Porážky hospodářských zvířat v Jihomoravském kraji v 1. čtvrtletí 2020 | ČSÚ v Brně\nPorážky hospodářských zvířat v Jihomoravském kraji v 1. čtvrtletí 2020\nV Jihomoravském kraji bylo v lednu až březnu letošního roku vyprodukováno 7,5 tisíc tun masa (bez masa drůbežího). Oproti stejnému období minulého roku je to o 33 tun masa méně - objem produkce hovězího a telecího masa byl o 59 tun vyšší, naopak výroba vepřového masa poklesla o 92 tun.\nV prvním čtvrtletí roku 2020 činil objem výroby masa (bez drůbežího) v Jihomoravském kraji celkem 7,5 tisíc tun jatečné hmotnosti. V porovnání s prvním čtvrtletím loňského roku je to o 0,4 % méně. V České republice bylo vyprodukováno 70,5 tisíc tun masa (bez masa drůbežího). Kraj se tak na republikovém celku podílel 10,6 % a jeho výroba byla mezi ostatními kraji (při zahrnutí hl. m. Prahy do Středočeského kraje) čtvrtá nejvyšší. Největším producentem byl Jihočeský kraj (13,8 tisíc tun), nejméně masa se vyprodukovalo v Karlovarském kraji (172 tun).\nGraf Výroba masa celkem (bez drůbežího) podle krajů v 1. čtvrtletí 2020\nObjem vyrobeného hovězího a telecího masa v Jihomoravském kraji meziročně vzrostl o 7,9 % na 812 tun. To je v porovnání s ostatními kraji sedmý nejvyšší objem, svou produkcí zaujímal kraj 4,4 % republikového celku. Vepřové maso se na celkové výrobě masa v kraji podílelo nejvíce, jeho výroba dosáhla 6,7 tisíc tun. Oproti loňskému prvnímu čtvrtletí však byla o 92 tun nižší, tj. o 1,4 %. Jihomoravský kraj je třetím největším producentem vepřového masa a jeho podíl na republikové výrobě dosáhl v tomto období 12,9 %. V prvním čtvrtletí 2020 nebylo v kraji vyrobeno žádné skopové a kozí maso, v lednu až březnu předchozího roku činila produkce 181 kg.\nTab. Porážky hospodářských zvířat v Jihomoravském kraji v 1. čtvrtletí 2020\nV letošních prvních třech měsících bylo v Jihomoravském kraji poraženo 2,3 tisíc kusů skotu, ve srovnání se stejným obdobím loňského roku je to o 111 kusů více (tj. o 5,0 %). Meziročně vzrostl počet porážek býků, krav a telat, naopak jalovic bylo poraženo o necelou čtvrtinu méně. Živá hmotnost poraženého skotu činila průměrně 641,9 kg, což je o 16,5 kg více než loni. U prasat dosáhla porážka 73,3 tisíc kusů, meziroční snížení tak činilo 563 kusů, tj. 0,8 %. Pokles byl evidován také u jejich průměrné živé hmotnosti, v letošním čtvrtletí připadalo 116,4 kg živé hmotnosti na jeden kus (snížení o 0,3 %). Zatímco v lednu až březnu minulého roku bylo poraženo 7 ovcí a 3 jehňata, letos jejich porážka nebyla zaznamenána.\nPorážky hospodářských zvířat v Jihomoravském kraji v 1. čtvrtletí 2020 (komentář v PDF)\nPorážky hospodářských zvířat v jihomoravském kraji v 1. čtvrtletí 2020 (tabulka v xlsx)\nPorážky hospodářských zvířat - březen 2020 Odkaz [nové okno]


Seznam citrusových plodů - Plody September\nKolem našich domů, v venkovských domech, v lesích roste spousta trávy. Někdy procházíme a nevíme, že pod našimi nohami je skladiště užitečných věcí. Mnoho z nejběžnějších bylin může být užitečné při léčbě ran, kožních onemocnění, posilování bylinných čajů.\nProblémy s výživou dnes dostaly zvýšenou pozornost. Často slyšíte otázky od lékaře: "Co jíte?". Není žádným tajemstvím, že orgány potřebují výživnou a vyváženou stravu.


Lobbista Rittig chce omluvu od Economie za článek o kmotrech - Deník.cz\nPraha – Lobbista Ivo Rittig se brání další žalobou proti tvrzením, která jej spojují s miliony a zlatem zabavenými při červnové razii související s kauzou Jany Nagyové. Z justiční databáze Infosoud vyplývá, že pražský městský soud tento měsíc projedná Rittigův spor s nakladatelstvím Economia. Lobbista požaduje omluvu a 100.000 korun za loňský článek „Razie proti kmotrům" zveřejněný na serveru iHned.cz.\nServer iHned.cz zveřejnil několik dní po policejní akci zprávu nazvanou „Razie proti kmotrům: K sejfům vede stopa od Rittigova muže najatého na černou práci". Obsahoval informace o tom, že Rittig má utajenou firmu s podnikatelem Václavem Rybou, který mu mimo jiné zprostředkovává užívání bankovních schránek. Zároveň uvedl, že policie při rozsáhlých prohlídkách sejfů, kanceláří a domů vycházela s vysokou pravděpodobností z odposlechů a sledování nejen Ryby, ale třeba i Rittiga.\nOmluva od Zaorálka\nJen o čtyři dny později se bude tentýž soud zabývat další Rittigovou žalobou na ochranu osobnosti, která se rovněž týká zabavených milionů a zlata. V ní lobbista požaduje omluvu a 100.000 korun po místopředsedovi ČSSD Lubomíru Zaorálkovi za to, že jej politik na půdě Sněmovny nazval „lupičem".\nZaorálek na červnové schůzi poslanců v souvislosti s kauzou Nagyová mimo jiné prohlásil, že „v této zemi si prostě všichni lidé šuškají, že pánové Rittig, (Roman) Janoušek a další jsou lupiči". Kritizoval to, že tito „lidé, kteří mají pověst jako Al Capone, komunikovali s Úřadem vlády".\n6.1.2014 VSTUP DO DISKUSE 11


Konfrontace (1975) - film online zdarma\nKonfrontace - zde online ke zhlédnutí\nOsvětový film Československého armádního filmu. Lektor obsáhle cituje z trestního zákoníku paragrafy, které se týkají špionážní činnosti námířené proti Českoslo...pro celý popisek se přihlašte. Film Konfrontace online.\nSnadno dostupný film online a zdarma. Režie se v tomto filmu ujme Vlastimil Fiala, což potěší všechny fanoušky. Talent v tomto filmu předvede hlavně Jiří Adamíra Díky rychlému internetu se dnes filmy dají snadno přehrávat přímo v prohlížeči online. Film si můžete také stáhnout k sobě do počítače pomocí odkazů níže. Profil filmu Konfrontace na csfd.cz najdete pod tlačítkem níže. Konfrontace ke stažení. Film Konfrontace si můžete přehrát pomocí tlačítka níže. Vybrali jsme si pro online filmy službu streamuj.tv, která je bez reklam a virů. Zdarma si film přehrajete přes Netu.tv, na Streamuj.tv je nutné zaplatit symbolický poplatek za lepší kvalitu bez reklam. Stáhnout film Konfrontace můžete například z úložiště Hellspy.\nRežie: Vlastimil Fiala\nHrají: Jiří Adamíra, Jiří Lábus, Jiří Holý, Mária Dolanská, Zora Jiráková, Jan Řeřicha, Josef Větrovec, Josef Šebek, Vladimír Fürst, Jiří Havel


Jak se osobnosti rodičů promítají do dětí a čemu se raději vyhnout? :: www.tomasvanek.eu\nJak se osobnosti rodičů promítají do dětí a čemu se raději vyhnout?\nPředstavte si situaci, kterou zná nejspíš každý rodič. Malé dítě ztropí hysterickou scénu uprostřed obchodního centra plného lidí a ti na vás vrhají ne zrovna příjemné pohledy. Měli byste v takovou chvíli chuť své dítě okřiknout nebo rovnou plácnout?\nJe to možná pochopitelná reakce, ale taky jedna z nejhorších, ke kterým se můžete uchýlit. Zamyslete se - co je v ten moment vaším cílem? Řešit, co si o vás myslí hlavou nevěřícně kroutící dav, nebo porozumět tomu, proč vaše dítě volí takto silný nástroj k domáhání se něčeho? Chcete uspokojit ostatní a ubránit se tak nepříjemným pocitům z rodičovského selhání, nebo začít pátrat po tom, co se právě mezi vámi a vaším dítětem skutečně odehrává, a až na základě toho jednat?\nZlobivé, neposlušné či jinak vybočující dítě je v prvé řadě problémem pro nás, rodiče. Většinou si neuvědomujeme, že to není problém jeho, a máme tendenci děti napravovat. Zkrotit, zmanipulovat nebo dotlačit dítě k požadované změně je totiž snazší než začít s vlastní sebevýchovou. Jenže tam, kde je primární motivací lenost a pohodlí, také dochází k tomu, že se problémy jen přenesou - a nakonec jim bude muset dítě v dospělosti čelit samo. A to přece nechcete.\nCo tedy dělat, když si nevíme rady?\nIdeálem mnohdy bývá, když dítě v šesti letech odrecituje na povel básničku a tváří se jako andílek, ano, maminko, ne, tatínku. Je takové dítě ale správně vychované? Anebo se spíš jen naučilo na výbornou plnit rodičovskou a společenskou představu?\nSmiřme se s tím, že "zlobivé dítě" je zkrátka pojem, který ve skutečnosti existuje jen v naší hlavě, a spíš než v dítěti hledejme řešení ve svém vztahu s ním. Uvědomme si, že v situacích, kdy si s dítětem takzvaně nevíme rady, jsme zůstali lapeni v dokonalém projekčním plátně, jakým pro své rodiče každé malé dítě je.\nZkuste se v takových chvílích zamyslet sami nad sebou. Uvažovali jste o dané situaci vůbec kdy jinak než šablonovitě? Přemýšlíte o tom, jak se asi samo dítě cítí, když dělá to, co dělá? Vaše dítě je zřejmě pohlceno podobnými emocemi jako vy a rovněž si s nimi neví rady. Je tedy hloupé? Bojí se? Znáte jeho potřeby? A znáte vůbec své vlastní motivace?\nDokud neuznáte autonomii vnitřního světa dítěte se všemi jeho hrami a fantaziemi, je pro vás pouhou továrnou na komplikace a o motivacích k té či oné kulišárně vlastně nevíte zhola nic. Aniž to postřehnete, zůstáváte sami uvězněni ve vlastních dětinských reakcích v podobě výbuchů vzteku, uraženosti a podobně.\nNutnost oddělení jako podmínka vývoje\nKaždá další generace se té předchozí jeví jako ta nejhorší, jaká tu kdy byla. Tento princip vymezení se je na kolektivní úrovni vyjádřen mezigeneračním protestem a na úrovni jedince nezbytnou fází totální opozice vůči rodičům. A to ne proto, že by konkrétní rodiče byli tak špatní, ale zkrátka proto, že oddělení je životní nutnost pro budoucí samostatné fungování. To znamená, že období vzdoru je pro správný vývoj našich dětí zásadní.\nOpozice je opačným extrémem naprosté identifikace s rodiči, kterou dítě zažívá v prvních letech svého života, a bez ní bychom nebyli schopni najít vitální střed, ve kterém tkví rovnováha mezi jedincem a okolním světem. Bohužel to není všechno. Co neoddělí období vzdoru, dokončí puberta, která v důsledku propukajícího sexuálního pudu emoční vazbu s rodiči proměnit musí. Na cestě vpřed není jiné možnosti a nezdravost jiného postupu je odjakživa symbolizována incestním tabu.\nV průběhu puberty se psychická energie (libido) částečně oddělí od původních obrazů rodičů a dostanou nové nositele. Primární vztahy s rodiči ale i přesto stále předurčují náš osud v podobě volby partnerů či opakování životních peripetií - a dokud se od těchto vzorců jedinec vědomě neodpoutá, nese si s sebou bez možnosti volby i obraz o tom, jak by měla nebo neměla vypadat výchova vlastních dětí, čímž se bludný kruh uzavírá. Na tomto průsečíku se pak setkává dítě v dospělém těle s dítětem skutečným.\nVedeni snahou "hlavně nebýt jako rodiče" se dříve či později k nim a k jejich metodám nakonec stejně blížíme. Tváří v tvář dítěti se přistihneme (pokud tedy nejsme obzvlášť zabednění), jak se bezmocně natahujeme po navyklém výchovném stereotypu - křiku anebo facce. Dítě tedy není jen objektem, který má být vychován, je rovněž učitelem, neboť nás více či méně po dobrém nutí dozvědět se mnohé o našich stinných stránkách, na něž bychom přece jen tak rádi zapomněli.\nDokud jsme svázáni v původních rodičovských vazbách, tedy jsme do větší či menší míry s vlastními rodiči nevědomě identifikováni, zůstává spolu s tím i část našeho "já" uvězněna v nevědomí.\nSkutečná lidská jedinečnost je ze společenské nutnosti nahrazena identifikací s vlastní prací, úřadem nebo jakoukoli jinou rolí (hrdiny i chudáka), kterou jsme se naučili před světem hrát. Takto vystavěný individualismus dokazuje svou prázdnotu při sebemenších obtížích zhroucením, přesto, nebo právě proto, dokáže sehrát roli vševědoucí autority nebo rodiče, který přesně ví, co a jak.\nOvšem najdeme-li v sobě pokoru uznat, že dítě nás všemi svými projevy a všude tam, kde nás jinak nevysvětlitelně zlobí, jen upozorňuje na oblasti, kde je král přece jen nahý, pak také pochopíme, že místo dalších umělých náhražek či metod bude nejlepší cestou pátrání po tom, kdo jsme.\nPrvním krokem je řádné a vědomé odlišení se od svých rodičů. Odlišení neznamená převést veškerou vinu a zodpovědnost za veškeré dění jen na rodiče (to je dětinský projev). Jde o to, postavit se vůči rodičům na stejnou úroveň. A to, co nás bude přesto poutat k sobě, je právě ona vazba dítě-rodič, která ale v dospělosti neznamená to, že jeden by měl být druhým bezmezně uctíván, zatímco druhý nemá nárok na vyslovení vlastních potřeb (přičemž nezáleží na tom, zda je v roli uctívaného rodič, nebo dítě).\nJak moc jsou bez tohoto nezbytného oddělení naše dospělé vztahy plné nutkavostí, posedlostí, infantilních nároků, závislostí, strachů z autorit či bohorovnosti, asi netřeba zdůrazňovat. Přesto se jejich rozvolnění někteří bojí a jiní se jim za každou cenu brání, čímž svou dětinskost dokazují i přes mnohdy značně pokročilý věk.\nNeschovávejte se před svými chybami\nKaždá chyba v sobě nese i svůj účel, skutečným selháním je být o svých chybách zpraven a odmítnout za ně převzít zodpovědnost. I v dospělosti se v důsledku svých chyb může člověk cítit opuštěný a nepochopený, může být znovu vystaven všem nepříjemným dětským úzkostem. Ale cesta vede právě tudy, skrze méněcennost či bezradnost, čili skrze pocity, které v nás znovu oživují vzpomínky na naše vlastní dětství.\nChyby, ať už naše, či našich rodičů, a z nich plynoucí nutnost jejich překonávání jsou předpokladem jakéhokoli růstu. Člověk potíže zkrátka potřebuje, neboť bez nich by byl život jen stojatými vodami, ve kterých ráda kvete lenost. To, co jsme nuceni překonávat, nás učí o nás samotných i o životě právě to, co na osobní úrovni potřebujeme. Tak člověk uskutečňuje, co je mu dáno do vínku - poznání světa kolem sebe a sebe v něm.\nO tom, kdo jsme, rozhodují naše činy, které vycházejí z našeho vlastního přístupu k trápení, nespravedlnosti, smutku či těžkostem. Popasovat se s vlastním utrpením je nakonec ten nejmoudřejší vychovatel.\nPodobně efektivním učitelem nám ale může být i naše dítě, díky kterému se o sobě můžeme mnohé dozvědět. A máme-li ho skutečně rádi, pak se (konečně a bez výčitek) můžeme také změnit.


