos, mille etioloogia jääb ebaselgeks.\nTsirroos ilmneb paljude maksahaiguste ühe ohtlikuma komplikatsioonina. Haiguse korral, mis viib lõpuks tsirroosini, hävitatakse maksarakud teatud määral. Selle tagajärjel ilmuvad maksas tsicatricial kasvajad ja elundi aktiivsus ei saa normaalselt edasi areneda. Mõnikord kutsub maksatsirroosi areng esile mürgituse toksiliste ainete, rasvade, ravimite, alkoholiga.\nSeega on tsirroosi arengu peamised põhjused järgmised:\n- Alkohoolne tsirroos. See haiguse põhjus ilmneb alkoholi kuritarvitamise taustal. Sel juhul on oluline punkt joomise kogus ja sagedus.\n- Krüptogeenne tsirroos. Selle vaevuse vormi pole tänapäevani kindlaks tehtud. Seda maksatsirroosi vormi peetakse maksa siirdamise peamiseks näidustuseks. Lõppude lõpuks on haiguse progresseerumine ebatavaliselt kiire.\n- tsirroos, mis kutsub esile kroonilise viirushepatiidi. Viirusliku hepatiidi all kannatavad inimesed peaksid läbima regulaarse hooldusravi, vastasel juhul on tsirroos vältimatu.\n- Geneetiliselt päritud tsirroos. Sel juhul toimub toksiinide kogunemine ja sellele järgnev maksa hävitamine.\n- primaarne biliaarne tsirroos. Naistel on see tavalisem. Sel juhul on sapijuhad maksas blokeeritud, mis viib selle hävitamiseni.\n- primaarne skleroseeriv kolangiit. Haavandilise koliidiga inimestel on see haruldane. Tekib sapijuhanakkus, kude on kahjustatud, areneb tsirroos.\n- autoimmuunne hepatiit. See ilmneb keha tugeva immuunsuse aktiivsuse tõttu..\n- Sapiteedeta laste sünd.\n- Maksakahjustus ravimitega.\nTsirroos on väga raske haigus, mis sageli viib surma. Lõppude lõpuks on maksa töö inimkehas äärmiselt oluline: see keha tagab toksiinide, samuti inimjäätmete kõrvaldamise. Maksa funktsioon on ka paljude ainete süntees, mis on asendamatud keha täielikuks toimimiseks. Lisaks rikub tsirroosi areng sapijuhade ja maksa koostoimimist, mis põhjustab tõsiseid seedehäireid.\nMaksatsirroosi sümptomid piisavalt pikka aega ei pruugi üldse ilmneda. Haigus on mõnikord mitu aastat asümptomaatiline. See juhtub, et tsirroosi nähud on minimaalsed ja isegi ebatüüpilised. Väga sageli ilmneb maksatsirroosiga inimesel ainult asteeniline sündroom. Samal ajal häirib patsienti unisus ja väsimus, tema aktiivne töövõime väheneb. Kuid vähesed inimesed võivad kahtlustada raske haiguse arengut, omistades need sümptomid tavalisele ületöötamisele. Mõnikord märkab inimene koos maksatsirroosi arenguga ka mälu vähenemist, tema kunagine kiire vaimukus kaob.\nOma tervise hoolika tähelepanelikkusega võib siiski märgata muid maksatsirroosi tunnuseid. Mõned neist on iseloomulikud ka selle organi muudele haigustele. Inimese nahal ja silmades avaldub kerge ikterus. Selline kollasus ilmneb liiga kõrge bilirubiini sisalduse tõttu veres.\nVõib tekkida sügelus, peopesade punetus. Nahk võib muutuda liiga kuivaks, meestel võib esineda kiilaspäisust ja potentsi probleeme. Samal ajal võivad naised märgata menstruaaltsükli häireid, raskustunne kõhus, perioodiline röhitsemine, iiveldus.\nHaiguse hilisemates staadiumides muutuvad maksatsirroosi sümptomid teravamaks. Meestel võivad piimanäärmed mõnikord laieneda, võib täheldada juuste väljalangemist rinnal ja jäsemetel. Inimese kõhuõõnes koguneb vedelik, mille tagajärjel suureneb magu. Paralleelselt võivad patsiendi jalad kaotada kaalu, verevalumid nahal tekivad ilma põhjuseta, kõhu ja jalgade veenid ulatuvad välja.\nMaksatsirroosi tunnused on ka patsiendi uriini tumenemine ja hägusus, samal ajal kui väljaheited muutuvad kergemaks.\nMõnikord märgivad patsiendid veritsevate hemorroidide ilmnemist, mis varem polnud neile iseloomulik. Samuti on igemetest pidev verevool. Alguses veritsevad nad ainult harjamise ajal, hiljem võib veri ilma põhjuseta voolata ja igemetel olevad haavad ei parane pikka aega. Kirjeldatud nähtuste põhjus on vähenenud vere hüübivus..\nKui patsiendil on maksatsirroosi tekkimise kahtlus, peaksid ülalkirjeldatud sümptomid inimest viivitamatult hoiatama ja muutuma ettekirjutuseks viivitamatu arsti külastamise järele.\nMaksatsirroosi diagnoosimiseks on kõige täpsem meetod maksa biopsia. Samuti on oluline patsiendi küsitlemine, sest arst peab välja selgitama, kui palju alkoholi patsient tarbib, kas patsiendil on viirushepatiit. Spetsialist palpeerib maksa, et teha kindlaks, kas see on laienenud..\nLisaks peab arst hindama sümptomeid, mis patsiendil ilmnevad.\nMõnikord tehakse endoskoopia, mille käigus fikseeritakse söögitoru veenilaiendid.\nLisaks on maksatsirroosi kahtluse korral ette nähtud kompuutertomograafia, ultraheli ja magnetresonantstomograafia. Samuti on ette nähtud vereanalüüs..\nMaksatsirroosi ravi peaks ennekõike olema suunatud maksakoe edasise kahjustuse kõrvaldamisele. Samuti on oluline ennetada või ravida haiguse tüsistusi, rakendada ennetavaid meetmeid maksavähi ennetamiseks. Mõnel ülalkirjeldatud juhul on vajalik maksa siirdamine. Kui tsirroosi ravi ei anna tulemusi, tuleb see siirdada. Siiski tuleb märkida, et sellel meetodil on palju vastunäidustusi.\nMaksarakkude metabolismi normaliseerimiseks kasutatakse vitamiinide komplekse, samuti riboksiini ja olulisi ravimeid. Kui patsiendil on autoimmuunne tsirroos, määratakse talle ravi glükokortikoididega.\nKui inimesel on verejooks või muud haiguse tõsised sümptomid, tuleb ta kiiresti haiglasse viia.\nÜldiselt sõltub maksatsirroosi ravi efektiivsus ennekõike sellest, kui täielikult inimene järgib puhkerežiimi, maksatsirroosi jaoks sobivat dieeti. On väga oluline alkoholitarbimine täielikult lõpetada. Tsirroosi ravi eeltingimus on raviarsti pidev jälgimine. Üldiselt peaks selle haiguse ravi olema suunatud haiguse progresseerumise peatamisele.\nMaksatsirroos on haigus, mida iseloomustab parenhüümi maksakoe degenereerumine kiuliseks sidekoeks. Sellega kaasneb tuim valu paremas hüpohondriumis, kollatõbi, suurenenud rõhk portaalveeni süsteemis koos veritsusega (söögitoru, hemorroidiline), mis on iseloomulik portaal-hüpertensioonile, astsiit jne. Haigus on krooniline. Maksatsirroosi diagnoosimisel mängivad otsustavat rolli ultraheli, maksa CI ja MRI, biokeemiliste testide näitajad, maksa biopsia. Maksatsirroosi ravi hõlmab alkoholi, dieedi ja hepatoprotektorite ranget tagasilükkamist; rasketel juhtudel - doonori maksa siirdamine.\nTsirroosi iseloomustab sidekoesõlmede ilmumine maksakoes, sidekoe vohamine ja “valede” lobude moodustumine. Tsirroosi eristatakse moodustussõlmede suuruse järgi väikestes sõlmedes (paljud sõlmed läbimõõduga kuni 3 mm) ja suurtes sõlmedes (sõlmed läbimõõduga üle 3 mm). Elundi struktuuri muutused on vastupidiselt hepatiidile pöördumatud, seega viitab maksatsirroos ravimatutele haigustele.\nMaksatsirroosi põhjustajate hulgas on alkoholitarbimine juhtival kohal (35,5% -lt 40,9% -le patsientidest). Teisel kohal on viirushepatiit C. Meestel areneb tsirroos sagedamini kui naistel alkoholi kuritarvitamise kõrge esinemissageduse tõttu meessoost keskkonnas.\nEnamikul juhtudest on maksatsirroosi põhjustajaks alkoholi kuritarvitamine ning B- ja C-viirushepatiit, harvem - fermentopaatia:\nAlkoholisõltuvus. Regulaarne alkoholitarbimine annustes 80–160 ml etanooli viib alkohoolse maksahaiguse väljakujunemiseni, mis omakorda progresseerub tsirroosi algusega. 5–10 aastat alkoholi kuritarvitavate inimeste seas kannatab maksatsirroosi all 35%.\nMaksa ja sapiteede haigused. Krooniline hepatiit põhjustab sageli ka maksakoe kiulist degeneratsiooni. Diagnoosimise sageduses on esiteks viirus B- ja C-hepatiit (C-hepatiit on aldis hävitavamale kulgemisele ja progresseerub sagedamini tsirroosini). Samuti võib maksatsirroos tuleneda kroonilisest autoimmuunse hepatiidi, sklerosiseeriva kolangiidi, primaarse kolestaatilise hepatiidi, sapijuhade ahenemise ja sapi stagnatsiooni tagajärjel. Sapi vereringe häirete tagajärjel arenevat tsirroosi nimetatakse sapiteeks. Need on jagatud primaarseks ja sekundaarseks.\nAinevahetushäired. Maksatsirroosi arengu põhjuseks võib olla vahetuspatoloogia või ensüümivaegus: tsüstiline fibroos, galaktoseemia, glükogenoos, hemokromatoos.\nMaksa degeneratsiooni riskifaktoriteks on:\nhepatolentikulaarne degeneratsioon (Wilsoni tõbi);\nhepatotoksiliste ravimite (metotreksaat, isoniasiid, amiodaroon, metüüldopa) võtmine;\nBad Chiari sündroom;\nsoolte ja maksa parasiitkahjustused.\n20–30% juhtudest ei ole maksatsirroosi arengu põhjust võimalik kindlaks teha, sellist tsirroosi nimetatakse krüptogeenseks.\nMaksatsirroosi arengu peamine patogeneetiline tegur on hepatotsüütide trofismi krooniline rikkumine, nende hävitamine. Tulemuseks on sõlme järkjärguline moodustumine - sidekoe sektsioon. Moodustatud sõlmed suruvad lobules olevad anumad ja vereringepuudulikkus progresseerub. Sel juhul vere liikumine portaalveeni süsteemis aeglustub, anumad ületäituvad ja pingutavad üle.\nVeri hakkab otsima ümbersuunamisi ja liigub peamiselt läbi kollateraalse vereringe veresoonte, mööda maksa. Laevad, mis võtavad osa maksa vereringest - söögitoru ja mao veenid, hemorroidilised, kõhupiirkonna eesmine osa - on märkimisväärselt ületäitunud, nende veenilaiendid laienevad, seinad õhenevad, mis kutsub esile verejooksu.\nKliiniliste sümptomite raskusaste sõltub tsirroosi põhjustest, progresseerumise aktiivsusest ja maksakahjustuse määrast. 20% -l patsientidest täheldatakse asümptomaatilist kulgu, üsna sageli kulgeb haigus esialgu minimaalsete ilmingutega (puhitus, vähenenud jõudlus)..\nHiljem võivad liituda perioodiline tuim valu paremas hüpohondriumis, mille põhjustajaks on alkoholi tarvitamine või toitumishäired ja mida ei kontrolli spasmolüütikumide manustamine, kiire küllastumine (mao täiskõhutunne) ja naha sügelus. Mõnikord on kehatemperatuuri kerge tõus, ninaverejooks. Edasise progresseerumisega tuvastatakse kollatõbi, portaalhüpertensiooni nähud, söögitoru ja hemorroidiaalsete veenide veenilaiendite veritsused, astsiit (kõhuõõnes suurenenud vedeliku hulk).\nTüüpilised sümptomid maksatsirroosiga patsientidel: „trummipulgad“ (sõrmede falangide spetsiifiline paksenemine), „kellaklaasid“ (küünte iseloomulik muutus), peopesa erüteem (peopesade punetus), telangiektaasia („ämblikveenid“), õhukeste saphenoossete veresoonte väljaulatuvus näol ja keha). Meestel võib esineda piimanäärmete arvu suurenemist (günekomastia) ja munandite vähenemist. Reeglina põhjustab progresseeruv tsirroos kehakaalu langust, degeneratsiooni.\nMaksatsirroosi üks eluohtlikke tüsistusi on maksapuudulikkus. Äge maksapuudulikkus on lõplik seisund, mis nõuab kiireid meditsiinilisi abinõusid, krooniline maksapuudulikkus põhjustab liigse ammoniaagi sisalduse ja aju mürgituse tagajärjel närvisüsteemi tõsiseid häireid. Ravimata jätmise korral satub maksapuudulikkus maksa koomasse (maksa koomasse haigete suremus on 80–100%).\nPeaaegu enamikul juhtudest on progresseeruv tsirroos komplitseeritud astsiidi ja portaalhüpertensiooniga. Astsiit on vedeliku kogunemine kõhuõõnes, avaldub kõhu suurenemisena, määratakse füüsilise läbivaatuse abil, löökpillide meetodil. Sageli kaasneb jalgade paistetus. Selle esinemine on seotud valgu homöostaasi rikkumisega.