Oliver toimetab: Uiskude teritamine\nPeaaegu nagu pooledi raketiteadus. Minu jaoks täiesti uus teema.\nTaustaks niipalju, et Ho-Ho-Hoo, Christmas is coming ja võidab see kellel on suures kõige rohkem asju. A&T Sport aitab sellele väga hästi kaasa. Eelmine talv sai murdmaasuusavarustus nende juurest toodud. Sel aastal sai koju toodud uued uhked uisud. Entry level kõige lihtsamad harrastajate hokiuisud. CCM Vector 03. Viimati uisutasin kuskil põhikooli aegu, kui mulle veel üleni plastikust Salvod jalga läksid. A&T spordis olid mulle sobivad 49 nr hokiuisud sel aastal olemas.\nUiskudega on see natukene tüütu värk, et neid oleks viisakas aegajalt parema sõidukogemuse nimel teritada. Vanasti käis uisuteritus kuidagi lihtsalt. Või see vähemalt tundus nii.\nTänapäeval on see uisuteritamise toiming parasjagu keeruliseks ja teoreetiliseks aetud. Mulle pakkus see kohe sportliku huvi, et mismoodi see värk tänapäeval käib. Uiskude teritamine siis.\nKõigepealt, kui sul on uued hokiuisud, siis tuleb terale profiil lõigata (profiling/contouring). Polnud sellest varem kuulnud, et hokiuisu teradel võiksid olla erinevad profiilid. Samas kunagi peab ikka olema esimene kord selliste asjadega kokku puutumiseks.\nProfiili lõikamise puhul küsitakse sinu käest kohe targalt, et mis positsiooni sa väljakul mängid? Kas sa oled ründemängija või kaitsja? Vastavalt sellele on ka erinevad uisutera profiilid. Ründajatele lõigatakse “see osa” (ma ei tea kuidas seda hokimeestekeeles nimetatakse(radius?/rocker?)) tera tsentrist natukene ettepoole, et uiskudel seistes tekiks ettepoole jooksmise tunne. See osa on siis see osa, mille peal sa peamiselt libised(rocker?). See kui palju “seda osa” tsentrist ettepoole liigutada, sõltub mängija/uisutaja isiklikust eelistusest. Kaitsemängijatele vastavalt “see osa” (defensive rocker?) lõigatakse tsentrist natukene tahapoole, sest väidetavalt nad on rohkem kandade peal. Kuna mul eelistusi ei ole ja olen täiesti algaja, siis mulle tehti “see osa” 8cm ja pandi keset tera. Usaldasin teritusmeest. Selle profiili tegemiseks on ka täiesti eraldi spets masin mis seda teeb. Käsitsi sellist asja oleks vist väga keeruline teha.\nKui tera profiil on valmis, siis minnakse teritamise juurde. Teritamise juures küsitakse kõigepealt kehakaalu ning seda mis jää peal, või mis hallis sa mängimas käid? Vastavalt sellele valitakse soone sügavus (hollow?). Raskematele kodanikele ja algajatele pigem väiksem/lamedam soon ja kergematele ning kõvema jää peale sügavam soon. Mulle sai 19’ kraadise raadiusega (sharpen radius?) soon lõigatud. See on siis suhteliselt “lame”. Mis teoorias peaks pakkuma kiiremat libisemist ning algajatele parem pidurdamiste õppimiseks. Sügavam lõige oleks algajale vast liialt agressiivne.\nPaludes meistrimehel selgitada, mida, miks ja kuidas ta teritamise juures teeb, siis tuli välja, et see teritamine ise, ehk soone sisse käiamine on ka kõva täppisteadus. Häid teritajaid loetakse eesti peale ühe käe sõrmedel üles. Mitte nii osavad teritajad suutvat seda soont mitte just täpselt tera keskele käiata ning sellega kandid rikkuda. Või siis käiavad viltu, nii et üks kant saab kõrgem kui teine vms. Nagu ma aru sain, siis on ülioluline, et see soon saaks ikka korralikult täpselt keset uisutera. Selleks on jällegi spets masin, mille abiga seda soont lõigatakse. Oluline oli veel, et tera tuleb vastu käia ühtlaselt liigutada ning lõige peab olema “jahe”. Käiamise ajal ei tohi uisutera kuumaks lasta, kuna siis jällegi läheb miskit vussi või, et tulemus ei tule nii hea.\nRespect, Kidaspordi mehele, kes 24 detsembril tuli kodust välja, et mu paar uiske ära teritada.\nIluuiskude teritamine pidavat olema veel kolm korda keerulisem ja spetsiifilisem.\nViide: SkateNY - Skate Sharpening: what, when, where\nViide: Hockey Skate Profiling (Countouring)\nÕpetussõnad mis mulle kaasa anti olid muuhulgas ka need, et ära kunagi kõnni uisuterade peal mujal, kui uisujääl. Alati kanna plastikust uisuterade kaitsmeid, kui riietusruumist väljakule lähed. Isegi siis, kui väljaku ääres on kummimatid maas, siis tihtilugu on tahes tahtmata need matid liivased ja see ei ole uisuteradele hea. Alati peale uisutamist kuivata uisuterad korralikult ära. Loomulikult ka uisud ja kogu varustus korralikult kuivama.


Tartu ülikooli üliõpilased tunnustavad parimaid õppejõude | Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia\nUuenenud aasta õppejõu auhinna statuudi kohaselt selgitati välja ka iga teaduskonna ja kolledži kolm paremat õppejõudu.\nViljandi kultuuriakadeemias on parimateks:\nJana Karilaid, kultuurhariduse osakond, organisatsiooniõpetuse ainete lektor;\nRegina Lapp, infohariduse osakond, projektijuht;\nHolger Rajavee, kultuuri- ja kunstide ajaloo lektor.\nTraditsiooniliselt on parimaid õppejõude premeeritud õppeaasta avaaktusel, ent muutunud õpetamise ja õppeainete tagasiside küsimise korra järel võib üliõpilane anda tagasisidet hiljemalt uue semestri kahe esimese nädala jooksul. „Eelmise õppeaasta sügis- ja\nkevadsemestri praktika näitas, et pea kolmandik tagasiside ankeetidest täideti uue semestri alguses.\nSellest tulenevalt ei ole võimalik aasta õppejõudusid välja selgitada õppeaasta avaaktuseks,” sõnab Tartu ülikooli õppekvaliteedi peaspetsialist Margit Raudsepp. Aasta õppejõu auhinnad annab üle TÜ üliõpilasesinduse esimees Erik Raudsepp 10. detsembril Eesti Üliõpilaste Seltsi majas toimuval tänuüritusel „Ülikoolilt üliõpilasele, üliõpilaselt ülikoolile 2012“. Samal üritusel kuulutab rektor professor Volli Kalm välja ka õppekvaliteedi edendamise auhinna saava struktuuriüksuse ning tänatakse aktiivseid üliõpilasi.\nTartu ülikooli õppekvaliteedi peaspetsialist\nTel: (+372) 7375 158\nE-post: margit.raudsepp [ät] ut.ee.


Binaarsete optsioonide kauplemist käsitlevad artiklid - Binaarse valiku artiklid\nKasum valikud. Kuidas alustada Forexist? Üks põhjus on see, et enamik kauplemisstruktuure on mõeldud konkreetse turuolukorra jaoks.\nNii näiteks Bitcoin kaupleja meri ookeani maailmaistungjärgu ajal valuutaturg kõige aktiivsemad austraalia dollar. Aasia seansi ajal lisatakse Jaapani jeeni Okeaania aktiivsetele dollaritele.\nVähemalt nii kas saate krüptovaluutadega kauplemiseks teha rahapäeval enamik kauplejaid. Ja sellele on nfp binaarsed valikud seletus. Meie kauplejad ja kas saate mt4-l binaarsete optsioonidega kaubelda? Ja seda kõike seetõttu, et praegusel ajal on likviidsus madal. Lisaks peetakse sama Jaapani jeeni kõige Binaarse valiku artiklid valuutaks, mis isegi kõige testitud analüüsi korral võib anda ebatäpseid sisendsignaale.\nSeetõttu, kui teie binaarsete optsioonide teenimisstrateegia sobib erinevatele varadele ega ole suunatud ainult JPY, NZD, AUD, on krüpto, kuhu tasub ikka investeerida vähendada riske ja kauplemist Euroopa ja Ameerika börside avamise ajal. Kuid bitcoini kaubandustegevus teile ikkagi meeldib öösel kauplemine, võtke rohkem aega varade uurimiseks ja analüüsimiseks. Euroopa ja Ameerika istungjärgud on oma tegevusega silmapaistvad, eriti kell Euro, dollar, nael, kuidas bitcoini kiiresti osta ja müüa, Binaarse valiku artiklid raha Binaarse valiku artiklid ja rubla.\nSel ajal on Binaarse valiku artiklid eriti kuidas bitcoini kaubelda, et kasumit teenida.\nLühiajalise kauplemise fännid, Binaarse valiku artiklid Scalpingi strateegiale kauplemisele, ei vaja turu suurt volatiilsust, kuid pikaajaline püsivus ei too kasumit. Seetõttu peate valima vara, mis näitab sujuvat hinnaliikumist.\nSelleks on Euroopa sessiooni ajal parem valida jeeni Parim tasuta binaarse valiku indikaator muu valuutaga vara, mille vahetus on kauplemise ajal suletud. Dollar tõuseb tänu headele andmetele Lõpuks räägime teemast krüptoinvesteeringute show. Kõik vahetused toimivad 5 päeva nädalas. Kuid paljud maaklerid pakuvad nädalavahetustel kauplemist.\nNädalavahetustel toimub kaubavahetus otse maailma suurimate pankade vahel. Nendel päevadel kauplemist iseloomustab halvem ennustatavus, kuid sujuvam liikumine. Seetõttu on mõne börsivälise - see on parim aeg binaarsete optsioonidega kaubelda ja teised BTC hinnakover. valiku artiklid nädalavahetustel.\nLoodame, et saadud teadmised kus kaubelda nahkhiirte krüptovaluutas teil aru Binaarse valiku artiklid, millal on parem binaarsete optsioonidega kaubelda. Tänu sellele saate kauplemisstrateegiat tõhusamalt kasutada ja kaitsta ennast lihtsate, kuid sagedaste vigade eest. Binaarsete varade bitcoini investeerimisfirma eestis sõlmimise tasuvust mõjutab tehingu toimumise aeg oluliselt.\nNende hulgas on järgmised perioodid:. Kaupleja töölaual peaks alati olema peamiste kauplemisseansside ajakava, mille leiate iga maakleriettevõtte veebisaidilt.\nMugavalt koostatud ajakava võimaldab teil arvestada börsil kaubeldavate fondide Binaarse valiku artiklid ja sulgemisaegu teatud riikides ja mandritel. See on väga oluline erinevate varade hinnasuuna kujundamisel, aga ka selle riigi rahalisel väärtusel, kus valuuta- ja kaubavahetus asub. Näiteks esmaspäeva peavad kutselised kauplejad seda tasase liikumise päevaks.\nTuru tehnilise analüüsi läbiviimisel võib täheldada järskude hinnaliikumiste puudumist. Binaarse valiku demokonto Binaarse valiku artiklid põhjuseks on nädalavahetusele kaasa aidanud makromajanduslike näitajate minimaalne avaldamine. Sellest lähtuvalt soovitatakse esmaspäeval kauplejatel mängida kasutades kauplemissüsteemid töötamine korter. Finantsturul binaarsete optsioonidega kauplemise peamised päevad on teisipäev, kolmapäev ja neljapäev.\nSee aitab reguleerida tööplaani ja teada perioode, mille jooksul on soovitatav hoiduda geriausi pinigu priemimo patarimai valuuta- ja aktsiaturgudele. Kauplemisperioodi aeg on oluline kas saate krüptokaubandusega raha teenida?


