Novo Nordisk A/S kaebus Ravimiameti 6. juuni 2008. a ettekirjutuse nr JUR-4/2531 tühistamiseks – Riigi Teataja\nNovo Nordisk A/S kaebus Ravimiameti 6. juuni 2008. a ettekirjutuse nr JUR-4/2531 tühistamiseks\nRT I, 25.06.2012, 4\nVastu võetud 21.06.2012\nEesistuja Tõnu Anton, liikmed Indrek Koolmeister ja Jüri Põld\nTartu Ringkonnakohtu 17. veebruari 2012. a otsus haldusasjas nr 3-08-1317\nMenetluse alus Riigikohtus\nNovo Nordisk A/S kassatsioonkaebus\n1. Rahuldada Novo Nordisk A/S kassatsioonkaebus osaliselt.\n2. Jätta vastuolu tõttu Euroopa Liidu õigusega 6. juunil 2008. aastal kehtinud ravimiseaduse § 83 lg 3 lauseosa "ning ei tohi sisaldada teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes" kohaldamata.\n3. Tühistada Tartu Halduskohtu 24. novembri 2008. a ja Tartu Ringkonnakohtu 17. veebruari 2012. a otsused haldusasjas nr 3-08-1317 osas, millega jäeti Novo Nordisk A/S kaebus Ravimiameti 6. juuni 2008. a ettekirjutuse nr JUR-4/2531 tühistamiseks täies ulatuses rahuldamata ja mõisteti Novo Nordisk A/S-lt välja Ravimiameti menetluskulud. Teha selles osas uus otsus, millega rahuldada Novo Nordisk A/S kaebus osaliselt ja tühistada ettekirjutuse nr JUR-4/2531 resolutsioon osas, millega kohustati Novo Nordisk A/S-i mitte avaldama ravimireklaamis teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes.\n4. Jätta halduskohtus ja ringkonnakohtus kantud menetluskulud menetlusosaliste endi kanda.\n5. Mõista Ravimiametilt Novo Nordisk A/S kasuks välja kassatsiooniastmes kantud menetluskulud 465 eurot ja 66 senti. Ravimiameti kassatsiooniastmes kantud menetluskulud jätta tema enda kanda.\n6. Tagastada Novo Nordisk A/S kassatsioonkaebuselt tasutud kautsjon ja kanda see Advokaadibüroo Pohla & Hallmägi OÜ arvelduskontole.\n1. Novo Nordisk A/S (kaebaja) avaldas aprillis 2008 meditsiiniajakirjas Lege Artis nr 4 (72) retseptiravimi Levemir reklaami. Reklaam sisaldas põhitekstist eraldiseisvas tekstiosas kolme põhiväidet: "efektiivne veresuhkru kontroll väiksema hüpoglükeemiariskiga³", "68% patsientide kehakaal kliinilises praktikas ei tõuse või isegi langeb²", "82% patsientidest süstib Levemir®-i (detemirinsuliin) kliinikus praktikas üks kord päevas²".\n2. Ravimiamet (vastustaja) tegi 6. juunil 2008 kaebajale ettekirjutuse nr JUR-4/2531, millega kohustas teda lõpetama Ravimiameti kinnitatud ravimi omaduste kokkuvõttele mittevastava retseptiravimi Levemir reklaami avaldamine ning mitte avaldama ravimireklaamis teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes. Ettekirjutuse kohaselt ei olnud avaldatud ravimireklaam kooskõlas ravimiseaduse (RavS) § 83 lg-tes 3 ja 4 sätestatuga. Väide "efektiivne veresuhkru kontroll väiksema hüpoglükeemiariskiga" ei ole objektiivne, sest sellega jäetakse mulje, et ravimi kasutamisega väheneb hüpoglükeemia üldine risk. Samas pole märgitud, et nimetatud risk on väiksem öösel. Väide ei ole kooskõlas ka ravimi omaduste kokkuvõttega, mille kohaselt on hüpoglükeemia kõige sagedasem kõrvaltoime. Teisena väljatoodud väites kasutatud tekst "või isegi langeb" ei põhine ravimi omaduste kokkuvõttel. Samuti ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes kirjeldatud protsendi määra, mille ulatuses patsientide kehakaal ei tõuse, ega kolmandas väites nimetatud 82%-list väärtust. Seega ei ole teine ja kolmas väide kooskõlas RavS § 83 lg-st 3 tuleneva nõudega, et ravimireklaam ei tohi sisaldada teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes.\n3. Kaebaja esitas Tartu Halduskohtule kaebuse, milles palus ettekirjutuse nr JUR-4/2531 tühistada. Kaebaja selgitas, et avaldas ravimireklaami meditsiiniajakirjas ehk ravimireklaam oli suunatud ravimite väljakirjutamise õigust omavatele isikutele, proviisoritele ning farmatseutidele (RavS § 85 lg 1) ning seega ei olnud RavS § 83 lg 3 ettekirjutuse asjakohane alus. RavS § 85 on erinorm, mis täpsustab nõudeid ravimireklaamile, kui seda tehakse ravimite väljakirjutamise õigust omavatele isikutele, proviisoritele ning farmatseutidele. Kui ravimireklaam ei tohiks sisaldada teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes, ei oleks võimalik ravimireklaamis edastada ka RavS § 85 lg-s 1 nimetatud tsitaate teadusajakirjandusest. Ravimireklaami nõuded ravimite väljakirjutamise õigust omavatele isikutele, proviisoritele ning farmatseutidele ei pea olema kooskõlas RavS § 83 lg 3 sätestatud nõudega. Nimetatud isikutele suunatud ravimireklaamis võib kasutada tsitaate meditsiini- ja teaduslikust kirjandusest, mis ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes kajastatud.\n4. Tartu Halduskohus jättis 24. novembri 2008. a otsusega kaebuse rahuldamata. Kohus põhjendas otsust kokkuvõtvalt järgnevalt:\n1) nii üldsusele kui ka ravimeid väljakirjutavatele isikutele suunatud ravimireklaam peab vastama RavS §-s 83 sätestatud reklaami üldnõuetele, kui ka konkreetsele reklaamiliigile kehtestatud nõuetele;\n2) õige on ettekirjutuses märgitu, et teadusajakirjast võetud tsitaatidega ei tohi anda ravimireklaamis ravimi kohta sellist teavet, mida ravimi omaduste kokkuvõte ei sisalda. Ravimi reklaamimisel saab kasutada üksnes ravimi omaduste kokkuvõttes sisalduvaid andmeid, mitte aga täiendavaid teadusajakirjanduses avaldatud teavet. Kui teaduslik artikkel sisaldab teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes kajastatud, siis ei tohi sellist tsitaati ravimireklaamis kasutada;\n3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. a direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (direktiivi 2001/83/EÜ) art 87 lg-st 2 tulenevalt peavad kõik ravimireklaami osad olema kooskõlas ravimi omaduste kokkuvõttes loetletud andmetega. Sama põhimõtet sisaldab ka RavS § 83 lg 3. Võimalust esitada ravimireklaamis ravimi kohta teavet, mida ravimi omaduste kokkuvõttes ei sisaldu, ei anna ka direktiivi artikkel 91 lg 1, artikkel 92 lg 1 ega ka direktiivi preambula artikkel 47;\n4) kaebaja ettevõtlusvabadust ei ole ebaproportsionaalselt piiratud. Ravimireklaami piirangute eesmärgiks on objektiivse ja kontrollitud teabe avaldamine reklaami adressaatidele. Uute omaduste omistamine ravimile, mille suhtes ei ole vastavat kontrollimenetlust läbi viidud, muudaks ravimile müügiloa andmise menetluse sisutühjaks. Seetõttu peab ravimireklaam tuginema üksnes ravimi omaduste kokkuvõttes sisalduvale informatsioonile;\n5) arvestades välise õigusabi vajalikkust haldusorganile, on kaebajalt põhjendatud vastustaja kasuks välja mõista menetluskulud osaliselt summas 4500 krooni (287 eurot ja 60 senti).\n5. Kaebaja esitas apellatsioonkaebuse, milles palus Tartu Halduskohtu otsuse tühistada ja teha uus otsus, millega kaebus rahuldataks. Apellatsioonkaebuses esitati taotlus Euroopa Kohtult eelotsuse küsimiseks.\n6. Tartu Ringkonnakohtu 11. juuni 2009. a määrusega peatati haldusasja menetlus ja küsiti Euroopa Kohtult eelotsust järgmistes küsimustes:\n1) Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (koos muudatuste ja täiendustega) artikli 87 lõiget 2 tuleb tõlgendada selliselt, et see laieneb ka meditsiiniajakirjadest või muudest teadustöödest pärinevatele tsitaatidele, mis sisalduvad ravimi väljakirjutamise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaamis?\n2) Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (koos muudatuste ja täiendustega) artikli 87 lõiget 2 tuleb tõlgendada selliselt, et see keelab avaldada ravimireklaamis väiteid, mis on vastuolus ravimi omaduste kokkuvõttega, kuid ei nõua, et kõik ravimireklaamis sisalduvad väited peaks sisalduma ravimi omaduste kokkuvõttes või olema kokkuvõttes loetletud andmetest tuletatavad?\n7. Euroopa Kohus leidis 5. mai 2011. a eelotsuses kohtuasjas C-249/09: "Novo Nordisk A/S", et direktiivi 2001/83/EÜ artikli 87 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see laieneb ka meditsiiniajakirjadest või teadustöödest pärinevatele tsitaatidele, mis sisalduvad ravimi väljakirjutamise või tarnimise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaamis, kuid keelab avaldada ravimi väljakirjutamise või tarnimise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaamis väiteid, mis on vastuolus ravimi omaduste kokkuvõttega. Samas ei pea kõik ravimireklaamis esitatud väited sisalduma nimetatud kokkuvõttes või olema kokkuvõttes loetletud andmetest tuletatavad. Direktiivi artiklis 11 viidatud teavet täiendavad väited peavad kinnitama või täpsustama teavet kooskõlaliselt ega tohi seda moonutada ning peavad olema kooskõlas art 87 lg-s 3 ning art 92 lg-tes 2 ja 3 esitatud nõuetega.\n8. Tartu Ringkonnakohtu 17. veebruari 2012. a otsusega jäeti apellatsioonkaebus rahuldamata ja halduskohtu otsus muutmata ning mõisteti kaebajalt välja vastustaja apellatsioonimenetluses kantud menetluskulud 3757 eurot ja 56 senti. Kohus põhjendas otsust järgmiselt:\n1) RavS § 83 üldpõhimõtted kohalduvad kõikide ravimireklaamide suhtes, sealhulgas ka RavS §-s 85 ette nähtud ravimireklaami suhtes;\n2) kaebaja on omaks võtnud, et ravimireklaamis tehtud viide teadustööle oli ebatäpne, kuna viide oli tehtud sama autori varasemale publikatsioonile. Seega on tegemist nõuetele mittevastava ravimireklaamiga ja juba selle tõttu puudub alus vaidlustatud ettekirjutuse tühistamiseks;\n3) ravimireklaamis käsitatud ravimit väljakirjutavateks isikuteks on enamasti perearstid, kelle töökoormust arvestades ei ole tõenäoline, et nad tutvuksid reklaamis kirjeldatud teaduslike artiklitega enne ravimi väljakirjutamist. Seega tekib olukord, kus kogu nendele teadaolev informatsioon ravimi kohta pärineks ravimi kohta väljastatud reklaamist. Seetõttu on oluline, et ravimi reklaamis kajastatud reklaam vastaks tõele ja oleks kooskõlas ravimi omaduste kokkuvõttega või siis oleks tegemist kinnitava või täpsustava teabega;\n4) ravimi omaduste kokkuvõttest nähtuvalt on I tüüpi diabeetikutel öise hüpoglükeemiariskid oluliselt madalamad NPH-insuliiniga võrreldes. Samas ei esinenud erinevust II tüüpi diabeedi korral. Vastustaja selgituse kohaselt esineb II tüüpi diabeeti 10 korda rohkem. Kuna teiste ravimitega võrreldes suuremal osal diabeetikutest Levemiri kasutamisel hüpoglükeemiariski osas erinevusi ei olnud ja arvestades nende osakaalu diabeetikute seas, on tegemist sisuliselt eksitava teabega, mis ei ole kooskõlas ravimi omaduste kokkuvõttega;\n5) ravimi omaduste kokkuvõttes esitatud teabe kohaselt on Levemiri kasutamisel küll isikute kehakaalu muutumise näidud NPH-insuliini ja glargiininsuliini manustamisega võrreldes paremad, kuid sellest ei saa teha järeldust, et patsientide kehakaal ei tõuse, vaid isegi langeb. Ravimireklaamis kasutatud väite näol tegemist informatsiooniga, mis moonutab ravimi omaduste kokkuvõtet ning mille kohta ei ole kaebaja toonud välja ka seda kinnitavat teavet;\n6) ravimi omaduste kokkuvõttest ei nähtu, kui palju patsiente kasutab ravimit üks kord päevas. Ravimi koguse ja selle manustamise kordade kindlaksmääramine sõltub konkreetsest patsiendist. Reklaamis viidatud teadusartiklis on märgitud, et üks kord päevas kasutas ravimit 77% patsientidest. 82% patsientidest kasutas ravimit üks kord päevas hoopis teise teadusartikli kohaselt, kuid samas oli tegemist patsientidega, kelle jaoks Levemir oli esimene insuliin. Seega oli tegemist ainult konkreetse isikute rühmaga, kelle ravimimanustamisest ei saa teha järeldust, et sellist ühekordset manustamist on võimalik kasutada enamiku diabeedihaigete puhul;\n7) haldusasi on teistest analoogsetest vaidlustest oluliselt erinev, sest käesolevas asjas küsiti kaebaja taotlusel Euroopa Kohtu eelotsust seoses Euroopa Liidu õiguse kohaldamisega. Selline menetlus nõuab tunduvalt suuremaid õigusalaseid kogemusi ja seega oli õigustatud välise õigusabi kasutamine. Vastustaja kantud menetluskulud on mõistlikud ja põhjendatud ning need tuleb kaebajalt välja mõista täies ulatuses.\n9. Kassatsioonkaebuses Riigikohtule palub kaebaja tühistada Tartu Halduskohtu 24. novembri 2008. a ning Tartu Ringkonnakohtu 17. veebruari 2012. a otsused haldusasjas nr 3-08-1317 täies ulatuses või alternatiivselt ulatuses, milles kaebajalt mõisteti vastustaja kasuks välja menetluskulud. Kaebaja palub Riigikohtul teha uus otsus, millega ettekirjutus nr JUR-4/2531 tühistataks täies ulatuses või alternatiivina osas, milles vastustaja kohustas kaebajat mitte avaldama ravimireklaamis teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes, või saata asi uueks läbivaatamiseks alama astme kohtule. Kaebaja palub kohtumenetlusega seotud kaebaja menetluskulud mõista välja täies ulatuses vastustajalt. Kassatsioonkaebuse kohaselt:\n1) ringkonnakohtu otsuse seisukohad on vastuolus Euroopa Kohtu eelotsuses märgitud seisukohtadega. Eelotsuse punktist 49 nähtub, et Euroopa Kohus toetas kaebaja seisukohta, et ravimi väljakirjutamise või tarnimise õigust omavatel isikutel on üldsusega võrreldes suurem hulk teadusandmeid. Ebaõige ja tõendamata on kohtu järeldus, et perearstidel puudub lähtuvalt töökoormusest ajaline ressurss reklaamis kirjeldatud teaduslike artiklitega tutvumiseks;\n2) vastustaja ettekirjutus kuulub tühistamisele vähemalt osaliselt. Euroopa Kohtu eelotsusest nähtub selgelt, et ravimireklaamis kasutatavad väited ei pea sisalduma tingimata ravimi omaduste kokkuvõttes. Ringkonnakohus pole ettekirjutuse osalise tühistamise küsimuses otsuses üldse seisukohta kujundanud;\n3) ravimireklaamis kasutatud väited vastavad ravimi omaduste kokkuvõttes märgitule ega ole eksitavad. Ringkonnakohus on jätnud kaebaja osa seisukohti analüüsimata ning pole järeldusi piisavalt põhjendanud;\n4) kaebajalt vastustaja menetluskulude väljamõistmine on vastuolus Riigikohtu senise praktikaga. Vaidlus seondub selgelt vastustaja igapäevase põhitegevusega ega välju selle raamest. Euroopa Kohtult eelotsuse taotlemisega ei väljunud vaidlus vastustaja põhitegevuse raamest.