\nPortaalne hüpertensioon - vere stagnatsioon portaalveeni süsteemis, mida iseloomustab suurenenud möödaviigu (tagatise) venoosne väljavool. Selle tagajärjel moodustuvad söögitoru, mao ja pärasoole veenilaiendid ning nende seintes tekivad purunemised ja veritsused. Visuaalselt määrab portaalse hüpertensiooni sümptom „meduuside pea” - naba ümber laienenud veenid, mis erinevad eri suundades.\nLisaks ülaltoodule võib maksa tsirroosi komplitseerida nakkuse lisandumine, pahaloomuliste kasvajate (hepatotsellulaarne kartsinoom) esinemine maksas ja lisaks on võimalus neerupuudulikkuse tekkeks.\nDiagnoosi paneb gastroenteroloog või hepatoloog, tuginedes haigusloo ja füüsilise läbivaatuse andmete, laboratoorsete testide, funktsionaalsete testide ja instrumentaalsete diagnostiliste meetodite kombinatsioonile.\nJab. Maksatsirroosi üldises vereanalüüsis võib täheldada aneemiat, leukotsütopeeniat, trombotsütopeeniat (tavaliselt näitab see hüpersplenismi arengut), koagulogrammi andmed näitavad protrombiini indeksi langust.\nVerekeemia. See näitab maksaensüümide (Alt, AcT, aluselise fosfataasi) aktiivsuse suurenemist, bilirubiini (mõlemad fraktsioonid), kaaliumi ja naatriumi sisalduse suurenemist veres, karbamiidi ja kreatiniini ning albumiini taseme langust. Samuti viiakse läbi testid hepatiidi viiruste antikehade tuvastamiseks ja alfa-fetoproteiini sisalduse määramiseks.\nKõhuõõne ultraheli. Sonograafia kohaselt märgitakse maksa suuruse ja kuju muutust, selle heli läbilaskvust, on näha ka portaalse hüpertensiooni tunnuseid, muutusi põrnas.\nTomograafia.Kõhuõõne CT võimaldab teil täiendavalt visualiseerida maksa, veresooni, sapijuhte. Vajadusel maksa MRT ja maksa veresoonte doppleromeetria.\nMaksa biopsia. Võimaldab teil hinnata morfoloogiliste muutuste olemust ja teha oletuse tsirroosi põhjuste kohta).\nSelle haiguse põhjuse väljaselgitamise abimeetodina kasutage ensüümide puuduste tuvastamise meetodeid, uurige raua metabolismi näitajaid, valkude aktiivsust - ainevahetushäirete markerid.\nTsirroosiga patsientide ravi peaks lahendama järgmised probleemid: peatama maksakoe progresseeruv degeneratsioon, kompenseerima olemasolevad funktsionaalsed häired, vähendama kollateraalse verevoolu veenide koormust ja ennetama tüsistuste teket.\nKõigile patsientidele on ette nähtud spetsiaalne dieet ja soovitatav on dieet. Tsirroosiga hüvitusfaasis peate sööma täielikult, säilitama valkude, rasvade ja süsivesikute sisalduse tasakaalu, võtma vajalikke vitamiine ja mineraale. Tsirroosiga patsiendid peaksid kategooriliselt keelduma alkoholist.\nKui entsefalopaatia, maksapuudulikkuse tekke oht on suur, viiakse patsiendid madala proteiinisisaldusega dieedile. Astsiidi ja ödeemiga patsientidel soovitatakse keelduda soolast. Soovitused raviskeemi kohta: regulaarsed söögikorrad, 3–5 korda päevas, füüsilised harjutused, kehalise passiivsuse vältimine (kõndimine, ujumine, treeningteraapia).\nPaljud ravimid on vastunäidustatud maksatsirroosiga patsientidele. Samuti on soovitatav piirata ravimtaimede ja toidulisandite kasutamist.\nRavimravi maksatsirroosi korral on metaboolse tasakaalustamatusega seotud sümptomite korrigeerimine, hepatoprotektorite (ademetioniin, ornitiin, ursodeoksükoolhape) kasutamine. Kasutatakse ka ravimeid, mis soodustavad ammoniaagi eemaldamist ja soolefloora (laktuloosi) normaliseerumist, enteroseptikumid.\nLisaks tsirroosi otsesele ravile on ette nähtud ravimiteraapia maksakoe degeneratsiooni põhjustanud patoloogia vastu võitlemiseks: viirusevastane interferoonravi, autoimmuunsete seisundite hormonaalne teraapia jne..\nTõsise astsiidi korral viiakse läbi laparootsentees ja liigse vedeliku eemaldamine kõhuõõnde. Varjatud anumad jäetakse mööda, moodustades alternatiivse verevoolu. Kuid tsirroosi raviks kasutatav kardinaalne kirurgiline tehnika on doonori maksa siirdamine. Siirdamine on näidustatud raskekujulise kuluga, kiire progresseerumisega, maksakoe suure degeneratsiooni ja maksapuudulikkusega patsientidele..\nTsirroos on ravimatu haigus, kuid kui see avastatakse varases staadiumis, etioloogilise teguri edukaks likvideerimiseks ning toitumis- ja elustiili soovituste järgimiseks, on ellujäämise prognoos suhteliselt soodne. Alkoholi tsirroos koos alkoholi jätkuva kuritarvitamisega on altid kiirele dekompensatsioonile ja ohtlike komplikatsioonide tekkele.\nKaugelearenenud astsiidiga patsientide ellujäämise prognoos on suurusjärgus 3–5 aastat. Kui verejooks toimub kollateraalse verevoolu veenilaienditest, on esimese episoodi suremus umbes 30-50%. Maksakooma teke põhjustab enamikul juhtudest surma (80–100%).\nMaksatsirroosi ennetamine on alkoholitarbimise piiramine, viirushepatiidi ja muude tsirroosi arengut soodustavate haiguste õigeaegne ja piisav ravi. Samuti on soovitatav tervislik tasakaalustatud toitumine ja aktiivne eluviis..\nMaksa parandamise põhimeetodid pärast keemiaravi\nSapiteede obstruktsiooni põhjused, ravi põhimõtted\nMaitsev omlett kõrvitsaga\nKuidas vastsündinule kollast värvi lampi õigesti valida ja seda õigesti kasutada\nSofosbuviri geneerikud Venemaal\nKas ma saan C-hepatiiti sülje kaudu??\nMis on kolestaas ja kuidas seda ravida\nKas maksatsirroosi ravitakse?\nSapipõie liigne arv lastel - milline on sapipõletiku oht lapsele??\nMida tuleks teha, kui maks valutab? Põhjused, diagnoosimine ja ravi\nPaljud maksa- ja sapipõiehaiguste all kannatavad inimesed eelistavad kasutada taimseid hepatoprotektoreid. Sellised ravimid toimivad kehal pisut pehmemalt, neil pole võõrutussündroomi, lähevad hästi sünteetiliste narkootikumidega.\nSapikivide moodustumise oht ja nende avastamine raseduse ajal


Sada Raamatut. Lugemiselamusi igast maailma nurgast: August 2018\nNobeli kirjanduspreemia 1991. Nadine Gordimer: "The Conservationist"\nLõuna-Aafrika kirjanik, Leedu ning Briti juurtega Nadine Gordimer (1923-2014) pälvis Nobeli kirjanduspreemia aastal 1991. Nii avalikult kui oma teostes võitles Gordimer apartheidi vastu, mis viis mitme tema teose keelamiseni Lõuna-Aafrikas 1950ndatest 1990ndateni.\nGordimer kirjutab moraalsetest küsimustest, pingetest ning lõhedest nii rasside kui klasside vahel, mustade ning valgete elude radikaalsest erinevusest Lõuna-Aafrikas ning kõrvutab tihti vägivallast ja naturalistlikust determinismist hõnguvad stseenid maaliliste kirjeldustega Lõuna-Aafrika maastikest. Tulemus on üpris ekspressionistlik ja kohati veidi makaaber, kuid lugemiselamus on intensiivne.\nEesti keeles on Gordimeri sulest ilmunud romaan "July rahvas" (July's People), mis samuti pärast selle ilmumist 1981. aastal keelustati.\nLugesin Gordimeri 1974. aastal ilmunud romaani "The Conservationist" ehk siis konservaator või säilitaja. Romaani protagonist Mehring on blaseerunud ärimees, kes ostnud 400 aakri (u 162 hektarit) suuruse farmi, eelkõige maksusoodustuse saamiseks, kuid samuti enese uueks leidmiseks. Romaan koosneb Mehrinigi refleksioonidest, kus ilmnevad\nSildid: aafrika kirjandus, apartheid, conservationist, esseeromaan, gordimer, impressionism, july rahvas, LAV, lõuna-aafrika kirjandus, nadine gordimer, Nobel, Nobeli kirjanduspreemia, raamatublogi, tundelisus\nBriti kirjanik, näitekirjanik ning luuletaja William Golding (1911-1993) pälvis Nobeli kirjanduspreemia aastal 1983 ning sellega seoses käsitlesin hiljuti tema romaani "Torn" (link).\nGolding on aga maailmakirjanduse rindel eelkõige tuntud hoopis oma romaani "Kärbeste jumal" (1954) poolest, mis käsitleb küpsemata sotsiaalkasvatusega noorte teoorias süütute poiste lennuõnnetuse tagajärjel üksikule saarele sattumist. Nii romaanivormis kui laval etelduna on "Kärbeste jumal" võimas teos, mis jätab mõtlevale lugejale sügava jälje.\nUmbes 12-aastate koolipoiste hirmud, himud ning noist tulenev kontrollimata vägivald ja\nSildid: briti kirjandus, golding, hullumeelsus, inglise kirjandus, kärbeste jumal, lugemissoovitus, Nobel, Nobeli kirjanduspreemia, põnevik, raamat, raamatublogi, romaan, william golding\nNobeli kirjanduspreemia 1989. Camilo José Cela: "La Familia de Pascual Duarte" (1942)\nHispaania kirjanik Camilo José Cela (1916-2002) oli üks mõjukamaid kirjanikke Hispaanias pärast Teist maailmasõda. Cela pälvis Nobeli kirjanduspreemia aastal 1989. Eesti keeles on ilmunud Cela skandaalne romaan "Taru" (La Colmena, 1950) ning Loomingu raamatukogus on ilmunud jutustuste kogumik "Apelsin on talvine vili".\nCela romaan "Taru" on skandaalse ilmumislooga, sest keelati Hispaanis ning ilmus hoopis Argentiinas, kuna romaan olevat liialt groteskne ja seksuaalne. Sellest hoolimata pälvis Cela lisaks Nobelile mitmeid mainekaid kirjanduspreemiaid ning samuti sai temast Hispaania parlamendi liige.\nLugesin Cela esimest romaani "Pascual Duarte pere" (La Familia de Pascual Duarte, 1942), mis on vormistatud kui vanglas istuva Duarte viimane ülestunnistus enne hukkamist. Duarte on mõrvar ning hukkamõistetud kurjategija, kuid raamjutustuse kohaselt on tema kongist leitud pakk päevikulaadsete sissekannetega, kus Duarte kirjeldab oma elu ja selle traagilise lõpu lähenemise tunnetamist.\nJuba protagonisti nägemus oma vanemaid kirjeldades on romaani fatalistlik-küüniline toon väga selge:\n"My father and mother didn't get along at all. They had been badly brought up, were endowed with no special virtues, and could not resign themselves to their lot. And their defects, all of them, I inherited, to my misfortune."\nPascual Duarte on ühest küljest tüüpiline kuumavereline hispaanlane, kellele meeldib veini juua, päevakajalistest sündmustest rääkida, end oma ema poolt hellitada lasta ning mingil hetkel noore ning kauni naisega abielluga, kelle ema tema jaoks välja valinud. Kuid samuti on Cela protagonistil kaasasündinud tumedam pool, mis teda aina vägivaldsematesse tegudesse tirib ja tema saatusele juba noores vanuses alla kirjutanud on.\nSildid: arvamus, Camilo Jose Cela, Cela, hispaania kirjandus, kirjandus, La Colmena, lugemissoovitus, Nobel, Nobeli kirjanduspreemia, Pascual Duarte, põnev raamat, psühhopaat, raamatublogi, Taru, Võõras\nUSA autor, näite- ning ulmekirjanik, aktivist ja humanist Kurt Vonnegut (1922-2007) on avaldanud lühijutte, esseesid, artikleid, romaane, näidendeid ning memuaare.\nVonneguti loomingul on keskne on sõjavastane ning selles raames ühendriikide vastane toon, tema romaanidele on aga samuti omased satiirilised elemendid ning reaalsuse piire ületav must huumor.\nHiljuti lugesin uuesti Vonneguti ulmesatiiri "Tapamaja, korpus viis ehk Laste ristisõda" - lähemalt siin (link).\nKuid otsustasin Vonneguti nö. ilukirjandusest hetkeks eemalduda ning kätte võtta tema esseekogumik "A man without a country - A Memoir of Life in George W. Bush's America" ehk umbes tõlgitult "Riigita mees - memuaarid George W. Bushi Ameerikast".\nTegu on üpris selgelt kergeloomulise, kuid Vonneguti isiklikke veendumusi väljendava lühivormis kirjutatud esseekogumikuga, mis täis muhedalt vormitud tsitaate autori poliitiliste, moraalsete ning muudlaadi vaatenurkade kohta.\nVonnegut räägib oma elust, kapitalismist, maailmakaubanduse suurjõudude pattudest, Ühendriikide suurkujudest, töölisklassi tugevuse imetlusväärsusest, maailmarahu ideaalidest, suhetest meeste ja naiste vahel, vanadusest, poliitilisest radikaalsusest ja kunsti kunstilisusest - ehk siis praktiliselt kõigest, mille üle üks mees oma üle kaheksakümne aasta pikkuse elu jooksul võiks mõtiskleda.\nSildid: ameerika kirjandus, arvamus, essee, Esseed, kurt vonnegut, laste ristisõda, lugemine, poliitiline kirjandus, raamatublogi, tapamaja korpus viis, USA kirjandus, vonnegut


