JALKA (detsember 2011) by Jalka - issuu\nHIND 1,85 EUROT 29 KROONI DETSEMBER 2011\nIiri rebane vs Eesti kass: peame veel õppima\nKõikide liigade tabelid Külas Vändra Vaprusel Hooaja lõpetamine Michel Platiniga Käbi & känd: Liis ja Marek Lemsalu\nAivar Pohlak: Eesti jalgpall pole valmis\nPostrid: Tallinna FC Flora / Theo Walcott ISSN 1736-7379\nPulbitseva võitleja hingega Karol 2011 DETSEMBER JALKA 1Mets\npeamine, ui tahad, le “Trikita, k stada ei o tuleb. Kiiru a lj ä v l .” su lt et korraliku s, et teed vaja, tähti , lk 41– 43 Ranet Lepik er en re et Noort\nKaanelugu LK 20–21, 38–39 Eesti kaotus EMi play-off’is pakub meile kõneainet kauaks. Peale nokaudi oli tegemist kasuliku kogemusega, kui oskame seda ise tulevikus enese kasuks pöörata.\nPersoonid & intervjuud Karol Mets\tIlo Rihvk\tAivar Pohlak\tLiis ja Marek Lemsalu\nKolumn Indrek Schwede\tOtt Järvela\n18 18 23 28 44\nEsikaane Foto: Lembit Peegel Nr 12 (48) 2011\nRubriigid Siit ja sealt\tLembit Peegel\tTaktikajutud\nJalka tuleb külla\tLisaaeg\n28 4–7 26 38 41 66\nToimetaja: Alver Kivi alver@jalgpall.ee Fotograaf: Lembit Peegel Ajakirja makett: Jaanus Samma Kujundaja: Evelin Linholm Keeletoimetaja: Liisi Bakhoff Reklaam: Arvo Antropov arvo@tennis.ee Kolleegium: Ülev Aaloe, Lennart Komp, Neeme Korv, Aivar Pohlak, Indrek Schwede, Anu Säärits, Mihkel Uiboleht Väljaandja: Eesti Jalgpalli Liit Tellimine: www.post.ee / eraklient / perioodika tellimine / Eesti väljaanded / Jalka Tellimishinnad: Aasta 22.24 eurot Poolaasta 11.12 eurot Toimetuse postiaadress: Jalka, Eesti Jalgpalli Liit, Asula 4c, 11312 Tallinn Trükitud printallis\nMuu Hooaja lõpetamine\n48 24 57 57 61 63 65\nPostrid Eesti meister FC Flora Theo Walcott 2011 DETSEMBER JALKA\nJalgpall tõusis Eestis kõrgustesse, mis tal on teistes Euroopa arenenud riikides. Paljude silmad avanesid jalgpalli fenomeni ees.\nSaime kindlalt tappa EMi play-off'i avamängus Iirimaa vastu. Põlesime läbi.\nKui kõrgelt hinnatakse aasta jalgpalluri Kostja Vassiljevi ja Eesti vutikoondise panust aasta parimate sportlaste valimisel?\n... väravat lõi Meistriliiga resultatiivseim väravakütt (46 kolli) Aleksandrs Cekulajevs meistermeeskond Florale.\n11.11.11 ... oli kuupäev, mis tõi Eestile hävingu kodusel Lilleküla staadionil Iirimaa vastu.\n... liitrit õlut varus kaheks päevaks Tallinna Raekoja platsi äärne iiri kõrts Molly Malone, et kustutada rohevalgete fännide janu.\nJALKA DETSEMBER 2011\nTelefonitorge Küsisime politseioperatsiooni juhilt Einar Lillolt, kas Iirimaa fännidega oli Tallinnas palju tegemist? Einar Lillo: Nendega polnudki niipalju muret, sest ennetusmeetmed kandsid vilja. Reastasime peamised ohud, milleks olid võõrfännide rohkus, nende alkoholilembus ja täismaja Lillekülas. Publiku seas oli ka palju neid, kes olid esimest korda staadionil. Mõni otsis glamuuri, sest ”kõik teised on ka kohal”, mõni otsis ühekordset elamust. Piletitega hangeldamine lõi erilise fooni: tekkis surve eestlasele, kellelt iiri fännid tahtsid piletit kätte saada. Oldi valmis maksma 200 eurot. Surve oli ka turvateenistusele: mitte ainult füüsiline, vaid ka rahapakkumise mõttes, sest tehti ettepanekuid, kuidas ikkagi staadionile pääseda. Riskikoht oli Vabaduse väljakul, sest alkohol oli varem kättesaadav ja rahvast oli keeruline kontrollida. Seal võimendus Foto: Lembit Peegel\nreaktsioon kohtunike otsuste suhtes telekorduste nägemise tõttu. Matšijärgne olukord linnas oli närviline eelkõige nende poolt, kes pole jalgpalli igapäevased külastajad. Nende emotsioonid olid suuremad ja nende provokatiivsus Iiri fännide suunas suurem kui tavafännidel. Aga iirlased olid stoilised ega allunud provokatiivsetele žestidele. Iiri politseil oli kaks oma meest ka kaasas? Jah, tänu neile muutus kergemaks vahetu suhtlemine Iiri fännidega. Euroopa politseides on jalgpalliinfopunkt? See on kõigis Euroopa Liidu liikmesriikides, ka meil. See on korrakaitseline institutsioon, mis vahetab matšijärgset infot. Muudel spordialadel sellist üksust pole.\nKuidas ma tähtsa penalti mööda lõin\nKuidas ma tähtsa penalti tõrjusin\nKuressaare kunstmuruväljakul oli udune ilm ja mängida tuli prožektorite valguses. Karikamängus olime Levadia vastu kaotanud esimese poolaja 0 : 2, aga meil õnnestus teisel poolajal viigistada, lisaajal vastu pidada ja kõik jäi penaltite otsustada. Mina olin oma meeskonna viimane lööja ja edu korral oleksime võitnud. Ma ei tahtnud penalteid lüüa, sest ma pole oma elus mitu korda penalteid realiseerinud ja seepärast lubasin endale, et ma neid enam kunagi ei löö. Noh, Jan (Važinski) oli teist meelt. Mina olin kuues, kes pidi lööma. Aga enne mind oli Ludvig Tasane, kes pidi sisse lööma, et Levadia karikast välja visata. Väravavaht aga tõrjus Ludvigi löögi. Ja kui Tarmo Kink seejärel viigistas, oli võit minu otsustada. Ma asusin siis punkti juurde, panin palli kohale ja näitasin, et löön väravavahist vasakusse nurka. Ta hüppas ka sinna, aga mina panin üle lati. Ja siis oli kõik. Levadia mängijad oli nii õnnelikkude nägudega, nagu võitnuks Newcastle’it, kellega nad tol suvel mängisid.\nMängisime suvel Levadiaga ja terve mäng kulges meie jaoks väga raskelt. Kogu meeskond pidi palju kaitses tööd tegema, kuigi meil olid ka rünnakul oma võimalused. Suutsime kuni viimase minutini vastu pidada, kui kohtunik määras 90. minutil meie kahjuks penalti. Kaitsja pani nurgalöögist tulnud pallile käega kulbi nagu korvpallis. See oli tegelikult mängust viimane pallipuude. Penaltit asus lööma Konstantin Nahk. Minu jaoks oli väga raske olukord, sest olime ju mänginud hästi. Pidin ennast kokku võtma, sest Nahk oli mulle varem penalteid sisse löönud. Aga ma teadsin, kuhu ta lööb ja nii läkski. Hüppasin paremale ja tõrjusin kätega. Tegin Nahale nahka. Võimas tunne oli, sest olin millegi suurega hakkama saanud. Kõik mängijad jooksid minu juurde ja õnnitlesid. Nahk ei öelnud sõnagi, oli pettunud ja jalutas lihtsalt minema. Viljandi meeskonnale on 0 : 0 viik Levadiaga ikka väga hea tulemus ja kordaminek ning riietusruumis olime saavutusega kõik väga rahul.\nFC Kuressaare ründaja\nFC Viljandi väravavaht\nkuu pilt President Ilves esimest korda vutikoondist vaatamas Kadrioru lossist Kadrioru staadionile Eesti jalgpallikoondise mängu vaatama ei jõudnud ükski meie uuema aja presidentidest. Arnold Rüütel käis kahel koondisemängul A. Le Coq Arenal ja Toomas Hendrik Ilves tegi seda esimest korda EMi play-off-mängus Iirimaa vastu. Pildil sammub ta koos abikaasa Eveliniga Iirimaa ja Eesti jalgpalliliidu presidentide Paddy McCauli (vasakul) ja Aivar Pohlaku vahel staadionile, et kätelda mõlema meeskonnaga.\n2011 DETSEMBER JALKA Foto: Lembit Peegel\n“Teade “Õpetaja, õpetaja, Tiit mängib kustukaga jalkat!” erineb oluliselt teavitusest “Õpetaja, Tiit toppis mu pea peldikupotti!”.” Andres Maimik kitumisest\nToomas Hendrik Ilves: koondis on ära teeninud ka jalgpallikauge presidendi toetuse\n“Saan meie jalgpallurite üle uhke olla ja soomlastele saavutust nina alla hõõruda. Tohutu respekt Eesti jalgpalluritele. See näitab veel kord, et pole vahet, kui väikesest riigist sa pärit oled.” Soomes mängiv jäähokimängija Robert Rooba\nEesti president Toomas Hendrik Ilves andis jalgpalliliidu pressiteenistusele intervjuu enne Eesti–Iirimaa kohtumist Tallinnas. Avaldame selle lühendatult.\n“Ma arvan, et ma ise valiksin Kostja (Vassiljevi). Tegelikult ongi sel aastal raske valida parimat sportlast, sest keegi ei ole ju otseselt midagi suurt võitnud. Kostja lõi need väravad, aga tema selja taga seisis terve meeskond. Gerd Kanter omakorda sai teise koha.” Jalgrattur Rein Taaramäe aasta parima sportlase valimisest\nÜhiskonnas kõneldakse jalgpallist kui edukast eestlaste ja venelaste lõimijast. Kas ka Teie näete jalgpalli just selliselt? Paljastan nüüd saladuse, mis tegelikult vist ei ole üldse mingi saladus: olen jalgpallivõhik ega mõista seetõttu hästi neid, kellele jalgpall on teinekord suurem kui elu ise. Eesti–Iirimaa vastasseis on mul üldse esimene kord tulla staadionile mängu jälgima ning loodan osa saada kordumatust õhustikust, kõigest sellest, mida mu tuttavad jalgpallihulludest sõbrad ja kolleegid väidavad siin olevat. Aga ma tulen ja tervitan mängu eel meeskondi, sest mu meelest on Eesti koondis praeguseks ära teeninud igaühe, sealhulgas ka jalgpallikauge riigipea toe ja innustuse. Ja minu isiklik hinnang ei sõltu siin sellest, kuidas mäng lõpeb ja kas Eesti jõuab finaalturniirile või mitte. Eks siin peitu ka selle hetkel üldrahvalikuna näiva jalgpallivaimustuse proovikivi. Sul peab jätkuma huvi ka siis, kui läheb kehvasti, tõelisi sõpru tuntakse hädas. Siin sport väga palju poliitikast ei erine. Võitjale tahavad kõik õlale patsutada, ent kaotaja jäetakse sageli üksi. Ma loodan, et me jalgpallurid ei jää edaspidi kunagi üksi või mängima tühjale tribüünile. Alles siis võime rääkida Eestist kui jalgpallikultuuriga riigist. Jalgpalli kui ka mis tahes teist meeskonnamängu saab vaadelda laiemas sotsiaalses ja kultuurilises kontekstis. Isekus ei vii sihile, teistega arvestamine, kõigi “parima mina” ja tugevuste väljatoomine ning võistkonna ühtsus aga küll. Seepärast võib ka jalgpallikoondises näha kogu jõudu ja rikkust, mida meie ühiskond on võimeline ka teistel elualadel pakkuma ja sageli pakubki. Jalgpallurid, nii vene kui ka eesti rahvusest, on lihtsalt kõige selle ere ja arusaadav näide. Oma riigi ja rahva, oma lipu esindamine peaks olema sõltumata rahvusest igale Eesti kodanikule auasi.\n“Haakristid mängivad jalgpalli” Kunstnik Andrus Kasemaa kompositsiooni nimi “Mulle isiklikult möödus (loosimine) pisikese šokiga. Olin ühel seminaril ning minu telefon oli lülitatud hääletu režiimi peale. Ühel hetkel seda vaadates nägin ma 15 vastamata kõnet. Esimene reaktsioon oli, et mis jama nüüd on juhtunud, aga peagi selgus, et see “jama” oli hoopis positiivne, sest tegu oli Iiri meedia huviga. Oma senises praktikas, pea 20 aastat välisministeeriumis töötades, ei ole ma kohanud sellist meediakajastust Eestist, kui loosimisele järgneval päeval. Esiküljed, tagaküljed, siselehed üle kahe, kolme, nelja lehekülje. Artiklid erinevates formuleeringutes. Eufooria oli suur.” Eesti suursaadik Iirimaal Mait Martinson “Et mäng on sedavõrd tähtis, isegi ajalooline, ning et Õhtulehe jalgpallikolleegium on sel põhjusel kaotanud igasuguse reaalsustaju ja objektiivsuse, siis otsisime abi mujalt.” Õhtulehe ennustus, et 55% on tõenäosus, et Eesti ei kaota kodust EMi play-offmängu Iirimaale, toetus erinevate kihlveokontorite pakkumistele ja mitte oma tarkusele “Kodumaistes jalgpalliringkondades kõlab avaliku saladusena vandenõuteooria, et Levadia legendaarne keskväljamootor Konstantin Nahk ei anna meelega mitmele kaasmängijale söötu. Põhjusi on laias laastus kaks: 1) adressaat on eestlane, 2) adressaat on tatikas.” Ott Järvela “Sajand tagasi algas Eestimaal sihipärane sporditegevus, 102 aastat tagasi peeti Tallinnas Lasnamäe tühermaal esimene jalgpallivõistlus. Nüüd on palli tagaajamisest saanud majandus- ja välispoliitika üks osa.” Fotograaf Lembit Peegel\nOlete üldjuhul rõhutanud vaimu prioriteeti keha ees, seda eriti enne Eesti Vabariigi presidendiks valituks saamist. Samas olete ka öelnud, et Teie füüsiline vorm on praegu elu parim. Kas riigipeaks olemine on mingil moel seda esimest seisukohta muutnud ning milliseid tähendusi omab eeltoodu foonil Eesti jalgpallikoondise edu? Ma ei ole kunagi seadnud vaimu füüsisest tähtsamaks, ammugi seda avalikult rõhutanud. Mingi ajani ei pööranud ma ise kehalisele tegevusele vajalikku tähelepanu. Ühel hetkel sai mulle aga selgeks, et täiesti mõttetu oleks 58aastaselt ära surra. Ütleme nii, et kehakaal ületas liiga palju mõistlikku normi ja see hakkas tervisele, enesetundele ja töövõimele halvasti mõjuma. Võtsin end kätte ja sundisin takka, jälgisin, mida sõin ning hakkasin end liigutama. Praegu on kehakaal normis, tunnen end väga hästi ja jõuan palju rohkem ära teha kui varem. Riigipea töö puutub siin asjasse vaid niipalju, et mu ajakava on päris pingeline ning kõigi asjadega toimetulekuks peab vaimuvärskuse kõrval jätkuma ka puhtfüüsilist vastupidavust. Ei tasu alahinnata sedagi, et pean Eesti meeste üsnagi madalat keskmist eluiga üheks meie ühiskonna kõige tõsisemaks probleemiks. Aga mul oleks võimatu sel teemal usutavalt sõna võtta, kui näeksin ise välja nagu infarktipalati eksponaat. Eesti sportlaste, ka jalgpallurite saavutuste mõju rahva muutunud eluviisi ei saa kindlasti alahinnata. Eks nad ole eeskujuks ja kehuta paljusid end vabal ajal liigutama. Ja et väga paljud vaatavad ka neid tähtsaid jalgpallimänge kodus tugitoolis, õllepudel näpus, siis ütlen neile – võtke juba homme tunnike ja hakake keha trimmimisega pihta.\nIsad ja pojad mängisid Koeru parimaks Eesti Jalgpalli Liit korraldas konkursi koolidele parima UEFA Grassroots Day (rahvajalgpalli päeva) ürituse selgitamiseks. Konkursi parimaks tunnistati Koeru Keskkooli ja MTÜ Koeru Jalgpallikooli koostöös korraldatud isade-poegade jalgpallipäev. Eesti Jalgpalli Liidus amatöörjalgpalliga tegelev Ants Juhvelt ütles, et kõik oma üritusest teada andnud viis ettevõtmist olid põnevad ja huvitavad, kuid Koeru jäi peale oma hea organiseeritusega. Koeru Keskkooli isade-poegade jalgpallipäeva korraldamise üks eestvedajaid jalgpallikooli treener Ivar Nagla märkis, et kogu ettevõtmine oli lõbus ja võitlust täis. “Jalgpallipäeva raames korraldasime erinevaid üritusi ning eesmärk oli tuua kohale jalgpallipoisid ja nende vanemad, luua kontakt erinevate põlvkondade vahel. Isade rõõm oli suur, meenutati oma noorusaega samal staadionil,” räägib Nagla tunnustuse toonud jalgpallipäevast. Mai kuu lõpus toimunud jalgpallipäeva avalöök sai alguse Koeru lasteaias Päikeseratas, kus korraldati traditsiooniline isade-poegade mäng, kus lapsed võitsid isasid 8 : 6. Seejärel toimus jalgpallipäev Koeru Keskkooli staadionil, kus osalesid külalistena Koeru Keskkooli kasvandik Gert Kams, FC Flora ründaja Henri Anier, endine Eesti koondislane ja praegune Paide Linnameeskonna mängija Urmas Rooba ning Paide Linnameeskonna ja noortekoondiste mängijad Ervin Kõll ja Andre Mägi. Päev algas kõige väiksemate poiste mänguga, kus 2. klassi poisid võitsid 1. ja 3. klassi segavõistkonda 3 : 1. Järgmise võistlusena oli kavas penaltiturniir, millest said osa võtta kõik soovijad ja neid oli palju. 40 osaleja seas olid ka Henri Anier, Andre Mägi ja palju isasid. Võidu võttis 14aastane Kaur Joonas Usai. Eriliseks tegid võistluse kuulsad külalised, kes andsid soorituse eest viie palli süsteemis hindeid. Trikivõistlusel oli kaasategijaid vähem, sest poisid ei julgenud kuulsate kohtunike juuresolekul eksida. Korraliku tasemega võistluse võitis ka kohtunikelt kiita saanud Rannar Remmelgas. Üks õhtu maiuspalasid oli isade-poegade mäng, kus isad pidid mõõtu võtma 7. klassi võistkonnaga. Mäng lõppes seisuga 1 : 1. “Isad lubasid pärast mängu trenni tulla, sest kui ikka paar sirget jõuad ainult teha, siis on seda väga vähe,” kommenteeris Nagla. Veel toimus jalgpalliviktoriin ja jalaga kõksimise võistlus, kus osutus taas võitjaks Rannar Remmelgas. Enne viimast võistlust rääkisid kuulsad külalised lastele jalgpalluri elust. Gert Kams selgitas Eesti koondisega seonduvat. “Oli huvitav teada saada, kuidas kogunetakse ja valmistutakse koondise mängudeks,” rääkis Nagla kuuldust. Henri Anier rääkis Sampdoria jalgpalliakadeemiast, Ervin Kõll ja Andre Mägi noortekoondistest. Urmas Rooba rääkis oma jalgpallurielust Taanis ja kuulsatest mängudest AC Milani ja Glasgow Rangersi vastu. Nagla sõnul tunti kuulsatele mängijatele esitatud küsimustes kõige rohkem huvi palga vastu ning uuriti, kui palju naisi neid taga ajab. “Pärast ametlikku küsimustevooru piirati Henri Anier ümber ja treeneri valvsa pilgu alt pääsenuna päriti lisa,” märkis ta. Viimases võistluses mängisid suuremad Koeru kooli poisid Koeru SK mängijate vastu. Tulemuseks oli küll 0 : 7 kaotus, kuid Henri Anieri kommentaar oli, et noored lükkavad ikka päris korralikult nahkkera edasi. Kokku osales perepäevadel üle 160 inimese, kellest rohkem kui pooled olid jalgpallihuvilised lapsed. Ivar Nagla kurtis, et tüdrukuid oli vähe kohale tulnud, kuid palli said ka nemad lüüa ning paljud tõenäoliselt esimest korda.\nütlesid “See võis olla küll selline kord, et noh, abielluda võin veel mõne korra elus, aga siukesele mängule ei pruugi teist korda minna.” ETV saate “Ringvaade” toimetaja Kajar Kase Iirimaa–Eesti mängust Dublinis\n“Eesti jaoks on õhus praegu ainult kaks varianti: kas teha ajalugu või olla nagu alpinist, kes ronis oma unelmate mäel, kuid kellel jäi viimane samm astumata.” Armeenia ajakirjanik Davit Galstjan enne play-off’e “Tõsi, slogan “Jalgpall on parem kui seks” jõuab minu kõrvu vähemalt korra kuus ja sama kaugele jõuda on kindlasti keeruline.” Laulu autor Hendrik Sal-Saller tulevastele jalgpallilaulu loojatele “Kõige rohkem meenutab Iirimaa ikka Iirimaad.” Tarmo Rüütli mängueelsel pressikonverentsil “Sõltumata sellest, kas teisipäeva õhtul pärast kordusmängu Iirimaa vastu oleme ohjeldamatult rõõmsad või lohutamatult kurvad, on jalgpall tulnud selleks, et jääda.” Lennart Komp “Kümme aastat tagasi ei saanud me enda karistusalast kaugemale, aga nüüd hulgume pool mängu kuskil keskjoone kandis.” Raio Piiroja Eesti koondise mängust “Oleks parem, kui nad ei kuuleks, mida lehtedes kirjutatakse ning teleris ja raadios räägitakse, aga tänapäeval ei ole paraku võimalik meedia tarbimist piirata.” Sergei Terehhov liigsetest mängueelsetest pingetest mängijatele “Sama iseenesest mõistetav, et Sõrve säärel külamemmed kogunevad Eesti koondise mängu järgsel hommikul just sinna tarre, kust vutiliidu president Aivar Pohlak värske piima järel käib. Vaja ju eelmise õhtu viimane vutimatš läbi arutada.” Ott Järvela jalgpalli juurdumisest Eestis “Üksteist kõigi eest. Kõik üheteist eest.” Traditsiooniline korvpalli- ja suusaõlu Saku üritas reklaamlausega ka jalgpallist teenida\nFotod: Kirsika Ilmjärv\n“Jalgpall on enamat kui sport või meelelahutus – jalgpall on ühtekuuluvus, isamaaarmastus.” Ajakirjanik Kais Allkivi\nPeakorraldaja Ivar Naglal tuli täita ka vilemehe rolli.\nMängu jälgivad (vasakult paremale): Gert Kams, Andre Mägi, Henri Anier, Ervin Kõll ja Urmas Rooba.\n“Aga jah, trenni tuli suur hulk ajakirjanikke vaatama. Kuigi ma ausalt öeldes mõtlesin, et isegi rohkem tuleb!” Jarmo Ahjupera mängueelsest melust 2011 DETSEMBER JALKA\nModellid: Gert Kams ja Henri Anier\n2011 DETSEMBER JALKA\nJalgpallis on kõik võimalik\nSergei Pareiko (all kollases) näos peegeldub kõik: Robbie Keane (nr 10) suretab eestlaste lootused EM-finaalturniirist.