Füüsikalise looduskäsitluse alused - Kunstliku terminite suurused\nPeenise suurused normid\nKas on voimalik suurendada peenise ilma operatsioonideta\nAautosoomsuse vastandnähtus on gonosoomsus ehk suguliitelisus. Selle kohaselt esmase vaatluse andmete kogumise järel püstitatakse hüpotees oletus, kuidas asi võiks olla , seejärel korraldatakse hüpoteesi kontrollimiseks eksperiment või sihipärane vaatlus , viiakse läbi andmetöötlus ja lõpuks tehakse järeldus hüpoteesi kehtivuse või mittekehtivuse kohta. Inimesega võrreldava efektiivsusega süllogisme konstrueerida loomad ei suuda. Nagu penetrantsuski , sõltub see nii genotüübilisest tagapõhjast kui ka keskkonnatingimustest, sh. Selgus, et füüsikalistel suurustel ja mõõtühikutel on olemas kindlad tähised — vastavate ladinakeelsete sõnade esitähed. Kõik loodusteadused püüavad tänapäeval üha rohkem muutuda täppisteadusteks, opereerides eelistatult arvuliste andmetega ning kasutades andmete töötlemisel ja oma mudelite kirjeldamisel matemaatikat.\nDNA ligeerimine[ muuda muuda lähteteksti ] Selleks, et kloneerimisvektorisse uuritav DNA fragment sisestada, peab kõigepealt vektori restriktaasidega multikloneerimisjärjestuse alast lahti lõikama. Kui lahtilõigatud vektor ja uuritav DNA fragment kokku panna, peab need ligeerimisega kokku "kleepima".\nDNA ligeerimine[ muuda muuda lähteteksti ] Selleks, et kloneerimisvektorisse uuritav DNA fragment sisestada, peab kõigepealt vektori restriktaasidega multikloneerimisjärjestuse alast lahti lõikama. Kui lahtilõigatud vektor ja uuritav DNA fragment kokku panna, peab need ligeerimisega kokku "kleepima". Selliseks kleepimiseks kasutatakse DNA ligaasimis liidab kokku fragmendi ja vektori.\nVõõras DNA aga ei saa siseneda rakku ilma rakumembraanis toimuvate muutusteta. Selliseid meetodeid, kus Kunstliku terminite suurused muudetakse võõrale DNA-le vastuvõtlikuks, nimetatakse rakkude kompetentseteks muutmiseks.\nMart Viikmaa NB! See leksikon ei saa kunagi valmis. Viimati täiendatud\nKaltsiumkloriid laeb rakumembraani pinna positiivselt, mis lubab negatiivselt laetud DNA-l seonduda membraanile. Temperatuuri tõstmisega muudetakse membraan elastseks ja seejärel saab vektor rakku siseneda.\nKui vektor on sisenenud rakku, hakkab vektor replitseeruma koos rakuga. Kuna kloneerimisvektor on olemuse poolest DNA, siis saab see paljuneda tavalise replikatsioonimehhanismi alusel.\nSelleks kasutab vektor peremeesraku enda nukleotiide ja polümeraase. Replikatsiooni tulemusena saadakse suur kogus kloneerimisvektoreid, mis on järgneva uurimistöö toormaterjaliks. Selleks kasvatatakse plasmiidse DNA-ga rakke söötmes, kus on sees vektori selektiivsusmarkerile vastav antibiootikum.\nVedelsöötmel kasvanud rakkudest saab eraldada plasmiidse DNA mitmel meetodil, kuid peamine on aluselise lüüsi meetod. Selle käigus lüüsitakse purustatakse rakud ning DNA denatureerub sulab lahti. Aluselise lüüsi metoodikas kasutatakse pH muutuste mõju DNA-le.\nEdasi saab neid vektoreid sisestada teistesse organismidesse ja jälgida, kuidas sünteesitud vektor neid mõjutab.\nMida raagivad arstid liikme suurenemisest\nLiige paks anal sex


"Kuidas sa saad seda mulle teha?"\nBlokkima mõtted sinust, et ma pead "Kuidas sa saad seda mulle teha?" oma pojad voodis laiali laotab.\nkaotaks. :Need tulevad nagu :Ma pean blokkima ära mõtted sinust, et ma pead ei kaotaks. :Need tulevad nagu prussakas, kes oma pojad voodis laiali laotab. :Kukkutades filmi juppe, meenutades, et olen üksi. :Sa oled mu jaoks üks ja ainus, "Kuidas sa saad seda mulle teha?" :Ma pean blokkima ära mõtted sinust, et ma pead ei kaotaks. :Need tulevad nagu prussakas, kes oma pojad voodis laiali laotab. :Kukkutades filmi juppe, meenutades, et olen üksi. :Sa oled mu jaoks üks ja ainus, see number üks. :Seal on tulekahju mu uhkuses, närviline verejooks mu ajus. :Üks tilk rahu on kõ\n"Kuidas sa saad seda mulle teha?" Kiku reedel, 17. nov. 2006., kell 18:46:24 see on pooleldi tõlgitud ühest laulust Hüvasti!!! :Ma pean blokkima ära mõtted sinust, et ma pead ei kaotaks. :Need tulevad nagu prussakas, kes oma pojad voodis laiali laotab. :Kukkutades filmi juppe, meenutades, et olen üksi. :Sa oled mu jaoks üks ja ainus, see number üks. :Seal on tulekahju mu uhkuses, närviline verejooks mu ajus. :Üks tilk rahu on kõik mis ma tahan sust. kas iialgi ei helista sa selles rajus? :Ja kas sa enam iialgi ei ütle et armastad mind, et ma ütleks vabandust. :Ja kas sa enam kunagi ei ürita muga ühendust saada? mina olin see kes tahtis vabadust. :Ma pole sõdinud enam 3 kuud, see oli saavutus mida sa aitasid mul teha. :Ainuke asi, mis meid alati lahku rebis on asi mida ma enam ei taha teha. :Oma haledal viisil ma tahan tänada, et hoidsid öösel hilja mu pead. :Siis kui mul oli tegemist iseendaga sõdimisega, üritasid sa panna mind nägema maailmas head. :Sa kunagi ei kahelnud mu idiootsetes otsustes nagu tappev viha. :Sa panid mind ennast kiitma, siis kui seda oli väga raske teha. :Ma sõidan sust nii kaugele eemale, et ma ei tuleks su selja taha. :Ja sa tee mida iganes oma südames, et jätta mind maha. :Ma kurva südamega ütlen sulle hüvasti ja su silmis kurbust ma nägin. :Lüües varje tänaval iga vea eest, mis ma tegin. :Ja nagu väike laps, ma polnud täiskasvanud kunagi olnud. :Kuni ma nägin su siniseid silmi nutmas, sa olid nii solvund. :Ja siis ma kukkusin maha ja karjusin: "tee et s\nKiku reedel, 17. nov. 2006., kell 18:46:24\nsee on pooleldi tõlgitud ühest laulust\n:Ma pean blokkima ära mõtted sinust, et ma pead ei kaotaks.\n:Need tulevad nagu prussakas, kes oma pojad voodis laiali laotab.\n:Kukkutades filmi juppe, meenutades, et olen üksi.\n:Sa oled mu jaoks üks ja ainus, see number üks.\n:Seal on tulekahju mu uhkuses, närviline verejooks mu ajus.\n:Üks tilk rahu on kõik mis ma tahan sust. kas iialgi ei helista sa selles rajus?\n:Ja kas sa enam iialgi ei ütle et armastad mind, et ma ütleks vabandust.\n:Ja kas sa enam kunagi ei ürita muga ühendust saada? mina olin see kes tahtis vabadust.\n:Ma pole sõdinud enam 3 kuud, see oli saavutus mida sa aitasid mul teha.\n:Ainuke asi, mis meid alati lahku rebis on asi mida ma enam ei taha teha.\n:Oma haledal viisil ma tahan tänada, et hoidsid öösel hilja mu pead.\n:Siis kui mul oli tegemist iseendaga sõdimisega, üritasid sa panna mind nägema maailmas head.\n:Sa kunagi ei kahelnud mu idiootsetes otsustes nagu tappev viha.\n:Sa panid mind ennast kiitma, siis kui seda oli väga raske teha.\n:Ma sõidan sust nii kaugele eemale, et ma ei tuleks su selja taha.\n:Ja sa tee mida iganes oma südames, et jätta mind maha.\n:Ma kurva südamega ütlen sulle hüvasti ja su silmis kurbust ma nägin.\n:Lüües varje tänaval iga vea eest, mis ma tegin.\n:Ja nagu väike laps, ma polnud täiskasvanud kunagi olnud.\n:Kuni ma nägin su siniseid silmi nutmas, sa olid nii solvund.\n:Ja siis ma kukkusin maha ja karjusin: "tee et see kaoks!\n:Lihtsalt naerata jälle ja sära nagu vanasti, et mulle ei tunduks kuidas keegi vastu mu pea kolpa taob."\n:Ja siis ta sosistas: "kuidas sa saad seda mulle teha?" Blokkima mõtted sinust, et ma pead "Kuidas sa saad seda mulle teha?" oma pojad voodis laiali laotab.\nKiku: Õnn, Hobuseraud ja ristikhein, punane ja valge vein. Vikerkaar ja jänesekäpp härjapõlvlane ja karu.. \nTeisipäev, 26. jaan. 2021., kell 17:23 - parim aeg päevast


Trimble M3 | Geosoft\nTrimble Access välitarkvara- lisavarustuses on Trimble Access Roads, mis võimaldab kasutajatel importida teede kirjeldusi mitmetest teiste tootjate allikatest või sisestada teede täielikke kirjeldusi.\nTööaeg kuni 26 tundi- instrument töötab kahe akuga, tühjenev aku on võimalik tööd katkestamata kiiresti vahetada, ilma et selleks oleks vaja seadet välja lülitada.\nTrimble Tracklight tehnoloogia– tahhümeetrilt väljasaadetav nähtav juhtvalguse kiir, mis aitab kasutajal mõõtmiseks õiget punkti leida.\nKAASAS VÄLITARKVARA TRIMBLE ACCESS\nVälitarkvaraga Trimble Access™ tahhümeeter Trimble M3 ühendab mehaaniliste tahhümeetrite tuntud töökindluse tänapäeva kasutajatele vajaliku võimsa, mitmekülgse ja modulaarse tarkvaraga. Trimble Access on mõeldud Teie igapäevase töö, muuhulgas maamõõtmiste, märkimiste ja tugipunktide võrgu rajamise, hõlbustamiseks. Selle kasutajaliides on intuitiivne ja lihtsasti kasutatav ning tagab tänu võimsatele andmekogumis- ja arvutusvahenditele tööviljakuse kiire kasvu välitöödel.\nMÕELDUD TEIE MOBIILSUSE TOETAMISEKS\nNüüd saate kasutada tahhümeetri täislahendust. Suure ulatusega Trimble DR tehnoloogia abiga saate aega kokku hoida, sest soovitud mõõtmiskohad on kättesaadavad vähemate seadme ümberpaigutamistega. Suure täpsusega EDM mõõtmised on kiired ja usaldusväärsed ning võimaldavad Teil oma töö kiiresti ja efektiivselt lõpule viia.\nTrimble M3 DR 5" W on mõeldud spetsiaalselt külma ilmaga kasutamiseks. Eriti külma ilmaga lülitub –15°C juures automaatselt sisse tagumine ekraanisoojendus.\nKoos 5 cm x 5 cm reflektoriga - 1“, 2" 1,5 m kuni 270 m; 3", 5" 1,5 m kuni 300 m\nÜhe 6.25 cm prismaga - 1“, 2" 1,5 m kuni 3000 m; 3", 5" 1,5 m kuni 5000 m\nReflektorita režiimis1 -1“, 2“ - KGC (18%) 350 m; KGC (90%) 500 m; 3“, 5“ Head tingimused - KGC (18%) 250 m; KGC (90%) 400 m\nTäpsus2 (täppisrežiimis) - ± (2+2 ppm × D) mm\nTäpsus vastavalt standardile DIN 18723 (hor. ja vert.) - 1“, 2“/0,5 mgon; 3“/ 1,0 mgon, 5“/1,5 mgon\nAndmeside - Serial, USB, Bluetooth\nToiteallikas, tööaeg3 - Sisemine Li–ion aku (x2); 1“, 2“- ligik. 28 tundi (pidev nurga mõõtmine); 3“, 5“- ligik. 20 tundi (pidev nurga mõõtmine)\nEkraan - 1QVGA,16 bit värvid, TFT LCD, taustvalgustusega (320x240 pikslit)\nKaal (ilma akuta) - n. 3,9 kg\nTöötemperatuuride vahemik: –20 °C kuni +50 °C\nTolmu- ja veekindlus -IP66\n1 Tugevasti peegeldavad (KGC 90%) valged objektid. Mõõtmiskaugus sõltub sihtmärkidest ja mõõtmistingimustest.\n2 ±(3+3 ppm × D) mm –20 °C kuni –10 °C, +40 °C kuni +50 °C\n3 Aku tööiga on antud temperatuuri 25 °C kohta. Tööiga sõltub aku seisundist ja kulumisest.\nTrimble M3 - Tehnilised omadused - Inglise keeles\nTrimble M3 - Tehnilised omadused - Eesti keeles