Parandage Google Chrome'i külmutamine või krahh Macis - Ajaveeb\nParandage Google Chrome'i külmutamine või krahh Macis\nMida teha, kui Google Chrome hoiab Macis külmumist või krahhi\nGoogle Chrome on veebibrauser, mille on välja töötanud Google, nagu võite selle nime järgi arvata. See on tasuta brauser, mis ilmus 2008. aastal. Esialgu töötati see välja Microsofti Windowsi arvutite jaoks ja hiljem juurutati Linuxi, Androidi, iOS-i ja macOS-i. 2020. aasta novembri seisuga on Google Chrome hinnanguliselt 66,12% brauseri turuosa kõigis opsüsteemides. See tähendab, et kõigist brauserikasutajatest kõigis toetatud seadmetes kasutab 66,12% neist Chrome'i brauserit.\nChrome'i brauseril on minimalistlik ja lihtne kasutajaliides, mis on üsna intuitiivne. Ühendades oma Google'i konto brauseriga, saate sünkroonida järjehoidjad, ajaloo ja seaded kõigi seadmetega Google Chrome'i ja sellega ühendatud sama kontoga. Brauser pakub ka inkognito režiimi, mis takistab Chrome'il püsivalt küpsiste, saidiandmete, igasuguse ajalooteabe või vormisisendite salvestamist. Kõik allalaaditud failid ja järjehoidjad salvestatakse ning kasutaja tegevust ei peideta inkognito režiimis külastatud veebisaidi ega Interneti-teenuse pakkuja eest. Kui logisite näiteks e-poe kontole sisse inkognito režiimis ja lisasite midagi ostukorvi, siis järgmine kord, kui lähete oma kontole samasse e-poodi, olgu see siis inkognito režiimis või mitte, näete samad esemed ostukorvis, nagu te need jätsite. Samal ajal saate sirvida inkognito režiimis ja tavaline aken, kuna inkognito aken kuvatakse eraldi. Hoiate mõlemad aknad korraga lahti. Pidage meeles, et sirvite inkognito režiimis ainult inkognito režiimis aknas.\nEhkki Google Chrome on üks juhtivaid brausereid selles valdkonnas, on sellel ka vigu. Stabiilsuse ja kiire jõudluse tõttu kasutab Chrome palju RAM-i (muutmälu), mis võib teie Maci üldiselt pidurdada. Kui see juhtub, võib ilmneda, et Google Chrome'i brauser hangub, krahh või lehed laadimine lõpetatakse.\nKui Chrome'i brauser töötab aeglaselt, võib selle põhjuseks olla ka teie aku liiga kiire tühjenemine. Chrome on kiire brauser, mis kasutab palju RAM-i ja protsessorit (keskprotsessor), eriti kui on avatud palju lehti, mis vajavad ka palju ressursse, mis tühjendab teie akut kiiremini. Probleem võib ilmneda ka siis, kui Chrome on kogunud vahemälu ja küpsiseid kuni tühjendamiseni või kui brauser ei tööta korralikult. Samuti on probleemi põhjuseks palju kordi, valed laiendused ja ebaõnnestunud värskendused. Kahjustatud laiendused võivad Google Chrome'i kokku kukkuda.\nAllpool leiate tõrkeotsingu toimingud, mis aitavad teil lahendada Google Chrome'i krahhi ja muid sellega seotud probleeme.\n1. meetod. Vabastage oma Macis ruumi\n2. meetod. Kustutage Google Chrome'i sirvimisandmed\n3. meetod. Sulgege Google Chrome\n4. meetod. Kontrollige Google Chrome'i laiendusi\n5. meetod. Lülitage riistvara kiirendus välja\n6. meetod. Otsige Google Chrome'i värskendusi\n7. meetod. Installige Google Chrome uuesti\nVideo teemal, mida teha, kui Google Chrome hoiab Macis külmumist või krahhi\nVabastage oma Maci salvestusruumi\nEnne millegi muu tegemist veenduge, et Chrome'i probleemid oleksid tegelikult põhjustatud brauserist endast. Chrome võib olla aeglane ja pidevalt kokku kukkuda, kui teie Maci korraliku jõudluse tagamiseks pole piisavalt ruumi. Proovige vabastada salvestusruum Combo Cleaneri abil. See on suurepärane ja väga hõlpsasti kasutatav tööriist teie Maci salvestusruumi puhastamiseks ja muuks.\n1. Laadige alla Kombineeritud puhastusvahend tasuta ja avage see rakenduses Launchpad, Finder või Spotlight.\n2. Mine ' Kettapuhastaja 'asub vasakul külgribal.\n3. Klõpsake nuppu ' Käivitage skannimine '.\nkuidas väljuda vimist ilma salvestamata\n4. Kui skannimine on lõppenud, klõpsake nuppu ' Eemalda '.\nKui see meetod probleemi ei lahenda, jätkake järgmiste tõrkeotsingu toimingutega.\nKustutage Google Chrome'i sirvimisandmed\nKustutage oma sirvimisandmed. Mõnikord võib Chrome toimida brauserisse salvestatud kompileeritud sirvimisandmete tõttu.\n1. Avage Google Chrome Launchpadist, Finderist või Spotlightist.\n2. Klõpsake Chrome'i aknas paremas ülanurgas ikooni kolm täppi oma profiilipildi kõrval.\n3. Klõpsake nuppu ' Seaded '.\n4. Kerige aknas Seaded allapoole, kuni näete Täpsem jaotises.\n5. Laiendage jaotist Täpsemalt ja jaotises „ Privaatsus ja turvalisus ', leidma' Kustuta sirvimise andmed '. ' Privaatsus ja turvalisus 'variant võib olla ka ülaosas Seaded aken.\n6. jaotises Põhiline vahekaardil avage rippmenüü kõrval Ajavahemik 'ja vali' Kogu aeg '.\n7. Klõpsake nuppu ' Kustuta andmed '.\nKontrollige, kas brauser töötab nii, nagu peaks.\nMõnikord võib Chrome kokku puutuda erinevate probleemidega ja hakata kokku jooksma või võib kinni jääda. Proovige sirvimisseansist loobuda ja taaskäivitage Mac.\n1. Kui Google Chrome'i brauser on avatud, minge ülemisse menüüsse ja klõpsake nuppu Apple'i logo .\n2. Seejärel klõpsake ' Sundige lõpetama '.\n3. Valige hüpikaknas ' Google Chrome 'ja klõpsake' Sundige lõpetama '.\n4. Taaskäivitage Mac, minnes ülemisse menüüsse, klõpsates Apple'i logol ja seejärel nupul ' Taaskäivita 'ja klõpsake hüpikaknas nuppu' Taaskäivita uuesti.\nKui teie Mac taaskäivitub, avage Chrome ja kontrollige, kas see töötab hästi.\nkuidas teha gimp -is läbipaistev pilt\nKontrollige Google Chrome'i laiendusi\nKui teie Google Chrome'i brauser ei hakanud korralikult töötama kaua aega pärast brauseri laienduse installimist, võib probleem olla laienduses. Vale laiendus võib põhjustada teie brauseri jätkuva krahhi ja tegutsemise. Sellisel juhul peate vigase laienduse kustutama. Peate seda tegema inkognito režiimis, kuna see keelab automaatselt kõik laiendused.\n3. Seejärel klõpsake ' Rohkem tööriistu ja siis edasi Laiendused '.\n4. Keelake laienduste aknas kõik laiendused ja lubage seejärel iga laiendus ükshaaval, et kontrollida, milline neist põhjustab brauseri krahhi.\n5. Kui leiate probleemse laiendi, klõpsake nuppu ' Eemalda Laienduse nime all olev nupp selle kustutamiseks.\nKontrollige, kas Google Chrome töötab jälle normaalselt.\nKui teie Google Chrome'i brauser külmub või krahh peatub, proovige riistvarakiirendus välja lülitada.\n4. Rakenduses Seaded kerige alla, kuni näete Täpsem jaotises.\n5. Laiendage jaotist Täpsemalt ja jaotises „ Süsteem ', leidma' Kui see on saadaval, kasutage riistvarakiirendust '. Keelake see. Seejärel klõpsake ' Taaskäivitage 'Google Chrome'i uuesti avamiseks.\nChrome peaks hakkama korralikult töötama.\nWindowsi meediapleier ei tunne mu telefoni ära\nOtsige Google Chrome'i värskendusi\nKui miski ei aita või aitab vaid hetkeks, kontrollige, kas pole Chrome'i värskendusi. Võib-olla on brauseri enda viga ja Google avaldas värskenduse, mis probleemi lahendab.\n3. Hõljutage kursorit kursori kohal Abi 'kõige allosas ja seejärel klõpsake' Teave Google Chrome'i kohta '. Ilmub aken Seaded.\n4. Kui teie jaoks on saadaval värskendusi, näete neid selles aknas.\nKui teil on Chrome'i installitud laiendusi, kontrollige ka nende värskendusi.\n4. Klõpsake paremas ülanurgas 'kõrval oleval liuguril Arendaja režiim '.\n5. Seejärel klõpsake ' Uuenda '.\nKõiki laiendeid värskendatakse. Kontrollige, kas brauser töötab nii, nagu peaks.\nVõite proovida ka brauseri desinstallida ja uuesti installida, kuna mõnikord ei pruugi Chrome ennast esimest korda õigesti installida.\n1. Paremklõpsake nuppu Google Chrome asub ekraani allosas Küll .\n2. Klõpsake nuppu ' Lõpeta '.\n3. Seejärel avage Leidja .\n4. Klõpsake nuppu ' Rakendused 'vasakul külgribal.\n5. Leidke ja valige ' Google Chrome '.\n6. Seejärel lohistage see Prügikast ja kustutage see.\n7. Minge ülemisse menüüsse ja klõpsake nuppu ' Mine '.\n8. Seejärel klõpsake ' Minge kausta '.\n9. Sisestage hüpikaknas rida: ~ / Raamatukogu / Rakendustugi / Google / Chrome\n10. Valige kõik kaustad, lohistage need Prügikast ja kustutage need.\nteenuse hosti kohalik süsteem (võrguga piiratud) 10\n11. Avage mõni muu brauser ja minge siin alla laadida Google Chrome uuesti.\n12. Klõpsake nuppu ' Laadige alla Chrome 'ja jätkake installimistoimingutega.\nKontrollige, kas brauser töötab korralikult.\nLoodame, et ülaltoodud teave oli kasulik. Andke meile kommentaarides teada, milline meetod aitas teil probleemi lahendada!\nmu youtube videotes pole heli\nklahvid f1-f12 ei tööta\nkõik Windowsi värskendused ebaõnnestuvad Windows 7


PARIMA 10 AUTO SEAS 2016 MAAILMA AUTO VALIMISTEL\nJeep® Wrangler saab hakkama iga maastikuga . Suurepärane haarduvus hoiab teel sõltumata ilmast. Vedrustuse käigu suur ulatus hoiab rattad kindlalt maas nii maastikul kui ka maanteel. Manööverdamisvõime, kõrge kliirens ja kaitstud põhi on eeldused liikumiseks ebatasasel maastikul, kividel ja metsas. Veetakistustest saab kindlalt läbi tänu kõrgel asetsevatele elektriseadmetele ja õhuvõtuavale.\nSÕIDA IGAL MAASTIKUL\nTrail Rated® märk Jeep® 4x4 sõidukitel tähistab nende võimekust sõita kõige raskemates maastikutingimustes\nUconnect™ süsteemiga on võimalik juhtida kogu meediasüsteemi. Häälkäsud teevad Jeep® Wrangleriga sõitmise palju lihtsamaks: valid raadiokanaleid ning saad teha telefonikõnesid ilma silmi teelt eemaldamata.\nUconnect™ navigatsioon võimaldab kõrgetasemelist GPS navigatsiooni ning sihtkoha sisestamist häälkäskluste abil.\nSamuti on võimalik kuulata lemmikmuusikat CD-lt/DVD-lt, USB seadmelt, kõvakettalt ning Bluetooth® voogedastuse kaudu.\nValgustatud topsihoidjad ja põrand loovad efektse atmosfääri\nLED VALGUSTITEGA PEEGEL\nKui on vaja peatuda ja kaarti lugeda, saab valgust automaatselt tumeneva peegli all olevatest LED valgustitest.\nAutomaatne kliimaseade hoiab sobivat temperatuuri olgu õues kuum või külm.\nIsikupärased tiivalaiendid, seitsme avaga iluvõre ja eemaldatav katus on 2017 Wrangleri ajaloolised stiilielemendid. Vali oma Saharale kerevärvi Freedom Top®\nkõvakatus ja auto on veelgi viimistletum. VASTUPIDAV JA VIIMISTLETUD SALONG\n2017 Wrangleris leiad rohkelt pagasiruumi,\nläbimõeldud ergonoomika ja müraisolatsiooni.\nLisana saab nahkistmed, millest eesmised soojendusega.\nVoolikuga pestav sisemus koos äravooluavadega\nApline® preemium helisüsteem\nTURVAPADJAD JA ABS PIDURID\nWrangler on varustuses suur hulk turvasüsteeme. Standardvarustuses on mitmeastmelised turvapadjad ees ning sensoritega turvapadjad külgedel,\ntäisraamil kere, maantee/off-road seadistusega ABS ketaspidurid kõigil ratastel, piduriassistent jm.