\n10. Vastustaja palub jätta kassatsioonkaebus rahuldamata ja kohtute otsused muutmata. Vastustaja on seisukohal, et sõltumata asjaolust, kas ja kui palju on ravimireklaami adressaatidel täiendavat teadusteavet, peab reklaamis esitatud teave olema piisavalt täielik, et isikutel oleks võimalik kujundada arvamus ravimi terapeutiliste väärtuste kohta. Ravimireklaam ei tohi olla eksitav. Kaebaja avaldatud reklaam nimetatud nõuetele ei vasta. Ringkonnakohus on põhjalikult analüüsinud ravimireklaamis esitatud väidete vastavust ravimi omaduste kokkuvõttele ning jõudnud põhjendatult seisukohale, et reklaam sisaldab sisult eksitavaid ja moonutatud väiteid, mis ei ole kooskõlas ravimi omaduste kokkuvõttega. Ettekirjutuse osaliseks tühistamiseks puudub alus. Esiteks, väljenditel "mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes" ja "mis on vastuolus ravimi omaduste kokkuvõttega" ei ole olemuslikku vahet. Mõlemal juhul tuleb analüüsida ravimireklaami väidete õiguspärasust. Teiseks, ettekirjutuse resolutsioonis kasutati ettekirjutuse andmise hetkel kehtinud RavS § 83 lg 3 sõnastust. Seaduse sõnastuse muutumine ja Euroopa Kohtu eelotsuses esitatud tõlgendamisreeglid ei muuda ettekirjutust õigusvastaseks, kuna ravimireklaamis esitatud väited olid ravimi omaduste kokkuvõttega vastuolus. Vastustaja menetluskulude väljamõistmine kaebajalt oli põhjendatud. Asjaolu, et Euroopa Kohtus esindas Eesti Vabariiki välisministeerium, ei vähendanud vastustaja panust asjaomaste seisukohtade kujundamisel ega vajadust kasutada selleks välist õigusabi. Vastustaja palub kaebajalt välja mõista kassatsioonimenetlusega seonduvad menetluskulud.\n11. Esmalt peab kolleegium vajalikuks analüüsida Eesti õiguse vastavust Euroopa Liidu õigusele (I). Seejärel võtab kolleegium seisukoha kaebaja avaldatud ravimireklaami vastavusest ravimireklaami nõuetele (II) ja lahendab kassatsioonkaebuse taotlused (III) ning jagab menetluskulud (IV).\n12. Ringkonnakohus on otsuse punktides 9 ja 10 selgitanud Euroopa Kohtu eelotsuses märgitut ning kujundanud seisukoha RavS § 83 lg 3 ja RavS § 85 omavahelise suhte kohta. Ringkonnakohtu otsuses ei ole tõstatatud küsimust siseriikliku õiguse kooskõlast Euroopa Liidu asjakohaste õigusaktidega ehk käsitlemata on jäetud RavS § 83 lg 3 vastavus direktiivis 2001/83/EÜ sätestatule. Kolleegium järeldab eelnimetatust, et ringkonnakohus on pidanud RavS § 83 lg-t 3 kohaldatavaks ja Euroopa Liidu õigusaktidega kooskõlas olevaks.\n13. Ettekirjutuse tegemise ajal kehtinud ravimiseaduse § 83 lg 3 sätestas, et ravimi reklaam peab vastama reklaamiseaduses toodud reklaami põhi- ja üldnõuetele ning põhinema Ravimiameti kinnitatud ravimi omaduste kokkuvõttel ning ei tohi sisaldada teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes. Direktiivi 2001/83/EÜ artikli 87 lõike 1 järgi lasub liikmesriikidel kohustus keelata kõikide selliste ravimite reklaamimine, millele ei ole antud müügiluba vastavalt ühenduse õigusele. Sama artikli teise lõike järgi peavad ravimireklaami kõik osad olema kooskõlas ravimi omaduste kokkuvõttes loetletud andmetega. Ravimi reklaam soodustab ravimi mõistlikku kasutamist, esitledes seda objektiivselt ja ilma selle omadusi liialdamata ning see ei tohi olla eksitav (art 87 lg 3).\nRavS § 83 lg 3 sõnastus on seega direktiivi artikli 87 lg-tega 2 ja 3 võrreldes kitsam ja piiravam, sest RavS § 83 lg 3 järgi ei tohi ravimireklaam sisaldada teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes märgitud. Nimetatud keeld piirab aga ebaproportsionaalselt ettevõtlusvabadust ja ärilist sõnavabadust ega ühti direktiivi 2001/83/EÜ artikli 87 lg-tes 2 ja 3 ning artikli 92 lg-tes 2 ja 3 esitatud nõuetega ja neile Euroopa Kohtu eelotsuses kohtuasjas nr C-249/09 antud tõlgendusega, mistõttu oleks Eesti õigus käsitatav Euroopa Liidu õigusega vastuolus olevana.\n14. Riigikohus on rõhutanud (vt nt põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi 26. juuni 2008. a määrus asjas nr 3-4-1-5-08) siseriiklike kohtute kohustust tõlgendada Eesti õigust kooskõlas Euroopa Liidu õigusega ehk kohustust tõlgendada Eesti õigust võimalikult suures ulatuses Euroopa Liidu õiguse sõnastust ja eesmärki arvestades (vt Euroopa Kohtu 13. novembri 1990. aasta otsus kohtuasjas C-106/89: "Marleasing", p 8, ja 15. aprilli 2008. aasta otsus kohtuasjas C-268/06: "Impact", p-d 98-101). Siseriikliku õiguse ja Euroopa Liidu õiguse vastuolu korral tuleks eelistada Eesti õiguse tõlgendamist võimalikult kooskõlas Euroopa Liidu õigusega.\n15. Euroopa Kohus märkis 5. mai 2011. a eelotsuses kohtuasjas C-249/09, et artikli 87 lõiget 2 ei saa tõlgendada nii, et kõik ravimi väljakirjutamise või tarnimise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaamis sisalduvad väited peaksid sisalduma ravimi omaduste kokkuvõttes või olema kokkuvõttes loetletud andmetest tuletatavad. Niisugune tõlgendus võtaks mõtte nii direktiivi artikli 91 lõikelt 1 kui ka artiklilt 92, mis lubavad esitada tervishoiutöötajatele suunatud reklaamis täiendavat teavet tingimusel, et see on ravimi omaduste kokkuvõttega kooskõlas (p 49). Kolleegiumi hinnangul läheb RavS § 83 lg 3 sõnastus ja selle kasutamise praktika otseselt vastuollu nimetatud direktiivi 2001/83 artikli 87 lg 2 kohta antud Euroopa Kohtu tõlgendustega. RavS § 83 lg-st 3 tulenev keeld on oma sisult selge ja ühemõtteline ning selle vastuolu Euroopa Liidu õigusaktiga ei ole võimalik ületada ka Eesti õiguse kooskõlalise tõlgendamisega. RavS § 83 lg 3 kooskõlaline tõlgendamine ei ole normi sõnastuse imperatiivsust ja selgust arvestades võimalik, selline laiendav tõlgendamine oleks käsitatav contra legem tõlgendusena, mis on Euroopa Kohtu praktika kohaselt keelatud (vt nt Euroopa Kohtu 15. aprilli 2008. a otsus kohtuasjas C-268/06: "Impact", p 100, ning 23. aprilli 2009. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-378/07?380/07: "Angelidaki jt", p 199).\n16. Kolleegium ei pea eelnevast tulenevalt võimalikuks RavS § 83 lg-t 3 laiendavalt tõlgendada. Eesti õiguse vastavuse tagamiseks Euroopa Liidu õigusaktis sätestatuga ei ole aga vajalik jätta RavS § 83 lg 3 täies ulatuses kohaldamata. Direktiivi 2001/83/EÜ sätestatule (eelkõige artikkel 87 lg 2) ja Euroopa Kohtu eelotsuses antud tõlgendusele vastavuse tagamiseks on piisav jätta RavS § 83 lg 3 kohaldamata üksnes osas, millega keelatakse ravimi reklaamis sellise teabe sisaldumise, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes. Seega on käesolevas asjas RavS § 83 lg 3 kohaldatav järgmises ulatuses: "Ravimi reklaam peab vastama reklaamiseaduses (RT I 1997, 52, 835; 1999, 27, 388; 30, 415; 2001, 23, 127; 50, 284; 2002, 53, 336; 61, 375; 63, 387; 2004, 27, 177; 45, 315; 75, 520; 2005, 2, 4) toodud reklaami põhi- ja üldnõuetele ning põhinema Ravimiameti kinnitatud ravimi omaduste kokkuvõttel."\n17. RavS § 83 lg 3 kohaldatavas osas kasutatud sõnastust "põhinema Ravimiameti kinnitatud ravimi omaduste kokkuvõttel" tuleb tõlgendada aga Euroopa Kohtu eelotsuses märgitud ravimi reklaami reguleerivate sätete põhieesmärki (rahvatervise kaitse) arvestades. Sarnaselt direktiivi art 87 lg 2 tõlgendusele tuleb ettekirjutuse ajal kehtinud RavS § 83 lg 3 kohaldatavat osa tõlgendada seega nii, et ravimi reklaamis on lubatud esitada ka teavet, mis ei sisaldu ravimi omaduste kokkuvõttes, kuid mis on sellega kooskõlas ehk mis täpsustab ja kinnitab kokkuvõttes märgitut ega moonuta seda.\n18. Kolleegium nõustub ringkonnakohtuga, et RavS § 83 lg-s 3 sätestatud üldnõuded on kohaldatavad ka ravimite väljakirjutamise õigust omavatele isikutele, proviisoritele ja farmatseutidele suunatud ravimireklaamis ning RavS § 83 ja 85 ei ole üld- ja erinormi vahekorras.