Kui teed, siis ära karda – kui kardad, siis ära tee – JuhtimisRetk\nPosted on 23/04/2019 14/02/2020\nKuidas mõjub organisatsiooni äritulemusele ja kultuurile juht, kes ühel päeval on valmis hooga ambitsioonika eesmärgi poole liikuma hakkama, kuid järgmisel päeval kas vahetab suunda või hakkab kahtlema, et see pole ikka päris see?\nSelle blogi avalauset „kui teed, siis ära karda – kui kardad, siis ära tee“ kuulsin ma üle kümne aasta tagasi ja mul oli hea meel ära tunda, et nii ma olengi käitunud. Mida see siis minu jaoks tähendab? Esmalt seda, et juhina „jenkat tantsida“ ei saa. Kui astud täna kaks sammu edasi, aga siis kohkud ära ja astud homme taas sammu tagasi, siis on see võrdlemisi suurt segadust tekitav – „nii rallit sõita ei saa“.\nSee ei tähenda aga muidugi, et kui juht on ühel päeval midagi otsustanud, siis tormab ta nädalaid ja kuid järjest kinnisilmi selles suunas. Siin tuleb eristada eesmärke ja vahendeid (tegevusi). Agiilsest lähenemisest on tuntud pidev õppimine – otsimine, milline tegevus hetkel kõige tõhusamalt eesmärgi suunas edasi aitaks. Aga see, et tegevusi ümber vaadatakse, ei tähenda, et eesmärkides ei oldaks suisa kangekaelselt järjepidevad. Visioon (missioon, väärtused, suur eesmärk ja strateegia) on ikka pikaajaliselt paigas. Et kuhugi jõuda, tuleb teha valikuid – et teha valikuid, pead teadma, kuhu tahad jõuda!\nTaaskord – strateegia on selge otsus, mis on see, mida me ei tee. Kuna erinevaid ahvatlusi ja ideid tekib piiramatus koguses, siis kõigi nende vahel hüplemine tekitabki olukorra, kus ühegi eesmärgi suunas ei liiguta piisavalt kaua, et see tulemust võiks anda. „Kui teed, siis ära karda“ tähendab, et kui visioon on paigas, siis liigutakse selle (ja ainult selle) suunas järjepidevalt, ilma vahepeal kahtlemata ja suunda muutmata. Jim Collins on selle strateegilise järjepidevuse sõnastanud Siilistrateegiana.\nJuhi roll on otsustada, seda ka holistilises organisatsioonis! Kuigi mida kõrgemal teadlikkuse tasemel organisatsiooni juhtimisparadigma on (tulemusjuhtimine –> väärtuspõhine –> holistiline organisatsioon), seda rohkem on juht enda otsustusõigust ära jaganud. Aga firma visiooni täitmise eest vastutab ikkagi juht ning vastutust ja otsustusõigust ei saa lahutada.\nMulle meeldivad juhi 3 ülesannet sellisel kujul:\nLuua ambitsioonikas eesmärk (visioon), mis inimesi innustab ja meeskonnaks liidab\nVõimaldada inimestel ennast maksimaalselt teostada, kõrvaldada takistused ja soodustada koostööd\nMina olen juhina oluliseks pidanud ka vastutus inimeste eest. Selle eest, et kui ma inimese enda meeskonda kutsun, siis näen ma, et mul on talle vähemalt 2 aastaks rakendust. Jätame siit välja „satelliitliikmed“, kes sageli on pigem mingit kitsast funktsiooni täitvad ja ei peaks kujundama firma identiteeti. Kui aga räägime organisatsiooni tasemel kompetentsi saavutamisest ja koostööst efektiivse meeskonna tasemel, siis nende saavutamine on nii organisatsioonile kui uuele töötajale suurendatud koormus. Kaks aastat on minu jaoks olnud see aeg, millal „sisse elamise investeering“ on mõlema poole jaoks ennast ära tasunud.\nSel põhjusel olen mitmed säravad inimesed värbamata jätnud – sest meil ei ole sel hetkel vastastikkust sobivust. Ma olen arvanud, et mul ei ole neile anda piisvalt rakendust, kus nad saaksid olla tulemuslikud organisatsiooni jaoks ning see oleks samas ka neid ennast arendavad ja inspireeriv. Või kui täpsemalt öelda, mul ei ole olnud neile piisavalt suurt mänguväljakut, kus nad saaks ennast ise realiseerida nii, et see kogu ülejäänud organisatsiooniga ja selle visiooniga kokku läheks.\nAga see pole „kui kardad, siis ära tee“. See on olnud ratsionaalne valik. Kartmise pärast millegi pooleli jätmine tähendab seda, kui emotsioon on nii tugev, et me ei saa seda ratsionaalselt kontrolli alla. Selle kohta öeldakse, et hirm halvab mõistuse (mõnikord ka keha). Sellises olukorras tuleb loomulikult nii kiiresti turvalisusesse tagasi pöörduda kui võimalik.\nInimestega seotult olen tänase blogi pealkirja lause enda jaoks ümber sõnastanud ka nii: „Kui teed koostööd, siis usu – kui ei usu, siis lõpeta koostöö“. Mulle meeldib uskuda nende inimeste võimetesse ja usaldada nende head kavatsust, kellega ma koostööd teen. See võimaldab mul ka endal käituda ausalt ja lugupidavalt. Alati ei saa seda valida, kuid juhul, kui ma inimesse enam ei usu, siis ma pigem püüan seda koostööd vältida. Kui see on minu valida, siis pigem lõpetan võimalikult kiiresti koostöö, kus usaldust ei ole. Olen kahjuks kohanud päris palju ka neid juhte, kes enda töötajatesse ei usu ja neid taga kiruvad, aga ka midagi ette ei võta. Ma olen kindel, et see mõjub laastavalt mitte ainult neile kahele inimesele, vaid kogu organisatsiooni kultuurile ning selle kaudu ka äritulemusele.\nEt ei tunduks, nagu ma pooldan koostöö lõpetamist kiire emotsiooni põhiselt (usk kadus), siis toon välja enda kaks põhimõtet. Esmalt, ma ei tee kunagi koostöö lõpetamise (ja reeglina ka värbamise) otsust üksi, vaid kaasan teisi meeskonna liikmeid, et vähendada enda subjektiivse kõverpeegli mõju. Ja teiseks, ma annan inimesele ausalt teada, et mul on temaga probleem ja pakun koostööd sellest olukorrast välja tulemiseks – reeglina vähemalt 1 kuu pikkust toetust, vajadusel ka teiste meeskonna liikmete või välise coachi poolt. Minu jaoks on inimesed, kelle olen juba enda meeskonda võtnud, seda pingutust väärt ka siis, kui koostöö katki on läinud!\nSeega, kui on teele asutud, siis tuleb minna ja alustatud teekonda sihikindlalt jätkata – ka siis, kui väsimus tekitab veidi hirmu, kas ikka jõuame uude rahulikku sadamasse kohale või virvatuli on mõne teise eesmärgi ahvatlevamaks muutnud. Muutuste teekond võib raske olla nii juhile kui meeskonnale, aga õnneks saab seda treenida ja toetust kasutada.\nPrevious Entry Kuidas meeskond koos liikuma saada?\nNext Entry Kas agiilsus on mööduv mood?


Renate Keerdi uuslavastus „KOON” | Müürileht\nKeerdi varasematest lavastustest „PURE MIND” ja „Põletatud väljade hurmaa” erineb uus etenduskunstiteos ka selle poolest, et laval olevate Tartu Uue Teatri näitljejate Katrin Pärna, Piret Simsoni, Janek Joosti ning Helgur Rosentali suust võib kuulda eesti keelt, mida füüsilises teatris enamasti ei juhtu.\n„KOON” on metafüüsiline ja mitteasjalik kudum üsnagi etteaimatavast, kuid jätkuvalt intrigeerivast inimeseloomast. Paradoksist, mis taasloob end igapäevaselt uuesti ja millest ammutada lõputult, armastusega, seisab lavastuse kirjelduses.\nUuslavastust mängitakse alates 10. märtsist Tartu Uues Teatris ning aprilli lõpus antakse etendusi ka Tallinnas Kanuti Gildi SAALis. Loe lisa Tartu Uue Teatri kodulehelt.


Mesinikud tootjarühma | mesindus.ee\n30. aprill 2010 - 7:48 — Mart\n‹ . Mesinikud tootjarühma ›\n30. aprill 2010 - 9:03 — Mart\nPole sellel Eesti elul viga midagi ,et nutta ja viriseda.\nMesi on määruse tekstis ära mainitud ja tuleks mesinikuna saavutada ettevõtjana teatud tase ning ole sellel Eleida kaaslased et olla tasemel,mis on ette antud.\nEestvedajad annab tasustada ja veel palju muud.\nMõtteainet koormavedajatele nagu A.Asten,J Tull,\nA.Lauge ja muidugi A.Kilk.\nKeegi ei suuda avalikustada uut programmi ja ei julge\noma projekti avalikustada kartuses ,et 4EUR-ist läheb\nmidagi kaduma kellegi teise taskusse.\nTootjarühma toetus on tunduvalt suurem.\n30. aprill 2010 - 9:34 — oel\nkas EML baasil oleks võimalik moodustada kasvõi 1 tootjarühma. Loomulikult peavad organiseerijad saama tasustatud. 5 mlj. on muidu raske kokku saada. On ammu räägitud ja ka teisi riike eeskujuks toodud, kus toimub ühistegevus. Nüüd on lausa rahaline tugi ühistegevuse alustamiseks. Kui nüüd ka ei teki ühistegevust, siis oleme eestlased, täiesti lootusetud ja mõne põlvkonna järel ootab meid liivlaste saatus. Ootan selles küsimuses EML juhatuselt ruttu mingitki reageeringut. Näiteks võiks Tallinnas avada korraliku meesaaduste müügi poe.\n30. aprill 2010 - 17:46 — Jaanus\nEsmapilgul on see meede meile kättesaamatu, kuid kui vaja osalen selle teema mõttetalgul.\n5. mai 2010 - 14:26 — Mart\nMesindusprogramm on olemas vanas rüüs mõningate\nuute nööpidega.Tootjarühma loomisele mõtlejaid on\nTeema arendus saab tekkida peale määruse ja lisade\ntähelepanelikku lugemist.Tootjarühma võtmeks on 5\nmesindussaaduste tootjat kes 2009 aastal realiseerisid\nomatoodetud saadusi 100000EEK eest ja see nimekiri\non koos.Need nimed võib leida 60 mesiniku hulgast kes on kantud tunnustatute registrisse,on mesinduse mikroettevõtjad ,mahe tootmise registri mesinikud ja\nmeetootmise ühenduse mesinikud.Minul endal sellist\ntaset ei ole.Kui see küsimus on lahendatud ,siis võib\nMõttetalgud korraldaks jutukas minu nimelises jutukas kui seal saaks tekitada arhiivi mida analüüsida,seniks foorumi\nruumis.Seadust tuleb lugeda ja arutada,et tekkiks ühine\nProbleem NR 2 on summaarne müügitulu 2000000EEK.\nIse ma 5 hulka ei kuulu,sest puudub nõutav tase.\nLoota EML peale on täiesti mõtetu kuigi MTÜ lihtliikmete\nhulka võivad kuuluda,kuid neil puudub toodang.\nOtsige 5 tugisammast\n5. mai 2010 - 14:36 — AimarL\nEdu sulle nende 5 leidmisega.\n5. mai 2010 - 16:18 — tomm\nkõlab nagu kolhooside asutamise manifest aga edu igatahes !!!\n5. mai 2010 - 17:16 — Pokumees\nEi kõla sugugi kolhooside\nEi kõla sugugi kolhooside asutamisena, ma ei saa õieti aru mis paranoia see eesti rahvast vaevab, et kui mainida mingit ühistegevust, siis kohe meenutavad nõukaaega. No ei ole nii, meie esivanemad on seda ühistööd teinud aegade algusest peale ja pole ka talgud teb mis kommunistide leiutis. Mis sellest halba sünniks kui mesinikud omavahel koostööd teeksid ja ühiselt turgusid otsiks või oma mett turustaks? Minu meelest on see hea mõte, kuigi kriteeriumid on mulle pisut arusaamatud. Miks peaksidki kõik võrdsed partnerid olema, mõni võiks ju olla lihtsalt hea idee generaator ja kampa võetaud, sest paljudel pole lihtsalt ideid, mida või kuidas teha.\nMart, kas oled uurinud meetootjate ühingu tegevust, äkki leidub nende hulgas asjast huvitatuid?\n5. mai 2010 - 20:27 — tomm\nei tahtnud öelduga väljendada paranoiat ,sestap soovisin ka edu !\nAga paraku on elu ise näidanud kus suurem seltskond koos ühist asja ajamas selliste summadega mis Mardil siin eelpool kirjas on ,siis lõpeb see tavaliselt suure riiu-ja üksteise süüdistamisega .Ühiselt turgu leida on muidugi kergem aga turustades ühiselt on juba vaja raamatupidajat ,juhatust jne .asjapulki ja need ei tee ju tasuta tööd seega müügitulust läheks mingi osa kohe juhtimis kuludeks siis on ju vaja ka kontoripinda kus tööd teha ,kommunaalkulud ja sisustus ! Siit aga saavad alguse probleemid sest tavaliselt ei ollda nõus andamit vabatahtlikult maksma . Sestap suhtun sellisesse ettevõtmisesse natuke skeptiliselt ,kui aga ettevõtmine õnnestub ja suudab koos töödteha aasta ja pealegi ilma ,et mingeid jamasid tekiks liituks isegi aga olen selleks ilmselt liiga väike. Pokumees ära pahanda ,oleme ikka sõbrad edasi edu !!!\n5. mai 2010 - 22:58 — Pokumees\nÄi ole ma pahane, lihtsalt\nÄi ole ma pahane, lihtsalt tüütuseni olen kuulnud seda sama juttu ühistegevuses peituvast kommunismitondist.\nMa ei saa sinu skepsisest aru, miks peaks inimesed alati riidu minema, kas sul pole ühtki positiivset kogemust või lihtsalt arvad, et raha paratamatult inimesi tülli ajab?\n6. mai 2010 - 6:54 — Mart\nTootjarühma PRIA versioon\nAlgab tootjarühmade tunnustamine\n· Taotleda toetust tootjarühma loomise ja arendamisega seotud kulutustele maaelu arengukava (MAK) meede 1.9 raames, mille toetuste taotlusvoor tuleb sügisel 2010.\n· Töötleva tööstuse investeeringumeetme alameede 1.6.2 ongi mõeldud vaid piimandus- ja mahepõllumajandustooteid tootvatele tootjarühmadele.\n· Mahepõllumajandusliku tootmisega tegelev tootjarühm saab edaspidi taotleda toidukvaliteedikava raames toodetud toote teavitamis- ja edendamistoetust MAKi meetme 1.7.3 raames, mille vastuvõtt on planeeritud suve teise poolde.\nPakun täiendavalt ja arvan mesinike müügitulu peaks\nmääruse järgi olema 2milli.\n6. mai 2010 - 18:20 — tomm\nEks ole siin selle kogemuse ja arvamisega nii nagu on .Olen tööd teinud neljas erinevas firmas mis kõik on lõpetanud kurvalt ja seda just raha pärast mida aktsionärid ei suutnud kuidagi ära jagada ning hakati vufeldama ning varsti kogu kompott pankrotiga lõppeski .Aga loomulikult ei tee ma üldistvaid järeldusi sest ka puud metsas ei ole sarnased amugi siis inimesed .\nEdukat õhtut :Toomas\n7. mai 2010 - 10:19 — silver7\nSiin on juttu ühistegevusest.Kuna eesti on nii väike siis ainuke ühistegevus saab olla AINULT Eesti Mesindus Liit ja sellega teevad koostööd kohalikud mesindus seltsid.Kui EML ei võta seda mõtet omaks(õigemini kui seltsi liikmed seda ei nõua)siis ei ole eesti mesinikel euroopa ega ka maailma turule asja.\nEML peab tegelema Eesti mesinduse tõsise arendamisega, see eeldab kõigepealt ühist euroturule pürgimist,siis eesti mesinikele leida kõige paremad sisseostud mesindusse edasiviimiseks.Näiteks suhkru sisseost.See et kohalik selts suudab hinna 9 kroonilt saada 8 krooni peale ei ole mingi näitaja.Kes viitsib arvutada palju on eesti kogu kogus suhkurt mesilaste tarbeks,näeb et see on juba suur kogus.seda kogust suudaks ainult EMS kuskilt sisse tarnida ja juba mitte 8 krooniga.Samad asjad toimivad ka teiste tegevuste juures.Need paar mesindus ühingut mis on loodud hakkajate mesinike ja ärimeeste poolt ei lahenda eesti mesinike muresid.\nKui me ise oleme saamatud,siis meid valitsevad sama saamatud jumalad .Jumalad kasutavad alati oma alluvaid ära.Antakse täpselt niipalju, kui rahu hoidmiseks vaja on.\nEML peaks muutuma äriliseks ettevõtteks kelle omanikeks on mesinikud .\n10. mai 2010 - 13:04 — Mart\nKui tuumiktootjad vähemalt 5 tootjat on otsustanud tegutseda ühiselt tekkib võimalus tegutsemiseks ülejäänud ettevõtjatest mesinikel olenemata tootmismahust.Meie tegutsevatel MTÜ-del pole ette näidata omatoodangu mahtusid ,minu arvates ja sellepärast ma ei kujuta ette nende osavõttu ja erilist\nrolli tootjarühma käimalükkamisel.\nTuumiktootjate ja liikmete sumaarne müügitulu peab\nolema vähemalt 2 miljonit,Kui seda taset ei saavuta\ntuleb tootjarühma moodustamine lükata tulevikku.\n26. mai 2010 - 11:54 — Mart\nPaistab et tootjarühma seeme avalikult idanema ei hakka.Maitse ja kasulikuse hinnangut saab anda siis,kui\non proovitud astuda mingisuguseid samme,kuid loobuda niisama mingil utoopilisel põhjusel on arusaamatu.\nÜks põhjus on kindlasti ,et ei olla ettevõtja,kuid seda\non võimalik kiiresti muuta.Eelmise aasta toodangumahu\nsaamine on tunduvalt raskem.\nLugemine tootjarühmast on kasulik tegevus\n26. mai 2010 - 12:11 — Mart\ntootjarühmade tunnustamise taotlemise tingimusi ja protseduuri (tunnustamise taotlusi võtab PRIA vastu 15. juunist 27. oktoobrini 2010);\nEesti maaelu arengukava 2007-2013 meetme 1.9 „Tootjarühmade loomine ja arendamine" nõudeid ja toetuse taotlemise korda (taotlusi võtab PRIA vastu 30. augustist 13. septembrini 2010).\n11.10 Tootjarühmade tunnustamise nõuete tutvustus (PM)\n12.00 Maaelu arengukava 2007-2013 meetme 1.9 „Tootjarühmade loomine ja arendamine" nõuete ja taotluste hindamise tutvustus (PM)\n13.00 Tootjarühmade tunnustamise ja meetme 1.9 taotlemise ja taotluste menetluse tutvustamine (PRIA)\n31. mail 2010 kell 11.00-14.00 Tartus, PRIA Keskuses II korrusel ruumis 210, aadressil Narva mnt. 3\n01. juunil 2010 kell 11.00-14.00 Pärnus, PRIA Pärnumaa teenindusbüroo suures saalis aadressil Haapsalu mnt. 86\nInfopäevad on kõigile huvilistele TASUTA! Eelregistreerimine on vajalik. Osavõtuks palume registreeruda hiljemalt 26. maiks PM koduleheküljel.\nREGISTREERIMINE INFOPÄEVALE PÕLLUMAJANDUSMINISTEERIUMI KODULEHEL\nVahendas Mikroe.. Mart