Ringsõidul Saaremaal | maireforsel\nRingsõidul SaaremaalMaire Forsel30. juuni\nMe oleme juba mitu suve mõelnud, et teeme ühel suvisel pühapäeval saarele tiiru peale - sõidame mööda Rannamaanteed ja peatume ilusates kohtades. Kuna ma avastasin, et Lümanda söögimaja on ka lahti tehtud, siis võtsimegi sel pühapäeval selle reisi ette. Ma natuke kahetsen, et ei viitsinud veel mõnda pildistamispeatust teha, sest teeservad olid lillelised ja metsaalused sõnajalgu paksult täis, aga väljas oli jube kuumus ja autos mõnus jahe, nii et jätsin seekord osa ilusaid kohti pildistamata.\nTegelikult oli meil peamiseks eesmärgiks minna Lümanda söögimajja lõunale. Me käime igal suvel vähemalt ühel korral end seal kandiliseks söömas. Toidud unustasin ka muidugi pildistamata - selle ajan ka suvekuumuse kaela, sest üldse ei olnud meeles. Aga tellisime tavapäraselt tuhlist ja notti ja Sander võttis kapsarulle ka. Kogused on seal tohutud - kõigepealt toodi lauda üks kausike peedisalatit ja teine kõrvitsasalatit, lisaks veel soolatud või ja leib. Tuhliputru oli nii suur kogus, et oleks jätkunud vabalt neljale - me pingutasime küll, aga ikka jäi pool söömata. Vabalt oleks võinud meil näiteks kaks last kaasas olla ja oleks samast kogusest kõigile piisanud. Aga jah, nagu alati, me sõime end seal korralikult kandiliseks :)\nJa iga kord, kui seal käime, on mul kombeks osta ka käsitööpoest midagi kaasa. Selline pood on seal:\nMa olen nüüd kaks suve järjest ostnud sealt sama keraamiku, Sirje Kuuskmanni, vaase. Eelmisel suvel ostsin selle parempoolse väiksema ja seekord peaaegu samasuguse suurema.\nLümandasse oli meilt ca 80 kilomeetrit ja otsustasime, et teeme küll väikese kaarega mööda mereäärt sõidu, aga tagasi tulime siiski Kuressaare kaudu, nii et pool saart jäi seekord veel läbi sõitmata. Kokku uhasime maha umbes 250 kilomeetrit. Sõitsime läbi sellisest väikesest kohast nagu Kipi ja seal oli bussipeatusest üle tee selline klassikaline vaatepilt - naine niitis muru ja mees samal ajal popsutas piipu ja tinistas pilli mängida. Nagu Ukuaru Minna ja Aksel :) Vahe vaid selles, et need olid väga kaasaegsed tegelased, sest naisel oli koroona kaitseks gaasimask ees :)\nNo kas ei ole tore, vanamees nagu muiste :)\nKui koju jõudsime, siis pildistasin igaks juhuks oma elulõnga ära, sest paljugi mis. See elulõng on mul juba mitu aastat, aga mitte ühtegi korda ei ole ta varem nii kõrgeks kasvanud ja nii palju õisi näidanud. Need vähesed õied, mis tal varasematel suvedel olid, sõid ka sipelgad ära. Ma istutasin ta eelmisel aastal teise kohta, sooja kuuriseina äärde ja nii nagu kõik sel aastal, nii on ka tema sooja talve tõttu ilmselt paremini talvitunud ja õied aina avanevad. Aga igaks juhuks tegin juba ühe pildi ära, sest kes teab, äkki jälle keegi otsustab need õied ära süüa. Loodan, et siiski mitte ja kui kõik õied lahti, siis teen kindlasti uue pildi ka.\nTänane hommik tervitas meid vihmaga ja päeval on põhimõtteliselt kogu aeg sadanud. Nii pidavat olema terves Eestis ja selle üle peab vaid tänulik olema, sest põllud vajasid hädasti vett.\nOlen täna peaaegu terve päeva arvutis tööasju teinud - uurinud seadusi, koostanud kulutabeleid ja toimetanud pangas. Vahepeal lugesin enda kirjutatud raamatut ka - et vaadata, kui palju ma seal sellist olen kirjutanud, mida saaks ettevõtlusõpikus kasutada. Avastasin üllatusega, et see polegi enam mu loengutega üks-ühele kirjutis, sest mulle tundub, et mu tänased loengud on tükk maad huvitavamad. Inimene areneb, eks ole :)\nSellise vihmailmaga tuleb mul alati küpsetamise isu - tuba saab soojemaks ja lõhnab kodusemalt. Imbi Paju jagas ükspäev FBs focaccia retsepti ja mõtlesin, et peaks ka proovima teha. Ma taigna tegin nii nagu alati pärmitainast teen ja peale siis ladusin, mida kätte sain. Oliive oleks võinud ka panna, aga Sander neid ei armasta ja ma ei hakanud siis panema. Nii ongi siin vaid paprika, punane sibul ja päevalilleseemned.\nPeale riivisin kõva itaaliapärast Forte juustu ja siis läks ahju.\nLõpptulemus sai selline. Lõhnab nagu mingi maailma parim küpsetis, loodetavasti maitseb hea. Kohe lähen proovin ära. :)


Laiuse ordulinnus - et.LinkFang.org\nDeutsch English Esperanto Français Svenska\n(Ümber suunatud leheküljelt Laiuse_loss)\nLaiuse ordulinnus (saksa keeles Ordensburg Lais või lihtsalt Burg Lais) oli Liivi ordu rajatud linnus praeguse Laiusevälja küla (varasema Mõisaküla küla) territooriumil.\nKuigi vanimad teated linnusest pärinevad 15. sajandi algusest, rajati ordulinnus tõenäoliselt juba 14. sajandi algul.\nLiivi sõja ja Rootsi-Poola sõja käigus piirati linnust mitmel korral. Osa linnusest hävis 1620. aastatel ja ülejäänu suuresti vahemikus 1702–1704. Pärast Põhjasõda jäi linnus kasutuseta ja selle lagunenud osi kasutati kivimurruna. Linnus on tänaseni varemeis.\nLaiuse linnuse varemed koos vallikraaviga on arvatud ehitismälestiseks.\n1.2 Liivi sõda\n1.3 Poola ja Rootsi võimuperiood\n1.4 Põhjasõda ja Karl XII viibimine Laiusel\n1.5 Pärast Põhjasõda\nLaiuse linnus on ehitatud tõenäoliselt juba 14. sajandi algul majalinnusena või laiendatud tornlinnusena. Varsti ehitati ka madal ringmüürkastell, mis rajati kaaravadega vundamendile. 1406. aastast pärinevad vanimad teated Laiuse linnuse kohta, aastatel 1416 ja 1417 mainitakse "Laiuse linnusekrahvi" ning 1423. aastal ordumeister Siegfried Lander von Sponheimi eestvõttel tehtud suuremahulisi ehitustöid, mille käigus laiendati ja paksendati kastelli ringmüüri ning varustati linnus loode-, kirde- ja kagunurgal tulirelvadele kohandatud ümartornidega.\nOrduriigi kirdeosas asunud Laiuse ordulinnus kujutas endast olulise maantee teetõkkelinnust. Laiuse kandist läbi läinud tee ühendas Tartu–Jõhvi ja Tallinna–Tartu maanteed ning mööda seda teed pääses idapoolsele Virumaale ja sealt edasi Venemaale. 15. sajandi esimesel poolel ettevõetud põhjalikud ümberehitustööd johtusid suuresti teravnevate suhete tõttu ordu ja Tartu piiskopkonna vahel. Viimase aktiveerunud ehitustegevus linnustes oli selgelt suunatud eelkõige ordu vastu. Ka 14. sajandi algul, kui tõenäoliselt algkavatis rajati, käis Liivimaal suur kodusõda.\nOrduaegse haldusjaotuse järgi jäi Laiuse linnus Viljandi komtuurkonda ja talitses Kursi linnuse abilinnusena.\nLinnuse kõrvale ja võimalik, et osalt ka eeslinnuse sisse tekkis keskajal väike alev.\n1520–1546 märgiti Laiuse linnusepealikuna Otmar von Galenit.\n24. jaanuaril 1558 tungisid Moskva väed Vastseliina juures Tartu piiskopkonda ja puhkes Liivi sõda. Osa Vene vägedest möödus Tartust ja jõudis 30. jaanuaril Laiuse piirkonda. Seal rüüstanud ja põletanud, saabusid nad linnuse alla ning põletasid maha talli ja teisi hooneid. Linnust kaitsti ägedalt, mistõttu Moskva väed kandsid suuri kaotusi. Linnuseülem Frederick de Grave sai raskelt haavata ja kroonikakirjutaja Johann Renneri (suri 1583) väitel tapeti 400 talupoega, kellest 250 olid lapsed. 2. veebruaril lahkusid venelased Kärkna piirkonda. Moskva vägede järel liikus ordumeister Wilhelm von Fürstenberg (suri 1568), kes oli Viljandist Tartu piiskopkonda saabunud ja saanud teada, et vaenlane on läinud Laiusele.\nAugustis 1558 piirasid venelased taas Laiuse ordulinnust, mida kaitses vaid 34 meest Frederick de Grave juhtimisel. Pärast vürst Pjotr Ivanovitš Šuiski (suri 1564) ja Pavel Petrovitš Zabolotski mitmekordseid nõudmisi alistus garnison 5. augustil ja andis linnuse üle. Neil lubati igaühel oma varaga linnusest lahkuda ja Grave otsustas suunduda oma väega Viljandisse. Olnud aga linnusest kahe miili kaugusele jõudnud, ründas neid üks teine venelaste väesalk, kusjuures venelasi abistasid talupojad, kes olid Gravega tema ranguse tõttu vaenujalal. Kokkupõrkes hukkus viis sakslast, ülejäänud vangistati ja vaid mõnel üksikul õnnestus põgeneda. Vangistatud, kelle hulgas oli ka raskelt haavata saanud Grave, viidi Tartusse ja nende vankrid rüüstati. Šuiski määras Laiuse linnusepealikuks Peter Gollowitzi (Ivar Leimus on oletanud, et tegelik perekonnanimi võis olla Golovin).\n14. detsembril 1559 tulid ordu ratsanikud ja sõjasulased eesotsas ordumeistri Gotthard Kettleriga (suri 1587) Kärknalt Laiusele ja asusid piirama linnust, mida kaitses umbes 500 meest. Rakverest oli Laiuse suunas teel 300-meheline Vene väesalk, kuid kui nad olid linnusest poole miili kaugusel ja nendeni jõudis teade linnuse piiramisest, läksid nad Rakverre tagasi. Ordu andis suurtükkidest linnusele tuld ja neli lipkonda sõjasulaseid koos väejuhtidega jooksid linnusele tormi. Lipukandja Hans Uthermarcke sai kiviga kuklasse ja kukkus, kuid kutsus teisi siiski endale järgnema. Ülesnäidatud vahvuse eest kinkis ordumeister talle sametrüü. Linnuse garnison aga loopis müüridelt ründajaile kive kaela, mistõttu viimased olid sunnitud tagasi tõmbuma. 16. detsembril alustati uut tormijooksu, mis ebaõnnestus ja tõi kaasa ordu sõjameeste hukkumise. Orduväed jätkasid tulistamist, mispeale linnuse garnison soovis pidada läbirääkimisi. Läbirääkijaks määrati Kuldīga komtuur Heinrich Steding koos mitme kaaslasega. Läbirääkimiste käigus jõuti venelaste soovini saada õigus linnusest oma varaga puutumatult lahkuda ja Salomon Henning (1528–1589) saadeti ordumeistri juurde sellist õigust küsima. Orduväe ülemad aga soovitasid meistril sellist turvet mitte anda, kuna linnuse vallutamine õnnestuks niisamagi ja tekitaks venelastes hirmu. Läbirääkimised katkesid ning 17. detsembril korraldati jälle tormijooks. Venelased aga andsid linnusest nii tugevasti tuld, et Renneri andmeil sai surma 384 ordu sõjasulast ühes Franz Straszborchi ja Plate lipkondadega. Samuti hukkus sõjasulaste pealik Evert Schladoth. Mõlemad ordu kartaunid olid mudas ja kasutuskõlbmatud, lisaks oli otsakorral laskemoon. 19. detsembri öösel lahkus orduvägi Põltsamaale, mida venelased müüridel rõõmuhõisetega tähistasid.