\n19. Kaebaja on põhjendatult leidnud, et tõendamata on ringkonnakohtu seisukoht, et perearstide töökoormust arvestades ei ole tõenäoline, et nad tutvuksid ravimireklaamis kirjeldatud teaduslike artiklitega enne ravimi väljakirjutamist ning seega tekib olukord, kus kogu neile teadaolev teave ravimi omaduste kohta pärineks ravimi kohta väljastatud reklaamist. Nimetatud eksimus ei tingi ringkonnakohtu otsuse tühistamist, sest ringkonnakohtu lõppjäreldused on kolleegiumi hinnangul õiged. Vaieldamatult on ravimi väljakirjutamise õigust omavatel isikutel üldsusega võrreldes põhjalikumad teadmised teadusandmetest ja meditsiinialastest mõistetest ning tööst lähtuvalt ravimi omadustest. Seetõttu võib ravimi väljakirjutamise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaam sisaldada teadusandmeid ning viiteid uuringutele, kuid esitatud teave ei tohi olla vastuolus ravimi omaduste kokkuvõttega. Ravimi väljakirjutamise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaami üheks eesmärgiks on neile ravimi kohta kättesaadava teabe täiendamine. Rahvatervise kaitsmise eesmärgiga (direktiivi põhieesmärk) ei oleks kooskõlas, kui ravimireklaamis võiks kasutada väiteid, mis on eksitavad või ravimi omadusi liialdavad. Ka Euroopa Kohus on rõhutanud, et vale või ebatäpne teave võib ilmselgelt kaasa tuua ohu rahvatervisele ja seega kahjustada direktiivi 2001/93 põhieesmärki (p 34), mistõttu võib ka ravimi väljakirjutamise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaam sisaldada üksnes ravimi omaduste kokkuvõttega kooskõlas olevat ning seda kinnitavat või täpsustavat teavet, tingimusel, et täiendav teave on kooskõlas direktiivi artikli 87 lõikes 3 ning artikli 92 lõigetes 2 ja 3 viidatud nõuetega (p-d 49 ja 51). Seega peavad ravimireklaami väited ja seal viidatud uuringute järeldused olema ravimi omaduste kokkuvõttes märgituga kooskõlas ehk teave peab kinnitama või täpsustama kokkuvõttes märgitut ega tohi olla eksitav ega moonutav.\n20. Tartu Ringkonnakohtu 17. veebruari 2012. a otsuses haldusasjas nr 3-08-1317 esitatud seisukohad ravimireklaami mittenõuetekohasuse ja ravimireklaami avaldamise lõpetamiseks kohustumise küsimuses on õiguspärased ja kolleegium ei pea vajalikuks kohtu põhjendusi korrata. Ringkonnakohus on põhjalikult analüüsinud ravimireklaami väidete kooskõla ravimi omaduste kokkuvõttega ja õigesti leidnud, et need on eksitavad ja moonutavad ning pole ravimi omaduste kokkuvõttega kooskõlas. Ravimireklaamis esitatud väidete näol ei ole tegemist ravimi omaduste kokkuvõttes märgitut kinnitavate või täpsustavate väidetega. Seetõttu on ettekirjutuse resolutsioonis märgitud ravimireklaami avaldamise lõpetamise kohustus õiguspärane ja alus ettekirjutuse tühistamiseks selles osas puudub.\n21. Ringkonnakohtu 18. jaanuari 2012. a kohtuistungil palus kaebaja tühistada ettekirjutus täies ulatuses või osaliselt (II kd, tl 231). Kaebaja on kassatsioonkaebuses õigesti juhtinud tähelepanu asjaolule, et ringkonnakohus ei ole otsuses käsitlenud ettekirjutuse osalise tühistamise nõuet, kuigi see oli kohtumenetluses esitatud. Vastustaja ettekirjutuse resolutsiooni järgi kohustati müügiloa hoidjat (kaebajat) lõpetama vastustaja kinnitatud ravimi omaduste kokkuvõttele mittevastava retseptiravimi Levemir reklaami avaldamine ning mitte avaldama ravimireklaamis teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes. Seega sisaldas ettekirjutuse resolutsioon sisuliselt kahte keeldu, millest viimane oli suunatud tulevikus avaldatava ravimireklaami reguleerimisele ehk sisaldas ettekirjutust mitte kasutada ravimi omaduste kokkuvõttes mittesisalduvat teavet ravimireklaamis. Kaebaja on õigesti leidnud, et nimetatud osa ettekirjutuses resolutsioonist ei ühti Euroopa Kohtu eelotsuses kohtuasjas C-249/09 esitatud seisukohtadega, mille kohaselt ei pea ravimi väljakirjutamise või tarnimise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaamis sisalduvad väited sisalduma ammendavalt ravimi omaduste kokkuvõttes või olema selles loetletud andmetest tuletatav (p 49).\n22. Vastustaja on haldusmenetluses ja sellele järgnevas kohtumenetluses olnud kuni Euroopa Kohtu eelotsuse avaldamiseni seisukohal, et ravimireklaamis ei tohi esitada üldse teavet, mis ei ole ravi omaduste kokkuvõttes märgitud või sellest tuletatav. Ka ettekirjutuse põhjendustes on osaliselt tuginetud samale järeldusele. Kuigi ettekirjutuse tegemise hetkel kehtinud ravimiseaduse § 83 lg 3 oli sarnaselt sõnastatud, nähtub ettekirjutusest selgelt, et vastustaja hinnangul ei tohi esitada üldse teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes märgitud või sellest tuletatav ning seetõttu on kohustatud ettekirjutuse resolutsioonis kaebajat mitte avaldama ravimireklaamis teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes.\n23. Ravimireklaamis esitatud väidete vastuolu ravimi omaduste kokkuvõttega annab aluse vastava ravimireklaami avaldamise lõpetamise ettekirjutuse tegemiseks, kuid pole aluseks abstraktse kohustuse määramisele, mille järgi ei tohi ka tulevikus avaldatavas ravimireklaamis üldse avaldada teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes. Nimetatud kohustus on vastuolus Euroopa Kohtu eelotsuses märgituga, et kõik ravimireklaamis esitatud väited ei pea sisalduma nimetatud kokkuvõttes või olema kokkuvõttes loetletud andmetest tuletatavad. Artiklis 11 viidatud teavet täiendavad väited peavad kinnitama või täpsustama teavet kooskõlaliselt ega tohi seda moonutada ning peavad olema kooskõlas artikli 87 lg-s 3 ning artikli 92 lg-tes 2 ja 3 esitatud nõuetega. Seega võib ka ravimi väljakirjutamise või tarnimise õigust omavatele isikutele suunatud ravimireklaamis kasutada ravimi omaduste kokkuvõttega kooskõlas olevaid, kuid selles mittesisalduvaid väiteid.\n24. Veelgi enam, vastustajal puudus eelnimetatud osas üldse ettekirjutuse tegemise õigus, sest ettekirjutuse tegemise ajal kehtinud RavS § 100 lg 7 p 3 kohaselt oli vastustajal järelevalve teostamisel pädevus keelustada oma ettekirjutusega ravimi reklaam ja vajadusel kohustada müügiloa hoidjat ning reklaami avalikustajat avaldama vastustaja poolt kindlaks määratud tekstiga õiendus. Seega oli vastustajal õiguslik alus üksnes ravimireklaami keelustamiseks, mitte aga tulevikus avaldatava ravimireklaami kohustustuslike tingimuste kehtestamiseks. Seetõttu oli ebaõige ettekirjutuse resolutsioonis nimetatud kohustuse kehtestamine. Järelevalvemenetluse üheks eesmärgiks on ka ennetava funktsiooni täitmine, mille raames on põhjendatud õigusnormide tõlgendamine ning ettekirjutuse adressaadile juhiste andmine tulevikuks, kuid vastavad juhised peaksid sisalduma ettekirjutuse põhjendustes, mitte resolutsioonis, mis on menetlusalusele isikule siduv ja järgimiseks kohustuslik. Seetõttu tuleb vastustaja ettekirjutuse nr JUR-4/2531 resolutsioon osaliselt tühistada.