Rozhovor pro Parlamentní listy - Martin Jan Stránský\nROZHOVOR Stydím se za svého prezidenta, přiznává klinický profesor neurologie na americké univerzitě Yale a vydavatel časopisu Přítomnost Martin J. Stráský. Ale problém nevidí tolik v Miloši Zemanovi jako v českém národě, jehož nemalá část podle něj nestojí za nic, a tak jí prý nevadí, že na Pražském hradě sedí ožrala, hulvát a lhář. „V žádné jiné vyspělejší demokratické zemi by se Miloš Zeman nedostal do žádné politické funkce,“ prohlásil v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz syn Jaroslava Stránského, zakladatele revue Přítomnost. A je přesvědčen, že kdyby přímá volba hlavy státu probíhala dnes se stejnými kandidáty ve druhém kole, vyhrál by ji Karel Schwarzenberg.\nNedávno jste kritizoval nepravdivé výroky Miloše Zemana, které se dotýkaly Ferdinanda Peroutky, revue Přítomnost i Vašeho otce. Jak vnímáte, že v čele státu stojí prezident, který ve svých projevech používá neověřené informace a jeho příznivcům to nevadí?\nMáme prezidenta, kterého jsme si sami zvolili. Těžké je, že nemalá část národa nestojí pořád za nic. Jsme tedy stejný národ, který zvolil prezidenta, který o sobě už v roce 2001 řekl, že je ožrala. Kdyby naše země byla pokročilejší, tak by se to nestalo.\nV čem nestojí nemalá část českého národa podle Vás za nic?\nCharakterově. Jsme prostě jací jsme. Nemalá část z nás se chová jako v hospodě čtvrté cenové skupiny, volíme komunisty a populisty, nechceme pracovat, nechceme se o sebe starat, ať to dělá stát. Je naším snem sedět v hospodě a pít donekonečna pivo a kouřit, protože pan prezident to označil za neškodné, a děláme všechno pro to, abychom se rychle dostali do invalidního důchodu. Nevadí, že prezident je ožrala, hulvát a lhář. Tyto indicie byly všem dopředu známé a stejně jsme ho zvolili do úřadu. V tom je hlavní problém – v žádné jiné vyspělejší demokratické zemi by se Miloš Zeman totiž nedostal do žádné politické funkce. Poté, co se to stalo, si sice stěžujeme, ale míra našeho stěžování zdaleka nestačí. V cizině nikdo nechápe, jak Miloši Zemanovi dovolíme, aby byl na Hradě dál. Dobře, zvolili jsme ho, ale jak to, že žádný člověk, který si sám sebe váží, nejde do ulic a nezablokuje tomuto prezidentovi cestu, když jde příští den do úřadu?\nByl jsem nedávno na diplomatické recepci, kde se mne tři lidé zeptali, jestli je Zeman dementní, nebo je to hulvát. Nenapadla je třetí možnost. Takhle působíme ve světě. My jsme se tím Milošem ve světě znovu proslavili.Uvedu to jinak: ví průměrný Čech, kdo je prezidentem nejsilnější evropské země? Vsadím se, že ne, protože německý prezident Joachim Gauck nerozděluje společnost. Vystupuje dobře, nedělá mezinárodní ostudu, je to morální autorita, a nestaví vlastní zemi do diplomaticky nejasných otázek. Osobně vidím problém ani ne tak s Milošem Zemanem, vidím obrovský setrvávající problém ve společnosti, která není ochotna začít na sobě pracovat. Když pak přijde výrok o Peroutkovi nebo o mém otci, kterého prezident vlastně pochválil, protože si ho popletl, tak mne to absolutně nepřekvapí, protože je to konzistentní s tím, jaký Miloš Zeman je, jakým se stává a jací jsme my.\nStydíte se za svého prezidenta, když musíte odpovídat na otázky, jestli je dementní, nebo hulvát?\nTo víte, že se za něj stydím. A částečně se stydím za sebe, že se nezvednu ze židle a sám se nepostavím před jeho úřad s nějakou cedulí a nestojím mu v cestě. Ale alespoň říkám to, co si myslím, na rovinu. Kdybych nebyl přesvědčen, že to k ničemu nepovede, tak to určitě udělám, ale vždycky si vzpomenu na to, co říkal Masaryk: aby tu byla demokracie, chce to padesát let svobody. Naše společnost je teprve v polovině cesty k demokracii. První republice to nebylo dopřáno. Když to vezmu s nadhledem a s trpělivostí , řeknu si, že jsme tam, kde máme být. Hodně věcí se zlepšilo a za dva, tři roky se zlepší další. Příkladem může být to, že kdyby se druhé kolo prezidentské volby konalo dneska, procentní výsledek by byl úplně stejný, ale ve prospěch Karla Schwarzenberga, že ten by získal o těch pár procent víc. Změny vyžadují čas. Národ je, jaký je, ale nezaostává.\nUrčitě došlo od pádu totality k obrovským změnám. Ale nemáte pocit, že v poslední době se suneme spíš zpět než dopředu? Když se díváte na politiku, politickou kulturu, nezdá se Vám, že se situace spíš zhoršuje? V devadesátých letech bylo v politice mnoho osobností, kterých jsme si mohli vážit, dneska moc politiků hodných respektu nevidíme.\nNa jedné straně je to přesně tak, na druhé straně to paradoxně představuje posun správným směrem. Když se buduje demokratická společnost, nikdy se to nevyvíjí jako rovná čára, ale spíš jako schody. Někdy se dějí změny konzistentnějším způsobem, který každého těší, ale někdy to je podobné, jako když rodiče ponechají dítěti větší svobodu a ono se musí trochu „vyřádit“, než si zvykne na nové možnosti. Pak dojde k jakési reflexní reakci buď ze strany dítěte, nebo přijdou vlivy a tlaky z jiných stran, uzdy se zase utáhnou a jde se dál.\nDochází k nezbytné kompartmentalizaci. Dříve jsme nevěděli, kdo co vlastní, všechno bylo mlhavé, pohybovali se tu různí političtí kmotři jako David Rath a Roman Janoušek. Dnes máme ekonomické kmotry. Když se podíváme na Spojené státy mezi rokem 1900 a 1930, kdy ta země otáčela list a stávala se skutečnou širší demokracií, nejstarší Rockefeller vytvořil impérium tím, že systematicky vytlačoval, dokonce vyvražďoval konkurenci v ropném průmyslu. Nejstarší Kennedy zbohatl tím, že propašoval alkohol z Kanady do Spojených států. Tihle lidi všechno vykoupili a založili obrovská impéria. Teprve poté měli zájem o to, aby začaly fungovat instituce a zákony pro to, aby se ochránilo jejich impérium. Navíc buď do politiky šli sami anebo do ní poslali své děti, aby se vše chránilo dál. Teprve potom začala Amerika fungovat tak, jak ji známe dnes.\nJak se to dá srovnat s dnešní situací v Česku?\nPřesně totéž se děje u nás. Babiš je novodobý Rockefeller a Kennedy v České republice. On vše vykoupí, od potravin až po noviny, které založila moje rodina. Dříve nebo později bude chtít, aby vše fungovalo lépe, než to funguje, zavedou se různé mechanismy, páky a systémy nad stolem i pod ním a udělá se tu jakýsi „Babišův“ pořádek. „Babišův“ pořádek se ale postupem času rozšíří a redistribuje tak, aby příští generace – a teď se dostáváme ke konci té masarykovské křivky – to převzala, využila a vzala za své, alespoň částečně. My s demokracií nemáme padesátiletou zkušenost, jsme naivní a nezkušení jako šestnáctileté děti, které jsou hozeny na ostrov demokracie bez vzorů. Myslíme si, že věci mají fungovat líp. Jenže demokracie vyžaduje velkou participaci, mnohem větší, než jsme jí ochotní dát, proto ta absence protestů vůči Zemanovi. Když dostatečně neparticipujeme, tak jiní to vše založí za nás podle toho, jak to chtějí dělat. Demokracie není o tom, že se volí jednou za čtyři roky a pak se jde domů. Tohle většina ještě nepochopila. Budování demokracie potřebuje čas a hlavně určitou míru participace.\nTakže Vy na tom, že nejen byznys, ale i politiku a státní správu obsazuje chobotnice Agrofertu, vidíte i něco pozitivního, nebo alespoň normálního z hlediska společenského vývoje? Je to tedy jakýsi začátek vývoje, na jehož konci bude demokracie a prosperita jako ve Spojených státech?\nDívám se na to jako lékař na pacienta, který se uzdravuje. Jedná se o určitý proces, který u každého člověka jde přes stejné fáze. Neříkám, že je to dobré či špatné, ale je to prostě norma. To dobré na tom je, že se nejedná o regresi. Že síla komunistické strany dnes neroste, že tu sice máme extremistické strany, ale že víceméně zůstávají na okraji politického spektra. To je velice dobré.\nPoukázal jste na to, že lidé se příliš nezapojují, proto se prosadí aktivní a draví jedinci, kteří si pak přizpůsobují politiku a společnost k obrazu svému, že si lidé zvolí za prezidenta takového člověka, jako je Miloš Zeman, a přesto si myslíte, že se společnost mění k lepšímu, že veřejnost začíná být aktivnější?\nAno, samozřejmě, v každé zemi se píše většinou o špatných věcech, protože jsou víc čtené. Lidi nezajímá, že v takové malé vesnici, kde mám chatu, byl založen spolek, který pomáhá dětem. Podobných místních iniciativ je strašně moc.\nČeši jsou v zásadě dobří lidé, je to vidět v situaci, když přijde nějaká katastrofa jako povodeň, a během krátké doby se vybere nevídané množství peněz. Ale většinou se to děje anonymně, protože ti, kteří dělají dobré věci, se bojí zvednout ruku a říci: tady se děje dobrá věc, shodou okolností ji dokonce dělám já! Je tu bohužel nemalý počet lidí, kteří jim to stále závidí, nepřejí jim to nebo jim nerozumějí. Je to střet dvou kultur, což souvisí s naší minulostí.\nNa druhé straně si myslím, že nastal čas, abychom přestali všechno svádět na to, že tu byl komunismus a před tím fašismus. Dnes tu vyrůstá už druhá generace, která se narodila do svobody. Nastal čas, abychom se přestali vymlouvat na špatnou minulost.\nCo Vám vadí nejvíc na Miloši Zemanovi? Jeho výroky, postoje, zahraniční politika? Myslím, že nejhorší charakteristika není to, co dělá, ale to, co nedělá. Měl by spojovat lidi. Ať si říká bonmoty, nebo ať má viry, to není pro nás v této době tak podstatné. Naše společnost dnes potřebuje někoho, kdo vysvětluje, že jsme všichni Češi a že patříme k sobě, od toho handicapovaného dítěte přes novináře až po dědečka na vesnici. Všichni patříme do jednoho národa, jsme jeden lid. Musíme začít spolu vycházet, aby se věci zlepšily – jedná se totiž o mezilidské vztahy, které byly tak dlouho zanedbané. Jak jednoduché.\nMísto toho, aby prezident někam přišel a kvůli němu se odsunuli handicapovaní lidé, kteří ho obsluhují, by měl jít sám za nimi a pozvat je ke svému stolu. Dovedete si představit, jaké by to bylo nádherné gesto? Nestálo by ho to nic a mělo by to úžasný efekt. Jenže Zeman dělá pravý opak. Miloš Zeman se morální autoritou paradoxně může ještě stát, kdyby od zítřka přestal rozdělovat lidi, přestal je urážet, rok se choval dobře a byl normálně slušným člověkem. Lidé by na to špatné zapomněli.\nMyslíte si, že je něco takového reálné, když vidíte osobnost Miloše Zemana?\nNechci, aby tohle byl útočný článek na Miloše Zemana. Ale jako neurolog jsem absolutně přesvědčen, že se to nemůže stát. Navíc se tu jedná o jistý trend v úřadu prezidenta. Jde o jeho degradaci. Před Zemanem totiž byl někdo, kdo byl skoro tak tragický jako on, také nám dělal mezinárodní ostudu, od začátku se plně věnoval tomu, že rozděloval lidi. Urážel je stejným způsobem, byť mírnějším slovníkem. Tuhle degradaci Miloš Zeman převzal a přesunul do úrovně hospody čtvrté cenové skupiny. Horší už to asi nemůže být – máme českého Jelcina na Hradě. Teď je tu otázka, pro mě spíše neurologická, co s tím dělat, co bude dál. Počítám s tím, že u Miloše Zemana budou degradující neurologické procesy postupovat dál. Vidím v tom ohrožení jak pacienta – prezidenta, tak národa.\nJak si vysvětlujete, že tyto dvě nepochybně silné osobnosti, které ale vyvolávají léta velké kontroverze a které nejsou rozhodně morálními autoritami, lidé zvolili do tak respektovaného úřadu, jakým je už od dob prvního československého prezidenta Tomáše G. Masaryka prezidentský úřad?\nSvědčí to o tom, jací jsme. Jedná se o představy lidí o tom, co je pro ně důležité. Politika je vždy o představách, nikoli o faktech. Tatíček Masaryk měl i stinné stránky, byl to stejně velký intrikán jako každý jiný. První republika začala s velkou euforií, stejně jako Československo po revoluci 1989, i tehdy se věci začaly nejdříve zlepšovat a postupem času to začalo skřípat. Nastaly obrovské interní problémy, objevila se problematická otázka Němců, během dvaceti let tu bylo třináct vlád, což bylo rychlejší tempo výměn než dnes. Postupně se to rozpadávalo až do té míry, že se to v parlamentu fackovalo. Jednu facku dostal dokonce i můj otec, ani sám nevěděl proč. Doba první republiky je hodně zidealizovaná.\nKdyž se volil prezident, část lidí volila ze svého středu, zatímco ti druzí volili někoho, kdo pro ně představoval více tu Evropu. Možná, že by bylo lepší, abychom si přestali věci vyčítat a spíš se začali zabývat tím, co chceme a čím se chceme stát, co to pro nás znamená a mělo by znamenat být Čechem.\nLze s tím něco dělat, abychom se začali zamýšlet nad svou identitou?\nSamozřejmě že ano. Třeba tímto rozhovorem. Určitě se mnou nebude souhlasit nemalý počet čtenářů. Tak to má být. Ale schválně se podívejte na úroveň diskuse čtenářů k tomuto rozhovoru a podívejte se, kolik z nich bude přímo kritizovat – a spíše urážet – mne, a kolik bude vést polemiku s myšlenkami, které jsem tu vyslovil. Těch prvních bude mnohem víc než těch druhých. Až to jeden den bude naopak, budeme doma. Místo toho, abychom na sebe řvali a nadávali, budeme totiž umět diskutovat. Jako další je tu poněkud zajímavá situace, která se děje v médiích. Existují tady určití mediální magnáti, ale vedle nich vznikají pomalu, ale jistě jakési protiváhy, iniciativy nezávislých žurnalistů, kteří se dávají dohromady, a s nimi se rodí skutečně svobodná a necenzurovaná média. Jeden den tyto iniciativy posílí až tak, že je lidé budou číst jako první, a pak teprve MF Dnes a Lidové noviny, protože budou vědět, co se vyplatí a nevyplatí číst.\nOtázka je, jestli proto, aby tato média přežila, se také nebudou muset zaměřit na senzace a skandály, tedy věci, které chce většina lidí číst…\nTento tlak existuje v každé zemi a v každé společnosti, čímž se dostáváme k mnohem složitější otázce globalizace. Neexistuje ve skutečnosti skoro žádný velký tisk, který nevlastní mezinárodní konsorcium nebo místní magnát. Technologie a šíření informací podporuje to, aby každý blbec prokázal světu, jak je hloupý, tím, že si založí facebook a zřídí si tam osobní divadlo, nebo vstupuje do diskusí, kde se vyřádí vulgaritami a urážkami. Tohle vše ničí úroveň, protože čím víc participantů, tím nižší úroveň. Kvalita se vždy snižuje, když do věci pustíte každého.\nNepřipadá Vám, že jsme někdy nepoučitelní? Dříve narození Češi zažili okupaci, přesto je tu poměrně výrazná část veřejnosti včetně exprezidenta Klause i současného prezidenta Miloše Zemana, která obhajuje kremelskou politiku na Ukrajině. Jak si to vysvětlujete?\nI když jsem říkal, že je čas přestat se vymlouvat na naši minulost, přece je v té minulosti jedna věc, která je konzistentní, a to, že jsme si nikdy nevládli. Nikdy jsme na politickém poli neměli jasnou identitu.\nJá se pořád vracím k otázce, kterou považuji za nejdůležitější – co pro nás znamená být Čechem. My jsme byli vždycky individualisti. Je to vlastně naše jediná, téměř geneticky daná sebeobrana, mechanismus pro přežití jedince, tedy i celého národa, kterému vždy vládl někdo jiný. Tato strategie je v nás pořád zakódovaná. Myslím, že ze všech evropských národů máme nejúžasnější seskupení protichůdných charakteristik, nejen jako národ, ale i jako jednotliví lidé. Existují tu lidé, kteří jsou v jedné chvíli neobyčejně roztomilí, ale za chvíli se z nich zblázníte, protože provedou něco naprosto nepochopitelného. To, co na první pohled vidíte, zdaleka nemusí být vůbec to, co to je. V tom právě je to naše „kouzlo“ a zároveň ta frustrace, které pramení z dichotomie charakterů. Takovéto charakterní nekonzistentnosti tak často v jiných zemích nenajdete.\nVzhledem k poloze naší země v epicentru Evropy a vzhledem k dějinám jsme prostě byli nuceni být schopni se co nejrychleji naučit německy, pak rusky a teď anglicky a přizpůsobit se, rychle přivítat nového vladaře, na druhé straně na to reagovat vnitřně a udržet si jakýsi pocit přežití a sebeidentity. Buď se člověk někomu prodá, nebo bojuje. Tu je ten rozdíl mezi námi a Polákem, který se prostě posadí na koně a jede s mečem proti tankům. Čech začne vyjednávat s řidičem tanku, aby mu půlku tanku prodal\nNení to tím, že jsme mnohem menší národ než Poláci, že jsme měli menší šanci se ubránit proti útokům větších národů, Švédů, Turků, Němců, Rusů?\nNení. Je to tím, že my jsme nikdy neprošli tím, co tvoří národní charakter nejrychleji, a to krveprolitím. Charakter se totiž nejrychleji tvoří přes utrpení. My jsme jako Češi nikdy netrpěli, spíše jsme si hodně stěžovali. Zvítězili jsme v tom, že jsme přežili, ale prohráli jsme v tom, že jako společnost máme charakterní vady.\nJako poslední zmíním něco zajímavého, o čem jsem měl dlouhou diskusi s kolegou doktorem Janem Paynem. On vlastně tvrdí, že české obrození v sobě neslo jednu velkou chybu, a sice že nás orientovalo k tomu, abychom se otočily zády k Evropě, abychom vytvořili něco „našeho“, co by bylo unikátní. V kultuře to tak má být, ale určitě ne co se týče společenských hodnot a chápání naší polohy a našich priorit. Ty mají a musí být evropské.\nKde vidíte největší brzdy ve vývoji naší společnosti?\nJsou tu dvě brzdy. Jednou je to, o čem jsme teď mluvili: brzdíme sami sebe. Druhá brzda, která by se dala odstranit, je mít prezidenta, který by nás nerozděloval. Potřebujeme někoho, kdo nám začne dávat najevo, že patříme všichni k sobě, že máme být na co pyšní, že nemáme závidět a že máme pomáhat slabším.\nPublikované texty > Jací jsme > Rozhovor pro Parlamen…