\n1582. aastal sõlmitud Jam Zapolski rahuga läks Laiuse piirkond Poola-Leedu võimu alla. Linnusest sai Laiuse staarostkonna keskus.\nPoola ja Rootsi võimuperiood\nSõjategevusest hoolimata oli linnus ja võib-olla ka osa alevist säilinud. 1590. aastatel väidetakse alevis elanut üle 200 inimese.\n1600. aasta septembris alustas Rootsi sõjategevust Poola vastu ja suunas oma väed Liivimaale kahes osas. Karli enese juhitud peavägi alustas teekonda Tallinnast ja valis läänepoolsema tee. Narvast liikuma hakanud väge juhtisid ooberst Peder Pedersson Stolpe (suri 1601) ja Heinrich von Ahnen ning selle ülesanne oli vallutada Põltsamaa ja Laiuse linnus. Põltsamaa suudeti vallutada 11. septembriks. Ahneni väeosad jõudsid Laiuse alla septembri lõpul ja Stolpe väed mõni päev hiljem. Laiuse garnisoni juhtis staarost Andrzej Orzechowski, kes aga piiramise ajal suri, misjärel linnus anti Rootsi vägedele üle. Poolakad alistusid 20. oktoobril (Enn Tarveli kommentaarides Fabriciuse kroonikale on kirjas, et Orzechowski suri 30. oktoobri paiku, mistõttu ka linnuse alistumise kuupäev ei saa olla varasem) ning Stolpe jättis linnusesse 200-mehelise garnisoni, kelle pealikuks sai Hans Brakel. Laiuse linnuse vallutanud Rootsi väed ühinesid seejärel hertsog Karli peavägedega ning suundusid Paidesse ja selle ümbrusse talvekorterisse.\n1602. aastal vallutasid Laiuse taas Poola-Leedu väed.\n1611. aasta lõpus tungisid Pihkva kandi venelased Liivimaale, et maksta kätte poolakate korraldatud eelmise röövretke eest. Nad rüüstasid lisaks mitmele muule paigale ka Laiuse piirkonda, viies Venemaale suure saagi, naisi, lapsi ja poola aadlikke.\n1611–1645 (alates 1622. aastast nimeliselt) oli Laiuse staarost Kasper Denhoff (suri 1645).\n5. jaanuaril 1622 vallutasid Rootsi väed Rootsi-Poola sõja ajal ooberst Henrik Klasson Flemingi (1584–1650) juhtimisel Laiuse linnuse. Tõenäoliselt hävitati just tollases sõjas kastelli kirde- ja kagukülg ning lõunanurgas paiknenud suurtükitorn. Viimasest ei ole tänapäeval peale vundamendi midagi säilinud. Sõjas hävis ka linnusealev.\nPärast piirkonna Rootsi võimu alla minekut linnust enam ei taastatud. Selle maa-alale paigutati küll Rootsi palgasõdurid, kelle majutamiseks rajati puithooned. Orduaegsetest hoonetest kasutati üksnes linnusekabelit, mis säilis vähemasti 1702. aastani.\n3. septembril 1623 läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf (1594–1632) Laiuse linnuse ja mõisa koos Jõgeva, Tähkvere ja Vaimastvere mõisaga, mis üheskoos moodustasid Laiuse linnuselääni, Henrik Klasson Flemingile. Tema poeg Erik Fleming sai 12. mail 1654 Laiuse vabahärra tiitli.\n1637 koosnes Laiuse linnuselään Laiuse linnusest, Sikkona ja Ellenbachi mõisast ning Koddiseni, Rohikundi ja Wottigferi vakusest.\nPõhjasõda ja Karl XII viibimine Laiusel\nPärast Põhjasõja ajal Narva lahingus saadud olulist võitu Vene vägede üle otsustas kuningas Karl XII (1682–1718) jääda talvekorterisse Laiuse linnusesse. Rootsi väed jõudsid Laiusele 18. detsembril 1700. Riigikantselei majutati Laiuse lähedale Kivijärve mõisa, osa jalaväelastest ja suurtükivägi aga Tartu ümbrusse. Ratsavägi läks kaugemale Liivimaale, peatudes Otepää, Sangaste ja Aluliina ümbruses.\nKaaskonna majutamiseks korrastati linnuse alal asunud puithooned. Kuningas ise majutati linnuse kaguküljel asunud esinduslikumasse hoonesse. Edelaküljel paiknesid hobusetallid.\nTalvel korraldati mõned väiksemad sõjakäigud üle Peipsi jää Oudova ja Petseri kanti. Märtsi alguses korraldati õppusena Jõgeva mõisa maadel lumelinnuse ründamine ja kaitsmine.\nMeele lahutamiseks tähistati tähtpäevi. Jõuluks toodi talvekorterisse õled ning 27. jaanuaril tähistati Karli nimepäeva, mispuhul esinesid kümmekond pruudirõivais eesti neidu, kaks torupillimängijat ja kubjas, kes laulis eesti keeles. Karl XII käis ka mitu korda talupoegade pulmades, millest üks peeti koguni linnuseruumides. Korraldati ka jahilkäike.\n27. aprillil 1701 suri Laiusel Karli sugulane, tema vanaisa Karl X Gustavi (1622–1660) vennapoeg Kleeburgi hertsog Adolf Johann II (1666–1701).\n1701. aasta mai keskpaigas lahkus Karl Laiuselt Kuramaa suunas. Puithooned ja linnuse seni tervena püsinud osad purustati aastail 1702–1704 sõjas ning alles jäid vaid kivimüüride varemed.\nPõhjasõja järel jäid linnusevaremed kasutuseta. Selle põhjaküljele rajati Laiuse riigimõisa lihtsad puitehitised. 18. sajandil kasutati varemete rohkem lagunenud osi kivimurruna. 19. sajandi alguses, mil minevikupärandit väärtustama hakati, kujunes Laiuse väljasõidukohaks.\nAjale on kõige paremini vastu pidanud loodetiiva väliskülg, mis on säilinud üldiselt täiskõrguses. Alles on ka selles asuvad aknaavad ja väravaava. Samuti on säilinud enamus põhjapoolse ümmarguse suurtükitorni müüridest. Osaliselt on algses kõrguses säilinud idanurga haakpüssitorn ja osa linnuse edelamüürist.\nLinnusevaremed on korrastatud ja üles on pandud infotahvlid.\nLaiuse ordulinnuse varemeis korraldatakse üritusi – näiteks on seal peetud Poola šlahta päevi, kus etendati muuhulgas rüütliturniiri. Samuti on korraldatud Karl XII meenutuseks talviti lumelahingut, mis ajalooliselt toimus küll Jõgeva mõisas.\nLaiuse ordulinnuse varemed on kantud kultuurimälestiste riiklikusse registrisse.\nLaiuse ordulinnuse kõige vanemaks osaks võib pidada künka teepoolses läänenurgas asunud majalinnust (umbes 21×12 meetrit), mis rajati tõenäoliselt 14. sajandi alguses. Peatselt pärast majalinnuse ehitamist laiendati linnust tervele künkale, mille tulemusel tekkis trapetsikujuline laagerkastell. Kastelli külgede pikkus jääb vahemikku 60–85 meetrit ja selle ebakorrapära tingis künka looduslik kuju. Laiuse linnus on omapärane, kuna kastelli müürid on ehitatud postvundamentidele, mis on omavahel liidetud tugikaarte (der Schwibbogen) abil. Ilmselt tuli algset kavatist ehitada kiirustades – taoline ehitusvõte andis kogu müüri pealt üle 400 m³ materjali kokkuhoidu.\nKastelli tugevdati keskajal korduvalt ja müüre ehitati nii paksemaks kui ka kõrgemaks. Müüride lõplikuks kõrguseks kujunes umbes 15 meetrit. 15. sajandil või 16. sajandi algul lisati linnusele kolm võimsat torni. Ehitustüübilt kujunes välja tulirelvadele kohandatud laiendatud laagerkastell.\nLoode- ja kagunurgas paiknesid ümara põhiplaaniga suurtükitornid, mille läbimõõt oli 14 meetrit, müüri paksus umbes 4 meetrit ja kõrgus umbes 25 meetrit. Kirdenurka jäi väiksem haakpüssitorn, mille läbimõõt oli 12 meetrit, paksus 1,5 ja kõrgus üle 15 meetri. Linnuse läänenurka kaitses väike kaheksatahuline konsooltorn, mis oli sarnane tänapäevani säilinud Narva ordulinnuse nurgatorniga, samuti Paide ja teiste 1400. aasta paiku rajatud linnustega. Linnusevaremetest on näha, et loodepoolse suurtükitorni võlvid ja väliskülg olid ehitatud tellistest, samas kui ülejäänud müürid põhiliselt põllu- ja lubjakivist.\nHooned olid ehitatud linnuse lääne- ja lõunamüüri siseküljele. Lääneküljel hõlmasid hooned arvatavasti kogu tiiva, lõunaküljel aga vaid selle kagupoolse osa. Laiuse linnusel oli kaks väravat: loodekülje keskel olev värav on tänapäevani säilinud, teine asus edelakülje lõunaosas ja müüriti hiljem kinni. Ülejäänud külgedel asunud hooned olid ehitatud puidust – "a la Moskowie", nagu Poola protokolliülem 16. sajandil märkis.\nLaiuse ordulinnust ümbritsesid vallikraavid, kuhu oli vesi paisutamise abil juhitud linnuse põhjaküljel voolavast Laiuse ojast. Pais ja vesiveski asusid linnusest kirdes. Linnuse ja vesiveski vahel paiknes vallikraavidest ümbritsetud eeslinnus, mis kujutas endast palisaadtõkkeid ja tõstetavaid sildu üle vallikraavide. Tõenäoliselt läbis keskajal eeslinnust Torma poole viiv tee, mis möödus põhjapoolsest suurtükitornist üsna lähedalt.\n↑ 1,0 1,1 Kalvi Aluve, Eesti keskaegsed linnused, Tallinn, Valgus, 1993, lk 30–32\n↑ Löwis of Menar, Burgenlexikon 75, sama ka Kõpp 20–21\n↑ 3,00 3,01 3,02 3,03 3,04 3,05 3,06 3,07 3,08 3,09 3,10 3,11 3,12 3,13 3,14 3,15 3,16 3,17 Laiuse linnusest Eesti mõisaportaalis\n↑ Kalvi Aluve, Eesti keskaegsed linnused, Tallinn, Valgus, 1993, lk 31\n↑ Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland. Dorpater Estnischer Verlag. 1942. lk 292–295\n↑ "Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens". Köln: Böhlau, 1993. Nr. 285, lk 250\n↑ Renner, lk. 27–29\n↑ Renner, lk. 59\n↑ Renner, lk. 111–112\n↑ 10,0 10,1 Hendrik Sepp, "Rootsi-Poola sõda Liivimaal 1600. a. ja 1601. a. alul. I osa." Ajalooline Ajakiri nr 1/1932\n↑ 11,0 11,1 Puolan sota (1600–1629) ensimmäinen vaihe (1600–1618)\n↑ Dionysius Fabricius, "Liivimaa ajaloo lühiülevaade 1158–1610", Gustav Bergmann, 1795, Johannes Esto Ühing, 2010, tõlge Jaan Unt, lk 275\n↑ Dionysius Fabricius, "Liivimaa ajaloo lühiülevaade 1158–1610", Gustav Bergmann, 1795, Johannes Esto Ühing, 2010, tõlge Jaan Unt, lk 393\n↑ 14,0 14,1 П. Алексеев, Р. Римша. "Замок Лайузе (Лаис - Lais)" . castle.lv. Vaadatud 8. august 2017.\n↑ Dionysius Fabricius, "Liivimaa ajaloo lühiülevaade 1158–1610", Gustav Bergmann, 1795, Johannes Esto Ühing, 2010, tõlge Jaan Unt, lk 365\n↑ Stanisław Cynarski, Antoni Gąsiorowski, Alicja Falniowska-Gradowska, "Urzędnicy województwa krakowskiego XVI-XVIII wieku" . Biblioteka Kórnicka, Kraków 1990\n↑ Leonhard von Stryk, "Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Teil, Der ehstnische District...". C. Mathiesen, Tartu 1877, lk 78\n↑ Sissekanne Rootsi rüütelkonna suguvõsa- ja vapiregistris\n↑ Artikkel Nordisk Familjebokis (rootsi k.)\n↑ Heinrich von Hagemeister, "Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands...". Eduard Frantzen's Buchhandlung, Riga 1836, lk 127\n↑ 21,0 21,1 21,2 21,3 Talvitumine Laiuse linnuses [katkine viide]\n↑ Wittelsbachide sugupuu\n↑ Sander Silm "Laiuse linnuses võitlesid Poola rüütlid" . Eesti Päevaleht, 21. juuli 2003\n↑ Laiuse Kuninglik Lumelahing\n↑ Mälestised • 23932 Laiuse linnuse varemed vallikraaviga\n↑ 26,0 26,1 Kalvi Aluve, Eesti keskaegsed linnused, Tallinn, Valgus, 1993, lk 30\n↑ 27,0 27,1 Armin Tuulse. Die Burgen in Estland und Lettland. Dorpater Estnischer Verlag. Dorpat 1942. lk 295\n↑ Jakubowski – Kordzikowski 93\nJohann Renner, "Liivimaa ajalugu 1556–1561". Tõlkinud Ivar Leimus. Olion. Tallinn 2006\nHeinrich von Hagemeister, F. von Buxovden: Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands Teil 2, Riga: E. Frantzen 1836/1837, lk 126–127\nPildid, videod ja helifailid Commonsis: Laiuse ordulinnus\nLaiuse linnusest Eesti mõisaportaalis\nLaiuse ordulinnus kultuurimälestiste riiklikus registris\nKategooriad: Eesti linnused | Põltsamaa foogtkond | Viljandi komtuurkond | Liivi ordu linnused | Jõgeva vald\nTeave seisuga: 25.04.2021 08:56:39 CEST