\nee tuntud suundumus sai veelkordse kinnituse, kui meie koondis tõusis oma valikgrupis teiseks ja lunastas pääsu EMi play-off’i. Õigupoolest polnud selline tõus ju võimalik, s.t ta oli võimalik üksnes teoreetiliselt. Pärast kaotust Fääri saartele pidi Eesti aina võitma, kusjuures kolmest mängust kaks toimusid võõrsil. Üksteise järel langesid Sloveenia võõrsil, Põhja-Iiri kodus ja võõrsil. Minu isiklik soovike oli sündmuste edenedes, et meie teoreetiline võimalus kvalifitseeruda EM-finaalturniirile püsiks võimalikult kaua elus. Enamat ei mõistnud loota ja rahuldusin selle-\nga, et võimaluste elus püsides haaras üleüldine elevus tasapisi kaasa terve ühiskonna. Esimesed soovid täitusidki: võit Belfastis põhjaiirlaste üle ja serblaste suutmatus alistada Itaaliat andis meile lisavõimaluse ja närvikõdi: nüüd oli kõik sloveenide käes. Ka nemad ei vedanud meid alt ja teoks sai veel kuu aega tagasi uskumatuna näiv: me võitlesime play-off’is edasipääsu eest 16 kangema sekka. Kuna juhtunuga sai meie loo pealkiri kinnitust, polnud midagi imestada, et hakkasime mõtlema: me võime ka lõunaiirlased selili panna. See oli kahe mängu kokkuvõttes tunduvalt suurem\ntõenäosusega kui see, et tuleme oma valikgrupis teiseks. Sisuliselt olime saanud üle koera ja oli jäänud ületada tema saba. Aga nõnda paistis see kätte ka iirlaste poolt vaadatuna ... Eks iga eestlane tea ise, mida ta oma sisemuses enne neid kaht kohtumist lootis või kartis. Tõenäoliselt oli meis kõigis nii üht kui ka teist. Mõni oli avalikult lootusrikas, aga sisemuses pelglik, teine avalikult skeptiline, aga hinges optimist. Mõne suhtumine oli küllap hoopis mustvalge ning paljude jaoks oli olukord kirjumast kirjum. Minul oli oma tavapärane soovike: et muinasjutt kestaks edasi, et pärast\nKaval rebane püüdis kassi Iirimaa koondist juhendav Foto: Lembit Peegel itaallane Giovanni Trapattoni on tõesti kaval rebane. Temas oli kõik nauditav. Millise pühendumusega vastas mees ajakirjanike küsimustele! Ta teadis, et läbi meedia suhtleb ta avalikkusega ning ajakirjanikega põrkides ülbitseks ta tavaliste inimestejalgpallihuvilistega. Treenerite üks tüüpilisi suhtlemisvigu on see, et minnakse pressiga isiklikuks, unustades, et ajakirjanike suu läbi esitavad küsimusi uudishimulikud inimesed. Trapattoni seda ei unusta. Isegi kui kõik Trapattoni pakutu oli etendus, mitte siiras esitus, oli see nauditav! Samasuguse tarkusega suhtus Trapattoni vastastesse. Ta ei lubanud endale kordagi üleolevat tooni. Mis kasu saakski tugevam pool nõrgema suhtes üleolekut näidates? Tark itaallane teab, et kaotaja alandamine võib mis tahes moel kätte maksta tulevikus. Pigem teda kiita, mett moka Kogenud Giovanni Trapattoni juhtis Torino Juventuse 1985. aastal peale määrida, ehtitaallaslivõidule mängus, mis läks ajalukku Heyseli tragöödiana. kult uinutada ja teha külmavereline pistodatorge rohelisel murul, isegi laia naeratust. See oli hoopis teine seal, kus sõnadest enam nagunii Trapattoni, võrreldes vastast rõhutatult abi pole ja kus kõik vahekorrad tegelikult respekteeriva väljapeetud džentelmeniga, paika pannakse. kes suhtles avalikkusega läbi telekaamera Mõistagi käitub Trapattonigi teisiti, kui ja pressikonverentside. Kogu Trapattoni ei pea esinema, veenma ega muljet jätkehakeel väljendas selget sõnumit: töö on ma: kui ta koondisega Dublini Aviva staatehtud, kass on kotis. 90 minuti jooksul ta dionile saabus, säras kavala rebase silmis sealt välja ei siple. Selle aja jooksul tuleb enesekindel rahulolu. Bussist riietusruumi kotisuu korralikult kinni nöörida. siirduv Trapattoni ei suutnud tagasi hoida\navakohtumist oleks edasipääsulootus elus. Tõsi, seekord mõtlesin selle peale vähem, sest ausalt öeldes tundus, et teoreetiline edasipääsulootus jääb meile nagunii alles: näis siiski võimatu, et kaotaksime enam kui ühe väravaga, kuigi ka kaheväravalises kaotuses ei tundunud midagi võimatut. Meie loo pealkiri tuletas end aga A. Le Coq Arenal võimukalt meelde: jalgpallis ON kõik võimalik. Null-neli oli ikkagi täielik nokaut. Kaks punast kaarti – no kes selle peale tulnuks? Kes tulnuks selle peale, et Dublinisse sõidame olematute edasipääsulootustega? (Muidugi: kui suutnuks seal lüüa vajaliku arvu vas-\ntuväravaid, olnuks tegu pealkirja veelkordse kinnitusega). Õigupoolest ei juhtunudki playoff’is midagi erilist, sest jalgpalliilm on aastakümnete jooksul kogenud kõige eriskummalisemaid skoore ja juhtumisi. Meie peaks siit kaasa võtma loo moraali: enne lõpuvilet, enne valiktsükli lõppu ei tohi kunagi lusikat nurka visata. Suur tahtmine ja usk aitavad väljakul kompenseerida mitmeid muid vajakajäämisi. Kõige ülejäänu eest võib hoolitseda äraarvamatu mäng ise. Kui see juhtus meiega üks kord, võib see juhtuda ka edaspidi. Eriti kui teeme selle nimel kõvasti tööd ja langetame õigeid otsuseid.\nHüvasti Hillar ja Ilmar! Novembrikuu viis meie hulgast kaks tartlast, kelle elu oli seotud jalgpalliga: legendaarse jalgpallitreeneri Hillar Otto ja legendaarse korvpallitreeneri Ilmar Kullami. Aastaid tagasi märkasin, et Tartu vutiinimestega rääkides kostus sageli nende jutust läbi üks nimi: Hillar Otto. Oli tähelepanuväärne, kui paljudele ülikoolilinnast võrsunud mängijatele ja treeneritele oli Otto tuule tiibadesse puhunud. Mees ise tegi oma tööd andumuse ja filosoofilise rahuga. Mõni aasta tagasi poetas ta mulle treeneritöö raskustest ja ka maksmata palkadest rääkides usalduslikult: “Mul on ka mitme kuu palk saamata, aga ma lähen õhtul koju, teen vahel väikese punaveini ja elu läheb edasi.” Edasi läheb ka Tartu jalgpallielu, mida Hillar Otto teerajajana hoidis käigus juba siis, kui teised alad olid seal selgelt eelistatud olukorras. Korvpalliprofessor Ilmar Kullamit nimetasid paljud tema kuulsad õpilased oma suureks õpetajaks. Kullam ise pidas oma suureks eeskujuks jalgpallitreener Elmar Saart. Mõni aasta tagasi käisin Kullamil külas ja korvikorüfee meenutas: “Saar oli soliidne kena mees, kes oli alati tipp-topp riides. Ta oli energiline, teadis, kuidas ja mida õpetada. Linn kihas, kui Saar oli Tartus (enne sõda).” Kullamgi soovis saada jalgpalluriks, kuid mitmekülgse poisina harrastas ta ka muid alasid ning korvpallis tuli edu kiiremini. 1947. aastal tuli Kullam Nõukogude Liidu koondisega esimest korda Euroopa meistriks. Aasta hiljem võitis ta Eesti jalgpallimeistrivõistlustelt Tartu Kaleviga pronksi! Hiljem osutus kahe ala harrastamine võimatuks ja Kullam pühendus korvpallile, mis võttis okupatsioonipäevil jalgpallilt hoiule sportmängude kuninga tiitli. Jalgpall jääb alati mäletama kaht suurt tartlast!\nIndrek Schwede JALKA peatoimetaja 2011 DETSEMBER JALKA\nMichel Platini lõpetas Eesti jalgpallihooaja UEFA president Michel Platini kuulutas Estonia kontserdisaali lavale paigutatud ekraanilt välja Eesti aasta parima meesjalgpalluri, kelleks on Konstantin Vassiljev. Meeleolukal üritusel jagati ka teised tähtsad karikad ja auhinnad.\nooaja lõppvaatuse kulminatsiooniks oli UEFA presidendi ja omaaegse kolmekordse Euroopa parima jalgpalluri Michel Platini videoesinemine, milles ta kuulutas välja Eesti aasta parima jalgpalluri nime: Konstantin Vassiljev! “Sel aastal läheb auhind mängijale, kes tegutseb ründava poolkaitsjana ja on karistuslöökide spetsialist, mängijale, kelle suhtes on mul eriline huvi. Daamid ja härrad, Eesti 2011. aasta parim meesjalgpallur on – jah, palju õnne talle! – Konstantin Vassiljev! Palju õnne, Konstantin!” lausus Giovanni Trapattoni käe all 1985. aastal Euroopa meistrite karika Torino Juventusega võitnud Michel Platini. Teist aastat järjest meie maa parimaks vutimeheks valitud Vassiljev tänas omapoolses videotervituses auhinna eest. Lauljatar Birgit Õigemeel, kes esines üritusel ka ühe lauluga, kuulutas välja parima meesjuuniori, kelleks on Hollandi kõrgliigaklubi Vitesse väravavaht Marko Meerits. Meeste Meistriliiga aasta parimaks osutus peatreenerite valikul FC Flora meistritiitlini tüürinud poolkaitsja Sergei Mošnikov, kellele andis auhinna üle näitleja Ain Lutsepp. Meistriliiga esikolmikut – Tallinna FC Flora, Nõmme JK Kalju, Narva JK Trans – ning parimat väravakütti autasustas dirigent Anu Tali. Inglismaa naiste koondise kapten Casey Stoney avalikustas oma videopöördumises, et aasta naisjalgpalluriks valiti Signy Aarna (Põlva FC Lootos), aasta naisjuunioriks Anete Paulus (Pärnu JK) ning naiste Meistriliiga parimaks mängijaks Margarita Žernosekova (Tallinna FC Levadia). Soccernet.ee jalgpalliportaal tunnistas fännide poolt Meistriliiga lemmikuks Narva JK Transi ründaja Alek-\nEesti jalgpallihooaja lõppürituse lõpetas UEFA presidendi Michel Platini pöördumine, milles ta kuulutas välja aasta jalgpalluri Konstantin Vassiljevi nime.\nsandrs Cekulajevsi. Eriauhinna sai sama klubi ründaja Maksim Gruznov, kes on löönud Eesti Meistriliiga rekordilised 303 väravat. Fair Play arvestuses teenis Meistriliigas esikoha Nõmme JK Kalju, Esiliigas oli teistest parem Tallinna FC Infonet. Meeste Esiliigas tunnistati aasta palluriks Rimo Hunt ( JK Tallinna Kalev). Baltmani aasta stiilseimaks mängijaks kuulutati Sergei Pareiko, Expert andis parimale mees- ja naismängijale eriauhinna ning Estonian Air kuuele eri kategooria parimale mängijale edasi-tagasi lennupileti valitud sihtkohta. Kümme aktiivsemat kohtunikku olid Ain Alev (85 mängu hooaja jooksul), Tomi Rahula (72), Marger Pormann (68), Danel Udu (65), Miko Pupart (62), Veiko Mõtsnik (58), Neeme Neemlaid (58), Jaanus Nilp (56), Karl Jõgi (55) ja Lauri Salei (54).\nRannajalgpalli Meistriliiga parimad kuulutasid ekraanilt välja šveitsi rannavuti legendid Dejan Stankovic ja Angelo Schirinzi. Esikolmikusse kuulusid Unibet/Nõmme Kalju, SK Augur/Betoon ning SC Real/Triobet, parimaks mängijaks tunnistati Rando Rand (Kalju) ja edukaim väravakütt oli Ott Purje (Real). Jalgpalliaasta lõpetamist ilmestas ansambel Outloudz, kus mängis klahvpille aasta aktiivsuselt teine kohtunik Tomi Rahula. Estonia ees loositi välja ka ABC Motorsi poolt välja pandud maastur Dacia Duster. Meistriliiga mängude külastajate vahel pääses lõppvooru kümme õnnelikku, kes valisid endale autovõtme. Kümnest võtmest ainult üks avas maasturi ukse. Teisena proovis auto ust avada Georg Uus, kes asendas oma poega Rauno Uusi. Isa käsi oli õnnelik: just tema valitud võti avaski autoukse!\nKas Vassiljevi ajastu on alanud? Teist aastat järjest valiti Eesti parimaks jalgpalluriks Konstantin Vassiljev, kelle ülekaal oli mäekõrgune: 30 ankeedis asetati ta esikohale tervenisti 29s. Enne teda oli neljal\naastal valitsenud Raio Piiroja. Kas nüüd on valitsuskepp mõneks ajaks Kostja kätte usaldatud või suudab keegi teine järgnevatel aastatel teha silmapaistva hooaja?\nEesti 2011. aasta parima jalgpalluri valimine Traditsiooniliselt valiti aasta parim jalgpallur jalgpalliliidu (EJL) ja jalgpalliajakirjanike ühise ringküsitluse tulemusena. Kui seni oli pressi hulgas toimunud küsitlust korraldanud Eesti Jalgpalliajakirjanike Klubi (EJAK) küsinud ka klubisse mittekuuluvate vutikajastajate arvamust, siis seekord piirduti ainult oma liikmeskonnaga. Mis on seletatav EJAKi liikmeskonna kasvuga 15 inimeseni.\nTulemused: 1.\tKonstantin Vassiljev\t2.\tRagnar Klavan\t3.\tSergei Pareiko\t4.\tRaio Piiroja\t5.\tJoel Lindpere\t6.\tEnar Jääger\t7.\tTaavi Rähn\n89 punkti (29 esikohta) 40 (1) 33 8 5 4 1\nAre Altraja: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Joel Lindpere, 3. Enar Jääger Nikolai Burdakov: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Ragnar Klavan Christian Happel: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Raio Piiroja, 3. Sergei Pareiko Andri Hõbemägi: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Raio Piiroja, 3. Ragnar Klavan Janno Kaljuvee: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Josep Katsev: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Raio Piiroja Peeter Küttis: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Ainar Leppänen: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Priit Penu: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Ragnar Klavan Aivar Pohlak: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Raio Piiroja Anne Rei: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Ragnar Klavan Eduard Rõžov: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Enar Jääger Arvu Sild: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Raio Piiroja Tõnu Sirel: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Taavi Rähn Vaapo Vaher: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Raio Piiroja\nAndrus Allika: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Ragnar Klavan Ott Järvela: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Marko Kaljuveer: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Joel Lindpere, 3. Sergei Pareiko Madis Kalvet: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Tarmo Lehiste: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Enar Jääger Margus Luik: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Enar Jääger Oliver Lomp: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Siim Pulst: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Ragnar Klavan Ants Põldoja: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Raivo Rauts: 1. Ragnar Klavan, 2. Konstantin Vassiljev, 3. Sergei Pareiko Kristjan Roos: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Indrek Schwede: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Joosep Susi: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Ragnar Klavan Aet Süvari: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Sergei Pareiko, 3. Joel Lindpere Andres Vaher: 1. Konstantin Vassiljev, 2. Ragnar Klavan, 3. Sergei Pareiko Kostja Vassiljev kaptenina Sloveenia vastu.\naasta lõpetamine Foto: Lembit Peegel\nEesti parimad jalgpallurid 1992–2011 Päevalehe ringküsitluse põhjal (1992–1994), Eesti Päevalehe ringküsitluse põhjal (1995–2000), EJAKi ringküsitluse põhjal (2002– 2003), EJL/EJAKi ühise ringküsitluse põhjal (alates 2004). Paremas tulbas EJLi iseseisev ringküsitlus (1994–2003).\n1992 Urmas Hepner 1993 Mart Poom 1994 Mart Poom\tMart Poom 1995 Martin Reim\tMartin Reim 1996 Marek Lemsalu\tMarek Lemsalu 1997 Mart Poom\tMart Poom 1998 Mart Poom\tUrmas Kirs 1999 Andres Oper\tAndres Oper 2000 Mart Poom\tMart Poom 2001 valimata\tIndrek Zelinski 2002 Andres Oper\tRaio Piiroja 2003 Mart Poom\tMart Poom 2004 Andrei Stepanov 2005 Andres Oper 2006 Raio Piiroja 2007 Raio Piiroja 2008 Raio Piiroja 2009 Raio Piiroja 2010 Konstantin Vassiljev 2011 Konstantin Vassiljev\nMaksim Gruznov ületas Meistriliigas 300 värava piiri.\nEesti meistrikarikas ootas 98aastase Estonia laval üleandmishetke. Foto: Lembit Peegel\nNäitleja Ain Lutsepp autasustas Meistriliiga parimat mängijat Sergei Mošnikovi.\nGeorg Uusi õnnelik käsi valis poeg Raunole välja õige Dacia Dusteri võtme!\nPeeter Küttis on karika andnud rannajalgpalli Eesti meistri Nõmme Kalju kaptenile Andreas Anikole. Foto: Foto: Lembit Lembit Peegel Peegel\nSigny Aarna Põlva Lootosest valiti aasta parimaks naisjalgpalluriks. Foto: Lembit Peegel\nAasta naisjuunior Anete Paulus Pärnu JKst.\nTõeliselt dirigendiliku käepigistuse sai Anu Talilt Meistriliiga resultatiivseim mängija Aleksandrs Cekulajevs.\nSel aastal ilma karkudeta – Anastassia Morkovkina Pärnu JKst oli naiste meistrisarja parim väravakütt.\nNaiste Meistriliiga parim mängija on Margarita Žernosekova Levadiast.\nPärnu JK kapten Heleri Saar võtab jalgpalliliidu aupresidendilt Peeter Küttiselt vastu Eesti meistri karika.\nRIMESSI VEERG AUDIT I RAAMATUPIDAMINE I MAKSUD I ÕIGUSABI I FINANTSNÕUSTAMINE\nJalgpall ja maksud Esmapilgul tundub nendel kahel olulisel asjal sama palju ühist olema, kui lehmal ja lennukil. Kui aga natuke järele mõelda, siis on kokkupuutepunkte tunduvalt rohkem kui arvata võib. Nõmme Kalju president Kuna Tehva hoiab käes Meistriliiga ausa mängu auhinda.\nKusjuures ma ei räägi siin sellest, et paljud Eesti väljapaistvad maksuspetsialistid on mänginud või mängivad regulaarselt jalgpalli. Kuuldavasti on ka Maksu- ja Tolliametil oma jalgpallimeeskond. Kindlasti on oluline, et nüüd, kus Eesti jalgpall tervikuna on rahvuskoondise näol vallutamas enneolematuid kõrgusi, tuleb olukorda ära kasutades propageerida jalgpalli igal võimalikul viisil. Siis on lootust heade mängijate järjepidevale kasvule ja Eestlased saavad ka edaspidi uhkusest rinna ette lüüa ja joovastavat võidušampust juua. Jalgpalli arendamine saab ainult toimuda klubijalgpalli kultuuri arendamise teel. Alates kõige väiksematest jalgpallipoistest, kuni täiskasvanud pallisõpradeni välja. Klubijalgpalli propageerimisel tuleb teada, et kokkupuuted maksundusega on käegakatsutavad ja reaalsed.\nBirgit Õigemeel autasustab Esiliiga parimat väravakütti Rimo Hunti. Foto: Lembit Peegel\nAktiivseim kohtunik Ain Alev (paremal), vasakul teda autasustanud Euroopa Liiga mänge vilistanud Hannes Kaasik.\nOlles ise juba pikka aega ühe jalgpalliklubi liige, asutaja ja juhatuse liige, siis võin julgelt väita, et ükskõik kui kõrgel või madalal tasemal jalgpalliklubi tegutseb, siis erinevate aruannete ja deklaratsioonidega tuleb tahes-tahtmata kokku puutuda. Ühed olulisemad nendest on ka maksudeklaratsioonid. Kõigepealt muidugi klubi loomine. Klubid võivad tegutseda nii mittetulundusühingutena, kui ka äriühingutena. Julgen öelda, et Eestis on levinuim siiani olnud mittetulundusühingu vorm. Mida kõrgemal tasemel klubi mängib, seda suurem võimalus, et õiguslikuks vormiks on valitud osaühing või aktsiaselts. Iga juriidilise isiku loomiseks tuleb läbi teha terve rida protseduurilisi toiminguid. Tõsi küll, juriidilise isiku asutamine on tänases Eesti õigusruumis tehtud suhteliselt lihtsaks, kuid siiski on selleks vaja teada üksjagu olulisi pisiasju. Olles mittetulundusühingute ja sihtasutuste registris, tuleb regulaarselt esitada aruandeid statistikaametile. Samuti tuleb esitada majandusaasta aruanne. Kui nüüd liikuda lähemale pealkirjas nimetatud maksuteemale, siis kõrgemal tasemale mängivatel meeskondadel on oluline teema mängijatele palga maksmine. Palka makstakse kas töötasuna või stipendiumitena. See on juba olulisem maksuõiguslik küsimus. Kui isegi valitakse mingi kolmas võimalus, siis tähtis on alati meeles pidada, et piir seaduslike maksude optimeerimise ja maksupettuse vahel on õhkõrn. Jalgpalli ja maksunduse kokkupuutepunktidest aga juba palju täpsemalt ajakirja Jalka järgmistes numbrites. � Tõnis Elling, mag.iur\nRimess Baltic on auditeerimise, raamatupidamise ning äri-, finantsõigus- ja maksunõustamise teenuste terviklahendusi pakkuv ettevõte. 2011 DETSEMBER JALKA TALLINN I TARTU I RIIA I VILNIUS I KAUNAS I KLAIPEDA\nKarol Mets FC Floras ja Eesti U19 koondises on tegijaks tõusnud keskkaitsja Karol Mets, keda iseloomustavad tema endine treener Antti Rosenberg, FC Flora peatreener Martin Reim ja noortekoondise treener Marko Lelov. Õhuvõitlus Martin Reim: Ehk vajab kõige rohkem arenemist. Marko Lelov: Õhus tunneb ennast kindlalt, mis on seotud mängulugemise ja ajastusega. Probleem võib tekkida, kui vastase ründaja saab palli kontrollida selg värava poole, siis võib liigne tahe vastaselt pall ära võtta sundida ta valesid otsuseid tegema. Antti Rosenberg: Keskkaitsjana võidab kaitsefaasis enamiku õhuvõitlustest. Palju on arenguruumi standardolukordade puhul vastase karistusalas pallide peale minekul ja pallide suunamisel.\nVäljakunägemine Martin Reim: Noore mängija kohta üllatavalt hea, vajaks ainult aeg-ajalt kiiremat ülevaadet väljakust ja kiiremat otsuse tegemist. Marko Lelov: Loeb hästi pikki palle, näeb vaba tsooni, kuhu endale palle ette suunata. Palliga ülevaade väljakust olemas, otsib sööte vastutulevatele poolkaitsjatele. Antti Rosenberg: Kuna ta on mänginud noorteklassides kõikvõimalikel positsioonidel, on olnud ka väravavaht, siis mängu lugemine on tal väga hea. Suudab vastaste sööte vahelt lõigata ning ka ise mängu tagant alustada.