\n25. Eeltoodust tulenevalt rahuldab Riigikohus kassatsioonkaebuse osaliselt ja tühistab halduskohtu- ja ringkonnakohtu otsesed osas, millega jäeti rahuldamata kaebaja nõue ettekirjutuse osaliseks tühistamiseks, ning teeb selles osas HKMS § 230 lg 5 p 5 alusel uue otsuse, millega rahuldab kaebuse osaliselt ja tühistab vastustaja 6. juuni 2008. a ettekirjutuse nr JUR-4/2531 resolutsiooni osas, milles kohustatakse kaebajat mitte avaldama ravimireklaamis teavet, mida ei ole ravimi omaduste kokkuvõttes.\n26. HKMS § 109 lg 4 alusel muudab Riigikohus menetluskulude jaotust.\n27. HKMS § 285 lg 1 kohaselt kohaldatakse enne seadustiku jõustumist tehtud menetlustoimingute korral menetluskulude jaotusele ja nende väljamõistmisele 31. detsembrini 2011 kehtinud halduskohtumenetluse seadustikku (HKMS v.r). HKMS v.r § 93 lg 4 kohaselt muudab kõrgema astme kohus menetluskulude jaotust, kui ta muudab alamalseisva kohtu lahendit või teeb lahendi asja uueks arutamiseks saatmata. Vastavalt HKMS v.r § 92 lg-le 2 jagatakse kaebuse osalise rahuldamise korral menetluskulud proportsionaalselt kaebuse rahuldamisega.\n28. Kolleegium ei nõustu kohtute käsitusega, et käesolevas asjas on vastustaja välise õigusabi kasutamisest tulenenud menetluskulud väljamõistetavad kaebajalt. Käesolevas asjas on vastustaja menetluskulud kaebajalt välja mõistetud halduskohtus osaliselt ja ringkonnakohtus täies ulatuses. Ringkonnakohus on põhjendanud väliste õigusabikulude väljamõistmist kaebajalt asjaoluga, et Euroopa Kohtult küsiti eelotsust ning selline menetlus nõuab tunduvalt suuremaid õigusalaseid kogemusi, mis omakorda õigustab välise õigusabi kasutamist. Halduskohus pidas vastustaja õigusteenistuse olemasolu tõttu põhjendatuks mõista välise õigusabi kasutamisest tekkinud menetluskulud välja osaliselt, ca 50% ulatuses.\n29. Kolleegium on varasemas kohtupraktikas rõhutanud, et halduskohtumenetluses kantud haldusvälise õigusabi teenuse kulude väljamõistmine haldusorganile on põhjendatud, kui kohtuasjas vaieldavad küsimused on väljaspool haldusorgani igapäevast põhitegevust (vt Riigikohtu halduskolleegiumi 27. oktoobri 2011. a otsus asjas nr 3-3-1-53-11, p 31, 19. juuni 2007. a otsus asjas nr 3-3-1-24-07, p 16, ning 10. mai 2001. a määrus asjas nr 3-3-1-11-01, samuti 5. oktoobri 2005. a otsus asjas nr 3-3-1-48-05, 14. mai 2007. a otsus asjas nr 3-3-1-16-07). Haldusorgan võib välist õigusabi kasutada, kuid peab arvestama, et kui tegemist on haldusorgani põhitegevusega seotud vaidlusega, siis võivad tema menetluskulud jääda tema enda kanda ka kaebuse põhjendamatuse korral (vt Riigikohtu halduskolleegiumi 6. novembri 2007. a otsus asjas nr 3-3-1-52-07, p 10). Haldusorgani kasuks menetluskulude väljamõistmise võimalikkus on piiratud mitme tingimusega, nagu näiteks välise õigusabi vajalikkus haldusorgani jaoks, kooskõla proportsionaalsuse põhimõttega, haldusorgani enda ametnike või töötajate kvalifikatsioon, kaebuse esitaja majanduslik olukord jne. (vt Riigikohtu halduskolleegiumi 26. aprilli 2010. a otsus asjas nr 3-3-1-9-10, p-d 15 ja 17, 14. jaanuari 2009. a otsus asjas nr 3-3-1-62-08, p 15, 14. mai 2007. a otsus asjas nr 3-3-1-16-07, p 13, ja 15. oktoobri 2004. a otsus asjas nr 3-3-1-49-04, p 10). Menetluskulude jagamisel võib arvestada ka muid kaalukaid ja erandlikke asjaolusid, näiteks kaebaja pahatahtlikkust või vaidlusaluse küsimuse erilist tähendust õiguskorras (vt nt 15. novembri 2007. a otsus asjas nr 3-3-1-58-07, p 13).\n30. Haldusorganil ei ole seega keelatud kasutada halduskohtumenetluses välist õigusabi, kuid kohtuasi peab olema reeglina haldusorgani igapäevase põhitegevuse raamidest väljuv, et oleks õigustatud kantud haldusvälise õigusabi teenuse kulude väljamõistmine kaebajalt. Vastustajale õigusaktidega pandud ülesannete täitmisest tekkinud vaidlusi ei ole alust pidada vastustaja põhitegevuse raamidest väljuvaks. Ravimiameti põhimääruse §-s 4 määratletakse vastustaja ülesanded. Nimetatud paragrahvi punkti 17 kohaselt teostab vastustaja järelevalvet käsimüügi- ja retseptiravimite reklaami nõuetest kinnipidamise üle. RavS § 100 lg 7 p 3 kohaselt on vastustajal õigus järelevalve teostamisel oma ettekirjutusega keelustada ravimi reklaam. Seega on ravimireklaami üle järelevalve teostamine vastustaja üks põhiülesannetest. Käesoleva kohtumenetluse asjaolud ei ole ka sedavõrd erilised, et esineks alus haldusorgani kantud õigusabikulude väljamõistmiseks kaebajalt. Üksnes asjaolu, et asjakohane Eesti õigus tugineb Euroopa Liidu õigusele ja peab olema sellega kooskõlas, ei muuda järelevalvemenetluse raames antud ettekirjutuse õiguspärasuse üle toimuvat vaidlust ja vaieldavaid küsimusi veel väljaspool haldusorgani igapäevast põhitegevust olevaks. Vaidlus puudutab ettekirjutuse õiguslikuks aluseks olevate normide kohaldamist ning nende aluseks olevate Euroopa Liidu õigusaktide tõlgendamist. Tegemist on tavapärase õigusliku vaidluse ühe elemendiga, milles vaieldakse siseriikliku õiguse kohaldamisel ka Euroopa Liidu õiguse tõlgendamise üle. Ka Euroopa Kohtult eelotsuse küsimine ei muuda vaidlust veel haldusorgani põhitegevusest väljuvaks. Seda enam olukorras, kus haldusorgan Euroopa Kohtu menetluses aktiivselt ei osalenud. Kohtuasja materjalidest nähtub ka, et haldusorgani jaoks ei tekkinud välise õigusabi kasutamise vajadus eelotsuse taotlemise raames, vaid vastustaja on pidanud välise õigusabiteenuse kasutamist vajalikuks ja põhjendatuks kogu menetluse vältel.\n31. Eelnevale tuginedes leiab kolleegium, et käesoleval juhul ei esine selliseid erandlikke asjaolusid, mis annaksid aluse vastustaja kasuks õigusabikulude väljamõistmiseks. Vastustaja kohtumenetluses (sh kassatsiooniastmes) kantud menetluskulud jäävad tema enda kanda ja kohtute otsused tuleb vastavas osas tühistada.\n32. Järgnevalt tuleb lahendada kaebaja kantud menetluskulude väljamõistmise taotlus. Kolleegium leiab, et kassatsioonkaebuse osalisest rahuldamisest hoolimata on kaebus jäänud valdavas osas rahuldamata. Esitatud kaebuse põhinõudeks oli ettekirjutuse tühistamine ravimireklaami avalikustamise lõpetamise osas, mis jäi rahuldamata. Avaldatud kujul oli ravimireklaam eksitav ning selle avaldamise lõpetamise kohustuse määramine õiguspärane. Seega ei ole kaebaja saavutanud oma põhieesmärki, milleks on ettekirjutuse täielik tühistamine. Kaebuse rahuldatud osa suurus on rahuldamata jäänud osaga võrreldes sedavõrd väikese tähtsusega, et ei tingi menetluskulude proportsionaalset jaotust vastavalt HKMS v.r § 92 lg-le 2. Eeltoodule tuginedes ei ole kaebaja halduskohtus ja apellatsiooniastmes kantud menetluskulude väljamõistmine vastustajalt põhjendatud ja taotlus jääb rahuldamata.\n33. Kassatsioonimenetlusega seotud menetluskulude jaotamisel tuleb lähtuda 1. jaanuaril 2012 kehtima hakanud halduskohtumenetluse seadustiku sätetest, sest kassatsioonkaebus esitati 19. märtsil 2012. aastal. HKMS § 109 lg 6 järgi mõistab kohus välja üksnes vajalikud ja põhjendatud menetluskulud.