Sügelus ja põletustunne tupes peetakse spetsiifiliste seostatavate sümptomite põletikulisi protsesse. Sellised ilmingud võivad olla erineva iseloomuga tekkida.\nPõletikuline dermatiit sageli provotseerida põletamine genitaale. Ebamugavustunne häbeme, reeglina põhjustab haiguslikke ja allergiline kontaktdermatiit milline, atoopiline milline, samuti lihtlihhen.\nPõletustunne tupes on sümptom degeneratiivsed-tüüpi haigused. Nendeks kuaroz, leukoplaakia ja muud.\nEbamugavustunne suguelundite piirkonnas on ka märk hormonaalse krahhi. Sellised rikkumised tuleks liigitada menopaus, psühhosomaatilised häired, esineb naistel pärast operatsiooni eemaldada munasarjad.\nPõletustunne tupes kaasnevad mitmesugused haigused. Näiteks liigkusesuse diabeet ja seedetrakti haiguste, maksa ja verehaiguste number, helmintiaasi. Üldine häda, mille puhul on ebameeldiv aisting on sisesekretsioonisüsteemi süsteemi.\nPõlemine kuaroze tupe limaskesta ümberorienteerumine välissuguelundite. Selle haiguse raske põletiku vaadeldi ja elundite suurem verevarustuse. Mõningatel juhtudel, moodustavad lilla-punane lööve. Kui kuju folliikulite haiguse ilmingud on iseloomulik kroonilisusele põletiku mõjutavad näärme ja ümber tupe lähedal kusejuha.\nVähieelne seisund loetakse põletustunne ja sügelus leukoplaakia. Selline ebamugavustunne iseloomustab liigne arengu sarvkihi, millele järgneb moodustumise sklerizovaniya protsessi. Vastupidi välissuguelundite Seejärel moodustatakse kahvatu lööve.\nPõletustunne kaasas sügelus tupes võib olla kolmkümmend protsenti kõigist haigusjuhtudest naistel, sõltumata vanusest. Nakatades seksuaalpartnerid toimub ainult ägedas kliiniliste sümptomite haigus.\nKõige sagedasemad sümptomid haigestumisega tuleb omistada hellus välissuguelundite, pidev soov nullist, sügelus, põletustunne, tühjaks ebameeldiva lõhnaga, hullem pärast vahekorda või menstruatsiooni.\nEbamugavustunne võib olla pidev või vormis rünnakuid. Üldjuhul on tugev soov kriimustada öösel. Paljud naised põletamine muutub nii väljakannatamatu, et provotseerib arengut vaimse ja emotsionaalse häired.\nSee tingimus on diagnoositud põhineb uuringute tulemusi määrdub, vere antikehade, bakterioloogilist külvamine tupest.\npõletamisel käsitlus, mis arenes sümptom konkreetse haiguse ravi koosneb põhihaiguse. Mõju tuleb teha põhjaliku ja varajase võimalusi. Ravi on ette mitte ainult naise vaid ka tema seksuaalse partner. Sel juhul iga paari on individuaalselt sobib.\nPaljud haigused nagu kruaroz, töödeldi hormonaalsed ravimid, on kohalik mõju.\nTuleb märkida, et puudus õigeaegne ravi võib põhjustada üleminekut haiguse viiakse kroonilise vormi. Samal ajal korrates raviskeemist ei pruugi alati olla efektiivne. Ärritus, mis tekib kammimine pidevalt sügelus osa provotseerida erinevate põletike. Seda silmas pidades uuesti ravi tuleb läbi viia kuue kuu pärast või võidakse omistada fikseerimine.\nGaranteeritud ohutu vabaneda sügelus ja põletustunne genitaale põhineb varajase diagnoosimise ja ravi esmase haigus, mis põhjustab nende sümptomeid. Erilist tähelepanu pööratakse kvalifikatsiooni ja kogemuste kohta.\nGastroskoopia üldnarkoosi. Näidustused\nHingamisteede ekskursioon rinnus: mis see on, kuidas mõõta, määra\n"Furasolidoon" antibakteriaalse ravimi. Näidustused\nOli tumedad ringid silmade all lapse? Põhjused peaksid püüdma koos arsti\nLihakärbsed: kirjeldus, vastsed, eluiga\nKuidas suhete mitmekesistamiseks abielu?\nMis siis, kui on ette kõrvad külma?\nForsythia keskmine kollane: istutamine ja koduse hoolduse, fotod\nMis kassid unistada: huvitav teadus


Õigusteaduse kandidaadi kraadi tuntakse LL.M., on arenenud kraadiõppe juriidiline kõrgharidus. Kandidaadid tihti omavad juba esimese astme õiguse ja on huvitatud edendada oma uuringuid seadust. Saamine LL.M. omab mitmeid erinevaid eeliseid.Need advokaadid, kes soovivad luua karjääri rahvusvahelises kaubanduses ja nad tahavad võidelda põhinevat kauplemist juhtudel peab valima selle Õppekava. LLM Äriõigus valmistab juristide paremini karjääri.Lõuna-Aafrika Vabariik, ametlikult Lõuna-Aafrika Vabariik on riik, mis asub Lõuna-otsa-Aafrikas. See on jagatud üheksa provintsi. Lõuna-Aafrika Vabariik ei ole mitte ainult hüppas välja punkt, see on ise fantastiline kohtades rikas kultuur, fauna ja floora ja ajalugu.Johannesburg linn on suurim allikas kulla ja teemantide Aafrika lõunaosas. On alust Lõuna-Aafrika konstitutsioonikohtu ja on suurim ja rikkaim linn Gauteng Province. See on koduks University of Johannesburg.Osaajaga LLM Kaubandusõigus Johannesburg - Võtke LLM Kaubandusõigus Johannesburgs. Saad kõik LLM Kaubandusõigus programmi ja kooli kohta. Säästa aega ja kontaktandmed kooli otse siin!


ma kirjutan vahel mõne loo: Nüüd on peaaegu igal ühel mobiiltelefon\nPosted by joanamari at 8:56 PM\nMinul on nende telefonidega ka oma kamm. Saan lähedastelt ikka pragada, et telefoni suvalisel ajal vastu ei võta. Ma nimelt ei kanna telefoni kaasas kui väljas toimetan. Või öösel. Siis kui lihtsalt ei taha kellegiga suhelda. Mõistan nende muret ja kartust, et haiguse tõttu olen äkki lusika ootamatult lauale pannud. Aga oma privaatsus on mulle vist olulisem.\nminagi olin eile paanikas, kui pool tundi mees telefonile ei vastanud;)


- MINUST MUUSIKAS\n2016.10.20 kell 16.40\nOlen sündinud ennesõjaaegses Narvas, kuhu mu isapoolsed vanavanemad kolisid tööotsinguil 1898. aastal Saaremaalt. Sõda paiskas meie pere Lääne-Eestisse sugulaste juurde. Seal lõpetasin ka 1956. a. Lihula (nagu ütles ühes telesaates hiljuti üks indigolaps – see on üks pisikene kohakene seal Virtsu lähedal) Keskkooli. Ilmselt olin juba algklassides veidi musikaalne. Mul on meeles, kuidas II klassis laulutunnis õpetaja küsis, kas keegi oskab Liidu hümni laulda. Panin kolm salmi jutti. Aga need olid pähe kulunud iseenesest, sest pärast sõda olid Lihulas (ja küllap ka mujal suuremates asulates) traatidega igasse peresse (rahvast tuli ju valgustada kommunismiehitamisest) laiali veetud krapiliinid (krapiks kutsuti 30...40 cm läbimõõduga valjuhääldit), ja igal hommikul kell seitse äratas see hümni mängimise ja laulmisega.\nSeitsmendas klassis kutsuti mind kooli puhkpilliorkestrisse, algul tenorit ja siis baritoni mängima. Võlgnen selle eest tänu manalamees Anton Kadakasele. Mõne kuuga oli asi nii kaugel, et iga noot, mille ette võtsin, sai kohe maha mängitud. Pillimäng sobis, ja nii võeti mind veel koolipoisina Lihula Kultuurimaja orkestrisse trombooni ja hiljem saksi mängima. Samal ajal õpetas keskkooli muusikaõpetaja Arsi Aarma mulle akkordioni. Sama mees ulatas muide esimest korda mu kätte ka (alt)saksofoni, öeldes, et "do" on kõik klapid lahti ja siis läheb heliredel järjest allapoole, rohkem tema ei tea. Nagu hiljem selgus, oli see pisut vale (see oli do-diees), aga saksil annab huultega päris palju tooni hoida, eriti pehmema trostiga. Ju ma sain siis hakkama. Klaveri õppimine käis põhiliselt omal käel, aga mäletan, et palju oli heatahtlikke nõuandjaid. Praegu ajab naerma, aga mängisin vahepeal isegi teist viiulit, kui Lihula Kultuurimaja lavastas opereti "Rummu Jüri".\nMuusika võlus, kui tahtsin peale keskkooli lõpetamist aga konservatooriumi astuda, nõuti mult muusikakooli lõputunnistust. Pärastsõjaaegne Lihula ja muusikakool? Tallinna Muusikakoolist oleks mind aga kohe tõmmatud vene kroonusse. Aga sinna jõudsin ma nagunii, sest EPA-s õppides sattusin ma Ungari mässu ajal KGB huviorbiiti ning oma südametunnistuse ja kursusekaaslaste ees ausaks jäämise nimel pidin Tartust lahkuma. Enne ja pärast sõjaväge töötasin Lihula Kultuurimajas ringi- ja kunstilise juhina. Vahepeal 5 aastat Vormsi koolis õpetaja. Lihula KEK-is töödejuhataja. Õhtuti Lihula sovhoosi ja Oidrema sovhoosi ametiühinguklubides, kus isetegevusest lugu peeti. Ja ühel 1973. aasta sügisõhtul astusid meie uksest sisse Lääne Kaluri tolleaegne esimees Villu Põldsam ja klubijuhataja Helga Roberg, ning kutsusid mind Lääne Kaluri varietee muusikajuhi kohale, mis enne teist hooaega oli orkestri sisetülide tõttu jäänud tühjaks. Vanem põlvkond mäletab, et Lääne Kaluri varietee oli tol ajal üle Eesti ja kaugemalgi väga kuum koht. Tantsud ja lauljate liikumise lavastas Kalju Saareke (hiljem Mait Agu), muusikaline osa (laulud, saate- ja tantsuorkester) oli minu mureks. Päeval töötasin Lääne Kaluri ehitusosakonnas töödejuhatajana, õhtud kulusid lugude hankimisele, orkestreerimisele, proovidele, etendustele... Mängisin ise klahvpille ja tenorsaksi. Tihedad külalised-konsultandid olid sel ajal LK varietees Arne Oit ja Arved Haug, ka Kustas Kikerpuu. Nii seitse hooaega. Siis lõid intriigid muusad jalust. Minu asemele kutsuti üks praegu Eestis väga tuntud koorijuht.\nJa siis oli väikses Haapsalus mõnda aega kõrvuti kaks varieteed, sest sama asi jätkus ka restoranis Maritima. Seal olid solistideks kantrilauljana tuntust kogunud Ilona Aasvere, praegu tuntud muusikapedagoog, Valge Daami lauljate võistluse laureaat Sirje Medell, koorijuht ja muusikapedagoog Ülle Ernits. Kui 80.