KLADRUBSKÝ ORLOJ SPUSTIL MASOPUSTNÍ ŘÁDĚNÍ - Martina Sihelská\nÚnor 24, 2020|Posted in: Obecné\nJiž 34-té masopustní veselí v novodobé historii ovládlo v sobotu 22 února městečko Kladruby. Tato tradice je zde velmi oblíbená. Dlouho dopředu svolával masopustní „vejbor“ všechny maškary, aby na náměstí dostavily včas. Zde je očekával předseda vejboru, sám velký PRONOBUS. Ten dlouho starostku přemlouval, aby mu svěřila klíč od města a on mohl s celým masopustním průvodem převzít vládu nad městem. Starostka chvíli otálela a zavzpomínala na alotrie, které maškary natropily vloni, ale nakonec povolila a klíč půjčila. Pronobus pak zkontroloval počet masek a nadšeně konstatoval, že ho těší přítomnost zástupců z Mileva. Ti vloni svoji účast přislíbili a svému slovu dostáli.\nAby čas nadvlády byl přesný, odstartoval ho pro tuto mimořádnou příležitost vyrobený Kladrubský orloj Ciprijána Dijoubalíka s 12-ti speciálními apoštoly a zakončen byl kokrháním kohouta.\nPo tradičním focení u kašny se masky vypravily navštívit zdejší muzeum. Pronobus vyzval paní recepční k tanci a za taneček byl odměněn lahvinkou dobrého hřejivého moku. Pak už se průvod vydal po městě, aby postupně navštívil spoustu domácností. Hospodáře za doprovodu kapely vyváděly v tanci svěřenkyně psychiatrické léčebny, které se snažila svými pilulkami mírnit lékařka Kudláková, hospodyňky si zatančily s Pronobusem za mohutného potlesku trpaslíků. Ti byli ale smutní neb sedmý kamarád na masopust nedorazil.\nKladrubští se na setkání s maškarami důkladně chystali. V domácnostech napekli nezbytné tradiční koblihy, i něco mastného se na talíři našlo. Navařili hrnce čaje, ale i něco ostřejšího na zapití bylo.\nCelý den pokračoval masopustní taškařicí v kulturním domě v Kladrubech, kde se masky vydržely bavit při hudbě plzeňské skupiny Epigon až do ranních hodin.\n« RYBÁŘI JUCHALI S AMATI BANDEM\nERPUŽICKÉ MAŠKARY ODVEZL HASIČSKÝ VŮZ »


Nabídka práce TURBO PIZZA, s.r.o. ❤ Pracomat\nAktuální nabídka práce TURBO PIZZA, s.r.o.\nNáplň práce: vedení celého týmu pobočky a být jeho součástí být pravá ruka manažera dohled nad provozem, který musí skvěle fungovat zodpovědnost za kvalitu našich produktů a služeb kontrola a objednávání surovin plánování docházky zaměstnanců spolupráce s pobočkami v jiných městech jste v denní telefonické a emailové komunikaci s vedením organizace ...\nTURBO PIZZA, s.r.o. Ústí nad Labem - Ústí nad Labem-centrum HPP 11. 5. 2022 35 000 až 40 000 Kč\nNáplň práce: Rozvozce pro pizzerii Požadujeme: příjemné vystupování, komunikativní a usměvavé uchazeče, dobrou náladu, znalost Ústí nad Labem a okolí, stresovou odolnost vůči vyššímu počtu objednávek ve špičce, pracovitost, serióznost, velkou spolehlivost, řidičské oprávnění sk. B Nabízíme: zaškolení a práci v novém podniku, pracovní pozici ve stál ...\nTURBO PIZZA, s.r.o. Ústí nad Labem - Ústí nad Labem-centrum HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 23 000 Kč\nRozrůstající se síť poboček TURBO PIZZA hledá pro svou pobočku vedoucího provozu Co vás jako Provozního vedoucího v práci čeká? - vedení celého týmu pobočky a být jeho součástí - být pravá ruka manažera - dohled nad provozem, který musí skvěle fungovat - zodpovědnost za kvalitu našich produktů a služeb - kontrola a objednávání surovin - plánování ...\nTURBO PIZZA s.r.o. Bílina - Mostecké Předměstí HPP 11. 5. 2022 35 000 až 40 000 Kč\nV případě zájmu zaslat strukturovaný životopis na email: [email protected] nebo volat na tel.: 778 433 353 a domluvit pohovor. Výroba a ruční příprava pizzy v pizzerii s pohodovým kolektivem, jedná se o otevřenou kuchyň. Požadujeme - chuť učit se a elán do práce, zkušenosti výhodou nikoliv podmínkou (zaučíme), příjemné vystupování a pozitivní ...\nTURBO PIZZA s.r.o. Jirkov HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 28 000 Kč\nV případě zájmu zaslat strukturovaný životopis na email: [email protected] Náplň práce - vedení celého týmu pobočky a být jeho součástí, být pravá ruka manažera, dohled nad provozem, který musí skvěle fungovat, zodpovědnost za kvalitu našich produktů a služeb, kontrola a objednávání surovin, plánování docházky zaměstnanců, spolupráce s pobočka ...\nTURBO PIZZA s.r.o. Kadaň HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 35 000 až 40 000 Kč\nV případě zájmu zaslat strukturovaný životopis na email: [email protected] nebo volat na tel.: 778 433 353 a domluvit pohovor. Výroba a ruční příprava pizzy v pizzerii s pohodovým kolektivem, jedná se o otevřenou kuchyň. Požadujeme - chuť učit se a elán do práce, zkušenosti výhodou nikoliv podmínkou (zaučíme), příjemné vystupování a pozitiv ...\nTURBO PIZZA s.r.o. Chomutov HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 28 000 Kč\nV případě zájmu zaslat strukturovaný životopis na email: [email protected] nebo volat na tel.: 778 433 353 a domluvit pohovor. Náplň práce - obsluha pizzerie, pomocná příprava v kuchyni, obsluha telefonu Požadujeme - zejména chuť do práce, příjemné vystupování, stresovou odolnost vůči nahromaděným objednávkám, pracovitost, serióznost, cit pro ú ...\nTURBO PIZZA s.r.o. Kadaň HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 24 000 Kč\nTURBO PIZZA s.r.o. Kadaň HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 28 000 Kč\nV případě zájmu zaslat strukturovaný životopis na email: [email protected] v předmětu emailu uvádějte pozici ROZVOZ nebo volat na tel.: 778 433 353 a domluvit pohovor. Náplň práce - rozvozce pro pizzerii Požadujeme - příjemné vystupování, komunikativní a usměvavé uchazeče, dobrou náladu, znalost Kadaně a okolí, stresovou odolnost vůči vyššímu ...\nTURBO PIZZA s.r.o. Kadaň HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 23 000 Kč\nUpřesňující údaje: Rozrůstající se síť poboček TURBO PIZZA hledá pro svou pobočku vedoucího provozu Co vás jako Provozního vedoucího v práci čeká? vedení celého týmu pobočky a být jeho součástí být pravá ruka manažera dohled nad provozem, který musí skvěle fungovat zodpovědnost za kvalitu našich produktů a služeb kontrola a objednávání surovin pl ...\nTURBO PIZZA, s.r.o. Čelákovice HPP 11. 5. 2022 35 000 až 40 000 Kč\nRozrůstající se síť poboček TURBO PIZZA hledá pro svou pobočku vedoucího provozu Co vás jako Provozního vedoucího v práci čeká? vedení celého týmu pobočky a být jeho součástí být pravá ruka manažera dohled nad provozem, který musí skvěle fungovat zodpovědnost za kvalitu našich produktů a služeb kontrola a objednávání surovin plánování docházky za ...\nTURBO PIZZA, s.r.o. Říčany HPP 11. 5. 2022 35 000 až 40 000 Kč\nDo oblíbené pobočky v Říčanech přijmeme do svých řad nové pizzaře. Výroba a ruční příprava pizzy v pizzerii s pohodovým a mladým kolektivem, jedná se o otevřenou kuchyň. Požadujeme: chuť učit se a elán do práce, zkušenosti výhodou nikoliv podmínkou(zaučíme), trestní bezúhonnost, příjemné vystupování a pozitivní přístup k práci., vlastní seberealiza ...\nTURBO PIZZA, s.r.o. Říčany HPP, DPČ, DPP 11. 5. 2022 28 000 Kč\nTURBO PIZZA, s.r.o. Brandýs nad Labem-Stará Boleslav - Brandýs nad Labem HPP 11. 5. 2022 35 000 až 40 000 Kč\nKontakt: Prágr Lukáš, tel.: 778 433 353, e-mail: [email protected] Co vás jako Provozního vedoucího v práci čeká? vedení celého týmu pobočky a být jeho součástí být pravá ruka manažera dohled nad provozem, který musí skvěle fungovat zodpovědnost za kvalitu našich produktů a služeb kontrola a objednávání surovin plánování docházky zaměstnanců ...\nTURBO PIZZA, s.r.o. Ostrov HPP 11. 5. 2022 35 000 až 40 000 Kč\nNáplň práce: obsluha pizzerie, pomocná příprava v kuchyni, obsluha telefonu Požadujeme: zejména chuť do práce, příjemné vystupování, stresovou odolnost vůči nahromaděným objednávkám, pracovitost, serióznost, cit pro úklid a velkou spolehlivost, řidičský průkaz sk. B výhodou Nabízíme: práce v oblíbeném podniku, být součást firmy s rozrůstajícími se ...\nTURBO PIZZA, s.r.o. Žďár nad Sázavou - Žďár nad Sázavou 1 HPP, DPČ, DPP 10. 5. 2022 24 000 Kč\nZaměstnání u TURBO PIZZA, s.r.o.\nZajímá vás práce ve firmě TURBO PIZZA, s.r.o.? Zjistěte si o této společnosti více informací ještě než odpovíte na nabídku práce. Vyplatí se vám to nejen u přijímacího pohovoru s personalistou, kde zaujmete tím, že jste přišli připraveni. Tyto informace vám pomohou i při rozhodování, zda jste opravdu našli tu pravou práci pro vás. Na tom, v jaké společnosti budete pracovat, velmi záleží.\nInformace o TURBO PIZZA, s.r.o.\nadresa: Praha - Staré Město, Kaprova 42/14\nzkušenosti s firmou: hledejte zkušenosti s TURBO PIZZA, s.r.o.