\n34. Kaebaja taotles kassatsiooniastmes kantud menetluskulude (koos käibemaksuga 2408 eurot ja 40 senti) väljamõistmist vastustajalt. Esitatud kuludokumentide ja -nimekirja kohaselt koosnesid kassatsiooniastmes kantud menetluskulud õigusabi teenuse osutamisest, kautsjonist ja kantseleikuludest kokku 1887 eurot ja 65 senti (I arve). Nimetatud summast 25 eurot moodustas kautsjon, mis pole menetluskuluna teiselt poolelt välja mõistetav, vaid kuulub kassatsioonkaebuse täieliku või osalise rahuldamise korral tagastamisele (HKMS § 107 lg 4). Seega ei saa nimetatud summat vastustajalt välja mõista. Ülejäänu I arvel märgitud menetluskuludest seondub kassatsioonkaebusega ja on käsitatav iseenesest väljamõistetava menetluskuluna.\n35. Teise arve ja kulunimekirja kohaselt kandis kassatsioonkaebuse esitaja menetluskulusid kassatsioonkaebusele vastuse esitamise järel 520 eurot ja 79 senti. Need seondusid vastuse analüüsi, õigusliku positsiooni täiendamise, e-kirja koostamise ja tõlkekuludega. Kolleegiumi hinnangul ei ole nimetatud arve alusel kantud menetluskulud teiselt poolelt välja mõistetavad, sest nende seos kassatsioonimenetlusega on tõendamata. Kassatsioonkaebuse esitamise järel ei ole kaebaja Riigikohtule esitanud ühtegi menetlusdokumenti, mis seonduks asja sisulise arutamisega. Seetõttu jääb ebaselgeks, milles seisnes kassatsioonkaebusele esitatud vastuse saamise järel õigusliku positsiooni täiendamine ja millist seost omab e-kirja koostamine kassatsioonimenetlusega. Kliendiga suhtlemisel kantud tõlkekulud peavad seonduma kohtumenetlusega, näiteks kohtumenetluses esitatud võõrkeelsete dokumentide tõlkimisega. Kolleegium ei kahtle, et kliendiga suhtlemisel võivad kaasneda tõlkekulud, näiteks seetõttu, et äriühingul asub Eestis üksnes filiaal ning selle juhtkonnas võivad olla välisriigi kodanikud, kellega suhtlemine toimub võõrkeeles. Kuid sellised kulud ei ole olukorras, mil tõlkekulude kandmise vajadus ja seos kohtumenetlusega pole tõendatud ning toimingule kuulunud aeg ning tõlketeenust osutanud isik on teadmata, teiselt poolelt välja mõistetavad. Samuti ei nähtud esitatud dokumentidest, et tõlkekulu seonduks menetlusdokumentide tõlkimise vajadusega. Üksnes abstraktne väide tõlkekulude kandmise kohta ei ole piisav. Seetõttu ei ole kolleegiumi hinnangul teise arve järgi kantud menetluskulude seos kassatsioonimenetlusega kinnitust leidnud ja seda ei arvestata menetluskulude väljamõistmise taotluse lahendamisel.\n36. Kassatsioonkaebus rahuldatakse osaliselt nii ettekirjutuse osalise tühistamise kui kaebajalt menetluskulude väljamõistmise tühistamise nõude osas, seega kaebusega võrreldes ulatuslikumalt. Seetõttu peab kolleegium põhjendatuks mõista vastustajalt kaebaja kasuks välja kassatsiooniastmes kantud menetluskulud 25% ulatuses. Seega kuulub vastustajalt väljamõistmisele 465 eurot ja 66 senti ((1887,65 - 25) : 4). HKMS § 107 lg 4 alusel tuleb kassatsioonkaebuselt tasutud kautsjon tagastada vastavalt kaebaja soovile Advokaadibüroo Pohla & Hallmägi OÜ arvelduskontole.\nTõnu Anton, Indrek Koolmeister, Jüri Põld


Olaf sündis 995. aastal Harald Grenske peres ning oli Harald Kaunisjuukse lapselapselaps. Tema lapsepõlv möödus Ringerikes Kagu-Norras. Ta ristiti Rouenis, kus ta oleks pidanud kohtama benediktiinlikku suundumust. 1015. aastal lahkus ta Inglismaalt, et hakata kandma Norra kuninglikku krooni.\nVaraste aastate jooksul läkski kõik nii, nagu Olav II oli planeerinud. Temast sai esimene üleriigiline kuningas. Juhtides võimsalt kogu riiki, rajas ta lõpuks haldusliku võrgustiku ja seadusliku süsteemi, mis hoidiski riiki koos. Ta käis paljudel misjoniretkedel Norra neis paikades, kuhu ristiusk veel jõudnud ei olnud, eriti sisemaal ja põhjas. Nähes ette püsivat alust ristiusule, konstrueeris ta kirikuid ja pühitses preestreid rahvuslikel kaalutlustel. Esitledes seaduspäraseid õpetusi nii riigile kui kirikule, sai see pöördepunktiks kohalike õpetuste arengule: perekonnakeskse ühiskonna ideaalid pidid aegamisi looma teed usku isikule omastele väärtustele, halastuse olulisusele ja kohustusele kaitsta väeteid.\n"Heimskringla" kirjelduse kohaselt 1030. aastal pöördus ta liidus Rootsi kuninga (1022–1050) Anund Jakobiga tagasi Norrasse, et uuesti võimule tulla. 29. juulil toimus Stiklestadis otsustav lahing, norra paganatest-talupoegadest ja taanlastest väega. Vähemuses ja allasurutuna oma vastaste poolt, kuningas langes. Tema keha toimetati sealt ära, et see sängitada mulda liivamadalikule Nidarosi linna (praegune Trondheim), kus nüüd asub Nidarosi katedraal.\nPeagi hakkasid toimuma imepärased asjad. Näiteks oli päikesevarjutus kohe seostatud lahinguga, kandes justkui Taeva vihast sõnumit ja tähendust, et Stiklestad oli Kolgata varju all, kui oli "pimedus keset päeva". Kuuldused kuninga ootamatust paranemisest olid ohjeldamatud. Üks huvitavamaid lugusid oli Hålogalandi ülikust Tore Hundist – mehest, kes tappis kuninga. Tema vigastatud käsi olevat paranenud pärast seda, kui kuninga veri sellele tilkus, põhjustades meest muutma tema suunda. Otsides lunastust, pöördus ta palverännakule Jeruusalemma.\nOlav oli pühitsetud märtrina. Peale selle oli ta kõrgesti austatud kui Norra apostel, sest ta viis lõpule pika ja vaevalise protsessi ristiusustamises. Kombinatsioon märtrist ja apostlist on unikaalne ja võib-olla on kõige tähtsam põhjus, miks tema kultus kasvas nii jõuliselt ja küündis kaugele.\nStiklestadi lahing paistab olevat valitsemises läbi kukkunud kuninga otsustav kokkuvarisemine. Kuid ometi saavutas ta kaks oma peamist eesmärki – Norra ühendamine ja ristiusustamine. Nende lõpliku saavutamise tõttu läbi tema surma märtrina võib öelda, et ühegi teise mehe surm ei ole olnud Norra ajaloos nii suure mõjuga.\nOleviste kiriku kaitsepühaku Püha Olavi kujutis kirikus. Johann Christoph Brotze joonistekogust\nOlavist sai inimeste poolt sügavalt armastatud mees, sest oma vaadetega meeldis ta enam-vähem kõikidele gruppidele. Ta oli nii talupoegade kui ka meremeeste meister, reisivate ja rändavate kaupmeeste ning linnaelanike kaitsepühak, monarhia kaitsja ja vaesuse vastu võitleja.\nLegendid kuningast pakkusid väga palju huvitavat ja värvikat sündmustikku, mis tundus kasvavat iga mööduva generatsiooniga. Paljud Skandinaavia skulptorid ja Skandinaavia kunstnikud on teda kujutanud. Pühak-kuningana on Olav läbi kogu keskaja saavutanud kaitsepühaku staatuse mitte ainult Norras, vaid oli austatud sama palju ka naaberriikides. Nii jõudis tema mõju veelgi kaugemale: pärast seda kui kuningas Olav oli nimetatud pühakuks 1031. aasta augustis, levis tema kultus nagu kulutuli üle Skandinaavia, Briti saartele ja hansalinnadesse mööda Läänemerd, leides pooldajaid nii Madalmaades kui kaNormandias, ja isegi nii kaugel kui Hispaanias, Venemaal ja Konstantinoopolis. Näiteks on vanim säilinud pilt Olavist maalitud Petlemma Kristuse sünnikiriku piilarile.\nKuningad refereerisid Olavit oma korraldustes, käskkirjades ja kirjades regulaarselt kuni liiduni Taaniga.\nNorra vapil olev kirves, mida lõvi hoiab, on Püha Olavi märtrikirves. Bjørnstjerne Bjørnson on lisanud Norra riigihümni sõnadesse Olavi kuningliku teo ..." Olav joonistas oma verega risti sellele riigile."\nInglise kuningas 1016. aastast\nTaani kuningas 1018. aastast\nNorra kuningas 1028. aastast\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Olav_II_Haraldsson&oldid=6118300"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 18:32, 11. juuni 2022.