, Kaubandus Wii-susteemiga\nKõigi majanduslike tõkete eemaldamine nii palju, kui see on võimalik, ja kauplemistingimuste võrdsuse tagamine kõigile rahvastele, kes rahuga nõustuvad ja end selle eest hoolitsemisega seostavad. Loomulikult kehtib see ka tööjõule, nii nagu kõigele muule.\nKui te ei ole saanud teie tellimus pärast 30 päeva jooksul alates makse, palun võtke meiega ühendust.\nMeil on jälgida, et teie ja teiega asap. Meie eesmärk on kliendi rahulolu! Tarneaeg: 1. Teil on 7 päeva meiega ühendust ja 30 päeva tagasi alates saanud.\nLaevanduse kulud kannab nii müüja kui ka ostja poole. VÕI võite valida, kas vahetada. Me kandma kõik laevaliini kulud, kui toode t on on ei reklaamitud. Teeme oma parima, et pakkuda meie klientidele parimat, et saame. Me hüvitame teile, kui te tagasi esemed 15 päeva jooksul sinu kätte punkte, mis tahes põhjusel.\nPakume ka 12 kuu tasuta hooldust. Kui mõni selle osa on vaja välja vahetada, ostja peab tasuma ka kohtukulud osad tuleb asendada. Kuni Ajaloolase Oliver Dickersoni järgi ei olnud aga iha vabakaubanduse järele üks Ameerika revolutsiooni põhjustest.\nEsimene vabakaubandusleping sõlmiti aastal Suurbritannia ja Prantsusmaa vahel Cobden-Chevalier' leping ning see viis peagi teistegi Euroopa riikide vaheliste lepinguteni. Kõigi majanduslike tõkete eemaldamine nii palju, kui see on võimalik, ja kauplemistingimuste võrdsuse tagamine kõigile rahvastele, kes rahuga nõustuvad ja end selle eest hoolitsemisega seostavad. Majanduse kiire kasv tekitaks piisavalt tulu, et tollimaksud võiksid langeda; languse aegu tekkis surve makse uuesti tõsta.


KAS SEE NAINE KASUTAB TÕESTI 157 AASTAT TAGASI TEHTUD MAALIL MOBIILTELEFONI? - KUNST / KULTUUR - 2022\nKas see naine kasutab tõesti 157 aastat tagasi tehtud maalil mobiiltelefoni?\nMobiiltelefonidega inimesi pole alati keeruline leida, isegi tänavatel kõndides - tasub meeles pidada, et see on üsna ohtlik nii varguste kui ka turvalisuse jaoks, kuna lõpuks ei pööra me sõidukitele tähelepanu. ja muud liikluse olulised elemendid.\nSellist stseeni 1860. aasta maalil näha pole aga eriti mõtet, eks? Kõik sai alguse sellest, kui Glaswegian Peter Russell külastas Müncheni Neue Pinakotheki muuseumi ja kohtus Fernidand Georg Waldmülleri maaliga “Oodatud”.\nJust nagu tema Walmülleri raamatus Die Erwartete (umbes 1850) tutvumisrakenduses: pic.twitter.com/Lakl0vCkri\n- Peter A. Russell2291 (@Planet_Pedro) 23. oktoober 2017\nTöös näeme naist kõndimas ja keskendumas tema käes olevale objektile, mis näib olevat mobiiltelefon. Ta on objektile nii keskendunud, et ei saa isegi aru, et ees ootab lilledega mees.\nIlmselt, kuigi neiu käes hoitavat eset ja tänapäeva mobiiltelefone on sarnasus, ei kontrolli ta kindlasti oma sotsiaalseid võrgustikke.\nRusselli sõnul tunneksid kõik, kes olid seda teost selle tegemise ajal näinud, tüdruku käes oleva objekti ära: see on kiriku hümniraamat või palveraamat - see tähendab, et tegelikult see pole nii. Valisin Snapchati filtrid.\nKas saate ära tunda kõik selles klipis kajastatud artistid?\nPornograafia tarbimine võib teie isikuandmed ohtu seada.\nVeebiarhiiv pakub üle 80 000 dokumendi Albert Einsteini kohta\nPumproof-püksid: sellega saate hõlpsalt möllata igal ajal, kui soovite\nKadedus: meduus võib vananemise tagasi pöörata\nVaadake 5 Internetis ringlevat veidrat vandenõuteooriatHot\nKopsisõda: kui Tantrum tappis 2 Itaalia linnaHot\nKas juuste välimus mõjutab töökohta?Hot\n3D- ja AI-printerid: raketi ehitamise tulevik MarsilHot\nKass on peaaegu tapetud, halvatud ja indekseerib kutsikate eest hoolitsema\nFerrari juhte pildistatakse VEGA autoga, mis on valmistatud LEGO-st\n10 uudishimulikku fakti Jaapani köögi kohta\nTehnoloogiaMuusikaTervis / heaoluUudishimuToodeVideosalvestus\nVeebiväljakutse: kas näete, mis on punase ringi sees?\nUus ravim lubab minimeerida Alzheimeri tõve sümptomeid\nKas teate, mida teie karnevali kostüüm sära keskkonnale avaldab?\nTutvuge vietnamlastega, kes pole 35 aasta jooksul küüsi lõiganud


Talvepealinnas käivitati lumekahurid - Vaba aeg - Lõuna-Eesti Postimees\nTalverõõme saab nautida ka Väikesel Munamäel. FOTO: Monika Otrokova/Otepää vallavalitsus\n"Tehvandi spordikeskuse suusarajal sai esimesi ringe teha juba reedel, täna õhtul saab suusarajale ka valgustus," sõnas keskuse juhataja Jaak Mae. "Käib hoogne lumetootmine ja lumevedu."\nLisaks on Tehvandil olemas kunstlumetootmise konteiner, mis võimaldab lund toota isegi plusskraadide juures. Tehvandil on tulemas 10.-12. detsembril kahevõistluse maailmakarikasarja etapp, mis on üks selle hooaja suurimatest spordiüritustest. Järgmise aasta märtsis toimub Tehvandil Baltimaade esimene BMW IBU laskesuusatamise maailmakarika etapp.\nOtepää kesklinnas asuvas talvepargis Otepää Winterplace on samuti lumekahurid tööhoos. Pargi juhataja Siim Kalda märkis, et lumevarud saavad tehtud selle nädala lõpuks. "Talvepargi koos kõikide atraktsioonidega – tuubitamine, kelgutamine ja uisutamine, saame avada järgmise nädala keskpaigaks, kuna ettevalmistustööd ja radade sisselükkamine võtab oma aja," lisas Kalda.\nOtepää piirkonnas on kaks aktiivselt tegutsevat mäesuusakeskust: Kuutsemägi ning Väike Munamägi. Samuti rohkelt suusaradu, millest põnevama reljeefiga rajad jäävad Kääriku spordikeskuse territooriumile. Lisaks tegutseb Linnamäe orus kogu perele mõeldud Eesti suurim talvepark Otepää Winterplace.\nPühajärvel on talviti avatud taliujula. Looduse loal avatakse Pühajärvel taas ka vabariigi pikim jäämatkarada, mis kulgeb järve kaldajoont kopeerides 10 kilomeetri ulatuses. Jäärada rajab ja hooldab Loodusturism.ee matkakorraldus, toimuvad tõukelkude laenutus ja giidituurid.