\nAntti Rosenberg: Füüsiliselt ei ole kõige tugevam, kuid on visa ja sitke võitleja, kes ei kingi kellelegi midagi niisama.\nMarko Lelov: On väga hea, aga tuleb kasutada säästlikumalt, kasutada õigel ajal ja õiges kohas. Antti Rosenberg: Töövõime on väga hea. Võitleb alati mängu algusest kuni lõpuvileni. Ta ei ole tüüp, kes raskel hetkel palub vahetust, vaid vastupidi: rügab ise mitme mehe eest.\nMartin Reim: Üldine liikuvus hea, lühike kiirus vajab arendamist. Marko Lelov: Liikuvus on lai, käib ka vahest rünnakuid abistamas, mingil hetkel tuleb teda tagasi hoida, et ta positsioonist välja ei liiguks. Antti Rosenberg: Koordinatsioon, tasakaal ja kiirus on kõik olemas. Vastaste ründajatel on temast üks ühele raske mööda mängida.\nMartin Reim: Tema trump, vahel tuleb teda vaos hoida. Marko Lelov: On ja ei ole, võitleb sisemiselt iseendaga. Kui tehniline sooritus ei tule välja, siis on endaga rahulolematu ning samas, kui kiidetakse üle, siis mõttemaailm muutub kohe rahulolevaks ja pingutuse tase väheneb. Aga sees pulbitseb võitlejahing. Antti Rosenberg: Kõva võitleja ja väga emotsionaalne mängija. Elab väljakul läbi nii enda kui ka kaaslaste kõik õnnestumised ja ka ebaõnnestumised. Liidriomadused on kaasa sündinud, juhendab kaaslasi ja ei karda rasketel momentidel vastutust endale võtta.\nTehnika Sööduoskus Martin Reim: Söödukvaliteet on hea, kui ta on keskendunud. Antti Rosenberg: Vasak jalg on väga hea. On olemas nii pikk kui ka lühike sööt ning naljalt ta nendega puusse ei pane. Parem jalg vajab muidugi kõvasti järele aitamist. Foto: Lembit Peegel\nJALKA JALKA DETSEMBER DETSEMBER 2011 2011\nMartin Reim: Keskkaitsja kohta piisavalt hea. Marko Lelov: Pole paha, natuke tuleb pika palli juures tugijalga sättida. Antti Rosenberg: Tehnika on tal päris hea ning nii lihtsalt ta palli ei kaota. Kõik oskused on olemas, kuid kõrgemale tasemele tõusmiseks on vaja teha tööd kiirusliku tehnika kallal.\ncv Karol Mets Sündinud: 16. mai 1993 Klubi: FC Flora Eelmised klubid: Viljandi JK Tulevik II, Valga FC Warrior\nTreenerid: Antti Rosenberg, Aivar Lillevere, Zaur Tšilinga rašvili, Martin Reim, Frank Bernhardt, Marko Lelov.\nNäe meeldejäävaid hetki HD kvaliteedis! Naerata, pildista, töötle! Nüüd saad kõiki HD-kvaliteedis pilte muuta lihtsalt ja kiirelt. Vaata DVD-filme HD lähedase kvaliteediga. Naudi erinevaid mänge ja valmista lihtsalt videoid oma nutitelefoni jaoks.\nHP Pavilion G6-1203 ja 1204 VISION A4 tehnoloogiaga AMD-lt\n750GB kõvaketas garantii 3 aastat\nAMD Dual-Core A4-3300M kiirendatud protsessor AMD Radeon™ HD 6480G eraldiseiseva klassi graafika (kuni 3GB graafikamälu) • ekraan 15,6” LED • DVD-kirjutaja • WiFi • 3xUSB • HDMI • VGA • bluetooth • kaal 2,55 kg • Windows 7 Home Premium SP1 • aku tööaeg kuni 6 tundi\nVõimekas ja vastupidav!\nÕhuke ja äärmiselt vastupidava aku tööajaga!\nHP Pavilion g6-1201\nVISION E2 tehnoloogiaga AMD-lt\nAMD Dual-Core E2-3000M kiirendatud protsessor AMD Radeon™ HD 6380G eraldiseiseva klassi graafika (kuni 2GB graafikamälu)\nVISION A6 tehnoloogiaga AMD-lt\nHP Pavilion dv6-6101\n-39% • ekraan 15,6” LED • 4GB mälu • 500GB kõvaketas • DVD-kirjutaja • WiFi • 3xUSB • HDMI • VGA • kaal 2,55 kg • Windows 7 Home Premium • garantii 3 aastat • aku tööaeg kuni 6 tundi\nStiilne, turvaline ja töökindel!\n• 11,6” LED ekraan • kiire 4GB mälu • 500GB kõvaketas • veebikaamera • WiFi • 3xUSB • HDMI • VGA • Bluetooth • kaal 1,6 kg • Windows 7 Home Premium SP1 • aku tööaeg kuni 10 tundi • garantii 3 aastat\nAMD Dual-Core E2-450 kiirendatud protsessor AMD Radeon™ HD 6320M eraldiseiseva klassi graafika (kuni 1.92GB graafikamälu)\nMahatõmmatud hindade näol on tegemist toodete tavahindadega. Kampaania kestab 03.11.2011 - 30.11.2011. Kaupa on piiratud koguses. Kõik pildid on illustratiivsed.\n• ekraan 15,6” LED • 8GB mälu • 750GB kõvaketas+ ProtectSmart kaitses. • DVD-kirjutaja • veebikaamera • sõrmejäljelugeja • WiFi • Bluetooth • 2xUSB3.0 • 2xUSB2.0 • HDMI • VGA • aku kestvus kuni 6 tundi • kaal 2,6kg • Windows 7 Home Premium • garantii 3 aastat\nAMD Quad-Core A6-3410M kiirendatud protsessor\nAMD Radeon™ HD 6755G2 kahekordne graafika (kuni 3.8GB graafikamälu, millest 1GB DDR5 eradiseisev) AMD, AMD Arrow logo, AMD Radeon and combinations thereof are trademarks of Advanced Micro Devices, Inc.\nwww.klick.ee 24h avatud e-pood - rohkem infot ja parimad pakkumised TALLINN: Viru Keskus 6668160 | viru@klick.ee; Kristiine Kaubanduskeskus 6668116 | kristiine@klick.ee; Rocca Al Mare kaubanduskeskus 6668155 | rocca@klick.ee; Ülemiste Kaubanduskeskus 6668159 | ulemiste@klick.ee; Järve Kaubanduskeskus 6668154 | jarve@klick.ee; Lasnamäe Centrum 6668128 | mustakivi@klick.ee; Mustika Kaubanduskeskus 6668151 | kadaka@klick.ee; Sikupilli Kaubanduskeskus 6668156 | sikupilli@klick.ee; TARTU: Tasku keskus 666 8163 | tasku@klick.ee; Lõunakeskus 6668153 | lounakeskus@klick.ee; Kaubanduskeskus Eeden 6668164 | eeden@klick.ee; PÄRNU: Kaubamajakas 6668152 | parnu.papiniidu@klick.ee; 2011 DETSEMBER JALKA VILJANDI: Viljandi Centrum 6668166 | viljandi@klick.ee; JÕHVI: Kaubanduskeskus Tsentraal 6668168 | johvi@klick.ee; RAKVERE: Põhjakeskus 6668177 | rakvere.pohjakeskus@klick.ee; VALGA: Valga Maxima 6668121 | valga@klick.ee; PAIDE: Ringtee 2, 6668124 | paide@klick.ee; KURESSAARE: Auriga Keskus 6668117 | kuressaare@klick.ee; VÕRU: Kagukeskus 6668173 | voru@klick.ee.\nAjaloo tegijad ja kogemuste talletajad Eesti jalgpallikoondis tegi EMi play-off’i jõudes ajalugu, mille tegelik kaal on settimas ja selgub aastate pärast. Play-off-mängudes ilmnes selgesti meie kogenematus ja vastaste parem ettevalmistus. Indrek Schwede\neie munaFoto: Lembit Peegel veeretamise kunsti avangard – rahvusmeeskond – tegi tulemuse, millest olime kaua unistanud. Õigemini olime küll unistanud finaalturniirile pääsemisest, kuid seda koondis veel ei suutnud. Aga valikturniiri võimas kolmevõiduline lõpuspurt ning sloveenide sportlik ja edukas vastuhakk serblastele andis meile võimaluse kiigata korraks üle finaalturniiri lävepaku. Raske on ette kujutada eufooriat, mis haaranuks ühiskonda siis, kui suutnuksime Dublini kohtumises avanes Joel Lindperel hea võimalus pealelöögiks, paraku kaotas ta tasakaalu, koperdas trahvikasti piiril ning pallini iirlased alistada. Ka see küündimata langes murule. olnuks ju meile kõigile esmakordne kogemus. Praegu saime rahvusvahelist tähelemängijad ja ka peatreener Tarmo Rüütli saadaval ainult finaalturniiri 14 kohta: panu ja imetlust üksnes näpuotsatäie, on väitnud ka muud ning ega siin minkahe korraldaja tõttu, kelle osavõtt oli git lõplikku tõde polegi olemas. On võrreldes sellega, mis tabanuks meid tagatud. Järgmistel kordadel, kui EMerinevad arvamused ja erinevad põhfinaalturniirile pääsemise korral. Siis finaalturniiril osaleb 24 meeskonda, jused ning küllap on igas seletuses iva. sattunuks Eesti koondis kümnete väon eesmärgi saavutamine jälle lihtsam. Küsimus on pigem selles, kui suur on lisajakirjade aga ka telejaamade luubi Õnneks on meil olemas kinnitus tänaühe või teise põhjuse osakaal. alla, sest enne finaalturniiri lahatakse vusest hooajast, et oleksime suutelised Ka üksikisiku puhul on sageli nii, et üle Euroopa ja kaugemalgi kõigi 16 finaalturniirile pääsema ka siis, kui jagakui meil seisab ees näiteks avalik esiosaleja suutlikkust ning luubi all on tavaid kohti on vähem. nemine, me läheme suure auditooriumi peale üksikute mängijate ka kogu riik. Pumm-pumm-pumm ja ette, siis tunneme end pärast seda kehParimat mainekujundust kui EM- ja punane kaart vasti, sest jätsime enese arvates närvilise eriti muidugi MM-finaalturniiril osaMuidugi jääme veel kaua lahkama mulje. Aga sõbrad-kolleegid kiidavad lemine ei saaks soovida ükski riik. põhjusi, miks esimeses play-off-mängus siiralt: väljast polnud närveerimisest Lätlaste saavutust me seekord põrusime. Kaldun nende leeri, kes näemärkigi. Vahel on vastupidi: enese arkorrata ei suutnud, aga kui tuhnida vad peapõhjusena läbipõlemist. Mitmed vates oleme kindlus ise, aga tagasiside detailides, siis eks olnud seekord üldse\nplay-off annab teada, et olime (mõne) vaataja arvates kuidagi ebakindlad. Sama toimus ka meie meeskonnaga. Muidugi püüti enne mängu teha omi rutiine ja olla nagu tavaliselt ja enese arvates oldigi. Aga näiteks esimese mängu eelsel pressikonverentsil oli õhus siiski tunda elektrit ja oleks ka täiesti imelik, kui see nõnda poleks olnud. Selline meediahuvi ja kajastus oli ju esmakordne. Minu arvates reetis ka Tarmo Rüütli käitumine mängu erakordsust, sõltumata sellest, mida peatreener ise tundis või rääkis.\nIirlased mängisid play-off’i ainult tulemuse peale, samal ajal kui meile paistis oluline olevat pakkuda ka silmale head mängu, et paista auväärne kandidaat EM-finaalturniiri kohale.\nSelsamal pressikonverentsil tunnistas Martin Vunk, et muidugi on mängijad kursis, millest meedia räägib ja kirjutab ning mida näitab. Eks seegi kuulus igapäevarutiinide hulka. Aga meeskonda mõjutavast survest andis parima tunnistuse Raio Piiroja, kes Õhtulehe erilehes lausus äsja lõppenud varasema pressikonverentsi kohta: “Ütlesin siin, et mis siis ikka: võtame nagu iga tavalist mängu. Aga no tegelikult ajasin jama – ei ole võimalik nii võtta. Iga hetk tunned, et tulemas on midagi erilist. Aga vähemalt mind see tunne küll ei häiri.” On täiesti iseküsimus, kas Piiroja see tunne häiris või mitte, aga on vägagi tõenäoline, et teisi mängijaid või meeskonda tervikuna see tunne siiski mõjutas. Kui mitte muudmoodi, siis juba ainuüksi sellega, et erinevalt iirlastest olime kogenematud. Vastaste puhul näis, et nad olid valmistunud igaks juhtumiks. Raske öelda, kas ka selliseks, kui nemad pidanuks jääma üheksakesi. Aga igal juhul olid nad valmis ennetama taolist olukorda. Sellest kõneles nende itaallasest peatreener Giovanni Trapattoni värvikalt enne mängu: vastast peab survestama külma peaga, sest muidu on pumm-pumm ja viga, pumm-pumm\nja kollane kaart ning pumm-pumm ja värav. Ainus, mille Trapattoni jättis lisamata: teist korda pumm-pumm ja kollane kaart tähendab pumm-pummpumm ja punane kaart.\nNaiivsus viis riskile Ausalt öeldes tundus staadionikatla õhkkonda sisse hingates ning matši erakordsust silmas pidades, et kui mängijatel tõesti jõudu jätkub, siis miks mitte üritada koduväljakul ka kümnekesi rünnata ja väravat üritada. Milline naiivsus ning milline vale aeg ja koht (avamängu 35. minut!) riskimiseks, mõtlen tagantjärele! Minu arvates ei iseloomusta miski meie kogenematust paremini. See naiivsus sai toitu ühiskonnas tekkinud jalkabuumist: et mismoodi me mängime 55 minutit oma kasti ette siilina kerratõmbunult, kui olime enesele tõestanud, et me oskame rünnata ja kaotusseisudest välja tulla ka oma valikgrupi vägevate vastu. Olukorra eufoorias tundus alandav kaitses kokku tõmbuda ja loobuda üritamast. See tähendanuks justkui ülesköetud ootustega staadionile kogunenud ja telerite ees vaatava rahva petmist. Aga tagantjärele pidanuks just nii tegema, sest mängida jäi veel ju terve kohtumine võõrsil. Kõlab kummaliselt, aga iirlased mängisid play-off’i ainult tulemuse peale, samal ajal kui meile paistis oluline olevat pakkuda ka silmale head mängu (seda me enne mängu rõhutasime), et paista auväärne kandidaat EMfinaalturniiri kohale. Tulemuseks oli, et pidime au nimel mängima hoopis kordusmängu, kus iirlasi huvitas lõppresultaat ainult sedavõrd, et see ei ohustaks nende üldvõitu. Ja kus meie au pihta lasi pika vile hollandlasest väljakukohtunik Bjorn Kuipers, kes lõpetas matši, kui mängitud oli vaid 90 ja pool minutit. Kuigi tehtud oli kuus vahetust, mis iseenesest tähendaks automaatselt kolme üleminutit, oli talle raske seda ette heita: iirlased ootasid lõpuvilet, et saaks hakata tähistama edasipääsu ning meie, et naasta koju viigiga. Kumbki pool ei tahtnud enam mängida. See kõik on inimlikult arusaadav ja kohtunikul oli õigus mäng lõppenuks siristada, ometi oli see rutakas vile ka pisut solvav. Ent õpetlik ja tuletas veel kord meelde esimese mängu 35. minutit, kui Andrei Stepanov pidi Aleksandr Dmitrijevi\nkogu play-off’i saatuse otsustanud valesöötu paikama ning korjas endale teise kollase kaardi. Kordusmängu tulemus oli meile heaks haavarohuks. Me ei kaotanud. Me ei olnud meeskond, kellest jäänuks play-off’i statistikasse maha kaks tappasaamist. Me saime tõepoolest lõpetada selle valiktsükli kena tulemuse ja enesetundega. Aga ei maksa ennast petta: iirlased mängisid ainult edasipääsu nimel ning meie silmale ilus pallivaldamine (koos silmakriipivate valesöötude, pallikaotuste jm lihtsa praagiga) sai paljuski võimalikuks tänu sellele.\nTee on lahti aetud Lähikuud toovad kindlasti veel selgust allajäämise põhjuste kohta, aga vähemalt praegu tundub, et suurt rolli mängis kogenematus (sh ettevalmistamatus juhuks, kui jääme vähemusse, ja naiivsus), mis põhjustas läbipõlemise. Päris selge on see, et play-off’e peab mängima tapjainstinktiga. Jalgpalliajalugu kubiseb näidetest, kus Eestist hulga kaunima mängupildiga ja maailma poolt imetletud meeskonnad on play-off’i järel pallid kokku korjanud. Mängu käik võib pakkuda igasuguseid pöördeid ja ootamatusi ning treenerid peavad olema valmis tegema praktilisi otsuseid, mis tagavad võimalikult hea tulemuse. Risk õigustab end reeglina siis, kui midagi muud (sh aega muude valikute realiseerimiseks) enam pole. Nüüd on oluline, kuidas oskame seda õppetundi edaspidi enese kasuks ära kasutada. See on lihtsam, kui enam-vähem sama koosseis peaks uuesti seisma sama ülesande ees. Neil on siis kõik meeles ja eeldatavasti osatakse ka avalikkuse tähelepanuga paremini toime tulla. Kui samas olukorras oleme kunagi kaugemas tulevikus, aitaks kõvasti seegi, kui jalgpalliliidus töötab meeskonnaga inimesi, kes on omal nahal Iirimaa põrgu läbi teinud. Loodetavasti koosneb meie koondis siis proffidest, kes pallivad veelgi kõvemates liigades kui praegused mängijad ning treenerkonnal on rikkad rahvusvahelised kogemused. Kokkuvõttes tegi koondis Eesti jalgpalli ajalugu ja tõstis meid kõrgustesse, kuhu tulevikus loodetavasti veel ja veel asja saab olema. Siis meenutame seda esimest korda ja täname kõiki asjaosalisi, kes raja lahti ajasid. 2011 DETSEMBER JALKA\nOstes meie tooteid toetad TÜ Kliinikumi Silmakliiinikut 22\nVorm kehv, appi tuleb Ilo Rihvk Paljud spetsialistid märgivad, et Eesti jalgpallurite üldine füüsiline vorm pole kiita ning sellepärast on meie meestel konkurentide mängutempos püsimisega raskusi. Siin tuleb aga appi Ilo Rihvk. Alver Kivi\nerve aasta Eesti Jalgpalli Liidus kehalise ettevalmistusega tegelenud treener Ilo Rihvk leiab, et arenguruumi on tõesti küllaga, sest meie mängijad jäävad konkurentidele alla just aeroobse töövõimega. “Siin on küsimus vastupidavuses, kas mehed jaksavad üheksakümmend minutit tempot hoida või ei,” märgib Rihvk, lisades, et me peame oma mängijaid arendama kõrgemate standardite järgi. “Eesti meistriliigas Lasnamäe Ajaxi vastu pole see probleem, aga koondise mängus Hispaaniaga on hoopis teine tempo ning seal on meie omad üldiselt raskustes.” Rihvk, kelle ülesandeks on tegeleda klubide treenerite teadmiste parandamisega füüsilise ettevalmistuse alal ning jälgida noortekoondiste kandidaatide füüsilist ettevalmistust, tõdeb, et Eestis on sportlase kehahooldus ja arendus lapsekingades ning see on koht, kuhu tuleks oma tegevus suunata.\n2008. aastal Eestisse naastes asus ta tööle Eesti jalgpallikoondise ja FC Flora füsioterapeudina. Peale vigastatutega tegelemise juhendas Rihvk FC Floras ka üldfüüsilisi treeninguid ja koostas kehalise ettevalmistuse programme. “Eks jalgpall oli mulle juba varem südamelähedane ning huvi ala vastu oli täiesti olemas,” tunnistab Kohila Püsivusega Eesti meistrivõistlustelgi mänginud mees, kelle sõnul oli tal Inglismaal õppides vaja praktika kohta ja FC Flora andis talle võimaluse. Foto: Lembit Peegel\nVigastusi, mis tekivad mõne kokkupõrke tagajärjel, ei saa vältida, küll aga võib ennetada vigastusi, mis võivad tekkida ülekoormuse ja liigse väsimuse tõttu.\nRihvki näol on tegu väärt spetsialistiga, kes teab, mida ta räägib. Ta on töötanud nii Eestis kui ka Inglismaal personaaltreenerina. 2005. aastal siirdus ta Inglismaale Hulli ülikooli, kus õppis spordivigastuste rehabilitatsiooni erialal. Inglismaal olles läbis Rihvk ka personaaltreenerite koolituse ja sai rahvusvahelise litsentsi.\nIlo Rihvk jälgib, et harjutus korralikult tehtud saaks.\nJalgpallurite kõrval on Rihvk aidanud vigastustest taastuda ja paremasse füüsilisse vormi jõuda ka teiste alade sportlastel, kes kõik kuuluvad Eesti noorte või täiskasvanute paremikku. Ilo Rihvkil on mängijate füüsilise vormi parandamiseks mitmeid lahendusi, kuid eelkõige tuleb tema hinnangul tõsta treenerite teadlikkust ja õpetada neile uusi metoodikaid. Pole saladus, et jalgpall on kontaktne spordiala, kus on palju vigastusi, kuid osa neist on teadliku tegutsemisega võimalik ära hoida. Rihvk leiab, et neid, mis tekivad mõne kokkupõrke tagajärjel, ei saa vältida, küll aga võib ennetada vigastusi, mis võivad tekkida ülekoormuse ja liigse väsimuse tõttu. Ta lisab, et oma füüsilise konditsiooni parandamiseks tuleb Eesti jalgpalluritel hakata targemalt treenima, kuid selleks on vaja tekitada huvi eeskätt treenerites ja seejärel ka sportlastes. Eesti treenerite teadmised füüsilise ettevalmistuse alal peavad paranema, et tõsta klubide taset mängijate suutlikkuse tõusu ja kehaliste eelduste maksimaalse ärakasutamise kaudu. “Aga ega ma üksi ei suuda kõike ära teha. See töö peab hakkama ikka klubides toimima,” lausub Ilo Rihvk, kelle sõnul on jalgpalliliidul plaan välja selgitada meie treenerite koolitusvajadus. Et selles selgust saada, korraldatakse Eesti klubides küsitlus, mille eesmärgiks on jõuda suurimate probleemideni. “Eeldatavasti on kasulik teha täiendkoolitusi, et treenerid kaasaks teadlikult kohe alguses oma treeninguprotsessi üldfüüsilist võimekust arendavad harjutused,” selgitab Ilo Rihvk. Lisaks on olulisel kohal noortekoondiste kandidaatide füüsilise suutlikkuse kindlaks tegemine ja suurendamine ning siin on oluline noortekoondiste juhendajate nõustamine treeninguprotsessis. 2011 DETSEMBER JALKA\nKatrin Loo (vasakul) näib olevat teisel korrusel ennetanud Ukraina väravavahti.