Panna cotta s kefírem a lesními borůvkami | Karolina Four\nJeden z nejjednodušších dezertů, který během třiceti minut připravíte, necháte uložený v lednici a druhý den se s nim už jen chlubíte. Vyzkoušejte svěží odlehčenou verzi klasického italského receptu.\nMnožství: 4 (nebo 8 mini) skleničky\nDoba přípravy: 30 minut + chlazení\n100 g lesních borůvek (mohou být i mražené)\novoce na ozdobu podle chuti\nV misce se studenou vodou nechte nejprve nabobtnat želatinové plátky.\nMezitím rozmixujte borůvky s citronovou šťávou na pyré.\nVlijte do hrnce smetanu ke šlehání a přidejte cukr. Vanilkový lusk podélně rozřízněte, vyškrábněte z něj nožem semínka a ta přidejte ke smetaně. Vanilkový lusk, ve kterém je ještě spousta chuti, můžete vhodit do smetany a povařit ho v ní nebo ho ušetřit a přidat do láhve s domácím vanilkovým extraktem. Recept na vanilkový extrakt najdete TADY >>>\nNa mírném plamenu zahřívejte, dokud se cukr nerozpustí, a nechte přivést těsně pod bod varu.\nVe chvíli, kdy se začnou objevovat první bublinky, stáhněte hrnec z plamene a případně vyždímejte a odstraňte vanilkový lusk.\nPřidejte vyždímané plátky želatiny a jemně míchejte, dokud se nerozpustí. Přilijte opatrně kefír a borůvkové pyré a metličkou promíchejte, aby se všechny ingredience dobře spojily.\nSměs na panna cottu vlijte do 4 nebo 8 mini skleniček a nechte v lednici odpočívat 6–8 hodin, ideálně přes noc.\nPřed podáváním ozdobte ovocem, můžete posypat i křupavou granolou.\nRecept na boží panna cottu a další recepty, včetně všeho, co vás kdy zajímalo o výživě a potravinách, najdete v Jediné knize o jídle, kterou potřebujete. Na mém e-shopu zatím není dostupná, ale koupit ji můžete v každém knihkupectví.\nTradiční italský ricottový koláč s citrónem Previous post\nFermentovaná zelenina není věda, zvládnete to napoprvé! Next post\nPosted on 16/05/2022 18/05/2022\nPosted on 13/08/2018 24/09/2018


FOKUS vás vzdělá | Reforma péče o duševní zdraví\nFokus není jako Bedřichova máma. Chcete-li se vzdělávat v oblasti práce s duševně nemocnými, nabízí vám profesionální kurzy a laskavé zacházení. Ve Fokusu naleznou zdroj vědění sociální pracovníci, pracovníci v sociálních službách, psychologové, pedagogové, studenti, ale stejně tak všichni, které prostě práce s duševně nemocnými zajímá.\nNa co se můžete přihlásit?\nRecovery – doprovázení, posilování a opora při hledání dobrého života duševnímu onemocnění navzdory\nSociálně právní minimum – zaměření na sociální dávky\nSystém kvality v komunitních službách\nFokus Praha, z.ú. Adresa: Dolákova 536/24 181 00, Praha 8 tel: 283 853 096, 773 743 250 e-mail: vzdelavani@fokus-praha.cz\nFokus je držitelem Certifikátu o úspěšném absolvování dobrovolného auditu MPSV a FDV v rámci projektu Podpora kvality v celoživotním a kvalifikačním vzdělávání zaměstnanců v sociálních službách.


Osy ohraňovacích lisů | Formetal\nHlavní strana › Blog › Naše technologie › Osy ohraňovacích lisů\n7. 5. 2021 8. 10. 2020 autor: Petr Čejka\nPři prvním setkání s ohraňovacími lisy je dobré vyznat se v jejich osách. Vysvětlují je následující obrázky.\nOsy Y1 a Y2 se týkají pohybu beranu, ostatní zadního dorazu. Synchronizace pohybu beranu ohraňovacího lisu (osy Y1-Y2) je pro přesné ohýbání velmi důležitá, protože odchylka 0,05 mm může na třímetrovém ohraňovacím lisu způsobit nepřesnost ohýbání až 20.\nV současnosti se používá téměř výhradně elektronická synchronizace pohybu beranu, jednodušší synchronizace torzní tyčí je méně přesná a navíc se zhoršuje opotřebením. Na ohraňovacích lisech Durmazlar jí proto již poměrně dlouho vůbec nepoužíváme. Naše ohraňovací lisy s elektronickou synchronizací mají průběžné odměřování přesnosti na 0,01 mm.\nVe výrobní praxi výsledky ohýbání velmi závisí i na stavu beranu lisu, upínek, nástrojů a správném seřízení celé sestavy. Tyto položky totiž mohou způsobovat odchylky, které pak mají na přesnost ohýbání zásadní vliv. Doporučovaným řešením je pravidelná kontrola a seřízení ohraňovacího lisu odbornou firmou, v závislosti na využití stroje alespoň jednou ročně.\nŠestiosý zadní doraz\nNa druhém obrázku je zadní doraz s maximálním počtem šesti řízených os. Toto uspořádání je ovšem potřeba pouze pro poměrně specifickou výrobu, pro většinu uživatelů jsou dostatečné CNC řízené osy X a R. Případně i osy Z1 a Z2, které se ale dají často úspěšně nahradit podstatně levnějšími dodatečnými palci zadního dorazu. Vhodné uspořádání Vám doporučí odborná firma na základě výkresů Vašich výrobků.\nDalším důležitým činitelem přesnosti ohýbání na ohraňovacích lisech je bombírování, kterému se budu věnovat v příštím článku.