-ndate keskel Raivo Dikson kutsus Ülle Lainesse, uuris ta minu käest eelnevalt Ülle iseloomu ja kollektiivitunnetuse kohta. Tõesti-tõesti - mul ei olnud Ülle kohta ühtegi halba sõna öelda. Kahju, et ta nii noorelt pidi meie seast lahkuma.\nOma esimesed lood kirjutasin ilmselt keskkooli lõpuklassides. Esimene trükki läinud laul oli „Minu kajakas“ („Laulge kaasa“ nr. 5, 1967), mille toimetasid Arne Oidi kätte Vormsil raadiosaadet teinud Vello Mikk ja Juhan Saar. Seitsmekümnendate lõpus – kaheksakümnendate alguses olin päris tuntud tegija Arne Oidi nimelisel (või oli see Tippmeloodia?) ja lauluvõistlusel „Mehed, meri ja maa“. Mõningad (mitte päris esi-)kohad ja „Laulge kaasa“ kogumikes ilmunud laulud. Kõik oma laulude saated kirjutasin ja Raadiomajas juhatasin nende salvestusi ise. Loodan, et need on seal fonoteegis alles. Ja olen nüüd taas ka EAÜ liige. Arranžeerimise kogemused tulid aastatega, küllap andis mulle mõndagi ka omal ajal „Meie Repertuaaris“ ilmunud Horre Zeigeri „Orkestreerime ise“. Päris võõras ei tohiks mu nimi olla ka praegustele Pärnu muusikutele. See oli 2004. aastal, kui Pärnu linn kuulutas välja võistluse linnale marsi saamiseks ja selle ainukese välja antud (ergutus)preemia jagas žürii Tarmo Vallisti, Valter Ojakääru ja minu vahel.\n1988. a. sukeldusin ärisse. Mu unistus oli koguda nii palju vara, et saaksin omale stuudio teha. Eesti oma raha tuleku alguses arvestasin selle maksumuseks umbes sada tuhat krooni (palgad olid siis nii 200 – 500 krooni). Unistuseks see aga jäigi. Selle asemel õppisin tundma, kui palju on inimestes väiklust, alatust, kadedust, vihkamist, ahnust ja saamahimu. Ning kuidas pankrotist välja rabeleda. Kõige sellega kaasnes paratamatult ka maine langus, sest kui sa ise tegeled töötajatega, võtad neid tööle ja lased lahti, siis ei tunnista ju ükski joomise, varguse või lohakuse pärast lahti lastu oma viga, vaid ikka osatakse ettevõtjat süüdistada. Seejuures jäetakse kahe silma vahele tõsiasi, et head ja korralikku töötajat kannaks iga ettevõtja piltlikult öeldes lausa kätel. Õigluse huvides pean ütlema, et palju oli siiski ka häid, ausaid ja kohusetundlikke töötajaid, kellest oli kahju lahkuda. Ja parematel aegadel oli firmas kuni 70 töötajat. Ka leidus arusaajaid ja mõistlikke töötajaid nii mõneski riigiametis. Kord veerema lükatud kivi oli raske peatada, kuid 2005. aastal õnnestus meil lõpuks firmale kuulunud kinnisvara Haapsalus maha müüa ja selle asemel soetas meie perefirma kinnisvara Pärnumaal. Kuid see on juba sootuks teine teema.\nKuskil 1970. a. paiku võtsin osa Uno Naissoo noortele autoritele suunatud suvekursusest Pärnus, ja ilmselt sellest ajast oli mu alateadvuses Pärnu kutse. Elukohavahetus oli kergem ka seetõttu, et paljud abikaasa sugulased elavad Pärnus ja Pärnumaal. Pikka aega olen nüüd tegelenud arvutimuusikaga, aga seda küll vahelduva innu ja eduga, sest vahepeal tuleb muid ettevõtmisi vahele ja siis taasalustamisel on jällegi nii mõndagi ununenud. Püüan nüüd oma kodulehele koondada aastate jooksul sündinud (põhiliselt) laululoomingut. Seejuures on väga kahju, et kõik mu Lääne Kaluri klubis töötatud aastate jooksul tehtud seaded, partituurid jmt. pidin ma sealt sule sappa saades klubisse üle andma, kust need barbaarselt prügimäele veeti. Oma allesjäänud arhiivides sorides leian aga ikka ja jälle mõne juba unustatud viisijupikese või ka valmis meloodia, mis ootab teksti. Ja see laulutekstide küsimus ongi olnud pidevalt minu valulapseks. Kui olen kellelgi palunud meloodia järgi mõnele laulule sõnad teha, on tulemus alati ikka selline, et heal juhul saab sealt vaid mõne hea mõttekese. Kuldne erand on siin laulule „Kodukaldad“ Heldur Karmo poolt (minu noodi järgi) kirjutatud tekst, milles tõesti on absoluutselt kõik paigas – nii mõte, rõhud, silpide lauldavus jne. Peab ütlema, et Arne Oidil oli koostöös Heldur Karmoga selle koha pealt ikka tõesti väga kerge. Vastupidist – muusika kirjutamist valmis tekstile (luuletusele) - olen kasutanud väga harva, sest minu meelest on see muusika vägistamine, kui meloodia tuleb suruda mingisse kindlate mõõtudega kasti. Muusikas (mitte vaibakloppimises) on kandev roll ikkagi meloodial, teksti võib sellega sobitada aga juba tuhandel eri moel, ja veel enamgi – erinevates keeltes. Ja kõik luuletused või ritta pandud sõnad ei sobigi laulutekstiks, kuigi jah, päris tihti kuuleb/näeb raadiost/telekast püüdu mõnda luuletust kramplikult ühildada muusikaga.\nMinu laulud on kõlanud Ivo Linna, Uno Loobi, Silvi Vraidi, Mait Maltise, Karl Madise, Ülle Ernitsa ja Mare Väljataga esituses.\nLoodan, et neid kodulehele koondatud lugusid mul siin tegelikult nii tüütavalt palju ei tulegi, heal juhul keskmiselt paar lugu aasta kohta. Loomulikult on olnud tihedama loomingulise tegevusega perioode ja selles suhtes täiesti tühje aegu. Väga selgelt on meeles üks pettumusperiood. Aasta võis olla 1986 või 1987. Olin teinud lauluvõistlusele „Mehed, meri ja maa“ ühe kantristiilis valsi, millele leidsin kena teksti Manivald Kesamaalt. Tekst algas sõnadega: „kodus olla on kerge ja lahe“. Laul läbi ei läinud. Mõned voorud hiljem kuulen lauluvõistluse lugude seas aga midagi väga tuttavat. On justkui minu lugu ja ei ole ka. Esimese hooga mõtlesin veel, et kas nüüd on lugusid liiga vähe laekunud, et võetakse ka eelmistest voorudest lisa. Aga ei. Üks tuntud helilooja oli ilmselt saanud raadiomajast minu laulu klaviiri, muutnud laulu esimeses fraasis ära vaid ühe noodi ja arendanud seda siis edasi. Laul sai raadiokuulajate preemia. Isegi tekstis oli kasutatud vaid neid salme, mis mina sellest luuletusest välja noppisin. Võttis sõnatuks. Ja oli võigas, et õppinud ja tuntud helilooja ei leidnud ise inspiratsiooni, vaid pidi oma loo minusuguse susserdise pealt maha kirjutama. Aga noh, vene ajal oli nii, et ega meiesuguseid isehakanuid heliloojateks ei nimetatudki, selleks oli olemas mõiste „muusika autor“. Ja ega ma praegugi ei nimetaks ennast heliloojaks, aga internetiportaalides ei leidnud ma kahjuks muud lahtrit, kuhu ennast sobitada.\nKuid elame veel ja küünalt vaka all ei hoia!\nCopyright Paul Saerel 2011


Võltsarhitektuur ja võltsühiskond\n23.03.2012 / Toomas Kiho\nMeid ümbritsevad majad. Eriti linnas. Ka hõrepiirkondades tuleb ette ehitisi. See on meie väline empiirika. Kui vaatleme inimest aga seestpoolt, vaimust, siis ümbritsevad meid mõtted – neidki on igasuguseid (nagu maju). On ratsionaalsemad ideed, on emotsioonid, tunded. On mälestused. Ja meie mälu selekteerib mingitel alustel välja ühed asjad, mis jäävad meelde kauaks. Eluks ajaks. Neid asju me teame, peame õigeks ja mäletamisväärseks. Teised asjad, ja need on enamasti just halvad, lähevad meelest ära. Meie mälu kipub meeles pidama eeskätt ilusaid asju, kauneid mälestusi. Kõike me meeles pidada ei saa ega jaksa; selline kõigemäletamine on haiguslik. Mäletame eeskätt head ja olulist.\nNiisamuti on arhitektuuriga. Majadega – meie meelte välispinnaga. Me oskame vaadata mööda kolearhitektuurist. Ja meelde jätame vaid olulisima, milleks harilikult – nagu mälupiltidegi puhul – on ilusaim ja kauneim.\nKuidas seda määratleda? Milline arhitektuur on oluline, meeldejäämisvääriline, ja milline mitte – see teine oleks siis suvaline, meelestminev?\nKuidas need protsessid käivad? Meil on mingid kinnistunud arusaamad sellest, kuidas näeb välja üks või teine meile tuttav asi, ja väikesed muudatused, mis seda inetustavad, ei muuda meie armastatud pilti sisuliselt. Peame kõike lisanduvat, häirivat ajutiseks – kuna sisimas, tegelikult teame, et see lisandunu ei kuulu tegeliku, päris pildi juurde. Ta ei kuulu asja enda juurde. Nii on lugu nt kallima näoga, kui sellele tekib vistrik või soolatüügas – küll see kaob, ta näolapp jääb ikka niisamasuguseks, nagu ta on meil mälus. Samuti on ka kinnismõtetega, mis käivad meid ümbritseva ruumi kohta: Tallinna kilukarbisiluett on meie jaoks ikka kaunis ja puhas, Oleviste, toomkirik, Pikk Hermann jne,1 kuigi tegelikult on see rikutud paljude uustornidega, mida peame võltsiks, mitte silueti pärisosaks. Me ei näe neid.\nVõi teine näide, õllepudelilt: A. le Coqi tehas. Tunneme tema punastest tellistest kõrget torni, võimsat industriaalarhitektuuri, ega märkagi, et tegelikult ümbritseb punatellishooneid juba aastaid – ja aasta-aastalt on neid üha enam – pundar plekist laohooneid, tööstuslikke laagervaate jne. Õllesildile me neid ei joonista. Sest me ei näe ega tea neid.\nVõltsarhitektuur hõlmab üsna suure osa linna ruumist. Meie psühholoogia ei luba seda pidada õigeks ja märgata korralikult. Kui sõidate rongiga Tallinnas Balti jaama, siis vaadake välja vasakpoolsest aknast. Alates juba Sõjamäe tagant kuni päris Balti jaama lähiste jubeehitisteni valdab vaatepilti võltsarhitektuur. Seda me ei tee märkama. Kuigi see on väga suur osa Tallinnast – hulka suurem kui vanalinn – ei mõjuta see sugugi seda, et Tallinna peetakse üheks Euroopa kaunimaks linnaks!\nVahemärkus: ka nn Viru poeg, pesuehtne võltsarhitetuuri kavand, võiks teostamise järel muutuda samasuguseks läbipaistvaks kehandiks. Me lihtsalt ei märkaks seda.\nVõi vaatame ringi maal. Mõisakompleksides käies jätame meelde kaunid häärberid, aga tihti nendega lausa kokku ehitatud uued tiibhooned jätame märkamata (nt Raikküla, Kose-Uuemõisa,Ravila jm), sest need on võltsarhitektuuri eksemplarid.\nMe oskame mööda vaadata suurest osast kolhoosikeskuste töökodadest, kaaluputkadest, lüpsilautadest ja kulunud masinaparkidest. Oskame mööda vaadata kõikidest logistikakeskustest, laohoonetest ja tööstusparkidestki. Me ei adu tohutuid maa-alasid, mis on kerkinud linnalähedastele põldudele. Neid ei ole olemas. Või noh, on muidugi, aga kuna need kuuluvad võltsarhitektuuri kategooriasse, ei ole meil vaja neid märgata ja tähele panna.