Stuxnet – Vikipeedia\nStuxnet on ussviirus, mis avastati 2010. aasta juulis. Uss nakatab Microsoft Windowsi operatsioonisüsteeme kasutavaid arvuteid, kuid selle sihtmärgiks on Siemensi tööstustarkvara (Siemens Supervisory Control And Data Acquisition ehk SCADA), mis on seadistatud juhtima ja jälgima spetsiifilisi tööstuslikke protsesse. Stuxnet on esimene avastatud pahavara, mis sisaldab programmeeritavate loogikakontrollerite juurkratti.\nStuxneti eri versioonid sihtisid viit Iraani tuumajaamadega seotud organisatsiooni. Tõenäoliselt püüdis viirus rünnata uraani rikastamise infrastruktuuri. Symantec väitis 2010. aasta augustis, et 60% nakatunud arvutitest paiknesid Iraanis. Siemens väitis novembris, et uss ei ole tema klientidele kahju teinud. Kahju tekitati aga Iraani tuumaprogrammile, mis kasutab salaja hangitud Siemensi seadmeid. Kaspersky Lab tegi järelduse, et niivõrd keeruka ründe taga pidi olema mõni riik. Asjasse segatud riikideks on peetud Iisraeli ja Ameerika Ühendriike.\nStuxnet on erakordne sellegi poolest, et kasutas korraga koguni nelja niinimetatud null-päeva rünnet (seni avalikkusele ja tootjale teadmata turvaauku kasutavat rünnet) Windowsi operatsioonisüsteemidele.\n4 Null-päeva turvaaugud\n6 Nakatumine riikide lõikes\nPahavara ülesanne oli manipuleerida Siemensi arvutisüsteeme, mis kontrollisid tsentrifuugide kiirust, eesmärgiga lõhkuda masinaid. Kuna arvutid olid välisvõrgust õhuvahega eraldatud, polnud ründajatel võimalik otse süsteemidele ligi pääseda. Seega disainiti Stuxnet levima nakatunud mälupulkade kaudu, kusjuures rünnaku ohvriks langesid viis firmat, mis arvati olevat seotud Iraani tuumaprogrammiga.\nStuxneti arvatakse olevat hakatud arendama juba aastal 2005, kusjuures esimene versioon arvatakse olevat väljastatud 2007. aastal. Teine, uuendatud versioon väljastati 2009. aasta juuni lõpus. Uuendusega parendati tunduvalt viiruse levimismeetodeid. Kui Stuxneti esimene versioon levis ainult Siemensi programmeeritavaid loogikakontrollereid nakatades, siis teine versioon levis ka nakatunud mälupulkade kaudu või lokaalsetes võrkudes, kasutades printeri spuuleri null-päeva rünnakut (MS10-061).\nStuxneti logifailide järgi on võimalik näha, et esimene uuendatud versiooniga Stuxneti rünnaku ohver oli Iraani firma Foolad Technic. Nakatamine toimus 23. juunil 2009. Järgmine firma, Behpajooh, langes rünnaku ohvriks nädal hiljem ja kolmas firma, Neda Industrial Group, omakorda üheksa päeva hiljem. Pole teada, kui kiiresti levis Stuxnet firmasiseselt, ent augustiks oli Iraani tuumareaktorite arv langenud 328 võrra. Novembriks oli 4592 tsentrifuugist alles jäänud ainult 3936 töökorras masinat, mis tähendas peaaegu tuhande tsentrifuugi töötamise lakkamist viie kuu jooksul.\nStuxneti lähemal uurimisel on näha, et viirus on pahavara kohta väga keeruline. Pahavara suuruseks on pool megabaiti ning erinevate moodulite arvukus viitab suurele arendajate hulgale. Ajatemplite järgi on näha, et pahavara valmistati ette mitmeid aastaid ja koodi kirjutamises osalesid nii rünnatavate tarkvaradega professionaalselt tegelevad spetsialistid kui ka kräkkerid.\nEsimene pahavara draiveritest on signeeritud ajatempliga 01/01/2009, teine 25/01/2010 (signatuuri kinnitajaks mõlemal juhul Realtek Semiconductor Corp). Kolmas draiver on digitaalsignatuuriga 14/07/2010, kusjuures selle draiveri signatuuri kinnitas eelnevatest erinev firma (Jmicron Technology Corp). Mõlemad firmad asuvad Taiwanil, mis võib viidata nii signatuuride füüsilisele varastamisele kui ka väljastpoolt sisseostmisele. Üks võimalikest allikatest on Zeus, mis on üks suurematest teadaolevatest sertifikaatide varastamisega tegelevatest robotvõrkudest.\nRünne toimus sihtmärgiks olnud süsteemidele kolmes etapis: Windowsi operatsioonisüsteemi nakatamine, Siemensi tarkvara nakatamine ja Siemensi loogikakontrollerite nakatamine.\nIraani tuumakütuse rikastamisega tegelevate tehaste võrgud olid välisvõrgust õhuvahega eraldatud, mistõttu kandus viirus tehastesse nakatunud USB-pulkade kaudu. Windowsi ründamisel kasutati nelja nullpäeva turvaauku, mis võimaldasid viirusel sisevõrgus levida ilma internetiühendust vajamata. Stuxnet laadis käivitamisel alla kaks kerneli draiverit, mis olid varastatud sertifikaatidega digitaalselt signeeritud, tänu millele jäid toimingud kasutajatele märkamatuks. Kerneli draiverid võimaldasid peita pahavara kasutajale kättesaamatusse operatsioonisüsteemi osasse, mis hoidis ära seadmete kasutamise käigus viiruse failidele peale sattumise.\nJärgmisena ründas Stuxnet Siemensi tarkvara, tehes man-in-the-middle ründe, et lõigata ära otsene suhtlus Windowsi operatsioonisüsteemi ja programmeeritavate loogikakontrollerite vahel. Ründe tulemusena sai Stuxnet installeerida end loogikakontrolleritele ilma süsteemi tähelepanu äratamata ning samal ajal hoida Siemensi tarkvara nakatunud mäluosi lugemast.\nViimasena installeeris Stuxnet juurkrati programmeeritavatele loogikakontrolleritele, et peita pahavara kasutajate eest ning varjata viiruse tehtavaid muutusi süsteemis. Tavaline tsentrifuugide pöörlemiskiirus on 807 Hz ja 1210 Hz vahel, kuid Stuxnet modifitseeris kiiruse muutumist tsüklitena 1410 Hz-lt 2 Hz-le ja siis 1064 Hz-le, et kulutada tsentrifuuge kiiremini läbi.\nPahavara kasutas levitamiseks mitmesuguseid Windowsi, programmeeritavate loogikakontrollerite ja Siemensi SIMATIC WinCC ning STEP 7 SCADA süsteemide turvaauke. Kasutatud turvaaukudest kuus olid null-päeva turvaaugud, millest üks (MS08-067) parandati enne Stuxneti levikut.\nTurvaauk kujutas endast haavatavust Windows Shellis, mille kaudu sai ründaja anda endale lokaalse kasutajaga võrdsed õigused. Turvaaugule olid haavatavad kõik Windowsi versioonid.\nTurvaauk võimaldas jooksutada süsteemis välist koodi, kui haavatavasse süsteemi saadeti spetsiaalselt konstrueeritud printimise käsk. Haavatavad olid kõik Windowsi versioonid.\nTurvaauk võimaldas suurendada kasutaja privileege süsteemis eeldusel, et kasutaja oli autenditud ja lokaalselt sisse logitud. Haavatavad olid ainult Windows XP ja Windows 2000 süsteemid.\nTurvaauk võimaldas privileegide suurendamist eeldusel, et kasutaja oli sisse logitud ja jooksutas spetsiaalset rakendust. Haavatavad olid ainult Windows Vista ja Windows 7.\nTurvaauk võimaldas lokaalsel kasutajal saada privilegeeritud juurdepääs süsteemile ning back-end'-andmebaasile.\n2010. aasta jaanuaris märgati Natanzi uraani rikastamise tehases, et tsentrifuugide katkiminemise kiirus on erakordselt suur. Tehnikud ei suutnud probleemile lahendust leida ning probleemile saadi jälile alles viis kuud hiljem, kui Valgevene firma kutsuti Iraani leidma lahendust pidevalt restartivatele arvutitele. Uurijad leidsid süsteemi koodi hulgast grupi pahavara faile, mis hiljem osutusid Stuxneti pahavaraks.