\nNaiste jalgpall vajab arenguks suuremat tähelepanu Jätkame eelmises numbris alustatud intervjuud Eesti Jalgpalli Liidu naiste- ja amatöörjalgpalli komisjoni liikme ja Põlva JK Lootose presidendi Indrek Käoga, kes leiab, et ala vajab suuremat tähelepanu ning initsiatiivi peaks siin võtma endale klubid. Alver Kivi Eesti naistevuti arendamiseks on pakutud erinevaid suundi ja võimalusi. Algus on küll tehtud, aga mis on tähtsaim? Kuna oleme veel üsna alguses, siis on raske nimetada seda kõige õigemat valikut. Esmalt tuleks naiste jalgpallile lihtsalt rohkem ja sisulisemat tähelepanu pöörata. Klubid, eelkõige meistriliigas mängivad, peaksid täitma juhendis kehtestatud miinimumnõudeid ning EJL võiks naisteklubidega pidada maha personaalsed arenguvestlused samamoodi nagu tippmeeskondadega. Naistejalgpalliga tegelevate klubide toetamine peaks olema süsteemsem, järelkasvu kasvatamine üks prioriteete, 24\nnaistreenerite, -kohtunike ja klubi personali koolitamine pidev protsess. Aasta tagasi esitasime koos Mihkel Uibolehega komisjonile analüüsi naistejalgpalli hetkeseisust ja võimalikest arengusuundadest. Minu teada on see esimene dokument üldse, mis valdkonna olukorda selgitada ja analüüsida üritab. Teemat edasi arendades võiks sellest lõpuks kujuneda midagi naistejalgpalli arengukava laadset. Pärnu JK treener Jüri Saar pakkus välja seisukoha, et naistejalgpall peab muutuma poolprofessionaalseks. On see lahendus või üks võimalikke arengusuundi?\nOlen Jüri Saarega osaliselt nõus. Kui tahame välisklubidega võrdselt mängida, siis peame muutuma professionaalsemaks. Suutma klubidesse tuua mängijaid, kelle jaoks mängimine oleks suurema osatähtsusega kui olmemured. Pärnu, Põlva, aga ka Flora ja Levadia koosseisudes on välismängijad juba mitmendat hooaega. Kui tahame taset oluliselt tõsta, siis nii klubid kui ka eelkõige alaliit peavad veel rohkem pingutama, et koondise mängijatel ei tekiks dilemmat, kas sõita valikmängule või töö tõttu seda mitte teha. Teiselt poolt ei tohiks välismängijate osatähtsus klubides saada takistuseks oma noorte arengule. Sama vastutust peavad\nnaised kandma suurte linnade klubid. Mängijate meelitamine väikestest kohtadest suurlinna virvatuledega võib mõnele väikesele võistkonnale mõjuda saatuslikult. Nii nagu Pyrrhose võit – suurtele doonoriks olnud väikeklubid lakkavad mõne aja pärast tegutsemast ning jalgpallile leitud uued Pille Raadikud, Liis Emajõed ja Avely Kuldsalud jäävadki üles leidmata. Jalgpallil on kanda väga oluline roll regionaalpoliitika kujundamisel.\nPõhiliseks raskuseks, nii imelikult kui see ei kõla, on ala üldine kiire areng. Kas tänavused meistrivõistlused pakkusid rohkem positiivset või negatiivset? Nii ja naa. Kui rääkida täiskasvanute poolelt, siis Pärnu edu ei olnud üllatus. Jüril on hea ja kaua kokkumänginud koosseis, mis tõenäoliselt ka järgmisel hooajal on suurim pretendent esikohale. Üllatas Flora – koondise baasklubilt oleks oodanud enamat, samal ajal kui pronksiheitlus oli aegade põnevaim. Lõpuks jäi Levadia kogemus Lootose nooruse üle siiski võitjaks. Tammeka ja Kalju tulemus näitab lihtsalt klubide suhtumist naistejalgpalli. Samas on vahe meistri- ja esiliiga vahel tuntav ning eks paistab, kuidas Tallinna Kalev järgmisel hooajal hakkama saab; tõsiselt pingutab ala arendamise nimel Tartus SK 10. Kui duublid välja arvata, siis II liigast paistab ehk Infonet asja tõsiselt võtvat ning Ida-Virumaa vajaks samuti ühte regionaalset liidrit. Murelikuks teeb noortemeistrivõistluste kesine tase. Veel hilise kevadeni käis vaidlus, kas C-klassi üldse välja mängida. Lõpuks siiski terve mõistus võitis ja kõik vanuseklassid võistlesid. Kahju vaid, et jalgpallikaardilt kadus nii meistrivõistluste käigus kui ka pärast nende lõppu mitu kohta, kus aastatega on miskit juba loodud. Probleemiks on mängijate suur koormus. Mõned noormängijad mängivad peale koondiste veel kaheskolmes võistkonnas meistrivõistlusi. Naistejalgpalli puhul on hakatud üha enam rääkima ka EM- või MM-finaalturniirile jõudmisest. Kas Eesti\nmeistrivõistluste pealt on võimalik selline taseme tõus, et finaalturniirile jõuda? Kardan, et ainult meistrivõistluste pealt mitte. Eesti on lihtsalt niivõrd väike riik. Ka koondised vajavad korralikke mänge, tugevaid turniire ning selleks ei ole ilmtingimata tarvis sõita maailma teise otsa. Hea tasemega ja taskukohaseid turniire leidub kordades lähemal. Samas peaks meistrivõistluste tase olema selline, et eurosarjades ei peaks rõõmu tundma vaid üksikute punktide pärast, vaid suudetaks võidelda ka alagrupist edasipääsu nimel ja miks mitte olla konkurentsis ka kohamängude võitmisel. Noortemeistrivõistlustel peaks lõppema olukord, kus erilubadega nooremad mängijad mängivad mitmes vanuseklassis ja lisaks veel täiskasvanute eest. Alus arengule pannakse ikka kohtadel. Kas Eestis on klubiline areng kulgenud õiges suunas? Areng on olnud pehmelt öeldes tagasihoidlik. Klubisid ju ei olegi – enamuses on tegu võistkondadega. Eelkõige on põhjuseks n-ö kultuurikihi puudumine selle igas tähenduses. Kui palju meil siis Eestis naistreenereid on? Ühe käe sõrmedest jääb ülegi … samuti kohtunike puhul. Mitte et ma arvaks, et mehed hakkama ei saaks, aga mulle tundub loomulikum, kui naistevõistkondade juhendajad oleksid naised. Foto: erakogu\nIndrek Käo on naiste jalgpalli arenguga seotud olnud üle kümne aasta.\nPõhiliseks raskuseks, nii imelikult kui see ei kõla, on ala üldine kiire areng. On oht, et tormame peavooluga kaasa, unustades teinekord asja tuuma ja oma päritolu. Loomulikult tuleb lahtiste silmadega ringi vaadata, kuid kõigist kogemustest peaks lõpuks hakkama moodustuma siiski meie oma rahvuslik naiste jalgpallikultuur. Kõik näevad suurt vaeva oma ala atraktiivsemaks muutmisega. Kas tuleb kunagi aeg, kus tribüünid on täis nii naiste jalgpallikoondise kui ka -klubi mängude puhul? Ei saa öelda, et huvi naiste jalgpalli vastu just väike oleks. Koondisemängudel ei pea küll pealtvaatajate numbrite pärast silmi maha lööma. Võin kinnitada, et umbes sama suurusjärk elab kaasa enamikus Eestiga võrreldavates Euroopa riikides. Ja näiteks Põlva Lootose naiskonna mänge jälgib juba paar viimast aastat rohkem pealtvaatajaid kui mõne meistriliiga meeskonna mänge. Loomulikult ei ole see veel näitaja ning selle nimel peavad eelkõige klubid kõvasti pingutama, et naiste jalgpalli populariseerida. Kui nüüd veel enda klubi kiita, siis Lootosel olid ainsana nii meistriliiga kui ka II liiga naiskondade kodumängudel Lootospargis kogu hooaja vältel olemas nii mängukavad, teadustus, tabloo, nõutud arv pallipoisse/ tüdrukuid … ja peale treeneri pingil nii mõnigi varumängija. Kui kõik klubid suudaks needki, mitte just üle mõistuse kõrged nõudmised hooaja jooksul täita, oleks see ala atraktiivsuse ja populariseerimise suunal mitte samm, vaid lausa hüpe edasi. Pilk tulevikku – optimistlik või pessimistlik? Olen naistejalgpalliga olnud seotud alates 2001. aastast, kui Põlvas õnnestus korraldada Eesti U19 koondisele võidukalt lõppenud Balti turniir. Sellest ajast alates on õnnestunud üsna lähedalt ala arengut jälgida ning areng, olgugi et erinevas tempos, on kogu aeg toimunud. Seega, loomulikult olen Eesti naistejalgpalli tuleviku puhul optimistlik. Aeg on põnev ning maailmas lausa plahvatuslikult toimuv naiste jalgpalli buum mõjub soodustavalt, jätkuks vaid ala juhtidel võimet targalt talitada. 2011 DETSEMBER JALKA\nKaks duelli Iirimaaga: pilte platsilt ja selle kõrvalt Eesti koondise kaks EMi play-off-mängu Iirimaaga tõid meile külma duši ja lohutusmängu Dublinis. Meenutamist jätkub terveks inimpõlveks ja kauemakski veel. lembit peegel\n“No mida asja!” pragab Ragnar Klavan. Vasakul tunnistab väravasse lipsanud paharetti Raio Piiroja, paremal rõõmustab värava autor Jon Walters ning Sergei Pareiko loodab suluseisuotsust abikohtunikult.\nPiletite lunastamine Dublinis Burlingtoni hotellis: vasakult meie jalgpalliliidu inimesed: Raily Anter, Maris Maripuu ja Kristina Burdakova, ning paremal Tallinna munitsipaalpolitsei juht Monica Rand, kes on üks tulisemaid jalgpallifänne. 26\nJALKA DETSEMBER 2011 JALKA\nDublini-pärane peegeldus – naiste ragbi.\nEesti taustajõud enne mängu: arst Gunnar Männik ning füsioterapeudid Marius Unt ja Taavi Põder.\nTaijo Teniste õhuduell Keith Andrewsiga Dublini kohal. Maa pealt jälgib lahingut Kevin Doyle.\nNeed jalad ajasid Dublinis jalgpalliasju väljaspool platsi.\nIirlaste täht Robbie Keane on kõva laksu teele saatnud – paraku peatus pall Ragnar Klavani jalges. Vasakul jagab kahe eelnimetatu näoilmet Enar Jääger.\nKaimar Saag oli Dublinis agar, kuid tehniline praak sundis paljudele pallikaotustele. 2011 2011 DETSEMBER DETSEMBER JALKA JALKA\nAivar Pohlak annab endast sama palju kui 20 aastat tagasi.\nkõik ilus tuleb õigesti tegutsedes iseenesest Paarkümmend aastat Eesti jalgpalli arendanud Aivar Pohlak hindab olnut ja vaatab tulevikku. Ta on veendunud, et jalgpallist peab mõtlema ühiskonnakeskselt ning viima seda mõtteviisi jalgpalli sees aina madalamate astmeteni, sest nii pakseneb meie vuti kultuurikiht. Kui kõik vajalik saab tehtud, tuleb edukus, massilisus jms iseenesest. Indrek Schwede Eesti lõpetas oma kõigi aegade edukaima valiksarja suurepärase lõpuspurdiga kolmes viimases alagrupimängus ja paraja šokiga play-off’i esimeses kohtumises. Kas me olime naiivsed, kui läksime vähemuses iirlastele vastuväravat lööma? Eks selles esimeses mängus oli nii läbipõlemist kui ka naiivsust, aga ma arvan, et kõik see oli normaalne ja seda olnuks väga keeruline ära hoida. Või ehk koguni nii, et isegi kui seda õnnestunuks ära hoida, oleks me suure tõenäosusega siiski kahe mängu kokkuvõttes finaalturniirilt välja jäänud ning sellisel juhul on parem juba kogemuse võrra rikkam olla. Lisaks olen kindel, et sellel teemal on kõneldud piisavalt ning eriti pärast seda, kui Tarmo Rüütli on probleemi ka ise välja öelnud, ei pea me sellest enam rääkima ja olukorda pulkadeks lahti võtma hakkama. Tõsi, arvan, et esimesed kõnelemised olid tähtsad – mõistan fänne, kes tahavad uskuda oma lemmikutest vaid head, aga olukorras, kus väga paljud on harjunud saama informatsiooni ajakirjanduse kaudu, peab hoolitsema sellegi eest, et sinna satuks sisulist ja täpset teavet. Pärast grupiturniiri lõppu said palju tervitusi oma Euroopa kolleegidelt ja partneritelt. Kas play-off’i esimese kohtumise järel oli tunda ka varjatud halvakspanu või üleolekutunnet? Ei, mitte midagi sellist ei olnud. Palju oli kahjutunnet ning mängu näinud inimesed märkisid ka, et kohtunik tegi 50/50-olukordades otsuseid ühes suunas, kusjuures silmas peeti siis neid asju, kus kohtunikul oli reeglite järgi mitu valikut. Kuidas võtta kokku play-off’i kogemus? Eesti ei saa kunagi loota ainult sellele, et surume vastasele oma mängu peale. Meil on küll olemas oma positiivne mäng, mis on meie suur väärtus ja millel põhineb meie edu, paraku peame alati arvestama vastasega ja panema kõigepealt nende käigud kinni, pärast mida saame hakata tasapisi väljakul omi asju toimetama. Kui vaadata kõiki EM-valikgruppe, siis oli peale meie veel vaid üksikuid koondisi, kes ei suutnud mitte üheski valikmängus taga nulli hoida ning see seltskond ei ole selline,\nkellega ühes pundis tahaks olla. Ehk siis siin peitub meie järgmise sammu võti – kuidas vältida meile löödavaid väravaid ilma, et meie oma mäng kannataks, teisisõnu, kuidas vähendada meie nõrkusi nii, et meie tugevused jääksid alles. Kas play-off’i jõudmine teeb meile edasised sammud finaalturniiri poole rühkimisel lihtsamaks või peitub selles edus ka ehmatust: nii kaugele jõudmine meiesuguse pisikese riigi jaoks nõuab liiga palju kokkusattumisi, mille tunnistajaks me ei pruugi niipea saada? Lihtsamaks ei lähe midagi, see on selge, küll aga peame töötama selle nimel, et kokkusattumiste vajadust vähendada, kuigi mingil määral jääb see meie jaoks alatiseks nii. Vabalt võib muidugi juhtuda, et järgmisel kahekümnel aastal me enam play-off’i ei jõua, aga me ei peagi sellest mõtlema, tähtsam on teha tööd ja arendada nii jalgpalli kui ka meeskonda ja tema mängu. Kui meeskond mängib hästi, siis tuleb edu varem või hiljem, see kogemus on meil juba olemas. Sama lugu on jalgpalli üldise arendamisega. Mida pidasid täpselt silmas, kui ütlesid, et me peaksime vältima Läti saatust, kes jõudis korra EM-finaalturniirile ja langes siis tagasi? Pidasin silmas seda, et me ei tohi hakata edu ja meeldivate emotsioonide mõjul mõtlema ainult oma jalgpallipüramiidi tipule, vaid arendada tuleb endiselt kogu hoonet ja kõiki tähendusi. Kusjuures hoiatus oli omal kohal – üks asi, mida edu silmanähtavalt kaasa tõi, on ambitsioonikate lapsevanemate tegevuse hoogustumine, viimase kuu-pooleteise jooksul on tulnud mitu signaali, kus isegi 8-aastaseid tassitakse klubist-klubisse, et poisile “väärikamat” seltskonda leida. Ka noortekoondislaste juures on näha soovi iga hinna eest tippu jõudmisest ja ei märgata isegi nii lihtsat detaili, et praegune koondis on kasvanud 100% Eesti liigade pealt ja et kõik mängijad on enne koondisesse saamist mänginud Meistriliigas ning peaaegu kõik enne Meistriliigat ka Esiliigas. Ehk siis, emotsioone luuakse väärtuste kaudu, aga väärtused ei asu enamasti selle koha peal, kus emotsioonid 2011 DETSEMBER JALKA\nusutlus ning seetõttu jäävad nad sageli tähelepanuta. Seda ei tohi unustada. Lätistki väiksem Sloveenia tõusis ja jäi finaalturniirile jõudjate hulka püsima, aga nemad saavad toetuda endise Jugoslaavia koolkonnale ja traditsioonile. Meie side Nõukogude Liidu vutikoolkonnaga viimasel paaril aastakümnel enne impeeriumi lagunemist oli habras ja jalgpall eestlaste hulgas ebapopulaarne. Pidime 20 aastat tagasi alustama peaaegu nullist. Kas me saame end sloveenidega võrrelda? Olen mõttes võrrelnud meid pigem norralaste ja taanlastega ning võtnud neist jalgpallipüramiidi ehitamisel eeskuju. Ka nemad ehitasid oma jalgpalli ise üles ja neil ei olnud kellelegi toetuda. Sloveenidega võrdlemine on keerulisem, nendel on asjad olnud teistmoodi. Millise hinde annaksid kümnepallisüsteemis meie noortetreeneritele ja noortesüsteemile? Kust king pigistab, mida peaksime esmajärjekorras tegema? Seda hinnet on võimatu anda. Meil on palju häid noorte treenereid ja me peame nägema vaeva, et selliste treenerite hulk kasvaks. King otseselt ei pigista kuskilt, aga järgmised sammud on teada: me peame parandama treenerite teadmisi mängijate füüsilisest ja vaimsest ettevalmistamisest. Kui me pole füüsiliselt võimelised tempot hoidma, siis ei piisa sellest, kui oleme tehnilised ja targad. Järgmine asi on tarkus, sest füüsiliselt tugev, distsiplineeritud ja tark meeskond võib meie praeguse tehnilise taseme juures juba üht-teist teha ja on tegelikult teinudki. Seejärel saab ehk tehnikale mõtlema hakkama, kuigi arvan, et tehnika on paljuski ka iseõppimise ja loomuliku koordinatsiooni koostöö. Kas meie olemasolev noortesüsteem tagab, et treenerid õpetavad tehnilisi elemente õigesti, nii et noored ei pea hakkama teismeeas valesti omandatut ümber õppima? See ei ole kaugeltki kõige olulisem asi – mõistagi on kuskil piir, millest allpool olevate teadmistega tehnilisest ettevalmistusest ei ole treeneril võimalik korralikku jalgpallurit kasvatada, kuid ainult tehnikaga ei ole tänapäeva jalgpallis palju teha. Kas Konstantin Vassiljev lööb sellepärast hästi, et teda õpetati nii lööma? Jah ja ei, talle näidati asjad õigesti kätte, aga edasi tegi põhitöö juba mängija ise. Kas Raio Piiroja tehnika on sellepärast kehv, et teda õpetati valesti? Jah ja ei, Piirojat treeninud noortetreeneri käest tulnud teistegi mängijate tehnilised oskused on puudulikud, kuid Raio keha ja koordinatsioon ei ole jalgpalluri jaoks parimad võimalikud, küll aga on seda tema tahe ning on tähtsam, et treener seda ära ei rikkunud. Tehniline ettevalmistus on tähtis, aga see pole imerohi, kõigepealt on siiski vaja vaimselt terveid ja füüsiliselt hästi arenenud jalgpallureid ning kui neil on ka tehnika ja koordinatsioon paigas, siis on kõik hästi. Samas – rohke treeninguga on lihtne last vaimselt kurnata ning samal ajal olen näinud palju väga tehnilisi iseõppijaid, keda on raske mängus kasutada. Treenerid peavad õpetama õigesti ja mitte ainult tehnikat, vaid kõike. Treenerid peavad olema head pedagoogid, siis 30\nsaame palju tublisid inimesi ja piisavalt häid jalgpallureid. Kas saame suure sisehalli kindlasti 2012. aastaks? Jah, jalgpalliliit ehitab sellise A. Le Coq Arena juurde järgmiseks sügiseks. Jalgpalliliidu taristu arengukava näeb ette Tallinnasse kolm-neli, Tartusse kaks, Pärnusse ja Narva ühe täismõõtmetega sisehalli. Kes rahastab nende ehitamist, kes saab omanikuks ja kes kannab jooksvad kulud? Valdavalt omavalitsused, kes on ka omanikud ja katavad koostöös kasutajatega ka kulud. Omavalitsused omakorda peavad leidma partneri riigi või Euroopa raha näol. Kui liidul tekiks ootamatult täiendav tuluallikas – näiteks kuskile finaalturniirile jõudmise kaudu –, siis oleks ilmselt mõistlik osa raha just sellisesse projekti panna, näiteks pakkudes omavalitsustele kolmandikku ehituse eelarvest vms.\nMeil ei tohi tekkida tunnet, et Eesti jalgpall on valmis ning me peame suutma anda endast iga päev sama palju, kui suutsime 20 aastat tagasi.\nMillal Tartu, Pärnu ja Narva esimese sisehalli saavad? Raske öelda, jutud ja kõnelused käivad kogu aeg, kusjuures esimene hall ei peagi olema täismõõtmes, vaid võib olla ka poole väljaku suurune. Püüame edasi selliselt, et kõneldes nende omavalitsustega Eesti jalgpalli infrastruktuuri arengukavast, tahame jõuda nii kaugele, et halli ehitus pannakse omavalitsuse arengukavasse, pärast mida saab juba tähtaegadest täpsemalt kõnelda. Mis peaks olema meie jalgpalli peamine tugevus: põhjamaine sitkus, taktikaline taiplikkus, tehniline taidurlikkus? Me peame olema jalgpalliväljakul füüsiliselt tugevad ja distsiplineeritud nagu skandinaavlased, targad nagu eestlased ja osavad nagu slaavlased. Kusjuures tarkus on ainus abinõu, mis saab meid teiste asjaolude tugevuse juures tippu viia. Kas võib öelda, et Eesti jalgpallikoondise n-ö ametlik doktriin – mängida kaitsest lähtuvalt – on muutunud ja oleme suuna võtnud sellele, et meisterlikkuse suurenedes (mängijate parematesse välisklubidesse liikudes) tahame ise palliga mängida ja domineerida? Palliga mängul põhines meie tänavune edu ja see on asjaolu, mida tuleb hoida. Samas ei tohi ka unustada kaitsemängu, sest 90 minutit palli hoida pole ka Andorra ega Fääri Saarte vastu võimalik ning mis siis lohaka kaitsemängu korral juhtuda võib, kogesime tänavugi, kui tegime fääride koduväljakul kaks penaltit. Mida arvad eelmises Jalkas Urmas Kirsi öeldu kohta, et ka meie noortekoondisi peaksid juhendama eestlastest tree-\nusutlus Fotod: Lembit Peegel\n1990. aastal Göteborgis FC Flora eest pallimas ja 20 aastat hiljem Eesti veteranide eest palliga triblamas.\nnerid – kust nad muidu rahvusvahelisi kogemusi saavad ja kust me muidu Tarmo Rüütlile asendaja leiame? Urmas ütles õigesti ja see on nii jalgpalliliidu kui ka liidu uue tehnilise direktori Arno Pijpersi tulevikunägemus. Samas, et astuda noortetöös olulisi samme, vajasime ka välismaalasi. Samuti oli ju ka rahvuskoondisega ja nii on naiste jalgpallis. Esimeste sammude ajal on vaja välismaalasi kas või autoriteedi pärast. Kas pärast Eesti koondise tulemust EM-valiksarjas on kergem igapäevatööd teha? Ühte pidi on kergem, sest taust on positiivne, aga teiselt poolt raskem, sest peale igapäevatöö tuli juurde igasuguseid asju: näiteks intervjuusid on tulnud anda väga palju ja lihtsalt suhelda tahtjaid on ka rohkem. Ja tegelikult tunnen ka suurenenud vastutust, kas või eelpool kõneldud taseme hoidmise tähenduses. Naljatoonis võiks öelda, et Eesti Jalgpalli Liidu suhted meie olümpiakomiteega on head, sest ega mingit erilist suhtlemist ei toimugi. Või ikka suhtlete? Viimased kaks aastat on EJLi ja EOK suhe olnud hea ja töine ning ma ei tihkaks seda organisatsiooni küll mitte kuidagi kritiseerida. Meid on võetud tõsiselt, aga eks me pidime selle kõik ka välja teenima. Samas – nii ongi normaalne, õige ja õiglane. Kuidas sõnastaksid ja kuidas järjestaksid Eesti jalgpalli põhilised ülesanded tulevikuks?