Meie ja teie eesti kirjakeel - Kristiina Ross\nMeie ja teie eesti kirjakeel\nEestlaseks olemise juures peetakse tänapäeval üksmeelselt kõige tähtsamaks eesti keelt (Ehala 2017: 171). Üldiselt tugineb rahvuslik identiteet lisaks keelele veel teistelegi ühistunnustele, nagu päritolu, traditsioonid, ajalooline mälu, religioon jms. Siiski on eestlaste jaoks viimased poolteist sajandit just ühine kirjakeel olnud see, mis kõiki rahvusena ühte seob. Järgnevas arutletakse, keda on eesti keele oskamine ja arendamine läbi varasema ajaloo ühte sidunud ning kuidas tekkis kirjakeele ühtsusele tuginev rahvuslik identiteet.\nMoodsas mõttes rahvusliku identiteedi alustalaks on ühtne kirjakeel, mis on üsna hiline nähtus ja välja kujunenud ainult õige pisut enne moodsat rahvust ennast. Kirjakeelelise ühtsuse eelloona tuleb aga paratamatult arvestada etnilist identiteeti kindlustanud ühtselt mõistetava kõneldud keele ajaga. Tähendab olukorraga, kus teatud alal elanud inimesed rääkisid mõnevõrra erinevaid, kuid vastastikku enam-vähem mõistetavaid keelevariante. Meie ajaarvamise esimesel aastatuhandel ja teise alguses oli praegune Eesti territoorium arvatavasti üks osa läänemeresoome keelealast, mida Tiit-Rein Viitso on kirjeldanud katkematu murdekontiinumina (Viitso 2008: 11). Selleks et osast murretest kujuneks iseseisev keel, oli vaja nende sisemist integreerumist ning samaaegset eraldumist teistest sugulasmurretest, mida võisid soodustada kontaktid võõraste keeltega. Eesti keel usutakse tekkinuvat vanade hõimumurrete alusel teise aastatuhande esimesel poolel (Rätsep 1989). Igatahes tundub, et selleks ajaks, kui ristisõdijad Eesti ala XIII sajandil vallutama asusid, oli vastastikku enam-vähem mõistetavale keelekasutusele ja teatud ühistele huvidele tuginev eestlaste etniline identiteet juba kujunemisel. Kindlasti ei saa seda samastada XIX sajandi teisel poolel välja arenenud rahvusliku identiteediga, aga Henriku Liivimaa kroonika tunnistab, et mingi ühisnimetaja alla pidid eesti keele kõnelejad vähemasti väljast tulnu silmis juba tol ajal paigutuma. Sest ehkki sageli määratleb Henrik oma kroonikas siinseid elanikke tõesti maakondliku kuuluvuse järgi (sakalased, ugalased, järvalased, virulased jne, vt nt HLV 1982: 198/199), kasutab ta päris tihti ka üldistavat nimetust eestlased (estones) ning eristab selle sõnaga viidatuid liivlastest (lyvones; vt nt HLV 1982: 88/89 jm). See on seda tähelepanuväärsem, et keeleliselt ei saanud eestlased ja liivlased kuigi drastiliselt erineda (Murray 2009: 561–562). Tõsi, Henrik usutakse kirjutanuvat oma kroonika suuresti tagasivaatelisena, aastatel 1224–1227 (Tarvel 1982: 6), mis võis soodustada suuremate üldistuste tegemist, kui jooksvalt sündmusi kajastades oleks olnud loomulik. (Pealegi on kõik säilinud kroonika käsikirjad veelgi hilisemad – vt Tarvel 1982: 10–12.) Kahe rühma, liivlaste ja eestlaste eristamisel võis ristisõdijate poolelt sündmusi kajastanud Henriku jaoks kulgeda oluline eraldusjoon nende vahel, kes varem ja suhteliselt valutult ristiusu vastu võtsid, ja nende vahel, kellega asi keerulisemaks osutus. Aga nii või teisiti on selge, et Henriku jaoks moodustasid eestlased üsna tervikliku rühma, mille üheks tunnuseks pidi – eriti Henriku kui tõlgi jaoks – olema nende keel. Kuivõrd eestlaste vaatenurka on kroonikast väga keeruline välja lugeda, siis pole selge, kas ja mil määral eestlased ise end ühtsena nägid. Kroonikas edastatud otseses kõnes paneb Henrik näiteks Viljandi linnuse piiramisel Sakala eestlased endid liivlastele ja lätlastele vastandama, aga pole selge, kui usaldusväärseks niisugust edastust saab pidada, ega seegi, kas tsiteeritud otsekõnes tähendab „meie” kitsalt linnuses olijaid või kõiki eestlasi (Murray 2009: 567). Samas on usutav, et mingi ühistunne pidi erinevaid, kuid vastastikku mõistetavaid eesti murdeid kõnelevatel kohalikel omavahel tekkima, niipea kui nad puutusid kokku kroonikas mainitavaid võõraid keeli (saksa, taani, vene ja läti keelt) kõnelevate inimestega, kellest ilma tõlgi vahenduseta aru ei saadud.\nOli XIII sajandiga, kuidas oli, järgnenud sajanditel domineerisid seisuslikud eristused, mis, tõsi küll, Eesti alal suuresti etniliste ning keeleliste piiridega kattusid: kõrgemate seisuste esindajad kõnelesid saksa (või rootsi) keelt, alamrahvas eesti keelt. Samas kehtis keskajal kõikjal Euroopas keeleline hierarhia, mille tipus valitses ladina keel, mis teised keeled teatud mõttes omavahel võrdsustas. Kiriku ja hariduse keel oli ladina keel, rahvakeeled käibisid eeskätt suulises suhtluses. Väidetavalt iseloomustas n-ö klassikalist keskaega seetõttu keeleline ja rahvuslik sallivus ning rahvuslik ja sellest tulenev keeleline vastasseis hakkas süvenema alles hiliskeskajal ja varauusajal (Kala 2002). Seetõttu ei peeta tõenäoseks, et keskajal võinuks eestlaste etniline eneseteadvus kuigi tugev olla. Keeleteaduse poolt vaadatuna tundub siiski usutav, et mingit rolli pidi mis tahes grupi liikmete keeleoskus keskajalgi eri kogukondade meie-tunde kujunemisel mängima. Ent kuivõrd erinevate sotsiaalsete rühmade omavaheline suhtlus oli piiratud, ei olnud keelteoskus enamiku inimeste jaoks aktuaalne.\nOlukord muutus alates XVI sajandist. Ühelt poolt tõi reformatsioon luterlikel aladel kaasa rahvakeelte tormilise arengu. Seni peamiselt suulises suhtluses käibinud keeltele loodi kirjakeeled, sest Martin Luther nõudis, et jumalasõna tuleb õpetada igaühele kõnes ja kirjas tema emakeeles ning Piibel tuleb tõlkida kõigisse rahvakeeltesse (Lepajõe 2013). Sellega kaasnes Eesti oludes eesti keele kui madalaima sotsiaalse kihistuse keele kinnitumine keelehierarhias selgelt kõige alamale positsioonile, kuivõrd rahvakeel, mille maine siinmail reformatsiooni tagajärjel hoogsalt tõusuteele asus, oli ju hoopis kohaliku eliidi omavaheline suhtluskeel – st alguses alam-, hiljem ülemsaksa keel. Vähemalt kirikuelus tõmbas reformatsioon seeläbi eestlaste ja sakslaste vahele varasemast kindlama eraldusjoone ning on koguni kaheldav, kas eestikeelse usulise sõnumi kättesaadavus esimestel reformatsioonijärgsetel aastakümnetel võrreldes katoliku ajaga üldse paraneski (Kala 2017: 59).\nSamas jääb vaieldamatuks, et just reformatsiooni mõjul hakati siiski ka eesti kõnekeele baasil looma kirjakeelt. Sealjuures vahetult pärast reformatsiooni, mil eraldusjoon eri rahvuste vahel ei pruukinud veel olla ületamatu, võis eesti kirjakeele arendajate hulgas leiduda ka eesti emakeelega tegelasi. On spekuleeritud, et näiteks esimese osaliselt säilinud eestikeelse raamatu, 1535. aastal ilmunud luterliku katekismuse eesti tõlke autor, Pühavaimu kiriku eesti koguduse pastor Johann Koell võis olla eesti päritolu (Mägiste 1970: 61). Ja kaheldamatult oli eesti päritolu Pühavaimu kirikuõpetaja kasvandik Hans Susi, kes pandi XVI sajandi keskpaiku perikoope ja kirikulaule eesti keelde tõlkima (Johansen 1935; Masing 1964). Päris kindlasti oli eesti emakeelega inimesi ka nende jesuiitide hulgas või juures, kes XVI sajandi lõpul ja XVII sajandi alguses reformatsiooni tõrjumiseks Lõuna-Eesti aladel hoogsalt kirjakeelt arendasid (Helk 2003: 247, 254–265). Eesti päritolu ja eesti emakeelsust on püütud välja lugeda ka Georg Mülleri saatusest ja tekstidest (Masing 1999), kuid sellele oletusele võib leida ka vastuargumente. Ning vähemasti kõigi hilisemate XVII ja XVIII sajandi eesti kirjakeele arendajate esimeseks keeleks oli juba kindlasti saksa keel, mõnel ka rootsi.\nPuht lingvistiliselt kirjakeele ajaloost rääkides ongi eestlaste (ja lätlaste) probleem või eripära teiste Euroopa praeguste rahvastega võrreldes see, et eesti kirjakeele lõid teiskeelsed inimesed. Osa neist olid sündinud siinmail, osa mujal. Näiteks kaks kõige prominentsemat eesti kirjakeele loojatest, esimese grammatika autor ja ühtlasi esimeste suuremate kirjalike tekstimassiivide publitseerija Heinrich Stahl (159?–1657) ning piiblitõlkija Anton Thor Helle (1683–1748) olid sündinud Tallinnas ning tõenäoliselt puutusid vähemalt linnas kõneldud eesti keelega juba noorest peast kokku. Seevastu XVII sajandi teisel veerandil ja keskpaigas tegutsenud jõulise nn barokk-koolkonna esindajad olid kõik sündinud väljaspool Eestit: Georg Salemann (1597–1657), Reiner Brockmann (1609–1647), Johannes Gutslaff (161?–1657), Heinrich Göseken (1612–1681) saksa keelealal, Martin Gilläus (1610–1686) Rootsis. Eestisse tulid nad pärast ülikooliõpinguid ning puutusid eesti keelega esimest korda kokku järelikult alles täiskasvanueas.\nOmaette rühma moodustasid siinsete maapastorite kohapeal sündinud pojad, kes n-ö pääsesid löögile XVII sajandi 80-ndatel aastatel tänu tollase Liivimaa kindralsuperintendendi Johann Fischeri toele ja eestkostele. Fischer tuli Saksamaalt Liivimaale (Riiga) kirikujuhiks 1674. aastal ja ise kohalikke keeli ei osanud. Erinevalt Eestimaa konsistooriumi juhtkonnast ja selle hoovuses tegutsenud pastoritest oli Fischer veendunud, et kirjakeele arendamisel ei saa lähtuda õpetatud keelte eeskujust ja abstraktsetest analoogiareeglitest, vaid ülimaks autoriteediks tuleb pidada neid, kes arendatavat keelt emakeelena valdavad. Värvikalt väljendab ta oma seisukohta kirjas Eestimaa konsistooriumile 29. augustil 1687, öeldes: „Sest oletagem, et ma tulen Prantsusmaale keelt õppima ja leian sealt sakslase, kes on 50 aastat seal olnud ja oskab prantsuse keelt, aga tema ja ühe noore prantslase vahel, kes pole peale oma emakeele ühtegi teist keelt kuulnud, tekib tüli, kumb räägib õigesti, kumb valesti. Siis õpetab mind ju mõistus, et ma pean sünnipärast, ehkki noort prantslast selles asjas rohkem uskuma kui vana sakslast. Ja igaüks naeraks viimase välja, kui ta üritaks väita, et Prantsusmaa peab sakslastelt õppima prantsuse keeles rääkima, sellepärast et tema grammatikas olla nii ja nii kirjas.” (Fischer 1687; vt ka Piiblikonverentsid 2003: 138; Põldvee 2009: 658). Päriselt emakeelseid noori eestlasi ei olnud XVII sajandi lõpu Eesti- ja Liivimaalt eesti keelt õpetama paraku võtta. Seepärast koondusid Fischeri ideede ümber kohalike maa- või väikelinnapastorite pojad, kes juba lapsepõlvest peale eesti eakaaslastega olid suhelnud: Adrian Virginius, kes oma varast eesti keele oskust ka oma eluloos rõhutab, Johann Hornung ja Bengt Gottfried Forselius. Ehkki kahe esimese kodune lapsepõlvekeel oli saksa keel ja kolmandal tõenäoliselt rootsi keel, paistsid nad oma hea eesti keele oskuse poolest silma ning olid selle üle varjamatult uhked. Oma eluloos nimetabki Adrian Virginius ennast ja oma mõttekaaslasi koguni „noorteks eestlasteks”, kirjutades Pilistvere piiblikonverentsi kohta: „Ülejäänud aga, kes eelmisel konverentsil olid olnud, tulid jälle kohale, ja peale selle tuli sinna härra studioosus Johann Hornung, praegune Karula pastor, kes oli minu poolel. Siin läksid nüüd asjad väheke leebemalt kui Liepas ja vanad pastoriisandad jätsid õiguse juba nii mõneski asjas noortele eestlastele (denen jungen Ehsten).” (Virginius 1706)\nVaatamata XVII sajandi lõpu keelereformijate seesugusele enesenimetusele võib arvata, et isegi nemad tajusid end kokku kuuluvat pigem saksa pastorkonnaga kui eestikeelse talurahvaga. Oma enesenimetusega tõmbasid nad lihtsalt piiri endi ja kehvema eesti keele oskusega pastorite vahele. Kõigile tollastele pastoritele oli eesti kirjakeel praktiline tööriist, mida läks vaja oma tööülesannete täitmiseks. Veel XIX sajandi keskel põhjendas Eduard Ahrens, kes oli koostanud esimese soome-orientatsioonilise eesti keele grammatika, oma pühendumust eesti keelele vajadusega täiustada keelt kui vaimuliku tööriista, et selle abil harimatuid eestlasi paremini õigele kristlikule teele juhatada (Vilbaste 1961: 14). Kohalike eesti koguduste vaimulike ametialase identiteedi juurde selle keele oskamine XVI–XVIII sajandil mingil algeliselgi viisil kindlasti kuulus, aga see ei olnud neist enamiku minapildis kuigi esil. Ja kui pietistlike vaadete kohaselt oli talupoegade tegeliku keelepruugi tundmaõppimine pastorile hädavajalik, siis valgustusliku ratsionalismi levides distantseerus vähemalt osa eesti keele arendamisega tegelevatest saksa literaatidest XVIII sajandi teisel poolel oma objektist aina kaugemale. Üleolev suhtumine talupoegade eesti keelde väljendub kõige markantsemalt valgustusliku lingvistika kohalikus musternäidises, Tallinna gümnaasiumi õpetaja ja tollase rektori Friedrich Arveliuse 1792. aastal avaldatud brošüüris „Eesti keele kultuurist”, milles autor kurdab: „Peaaegu iga avalik keskustelu eesti rahva (Nation) teadmistepuudusest ning vaimu ja südame ebapiisavast haritusest, armetust kodusest olukorrast, laiskusest ja puudulikust tööalasest usinusest viib lõpuks välja selleni, et juba selle rahva keel on nii kehv ja kultiveerimata, et sageli tundub lausa võimatu selles paljude asjade kohta käivaid inimlikke kujutelmi rikastada, õigemaks parandada, tundmusi peenendada, ja üleüldse neid inimesi hüvedele vastuvõtlikumaks muuta ning neis suuremat ja tegusamat huvi äratada nende endi tõelise heaolu vastu” (tsiteeritud Undusk 2012: 83 järgi).\nSama didaktilist üleolekut või akadeemilist distantseeritust võib aduda kõigi XIX sajandi saksa literaatide hoiakus, ükskõik kui hinnatava panuse nad eesti keele uurimisse ja arendamisse ka andsid, ehkki romantiliste mõttemudelite tõusmisel valgustuslike kõrvale ning asemele teisenes suhtumine väikekeeltesse olulisel viisil. Nagu palju rõhutatud, oli üheks keskseimaks mõtlejaks, kes aitas äratada huvi erinevate keelte ja rahvaste ning nende mõttemaailmade vastu, Johann Gottfried Herder. Just Herderi ideede levikuga seostatakse ka baltisaksa estofiilide tegevust, sest „Herderi ja ta poolehoidjate mõjul tõstetakse kilbile iga üksiku rahva keele ja kultuuri omapära kui iseväärtus” (Laanekask 1982: 126). „Säärases mõttevoolus muutus rahvuskeel ehk rahvuse emakeel peaaegu pühaks asjaks, maailmavaate intellektuaalseks ja emotsionaalseks hoidjaks – millekski võrratult enamaks kui on tunnetusvahend või reguleeritav instrument” (Undusk 2012: 88). Ometi ei tähendanud huvi tekkimine ja väikekeelte kui eksootiliste uurimisobjektide väärtustamine kaugeltki mitte nende kultuuride võrdsustamist uurijate omakultuuriga ja neid keeli kõnelevate rahvaste tunnustamist võrdsete partneritena. Postkolonialistliku diskursuse argumentatsiooni järgi aitas Herderi mõtteviis, vastupidi, tõmmata n-ö arenenud ja arenemata keelte ja rahvaste vahele just varasemast veelgi sügavama teadliku piiri: „Herder kehtestas põhimõttelise asümmeetria nende vahele, kes kõnelevad lihvitumaid keeli (nagu Herder ja meie) ja on seeläbi võimelised teadma, ning nende vahele, kes lihvimata keelte kõnelejatena on määratud olema need, keda teatakse” (Errington 2008: 55).\nVeel XIX sajandi esimesel poolel oli Eestis ja Lätis võimalik t e a d a ainult saksa keeles, ehkki teadjates tekkis huvi juba ka läti ja eesti keele ning nendekeelsete mõtteruumide vastu. Keele ühendava või lahutava rolli üle arutledes tasub siinjuures läti ja eesti kirjakeele üldiselt väga paralleelset arengut mööndes meenutada sedagi, mis Joseph Errington ütleb XIX sajandil hoogu kogunud võrdlev-ajaloolise filoloogia kohta tervikuna, käsitledes seda kui „vahendit, mille abil keelelist mitmekesisust rahvusriikide ja impeeriumide maailmas ära kasutada” (Errington 2008: 88). Nimelt oli läti keel saksa taustaga uurijatele huvipakkuv kui vähemalt ositi „oma”, kuivõrd see balti keelena aitas paremini välja joonistada samasse indoeuroopa keelkonda kuuluvate germaani keelte arengulugu. Eesti keel jäi soome-ugri keelena aga eksootiliseks objektiks, mis sai huvi pakkuda ainult „teisena”. Ulrike Plath on eestlaste ja lätlaste „teisestamise” ajalugu kirjeldades uue filoloogilise paradigma kohta nentinud: „Selle konstruktsiooniga tõmmati kultuuriline piir lätlaste ja eestlaste vahele, keda enne vaadeldi koos kas metsikute paganate või hiljem orjadena” (Plath 2008: 51).\nEestlaste ja lätlaste vahele kerkinud uus piir selgitab ilmselt mingil määral sedagi, miks eesti keele kohta ei koostanud baltisaksa uurijad korralikku kaasaegset võrdlev-ajaloolist käsitlust, läti keele kohta aga koostasid. Ferdinand Johann Wiedemann pani küll kokku tänini eesti kirjarahvale eneserikastamisel oluliseks ja tänuväärseks allikaks jäänud sõnaraamatu (1869) ning deskriptiivse grammatika (1875), mille põhjalikkus siiamaani aukartust äratab. Ometi on see ainult kokkukogutud aines, mida autor ei püüdnudki mõtestada, vaid üksnes süstematiseeris, tunnistades oma tööjuubeli sõnavõtus: „Minu osaks langenud soome keeltega pole küll tegeldud nii pikalt ja nii põhjalikult nagu aaria keeltega, mis on sajandite jooksul sadade tublide õpetlaste poolt läbi ja lõhki üksikasjadeni läbi uuritud. See on pigem alles söötis põld, mida on siit ja sealt haritud, sellel põllul tegutsemine ei seisne niivõrd loovas ülesehitavas töös, kuivõrd vaevalises ja tähelepandamatus kogumises, korrastamises ja nähtavale toomises, kuni ehk hilisemate põlvede jaoks on kogunenud küllaldaselt materjali imposantsete ehitiste jaoks.” (Wiedemann 2014: 391) Seesuguse „imposantse ehitise” ehk kaasaegse võrdlev-ajaloolise käsitluse oli läti keele tarvis püstitanud teine baltisaksa uurija, August Bielenstein (1826–1907) oma kaheköitelise käsitlusega („Die lettische Sprache, nach ihren Lauten und Formen”, 1863–1864), rajades sellega võrdlev-ajaloolise letoloogia eeskätt tänu asjaolule, et nõudlus niisuguse uurimuse järele oli võrdlev-ajaloolises saksa lingvistikas parasjagu väga tungiv. Tõsi küll, keelelisele lähedusele või kaugusele vaatamata nägid mõlemad uuritavas aineses eeskätt teaduslikku objekti, ilmutamata kuigivõrd huvi kummagi rahva saatuse vastu. Ent teatud erinevust võib nende poolt üles näidatud leiguse astmes siiski tajuda (ehkki on muidugi raske hinnata, kuipalju see on tingitud kummagi isiksuseomadustest, kuipalju uurimisobjekti keelesugulaslikust kaugusest või lähedusest). Wiedemanni erapooletu kogujaloomus ja kaine asjalikkus tuleb eriti selgelt esile asjaolus, et oma päevikumärkmetes ei maini ta eestlasi peaaegu üldse või kui, siis ainult võimalike informantidena keelenüansside selgitamisel, nagu teisigi mittesakslasi. Nii näiteks pillab ta seoses ühe Lätis-käiguga, et kohtas seal ka mõnda eestlast – sama registreerivalt, nagu ta järgmisel leheküljel konstateerib: „Nägin ka esimesi kurgi” (Wiedemann 2014: 346, 347). Polüglotina suhtus ta eesti keelde lihtsalt kui ühte võimalikku uurimisobjekti kõigi teiste soome-ugri keelte kõrval, keeldudes võtmast eestlaste rahvusliku liikumise suhtes mingitki ideoloogilist seisukohta (Rätsep 2005: 20). Bielensteini hoiakut illustreerivalt tsiteeritakse tihti lõiku tema autobiograafiast: „Meile, Läti Kirjanduse Seltsile, heideti tookord avalikult ette, et me näeme läti rahvas ja tema keeles ainult uurimisobjekti ja pakume oma uuringute tulemusi ainult rahvusvahelisele teadusele ega edenda läti rahva teadmisi, haridust ja vaimset heaolu [---] Pean tunnistama, et mina isiklikult olen tõesti soovinud ennekõike töötada rahvusvahelise teaduse heaks, ehkki ma olen kogu jõust seisnud [ka] selle eest, et meie selts ei kannaks läti sõprade nime (Latviešu draugi) mitte lihtsalt kui tühja silti.” (Tsiteeritud Kļaviņa 2002 järgi.)\nNiisiis, kõigist saksa (ja rootsi) emakeelega haritlastest, kes XVI–XIX sajandil eesti keelt uurisid ja arendasid, pidas võib-olla ainult väike rühm XVII sajandi lõpu mässumeelseid pastoreid, kes end „noorteks eestlasteks” nimetasid, seda keelt kuidagi „omaks”. Kõigile teistele oli see (esialgu) ainult praktiliselt vajalik töövahend või (hiljem ka) põnev teadusliku uurimise objekt.\nSeepärast pole ime, et kirikukirjanduse tarbeks loodud kirjakeel oli talupoegade kõneldud keelest üsna erinev. Kirjandusliku etalonkeele ja (liht)rahva kõnekeele suhe on läbi ajaloo olnud vaidluskohaks muidugi kõigi keelte korral: kas eeskuju pakkuv kirjanduskeel peaks olema võimalikult universaalne ja tuginema ratsionaalsetele ning selgetele reeglitele või lähtuma mingi konkreetse paiga keeletarvitusest ning arvestama keele varieerumist ja ebareeglipärasust? Eri aegadel on erinevad keelearendajad olnud neis küsimustes erinevatel seisukohtadel. Saksa keeleteadust innustas XVII sajandil soov kehtestada saksa keel (prantsuse keelega võrdväärse) kõrgkeelena. Aga arusaamad lahknesid selles osas, kui reeglipäraseks ja kunstlikuks kirjakeelt tasub lihvida või kui palju tuleks arvestada mingis kindlas piirkonnas väljakujunenud keelekasutust (Gardt 1999: 128–135). Saksa mõtteruumis käärivad arutlused mõjutasid muidugi ka Eestis tegutsenud keelearendajaid. Asjaolu, et eesti keel oli kõigi selle keelega tegelejate jaoks võõrkeel, kallutas aga lõpptulemust paratamatult selles suunas, et vahe kirjakeele ehk kirikukeele ja kõnekeele ehk talurahva keele vahel oli eriti suur, ilmsesti suurem kui saksa keele enda alal (niipalju kui niisugust vahet üldse kvantitatiivselt hinnata saab). Sealjuures pidasid need, kes eesti kõnekeelt viletsamini tundsid, reeglipärasust ja ühtlasi võimalikult üksühest vastavust saksa keelele kui etalonile ootuspäraselt heaks ja vajalikuks. Need, kes eesti kõnekeelt ja selle variatsioone paremini tundsid, püüdsid kirikukeelt kõnekeelele lähendada.\nKõigist reformipüüetest hoolimata oli Eduard Ahrens XIX sajandi keskpaiku endiselt sunnitud nentima, et kirikukeel on talupoegade tegelikust kõnepruugist väga erinev. Sealjuures tegi selle muutmise Ahrensi sõnul eriti keeruliseks asjaolu, et eestlased olid selleks ajaks saksapärase keelevariandi ära õppinud ning hindasid seda kõrgelt: „Eestlane ei kuule oma kirikuõpetaja suust muud kui ainult kirikuraamatute vigast keelt ja vastab talle enamasti ka ainult sellessamas keeles, sest ta peab seda haritumaks ja tahab näidata, et ta seda tunneb” (Ahrens 2003b : 433).\nEestlaste seisukohavõtte ja hinnanguid kirjakeelele pole kirjalikul kujul ja otseses sõnastuses kusagilt võtta. Võib ainult oletada, et XVII sajandi alguse puine ja saksapärane või sajandi keskpaiga barokselt tehislik keel pidi talupoegades võõristust tekitama, sest see polnud paiguti üldse arusaadav. XVII sajandi lõpukümnendi eelpietistide rahvapärastatud keelevariant ning sellele tuginev XVIII sajandi keelevariant, mida kasutati ka ülimalt populaarseks saanud ning laialt levinud pietistlikus lauluraamatus, kujunes aga haritud keele etaloniks. Seepärast pole üllatav, et see sai rahvusliku ärkamise ajal ka inimesi koondava ning innustava ühise kirjakeele aluseks. Igati ootuspäraselt kõlab see vastu köstritütre Lydia Koidula kirjalikust keelepruugist, ehkki oma isa talurahvale suunatud kirjatükkidest võinuks ta õppida ka hoopis teistsugust keelt. Saksapärase pietistliku keele vaimukõrgendavast mainest ja sellele vastanduva rahvapärase stiiliga usutavasti kaasnenud konnotatsioonidest saab võib-olla kõige parema ettekujutuse, võrreldes Otto Wilhelm Masingu ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi valikut rahvapärase ja kirikukeele vahel.\nOtto Wilhelm Masing (1763–1832) oli kahtlemata kõige parema, puhtama, ehedama ja eestilikuma eesti keelega kirjamees XIX sajandil (vähemalt enne Jakobsoni). Tema keelt on nii palju ülistatud (vt nt Laanekask 1982), et seda hinnangut pole vaja siinkohal tõestama hakata. Nagu teada, oli ta isa poolt ka geneetiliselt eestlane ning Eduard Ahrens kiidabki tema keeleoskust just rõhudes tema sünnipärasele eestlusele: „[Otto Wilhelm Masingus] tuleb näha sünnipärast eestlast, sest tema isa oli Lohusuu köster ja ta rääkis poisipõlves eesti keelt kui oma emakeelt. Sellele õnnelikule asjaolule võlgnes ta võime veel hiljemgi, mehena, eesti keeles mõtelda.” (Ahrens 2003a : 86–87) Kust Ahrens võtab, et Masing poisipõlves eesti keelt „kui oma emakeelt” rääkis, kui ta ema teatavasti hoopis saksa aadlisoost oli, pole selge. Igatahes Masingu hilisemate positsioonivõttude taustal jääb kahtlaseks, kas ta ise ennast eestlaseks pidas. Päris nii küsimust muidugi püstitada ei saagi, sest XVIII sajandi lõpus ei olnud rahvuslik identiteet sellisena veel kuigi aktuaalne ning „meie” ja „teie” vastandustes mängis olulisemat rolli seisuslik kuuluvus. Ent igal juhul torkab silma, et Masing tõmbab selge piiri iseenda ja oma eestikeelsete tekstide sihtgrupi vahele. Ehtsa valgustajana kirjutab ta oma head mahlakat eesti keelt kõrgemalt positsioonilt kellelegi teisele, madalamale, õpetuseks. See hea mahlakas keel on talurahva ehk „teie / nende” keel. Nii kirjutab ta „Pühapäeva vahelugemiste” „Ees-kõnes” 1818. aastal lugeja poole pöördudes otsesõnu, et ta oleks tahtnud „neile” juba varem kirjutada, aga ei osanud „nende keelt” küllalt hästi:\nAgga sest et omma waesust makele polest wägga hästi tundsin, ei sanud mul sedda julgust ollema, et warreminne sulge olleksin ussaldand kättewõtta, enne kui t e i e [minu sõrendus – K. R.] kele olleksin oskand ilma wiggata kirjutada. Ollen siis selle õppimissega kolmkümmend aastad kullutand, egga siiski weel mitte t e i e [minu sõrendus – K. R.] keelt põhjani kätte sanud, et kül murret ollen piddanud. Kui siis selle ramato sees, mis praego teie kätte pakkun, weel mõnda süüd ja wigga kele polest leiate, siis ärge laitke sellepärrast mo nõud, sest ma ollen teinud, mis ollen jõudnud; ja arwan nenda: et se teile kahjuks olleks olnud, kui sedda mis teie heaks ollen püüdnud kirjutada, olleks jänud teie kätte tullemata. (Masing 1818: III)\nFriedrich Reinhold Kreutzwald (1803–1883) pidas ennast pärisorjast kingsepa ja toatüdruku pojana kindlasti eestlaseks ja omandas eesti keele kaheldamatult igati emakeelena. XIX sajandi haritlasena vaatas ta hiljem talurahvast muidugi samuti mingis mõttes kõrvalt ja küllap isegi ülevalt, aga tundis end siiski ühena nende ehk eestlaste seas. Nagu kõik tollased eesti keele arendajad, hindas temagi väga kõrgelt Masingu keelt, nimetades Masingut esimeseks, „kes julges üle minna pentsikust ja äpardanud raamatukeelest elava rahvakeele vormide juurde” (Kreutzwald 1959 : 410). Aga tema enda eesti keel on õigust öelda üsna kehv ja saksapärase lauseehitusega. Saksapärasus ei iseloomusta mitte ainult tema teoreetilisemat laadi arutlusi, kus seda võiks pidada XIX sajandil võib-olla paratamatuseks, vaid ka näiteks „Eesti rahva ennemuistsete juttude” keelt. Kreutzwaldi keele saksapärasuse väljavabandamise ja põhjendamisega oli hädas August Annist, kes püüdis oma käsitluses (Annist 1966) tõestada justnimelt juttude üleüldist rahvapärasust. Võrreldes Kreutzwaldi süntaktilisi erijooni oma analüüsi kirjutamise aegse, st 1960. aastate eesti kirjakeelega, oli Annist sunnitud möönma:\nNeidki erinevusi on kokku üsna palju ja just need annavad Kreutzwaldi sõnastusstiilile teatud võõra- ja raskepärase ilme. Kreutzwaldi l a u s e g i on suhteliselt palju pikem ja komplitseeritum kui rahval. Tema sõnade järjekorda on raske nimetada rahvapäraseks [---]. Nõnda jääb mõnestki Kreutzwaldi pikast lausest raske, vanamoeline või isegi saksapärane mulje [---]. (Annist 1966: 331)\nEespool Ahrensi sule läbi Masingu eesti keelele antud hinnangut parafraseerides tohib arvata, et Kreutzwald mõtles saksa keeles või vähemalt saksapärastes konstruktsioonides.\nOtto Wilhelm Masingu ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi keele võrdlus toob ilmekalt esile, kuidas oma ja võõras eestikeelses mõttemaailmas XIX sajandil väga kummalisel moel sassi läksid või kohad vahetasid. Ennast saksa pastorkonnaga identifitseerinud Masing kasutas justnagu lugejaskonna madaluse ja võõruse rõhutamiseks eriti head ja mahlakat eesti keelt, seevastu ennast ühena esimestest haritlastest eestlasena identifitseerinud Kreutzwald kasutas justnagu iseenda ja lugejaskonna ülendamiseks ja kõrgendamiseks rasket, saksapärast keelt.\nNiisiis, ehkki saksa pastorid lõid eesti kirikukeele selleks, et oma õpetust levitada, võtsid eestlased rahvusliku ärkamise ajal selle keele üle ja hakkasid seda omaenda huvides ja õigupoolest sakslaste huvide vastu ära kasutama. Miks see nii läks? Kas see oli eestlaste eriti osav ja kaval kübaratrikk (vanas mustkunstniku viguri tähenduses) või täiesti ootuspärane asjade käik? Seda näib olevat kõige kohasem kirjeldada koloniaallingvistika terminites. Mõningate lisaselgitustega saaks siinkohal küllap kasutada enesekolonisatsiooni mõistet, mille tõi Eesti kontekstis käibele Tiit Hennoste (2003: 88–89). Ent veelgi täpsemalt kirjeldab juhtunut Erringtoni juba viidatud raamatus kasutatud kaaperdamise mõiste. Selgub, et eesti kirjakeele kaasus võib küll Euroopa piires tunduda peaaegu unikaalne, kuid laiemas plaanis vastab see nii mõneski mõttes väga hästi koloniaallingvistika praktikatele. Nimelt kirjeldab Errington suahiili ja malai (indoneesia) keele näitel, kuidas belglased ja hollandlased lõid Ida-Aafrika ja Kagu-Aasia rahvastele kirjakeeled selleks, et kehtestada oma kultuuri ja uskumusi, ent sobival hetkel võtsid koloniseeritud kogukonnad n-ö ohjad enda kätte ja hakkasid neile loodud kirjakeeli kasutama oma eesmärkide saavutamiseks, mis olid koloniseerijate huvidele täiesti vastandlikud: „Koloniseeritud kaaperdasid [pirated] ’oma’ keeled omaenese eesmärkide saavutamiseks, näidates, kuidas keele õpetamine sarnaneb mõneti informatsiooni või raha jagamisega: kui need on kord juba välja antud, kaotab andja kontrolli nende kasutamise üle” (Errington 2008: 125).\nSuahiili ja malai kirjakeele tekkelool on kahtlemata eripärasid, millega eesti kaasuse kirjeldamisel pole midagi peale hakata. Ent lisaks kaaperdamise analoogiale võib nende keelte lugudest leida „meie ja teie kirjakeele” teemat puudutavana muidki ootamatult tuttavaid mustreid. Esiteks muidugi juba seetõttu, et tegemist on kirjakeele loojatele (belglastele ja hollandlastele) võõraste ja kaugete keeltega (mis kuuluvad vastavalt bantu või austroneesia keelte hulka). Aga ootamatu analoogia võib leida sellestki, et ehkki nende keelte emakeelena kõnelejate hulk on (suahiili keelel) alla kümne või (indoneesia keelel) alla kahekümne miljoni, kasutab neid suhtluskeelena vastavalt 80 või 250 miljonit inimest. Postkolonistliku selgituse järgi annab see tunnistust eurooplaste suutlikkusest taandada kohalik keeleline paljusus ühele keelevariandile, mida saab efektiivsemalt kasutada võimu instrumendina (Errington 2008: 16). Suurusjärgud ja proportsioonid on erinevad, aga kirjeldatud muster on ilmsesti rakendatav ka lõunaeesti ja põhjaeesti kirjakeele ajalooliste suhete selgitamisel. Eks olnud ju küsimus kummagi eesti kirjakeele läbilöögivõimest XVII sajandil samuti seotud Liivimaa ja Eestimaa konsistooriumi omavahelise võimuvõitlusega ning lõppkokkuvõttes otsustas põhjaeesti kirjakeele võidu ja selle pealesurumise lõunaeestlastele lihtsalt asjaolu, et kahe asemel ühe keele arendamine oli odavam ja selle abil sai eliit efektiivsemalt oma võimu teostada.\nKirjutise valmimist on toetanud Eesti Teadusagentuuri grant PRG34 „Võimusuhted ja identiteet 16.–18. sajandi eesti kirjakeeles” ja Euroopa Liit Euroopa Regionaalarengu Fondi kaudu (Eesti-uuringute Tippkeskus).\nKristiina Ross (snd 1955), PhD, Eesti Keele Instituudi juhtivteadur (Roosikrantsi 6, 10119 Tallinn), kristiina.ross@eki.ee