Vzdor,vztek ???? (diskuze) | VašeDěti.cz\nTo jsem ještě ja monka. Další problém u mého drahého syna se,kterým si ještě nevím rady jsou nesmyslné trucování,nebo vzdor nevim jak to nazvat.Začalo to před vánocema asi v listopadu,a pokračovalo o vánocích v době kdy muj manžel s náma byl každej den doma jinak jezdí přes týden pryč a doma je jen na víkendy, objevuje se to ob den, nebo při obědě nebo večer.Jeden den máme zlatého syna umí se obléct,pojí sám, hraje si dokonce i sám vydrží tak hodinku,a samozřejmě si chce povídat, to přijde a pěkně se zeptá na co chce vědět, chybí mu jen svatozář. Druhý den vstane, první 2 hodiny jsou dobrý, pak to začne chci se dívat na TV,tak jdu rožnu mu tv,jen to udělám tak po 5 min. uz se nechci se dívat,chci kreslit, zhasnem TV nachystáme kreslení, on udělá 1 čárku pak pokreslí stul ja mu řeknu, at na ten stul nekreslí on začne, nechci kreslit chci TV,tak uklidíme kreslení a roznu TV, dívá se na ni 5 minut a jde pryč. Zeptám se ho budeš se dívat, nebo to mám vypnout? On jo budu se dívat,příjde díva se 5 minut a zas jde pryč tak jdu a TV vypnu. Tak to vydržím třeba 2 hodiny, pak mi vytečou nervy bud mu dám na vybranou co budem dělat a pokud se domluvíme je klid aspon na nejbližší pul hod, ale pokud se nedomluvíme skončí tohle naše přetahování tím,že neudělám to co chce,on začne řvát jak tur dostane se do absolutního amoku, to zas vytočí mě tak ho plesknu po zadku, (podotýkám nejde ho poslat pryč aby se tam uklidnil a přišel, nenechá se odvést a nemám moznost utěku se někam vydýchat,bo máme 2+1 a on chodí za mnou).A většinou jsem sama doma takže to nemůže nikdo přebrat, pokud jsme doma oba i s manželem začne řvát,že chce tatínka tak si ho tatínek veme a malej pokračuje ve stejném duchu dokud nevytočí i tatínka, většinou to končí řevem, výpraskem a pak objetím a omluvou a pak je zlatej a my na chocholouška. Oklepe se druhej den je zlatej a za další den jedem na novo a začíná to u různých situací. Jak z toho ven? Čekám druhé dítě a už ted se děsím toho jak to bude za 2měsíce vypadat? Jít s ním k dětské psycholožce?? Poradte.Děkuji\n17.1.2009 v 11:00\nKamčo to víš, že nejsem. Ono mi to taky často ujede a řvu 🙁 Nemůžu si třeba dovolit se nevyspat, protože to bych je nezvládla ani náhodou. O víkendu se chodím uklidňovat se psem do lesa a ke koním, to je to, co mě drží nad vodou – pomáhám kamarádce s její mladou kobylkou, moc mě to baví i když v zimě na to není čas, ale jsme v kontaktu stále.\nNěkde tu energii prostě načerpat musím, jinak bych už byla ve cvokárně 😀 Pak mě taky zachraňuje moje práce, to se taky odreaguju :-), no a další záchranou jsou aktivity Terezky – plavání, tancování,skaut (kroužky) a se mnou pak ježdění na koni, bruslení, dnes jdeme třeba plavat… To je pak po příchodu domů celkem ok 🙂\nJo děti mají svůj svět, já bych jí ho klidně i nechala, ale do školky nebo do školy prostě chodit musí a já si nevymyslela, že škola začíná v 8… Terezce je úplně šmafuk, jestli přijde pozdě. Už přišla pozdě asi 5x 🙁 A zodpovědná jsem za ní já.\nJako kdybych viděla svou 22měsíční dceru.Já to vyřeším tak:Řve-jdi se vybrečet do kouta-jde-tam se uklidní-přijde-a buď je v poho a nebo ji chvíli ignoruju to taky někdy zabírá.Ale rozhodně neskáču a chceš to či ono?Ne!!!Musím říci že míváme takováto období docela často pak je třeba týden v pohodě.Musí si taky zvyknout na to že až se vám narodí to miminko nebudete skákat jen kolem něj.\n15.1.2009 v 10:19\nVlaďko nejsi už svatá ?:-))))) Ale je to tak dětičky mají svůj svět-svůj mikrosvět a ruku na srdce taky mě bavilo třeba ležet v kuchyni pod židlí a studovat šroubky a představovat si kdoví co:-) My dospělí pořád někam spěcháme,něco musíme,pořád popoháníme a vyčítáme:-(\nDěti jen žijí svůj život:-)\n14.1.2009 v 22:13\nMonko – to já myslela spíš, jestli pláče třeba pokaždé, když má ukončit hraní, ačkoli ho na to připravíš předem. A jestli je to tak se vším. To je problém se změnou činnosti. Terezka nechce jít ven k lesu, když jí tedy hudrující dotáhnu k lesu, tak zase nechce jít domu. Dělá jí problémy opustit jakékoli prostředí, ve kterém se nachází. Změny plánu, o ty se ani nesnažím -že bych třeba ráno řekla, že jedeme po škole na nákup a pak bych místo toho jela rovnou domu, tak to bude mít přinejlepším „blbou“ náladu dvě hodiny, v horším případě bude řvát že jsem lhář a podvodník. Velké problémy jsou například když přijde kamarádka na návštěvu a najednou řekne že jde domu. Terezka hysterčí, pláče, srdceryvně řve „Prosímtě nechoď ještě, vždyť jsme si to nedohrály!“ kamarádka vyděšeně kouká 🙁 Proto mám ráda jednu holčinu, která už řekne dopředu, v kolik půjde domů, hlídá si to Terezce vyhovuje, nemá s odchodem žádný problém.\nTo oblékání – a dokáže se obléct sám, aniž bys mu musela každý díl oblečení připomínat 5x? Terezka ne. V 7mi letech. A to když jí neuhlídám a zabere se mezitím do něčeho, tak pláče – no někdy pláče celou tu půlhodinu, než jí vyloženě vykopnu z baráku. A to já jsem opravdu TRPĚLIVÁ. Manžel, když jí má náhodou ráno na starost, tak na ní ječí skoro pokaždé. Minule, když stála s nepřítomným pohledem před zrcadlem a máchala si rukama doprava doleva 5 minut ve studené vodě a zpívala si u toho a manžel mezitím stepoval u nastartovaného auta, tak na ní ječel, že se chová jako magor 😀 Naštěstí Terezka neví co to je.\nNo nic no – to jen abys věděla, že nejseš sama, komu tečou nervy 🙂\n14.1.2009 v 9:36\nMonko s tím oblékáním je to jasné-je to vzdor,protože ON dost dobře nechápe proč by měl být naráz tak samostatný:-)))\nJá bych to po něm nechtěla-aby sliboval,že až bude mimi,tak bude velký rozumný brácha:-) co bude všechno dělat sám. Jistě bych se snažila aby byl samostatný,ale jen bych podporovala a vždy podala pomocnou ruku a v klidu-aby to pro něj nebyl příkaz. Nepodmiňovala a nespojovala bych to s dalším dítkem. Spíš ho hodně chval když se mu podaří obléknout v klidu a když druhý den vstane levou nohou,tak nenervuj,ale snaž se usmát a převést to ve srandu. Okamžitě si ty tepláky obleč nebo Tě polechtám:-))) Myslím,že školka by mu prospěla-v kolektivu se nové věci učí lépe,má příklad od dalších dětí. A s tím jídlem ve školce-to má každé druhé dítko tak-ale zvykne si:-)\nChápu to moc dobře, druhé dítko nás čeká v srpnu:-) Malý bude mít v červenci 4roky:-)\nNáš školku miluje tolik,že když se mu ráno nechce oblékat,tak mu pohrozím,že bude doma:-) a už to lítá-hned je oblečený.\nI později až se mimi narodí se doporučuje staršímu dítku ukazovat,že neztratilo svoje místo doma a jednou jít pochovat mimi když začne plakat a jednou nechat mimi třeba minutku/jen proto aby starší měl ten pocit,že je pořád důležitý/ plakat a dostavět se starším hrad-nemůžeš od hry vyskočit a hned letět-pak by starší dítě žárlilo:-) Někde nemají vůbec žádný problém s dalším dítkem a to starší samo upozorńuje maminku,že mimi pláče,že má hlad apod. a někde se starší dítko odmítne zapojit a zatvrdí se,nemluví apod..takže na to pozor:-))))))\nTak si držme palečky,aby to dobře dopadlo a byla jen velká šťastná rodina:-) K\n13.1.2009 v 21:32\nNebojte s tou televizí to byl jen příklad jinak má spoustu činností i jiných zkouším s ním, a dělá to rád kreslit,lepit,stříhat,hrajem na schovku, každý den se snažíme chodit ven a mezi děti.Ono to bude spíš více věcí dohromady, muj manžel je ted více doma a malej má další osobu v bytě, kterou muze zkoušet.Ja jsem si na dny kdy jsme samy doma vytvořila pravidla jako 18,00 koupel, 18.30 pohádka + jídlo,19,30-19,45 čištění zubů,čůrat 20,00 hod postel a čtená pohádka, po pohádce žádné pití,žádné čurání atd. a pokud jsme samy tak to funguje. Pak tady jeden týden večer bývala babička,kdy ja jsem chodila cvičit to nebylo až tak pravidelny, ale šlo to. Ted už je víc jak měsíc doma i s mým manželem a manžel je trochu benevolentnejší a ty pravidla se až tak nedodržují, dale to bude trochu vzdoru a pak i to,že mu říkáme,že musí být velkej kluk,že bude brácha a bude se muset chovat dospěleji sám se oblíkat, papat atd.Ohledně jídla jsem ted zavedla celorodiný(to znamená i pro babičky) pravidlo bud jí sám, nebo nic, a zatím je to 3 dny a funguje to.Samozřejmě pokud je s babičkou a ja je nevidím tak to nezkontroluji a musím prostě doufat,že to dodržují.Ve školce byl rád, v prosinci byl sice doma a ted jsem ho měla ´doma taky, ale od září do listopadu to zvládal dobře až na to jídlo, jí tam jen to co se mu hodí. Ohledně přechodu činností jak píše VladkaP je to z asi 80% problém, nerad se řízeně učí nové věci, musí se k tomu navést opatrně a oklikou (pamatováka má ale výborného, zvladá počítat do 10, základní barvy, ví kde bydlí, kolik má roku, všechny básničky a pohádky co má doma si pamatuje),nerad se obléká,vysléká sám – jeden den to dělá bez keců a sám a umí to a druhý den je to problém atd. No nic budem muset vydržet a doufat,že je to období vzdoru a zas bude lépe. Zatím ahojky\n13.1.2009 v 20:37\nVlaďkoP máš pravdu-vážně nevím kde jsem vzala ten rok a půl:-) asi z těch číslic či co. Ale podle druhého dotazu o jídle je to chlapec 3,5roku přibližně,že:-)\nTak možná dotaz na Monku…co školka ? Nechodí ?\nA možná by to mohlo být taky napjaté očekávání nového miminka-kdy chlapeček neví jak se s tím vyrovnat a je třeba více ve stresu. Třeba by pomohlo mluvit o miminku a zároveň mu prokazovat lásku,aby se cítil pořád na ,,1.místě“:-)) K\nKamčo, ono se snad jedná o chlapce také 3,5 roku, jestli jsem to správně pochopila…? 🙂\n13.1.2009 v 16:48\nAhojky, tak já se ztotožňuju s VlaďkouP, co se týká vzteku mám taky vyzkoušeno: „tak si řvi a pořádně“ a ještě k tomu přidám, že řvaní mu nepomůže, ale snažit se ano. Malý většinou hned přestane. Pak se ho zeptám, jestli je to dobrý a on řekne, že jo. Pochválím ho, jak mu to krásně jde bez křiku. Ty děti cítí, že nám řev vadí a když jim to „dovolíme“ a nesnažíme se řev zastavit, tak je to přejde. Televizi se snažím pouštět, co nejmíň, protože malý potom taky bývá rozmrzelý. Má 3,5 roku.\nMonko, hlavně kliiid, čím víc se budeš nervovat, tím víc to bude horší a dítě budeš mít rozhozené.\n13.1.2009 v 12:20\nMonko já myslím,že syn se nudí…neřešte to tak,že zapnete nebo vypnete televize. Televize je ,,za odměnu“ na chvilku denně a třeba na vybrané pořady,pohádky-ne kdykoliv během dne!\nZkuste popřemýšlet jaké aktivity mu nabízíte-kreslení,modelování,vystřihávání,tvoření,lepení,skládání,\nstavěná,čtení,zpívání,tancování,pomáhání při domácích prácích-to děti milují-dát prádlo do pračky,zamést,udělat pomazánku.Už i ten nejmenší prcek se může do něčeho zapojit:-)\nNo a v krajních situacíxh je nejlepší jít s dítětem VEN:-))\nMám doma aktivistu a vím co to je ,,protivné“ dítě.\nPokud čekáte druhého prcka tak opravdu zaveďte už teď doma nějaký režim. Až bude druhé dítko je fajn mít ,,krabici“ hraček,které normálně dítě nemá- a dostane je na hraní jen v době kojení:-) nebo tehdy kdy už Vám ,,tečou nervy“ 🙂\nJinak já praktikuji na vztekání to běž a vrať se až budeš hodný:-) jenže prcek už má 3,5r. U Vás to bude první období vzdoru-to je kolem roku a půl normální:-) dítko zkouší co si může dovolit a často reaguje nepřiměřeně-ani za to vlastně nemůže-stačí jít věnku jinam než ONO zrovna chce,nebo zvolit činnost,která ho nebaví.\nZkuste ho pro něco nadchnout a pochválit třeba za postavený hrad. Kolem 2 roku se to zlepší a bude s ním řeč. Ovšem pak mezi 3 a 4rokem přijde další období-pak už je ale fajn,že funguje školka:-)))) K\n12.1.2009 v 22:52\nJen chci dodat – oni vycítí, že se afektu bojíte.. Nepřejte si vidět, jaké „stavy“ měla Terezka u babičky, která z nich byla chudák totálně vystrašená 🙁 Babička dodnes skáče jak Terezka píská. Nemyslím to tak, že doma Terezka afekty nedostávala, dostávala, ale byly mnohem kratší a méně časté než u babičky.. Nejlepší je říct „NE A TEĎ MŮŽEŠ ZAČÍT ŘVÁT“ – to Terka tedy začala řvát, ale šla se někam uklidit, abych jí neviděla – přece mi neudělá tu radost a nebude dělat co po ní chci, že? 😀 To je taky fajn, alespoň si člověk neničí nervy těmi decibely.\n12.1.2009 v 22:40\nMonko 🙂 Přeji Vám pevné nervy!\nMám vyzkoušeno, že je lepší vyprovokovat afekt hned – pokud je na to vhodné prostředí (doma lepší než ve školce ne?) Stejně to tak v tyto dny VŽDYCKY skončí a tím afektem se jakoby uvolní nahromaděný stres a hnedle se žije s milovanou ratolestí lépe 🙂\nMoje dcerka má ADHD, afekty měla už od 10 měsíců a skončily někdy před rokem – tzn v 6ti letech, takže zkušeností s nimi mám opravdu mnohem víc, než bych chtěla. Opravdu nemá smysl ho oddalovat. Řekněte mu ten den ihned, jak si začne „vymýšlet“ co nejdříve „ANO, BUDEME SI KRESLIT, AŽ DODĚLÁM CO MÁM ROZDĚLANÉ“ – dejtě mu najevo že den budete řídit Vy – pravděpodobně ho tak co nejdříve vytočíte do „afektu“, nesnižujte se ale k plácání na zadek, to stejně nemá v afektu žádný smysl.. Počkejte, až se uklidní a pak ho obejměte a zeptejte se, jestli už je to dobrý :-).. A pak si s ním teprve domluvte nějaký plán dne.\nCo by vám mohlo pomoci – vytvořit si už ráno nějaký plán, co dnes budete dělat. Vytvořit nějaké rituály – sled činností – ranní, večerní, ty dělat každý den stále stejně. Nenechat ho „nudit se“, klidně ho i něčím zaměstnat – práce šlechtí, i kdyby měla být na 5 minut 😀 Pro problémové situace vytvořit předem určená pravidla – před vchodem do obchodu si ujasnit, co od něj očekáváte a jaký z toho bude mít prospěch, když to splní (například).. Kolik opakujících se problémových situací nastane, tolik pravidel musíte stanovit. Jesti (neříkám že ano, to co popisujete je jen jeden z mnoha problémů, co jsem s Terezkou měla a mám) je trochu podobný Terezce, může bazírovat na „správném chování“ – tzn, dokud se mu neomluvíte za to, co on považoval za nespravedlivou křivdu, bude provokovat pořád a čím dál tím hůř. Když se omluvíte, požadujte omluvu i od něj 🙂\nJak mu jde vstávání, oblékání, usínání, přechody z jedné činnosti na druhou, jak snáší konec pohádky v TV?\nJinak pozor na TV, na Terezku TV působí jako časovaná bomba, může mít maximálně jednu delší pohádku denně a to pouze v případě, že je „vyběhaná“ z venku. Jinak je potom přecitlivělá, vzteklá apod…\n9.1.2009 v 22:00\nMám stejně starého syna a problém stejný.Bohužel neporadím,sama bych potřebovala radu jak na něj-u nás dnes vyvrcholila scéna,kdy jsem zastavila u obchodu že mu koupím pití načež on začal řvát že pití nechce a jen jsem znovu nastartovala ,řval že má žízeň a chce hned to pití koupit.Neustoupila jsem ale další hodinu jsem poslouchala ascénu jak z nejhoršího hororu.Vážně nevím a jsem každým dnem zoufalejší.