\nMeil peab olema silma, et tabada ära asjaolud, millele peame igal ajahetkel keskenduma ja millega tegelema, sest selline on arengu loogika. Ja meil peab olema tarkust nende asjaolude arendamiseks. Meil ei tohi tekkida tunnet, et Eesti jalgpall on valmis ja me peame suutma anda endast iga päev sama palju, kui suutsime 20 aastat tagasi, praegustes proportsioonides ja aja jaoks olulistes suundades mõistagi. Me peame mõtlema jalgpallist ülesande- ja ühiskonnakeskselt ning me peame seda mõtteviisi viima jalgpalli sees järjest madamalamale, sest nii pakseneb meie jalgpalli kultuurikiht, millele omakorda saab üha kindlamalt toetuda meie jalgpallipüramiidi tipp. Jalgpalli tuleb arendada nagu elu. Meie noortetreenerid peavad olema head õpetajad, kes tegelevad oma õpilastega ja arendavad neid mõtlema ja ennast väljendama, et mõnest neist saaks väga hea jalgpallur, paljudest neist saaksid head jalgpallurid ja kõigist neist saaksid tublid inimesed, kes armastavad ja austavad elu ja jalgpalli. Meie klubid peavad leidma omale rolli ühiskonnas ja selle ühiskonna osa, kelle jaoks nad tegutsevad. Meie tipptreenerid peavad leidma oma näo ja käekirja mängijate ja meeskondade arendamiseks. Ja jalgpalli liit peab andma vabadust kõneldud vastutuste tekkimiseks ja toetama iga arengut. Eks neid asju ole palju, aga mõelda saab juba nendegi üle, mis siin välja öeldud – kõik ilus tuleb selliste asjadega tegelemise peale iseenesest, pean silmas nii edukust, massilisust kui ka igasugust tähelepanu ja nii edasi. 2011 DETSEMBER JALKA\nFoto: Tony Marshall/Scanpix\nEsirida (vasakult): Meelis Peitre, Henri Anier, Jürgen Henn, Valeri Minkenen, Stan Zakaria Belgarišvili, Nikita Baranov. Keskmine rida (vasakult): väravavahtide treener A Herrem, Alo Dupikov, Erik Midtgarden, kapten Karl Palatu, füsioterapeut Rene Viskar, fü 34 Andre Frolov, Gert Kams, Sergei Mošnikov, Markus Jürgenson, Johanne JALKA DETSEMBER 2011\nnislav Pedõk, Aiko Orgla, Siim-Sten Palm, Aleksei Jahhimovitš, Nikolai Mašitšev, Ain Tammus, abitreener Janno Kivisild, peatreener Martin Reim, Karol Mets, Geir Andre füsioterapeut Martin Kiho, füsioterapeut Jüri Salupere. Tagarida (vasakult): Eron Krillo, 35 es Kukebal, Karl-Eerik Luigend, Rauno Alliku, Hannes Anier, Siim Luts. 2011 DETSEMBER JALKA\nEesti koondise põrumine ajaloolises EM play-off'is Meie taktikaekspert Karel Voolaid analüüsib kaht Eesti–Iirimaa EMi play-off-kohtumist, mis kujunes kassi kotti ajamise aktsiooniks. Kiisuks kotis oli seekord Eesti koondis. Esimene vaatus “Il Trap” püüab Lillekülas kassi kotti!\nSinisärgid mängivad formatsioonis 1-44-1-1 ja poisid rohelises 1-4-4-2. See on treeneriteduell Tarmo Rüütli versus Giovanni Trapattoni. Jalgpallibuumi ja üleskütvate meediaartiklite virvarris läks Eesti koondis enesekindlalt ja ründavalt lahingusse Euroopa vahest kõige tituleerituma treeneri juhitud Iirimaa vastu. Mängu algus oli rabe, võitluslik, närviline. Iirlased mängisid sirgjooneliselt – pika palliga otsiti ründepaari Jon Waltersit ja ikoon Robbie Keane’i, keda toetasid äärtelt kiiresti kogenud Damien Duff ja välejalg Aiden McGeady ning keskväljalt Keith Andrews. Eestlaste rünnak oli pigem otsivas, ülesehitavas stiilis, sest kiired vasturünnakud kohe pärast palli kaotamist kaitsesse\ntõmbuvate iirlaste vastu esialgu ei toiminud. Algminutite närvilisusest üle saanud koondis leidis peagi mängurütmi – Jarmo Ahjupera hoidis palli hästi; tagant läbi söödud Konstantin Vassiljevile ja Martin Vungile toimisid. Käigud said jätku ka äärtele: Dmitri Kruglovile ja Tarmo Kingile – korra kõmmutas isegi Ragnar Klavan, kuid i-le täpi panemisel jäi puudu siiski individuaalsest meisterlikkusest. Ehtitaallaslikult tegutsenud kaitseliin eesotsas Aston Villas palliva ja kogenud Richard Dunnega, kellele sekundeerisid kontrollivad funktsiooni täitnud Andrews ja Glenn Whelan ning isuga tagasi töötanud Duff ja McGeady moodustasid eeskujuliku kaitsebloki, mille murdmisega Kruglov,Vassiljev, Kink, Vunk ja väga hästi mänginud Ahjupera hakkama ei saanudki. Samas näitasid rohesärgid palli valdamisel klassi – mitte ühtegi proh-\nEsimese mängu mõlema võistkonna formatsioon (kuni Stepanovi eemaldamiseni): Eesti 1-4-4-1-1 ja ründetegevus ning Iirimaa 1-4-4-2 ja kompaktne kaitsetegevus.\nKruglov (Teniste 18')\n23 Duff Teniste (Puri 18')\nTeise mängu mõlema võistkonna formatsioon.\nmakat! Kiired üleminekud kaitsest rünnakule, hästi ajastatud teiste pallide noppimised, oskuslikult liikuvad ääred. Kaitses mängiti jõuliselt, kuid mitte agressviiselt. Mängijate rollid ja ülesanded väljakul olid selged. Ka meie jaoks “liiga kiire” esimese värava toonud olukord Shay Given – Walters – McGeady ning kastist kasti töötava keskpooliku Andrewsi täpne pealöök näitasid kõrget taset võrreldes sinisärkidega. Kaotusseisus jätkas Eesti julgelt: avas mängu ning sai vastu näppe! Mängu ülesehitamisel on vaja väljakul ruumi teha, millega sinisärgid ka edukalt toime tulid, kuid raudkindlalt kaitses tegutseva ja enda momente otsiva (kiire) võistkonna vastu jääb Eesti koondisel praegu veel palli valdamisel kvaliteedist puudu. Ka teenitud nurgalöögid ei toonud (ja pole toonud ammu) väga vajalikku väravat. Põhjaiirlaste üle saavutatud võimsat kaasaelavat õhkkonda ei jõudnud täismaja tekitada. Pigem sumises Arena publik pettunult toonil “mis toimub?”. Vahelduseks rõkkasid rohesärkide väravate puhul külalisfännid. Teisel poolajal vähemuses mängides liikus sinisärkidel pall küll nauditavalt, kuid pigem oli olukord iirlaste kontrolli all ning kõigi võimaluste maalt naasnud Joel Lindpere, Vladimir Voskoboinikovi ja Ats Purje panus jäi pigem lõppskoori 0 : 4 varju. Trappatoni viiuldas kogu kohtumise väljaku kõrval nagu polekski tegemist kõikenäinud ja võitnud 72aastase vanahärraga. Esimeses mängus murrangu toonud momentides saidki sinisärkidele saatuslikuks sööduvead palli valdamisel, vastaste kiired ja loogilised vasturünnakud ja näiliselt kergetes mänguolukordades mängupingega toimetulematus.\ntaktikajutud / üleskutse II vaatus, korduskohtumine: kotti püütud kass jääb kotti! Dublinis toimunud kohtumine oli iirlaste jaoks vormistamise ja eestlastele au küsimus. Mõlema võistkonna juhendajad tegid algkoosseisudes muudatusi: Tarmo Rüütli oli sunnitud olukorras, sest mängukeeldu kandsid Raio Piiroja, Andrei Stepanov ja Sergei Pareiko. Trappatonil oli kasutada paranenud John O’Shea ja mängukeelu alt vabanenud Kevin Doyle. Osava McGeady asemel alustas Stephen Hunt. Pinged olid maas ja võistkonnad mängisid julgelt 1-4-4-2-formatsioonides ning Aviva staadionile kogunenud täismaja sai nautida mõlemapoolsete võimalustega lahtist jalgpalli. Kui avapoolajal olid dikteerivamaks pooleks pigem iirlased ning nad juhtisid vaheajale minnes Wardi väravast teenitult 1 : 0, siis teisel poolajal võeti hoogu maha, jätkati kvaliteetselt, kuid juba eesootavate liigamängude poole kiigates. See lubas sinisärkidel palliga ladusat ja juba tuttavat positsioonilist rünnakut mängida, krooniks Vassiljevi järjekordne värav kauglöögist. Esile tõstaks koondise kaitseliini tegevust eesotsas väga enesekindlalt mänginud Klavaniga, poolkaitseliinis tööd rabava Vungi, mängujuht Vassiljevi, lisaks agaralt lipanud Lindpere ning Puri. Ees aktiivselt liikunud Vosko ja Saagi kooslus kallutab ka pigem pöialt püsti tõstma, kui seda allapoole kallutama. Londaku tegutsemine oli samuti korralik, hoolimata esimese poolaja püüdmisetehnika apsakast. Lõpuvile kõlades hüplesid peremehed rõõmsalt ning külalised said lahkuda sirge seljaga. Alates 2008. aastast iirlasi juhendama asunud Trappatoni on teinud valiku mängustiili kasuks, mis pole keskendunud publikule meeldimisele, vaid pigem tulemusele. Tehtud valik on mängijate kvaliteeti arvestades ennast õigustanud! Rünnatakse viie mehega, kaitsetegevus organiseeritakse kiirelt ning tegutsetakse väga kompaktselt kahes liinis. Võistkond on jõuline ja piisavalt kiire. Iirlaste poolkaitsja Hunt on öelnud, et meil ei ole olnud kunagi oma Messit ja Ronaldot ja neid ei pruugi meil ka kunagi olla. Rüütli käe all on koondis leidnud ühise hingamise, mängijad on pakkunud fännidele meeldejäävaid võite, kauneid väravaid ning võidelnud hingega, kuid tee tippu läheb aina raskemaks ja selleks on vaja mängijatel vaimselt veelgi tugevamaks kasvada!\nPubijalgpallurite manifest! Kutsume Eesti pubisid korrale ja nõuame, et näidatav jalgpall pakuks täit naudingut! Ott Järvela\nesti inimene on erinevalt enamikust kaaseurooplastest veendunud, et internet on samasugune inimõigus kui väljendusvabadus. Ent välismaal käies põkkutakse sageli probleemiga, kus internetti kas ei ole üldse või on see üle mõistuse kallis. Tekib tunne, nagu oleks tsensor rangid kaela surunud ja ohjaks sind, oma ohvrit, rakmete abil suunda, kus ootavad pimedus, allasurutus ja sunnismaisus. Üks kuradima Mordor, noh. Ole hoiatatud, kui kuulud pubijalgpalli nautlejate sekka. Samasugune õud ja piin võib sind oodata nii mõneski malbe ja kutsuva olemisega kõrtsis. Kuvand on sageli petlik, sest tegelikkuses on asutuse eesmärk kätte saada sinu raha ning jätta samal ajal mulje, nagu oleksid ka midagi tõeliselt nauditavat kogenud. Olen kõrtsides jalgpalli vaatamise sügav sõltlane. Üks asi on vaadata mängu staadionil, teine asi üksinda telekast, kolmas asi sõprade seltskonnaga kellegi juures kodus ning hoopis neljas asi kõrtsis, kus seltskonnaks on võhivõõrad. Näiteks hiljuti sattusin ühes pealinna raeplatsis asuvas kõrtsis vaatama Inglise kõrgliiga kohtumist Swansea City – Manchester City Garethiga Londonist, kes oli kõva Arsenali fänn ja kellega sai 90 minutit Inglise klubivuti arengusuundadest juttu aetud. Oli väga põnev teda kuulata ja värskendav võrrelda Briti ajakirjandusest loetavaga. Ühesõnaga, pubis jalgpalli vaatamine on meeldiv, rikastav ja lõõgastav kogemus, millel on kahtlemata rohkem plusse kui miinuseid. Viimaste\nvõikaim esindaja on loll kõrtsmik, kes ei saa aru, mida pubijalgpall endas kätkeb. Selgitan. Iga pubijalgpallur sooviks tegelikult olla staadionil, kus mängu vaadata. Laulda ja hüüda kaasa, hingata sisse vutimatšist elektriseeritud õhku, liguneda vihmas või kümmelda päikeses, süüa idiootselt kallist krevetivõileiba (© Roy Keane) ja tunda, et oled osa sellest ainulaadsest sündmusest, mida iga jalgpallimäng endast kujutab. Suurema tahtmise korral on see kõik enam-vähem võimalik ka kõrtsis – laulda ja karjuda (üldjuhul) lubatakse, kallist võileiba müüakse – aga selle vältimatu eeldus on naudingute pakkumine kõigile tajudele, mis suudavad teleka abil pubijalgpalluriteni jõuda.\nVabandust, aga me ei saa heli peale keerata, sest enamik kliente soovib muusikat kuulata.\nJah, kõrtsiomanik, sa said õigesti aru – pildist ei piisa, ma tahan ka heli! Ma tahan kuulda, kuidas publik vilistab, rõkkab ja laulab! Ma tahan kuulda, kuidas kohtunik kasutab oma vilet kui häält! Ma tahan kuulda, kuidas aastaid oma tööd teinud staadioniteadustaja valib vaikse hetke, et visata oma ülinappi teksti sisse mõni eriti äge vimka! Ma tahan kuulda, mida kommentaator (rääkigu ta isegi keeles, millest ma aru ei saa) mängust arvab! Ma ei ole tülpinud ketihunt, kes 2011 DETSEMBER JALKA\nüleskutse Foto: Lembit Peegel\nPole vahet, kus fännid mängule kaasa elavad – kas tribüünil või kõrtsis. Aga nad tahavad kuulda hääli mängu atmosfäärist ja kommentaatori häält.\non aheldatusest tekkinud apaatia tõttu rahul, kui saab järada puitunud lihakäntsakat … Ma olen läikiva karvaga võitleja, kes tahab ampsata värsket, tukslevat ja hammastpaitavalt hõrku jalgpalligurmeed! Ma tahan kuulda, et kogeda! Kahjuks puutun viimasel ajal erinevates pealinna kõrtsides aina sagedamini kokku olukordadega, kus teatatakse: “Vabandust, aga me ei saa heli peale keerata, sest enamik kliente soovib muusikat kuulata.” Aga miks te siis teatate oma koduleheküljel, et tegu on spordilembese kõrtsiga, kus saab nautida tippjalgpalli? Säherdustes kohtades saab nautida kleepjaks ruunatud toiduõliga täidetud fritüüris valmistatud küüslauguleibu ja Euroopa laiatarbe-estraadi tema täies õuduses, aga mitte tippjalgpalli! Pubijalgpallurite manifest esitab siinkohal nõudmise kõigile Eesti kõrtsmikele, kes tutvustavad end (pole vahet, 40\nkas koduleheküljel või mujal) kui kohti, kus näidatakse jalgpalli – eelreklaami korral peavad olema tagatud nii korralik ekraan kui ka originaalheli. Pubijalgpalli aina kasvavas populaarsuses pole põhjust kahelda. 2010. aasta jalgpalli MMi näitas iga viimane kui söögikoht, kus telekas leidus. Kes sattus tänavu kevadel mõne tähtsama Meistrite liiga kohtumise ajal Tallinna kesklinnas ringi liiklema, nägi, et ekraanidele olid naelutatud mitte sajad, vaid tuhanded pilgud. Vahemärkus: soovist teistele spordialadele koosa anda, teatan, et jalgpalliga võrreldavat huvi olen näinud tekitatavat vaid ühe spordisündmuse poolt – suvise David Haye – Vladimir Klitško poksimatši ajal olid kõrtsides hinnas ka seisukohad. Korvpall, F1 ja Super Bowl jäävad sipelgateks elevandiaedikus. Pole saladus, et entusiastid elavad oma ajast ees ja lõikavad seeläbi lopsakaid vilju. Pöördume tagasi kas või\nalguses mainitud interneti juurde, mis on oma viimase kahe aastakümne võidukäigu kaudu tõestanud, et esimesed usalduslikud investeerijad naudivad tohutut kasumit, ent sabas löntsivad arglikud järgijad kogevad pettumust ja enamasti ka kahjumit. Eesti pubijalgpallimaastik pole veel nii konkreetne, et soovijatel oleks hilja liituda novaatorite / korralike teenusepakkujate võiduka polguga. Küll aga võivad need, kel oli vaja “telemaja kaitsta” või “suvilas kasvuhoonet remontida”, mõne aasta pärast tõdeda, et lahing on läbi ja sõjasaak ilma nende osaluseta laiali jagatud. Õllesõbrast pubijalgpallur on truu klient, kes külastab meelepärast kohta aasta(kümne)id. Enne ööklubilitakat võimalikult kanget viinakoksi sisse kallav ja filmist “Tulnukas” tuttavat tümakat nautiv tüüp järgmisel hommikul “pleissi, kus jumala äge oli”, ei mäleta.\nVändra Vaprus ootab uue staadioni valmimist Karjamaad meenutav murulapp, endise keldri varemed, voolav jõgi ühel ja maantee teisel pool. Selline on Vändra Vapruse treeninguväljak, kuhu viib treener Ranet Lepik külla tulnud Jalka toimetaja. alver kivi\nanet Lepiku sõnul on üks harjutamiseks sobiv muruväljak Vändrast seitsme kilomeetri kaugusel siiski olemas, aga paraku on see mõõtmetelt veelgi väiksem. Nii tuleb vändrakatel suvel suurem osa ajast teha trenni sisuliselt ühe ettevõtte haljasalal. “Poisid on harjunud, aga tahaks ikka korralikul väljakul mängida,” tunnistab treener, kui pimedal novembriõhtul külalisele “treeninguplatsi” tutvustab. “Need võimalused, mis meil praegu pakkuda on, ei kannata üldse kriitikat\nning paljud asjad jäävad just sellepärast trennis tegemata.” Pall tahab lennata ikka suure kaarega ja nii pole sugugi harvad juhused, kui mänguvahendi järele tuleb minna vulisevasse jõkke või sõiduteele. Ka keldrisse ronimine on saanud harjumuseks. Õnneks keegi veel vette kukkunud pole, auto alla jäämist on õnnestunud vältida ja keldrisse ronimisel on kondid terveks jäänud. Samas märgib Ranet Lepik, et poistele tuleb siiski au anda, sest hoolimata peaaegu olematutest võimalustest käi-\nvad nad vapralt trennis edasi ega nurise. “Järelikult jalgpall neile meeldib ja nad on aru saanud, et see praegune seis tuleb ära kannatada,” lisab ta.\nTrikid lubatud, kui harjutused välja tulevad Kui paljudes muudes Eestimaa kohtades ollakse hädas just talviste treeningutingimustega, siis Vändras on nüüd vastupidi. Gümnaasiumil on praeguseks värskelt remonditud spordisaal, kus suurema osa ajast on ametis jalgpallurid. Ja nii on ka ühel esmaspäeva õhtul, Foto: Alver Kivi\nPalliga triblama õppimine on treeningu üks tähtsamaid elemente. 2011 DETSEMBER JALKA\njalka tuleb külla Foto: Alver Kivi\n“Jalkas on palju kordi, kui palliga või jalaga pihta saab, aga tuleb lihtsalt ära kannatada.” Pisut toibumist pingil ja juba on poiss väljakul tagasi. Valu on ununenud ja mängukirg on võitu saanud. “Poisid nagu poisid ikka, eks neid tuleb vahel mõne karmi sõnaga ka vaos hoida,” tunnistab Lepik kahe trenni vaheajal, jagades samas omadele ka kiitust. “Vändra poisid on jalgpalluritena usinad ja hoolega asja juures. Ikka tublid spordipoisid. Kindlasti on nende hulgas ka andekaid tegijaid, aga eks aastad näitavad, kellest mis tulevikus saab.”\nKorralik saal teeb rõõmu\nTrenn on täies hoos. Oliver Liske on hoo üles saanud.\nkui Jalka toimetaja veel värvilõhnalisvõtab ebaõnnestumist rahulikult, siis se spordisaali siseneb. Hulk väikeseid Ronaldo särgiga poisil on nutt kurgus. jalgpallurihakatisi on oma tegevusega Järjekordne pealelöök ei läinud väravasniivõrd hõivatud, et ei märkagi külalise se ja hing sai täis. saabumist. “Pane see viha nüüd mängu,” innusMeeleolu saalis on töine. Üheksa tab treener. kuni seitsmeaastaste poiste igat harjuMäng jätkub aga täie hooga – lüüaktuskorda saadavad Ranet Lepiku komse väravaid ja jagatakse sööte. Ootamamentaarid: “Trikita, kui tahad, peamine, tult tabab pall ühe ründaja nägu ja pisar et sul välja tuleb. Kiirustada ei ole vaja, pääseb valla. Taas on treener lohutaja: tähtis, et teed korralikult.” Trenn jätkub. Treener näitab uusi harjutusi ja nõuab nende täpset elluviimist. Poisid tormavad õhinaga ülesannet täitma, püüdes olla kaaslasest kiiremad ja täpsemad. Siiski kostab ka väike nurin: “Kui kaua veel?” Treener teab – kõige enam tahavad poisid ikka mängida – mängida jalgpalli, seda kuninglikku mängu. Nii moodustabki ta lõpuks võistkonnad ja mäng läheb lahti. Silmad säravad ja hasarti on palju. “Pall omale! Otsi söötu! Ühe puutega ei mängi! Kes appi läheb? Kus sa olema pead? Teeme kõik selleks, et palli saada,” kõlavad üle saali Lepiku õpetussõnad. Pall ei taha kuidagi õiges suunas minna: Janari Pärn (paremal) ja Tanel Eier. Kui mõni noormees 42\nTegelikult läkski Jalka Vändrasse külla, sest seal sai valmis korralik spordisaal. Pimedal sügisõhtul ei ole eesmärgile jõudmine raske. Kuigi alevi paljud tänavad on üleskaevatud, juhatavad saali valgusesära, pallide põrked ja poiste hüüded tee kohalike talvisesse vutimekasse. Vändra jalgpalluritele pakuvad uued ja korralikud treeningutingimused vaid rõõmu ning kui kõik on hästi, miks mitte seda siis ka teistega jagada. Ranet Lepik jagab harjutamispaiga aadressil kiidusõnu: “Tänavu on meil ikka väga head tingimused, sest eelmisel talvel tegime me lumehanges trenni. Võimla on väga hea ja eeskujulik.” Foto: Alver Kivi\nRanet Lepik on mängu kinni pidanud ja seletab poistele ülesande eesmärki. Allar Kees kuulab tähelepanelikult.