\nVabaõhumuuseum on üks põnevamaid näiteid päris- ja võltsarhitektuuri sümbioosist2 ja keerukatest suhetest. Ehitada võiks kui tahes suure ja uhke pääsla-külastuskeskuse, aga külastajatena me seda sama hästi kui ei märkaks – vabaõhumuuseumis näeme ikka eeskätt ehitusmälestistena üles ehitatud talukomplekse ning jätame putkad, tarbeehitised jms sissepääsu juures tähelepanuta. Objetiivselt, füüsikaliselt mõõdetuna võivad nood enda alla aga haarata suuremagi pinna või ruumiosa ning meie veeta pileti- ja suveniirimüügi majakeses ilmselt suuremagi osa ajast kui museaalmajades. Me ei märka tarbehooneid, sest needki kuuluvad muuseumi mõttes võltsarhitektuuri juurde. Vabaõhumuuseumi eksponaathoonete puhul avaneb aga veel hoopis uus päris- ja võltsarhitektuuri vahekord: küsimus, mil määral muuseumis üles laotud hooned on autentsed ja mil määral nad on võltsid. See küsimus jäägu aga siin lahkamata.\nVahemärkus: ilmselt on mõnelgi juhul konfliktid tekkinud just eri diskursuste segaminiminekust. Näiteks ERMi uus hoone Raadil. See projekteeriti ilmselt pärismajaks, aga kuni tema omaksvõtuni, mis sellest et esialgu vaid ideesfääris, oli/on tegu ikkagi võltsarhitektuuriga. See tähendab hoonega, mis ei ole end päriselt või päriselus (veel) õigustanud. Samasuguseks võltsarhitektuuri näiteks tuleb pidada ka suurejoonelist kunstiakadeemia projekti (seejuures krunt Tartu maanteel, mille ümber käib kibe tudengite askeldamine ja aktsioonid, on vastupidi – pärisosa ja seega väljaspool igasugust võlts-olekut).3\nMuidugi on võimalik ka ülekasvamine võltsarhitektuurist pärisarhitektuuriks. See juhtub siis, kui seda, mida varem peeti võltsiks (valeks), hakatakse normaalsusena võtma, kui lõpuks ollakse harjunud kujunenud olukorraga. Võlts-olemine on kadunud, maja on saanud linna pärisosaks, ja mitte füüsikalises mõttes, kus ta kõikaeg on päris olnud, vaid ka vaimses, humanitaarses mõttes. Näited: de la Gardie’ kaubamaja Tallinnas Viru tänaval (protsess lõpetatud); Tartu uus kaubamaja (protsess lõpetamisel).4 Ilmakuulsaim näide on küllap Eiffeli torn Pariisis.\nKokkuvõtvalt: seda osa arhitektuurist, mida me ei märka,5 tulekski nimetada võltsarhitektuuriks. Niisiis ei ole ma siin teinud muud kui defineerinud võltsarhitektuuri mõiste.\nRõhutan igaks juhuks üle niigi selge tõiga: võltsarhitektuur on võlts üksnes subjektiivse(te) vaatleja(te) jaoks, ainult vaatleja(te) valiva pilgu ees. Reaalses füüsikalises maailmas ei eristu tema eksistents päris-arhitektuurist mitte ühegi mõõdetava parameetri poolest. Võlts-olemine on seega absoluutselt subjektiivne kategooria.\nOlgu nimetatud ka üks lihtne ja objektiivne (sic!) lakmuskatse, kuidas võltsarhitektuuri kindlaks teha. Vaadakem mis tahes ruumiosa, mis ei ole arhitektuuriliselt tühi hulk, nt suvalist linnavaadet. Ja nüüd see, mille võrra erineb sellest ruumiosast tehtud fotoülesvõte meie joonistusest või kujutluspildist, ongi ilmselt võltsarhitektuur. Näited: piltpostkaartidelt on võltsarhitektuur välja kärbitud; ka jõulukaardid esitavad meile ikka imeilusat lumist üksiktalu, mille korstnast tõuseb suitsu – silikaatplokkidest garaaž ja töökoda taluõuel on jäänud joonistamata.\nHoopis põnevaks läheb asi siis, kui pelgalt majade asemel vaadelda samadest kriteeriumidest lähtudes näiteks inimühiskonda. Milline asi sootsiumis vastaks võltsarhitektuuri mõistele? See peaks olema niisiis teatud ühiskonnaosa, mis jääb tavaühiskonnaliikmele märkamatuks, kuid tegelikult – füüsikaliselt või ka sotsioloogiliselt mõõdetuna – on objektiivselt olemas. Mingi osa ühiskonnast, mida vaatleja peab subjektiivselt möödaminevaks, ajutiseks, pärispildi juurde mitte kuuluvaks – ehk siinses sõnakasutuses: võltsiks. See on ühiskonnaosa, mida vaatleja ei „märka” kas oma mugavuse, tõekspidamiste, vaadete, ideoloogia vms tõttu.\nIlmselt on siin niisiis tegu mingi aset leidnud muudatusega ühiskonnas, mis aga ei ole veel nii kaua püsinud, et seda saaks pidada selle ühiskonna pärisosaks. See ei kuulu (veel) tingimusteta ühiskonna enesepilti (nagu kolearhitektuur puhastatakse piltpostkaardilt välja).\nEks ole ka võltsühiskonnast võimalik üle kasvada pärisühiskonnaks, nii nagu see on võimalik (võlts-/päris)arhitektuuri puhul. Ja seda mitmel moel: seni võlts olnu muutub ise peavooluks ja hakkab kujundama ühiskonda. Või siis teise variandina: peavool suudab uue – selle seni võlts olnu – endasse lõimida. Esimesel juhul on tegu hoopis teistel alustel toimiva ühiskonnaga, teisel juhul endise ühiskonnaga uuel kujul.\nHuvitava paralleelina olgu märgitud, et samasugune võlts-olemise lakmuskatse, nagu eespool kirjeldatud võlts- ja pärisarhitektuuri eristamise juures, kehtib ka võlts- ja pärisühiskonna eritlemise puhul. Tehkem foto- või filmiülesvõte mingist avalikust ühiskondlikust ruumiosast ja võrrelgem seejärel seda oma (soov) kujutluse, joonistuse või kunstklipiga samast ühiskondlikust ruumiosast. See, mille võrra need kaks peegeldust erinevad, ongi võltsühiskond (meie siin defineeritud mõttes).\nPaar näidet. Neid võib igaüks vabalt juurde konstrueerida või edasi arendada.\nTrammi- või bussifirma ei näita oma reklaamklipis iial tülikaid piletita sõitjaid ega asotsiaale. Neid justkui poleks. Ses mõttes on nad ehtsad võltsühiskonnaosa esindajad: neid on lihtsam mitte märgata ja nende olemasolu pidadagi mööduvaks nagu vistrikku pruudi näol. Ja ega seda ei tee ju üksnes ennast reklaamiv trammifirma. Ei, ka kaasreisijad eelistavad mujale vaadata: asotsiaali on lihtsam „mitte märgata”, sest ta on ühiskonna võltsosa.\nTeine näide. Sõjaväelased okupeeritud territooriumidel, kaasa arvatud sovetid Eesti NSVs. Kes pidas neid „olematuteks” – ajutisteks, „küll nad varsti välja lähevad”, kes jällegi ühiskonna pärisosaks. Need viimased olid niisiis tõelised nõukogude inimesed, esimesed aga „vabadusvõitlejad”, kui kasutada tänapäevast terminit. Sama teema saab julgelt laiendada ka kogu kaasnenud „tsiviilgarnisoni” peale. Kindlasti leidus selliseidki kaasmaalasi, kes uskusid, et kogu venekeelne elanikkond on nn võltsühiskonna osa ja see kaob koos Eesti riigi taastamisega. Eks kehtiv hallipassindus olegi taas üks võltsühiskondlik nähe, pingutused kodakondsuseta isikute arvu vähendamiseks aga on kindlasti sammud võltsist päris ühiskonna suunas. Veel üks näide. Küllap leidub neid, kellele on võltsid türklased Saksamaa linnades või somaallased Helsingis ja Stockholmis. Sellist otsest väljendusviisi lubavad endale küll üksnes äärmuslased, kuid kindel on see, et eksootilised välismaa päritolu isikud ei kuulu ühiskonna tüüpkujutlusse ehk tarvilike tingimuste hulka, millisena Saksamaad ning Põhjamaa linnu nagu Helsingi või Stockholm defineeritakse. Või õigemini: ... on seni defineeritud, sest kui muutub või on muutumas / on muutunud selle definitsiooni alus, ongi tegu võltsi ülekasvamisega pärisühiskonnaks. Modernseks tööriistaks, mis kirjeldatud lõhesid ühiskonnas silub ning võltsühiskonna arenemist ehedaks soodustab, on poliitiline korrektsus. Teiselt poolt on nimetatud poliitiline korrektsus jällegi karm tegelikkuse sõrm, öeldes: soolatüügas kallima põsel ongi päris, sellega koos nüüd tulebki edasi elada.\nPalju leebem, kuid niisama huvitav on turistide küsimus. Kas ristlusturistide hordid Tallinna vanalinna tänavail kuuluvad juba vanalinna pärispilti või alles võltskujutlusse? See tähendab, kas saame Tallinna ette kujutada ka ilma turistideta? Või inglise poissmeesteta? Ilmselt ikkagi saame. Küllap võib teatava pingutusega ka Pariisi Jumalaema kirikut või Pisa torni ilma nende ees tiirleva turistide massita näha. Kuid ilmselt on lugu teine spetsiaalselt turismipiirkondadeks rajatud taristutega: lõunamaa kuldsed liivad on lahutamatud mõnulevate turistide massidest. Seal kuuluvad nad pärispildi juurde, päevitajad vaatavad ju vastu ka asjakohastelt piltpostkaartidelt. Seal turiste ei häbeneta, see pole võimalik: seal ei kuulu turistid mitte võlts-, vaid pärispilti. Kui Hurghadas enam turiste poleks, alles siis muutuks Hurghada võltsiks. Samas ja ümberpöördult: veidi suuremas pildis võib just Hurghada, sellisena, nagu ta on, osutuda võltsiks – kui projitseerida see kogu Egiptuse või islamimaailma taustale ning vaadata läbi egiptlase silmade.\nNiisiis saame siit veelkordse kinnituse, et iga võlts-olek on subjektiivse vaatleja hinnang, mitte objektiivne reaalsuskirjeldus, ning see kehtib niihästi arhitektuuri kui ühiskonna kohta. Ja muidugi on siin arendatud võlts-diskursus laiendatav ka muudesse valdkondadesse kui ühiskond või arhitektuur.\nTekst on Eesti Arhitektuurikeskuse kutsel Tartus 1. märtsil peetud välkloengu edasiarendus\n1 Tegelikult ei kuulu ka Aleksander Nevski katedraal reservatsioonideta kilukarbisiluetti, olles mõneti hoopis osa võltsarhitektuurist.\n2 Eksponaathoonete olemasoluks (eluks) on vajalik, et neid hooldataks, korrastataks, kogutaks külastajatelt piletiraha, kusagil oleksid vajalike traktorite kuurid jne. Ja tehnilise personali hoonetele – siin: võltsarhitektuurile – on jällegi (olemasoluks, eluks) vaja talueksponaate, muidu poleks ju tegu arhitektuurimuuseumiga.\n3 Sellest järeldub, et uut hoonet oodatakse loomuldasa ikka samale krundile, aga küllap väiksemas mahus.\n4 See võltsi normaalsuseks saamine kehtib üldisemaltki kui arhitektuuri puhul, nii ideoloogias, aga ka tehnikas jm.\n5 Mittemärkamine tähendab, et me oskame sellest mööda vaadata, oskame seda pidada ajutiseks, mööduvaks, ebaoluliseks, mitte aga seda, et ei märka üht või teist asja lihtsalt äraharjumise tõttu.\nEesti Kunstiakadeemia... ?\nPealelend. Triin Ojari\nBetoonarhitektuur – kas ainult betoon ja arhitektuur?\nTallinna Linnahalli hiilgus ja viletsus\nKuidas näidata arhitektuuri?\nMillest räägib seekordne Eesti ekspositsioon Veneetsia arhitektuuribiennaalil?\nAku abil maailma