EU ladí pozici pro další boj proti změnám klimatu — ČT24 — Česká televize\nBrusel - Východiska z patu, který v boji se změnami klimatu způsobil neúspěch nedávné kodaňské konference, se na dnešním zasedání v Bruselu snažili najít ministři životního prostředí zemí Evropské unie. V této souvislosti zaznívají z některých zemí mimo jiné návrhy na zavedení takzvané uhlíkové daně. Podobné návrhy však v minulosti v unii narážely na velmi rozporuplné reakce. Pokud ale státy nenajdou řešení během konference v Mexiku, která bude probíhat za rok v prosinci, bude toto řešení nejpravděpodobnější.\nProblém je v tom, že v některých státech mimo EU se kladou menší nároky na dopady výroby na životní prostředí. Díky tomu ale mohou tamní producenti mít nižší náklady. Právě to by měla zmiňovaná daň zohlednit. „Uvidíme, jak dál postupovat po kodaňské katastrofě,“ prohlásil před dnešní schůzkou švédský ministr Andreas Carlgren, jehož země nyní EU předsedá.\nPaul Magnette, belgický ministr životního prostředí:\n„Pokud země, které vypouštějí nejvíce skleníkových plynů, budou i nadále představovat překážky k přijetí cílů potřebných ke snížení emisí… měla by Evropská unie zvážit zavedení daně z uhlíku na výrobky dovážené z těchto zemí.“\nZhruba dvoutýdenní konference OSN o klimatu skončila v sobotu v dánské metropoli výrazným neúspěchem - slabou a málo konkrétní dohodou, přičemž řada vedoucích unijních politiků nad tím vyslovila zklamání. Závěrečný text z konference oslabuje kromě jiného i to, že nestanoví limity pro snížení emisí skleníkových plynů.\nVelcí znečišťovatelé odmítali potřebné závazky přijmout\nOvšem pro všechny země by mělo platit, že růst teploty na planetě nepřekročí dva stupně v porovnání s předindustriální érou. K příčinám neúspěchu kodaňského setkání kromě jiného patří to, že velcí znečišťovatelé jako Čína odmítali potřebné závazky přijmout.\nUž v minulosti vyvolávala v unii „daň z uhlíku“, o níž se v minulosti zmiňovala například Francie i další státy, značně rozporuplné reakce. Kritici se totiž obávají, že by šlo o další nařízení „shora“, které by nepřineslo kýžený výsledek. Rezervovaná byla i Evropská komise. Podle jejích představitelů zavedení takové daně zatím není předmětem diskuzí.\nJedna tuna emisí


Nastavení místa socha sv. Jana Křtitele\nSocha stojí jižně od návsi na křižovatce ulice Kladenské a Školské. Barokní socha z doby po polovině 18. století. Pískovcová socha, vysoká asi 1,7 m, je umístěna na novém hranolovém pilířovém podstavci, který je kopií podstavce barokního. Podstavec je rozčleněn na jednou odsazený sokl, měkce modelovanou patku tvaru obrácené lalošky, čtyřboký dřík s obdélnými hladkými zrcadly s čtvrtkruhově vykrojenými rohy a římsovou hlavicí. Postava světce je…číst dále\nWGS84 N 50° 07' 56.95"\nE 14° 14' 13.14"


Zásady ochrany osobních údajů - Novinky, nové produkty a software ke stažení zdarma\nVaši e-mailovou adresu z formuláře pro komentáře neshromažďujeme pro použití v jakémkoli e-mailovém seznamu, například v seznamu pro zasílání newsletteru nebo marketingových e-mailů. E-mailové adresy také nikdy neprodáváme třetím stranám.\nObecně platí, že uživatelé nemohou na tyto webové stránky nahrávat obrázky ani jiné mediální soubory. Pokud však na webové stránky nahráváte obrázky, měli byste se vyvarovat nahrávání obrázků s vloženými údaji o poloze (EXIF GPS). Návštěvníci webových stránek mohou z obrázků na webových stránkách stáhnout a extrahovat jakékoli údaje o poloze.\nPři vyplňování kontaktního formuláře na stránkách emborapets.com shromažďujeme pouze informace, které do kontaktního formuláře zadáte. Pokud formulář požaduje vaše jméno, e-mailovou adresu nebo jiné osobní údaje, pak jsou nám tyto informace zaslány e-mailem. Tyto informace – včetně vaší e-mailové adresy – uchováváme pouze po dobu nezbytně nutnou k tomu, abychom mohli řešit účel vašeho kontaktu s námi.\nE-mailové adresy uvedené v kontaktních formulářích nikdy nepoužíváme k jiným účelům než k tomu, abychom vám odpověděli na váš důvod, proč jste nás kontaktovali. Informace z kontaktních formulářů nikdy neprodáváme třetím stranám za žádným účelem.\nPokud máte účet a přihlásíte se na tyto stránky, nastavíme dočasný soubor cookie, abychom zjistili, zda váš prohlížeč přijímá soubory cookie. Tento soubor cookie neobsahuje žádné osobní údaje a po zavření prohlížeče se zlikviduje.\nPři přihlášení nastavíme také několik souborů cookie, abychom uložili vaše přihlašovací údaje a volby zobrazení na obrazovce. Soubory cookie pro přihlášení vydrží dva dny a soubory cookie pro volby obrazovky vydrží rok. Pokud zvolíte možnost „Zapamatovat si mě“, vaše přihlášení přetrvá dva týdny. Pokud se ze svého účtu odhlásíte, přihlašovací soubory cookie budou odstraněny.\nNovinky, nové produkty a software ke stažení zdarma > Zásady ochrany osobních údajů


Flickr Mass Uploader 1.04 free download - Stahnu.cz\nAplikací ke stažení zdarma 8028\nStahnu.cz Utility » Flickr Mass Uploader » Download\nFlickr Mass Uploader 1.04 - download\nZkuste si ovládání hlasitosti pomocí klávesových zkratek s programem Master Volume Hotkey Controller. Ten dovoluje vlastní uživatelské nastavení, takže si zvolíte klávesy, které chcete, jakož i jiné nastavení. Mezi nimi nechybí regulace hlasitosti jednou klávesou nebo dvěma, ať už jde o ztišení, nebo o přidání hlasu. V nastavení lze zvolit automatické spuštění po startu, signalizování změny hlasitosti pípnutím nebo možnost převést program po spuštění do…\nProgram Froggy slouží jako zajímavá a graficky vydařená předpověď počasí. Aplikace obsahuje tradiční skleněnou nádobu s rosničkou a malým žebříkem. Vše doplňuje grafika oblohy a teploměru. Uživatelé tak okamžitě zjistí aktuální stav počasí, teplotu i výhled do budoucna. Froggy obsahuje lokalizaci do množství jazyků (včetně češtiny). Základem je pak zacílení na více než 700 měst. Uživatelé si tak mohou vybrat město, pro které chtějí zjišťovat…\nNástroj BusinessCards MX se věnuje nejenom tisku, ale hlavně návrhu vizitek. Jde o program, který dovoluje navrhnout, upravit a následně vytisknout vizitky a to ve vysoké kvalitě. Základem celého programu je databáze již předem připravených vizitek. V balíku jich lze nalézt a následně použít více než 750. Uživatelům v takovém případě stačí vybrat konkrétní vzor, pomocí předem nastavených textových polí změnit obsah a vizitku…\nUtilita BoinTime je k dispozici jako náhradní hodiny na plochu, jakož i nástroj na připomínky. Po otevření se ihned zobrazí aktuální čas, kde je možné nastavit 12 a 24 hodinový formát, jakož i jiná nastavení. Připomínač má rovněž několik nastavení, které zahrnují čas, kdy se budou připomínky zobrazovat, popis, periodu opakování apod. Celá utilita lze připnout kdekoliv na ploše a může tak vyřešit problém uživatelů s více monitory, kdy se na druhém…\nPři spuštění více procesů najednou je normální, že využití paměti RAM v počítači stoupne. Při slabších a méně výkonných počítačích to ale může být problém, co částečně řeší program Reduce Memory. Ten není nutné instalovat a po spuštění dokáže minimalizovat výkon paměti RAM při spuštěných programech a procentní ho snížit až o několik procent. Jde tak o jednoduchý a jednorázový nástroj, který si poradí s problémem a dokáže zrychlit počítač.\nX-Mouse Button Control je užitečný nástroj pro všechny, který si rádi sami zvolí jednotlivé funkce tlačítek na své myši. Nastavit si lze kopírování, vložení, vyjmutí, snímání obrazovky, ovládání přehrávačů a ještě daleko více. Kromě klasického využití při uživatelských programech se hodí najmou pro hráče, který potřebují ušetřit čas, zefektivnit počet kliků, zlepšit hru atd. Byl speciálně navržen pro myši s větším počtem tlačítek, nabízí více než…\n1 Minecraft 378\n3 Flatout 2 257\n5 Mafia 2 141\n7 The SIMS 4 128\n8 Euro Truck Simulato… 112\n9 Mafia 111\n10 Counter-Strike: Glo… 104\n1 Windows Movie Maker 1679\n2 Minecraft 1655\n3 Counter-Strike 1109\n4 Fortnite 789\n5 Mafia 2 603\n6 The SIMS 4 592\n7 Euro Truck Simulato… 526\n8 Mafia 499\n9 Microsoft Office 2010 445\n10 Format Factory 434\n1 Windows Movie Maker 12623\n2 Minecraft 11283\n3 Fortnite 11031\n4 Counter-Strike 9715\n5 Office 2016 7088\n6 Euro Truck Simulato… 6486\n7 Mafia 6435\n8 Mafia 2 6396\n9 Microsoft Office 2007 5932\n10 CCleaner 5221\nIP Monitor free download Monster Squad hra ke stažení zdarma Využití paměti ram program ke stažení zdarma Plošinovky ke stažení zdarma Game Stock Car 2k13 ke stažení zdarma Burn 4 free Kuchařka pro děti ke stažení zdarma Máša medvěd na mobilu ke stažení zdarma Webové úložiště EURO 2016 výsledky online DVD konvertor ke stažení MMA souboje ke stažení zdarma Káva aplikace ke stažení zdarma Stocard apk download Adrenalinová hra\nJak fungují volby v…\nHazel Brugger o sobě…