POSITIIVSED JA NEGATIIVSED ARVUD - Matemaatika - 6. klass | TaskuTark\nLoe ja harjutaMatemaatika6. klass\nArve, mille ees on miinusmärk, nimetatakse negatiivseteks arvudeks.\nArve, mille ees on plussmärk, nimetatakse positiivseteks arvudeks.\nTavaliselt plussmärki arvu ette ei kirjutata.\nArv null ei kuulu positiivsete ega negatiivsete arvude hulka.\nNegatiivsed arvud on nullist väiksemad arvud. Positiivsete ja negatiivsete arvude abil saab eristada soojakraade külmakraadidest, kus arv null näitab vee külmumistemperatuuri. Et eristada soojakraadi külmakraadidest, on võetud kasutusele soojakraadide puhul + ja külmakraadide puhul – märk.\nPositiivseid ja negatiivseid arve kasutatakse ka kõrguste mõõtmisel, kus merepinna kõrgus märgitakse arvuga null (nulltase). Kui koht on merepinnast kõrgemal, väljendatakse seda suurust positiivse arvuga, kui madalamal, siis negatiivse arvuga.\nKa kasutatakse neid arve suuruste muutumiste väljendamisel. Näiteks kui pangas olev raha suurenes 100 € võrra, siis võime kirjutada +100 €, kui väheneb 100 € võrra, võime kirjutada -100 €.\nÜlesandeid temperatuuri kohta