\nVändras on sport populaarne ja harrastatavaid spordialasid palju, sellest hoolimata on spordisaal suurema osa ajast jalgpallurite kasutuses. Vaid teisipäeval on oma trennidega sees võrkpallurid, vahel kasutavad võimalust ka kergejõustiklased. Viimasel ajal on Vändrale küll enim tuntust toonud jalgratturid Rein Taaramäe ja Tanel Kangert. Ometi on seal kõige rohkem harrastajaid just jalgpallis. “Tegude poolest on meie jalgratturid ikka esimesed,” jagab Lepik omakandimeestele komplimente. Praegu käib Vändra Vapruse treeningugruppides pea kakssada last, kes harjutavad peamiselt vaid kahe treeneri käe all. Peale Ranet Lepiku veab vankrit veel Silver Kurg. Aeg-ajalt käib Pärnust väravavahte treenimas Tõnu Meetua. Lepiku sõnul on laste arv praegu maksimaalne ja tegelikult on asi kasvanud isegi veidi üle pea. Kuigi hea meelega enam kedagi juurde ei võeta, ei aeta mitte kunagi kedagi ka ära.\nPoisid kuulavad treeneri õpetussõnu. Hanno Tamm on palli kinni pidanud.\nTa tunnistab, et suhe laste ja treenerite arvu vahel on ebanormaalne, aga seni on suurele töökoormusele vaatamata ikkagi hakkama saadud. Ka lastevanematelt on olnud ainult positiivne tagasiside. “Küsitakse, kuidas me jõuame, võimalusel aidatakse kaasa ja püütakse muresid lahendada. Ka vallavalitsus on meid igati toetanud,” märgib Lepik.\nAga ikkagi see staadion Tunneli lõpus on paistmas ka väike valgusekiir. Kooli lõpetanud ja treenerikoolituse läbinud noormehed on andnud mõista, et nad tulevad ja panevad ka käe külge. Klubi kolmanda liiga meeskonna mängijad Rein Kontus, Artur Ojala ja Hans Naano aitavad, kui Lepik ja Kurg on ära. Ranet Lepiku sõnul loodigi klubi 2009. aastal eesmärgiga anda kõigile võimalus mängida jalgpalli ning esindada oma kodukohta omanimelise klubi kaudu. Seni on ühisel nõul ja tegutse-\nmisel seda suudetud ka ellu viia. Külaskäigu lõpus kaldub jutt ikka ja jälle suvesse. Ranet Lepiku mõtted ja kehakeel väljendavad unistust korralikust mänguplatsist ja nüüdisaegsest staadionist. Paraku tuleb ka veel järgmine aasta ära kannatada, et siis juba ülejärgmisel hooajal tekkivaid võimalusi täiega nautida. “Siis saame hakata tasemel harjutama ja korralikult mängima,” avalikustab treener oma unistuse. Seni tuleb Vändra võistkondadel mängida oma mängud mujal. Lepiku sõnul on järgmise aasta puhul kõik veel lahtine. Nii tuleb otsustada, kas jätkatakse Türil või leitakse mänguvõimalused Pärnus, Viljandis või hoopis Järvakandis. “Meie jaoks on kodumängud praegu kallimad, kui kohtumised võõrsil, sest peame maksma ka staadioni renti. Seepärast tahaks juba ikka oma väljakut,” jääb kohtumise lõpus kõlama treeneri uue staadioni ootus. 2011 DETSEMBER JALKA\nMarek (vasakul) ja Liis Lemsalu seob peale isa-t端tre suhte ka jalgpall.\nKirglikud, aga ei torma: Marek ja Liis Lemsalu Marek Lemsalu kirglik reporterihääl Sloveenia–Serbia EM-valikmängult nimetas sloveene eestlasteks. Tütar Liis elas isa mängudele Norras kaasa häälekalt ja vahel ka pisaratega. Aga oma olemuselt on mõlemad tasakaalukad, kes pea ees kuhugi ei torma. Praegugi teevad nad sammu korraga ja peavad aru. Indrek Schwede\nänavu kevadel telesaate “Eesti otsib superstaari” võitnud Liis Lemsalu (19) esimene kokkupuude jalgpalliga oli üheksakümnendate aastate lõpus Küprosel, kus Tallinna Flora tavatses talviti hooajaks ette valmistuda. Kuna Küprosel oli Eesti koondise selgroo moodustanud klubi mitu kuud, võimaldati mängijatel pered kaasa võtta ja nii sattus sinna ka Liis, kelle isa Marek Lemsalu oli nii klubi kui ka koondise kaitsetala. Peagi siirdus isa profiks Norrasse ning mõne aja pärast järgnes sinna peregi. Jalgpallimäng oli selles suusariigi kuvandiga riigis sama hästi kui paratamatus, mille eest ei pääsenud ka Liis. Tüdruku sõnul tahtis ta mängima hakata ise, sest see oli hea vaba aja veetmise viis ja klassikaaslased mängisid nagunii. “Isegi imelik mõelda, aga jalgpallile ei olnudki seal nagu alternatiive,” lisab Marek Lemsalu Bryne olude kohta. “Elasime linna ääres, klubi plats oli maja taga ja seal käis kogu aja mingi möll. Mängisid tüdrukud ja poisid. Liisi mängima hakkamine oli loogiline käik. Minu põhimure oli, kust saab head kunstmurujalanõud, sest riided olid klubi poolt. Jalanõude valik on tähtis ja seda soovitan tõsiselt võtta kõigil lapsevanematel.” “Jalgpall hakkas mulle meeldima kohe, ma isegi ei teadnud, et see nii tore on,” räägib Liis. “Mida rohkem mängisin, seda enam hakkas meeldima. Eriti meeldisid mulle võistlused. Alguses üritasin issi kombel kaitsesse minna, aga siis avastati trennis, et olen kiire tüdruk ning lõpus olingi rohkem\nedurivis. Aga mulle meeldis rohkem kaitses, sest sain palli ära võtta ja oma territooriumi kaitsta, mis oli suur ülesanne. Kaitses tuli mul mäng justkui paremini välja: sirutasin jala välja ja pall oli minu!”\nLiis: võistkonnakaaslased on minu inimesed Norras mängis Liis kolm ja pool aastat ning kui pere Eestisse naases, jätkas ta 2006. aastal Nõmme Kaljus. Järgmisel aastal Liis loobus ja hakkas tegelema tantsimisega. “Tekkis tunne, et tahaks teisi asju ka proovida,” selgitab Liis, kes sai jalgpallist kaasa parimad mälestused ja emotsioonid: “Jalgpalli juures meeldis mulle seal tekkiv ühtsustunne: et ma pole üksi, et saan toetuda teistele. Selle kaks korda 45 minuti jooksul käis kõva võitlus ja emotsioonide väljalaskmine, aga mu ümber olid mu võistkonnakaaslased, kes olid nii minu inimesed, kui üldse olla saab. Need 90 minutit väljakul eksisteeris hoopis teine maailm.” Liis tunnistab, et ei mõelnud Eesti koondisse pääsemise peale, vaid elas hetkes. Aga ta tundis alati uhkust, kui treener valis ta välja ja kutsus mängima suuremate tüdrukutega. Pärnus üles kasvanud Marek Lemsalu puhul polnud valik jalgpalli kasuks sedavõrd erakordne kui mujal Eestis, kus veel kaheksakümnendate alguses oli vähe eestikeelseid treenereid ja treeningugruppe. Marek suusatas meelsasti, mängis ka jäähokit, proovis aerutamist, kergejõustikku ja võrkpalli ning kõik treenerid tahtsid sportliku kehaga poissi oma rühmas näha. Aga\nMarek valis jalgpalli ja mängis karjääri lõpuni kaitseliinis. Talle tuli kõik näiliselt kergelt kätte, justkui iseenesest. Igas meeskonnas oli ta oodatud ja mängis alati põhikoosseisus. Isegi Saksamaa II Bundesligas mängivas 1. FSV Mainz 05-s oli ta põhimees. “Üheksakümnendate alguses tegime Roman Ubakivi käe all teadlikult trenni ning käis ka välismaale siirdumise jutt, aga enamus vaevalt uskus, et sinna on võimalik saada,” meenutab Marek. “Välismaa all peeti ehk enam silmas Soome madalamaid liigasid. Minu puhul kujunes aga töö käigus välja, et tase oligi korraga sealmaal ja siirdusin Saksamaale. Mängisime II Bundesliga tipus ja sportlikus mõttes polnudki hullu, aga sotsiaalselt polnud ma välismaal mängimiseks valmis. Sain ka vigastada, treener lahkus klubist ja minu aeg seal saigi otsa. Enim jäi meelde mäng Kaiserslauterniga, mida juhendas Otto Rehhagel. Mängisime täismaja ees 1 : 1. Kui hiljem Norrasse läksin, olin selleks käiguks täiesti valmis. Olin julgem ja oma väärtusest teadlik.” Eesti koondises 86 korda mänginud ja kolm väravat löönud Marek Lemsalu lõpetas karjääri Tallinna Levadias. Ta on nõus, et neliviis aastat tagasi oli Eesti Meistriliiga ehk tugevam kui nüüd, aga praeguse koondise edu võrreldes üheksakümnendatega on kindlasti seotud ka koduse liiga taseme tõusuga. “Koondise edukuse taga on kõigepealt klubid, kus meie mehed mängivad – pole midagi võrrelda sellega, kus meie mängisime,” räägib Marek Lemsalu, kes on koondise mänge viimastel aastatel kommenteerinud televisioonis. “Teiseks 2011 DETSEMBER JALKA\nkäbi & känd – Eesti liiga taseme tõus. See on fakt. Mõned nostalgitsejad võivad ju arvata mida tahes, aga praegused meeskonnad on taktikaliselt ja füüsiliselt paremad. Professionaalsus ja treeningutingimused on tõusnud. Kuidas treenisime meie ja kuidas treenitakse praegu – kuidas saab öelda, et tase on tagasi läinud!?”\nNaiste jalgpall on normaalne\n2001. aastal mängis Marek Lemsalu Kristiansandi Stardiga Norra esiliigas. Hooaja lõpuni oli kaks vooru, Meistrisarja tõusmiseks oli vaja punkte. Start mängis kodus Aalesundiga ja läks 2 : 0 ette. Viimase kümne minutiga lõid vastased kaks väravat ja võitsid 3 : 2. Pärast mängu tõttas Liis lohutama isa, kes väljakult mõtliku sammuga ja nukral moel minema löntsis. Isa juurde jõudes võttis kurbus aga võimust ja Liis puhkes lohutamatult nutma. Kaotusega leppinud Marek pidi nüüd lohutama hoopis Liisi. Just selle hetke on tabanud kohaliku ajalehe Faedrelandsvenneni fotograaf. Pilt il-\nmus 15. oktoobril 2001. aastal. Õnneks lõppes kõik meeskonnale hästi: koos Valerengaga tõusti järgmiseks aastaks meistriliigasse. Kui Marek mängis hiljem Bryne FK eest, vaatasid Liis ja tema ema Karin mängu erinevatelt kohtadelt, sest Liis liitus fännitribüüniga. “Ema jäi konservatiivide hulka ja mina olin laamendajate hulgas,” räägib Liis mõnuga ja muigab: “Elasin hingega kaasa, mul oli selline kile hääl ja mäletan, kuidas kord keegi ütles, et Liis, ära enam karju! Eks ma tahtsin kohtunikele selgeks teha, et nii need asjad ei käi siin meie kodustaadionil!”\nÜhes on Liis ja Marek kindlad: naiste jalgpalli ei pea kartma tüdrukud ega nende vanemad. Liisi sõnul peab iga tüdruk ise otsustama, mis ala talle sobib. Kui see on jalgpall, ei peaks pelgama. Kui see on mõni muu ala, palun väga! Mareki sõnul ei tee jalgpall ühtki tüdrukut koledaks, nagu pelgavad mõned vanemad. “Vaatasin suvel naiste MMi – mulle meeldis,” räägib Marek. “Naiste mängus puudub meestele omane kontakt, kuigi emotsioonid möllavad. Naiste jalgpall ei muutu kunagi selliseks nagu meeste oma. Ta jääb naiselikuks, esteetilisemaks võrreldes meestega. Mehed on robustsemad, naised aga mõtlevad teistmoodi, nad on mingil määral nagu intelligentsemad. Ei tasu karta, naiste jalgpall on jalgpalli pehmem variant!” Marek ise sai Norras elades tütre treeningutel vähe käia, sest ajaliselt polnud see võimalik. Seevastu käis ta mängudel ja tegi seda pärast Eestisse tagasi kolimist, kui Liis mängis Nõmme Kaljus. Vahel, enamasti Norra aegadel ja laupäeva hommikuti, kui tuhin peale tuli, näitas Marek tütrele koduaias harjutusi ja õpetas žongleerimisnippe. Või seletas mõnda taktikanüanssi, mis teeb elu väljakul kergemaks. Praegu on nii tütar kui isa ühtmoodi teelahkmel: lauljakarjääri alustanud Liis üritab valmis saada plaadiga, et siis vaadata, kuidas see vastu võetakse ja mis edasi saab. Marek tunnistab, et pool aastat koos Sergei Hohlov-Simsoniga Levadia treeneriametis tegutsemine on ärgitanud temas vanu tundeid. “Me oleme Liisiga ühte masti – pea ees ei torma, kaalutleme,” seletab Marek, kes juhib praegu Eestis firmat, mille omanikeks on norralased. “Minus on süvenenud tunne, et tahan midagi jalgpallile tagasi anda. Olen mõelnud isegi treeneriametile. Aga ma ei torma, vaid otsin oma kohta. Pean silmas pikemat perspektiivi ja see ei jookse eest ära.”\nFlora – FC Viljandi vahelejäänud mäng 1. novembril otsustas Eesti meistritiitli saatuse: vasakult Valeri Minkenen (nr 41), Markus Jürgenson, Karol Mets, Silver Lätt, Aleksei Jahhimovitš, Andrei Veis ja Joel Indermitte.\nMeistriliiga 2011 – rekordid ja põrumised Peale FC Flora üheksanda meistritiitli pakkus meistriliiga hooaeg kevadel nii mõnegi suurte lootustega alustanud meeskonna põrumise, mitme peatreeneri langemise, Paide Linnameeskonna esiletõusu, Ajaxi mannetuse ja väravarekordi. Alver Kivi\nõige olulisema trofee võtnud tiitlikaitsja FC Flora tõusis oma üheksanda meistritiitliga samale pulgale Tallinna Spordiga, kes valitses Eesti meistrivõistlustel sõjaeelsel perioodil. FC Flora kahel viimasel aastal kuldmedalini tüürinud treener Martin Reim tunnistab, et tänavune tiitel tuli mullusega võrreldes raskemalt, sest hooaja lõpus oli mäng liialt heitlik ja ebastabiilne. “Eelmisel aastal mängisime tõusvas joones,” tõdeb rohevalgete loots. Martin Reimi sõnul oli meeskonnal raskeid hetki ja treeneritel palju peamurdmist, kuid kordagi ei tekkinud olukorda, kus florakatest endast poleks enam lõpptulemus sõltunud. Pea viimaste voorudeni püsis FC\nFlora kandadel Nõmme Kalju, kes septembris korra ka tabeli kõrgeimale astmele tõusis. Nõmmekad esimest korda medalile ja kohe hõbedale juhtinud treeneri Igor Prinsi sõnul ollakse oma saavutuse üle uhked. “See on jalgpall,” kommenteerib Prins ihaldatuimast medalist ilmajäämist. FC Flora jaoks algas hooaeg hästi, sest masinavärk töötas tõrgeteta ning tundus, et kõik saab selgeks enne meistrivõistluste lõppu, sest 14 vooru järel oli tiitlikaitsja edu Levadia ees juba 7 punkti. Augusti lõpus jõudis aga hoopis Kalju Florale järele. Otsustavad sündmused mõlema meeskonna jaoks leidsid aset septembris. Esmalt alistasid nõmmekad konkurendi 3 : 0, aga juba nädala pärast sai tiitlikaitsja kodus Kaljult magusa\n1 : 0 revanši ja võttis hetkeks kaotatud positsiooni tagasi. Martin Reimi sõnul jäidki FC Flora väga ebaõnnestunud mängud augusti lõppu ja septembrisse, kui Kaljult saadud kaotuse kõrval jäädi 0 : 1 alla Levadiale ja viigistati nendega 1 : 1. “Seal oli meil ka suurim mõõn,” tunnistab treener, lisades, et mängud, kus oleks võinud rohkem punkte võtta, olid veel viigid Viljandiga 1 : 1, Kaljuga 3 : 3 ja Tammekaga 0 : 0. Igor Prinsi hinnangul said võitluses meistritiitlile paljuski määravaks septembrikuus saadud kaotused: 0 : 1 FC Floralt ja 2 : 3 Transilt. “Tagasi vaadates ja mänge analüüsides oleks võinud mõnes mängus meil ikkagi paremini minna,” tunnistab nõm-\nmeistriliiga mekate treener, lisades, et hooaja algul oli meeskonnal probleeme stabiilsusega.\nFlora vägev võitlusvaim Martin Reim märkis, et hooaeg näitas FC Flora mängijate vähest kogemust olla favoriit ja see kammitses eriti viimastes voorudes: “Põhjuseid on kindlasti rohkem kui üks. Peame järgmisel aastal (treenerid ja ka klubi) teatud otsuseid tegema läbimõeldumalt, et sarnaseid olukordi vältida. Hoolimata heitlikust hooaja lõpust oli meil ikkagi niipalju klassi, et helgematel hetkedel oma väravad ära lüüa ja mängu tulemus otsustada. Ja meil oli rasketel momentidel, kui mäng ei sujunud, vägev võitlusvaim.” Igor Prinsi hinnangul andis meeskond paaril korral liiga palju järele just kohtumise viimasel veerandtunnil: “Oli hetki, kus ei suudetud keskenduda kõik üheksakümmend minutit. Samas oli jälle mänge, kus seda tehti. Kõik on mängijate peas kinni.” Prinsi sõnul valmistab talle heameelt teatud mängijate stabiilsus. “Eelmise aasta septembrist, kui ma meeskonna juurde tulin, on mehed saanud enesekindlamaks ja on nüüd võimelised võitlema medalite eest,” kiitis treener oma mehi.\nLevadia ja Kalev põrusid Kui kevadel deklareerisid soovi võidelda medalite nimel tiitlikaitsja FC Flora ning trooni jahile asunud Levadia, Trans, Kalju ja Kalev, siis hooaja edenedes langes esimesena just viimane.\nHooaja keskel toimunud treenerivahetus näitas, et olime tegutsenud valesti. Vale treenerivalik tõi kaasa ka valed mängijad ja nii edasi.\nKuue vooru järel oli kolm aastat tagasi Eesti meistriliigas hõbemedali võitnud Sillamäe veel liider, kuid seejärel saadi 2 : 3 kaotus Tammekalt ning turniiritabelis algas langus. Nii leidis meeskond end kümne vooru järel tabelis juba kuuendalt kohalt. Kuigi suvel tehti suurpuhastus, jäi Kalevil oma mäng leidmata ning viies koht pole see, millele hooaja algul loodeti. Siin pole aidanud ka 2009. aastal\nmeeskonna peatreeneriks Foto: Lembit Peegel palgatud Nõukogude Liidu endise ründetuusa Vladimir Kazatšonoki oskused. Lõpuks jäi esimest korda medalita ka Levadia. Kuigi talvel koosseisu noorendanud seitsmekordsele Eesti meistrile võis oodata keerulist hooaega, pole neljas koht kindlasti see, mis mängijaid, treenereid ja omanikke rahuldab. FC Levadia tegevjuht ja hooaja keskel koos Marek Lemsaluga meeskonna treeneripingile istunud Sergei Hohlov-Simson loeb tulemust lausa põrumiseks. Flora peatreener Martin Reim lendab teist aastat järjest meistritiitli puhul “Vigu tegime mitmel tasandil taeva poole. ja siin saab ära märkida juhtkonna, treenerid ja mängialuseks meeste kõva pühendumine, korrajad,” toob ta välja möödalaskmised. lik meeskonnavaim, head treeningutingi“Hooaja keskel toimunud treeneriva- mused ja koondisekogemusega mängijad. hetus näitas, et olime tegutsenud valesti. Suurte lootustega alustas ka viimasVale treenerivalik tõi kaasa ka valed tel hooaegadel liiga keskmike hulka mängijad ja nii edasi,” lisab ta. Hohlov- kuulunud Tartu Tammeka, kuid paraku Simsoni sõnul on töö uue treeneri ja maanduti seitsmendal positsioonil. Maruute mängijate leidmiseks juba alanud. ko Kristalilt treeneriameti üle võtnud “Kindlasti mõtleme, kuidas ja kellega Kristjan Tiirik tunnistab, et terve hooajaedasi minna. Üks, mis tuleb, on nooren- ga päris rahule ei saa jääda, sest soovitud duskuur. Me tahame oma plaanidega eesmärgid jäid täitmata ning tulemus oli kiiresti ühele poole saada detsembri natuke halvem kui eelmisel aastal. alguseks, kui algab ettevalmistus uueks Tabeli lõpus üllatusteta hooajaks. Siis on selge mis ja kuidas.” Narva Transi kolmanda kohaga Üleminekumängudest pääsemise nimel oleme harjunud. Kuigi klubi president võidelnud FC Viljandi ja FC Kuressaare Nikolai Burdakov on väljendanud heitluses jäid peale mulgid. Saarlastel tuli pronksmedalite üle rahulolematust, kõrgemasse seltskonda jäämise nimel alismängis meeskond oma tulemuse välja. tada Infonet, millega nad said hakkama. Liiga kindel viimane Lasnamäe Ajax Paidelt tubli sooritus püstitas sel hooajal mitmeid rekordeid. Oma meeskonna sooritusega jäi rahule Neile on löödud kümne meeskonnaga 13 võidu ja 45 punktiga kuuenda koha meistriliiga ajaloos rekordiliselt palju saanud Paide Linnameeskonna treener 192 väravat ning “rekordiline” oli ka Meelis Rooba. Ta loeb tulemuse korpunktisaak, mis võiduta jäänud meesdaminekuks, sest enne hooaega seatud kond kogus nelja viigiga. plaani kohaselt loodeti koguda 40 punkAmetist said vabaks viis treenerit, ti ja see eesmärk suudeti ka ellu viia. kui lugeda siia hulka ka Sillamäe Kalevi “Kui ma seda kevadel poistele maini- segane olukord Vladimir Kazatšonosin, siis ma arvan, et neid, kes reaalselt kiga. Trans, Levadia, Tammeka ja Ajax vahetasid juhendajat hooaja kestel ning uskusid 40 punkti saavutamist, oli vaid neist õnnestus tulemust parandada vaid kümme protsenti,” räägib Rooba. Paide teine eesmärk oli, et meeskond Transil ja Tammekal. Liiga väravarekordi kirjutas 46 tabamuareneks nii füüsiliselt kui ka mängusega enda arvele Transi lätlasest ründaja liselt. Viimast silmas pidades mängis Aleksandrs Cekulajevs, kes lõi sel hooajal tähtsat rolli kaitsja Teet Allase ja väraviis väravat rohkem kui Tarmo Neemelo vavaht Martin Kaalma lisandumine. Rooba hinnangul olid aga tänavuse edu 2005. aastal FC TVMK vormis. 2011 DETSEMBER JALKA\n1.\tTallinna FC Flora\t2.\tNõmme JK Kalju\t3.\tNarva JK Trans\t4.\tTallinna FC Levadia\t5.\tJK Sillamäe Kalev\t6.\tPaide Linnameeskond\t7.\tTartu JK Tammeka\t8.\tFC Viljandi\t9.\tFC Kuressaare\t10.