I když ministr Julínek má v mnoha charakteristikách českého zdravotnictví pravdu, obávám se, že jím zvolený "reformní" přístup nepovede k žádoucímu zlepšení a že naopak je velká pravděpodobnost zhoršení celkového stavu. V celé práci vedení ministerstva je totiž zcela zřejmý naprostý nedostatek respektování základních principů správné manažerské práce. O tom svědčí skutečnost, že Ministerstvo zdravotnictví je po 14 měsících působení nového vedení odborně i morálně zcela rozloženo. A to už je co říci, protože MZ nikdy příliš dobře nefungovalo, jak je to ovšem charakteristické pro celou naši státní správu.\nAutor pracoval do 1. července 2007 třináct let na Ministerstvu zdravotnictví ČR v ekonomické a finanční oblasti .\nPro pracovní morálku organizace je také zcela zhoubné například neustálé plíživé propouštění i dlouholetých pracovníků třeba tři roky nebo i jen několik měsíců před důchodem. Navíc jsou tito pracovníci propouštěni proto, aby mohli být přijati a zaplaceni ideologičtí kamarádi, kteří navíc podle názoru většiny starších zaměstnanců ve skutečnosti nic neumějí.\nCelkově bych svůj názor na nedostatky připravované reformy shrnul takto:\n1. Kritická absence základních postupů správného řízení, bez kterých není možno dosáhnout v tak složité oblasti ani částečného úspěchu.\n2. Velmi lehkovážný a neodborný přístup k ekonomickým souvislostem hospodaření zdravotnických zařízení.\n3. Žádná snaha o vytvoření systému sledování kvality zdravotní péče, bez kterého není možno důsledky reformy objektivně posuzovat a přijatá opatření případně korigovat. Tato potřeba je tím naléhavější, že ani Česká lékařská komora se kvalitou zdravotní péče kriticky nezabývá.\n4. Skryté spoléhání na kladné působení tržních mechanizmů a z ní vyplývající představa, že Ministerstvo zdravotnictví nemůže být jako státní orgán nikdy účinné a je proto žádoucí ho časem maximálně zredukovat a nejlépe zrušit.\nOdborná úroveň řízení ministerstva\nMinisterstvo zdravotnictví zajišťovalo v posledních třinácti letech (kdy jsem tam pracoval) jen běžnou rutinní agendu. Jakékoliv pokusy o nějaká systémová zlepšení zdravotnictví skončily vždy naprostým neúspěchem.\nPo nástupu ministra Julínka však bylo těžce narušeno i to málo, co do té doby bylo ministerstvem běžně zajišťováno. O některých záporných rozhodnutích referuji v následujícím oddílu o hospodaření zdravotnických zařízení. Některá další rozhodnutí sice mohou manažersky neinformovaným lidem připadat logická, důsledky jsou však velmi neblahé. Například byl vydán pokyn, že komunikace mezi podřízenými (přímo řízenými) organizacemi a ministerstvem musí probíhat pouze přes Úsek přímo řízených organizací. Jeden příliš disciplinovaný zastupující ředitel jedné fakultní nemocnice dokonce tehdy své podřízené informoval, že komunikovat s Ministerstvem zdravotnictví smí z celé nemocnice pouze on.\nDříve samozřejmě komunikovali ministerští ekonomové s ekonomy organizací, zdravotníci se zdravotníky, právníci s právníky, atd. Nyní byla tato přímá komunikace značně omezena, ale komunikace přes jeden odbor, který o většině projednávaných záležitostí nemůže mít často ani minimální odborné znalosti, je prostě nemožná. A například v oblasti investiční výstavby je odborná a administrativní náročnost plánovacího a schvalovacího procesu tak mimořádně velká, že bez přímé komunikace investičních útvarů by se investiční výstavba včetně nákupu drahé špičkové techniky prakticky zastavila.\nDalší fakta o neodborném řízení na ministerstvu by se dala sypat z rukávu. Zde však pokládám za nutné zdůraznit, že jestliže současné vedení v důsledku neznalosti základních manažerských postupů zhoršilo fungování řízeného úřadu, je prakticky vyloučeno, aby jím plánovaný nový klíčový úřad pro kontrolu zdravotních pojišťoven začal fungovat dobře. A vedení MZ předpokládá, že tento úřad přinese našemu zdravotnictví zásadní obrat k lepšímu.\nDalším senzačním prvkem našeho nového zdravotnictví mají být univerzitní nemocnice. Zde bych jen upozornil na drobnost. Tyto nemocnice mají být kontrolovány dozorčí radou. Dozorčí rady již v podřízených organizacích existovaly (od doby ministra Stráského do doby ministra Ratha), a mohu zcela zodpovědně prohlásit, že z 99 % nebyly k ničemu. Funkčnost rad je nesmírně důležitá a klíčovou otázkou je výběr a motivace jejich členů.\nŘada zásadních otázek dosud není uspokojivě vyřešena, jak o tom svědčí například kritické názory některých rektorů univerzit. Vedení ministerstva je však tak přesvědčeno o naprosté dokonalosti svých záměrů, že se zabývá, z hlediska správného fungování univerzitních nemocnic zcela druhotnými, záležitostmi, jako je rozpuštění některých špičkových vědecko-výzkumných ústavů v těchto nemocnicích. Pokud by se však při chodu univerzitních nemocnic vyskytly větší nedostatky, mohlo by to velmi těžce postihnout i zmíněné vědecko-výzkumné kapacity a na to by doplatilo celé naše zdravotnictví.\nNavíc při tvrdohlavém prosazování svých názorů používá vedení MZ zcela nedůstojné metody, jako je například obviňování prof. Klenera z manažerského selhání (to je v porovnání s funkčním rozvratem Ministerstva zdravotnictví skutečně humorné) a dokonce v televizním pořadu opakované tvrzení, že tomuto sedmdesátiletému špičkovému vědci jde jen o udržení si "křesla".\nPodobně tomu bylo při náhlém odvolání tří ředitelů fakultních nemocnic, které bylo nepravdivě zdůvodněno špatným hospodařením. Skutečné důvody jejich odvolání dodnes nikdo z dlouholetých pracovníků MZ nejen nezná, ale dokonce ani netuší.\nHospodaření zdravotnických zařízení\nStát nejen nemá vytvořen efektivní systém sledování a ovlivňování efektivnosti hospodaření jemu podřízených zdravotnických zařízení, ale navíc je soustava příslušných účetních ukazatelů záměrně deformována s cílem fiktivního zlepšování účetně vykázaných hospodářských výsledků. Fakultní nemocnice (je jich jedenáct) tak třeba v roce 2004 vykázaly účetně správný zisk 927 mil. Kč, zatímco ve skutečnosti měly ztrátu 872 mil. Kč.\nCelkově je však otázka efektivity hospodaření zdravotnických zařízení velmi složitá a nové vedení ministerstva zřejmě tuto problematiku hluboce podceňuje. Spoléhá totiž na to, že po realizaci jím zamýšlených reformních kroků budou tyto otázky podrobně sledovat zdravotní pojišťovny. Zejména menší pojišťovny však na to ani nebudou mít dostatečnou kapacitu, nemluvě o možnosti potřebné údaje získat.\nZatím však nové vedení MZ podniklo navíc řadu kroků, které situaci ještě více znepřehlednily. Například asi v polovině ledna každého roku dostávaly přímo řízené organizace rozpis finančních příspěvků na činnosti nehrazené zdravotními pojišťovnami. Pro letošní rok však třeba fakultním nemocnicím byl rozpis na tyto činnosti snížen na zhruba polovinu a navíc jim to bylo oznámeno až v červnu.\nTím se značně zkomplikovala situace v uvedených činnostech. Jako typický příklad zde uvedu příspěvek na tzv. soudní lékařství. V tomto oboru se provádějí pitvy a následné rozbory jednak na objednávku zejména soudů a policie, které je také hradí. Další část pitev hradí zdravotní pojišťovny. Značnou část práce patologických oddělení však hradilo právě Ministerstvo zdravotnictví. Bylo to v těch případech, kdy pitva byla nutná k posouzení správnosti prováděné léčby a stanovení příčin úmrtí pacienta. Pro fakultní nemocnice byla na tyto práce určena v posledních letech roční částka přes 40 mil. Kč. Podle názoru specializovaných odborníků i odborných pracovníků MZ by pro zajištění stálého zvyšování kvality zdravotní péče měl počet uvedených pitev narůstat. Přesto však vedení ministerstva rozhodlo příslušný rozpočet snížit na zhruba polovinu. Až v těchto dnech prý bylo rozhodnuto o určitém zvýšení přidělených finančních prostředků, nikoliv ovšem na původní úroveň, která dle odborných pracovníků stejně nebyla dostatečná.\nDalším z mnoha příkladů je postup nového vedení MZ ve věci oddlužení části státních zdravotnických zařízení v prvním pololetí 2006. Protože tehdy distributoři vážně pohrozili zastavením dodávek léků, rozhodla vláda o uvolnění 1,8 mld. Kč na částečné oddlužení. Účetní problém zde spočívá v tom, že při přidělení těchto finančních prostředků formou příspěvku zřizovatele na činnost se zvýší výnosy organizace, ale proti nim se nevytvoří žádné účetní náklady. Čili nemocnici, která má zákonem požadované vyrovnané hospodaření (náklady = výnosy), oddlužovací částka vytvoří zisk, z něhož je nutno zaplatit daň z příjmu. Tím by došlo k tomu, že uvedené finanční prostředky budou částečně použity na jiný účel, než rozhodla vláda. S návrhy na řešení tohoto problému se angažoval i prezident komory daňových poradců.\nVedoucí pracovníci MZ však po neúspěšném jednání na Ministerstvu financí začali náhle tvrdit, že úspěšný management nemocnic dosáhne nulového zisku i v tomto případě. To se samozřejmě dalo dosáhnout například různými účetními triky. Když si s tím mnohé nemocnice v tomto smyslu dobře poradily, začalo náhle vedení MZ od hospodářského výsledku oddlužených zdravotnických zařízení (ale jen některých) odečítat finanční částku přidělenou na oddlužení a tvrdit, že zařízení bylo ve skutečnosti ve ztrátě.\nCo mne při příchodu na Ministerstvo zdravotnictví v roce 1994 nejvíce překvapilo, byla skutečnost, že tam ve skutečnosti nikoho nezajímá, jak zdravotnictví funguje. Postupem času byly sice pravidelně vytvářeny různé komise, jejichž členy byly často i náměstkové ministra, ale tyto orgány zájem o kvalitu pouze předstíraly.\nPrvním skutečným pokusem o zhodnocení kvality byl příkaz ministra Ratha, stanovit kvalitativní pořadí vybraných významných lůžkových zdravotnických zařízení. Protože kvalitou zdravotní péče se do té doby na MZ ve skutečnosti nikdo nezabýval, výsledek byl poněkud trapný. V prvním kole se např. špičkový Institut klinické a experimentální medicíny v Praze umístil mezi nejhoršími. To samozřejmě nevypadalo nijak dobře, a proto příslušní pracovníci hodnocení přepracovali a vida, IKEM byl rázem nejlepší. Potom se na tom ještě trochu pracovalo, až vyšlo celkem přijatelné pořadí v čele s Nemocnicí na Homolce. Tím to skončilo a všichni byli rádi, že mají od toho pokoj. Nejlepším řešením by však bývalo bylo, kdyby ministr Rath příslušným pracovníkům žádoucí pořadí nemocnic předem nadiktoval. To by jim pak bez problémů vyšlo a byl by klid.\nV posledních letech se v souvislosti s nutností hodnocení kvality zdravotní péče uvažuje s prováděním zvláštních akreditací, které by údajně měly být zárukou vysoké úrovně a stálého zlepšování kvality práce nemocnic.\nV této souvislosti je třeba varovat před jevy, vyskytujícími se u nás v průmyslu, čili v oblasti, kde za jakýkoliv formalismus a případně podvádění by měl být příslušný podnikatelský subjekt nemilosrdně ztrestán trhem. Ve zdravotnictví je vzhledem k silnému omezení působení tržních sil riziko podvodů v oblasti kvality práce mnohem vyšší.\nPoprvé jsem se o neradostné situaci v oblasti kvality v našem průmyslu dozvěděl před několika lety v novinovém rozhovoru s německým manažerem české pobočky velké zahraniční společnosti Evobus. Tenkrát již mnoho našich firem získávalo certifikaci kvality dle ISO 9000. A k tomu uvedený manažer prohlásil, že i když mnoho našich podniků tuto certifikaci získalo, kvalita jejich výroby se často nejen nezlepšila, ale dokonce i zhoršila a že si to nedovede vysvětlit.\nZačal jsem se o to zajímat a velmi brzo jsem příčiny tohoto stavu zjistil. Mnohý český podnikatel se totiž domníval, že vlastně potřebuje jen "papír" o certifikaci, bez ohledu na skutečnou kvalitu svých výrobků nebo služeb. V tom ho plně podporovali mnozí certifikační "podnikatelé", kterým šlo jen o výdělek, a kvalita je ve skutečnosti vůbec nezajímala. A tak příslušnému podnikateli za určitý obnos certifikát vydali. Pro zajímavost uvádím, že certifikace dle ISO 9000 stála tehdy pro malý podnik (cca 25 zaměstnanců) asi 300 tis. Kč.\nSám jsem se tehdy domníval, že se jedná o přechodný jev a že tržní mechanismy tuto situaci během krátké doby napraví. Ale to se zřejmě vůbec nestalo. V časopise Perspektivy jakosti č. 2/2007 na str. 25 píše zkušený odborník toto: Za dobu, kterou jsem strávil v oblasti nákupu, jsem dospěl ke "statisticky významné" zkušenosti, že česká firma s certifikovaným systémem řízení jakosti zpravidla nezaručuje vyšší standard služeb. Dalším důkazem je i přednáška s názvem Stav péče o kvalitu -- Vážná hrozba důvěryhodnosti certifikace podle ISO 9001, uvedená v programu mezinárodní konference Inovace a péče o kvalitu (Praha, Nymburk 6.-- 8.11.2007).\nVe zdravotnictví, kde jsou připravovány akreditace nemocnic, je třeba účinný systém sledování kvality zdravotní péče navrhnout a zavést před akreditacemi. V akreditačním systému, kde se údajně kontroluje 1500 položek činnosti nemocnice, se skutečná kvalita zdravotní péče může snadno ztratit a celý systém skončí u toho, zda např. zdravotní sestry zapisují každý den teplotu v chladničkách. Problém rizik akreditací je velmi naléhavý, protože protřelí příživníci jsou už na ně jistě velmi dobře připraveni.\nPřípadný pokus o zavedení nějakého systému kontroly kvality však zřejmě narazí na zuřivý odpor, protože již dlouhé roky nic takového neexistuje, což jistě mnoha poskytovatelům zdravotnických služeb plně vyhovuje. Před časem uveřejnil v Britských listech Jan Čulík informaci, že když řekl jednomu našemu zubnímu lékaři, že ve Velké Británii provádí příslušný úřad pravidelnou namátkovou kontrolu kvality provedených zdravotních úkonů, ten na to prohlásil, že takové "bolševické fízlování" naši lékaři nikdy nedovolí. Z teorie řízení je však známo, že bez zpětné vazby, čili účinné kontroly, začne každý složitější systém rychle degenerovat. Neexistence této zpětné vazby také státu znemožňuje situaci korigovat a posouvat dopředu.\nKvalita zdravotní péče a Česká lékařská komora\nČeská lékařská komora se vyvinula ve velmi pokleslou odborovou organizaci a je nejvyšší čas s tím něco udělat. Z tohoto hlediska by bylo nutno záměry ministra Julínka (a některých poslanců ODS) v této oblasti plně podpořit, kdyby ovšem Ministerstvo zdravotnictví skýtalo záruku řešení palčivých otázek, které lékařská komora neřeší, nebo řeší nepřípustně. Pro informaci zde velmi stručně nastíním, v čem podle mého názoru ČLK neplní své základní povinnosti.\nZa nejhorší část činnosti ČLK považuji systematickou snahu zakrývat a bagatelizovat i velmi vážné odborné prohřešky některých lékařů. Když moje manželka lékařka začínala před 38 lety pracovat, byly pravidelně pořádány pro lékaře semináře, kde byly podávány informace m.j. o diagnostických nebo terapeutických pochybeních, ke kterým někde došlo. Pochybení bylo odborně analyzováno a hlavním cílem bylo obdobné pochybení do budoucna vyloučit nebo alespoň minimalizovat. Vzpomínám si, jak mi tehdy manželka říkala, že někde přehlédli mimoděložní těhotenství, které může být velmi nebezpečné. Na semináři bylo zdůrazněno, jak se toto těhotenství pozná, jaká rizika z něho hrozí a jak při jeho zjištění postupovat. Nic takového dnes organizováno není.\nDnes nechá lékařka fakultní nemocnice těžce nemocného a silně dehydratovaného bezdomovce přivezeného záchrannou službou vyhodit na ulici, kde on za půl hodiny zemře. A místní filiálka ČLK si k tomu dovolí vydat cynické prohlášení, že dotyčná lékařka v ničem nepochybila (alespoň tak o tom referoval tisk).\nJsou ovšem daleko sofistikovanější postupy ČLK, ve kterých ale i jen trochu poučený laik snadno nalezne nepřípustný záměr zakrývat hrubé nedostatky. Jako ilustrační příklad jsem si vybral případ, popsaný v odborném článku Případ zlomeného kotníku, uveřejněný na straně 38 časopisu ČLK Tempus medicorum, č. 7-8/2007.\nV lednu 2000 si sedmdesátiletý pacient diabetik způsobil pádem na zmrzlém povrchu frakturu kotníku pravé nohy. Po dvou dnech byl operován ve fakultní nemocnici a propuštěn. Za necelý týden byl převezen zpět s teplotami a hnisavou reakcí v operační ráně. V ráně byl zjištěn velmi nebezpečný zlatý stafylokok. Následovala zcela neúčinná léčba. V září 2000 mu jedna lékařka navrhla amputaci, se kterou se pacient smířil, která však nebyla provedena. Léčbou bylo hlavně pouhé převazování rány. Po celou dobu ošetřování se u pacienta střídaly záněty, septické teploty, třesavka, zarudnutí bérce, otevřené defekty.\nZa vrchol nezodpovědnosti je možno považovat rozhodnutí lékařů poslat znovu přivezeného pacienta domů s tím, že velmi špatný celkový stav, horečka, třesavka a celková slabost je nemoc chřipkového rázu. Pacient si zřejmě měl vzít na sebe deku, spolknout acylpyrin a neotravovat.\nNásledující den nechala rodina převézt pacienta na oddělení JIP, kde byla konstatována stafylokoková sepse a zahájena intenzivní léčba, kterou však dlouhodobě vyčerpávané srdce nevydrželo a pacient po několika dnech, dne 4. února 2002, po více než dvou letech nepřetržitého trápení, zemřel.\nDcera zemřelého (původně zaměstnankyně uvedené fakultní nemocnice), podala České lékařské komoře stížnost. Ta byla přešetřena Revizní komisí se závěrem, že léčba byla správná. Stěžovatelka podala proti uvedenému rozhodnutí námitku, ke které vydala konečné rozhodnutí "Čestná rada" ČLK. Ve svém rozhodnutí zřejmě souhlasila s formulací jí vyžádaného posudku, že "Nemocnému byla poskytnuta řádná péče jak konzervativní, tak operační".\nVe formulaci, že "byla adekvátně vedena... kompenzace diabetu", není uvedeno, jakou měl tento inzulin užívající diabetik glykemii. Pokud měl před jídlem 8 až 12 mmol/l, jak je to v našich nemocnicích běžné, již to znemožnilo pří jeho stavu úspěšné vyléčení.\nChtěl bych také upozornit na obecně rozšířený nezodpovědně lehkovážný přístup k infekci způsobené mikrobem staphylococcus aureus (zlatý stafylokok). Manželka pamatuje, že když se před pětatřiceti lety tento velmi nebezpečný mikrob někde na chirurgii objevil, bylo oddělení uzavřeno, vystěhováno, stěny byly seškrabány a znovu vymalovány, přístroje desinfikovány. A pak se teprve znovu začalo operovat.\nV posledních několika letech se tato infekce podle manželčiných zkušeností značně rozšířila a je dost častá třeba po operacích bypassů. Dnes jsou sice podstatně účinnější léky, ale operovaným pacientům pooperační rána často několik měsíců hnisá. Zdravý člověk to většinou přežije, ale výše zmíněný pacient to samozřejmě nepřežil. Manželka si na rozmach této infekce stěžovala jednomu poměrně vysoce postavenému lékařskému hodnostáři, který jí ale odbyl sdělením, že "to je přece normální". Nemocnice dnes totiž musí hlavně vydělávat peníze a operovat - infekce neinfekce.\nDalší oblastí, kde ČLK zcela neplní své povinnosti je chování některých lékařů k pacientům. Před časem byla ve Zdravotnických novinách zmínka o tom, že z Německa bylo několik našich lékařů posláno "šupem" zpět do ČR. O nějaké povýšené medicínské nuly totiž nemají v civilizovaných státech zájem. Tato informace byla ve vedení ČLK projednávána, ale nejsou mi známy žádné závěry.\nKe konci této části bych chtěl zdůraznit, že hlavním cílem ČLK by nemělo být nějaké trestání, ale vytvoření informačního a etického systému, který povede k neustálému zdokonalování odborné a etické úrovně mimořádně náročné práce lékařů a celého zdravotnického systému. Cílem by také mělo být vytvoření přátelských kolegiálních vztahů, které se po listopadu 1989 i mezi lékaři značně zhoršili, a oni proto často ani nemohou pracovat s potěšením a vědomím nesmírné užitečnosti své práce. Charakterově slabší povahy si to pak kompenzují povýšeneckým chováním k pacientům.\nNakupování zdravotní péče = tržní mechanismus?\nPodle zatím kusých informací má být jádrem připravované reformy nové chování zdravotních pojišťoven, které hlídány nově zřízeným úřadem pro dohled nad nimi, budou nakupovat jen tu nejlepší a nejefektivnější zdravotní péči. Zde vyvstává např. otázka, proč tento účinný dohled nemůže dělat Ministerstvo zdravotnictví, které má pro kontrolu zdravotnických pojišťoven už dlouhé roky specializovaný odbor.\nNěkteré názory vedení MZ jsou skutečně překvapující. Například k závažným informacím prezidenta České stomatologické komory, že brzy bude u nás kritický nedostatek zubních lékařů, řekl mluvčí MZ, že vyřešení tohoto problému je úkolem zdravotních pojišťoven. K tomu navíc existují informace (boskova.bloguje.cz -- duben 2007), že ve srovnání s vyspělými zeměmi je u nás zubních lékařů dostatek. Ministerstvo zdravotnictví se však těmito informacemi nezabývá, protože vše perfektně udělají v nedaleké budoucnosti zdravotní pojišťovny.\nK tomu bych chtěl uvést, že před více než deseti léty pořádala Nemocnice na Homolce mimořádně kvalitní šestidenní semináře, kde přednášeli pedagogové Pittsgurghské university z USA a také manažeři některých velkých nemocnic a HMO (Health maintenance organization), což jsou vlastně zdravotní pojišťovny a poskytovatelé zdravotní péče zároveň. Velmi nás tehdy varovali před nějakým větším vpuštěním tržních mechanizmů do zdravotnictví. Už tehdy tvrdili, že zdravotnictví USA je mimořádně nákladné a z hlediska nákladů značně neefektivní.\nV poslední době i u nás proběhly zprávy o zahraničních studiích, ze kterých opakovaně vyplynulo, že systém v USA je velmi drahý a relativně neefektivní. Dokonce i chudí obyvatelé Velké Britanie jsou na tom zdravotně o něco lépe, než bohatí Američané. V některých ukazatelích má dokonce lepší výsledky i Kuba, která do zdravotnictví dává jen zlomeček výdajů USA.\nK názorům vedení MZ, že ministerstvo musí postupně ustupovat do pozadí a časem dokonce snad zaniknout, bych uvedl informaci z výše uvedených seminářů, že ministerstvo (departement) zdravotnictví státu USA Pensylvania (12 mil. obyvatel) má 1300 zaměstnanců. Proti tomu je našich cca 320 dost málo. A v USA rozhodně nikoho neplatí za nicnedělání.\nP.S: Pokud by někoho napadlo, proč tento článek píši až nyní, když na MZ již nepracuji, musím jej ujistit, že podrobné analýzy včetně návrhů na řešení jsem již dříve napsal několikrát, ale jako disciplinovaný státní úředník je zasílal na vysoká místa v rámci státní správy. Bohužel vždy bez jakékoliv zodpovědné odezvy.