Prügifirma ähvardas Saaremaa omavalitsusi kohtuga - Äripäev\nPrügifirma ähvardas Saaremaa omavalitsusi kohtuga\n18. juuli 2009, 09:31\nIda-Saaremaa valdadele saadetud kirjas\nlubab OÜ Prügimees nõuda kohtu kaudu omavalitsustelt välja kahju, mille on\nprügivedajale väidetavalt põhjustanud valdade keeldumine tõsta 1. juulist\nolmejäätmete veo piirhinda.\nSel nädalal Ida-Saaremaa jäätmeveopiirkonna kuuele omavalitsusele saadetud kirjas teatas OÜ Prügimees juhataja Riivo Asuja, et OÜ Prügimees on tellinud kujunenud olukorra õigusliku analüüsi ning kavatseb vaidluse lahendamiseks pöörduda kohtu poole ja nõuda tekitatud kahju hüvitamist, kirjutas Oma Saar.\nPrügiveoettevõtet ajendas kohtu poole pöörduma asjaolu, et Laimjala, Valjala, Leisi, Pöide, Orissaare ja Muhu vald jätsid kooskõlastamata prügiveo hinnatõusu taotluse, mille tingisid seadusandluse muudatustega kaasnenud täiendavad kulud.\nKirjas, mis oli vormistatud kui ettepanek vaidluse kohtueelseks lahendamiseks, tehti valdadele ühtlasi ettepanek vaadata hinnatõusu taotlus veel kord läbi ja leida võimalus selle rahuldamiseks.\nSõltuvalt konteineri mahust tahab OÜ Prügimees teenustasu piirmäära tõsta vahemikus 2 kroonist kuni 225 kroonini.\n18. July 2009, 10:19