\tLasnamäe FC Ajax\n36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\n26\t24\t22\t21\t17\t13\t11\t8\t7\t0\n8\t7\t7\t10\t3\t6\t6\t6\t5\t4\n2\t100 : 24\t5\t82 : 23\t7\t107 : 29\t5\t76 : 25\t16\t77 : 59\t17\t40 : 51\t19\t57 : 75\t22\t37 : 69\t24\t28 : 68\t32\t11 : 192\n86 79 73 73 54 45 39 30 26 4\nMeistriliiga koondis 2011\nHooaeg on lõppenud ja teie ees on kokkuvõte Jalka koostatud Meistriliiga sümboolsest koondisest. Kokku pääsesid meie rohelisele paberile kuue klubi mängijad. Number nime taga näitab, mitu korda kuulus mängija Jalka kuu sümboolsesse koondisse. Kui 4–6 korda aasta jooksul äramärkimist leidnud pallurid said automaatse pääsu hooaja koondisse, siis valiku ette jäid need kuus, kes kandideerisid kolmele kohale. Valisime Leitani, Palatu ja Kamsi. Välja jäid Kristen Viikmäe, Teet Allas ja Markus Jürgenson. Kokku leidis märtsist oktoobrini äramärkimist 44 jalgpallurit. Novembris peeti vaid üks voor ja sümboolset koondist me ei koostanud. Treeneritest oli kaks sümboolse kohta ette näidata Aleksandr Puštovil (Levadia), Martin Reimil (Flora) ja Igor Prinsil (Kalju). Pead murdsime kahe viimase osas: ühest küljest on meistritiitlit raskem kaitsta, kui seda võita, aga teisalt ei saanud mööda vaadata Prinsi teedrajavast rollist: ta viis ambitsioonika Nõmme klubi esimest korda medalile. Selle kasuks otsustasimegi.\nLõplik publiku edetabel näitab, et enim pealtvaatajaid kogus Nõmme Kalju – seda just kodumängude arvelt. Populaarseim külalismeeskond oli Flora. Tabelis tähendavad meeskonna järel olevad tulbad vasakult paremale: publiku üldarv, klubi keskmine, kodupublik, kodune keskmine, võõrsil publik, võõrsil keskmine. Kokku vaatas Eesti Meistriliigat sel aastal 39 929 inimest, mis teeb keskmiseks 205 (mullu 159). 1. Kalju\t13 587\t2. Flora\t11 959\t3. Levadia\t8365\t4. Tammeka\t8277\t5. Sillamäe\t6789\t6. Paide\t5704\t7. Kuressaare\t5512\t8. Trans\t5184\t9. Viljandi\t4592\t10. Ajax\t3889\nTaijo Teniste (4) Levadia\n1.\tAleksandrs Cekulajevs\t2.\tTarmo Neemelo\t3.\tAlbert Prosa\t4\tHenri Anier\t5.\tVitali Leitan\t6.\tMaksim Gruznov\t7.\tKristen Viikmäe\t8.\tJuri Jevdokimov\t9.\tAleksei Aleksejev\t10.\tAleksander Nikulin\n516\t275\t149\t307\t185\t151\t154\t129\t106\t81\n4299\t7017\t5691\t2757\t3466\t2991\t2733\t2861\t2690\t2424\n239 390 316 153 193 166 152 159 149 135\nNarva JK Trans\tNõmme JK Kalju\tTartu JK Tammeka\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tNarva JK Trans\tNõmme JK Kalju\tNõmme JK Kalju\tJK Sillamäe Kalev\tJK Sillamäe Kalev\nAlbert Prosa (4) Tammeka\nSergei Mošnikov (6) Flora\nAlo Bärengrub (4) Kalju\nHidetoshi Wakui (6) Kalju\nKarl Palatu (3) Flora\nMartin Kaalma (4) Paide\n9288\t4942\t2674\t5520\t3323\t2713\t2779\t2323\t1902\t1465\nAleksandrs Cekulajevs (4) Trans\nVitali Leitan (3) Levadia\n377\t332\t232\t230\t189\t158\t153\t144\t128\t108\nMarius Bezykornovas (4) Trans\nGert Kams (3) Paide\nPeatreener: Igor Prins (2) Kalju\n46 22 22 21 20 17 16 16 14 14\nEesti meistrivõistlused 2011 Avaldame traditsiooniliselt kogu statistika Eesti meistrivõistluste kohta. Meistriliiga statistika (lk 51–54) on koostanud Heigo Niilop. Fotod: Lembit Peegel\nVÄRAVALÖÖJAD Edetabel CEKULAJEVS Aleksandrs NEEMELO Tarmo PROSA Albert\tANIER Henri\tLEITAN Vitali\tGRUZNOV Maksim\tJEVDOKIMOV Juri\tVIIKMÄE Kristen\tNIKULIN Aleksandr\tALEKSEI Aleksejev\tBEZYKORNOVAS Marius\tBEGLARISHVILI Zakaria\tTIKENBERG Tiit\tDMITRIJEV Artjom\tANIER Hannes\tNAHK Konstantin\tPUKK Martti\tALVE Alar\tMINKENEN Valeri\tMašitšev Nikolai\tTOOMET Janar\tSUBBOTIN Igor\tWAKUI Hidetoshi\tDUPIKOV Alo\tILVES Andre\tMÖÖL Karl\tTAMM Heiko\tEPIKHIN Anton\tVIHROV Sergei\tPAPONOV Maksim\tMOŠNIKOV Sergei\tKoljajev Nikita\tTASSO Sergei\tVALMAS Elari\tVEIS Andrei\tJUNOLAINEN Erkki\tHALJAK Martin\tSONN Marko\tNESTEROVSKI Roman\tINDERMITTE Joel\tGUTIERREZ Alain Garcia\tLEONTOVITŠ Sergei\tKULIK Aleksandr NÕMME Mait\tLOMP Timo\tKRUŠA Gediminas\tHEJRET Jakub\tJÜRGENSON Markus\tKAMS Gert\tMIŽIGURSKIS Valerijus\tTENISTE Taijo\tELHI Trevor\tKULATŠENKO Aleksandr\tSINILAID Sander\tPURI Eino\tKONSA Oliver\tKIIDRON Kaarel\tFJODOROV Vladislav\tGRIGORJEV Erik\tBAZJUKIN Maksim\tTARASSENKOV Aleksandr\tKÖÖP Rauno\tMONAKOV Ilja\tLUTS Siim\tPALATU Karl\tFROLOV Andre\tGAIDAJENKO Juri\tMONES Aleks\nNarva JK Trans\tJK Nõmme Kalju\tJK Tammeka\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tNarva JK Trans\tJK Nõmme Kalju\tJK Nõmme Kalju\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tNarva JK Trans\tTallinna FC Flora\tPaide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tFC Kuressaare\tJK Tammeka\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tJK Nõmme Kalju\tTallinna FC Flora\tFC Kuressaare\tFC Viljandi\tJK Tammeka\tNarva JK Trans\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Kuressaare\tFC Viljandi\tFC Viljandi\tJK Tammeka\tJK Tammeka\tSillamäe JK Kalev\tFC Viljandi\tJK Nõmme Kalju\tNarva JK Trans\tNarva JK Trans, Sillamäe JK Kalev\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tFC Viljandi\tFC Viljandi\tJK Nõmme Kalju\tJK Nõmme Kalju\tJK Tammeka\tNarva JK Trans\tNarva JK Trans Narva JK Trans\tNarva JK Trans\tPaide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Ajax Lasnamäe\n46 22 22 21 20 17 16 16 14 14 13 11 10 10 10 9 8 8 8 8 8 8 7 7 6 6 6 6 6 6 6 6 5 5 5 5 5 5 5 4 4 4 4 (2+2) 4 4 4 4 4 4 4 4 4 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 3 2 2\nEesti meister Flora tänab sukeldudes oma poolehoidjaid. PAJUNURM Märten\tSAAR Kaarel\tLEIMANN Jaan\tGOLDBERG Stanislav\tMUNSKIND Rasmus\tKALLASTE Ken\tRANTANEN Kaarlo Verneri\tBÄRENGRUB Alo\nFC Kuressaare FC Kuressaare\tFC Viljandi\tFC Viljandi\tFC Viljandi\tJK Nõmme Kalju\tJK Nõmme Kalju\tJK Nõmme Kalju\nTOROP Kaarel\tROOPS Siim\tSILLASTE Ats\tELLRAM Lauri\tKÕLL Ervin\tTUBARIK Carl\tUSTAAL Martin\tKALD Rauno\nJK Tammeka\tJK Tammeka\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\nmeistriliiga ALEKSEJEV Pavel\tNOVIKOV Kirill\tVALAITIS Eimantas\tNOVIKOV Jevgeni\tPODHOLJUZIN Maksim\tVOLODIN Aleksandr\tLJAHHOVETSKI Vladimir\tKLUGE Märt\tRAJAVER Urmas\tLANGE Madis\tLUUP Amor\tMERE Kristen\tMÜTT Marten\tTUTK Rauno\tKLEMMER Bert\tTEREHHOV Sergei\tKOUADIO Kouakou Fabrice Elysee\tIVANOV Georgi\tPIKK Artur\tKALDOJA Kaspar\tTENNO Siim\tKAZAKOV Sergei\tRIMAS Tomas\tABRAMENKO Aleksandrs\tPLOTNIKOV Viktor\tALLAS Teet\tPUHKE Rene\tMÄGI Andre\tKALDA Janek\tKÕRTSMIK Christian\tSTEPANJAN Alen\tMIRONOV Sergei\tDUDAREV Igor\tLUIGEND Karl-Eerik\tHERREM Geir Andre\tJAHHIMOVITŠ Aleksei\tBARANOV Nikita\tPEITRE Meelis\tMETS Karol\tALLIKU Rauno\tMIDTGARDEN Erik\tPOST Sander\tKALIMULLIN Andrei\tARTJUNIN Artjom\tŠARUNAS Povilas\tTAAR Albert\tOJAMAA Hindrek\nSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Kuressaare\tFC Kuressaare\tFC Kuressaare\tFC Kuressaare\tFC Kuressaare\tFC Viljandi\tFC Viljandi\tFC Viljandi\tJK Nõmme Kalju\nJK Nõmme Kalju\tJK Tammeka\tJK Tammeka\tJK Tammeka\tJK Tammeka\tNarva JK Trans\tNarva JK Trans\tNarva JK Trans\tNarva JK Trans\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\nVäravad minutite kaupa 100 85\n9.04.2011 Aleksandr STARODUB FC Ajax Lasnamäe (Tallinna FC Flora 0 : 6) 14.05.2011 Deniss KOVTUN FC Ajax Lasnamäe (JK Nõmme Kalju 0 : 3) 11.06.2011 Kaspar KALDOJA JK Tammeka (Narva JK Trans 1 : 4) 14.06.2011 Igor MOROZOV Tallinna FC Levadia (FC Viljandi 2 : 1) 18.06.2011 Sami-Sander KIVI FC Kuressaare (FC Ajax Lasnamäe 2 : 2) 10.07.2011 Teet ALLAS Paide Linnameeskond (JK Nõmme Kalju 0 : 5) 23.07.2011 Jevgeni ROMANOV FC Ajax Lasnamäe (FC Viljandi 0 : 4) 30.07.2011 Jevgeni ROMANOV FC Ajax Lasnamäe (Tallinna FC Flora 1 : 13) 30.07.2011 Mait NÕMME Paide Linnameeskond (Narva JK Trans 0 : 3) 20.08.2011 Karol METS Tallinna FC Flora (Tallinna FC Levadia 1 : 1) 27.08.2011 Markus Mats LELLSAAR Paide Linnameeskond (Tallinna FC Levadia 0 : 3) 10.09.2011 Joel INDERMITTE FC Viljandi (Narva JK Trans 1 : 3) 13.09.2011 Kaarel KIIDRON JK Tammeka (Paide Linnameeskond 1 : 2) 13.09.2011 Sander VIIRA FC Kuressaare (Sillamäe JK Kalev 1 : 2) 27.09.2011 Mihhail STARODUBTSEV Sillamäe JK Kalev (Tallinna FC Flora 0 : 6) 29.10.2011 Šamil MUSSAJEV FC Ajax Lasnamäe (JK Nõmme Kalju 0 : 7)\nGRUZNOV Maksim (Narva JK Trans) 37 aastat 198 päeva (05.11.2011 Sillamäe JK Kalev vastu)\nOJAMAA Hindrek (FC Levadia Tallinn) 16 aastat 93 päeva (13.09.2011 FC Ajax Lasnamäe vastu)\n90 minut 42 väravat\nTammeka väravavaht Mait Toom kiirustab omasid vasturünnakule.\nmeistriliiga penaltid Lööjad nimi\nCEKULAJEVS Aleksandrs\tNAHK Konstantin\tMINKENEN Valeri\tTASSO Sergei\tJEVDOKIMOV Juri\tTIKENBERG Tiit\tTOOMET Janar\tBEZYKORNOVAS Marius\tNIKULIN Aleksandr\tAleksejev Aleksei\tKRUŠA Gediminas\tKALLASTE Ken\tLEITAN Vitali\tGRUZNOV Maksim\tPUKK Martti\tKLUGE Märt\tANIER Henri\tTAMM Heiko\tSAAR Kaarel\tKOKKU\nLööjad meeskonnad löödud\n6\t5\t4\t4\t4\t3\t3\t2\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t42\n5\t4\t4\t4\t4\t3\t2\t2\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t1\t0\t0\t0\t36\n83,33% 80,00% 100,00% 100,00% 100,00% 100,00 % 66,67% 100,00% 100,00% 100,00% 100,00% 100,00% 100,00% 100,00% 100,00% 100,00% 0,00% 0,00% 0,00% 85.71%\nNarva JK Trans\tTallinna FC Levadia\tJK Nõmme Kalju Tallinna FC Flora\tFC Ajax Lasnamäe\tSillamäe JK Kalev\tPaide Linnameeskond\tFC Kuressaare\tJK Tammeka\tKOKKU\n9\t9\t5\t5\t4\t3\t3\t3\t1\t42\n8\t7\t5\t4\t4\t3\t3\t2\t0\t36\n88,89% 77,78% 100,00% 80,00% 100,00% 100,00% 100,00% 66,67% 0,00% 85.71%\n1\t1\t0\t0\t1\t0\t1\t0\n12,50% 16,67% 0,00% 0,00% 25,00% 0,00% 50,00% 0,00%\nKAALMA Martin\tTOOM Mait\tREIMAN Riido\tMEERITS Marko\tRAJANDO Madis\tKÜTT Kert\tHASANCIK Göksu\tKOKKU\nBOLDÕREV Aleksandr\t8\tPIKKER Priit\t6\tMAMUTOV Maksim\t4\tVjaltšinov Dmitri\t4\tORGLA Aiko\t4\tSMISHKO Roman\t3\tSTARODUBTSEV Mihhail\t2\tKALTENHAUSER Michael Patrick 2\n0\t0\t1\t0\t1\t0\t0\t6\n0,00% 0,00% 100,00% 0,00% 100,00% 0,00% 0,00% 14.29%\n12\t7\t5\t4\t4\t3\t3\t2\t1\t1\t42\n1\t2\t2\t1\t0\t0\t0\t0\t0\t0\t6\n8,33% 28,57% 40,00% 25,00% 0,00% 0,00% 0,00% 0,00% 0,00% 0,00% 14.29%\nFC Ajax Lasnamäe\tFC Kuressaare\tFC Viljandi\tSillamäe JK Kalev\tNarva JK Trans\tJK Tammeka\tTallinna FC Levadia\tPaide Linnameeskond\tJK Nõmme Kalju\tTallinna FC Flora\tKOKKU\n2\t2\t1\t1\t1\t1\t1\t42\nKaardid minutite kaupa\nKAARDID Kollased kaardid (58 “edukamat”) ABRAMENKO Aleksandrs\tPapišits Dmitri\tKOVTUN Deniss\tTASSO Sergei\tVALMAS Elari\tKALDOJA Kaspar\tKIRPU Aleksandr\tMOŠNIKOV Sergei\tKLEMMER Bert\tUŽKURAITIS Evaldas\tMIRONOV Sergei\tKLUGE Märt\tSINILAID Sander\tNESTEROVSKI Roman\tSUBBOTIN Igor\tREIMAN Rauno\tMÜTT Marten\tGUTIERREZ AlainGarcia\tROOPS Siim\tTENNO Siim\tNÕMME Mait\tPAPONOV Maksim\tMUSSAJEV Šamil\tINDERMITTE Joel\tKIIDRON Kaarel\tPROSA Albert\tSONN Marko\tDUDAREV Igor\tVIHROV Sergei\tANIER Henri\tMašitšev Nikolai\tLIIVAMÄGI Elvis\tNAHK Konstantin\tGERASIMOV Vladimir\tIaroslav Dmitrijev\tAAVA Argo\tTRASBERG Taavi\tKIVI Sami-Sander\tKULATŠENKO Aleksandr\tSILLASTE Mikk\tHALJAK Martin\tVALTNA Siim\tŠIŠKIN Dmitrij\tVjaltšinov Dmitri\tKULIK Aleksandr\tTIKENBERG Tiit\tKÖÖP Rauno\tMÄGI Andre\tKÕLL Ervin\tNIKULIN Aleksandr\tALEKSEJEV Pavel\tMONAKOV Ilja\tMINKENEN Valeri\tLEITAN Vitali\tPODHOLJUZIN Maksim\tTAAR Albert\tNOVIKOV Jevgeni\tHOLST Markus\nNarva JK Trans\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Kuressaare\tJK Tammeka\tFC Ajax Lasnamäe\tTallinna FC Flora\tFC Viljandi Sillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tFC Kuressaare\tFC Viljandi Sillamäe JK Kalev\tTallinna FC Levadia\tFC Kuressaare\tFC Viljandi JK Nõmme Kalju\tJK Tammeka JK Tammeka Paide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Viljandi JK Tammeka JK Tammeka JK Tammeka Sillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tFC Viljandi Tallinna FC Levadia\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Kuressaare\tFC Kuressaare\tFC Kuressaare\tFC Viljandi FC Viljandi JK Tammeka JK Tammeka Narva JK Trans\tNarva JK Trans\tSillamäe JK Kalev\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tPaide Linnameeskond\n14 10 10 10 10 10 9 9 8 8 8 7 7 7 7 6 6 6 6 6 6 6 5 5 5 5 5 5 5 5 5 5 5 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4 4\nViljandi Tuleviku truud fännid: vanaema lastelastega. Punased kaardid (otsene + teine hoiatus) KOVTUN Deniss\tKALIMULLIN Andrei\tGRIGORJEV Erik\tPapišits Dmitri\tSONN Marko\tMAMUTOV Maksim\tGERASIMOV Vladimir\tMONES Aleks\tMIHHASEV Vitali\tKIVI Sami-Sander\tNEEMELO Tarmo\tTUBARIK Carl\tKALD Rauno\tVIHROV Sergei\tNESTEROVSKI Roman\tNIKULIN Aleksandr\tGORBUNOV Sergei\nFC Ajax Lasnamäe\tTallinna FCLevadia\tNarva JK Trans\tFC Ajax Lasnamäe\tJK Tammeka FC Ajax Lasnamäe\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Kuressaare\tJK Nõmme Kalju\tPaide Linnameeskond\tPaide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\n2+1 2+0 1+1 0+2 0+2 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 1+0\nAleksejev Aleksei\tPEDÕK Stanislav\tMašitšev Nikolai\tANIER Henri\tNOVIKOV Jevgeni\tKIRPU Aleksandr\tKLEMMER Bert\tWAKUI Hidetoshi\tEPIKHIN Anton\tTASSO Sergei\tREINSOO Eerik\tUŽKURAITIS Evaldas\tALEKSEJEV Pavel\tLIIVAMÄGI Elvis\tPODHOLJUZIN Maksim\tŠARUNAS Povilas\tLEITAN Vitali\nSillamäe JK Kalev\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Flora\tTallinna FC Levadia\tFC Ajax Lasnamäe\tFC Viljandi JK Nõmme Kalju\tNarva JK Trans\tFC Ajax Lasnamäe\tPaide Linnameeskond\tSillamäe JK Kalev\tSillamäe JK Kalev\tFC Viljandi Tallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\tTallinna FC Levadia\n1+0 1+0 1+0 1+0 1+0 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1 0+1\nmeistriliiga Hoiatused mängude kaupa Mitmes mängus mitu kaarti näidati (7 mängus 0 kaarti jne)\nKOHTUNIKUD Väljakukohtunikud nimi\n23\t22\t21 21 19\t17\t14\t14\t13\t10\t5\t1\n10\t5\t3\t5\t9\t0\t1\t4\t1\t3\t1\t0\n60\t85 71 67 72\t46\t27\t43\t26 30\t13\t2\n4 6 3 6 8 0 1 8 2 1 1 0\n22\t22\t20\t20\t20\t19\t19\t18\t17\t17\t16\t16\t15\t15\t14\t14\t14\t13\t11\t11\t10\t10\t6\t1\n12\t16\t11\t10\t15\t10\t11\t5\t6\t13\t10\t11\t4\t9\t8\t4\t0\t8\t6\t3\t2\t5\t1\t0\nSAAR Eiko\tKAASIK Hannes TARAJEV Roomer ROOS Jaan TOHVER Kristo\tSALONG Martin\tMARTIN Mart\tKUUSK Ainar\tKÕIV Silver\tTARKUS Elar\tNÕMMISTE Toomas\tNEEMLAID Neeme\nMIKSON Maikel REINVALD Hannes PAJUNURM Rein\tKAIVOJA Raul\tMUTLI Jaanus\tTELLING Artur\tNEEMLAID Neeme\tKARHU Andrei\tLILLMAA Marek\tKLAASEN Sten\tRÕŽOV Eduard LEMBER Martin\tKIKAS Ülo\tPAGLANT Heigo\tLEEVAND Marko\tNILP Jaanus\tPORMANN Marger NUUMA Gunnar\tVINOGRADOV Dmitri\tHÄRSING Aron\tKÕIV Silver\tNÕMMISTE Toomas\tBACHMANN Indrek\tSALEI Lauri\n10 6 9 10 5 9 8 13 11 4 6 5 11 6 6 10 14 5 5 8 8 5 5 1\nNILP Jaanus ROOS Jaan\tVISNAPUU Urmo\tKAIVOJA Raul\tSALONG Martin\tŠIPUNOV Boriss\tVINOGRADOV Dmitri\tMARTIN Mart\tKOPPELMAA Raul\tREINVALD Hannes\tRÕŽOV Eduard\tKAASIK Hannes\tSAAR Eiko\tRAMMO Bruno\tKUUSK Ainar\tHÄRSING Aron\tVAKS Andreas\tPAGLANT Heigo\tNÕMMISTE Toomas\tPORMANN Marger\tFRISCHER Juri\tPUPART Miko\tKARHU Andrei\n4 3 3 2 2 2 2 2 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1\nEbasportliku käitumise eest 441 Demonstratiivse leppimatuse eest kohtuniku otsusega 61 Korduva mängureeglite rikkumise eest 29 Aja venitamise eest 9 9.15 meetri vahemaa eiramise eest 2\nTeise hoiatuse eest 21 Vägivaldse käitumise eest 7 Reeglite rikkumise eest värava saavutamise takistamisel 6 Tõsise reeglite rikkumise eest 4 Ebasündsate ja solvavate väljendite eest 2\nDUGAN Boris (FC Ajax Lasnamäe) 51 aastat 153 päeva (05.11.2011 JK Tammeka Tartu vastu)\nHõbeda- ja pronksimeeskond omavahel: Alo Bärengrub Nõmme Kaljust (vasakul) ja Meistriliiga parim väravakütt Aleksandrs Cekulajevs Narva Transist.\nMeistriliigast kukkus välja viimaseks jäänud meeskond, keda asendas Esiliiga võitja. Meistriliiga eelviimane pidas kaks üleminekumängu Esiliigas 2. koha saanud meeskonnaga.\nÜleminekumängud: 13.11 FC Infonet – FC Kuressaare\t19.11 FC Kuressaare – FC Infonet\tMeistriliiga koha säilitas FC Kuressaare\nSNICKERS WORKWEAR TÖÖRIIDED OTSE MAALETOOJALT: 2011 DETSEMBER JALKA\nnaiste meistriliiga, I ja II liiga Naiste Meistriliiga\nPärnu JK (N)\tTallinna FC Flora (N)\tTallinna FC Levadia (N)\tPõlva FC Lootos (N)\tTartu JK Tammeka (N)\tNõmme JK Kalju (N)\n19\t14\t10\t10\t3\t2\n0\t4\t9\t10\t17\t18\n78 : 5\t75 : 15\t41 : 32\t53 : 40\t11 : 61\t11 : 116\n58 44 31 30 9 6\n72 : 20\t65 : 27\t61 : 21\t41 : 46\t20 : 58\t22 : 109\n50 39 38 22 16 9\nMeistriliiga üleminekumängudes oli Meistriliiga klubi Tartu JK Tammeka 5 : 1 ja 3 : 0 parem Esiliiga Tartu SK 10 Premiumist ja jätkab ka uuel hooajal Meistriliigas.\nAnastassia Morkovkina\tSigny Aarna\tKatrin Loo\tAve Pajo\tMargarita Žernosekova\tLiis Emajõe\tKaire Palmaru\tTiina Trutsi\tMerily Toom\tVlada Kubassova\nPärnu JK (N)\tPõlva FC Lootos (N)\tTallinna FC Flora (N)\tPõlva FC Lootos (N)\tTallinna FC Levadia (N)\tTallinna FC Flora (N)\tPärnu JK (N)\tTallinna FC Flora (N)\tTallinna FC Flora (N)\tTallinna FC Levadia (N)\n36 22 22 21 19 12 9 9 7 6\nNaiste Esiliiga 1.\t2.\t3.\t4.\t5.\t6.\nTln FC Flora II (N)\tPärnu JK II (N)\tJK Tallinna Kalev (N)\tTartu SK 10 Premium (N)\tKohtla-Järve FC Lootus (N)\tEVL Taebla (N)\n16\t12\t12\t7\t4\t3\n2\t3\t2\t1\t4\t0\n2\t5\t6\t12\t12\t17\nTartu Tammeka pälvis õiguse Esiliiga üleminekumängudeks, kuid loobus sellest ja jätkavad ka 2012. aastal teises liigas.\nCathy Pärnamets\tKristel Eier\tGeili Rehkli\tKarolin Kaivoja\tMirjam Limbak\tElina Stepanova\tPille Parre\tKätlin Hein\tKärt Hallikas\tEvelin Harjakas\nTln FC Flora II (N)\t16 Pärnu JK II (N)\t14 Tartu SK 10 Premium (N)\t13 Kohtla-Järve FC Lootus (N)\t13 Tartu SK 10 Premium (N)\t11 JK Tallinna Kalev (N)\t11 JK Tallinna Kalev (N)\t9 JK Tallinna Kalev (N)\t8 EVL Taebla (N)\t8 Pärnu JK II (N)\t8\nNaiste II liiga 1.\tPõlva FC Lootos II (N)\t2.\tTartu JK Tammeka II (N)\t3.\tFC Infonet (N)\t4.\tFC Kuressaare (N)\t5.\tNarva JK Trans (N)\t6.\tJK Sillamäe Kalev (N)\t7.\tJK Tallinna Kalev II (N)\t8.\tValga FC Warrior (N)\t9.\tLasnamäe FC Ajax (N)\t10.\tRakvere JK Tarvas (N)\n13\t12\t11\t10\t7\t7\t4\t4\t4\t3\n2\t3\t3\t5\t5\t3\t3\t2\t1\t3\n3\t3\t4\t3\t6\t8\t11\t12\t13\t12\n83 : 16\t51 : 14\t55 : 16\t33 : 11\t33 : 24\t29 : 44\t13 : 30\t8 : 38\t22 : 67\t9 : 76\n41 39 36 35 26 24 15 14 13 12\nVäravakütid 1.\t2.\t3.\t4.\t5.\t6.\t7.\t8.\t9.\t10.\nSandra London\tAlina Višenkova\tEleonora Saprina\tRaili Pärt\tJana Ahven\tAnastasia Taar\tAnželika Kopnina\tSvetlana Starostina\tOlga Pavlova\tÄly Teras\nPõlva FC Lootos II (N)\tJK Sillamäe Kalev (N)\tNarva JK Trans (N)\tPõlva FC Lootos II (N)\tLasnamäe FC Ajax (N)\tJK Sillamäe Kalev (N)\tFC Infonet (N)\tFC Infonet (N)\tFC Infonet (N)\tTartu JK Tammeka II (N)\n32 12 11 11 11 10 10 10 10 9\nI / II liiga Meeste Esiliiga 1.\tJK Tallinna Kalev\t2.\tFC Infonet\t3.\tKiviõli Tamme Auto\t4.\tTallinna FC Levadia II\t5.\tTallinna FC Flora II\t6.\tFC Puuma\t7.\tKohtla-Järve FC Lootus\t8.\tPärnu Linnameeskond\t9.\tTallinna JK Legion\t10.\tValga FC Warrior\nVäravakütid: 36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\t36\n21\t19\t21\t16\t17\t15\t9\t8\t7\t3\n10\t11\t4\t12\t7\t9\t11\t11\t6\t7\n5\t6\t11\t8\t12\t12\t16\t17\t23\t26\nEsiliiga üleminekumängude I etapp 30.10 Nõmme JK Kalju II – Tartu JK Tammeka II\t06.11 Tartu JK Tammeka II – Nõmme JK Kalju II\tEsiliiga üleminekumängude II etapp 13.11 Tartu JK Tammeka II – Pärnu Linnameeskond\t19.11 Pärnu Linnameeskond – Tartu JK Tammeka II\n102 : 39\t101 : 47\t73 : 61\t67 : 43\t70 : 51\t81 : 72\t59 : 75\t55 : 63\t44 : 104\t34 : 131\n73 68 67 60 58 54 38 35 27 16\n22\t19\t18\t13\t11\t12\t11\t11\t8\t9\t8\t3\t4\t5\n2\t4\t2\t5\t8\t1\t3\t3\t9\t4\t6\t4\t1\t4\n0:1 0 : 1 pen 4 : 5\n2\t3\t6\t8\t7\t13\t12\t12\t9\t13\t12\t19\t21\t17\n20\t20\t17\t17\t17\t17\t13\t11\t11\t10\t7\t5\t3\t1\nTeise liiga üleminekumängude I etapp:\n09.10. 