Pád mi rval srdce, pro mě je šampionem, říká mentální kouč Ondřeje Banka | iROZHLAS - spolehlivé zprávy\nKde se nacházíte: iROZHLAS.cz / Sport / Zimní sporty | Související témata: sport sjezdové lyžování Ondřej Bank\n13:01 22. února 2015 Sdílet na Facebooku Sdílet na Twitteru Sdílet na LinkedIn Tisknout Kopírovat url adresu Zkrácená adresa\nOndřej Bank měl při závodu v americkém Beaver Creeku nepříjemně vypadající pád | Zdroj: Reuters\n„Rvalo mi to srdce, když jsem ten Ondřejův pád viděl. Vzpomněl jsem si na podobné nehody mých závodníků, když jsem ještě trénoval americký tým. Třeba když Scott Macartney upadl v Kitzbühelu, to bylo hrůzostrašné. A podobné to bylo teď s Ondřejem,“ vrací se k pádu Ondřeje Banka v Beaver Creeku Phil McNichol.\n„Navíc v posledních týdnech lyžařsky rostl před očima a jel si pro medaili. Zabolelo mě u srdce. Ale jsem rád, jak to dopadlo a že teď už se mu daří dobře,“ vrací se 51letý kouč k nejčernějšímu okamžiku šampionátu ve Vailu a Beaver Creeku.\nOndřej si jel pro medaili, při pádu mě zabolelo u srdce. Přiznal Janu Kalibovi mentální kouč Onřeje Banka Phil McNichol\nNa MS pomáhal domácímu americkému týmu, u kterého do roku 2008 působil jako šéftrenér a intenzivně se tehdy věnoval i přípravě Bodeho Millera.\nPoslední dobou je ale na volné noze, jeho manželka má předky na Moravě, a tak se stalo, že hlavně v minulé sezóně pomáhal coby mentální kouč Ondřeji Bankovi, a zná tedy velmi dobře jeho lyžařský životopis, který se v době, kdy se českému závodníkovi začíná dařit, celkem pravidelně mění spíš v chorobopis.\n„Někteří lyžaři prostě mají tenhle typ smůly a nejde asi nijak vysvětlit, proč se jim to děje. Ondřeje srazila už tolikrát v situaci, kdy se mu dařilo. Připomíná mi TJ Lanninga, kterého jsem kdysi trénoval. Asi před osmi lety měl podobný pád ve stejném místě jako teď Ondřej,“ srovnává Phil McNichol.\n„Teď je sám trenérem, ale to byl závodník na úrovni Teda Ligetyho, tehdy i lepší. Jenže během kariéry měl asi padesát zranění, prostě smolař. Někdy to tak zkrátka je,“ lituje.\nJe těžké se znovu vracet\nPodle Američana právě tahle zdravotní smůla Ondřeje Banka souvisí s tím, že během kariéry několikrát mentálně neunesl dobře rozjeté závody a sám se v nich připravil o výraznější úspěch.\nUvěřit, že vítězství je možné, a nezaleknout se ho, právě na tom McNichol s Bankem pracoval.\n„Myšlení se zlepšuje, však je to znát na jeho posledních výsledcích. Ale právě častá zranění vítězné mentalitě hrozně ubližují. Je totiž založená na zkušenosti. Sebejistotu budujete závod od závodu. Když se musíte znovu a znovu vracet, to je pro mysl nesmírně náročná horská dráha, kterou teď Ondřej začínal zvládat,“ ví zkušený trenér.\nNení ovšem jasné, jestli český lyžař na tuto horskou dráhu znovu nasedne a ještě jednou se pokusí o své první vítězství ve velkém závodě nebo o medaili z velké akce.\n„Rád bych, aby pokračoval i Bode Miller, přál bych si to u všech skvělých lyžařů, aby mohli dál závodit a být ozdobou tohohle sportu. Ale tohle rozhodnutí musí udělat Ondřej. Má za sebou dlouhou kariéru, jeho tělo je hodně opotřebované,“ tuší americký kouč.\n„Navíc má rodinu - ale pokud na to bude mít energii a zdraví, proč by nepokračoval? Moc bych ho chtěl vidět vyhrát velký závod, ale zároveň mám respekt k té cestě, kterou ušel, a šampiónem je pro mě už teď,“ oceňuje Ondřeje Banka Phil McNichol.\nLyžař Bank se učí znovu závodit. Pomoc našel u bývalého kouče Bodeho Millera


Rychlíky do Prahy brzdila porucha výhybky v Ševětíně - Benešovský deník\nRychlíky do Prahy brzdila porucha výhybky v Ševětíně\nBenešov - Ve stanici Ševětín došlo v úterý 10. ledna ráno po 8. hodině k poruše výhybky, takže provoz vlaků zastavený. Rychlíky do Prahy z Českých Budějovic mohou být zpožděné.\nRychlíky z Českých Budějovic do Prahy mohou nabrat zpoždění.Foto: Deník/ Ladislav Jerie\nBlíže neurčené omezení provozu předpokládají České dráhy u vlaků R 703 František Bílek, R 661 Bezdrev, R 720 Malše, R 722 Jan Žižka.\nZaměstnanci SŽDC s.o. pracují na odstranění závady.\nNapříklad Ex 536 Budvar do Prahy-Holešovic měl v Chotovinách u Tábora i ve Střezimíři 37 minut zpoždění.\nRychlíku R 722 do Prahy s pravidelným odjezdem z Benešova v 9.48 předpovídají čtvrthodinové zpoždění.\nKvůli eliminaci zpoždění a obratu soupravy na zpáteční spoj do Českých Budějovic byly zpožděné vlaky do Holešovic ukončené na pražském Hlavním nádraží.\nPo 9. hodině byla závada v Ševětíně odstraněná a provoz na trati Praha - Benešov - České Budějovice se postupně stabilizuje.


Přidané 30.01.2012 15:07\nkdyby to tak slo i v realu\nPřidané 30.01.2012 15:15\nno ono to jde.... skoro... jedné slečně jsem kdysi koupil řetízek, ale nakonec jsem ho šel prodat do zastavárny a za získané finance se ožral jak zvíře neměla radost, holka\nPřidané 30.01.2012 16:29\nNe, divnej si ty. On je naprosto normální a já s ním souhlasím.\nPřidané 30.01.2012 19:19\nPřidané 30.01.2012 19:45\nChudák PatrezzSVK všichny jsou proti němu - nemá psát blbosti\nPřidané 09.02.2012 22:28\nVůbec neni divnej.A pokud se ti to zdá divný tak si děcko anebo daedra\nPřidané 09.02.2012 22:43\nUpravil/a Collinsss dne 09.02.2012 22:43\nPřidané 09.02.2012 22:44\nhledej hledej, někde by tam měla bejt, nejde si vzít jenom argoniana a wood elfa\nPřidané 10.02.2012 10:48\nnebo si nějakou Khajiitku vem přes konzolu... Ach jo, kdyby tak někdo udělal nějakej slušnej mod na svatby... pár Q, ne amulet a hotovo...\nPřidané 10.02.2012 10:57\nnevidím důvod proč tu máriáš vůbec beseda dělala- takhle je to úplně zbytečný a plytký. Kdyby ti aspoň manželka dávala generický Q- zajdi pro maso ze srkavce, chci dělat guláš, ach jo, ty mi nekoupíš nic na sebe atd.\nPřidané 10.02.2012 11:51\nJasný.To tam ty svatby vůbec dávat nemuseli\nPřidané 10.02.2012 11:55\njj. Když je tvojě žena, nebo kompanion jen další z tisíce plochejch, blbejch NPC, ke kterejm si při nejlepší vůli nemůžeš vypěstovat žádnej vztah, tak je něco špatně.\nJj četl jsem si ten rozhovor s Toddem Howardem.Prej propracovaný vztahy mezi NPC.Ale jinak SKYRIM good game.\nhahahaha... a že je skyrim dobrá hra? To rozhodně, jinak bych se s ní nezaobíral\nPřidané 10.02.2012 12:33\nje to příjemný simulátor procházek po divočině, okořeněný snadnými souboji a prohledáváním jeskyní. Nic víc, nic míň. Ale k zábavnosti to stačí\nPřidané 10.02.2012 14:41\nje pravda že ta svatba mohla být propracovanější, moc to nepodporuje RP\nPřidané 10.02.2012 14:50\nJj a ne jen tipu máš nějáké jídlo vydělává ten obchod vůbec nebo pojď se mnou potřebuji pomoct\nPřidané 10.02.2012 18:33