Becketts Kopf BarChantals House of Shame BarQuasimodo BarWild at Heart BarBar Jeder VernunftBerghain/Panorama BarBergstubl BarClub Culture HouzeFc Magnet Mitte BarGreifbar\nNäita 10 populaarseimaid Botaanikaaiad ja loomaaiad\n2BE ClubSpindler & Klatt klubiTresor ClubA-Trane International Jazz ClubBadeschiffConnection DiscoHaus der Berliner FestspieleHaus der Kulturen der Welt kino\nICC M Ber keskusHitler’s Bunker\nPergamonmuseummuuseumi saarjuudi muuseumMarkisches muuseumMuseum der NaturkundeNeue Nationalgalerie muuseumAlte Nationalgalerie muuseumBerlinische Galerie muuseumCharlottenburgi lossDdr muuseumKunsthaus Tacheles hooneStasi vangla Berlin-HohenschonhausenTopographie des Terrors muuseumEmil Nolde muuseum\nSaturnWinterfeldtmarkt ShopHarry Lehmann ShopHeidi’s Spielzeugladen Shop\nCafe Do BrasilCafe EinsteinSchlemmerbuffet RestaurantTrattoria a Muntagnola RestaurantAnna Blume CafeCafe am Neuen SeeCafe Heile WeltWeltrestaurant Markthalle RestaurantYellow Sunshine RestaurantZwolf Apostel Restaurant\nBerliini ooperiteaterSchaubühne am Lehniner Platz teaterTheater am Potsdamer PlatzAcud kinoDeutsches teaterEiszeit kinoFilmkunst 66 kino\nBerlin on BikeBerolina VaatamisväärsusedBVG Top TourKu’damm EckWeisse Flotte PotsdamEisbaren BerlinWohnstadt Carl LegienZeiss Grossplanetarium\nNäita 8 populaarseimaid Populaarne just praegu asukohas Berliin Bestseller Titanic Chausee Berlin 30 Chausseestraße Klassikaline kahene kahekohalise voodiga tuba broneeritud 3 minutit, 33 sekundit tagasi Miks ma peaksin broneerima agoda kaudu?\nHotel Pension Arta, asudes paigas Charlottenburg, Berliin, on reisijatele populaarne valik. Paiknedes vaid 0.Km kaugusel linna keskusest, on külalised heas positsioonis, et nautida linna vaatamisväärsusi ja tegevusi. Hästisäilinud miljöö ja lähedus kohtadele Neue Kant kino, Michael Schultzi galerii, Suusapood Charlottenburg annavad sellele hotellile erilise šarmi. Hotel Pension Arta's muudavad laitmatu teenindus ja ülihead võimalused Sinu siinviibimise unustamatuks. Hotellis saab nautida valikut tippklassi võimalusi, nagu kiire sisse-/väljaregistreerimine, pakihoid, WiFi , parkla, toateenindus. Hotellis on 16 imeilusat numbrituba, paljud neist sisaldavad internet access – wireless, Mittesuitsetajate toad, küte, äratusteenus, laud. Pealegi, hotelli vaba aja veetmise info tagab, et Sul siinviibimise ajal ettevõtmistest puudu ei tuleks. Naudi Hotel Pension Arta ainulaadset teenindust ja mainekat asukohta.\nBerliini loomaaedKurfurstendamm avenüüPergamonmuseumZoologischer Garten raudteejaamReichstag


Vabariigi Valitsuse 19. augusti 2020. a korralduse nr 282 "COVID-19 haiguse leviku tõkestamiseks vajalikud liikumisvabaduse ning avalike koosolekute pidamise ja avalike ürituste korraldamise piirangud" muutmine\nVabariigi Valitsus 24.09.2020 korraldus number 324; jõustumiskuupäev 29.09.2020\nredaktsioon 29.09.2020 [RT III, 24.09.2020, 3]\nVabariigi Valitsuse 19. augusti 2020. a korralduse nr 282 "COVID-19 haiguse leviku tõkestamiseks vajalikud liikumisvabaduse ning avalike koosolekute pidamise ja avalike ürituste korraldamise piirangud“ muutmine\nVastu võetud 24.09.2020 nr 324\n1. Muuta Vabariigi Valitsuse 19. augusti 2020. a korraldust nr 282 "COVID-19 haiguse leviku tõkestamiseks vajalikud liikumisvabaduse ning avalike koosolekute pidamise ja avalike ürituste korraldamise piirangud“ ja asendada punkti 13 alapunktis 2, punkti 15 alapunktis 2 ja punkti 19 alapunktis 2 arv "1500“ arvuga "750“.\n2. Korraldus jõustub 29. septembril 2020. a.\nSiseruumides toimuvate avalike ühituste osalejate piirmäära vähendamine on põhjendatud sellega, et nakatumine Eestis on viimaste nädalate jooksul kiiresti kasvanud, mistõttu tuleb vähendada suurte inimrühmade kogunemisi eriti siseruumides. 23. septembri 2020. a seisuga on viimase 14 päeva jooksul tehtud testidest osutunud positiivseks kokku 448 testi, mis teeb suhtarvuks 100 000 elaniku kohta 33,71. Ööpäevaga lisandus 2374 testi tulemust, nendest 57 ehk 2,4% on positiivsed. Kokku on kinnitatud 194 457 laboratoorset testi, millest 3033 ehk 1,6% on positiivsed. 23. septembri 2020. a kella 07.00 seisuga viibib haiglaravil 31 patsienti. Juhitaval hingamisel on 3 patsienti. Ööpäeva jooksul lisandus üks surmajuhtum.\nLiikumisvabaduse piirangute rakendamise lähtekohaks on Terviseameti hinnang, mille kohaselt on koroonaviiruse SARS-CoV-2 põhjustatav COVID-19 haigus nakkushaigus, mis levib inimeselt inimesele piisknakkuse kaudu, peamiselt lähikokkupuutel nakkusohtliku inimesega. See tähendab, et viirust on võimalik saada nakatunud inimesega lähikontaktis olles või saastunud pindade ning käte kaudu. Viirus levib tõhusamalt siseruumides ning ohustab eelkõige riskirühmi (sh vanemaealisi).


Eesti koolinoorte 2009. aasta mälumängumeistrivõistlused on pühendatud 5 aasta möödumisele Eesti astumisest Euroopa Liitu. Mängu korraldavad Euroopa Komisjoni Esindus Eestis, Euroopa Parlamendi Infobüroo, Riigikantselei Euroopa Liidu teabetalitus, MTÜ Eesti Mälumänguliit (EML) ja Eesti Televisioon. Mäng viiakse läbi kahes etapis – maakondlik eelvoor 23. novembril 2008 ja telemängude sari “Tunne Euroopat”, mis on eetris jaanuarist maini 2009.\nEelvoorus võivad osaleda kõikide Eesti koolide 3-liikmelised võistkonnad. Iga kool võib välja panna kuni 3 võistkonda keskkooliastmes (võib kaasata põhikooliõpilasi) ja lisaks veel kuni 3 võistkonda, kuhu kuuluvad ainult põhikooliõpilased. Ühe võistkonna liikmed peavad olema ühe ja sama kooli õpilased. Telesarja erinevates voorudes ei ole lubatud ühel võistlejal esindada sama kooli erinevaid võistkondi.\nEelvoor toimub 23.11.2008 algusega kl. 12.00 igas maakonnas eraldi. Konkreetse mängukoha saab teada maakonna kontaktisikutelt. Eelvoorus küsitakse 50 küsimust erinevatest eluvaldkondadest (ajalugu, poliitika, geograafia, loodus, teadus, tehnika, kultuur, sport). Kõik küsimused on nii või teisiti seotud Euroopa Liidu või tema liikmesriikidega. Iga võistkond saab ühe komplekti küsimusi kirjalikult. Küsimused on eestikeelsed ja need esitatakse 5-kaupa. Iga komplekti vastamiseks (kirjalikult) on aega 7 minutit.\nEelvooru tulemusena selgub 24 parimat võistkonda:\n1) 15 parimat võistkonda igast maakonnast ja parim Tallinna kooliesindus (kesk-ja põhikoolide ühises arvestuses);\n2) üle-Eestilises paremusjärjestuses 5 kuni 8 järgnevat võistkonda (sõltuvalt punktist 3);\n3) põhikoolivõistkondade üle-Eestilises paremusjärjestuses kuni 3 parimat võistkonda lisaks neile põhikoolivõistkondadele, kes pääsesid edasi punktide 1) ja 2) alusel – arvestusega, et kokku pääseks telemängudele vähemalt 3 põhikoolivõistkonda.\nKohtade jagamisel otsustab viigilahutusküsimus (3 aastaarvu Euroopa ajaloost).\nEesti meistrid ning hõbe- ja pronksmedalite saajad selgitatakse 16 telesaate tulemusena. Ühes saates osaleb 3 võistkonda (v.a. finaal, kus osaleb 4 võistkonda). Võistkonnad paigutatakse telemängu I vooruks kolmikutesse vastavalt eelvooru üle-Eestilisele paremusjärjestusele. Paigutuse skeem avaldatakse EML kodulehel. Ühe I vooru kolmiku moodustavad edasipääsenud põhikoolivõistkonnad. Juhul kui neid pääses edasi rohkem kui 3, võistlevad selles kolmikus rohkem punkte kogunud võistkonnad. Selle kolmiku mänguga telesarja I voorus selgitatakse välja ühtlasi Eesti meistrid ja medaliomanikud põhikoolivõistkondadele.\n15 telemänguga kolmes voorus selgitatakse välja neli finalisti. Finaali esimesed kolm võistkonda saavad Eesti mälumängumeistrivõistluste medalid üldarvestuses. Võitjavõistkond sõidab auhinnareisile Brüsselisse ja Strasbourg`i.\nVõistkondadel tuleb vastata erinevat liiki küsimustele ning lahendada mitmesuguseid ülesandeid:\n- faktiküsimused „täida lüngad“;\n- klassikalised küsimused seoses mõne Euroopa riigiga;\n- puzzletükkideks tehtud Euroopa riigi kaardi kokkupanek;\n- ettekanne varem ette antud Euroopa teemal;\n- Euroopa Liidu terminite tundmine ning sisu mõistmine;\n- kiirküsimused (faktiteadmised).\nVajalik on eelregistreerimine kuni 15. novembrini (e-posti või telefoni teel) maakondade kontaktisikute juures.\nHarjumaa ja Tallinn: Tenno Sivadi (tenno.sivadi@mv.harju.ee, 6 118 792)\nHiiumaa: Tiit Kerves (tiit.kerves@hiiumaa.ee, 53 738 007;\nIndrek Hunt (indrek.hunt@gmail.com, 58 415 169)\nIda-Virumaa: Uta Kroon-Assafrei (mail@neg.edu.ee, 35 91 281)\nJärvamaa: Mart Vellama (velmart64@hot.ee, 53 414 685)\nJõgevamaa: Tiit Naarits (ravenius@yahoo.com)\nLäänemaa: Margus Maiste (margus.maiste@mail.ee)\nLääne-Virumaa: Andres Pulver (Andres.Pulver@virumaateataja.ee, 50 42 186)\nPõlvamaa: Koit Nook (Koit.Nook@mail.ee, 51 34 363)\nPärnumaa: Jaak Känd (zebulon@hot.ee, 56 468 316)\nRaplamaa: Peep Vahtrik (Peep.Vahtrik@mail.ee, 51 14 548)\nSaaremaa: Ivo Maripuu (ivo.maripuu@mail.ee, 45 45 242)\nTartumaa: Rein Ets (rets@hot.ee, 52 07 622);\nLeino Pahtma (pahtma@kodu.ee, 51 65 994)\nValgamaa: Laine Tangsoo (tangsoo@riiska.ee, 55 610 394)\nViljandimaa: Jaan Usin (janus@crjg.vil.ee, 53 328 361)\nVõrumaa: Mart Usin (usin@vkg.werro.ee), 52 12 983)\nOSALEMA ON OODATUD KÕIK EESTI KOOLID!\nEelvoorude eeldatavad toimumispaigad:\nHarjumaa ja Tallinn: Viimsi Keskkool, Randvere tee 8, Haabneeme\nHiiumaa: Palade Põhikool\nIda-Virumaa: Narva Eesti Gümnaasium, Kraavi 1\nJärvamaa: Türi Gümnaasium, Wiedemanni 3a\nLäänemaa: Haapsalu Gümnaasium, Kuuse 1\nLääne-Virumaa: Rakvere Eragümnaasium, Tööstuse 12\nJõgevamaa ja Tartumaa: Tartu Kivilinna Gümnaasiumi uus maja, Kaunase pst. 70\nPõlvamaa: Põlva Ühisgümnaasium, Kesk 25\nRaplamaa: Rapla Vesiroosi Gümnaasium, Viljandi mnt. 69\nSaaremaa: Orissaare Gümnaasium, Kuivastu mnt 29\nValgamaa: Tõrva Gümnaasium, Puiestee 1\nViljandimaa:           Viljandi C. R. Jakobsoni Gümnaasium, Riia mnt.91\nVõrumaa: Võru Kreutzwaldi Gümnaasium, Kooli 7