\nNakatumine riikide lõikesRedigeeri\nEnim levinud oli Stuxnet Aasias. Üldise arvamuse järgi oli pahavara suunatud Iraani vastu, kuid on võimalik, et rünnakul oli mitu erinevat sihtmärki. Pahavara leviku ulatust võisid mõjutada paljud faktorid, kaasaarvatud kohalikud tarkvara uuendamise ja paikamise tavad ning lokaalsel tasandil kasutatav turvatarkvara.\nIraan – 52,2%\nIndoneesia – 17,4%\nIndia – 11,3%\nPakistan – 3,6%\nUsbekistan – 2,6%\nVenemaa – 2,1%\nKasahstan – 1,3%\nValgevene – 1,1%\nKõrgõzstan – 1,0%\nAserbaidžaan – 0,7%\nAmeerika Ühendriigid – 0,6%\nKuuba – 0,6%\nTadžikistan – 0,5%\nAfganistan – 0,3%\nMuu maailm – 4,7%\nEt Stuxneti lähtekood oli suunatud Siemensi tarkvaraga süsteemide vastu, annab parema ülevaate pahavara tööst Stuxneti levik riigiti ainult Siemensi tarkvara kasutanud nakatunud süsteemide lõikes.\nIraan – 67,6%\nAmeerika Ühendriigid – 4,98%\nSuurbritannia – 2,18%\nIndoneesia – 2,18%\nTaiwan – 1,56%\nIndia – 1,25%\nMuud riigid – 12,15%\nIraani kõrge sõjaväelane andis riiklikus uudisteagentuuris IRNA teada, et uurimine määras viiruse päritolumaadeks Iisraeli ja Ameerika Ühendriigid. Kumbki riikidest pole ametlikult süüd kinnitanud. NSA vilepuhuja Edward Snowden kinnitas Der Spiegel’ile antud intervjuus, et NSA teeb tihedalt koostööd teiste riikidega ning ka Stuxnet on valminud Iisraeli ja USA koostööna.\nEkspertide hinnangul loodi viirus USA ja Iisraeli koostöös ning vähesel määral brittide ja sakslaste abiga. Poliitiliselt algatati projekt Bushi administratsiooni viimasel kuul, uurimaks Natanzis asuvaid elektri- ja arvutisüsteeme. Eelnevalt oli Iisrael palunud Ameerika Ühendriikidelt abi, korraldamaks rünnakut Natanzi vastu, kus arvati olevat Iraani suurimad uraani rikastamise tehased. Ühendriigid keeldusid abist, kuid nõustusid ühisprojektiga, loomaks viirust, mis tekitas sama palju kahju kui füüsiline rünnak oleks põhjustanud – kolme aasta jagu tööd. Projektiga jätkati president Obama haldusajal, kui USA-Iisraeli koostööna saadi valmis esialgsed versioonid viirusest ning asuti neid levitama.\n↑ Jim Finkle (26. veebruar 2013) Researchers say Stuxnet was deployed against Iran in 2007\n↑ Pierre-Marc Bureau (19. juuli 2010) Win32/Stuxnet Signed Binaries\n↑ Security TechCenter (2. august 2010) Microsoft Security Bulletin MS10-046 – Critical\n↑ Security TechCenter (14. september 2010) Microsoft Security Bulletin MS10-061 – Critical\n↑ Security TechCenter (12. oktoober 2010) Microsoft Security Bulletin MS10-073 – Important\n↑ Security TechCenter (14. detsember 2010) Microsoft Security Bulletin MS10-092 – Important\n↑ US-CERT/NIST (07/22/2010) Vulnerability Summary for CVE-2010-2772\n↑ Aleksandr Matrosov, Eugene Rodionov, David Harley, Juraj Malcho Stuxnet Under the Microscope\n↑ Nicolas Falliere, Liam O Murchu, Eric Chien (veebruar 2011) W32.Stuxnet Dossier\n↑ CBS News (16. aprill 2011) Iran blames U.S., Israel for Stuxnet malware\n↑ Der Spiegel (7. juuli 2013) Als Zielobjekt markiert\n↑ William J. Broad, John Markoff, David E. Sangerjan (15. jaanuar 2011) Israeli Test on Worm Called Crucial in Iran Nuclear Delay\n↑ David E. Sanger (10. jaanuar 2009) U.S. Rejected Aid for Israeli Raid on Iranian Nuclear Site\nPildid, videod ja helifailid Commonsis: Stuxnet\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Stuxnet&oldid=5312305"\nLehekülje viimane muutmine: 7. mai 2019, 10:41\nSelle lehekülje viimane muutmine: 10:41, 7. mai 2019.


Maha äng!: Hala\nKõige hullemast väsimusest olen läbi - jälle on tunne, et võiks võrgupäevikusse kirjutada.\nKõndida ei jaksa. Asjade vastu põrkamine ja olematu koordinatsioon saigi juba taas harjumuseks, tere. Ikkagi esmaspäevast saati töö ja laupäeval oli larp!\nEt tahaks nutta, aga ei ole piisavat motivatsiooni, on samuti juba väga tuttav.\nMitu korda päevas. Tahaks, aga pole samas põhjust, lihtsalt nii halb on olla.\nAga et vaimset valu füüsiliseks ümber teha üritades tekitasin endale sinika, on ometi asi, mille kohta võin tõendi (sinikas) tuua ning kõik pole lihtsalt mu üle võlli väljendumine väikese süütu väsimuse kohta, mida igaühel pea iga päev ju on.\nAvastasin selle sinika hommikul, kui olin maika ja haaremipüksid ülle ajanud ja enne väljumist veel kiirustades peeglisse vaatasin. Oh, näe, mingi sinikas paremal õlavarrel, phmt biitsepsi kandis, aga rohkem luu kui lihase peal.\nMul vahel ikka on sinikaid, mille saamist ma ei mäleta. Ei märka haigetsaamisi enne, kui oma keha pärast üle vaadates ja vahel ei tule siis ka meelde, et oot. Mis, millal?\nNojah, kerime ja edasi õhtusse (mis on saabunud kohutavalt palju hiljem, päev on olnud igavikupikkune ja siis veel veidi pikem, hommik näib kauge ajana). Olen õuduses ja vaimses valus (nagu ikka õhtuti juba) ning haaran sõrmedega (vasaku käe sõrmedega, sest mu vasak käsi on palju enam töökorras kui parem) õlavarrest ja pigistan, pigistan ... kuidagi valusam on, kui muidu oli. Lihased ka haiged, noja ... OOT! See pole ju lihasevalu, vaid mu pöial on täpselt sinika peal! Ja sinikas on täpselt sama suur ja sama kujuga, kui oleks pöidlajälg!\nLoogiline järeldus: selle sinika tegin eelmisel õhtul endale ise.\nEi, ei lähe selline elu päriselt kilda "teen, mis tahan".\nAga see töö on kuuks ajaks. Ainult.\nPaar tundi hommikul 3 korda nädalas.\nJa pärast seda saan vbla võlaõiguslepingu üldse paari tunni töö jaoks nädalas, ja see leping päästaks mu töötukassas käimisest.\nNii et vbla tasub ära.\nKuu aega jään ju ellu?! Seda enam, et kõige jubedam on alati alguses, hiljem olen juba harjunud ja läheb kergemaks.\nTahaks arutult raha kulutada (sest maijaksa olla kokkuhoidlik ja tark ka veel), aga mõistus ütleb, et on faking august. Ma nagunii tuleksin vaevalt otsa-otsaga kokku, aga praegu ei ole võimalik ka otsustada, et kurat, see 23 eurot tuleb toidulaua pealt, ostab need kingad, vanad on täiesti läbi - sest poja kooliasjad tulevad nagunii ju teemaks kuu lõpus!\nÕnneks on talle jalanõud ja uued püksid ette hangitud, phmt saab ka seljakotti rihma taas kinni õmmelda ning juurde osta on vaja kontoritarbeid peamiselt.\nEmake maa, kui halb mul olla on ... Ja sealjuures mul ei ole selle töö vastu midagi, isegi meeldib. Aga see võtab mult nii palju, et mis me räägime loovkirjutamisest, ma ei jaksa isegi käsitsikirjutamise 4 rida teha.\nKuu aega. PEAB vastu pidama!\nLabels: sotsiaalne alaareng, tallitöö, ängipuhang


Cristal - lihtsalt mina: köögi eri vabariigi sünnipäeva eel\nköögi eri vabariigi sünnipäeva eel\nretsept siin: http://www.toidutare.ee/retsept.php?id=5121 lisasin veidi sinki ka herr Abikaasa soovil. tõesti hea, soovitan. kohvikoore täidises asendasin piimaga.\nsuus sulavad ahjupirnid\nelu lihtsaim ja ülimaitsev magusroog - pese ja poolita suuremat sorti pirnid. eemalda südamik, mille asemele tõsta supilusikatäis kaerahelbete-sulatatud või-fariinsuhkuru segu. ahju 200 kraadi juures seni, kuni neävad välja sellised, nagu järgmisel pildil.\nväljudes kuldpruunid ja suussulavad\nväike vihje: jäätisega viib keele alla :P\nPostitaja: cristal kell 22:18\n▼ veebr 23 (1)