09.10. 16.10. 16.10.\nKuusalu JK Rada – Saue JK Laagri Jõgeva SK Noorus – Keila JK Saue JK Laagri – Kuusalu JK Rada Keila JK – Jõgeva SK Noorus\n2\t2\t3\t3\t2\t1\t2\t1\t0\t1\t1\t3\t2\t3\nFC Infonet\tJK Tallinna Kalev\tKiviõli Tamme Auto\tTallinna FC Levadia II\tFC Puuma\tFC Puuma\tFC Puuma\tKiviõli Tamme Auto\tJK Tallinna Kalev\tJK Tallinna Kalev\n38 33 17 14 13 13 13 13 12 12\nVäravakütid 100 : 29\t94 : 19\t102 : 37\t41 : 40\t48 : 37\t59 : 48\t57 : 59\t49 : 64\t51 : 74\t36 : 58\t47 : 57\t32 : 108\t33 : 99\t28 : 48\n68 61 56 44 41 37 36 36 33 31 30 13 13 19\nLääne-lõuna piirkond 1.\tTartu FC HaServ\t2.\tTartu JK Tammeka II\t3.\tPaide Kumake\t4.\tViljandi JK Tulevik\t5.\tSörve JK\t6.\tJK Luunja\t7.\tFC Nõmme United\t8.\tHÜJK Emmaste\t9.\tTartu SK 10 Premium\t10.\tTüri Ganvix JK\t11\tFC Tarvastu\t12.\tPärnu Linnameeskond II\t13\tRummu Dünamo\t14.\tViljandi JK Kotkad\nMaksim Rõtškov\tRimo Hunt\tAleksei Mamontov\tTrevor Elhi\tSten Teino\tNikita Tšernei\tIlja Antonov\tTõnis Starkopf\tRasmus Tomson\tIonel Armean\nEsiliigasse pääsesid Rakvere JK Tarvas, Tartu FC HaServ ja Tartu JK Tammeka II. Esiliigast kukkus välja kaks viimast, keda asendasid II liiga mõlema piirkonna parimad. Lisaks sellele pidasid Esiliiga 8. koha omanik ning II liiga kahe piirkonna 2. koha omanike paari võitja üleminekumängud.\nII liiga Ida-põhja piirkond 1.\tRakvere JK Tarvas\t2.\tNõmme JK Kalju II\t3.\tJK Sillamäe Kalev II\t4.\tKohtla-Järve JK Alko\t5.\tJõhvi JK Orbiit\t6.\tJK Tallinna Kalev II\t7.\tFC Infonet II\t8.\tTallinna JK Dünamo\t9.\tFC M.C. Tallinn\t10.\tTallinna JK Legion II\t11.\tJK Kaitseliit Kalev\t12.\tTallinna FC Olympic\t13.\tLasnamäe FC Ajax II\t14.\tTabasalu Palliklubi\nJoonas Ljaš\tRakvere JK Tarvas\tTanel Tammemägi\tNõmme JK Kalju II\tAleksandr Vassiljev\tFC M.C. Tallinn\tIrfan Ametov\tJK Sillamäe Kalev II\tAleksandr Volkov\tJK Sillamäe Kalev II\tKouakou Fabrice Elysee Kouadio\tNõmme JK Kalju II\tHenri Hang\tRakvere JK Tarvas\tMaksim Ristimägi\tKohtla-Järve JK Alko\tKonstantin Karin\tJK Sillamäe Kalev II\tRando Tamm\tTallinna FC Olympic\n27 26 25 21 17 15 14 13 13 1\nVäravakütid 4\t4\t6\t6\t7\t8\t11\t14\t15\t15\t18\t18\t21\t22\n1 : 2 (0 : 2) 3 : 4 (1 : 0) 7 : 0 6 : 1\n77 : 23\t71 : 29\t64 : 28\t85 : 42\t46 : 35\t65 : 52\t55 : 56\t54 : 46\t46 : 74\t45 : 86\t32 : 67\t41 : 73\t31 : 84\t11 : 28\n62 62 54 54 53 52 41 34 33 31 22 18 11 6\nRasmus Luhakooder\tAleksandr Pruttšenko\tAlex Jelagin\tRaido Reinsalu\tKristjan Tiirik\tRobert Pluum\tMartin Muiste\tAleksei Mamontov\tRauno Rikberg\tJanar Tükk\nViljandi JK Tulevik\tTartu FC HaServ\tFC Nõmme United\tFC Nõmme United\tJK Luunja\tJK Luunja\tPaide Kumake\tTartu FC HaServ\tPaide Kumake\tHÜJK Emmaste\n23 19 17 17 14 14 14 13 12 12\nII liigast kukkusid välja mõlema piirkonna kaks viimast, keda asendasid III liiga nelja piirkonna võitjad. Mõlema II liiga piirkonna 12. meeskond pidas üleminekumänge III liiga kahe parema 3. koha meeskonnaga, kes selgusid omavahelistes kohtumistes.\nTeise liiga üleminekumängude II etapp:\n30.10. 30.10. 06.11. 06.11.\nSaue JK Laagri – Tallinna FC Olympic 18 : 0 (9 : 0) Keila JK – Pärnu Linnameeskond II 4 : 2 (1 : 1) Tallinna FC Olympic – Saue JK Laagri 1 : 14 (1 : 8) Pärnu Linnameeskond II – Keila JK 1 : 1 (1 : 1)\nÜleminekumängude kaudu tõusid II liigasse Saue JK Laagri ja Keila JK.\nTule ja saa osa Eesti suurimast talvisest jalgpalli üritusest! 17.-30. detsembril 2011 Kalevi Spordihallis\nja kaasakiskuvat mängudepäeva hommikust õhtuni! Päevapilet 2 EUR Turniiripilet 7 EUR PEATOETAJA\nPääsmed saadaval kohapeal ning Piletilevi müügipunktidest. Täpsem turniiri ajakava ja osalejad: www.jalgpall.ee TOETAJAD\nIII liiga Ida piirkond 1.\tFC Maardu\t2.\tKuusalu JK Rada\t3.\tRakvere JK Tarvas II\t4.\tRaasiku FC Joker 1993\t5.\tJK RGR Airon\t6.\tKiviõli Tamme Auto II\t7.\tTallinna FC Štrommi\t8.\tFC Balteco\t9.\tJK Baltika Keskerakond\t10.\tFCF Järva-Jaani SK\t11.\tFC Ühinenud Depood\t12.\tJK Visadus\n19\t13\t12\t12\t12\t10\t9\t7\t7\t6\t5\t5\n2\t3\t3\t2\t2\t4\t1\t4\t1\t3\t4\t1\n1\t6\t7\t8\t8\t8\t12\t11\t14\t13\t13\t16\n78 : 18\t66 : 36\t48 : 30\t46 : 36\t49 : 32\t42 : 39\t39 : 58\t21 : 41\t39 : 63\t35 : 55\t37 : 68\t28 : 52\n59 42 39 38 38 34 28 25 22 21 19 16\n17\t15\t13\t12\t11\t9\t8\t6\t6\t4\t3\t1\n3\t4\t6\t6\t1\t6\t4\t8\t5\t3\t4\t4\n2\t3\t3\t4\t10\t7\t10\t8\t11\t15\t15\t17\n57 : 14\t69 : 28\t56 : 26\t51 : 36\t35 : 30\t54 : 37\t50 : 64\t44 : 40\t30 : 49\t36 : 72\t28 : 55\t24 : 83\n54 49 45 42 34 33 28 26 23 15 13 7\n16\t13\t13\t12\t13\t10\t9\t9\t5\t4\t3\t3\n5\t6\t4\t6\t2\t4\t3\t2\t4\t2\t4\t2\n1\t3\t5\t4\t7\t8\t10\t11\t13\t16\t15\t17\n81 : 18\t82 : 30\t57 : 22\t36 : 24\t70 : 25\t48 : 45\t43 : 64\t45 : 51\t26 : 79\t30 : 81\t32 : 76\t27 : 62\n53 45 43 42 41 34 30 29 19 14 13 11\n19\t15\t14\t12\t11\t11\t9\t8\t7\t6\t3\t3\n3\t5\t2\t3\t3\t1\t3\t3\t2\t1\t2\t0\n0\t2\t6\t7\t8\t10\t10\t11\t13\t15\t17\t19\n110 : 22\t94 : 24\t86 : 43\t81 : 40\t56 : 45\t84 : 62\t71 : 74\t61 : 46\t40 : 83\t28 : 87\t39 : 153\t22 : 93\n60 50 44 39 36 34 30 27 23 19 11 9\nRando Randjõe\tMaksim Konovalov\tMaksim Krivošein\tRainer Võsaste\tVadim Šalabai\tKonstantin Butajev\tAndrei Jõgi\tArtjom Kalinin\tJoonas Kröönström\tArto Saar\nRaasiku FC Joker 1993\tKuusalu JK Rada\tFC Maardu\tRakvere JK Tarvas II\tFC Maardu\tFC Maardu\tJK RGR Airon\tTallinna FC Štrommi\tKuusalu JK Rada\tFCF Järva-Jaani SK\n19 19 19 18 16 15 12 11 11 9\nKoeru SK\tJK Tallinna Kalev III\tSaue JK Laagri\tTallinna LiVal Sport\tSaue JK Laagri\tSaue JK Laagri\tTallinna LiVal Sport\tJK Tondi\tJK Tallinna Kalev III\tFC Hell Hunt\n19 17 17 15 13 13 12 10 10 10\nJõgeva SK Noorus-96\tVõru JK\tPõlva FC Lootos\tFC Elva\tJK Welco Elekter\tJõgeva SK Noorus-96\tPõlva FC Lootos\tEMÜ SK\tViljandi JK Tulevik II\tFC Elva\n28 26 21 19 14 14 13 12 12 11\nEesti Koondis\tSaaremaa JK aameraaS\tKeila JK\tVändra JK Vaprus\tJK Kernu Kadakas\tVändra JK Vaprus\tKehtna FC Flora\tKeila JK\tJK Kernu Kadakas\tKehtna FC Flora\n36 23 21 21 20 18 17 16 16 16\nPõhja piirkond 1.\tTallinna FC Ararat TTÜ SK\t2.\tSaue JK Laagri\t3.\tJK Tallinna Kalev III\t4.\tKoeru SK\t5.\tTallinna JK Piraaja\t6\tJK Tondi\t7.\tTallinna LiVal Sport\t8.\tJK Kaitseliit Kalev II\t9.\tFC Hell Hunt\t10\tFC Concordia\t11.\tTrummi SK\t12.\tTallinna SK Mercury\nMarion Adusoo\tGarry Väiko\tJanar Pajo\tMark Kolosov\tCarl Sõlg\tKristjan Suurjärv\tKirill Abramov\tAleksandr Embrich\tHendri Paljasmaa\tRando Polberg\nLõuna piirkond 1.\tFC Elva\t2.\tJõgeva SK Noorus-96\t3.\tVõru JK\t4.\tJK Welco Elekter\t5.\tPõlva FC Lootos\t6.\tFC Otepää\t7.\tFC Tabivere\t8.\tViljandi JK Tulevik II\t9.\tEMÜ SK\t10.\tValga FC Warrior II\t11.\tNavi Vutiselts\t12.\tTartu Ülikool Fauna\nMairo Tikerberi\tJüri Artemkin\tEgon Kasuk\tJürgen Kuresoo\tMikk Valtna\tKristjan Kuldmägi\tTarvin Kaldvee\tViljar Arula\tAivo Stern\tRaido Kuus\nLääne piirkond 1.\tVändra JK Vaprus\t2.\tKeila JK\t3.\tSaaremaa JK aameraaS\t4.\tKehtna FC Flora\t5.\tJK Kernu Kadakas\t6.\tEesti Koondis\t7.\tFC Kose\t8.\tKärdla LM\t9.\tFC Metropool Pärnu\t10.\tSaaremaa JK\t11\tPSK Alexela\t12.\tRapla JK Atli\nIII liiga üleminekumängud 09.10. Tallinna FC Levadia III – FCF Järva Jaani SK 1 : 1 (0 : 1) 09.10. FCF Tallinna Ülikool – FC Concordia 1 : 0 (0 : 0) 09.10. SK Tääksi – Valga FC Warrior II 0:0 16.10. FCF Järva-Jaani SK – Tallinna FC Levadia III 2 : 1 (0 : 1) 16.10. FC Condcordia – FCF Tallinna Ülikool 0 : 2 15.10. Valga FC Warrior II – SK Tääksi 0 : 1\nIII liiga lääne üleminekumänge ei toimunud, kuna IV liiga FC Haiba loobus.\nDmitri Skiperski\tJanek Meet\tRando Leokin\tToomas Mangusson\tRaigo Abel\tRanet Lepik\tTeet Kallaste\tPriidu Ahven\tArtur Nüüd\tKaupo Kantsik\nIII liigast langesid IV liigasse iga piirkonna kaks viimast, keda asendasid IV liiga vastava piirkonna kaks tugevamat. Üleminekumänge pidasid omavahel III liiga vastava piirkonna 10. koha ja IV liiga 3. koha meeskonnad. Üleminekumängude tuelmusena jätkavad III liigas FCF Järva-Jaani SK ja Saaremaa JK. III liigasse tõusid FCF Tallinna Ülikool ja SK Tääksi.\nttänab oma toetajaid ja part partnereid m meeldiva koostöö eest n ning soovib rõõmsaid jõule ja m mõnusat aastavahetust!\nIV liiga Ida piirkond 22\t22\t22\t22\t22\t22\t22\t22\t22\t22\t22\t22\n17\t14\t14\t13\t11\t10\t10\t6\t7\t6\t3\t0\n1\t6\t3\t5\t6\t4\t3\t7\t2\t3\t2\t0\n4\t2\t5\t4\t5\t8\t9\t9\t13\t13\t17\t22\n58 : 23\t80 : 25\t66 : 24\t62 : 19\t48 : 38\t47 : 45\t50 : 48\t23 : 34\t37 : 65\t31 : 56\t18 : 109\t0 : 34\n52 48 45 44 39 34 33 25 23 21 11 0\n18\t15\t15\t12\t11\t10\t9\t8\t6\t5\t5\t4\n1\t4\t3\t4\t3\t3\t0\t3\t2\t3\t1\t1\n3\t3\t4\t6\t8\t9\t13\t11\t14\t14\t16\t17\n108 : 34\t71 : 21\t75 : 28\t46 : 46\t38 : 35\t43 : 37\t45 : 55\t30 : 50\t32 : 51\t25 : 59\t29 : 75\t37 : 88\n55 49 48 40 36 33 27 27 20 18 16 13\n11\t9\t9\t8\t8\t7\t6\t3\t2\n0\t4\t3\t2\t2\t1\t2\t3\t1\n5\t3\t4\t6\t6\t8\t8\t10\t13\n58 : 27\t37 : 26\t30 : 26\t42 : 31\t46 : 37\t31 : 36\t36 : 35\t24 : 44\t12 : 54\n33 31 30 26 26 22 20 12 7\n16\t13\t9\t9\t8\t8\t7\t5\t5\t5\t2\n3\t3\t4\t2\t5\t3\t5\t7\t5\t2\t7\n1\t4\t7\t9\t7\t9\t8\t8\t10\t13\t11\n79 : 29\t68 : 29\t46 : 35\t46 : 40\t49 : 37\t63 : 60\t34 : 44\t29 : 37\t36 : 42\t19 : 93\t25 : 48\n51 42 31 29 29 27 26 22 20 17 13\n1.\tTallinna FC Twister\t2.\tJK Loo\t3.\tTallinna FC Levadia III\t4.\tViimsi FC Igiliikur\t5.\tSK Tapa\t6.\tJK Tallinna Kalev Juunior\t7.\tAmbla Vallameeskond\t8.\tTallinna JK Piraaja II\t9.\tFC Kiiu\t10.\tJK Suema Cargobus\t11.\tFC Pokkeriprod\t12.\tTallinna FC Anži\nRaimo Laid\tAndrei Demidjuk\tMärt Mõistus\tAndres Unt\tMaksim Šatalov\tMarcus Pruuli\tLauri Sigur\tMikk Nestor\tOskar Friedrich Oengo\tMati Oolo\nJK Loo\tSK Tapa\tTallinna FC Twister\tTallinna FC Twister\tSK Tapa\tJK Loo\tFC Kiiu\tViimsi FC Igiliikur\tTallinna FC Levadia III\tTallinna FC Levadia III\n27 20 18 14 14 13 13 12 11 11\nTallinna FC Akhtamar\tFCF Tallinna Ülikool\tTallinna FC Akhtamar\tFC Soccernet\tFCF Tallinna Ülikool\tTallinna FC Akhtamar\tKristiine JK\tFC Eston Villa\tFCF Tallinna Ülikool\tJK Jalgpallihaigla\n38 18 17 17 16 15 15 15 11 10\nTõrva FC Warrior\tJK Tartu Löök\tFC Otepää II\tSuure-Jaani United\tTartu Quattromed\tFC Otepää II\tVõru JK II\tTartu Quattromed\tTartu Quattromed\tSK Tääksi\n16 14 12 12 11 9 9 8 8 8\nLäänemaa Jalgpalliklubi\tLäänemaa Jalgpalliklubi\tTabasalu JK II\tTabasalu JK II\tMärjamaa Kompanii\tLihula JK\tTaebla JK\tLihula JK\tKärdla LM II\tLihula JK\n21 20 18 16 15 14 11 11 10 9\npõhja piirkond 1.\tTallinna FC Akhtamar\t2.\tFC Eston Villa\t3.\tFCF Tallinna Ülikool\t4.\tKristiine JK\t5.\tNõmme JK Kalju III\t6.\tJK Jalgpallihaigla\t7.\tFC Soccernet\t8.\tFC Toompea 1994\t9.\tTallinna FC Reaal\t10.\tFC Hansa United\t11.\tPirita JK Reliikvia\t12.\tFC Majandusmagister\nRuslan Jagudin\tMartin Klasen\tSergei Šenberg\tSilver Leetma\tEven Laanemaa\tDmitri Grigorjev\tAndres Jahimaa\tTiago Manuel Ventura Loureiro\tMargus Jõgisoo\tJoel Siniallik\nlõuna piirkond 1.\t2.\t3.\t4.\t5.\t6.\t7.\t8.\t9.\nTartu Quattromed\tSuure-Jaani United\tSK Tääksi\tFC Otepää II\tTõrva FC Warrior\tJK Tartu Löök\tVõru JK II\tFC Aspen\tPõlva FC Lootos II\nMartin Orlo\tAleksandr Karasjov\tEgon Kanarik\tMargus Terras\tTarvo Padar\tMihkel Kivimäe\tKert Joakit\tTimo Teniste\tKristo Piiroja\tKristo Kalistratov\nlääne piirkond 1.\tTabasalu JK II\t2.\tMärjamaa Kompanii\t3.\tFC Haiba\t4.\tSaku Sporting\t5.\tLihula JK\t6.\tLäänemaa Jalgpalliklubi\t7.\tKärdla LM II\t8.\tKohila JK Püsivus\t9.\tTaebla JK\t10.\tJK Leisi\t11.\tFC Lelle\nAleksandr Molkov\tVladislav Šikirjavõi\tMärt Mere\tJüri Talu\tJesper Vahur\tMadis Sibul\tSander Matto\tMairo Kanter\tErki Saar\tRomel Puda\n( ( 6 7 ,  7 ( 1 1 , 6 ( $ - $ . , 5 ,\n.XLGDVHQQXVWDGD QRRUWHQQLVLVWL WXOHYLNNX"\n64 UUS NUMBER NÜÜD MÜÜGIL! JALKA DETSEMBER 2011\nSaalijalgpalli meistrivõistlusi alustas 35 võistkonda Novembri esimesel nädalal sai alguse uus Eesti saalijalgpalli meistrivõistluste hooaeg, kus osaleb kolmes liigas kokku 35 võistkonda. alver kivi\nTahame, et mängi- Meistrivõistlused kolmes liigas jad, kes mängivad Ala populariseerimiseks ja konkurentsi saalijalgpalli, oleksid tihendamiseks moodustati eelmisel aastal kolm liigat. Tänavuseks hooajaks ikka saalijalgpalli kardinaalseid uuendusi ei tehtud. mängijad. Meistriliiga võitja saab õiguse esin-\n“Kindlasti võiks rohkem võistkondi olla näiteks Pärnust või Viljandist,” tõdeb Juhvelt, kuid tõstab samas kohe esile sellised väiksemad kohad nagu Taritu, Raasiku, Kadrina ja Narva-Jõesuu. Ta lisab, et paraku on seadnud ala arengule piirangud korralike saalide vähesus. Kõigil meistriliiga meeskondadel on tasemel võistlusareenid olemas, esi- ja teises liigas võiks olla tingimused paremad. Ants Juhvelti sõnul lähtub alaliit saalijalgpalli arendamisel põhimõttest, et tegu on täiesti iseseisva alaga, millel\ndada Eestit UEFA Futsal Cupil. Turniiril viimaseks jäänud meeskond langeb esiliigasse, eelviimane peab aga kaks üleminekumängu esiliigas teise koha saanud meeskonnaga. Eelmise hooajaga võrreldes on liigas neli uut meeskonda. Peale üleminekumängude kaudu välja langenud ja üldse osalemisest loobunud FC AEG Real Estate’i on vabatahtlikult esiliigasse siirdunud Rummu Dünamo. Mängimast loobusid ka Unibet/Nõmme Kalju ja FC ARS. Uued meistriliiga meeskonnad on mulluse esiliiga kolm paremat: FC Ra-\nketa, Maccabi ja Aseri SK. Lisaks on liitunud veel varem meistriliigas mänginud FC Mainor. Ka eelmise aasta viimane, Tallinna FC AraratTTÜ, jätkab endiselt kõrgseltskonnas. Lisaks kuuluvad liigasse SK Augur Enemat, FC Anži Tallinn ja FC Narva-Jõesuu. Viimane voor mängitakse 10. märtsil. Esiliigas osalevad kaheksa võistkonda peavad omavahel kaheringilise turniiri, mille võitja pääseb meistriliigasse, teise koha omanik aga peab üleminekumängu meistriliiga eelviimasega. Esiliigas seitsmenda koha saanud võistkond peab üleminekumänge teise liiga teise koha omanikuga. Viimane aga langeb otse teise liigasse. Mängivad FC Starbunker Maardu, JK Püsivus Kohila, FC Raketa II, JK Telinek Kliimaseade, Sillamäe Almaz, Rummu Dünamo, Raitwood ja FC Valga Warrior. Turniir lõpeb 10. märtsil. Teises liigas on moodustatud kolm eraldi tsooni. Meeskonnad mängivad kaheringilise turniiri, kus viimane voor toimub 11. veebruaril. Kolme tsooni võitjad selgitavad pärast põhiturniiri lõppu liiga võitja, kes pääseb otse esiliigasse, teise koha omanik peab üleminekumänge esiliiga seitsmenda meeskonnaga. Ida tsoonis mängivad JK Sillamäe Kalev, Raasiku FC Joker, Maccabi II, FC Kehra, JK Nõmme ja FC Yerevan. Lõuna tsoonis Rantipol, FC Reformierakond Rapla, Tartu Ülikool Fauna, EMÜ SK, SK Kadrina ja Kirde Kaitseringkond. Lääne tsoonis SK Augur Enemat II, FC Taritu, FC Sparta brs. ee, PSK Alexela, Kiili JK ja Saaremaa JK aameraaS.\nii meistri- kui ka esiliigas mängib kaheksa meeskonda. Teine liiga on jagatud kolmeks tsooniks 19 võistkonnaga. Peale liigamängude toimuvad Eesti saalijalgpalli karikavõistlused, kus võivad kaasa teha kõik liigades osalejad. “Muidugi on nii, et mida rohkem, seda uhkem,” räägib Eesti Jalgpalli Liidus saalijalgpalliga tegelev Ants Juhvelt, kelle sõnul on meeskondade arv viimastel aastatel stabiilne. “Aga Eesti Jalgpalli Liit näeb saalijalgpallis iseseisvat spordiala. peame leppima sellega, mis on, ja rahulolematuseks ei ole põhjust.” Suurem osa saalijalgpalli meistsuure jalgpalliga pole midagi ühist. rivõistlustel osalevatest meeskondadest “Tahame, et mängijad, kes mängivad on Tallinnast, kuid tasapisi on ala harsaalijalgpalli, oleksid ikka saalijalgpalli rastatavus arenenud ka regioonidesse ja mängijad. Sellepärast oleme teinud ka väiksematesse maakohtadesse. piiranguid suure jalgpalli meistri- ja esiliigas mängivatele meestele,” selgitab ta.\nlisaaeg Detsembrikuu sünnipäevad:\nMart Vainre töö “3 sekundit liikumist Frankfurdis...”\nJalka kunstniku Mart Vainre isikunäitusest Septembris oli Hobusepea galeriis avatud kunstnik Mart Vainre isikunäitus “Õigel ajal õiges kohas, alati”. Miks meie sest kirjutame? Aga seepärast, et Mart Vainre joonistas poolteist aastat Jalkale pilte rubriiki “Sina oled kohtunik”. Oma esimese isikunäituse kohta on Vainre ise tähendanud: “Seeria “Õigel ajal õiges kohas, alati” on katse rekonstrueerida efekti, mis tekib olles uues kohas ja ajahetkes. Aasta jooksul külastasin kolme linna, kus ma ei olnud varem viibinud – Riiat, Vilniust ja Frankfurti. Tunnen end hästi aktiivsena, kui näen midagi esimest korda. See on seisund, mil aju, mis muidu keerutab ringi seal olevat mälu, peatab korraks selle tegevuse. Tekkinud vabas ruumis õnnestub väliskeskkonda enda sisse võtta ehedalt ja vahetult, ilma et sisemaailm omalt poolt suuri korrektiive teeks. Selline olukord mõjub alati vabastavalt, sel ajal õnnestub ka iseend vaadelda.” Soovime Mardile kõike head ja jätame lootustandva kunstniku nime meelde! Muuseas, isikunäitusega on Kunstihoones esinenud ka Jalka maketi autor Jaanus Samma, kuid tema töid me eksponeerida ei saa, sest need sisaldavad helisid.\nSportland Arena uus kvaliteet Suurt koormust talunud Sportland Arena sai endale uue katte. Nagu eelminegi, on praegune kolmanda põlvkonna kunstmuru, millel tohib pidada ka UEFA egiidi aluseid noorteturniire. Väljaku hea kvaliteet peaks meeldima ka Meistriliiga pallureile, kes teevad märtsis paratamatult asja Sportland Arena altköetavale väljakule.\n01.12\tLembit Rajala\n13.12\tAndreas Raudsepp\n01.12\tVitali Leitan\n14.12\tEesti Jalgpalli Liit\n02.12\tMati Püü\n17.12\tHenri Anier (2. pildil)\n04.12\tAivar Gutmann\n21.12\tTaivo Keinast\n04.12\tKethy Õunpuu\n23.12\tKert Küttis\n05.12\tArgo Arbeiter\n25.12\tAtko Väikmeri\n05.12\tKarl Palatu\n26.12\tDaniel Meijel\n05.12\tNikolai Mašitšev\n27.12\tJoel Indermitte (3. pildil)\n06.12\tEnn Läänmäe\n28.12\tMarko Kuusik\n09.12\tMartin Taska\n28.12\tMaksim Smirnov\n11.12\tKaido-Meinhard Kukli\n29.12\tVjatšeslav Zahovaiko\n12.12\tAre Altraja\n30.12\tAivar Vood\n12.12\tHeigo Niilop (1. pildil)\n30.12 Pelle Pohlak\nFoto: Põlva Lootos\nPõlva Lootos tegi EESTI Kaks päeva enne Eesti koondise play-off-mängu Tallinnas Iirimaa vastu pidas Mammaste lasteaed-algkool Põlva Lootospargis oma traditsioonilist perepäeva, mille lõpetuseks tervitati meie rahvuskoondist: staadionimurule moodustati inimestest viis tähte – kokku tuli “EESTI”. Põlva Lootos käis mängu vaatamas kahe bussitäie tulihingeliste fännidega.\nEesti mängu kohtunikele eluaegne disklahv Eesti ja Bulgaaria 9. veebruaril 2 : 2 lõppenud mängu vilistanud Ungari kohtunikele määras FIFA eluaegse keelu tegeleda mis tahes jalgpalliga seotud valdkonnas. Mäletatavasti oli Türgis peetud maavõistluse peakohtunikuks Krisztian Selmeczi, kuid Ungari ajakirjanikud tuvastasid hiljem, et väljakukohtunikuks oli hoopis Kolos Lengyel, kes “ametlikult” tegutses justkui abikohtunikuna. Eluaegse tegevuskeelu jalgpallis said ka samal päeval samal staadionil peetud Läti–Boliivia mängu kolm kohtunikku.\nJALKA (detsember 2011)\nTraditsiooniliselt tunnustas ajakiri Jalka möödunud aastal Eesti jalgpallis silma paistnud isikud ja organisatsioone, valides aasta laureaad...