Milion kroků až na konec světa. | Expediční Myšlenka\n← Wellness víkend v resortu Sv.Kateřina\nNa otočku do Tater →\nPostupem času jsem tu a tam narazil na člověka nebo článek, kde lidé popisovali své pocity a zkušenosti, které jim pouť dala. Všechny zpovědi měly jedno společné. Silný spirituální zážitek kombinovaný s dobrým pocitem po náročné několikatýdenní cestě k hrobu apoštola sv. Jakuba staršího. Semínko bylo zaseto a rostlo. Nicméně vzhledem k povinnostem doma jsem si nemohl dovolit jen tak vypadnout.\nTo se změnilo až letos. Doslova během měsíce mi všechny rodinné, akademické a pracovní závazky skončily. A první, co mě napadlo bylo, že mám konečně příležitost se vydat na pouť do Compostelly. Koupil jsem letenku a o pár dní později už jsem seděl (mírně připosrán z velkých turbulencí) v autobusu z Madridu do Burgosu, kde jsem si stanovil start.\nMé první kroky z nádraží vedly kolem katedrály, která je považována za vrchol španělské gotiky do albergue municipal neboli městské ubytovny pro poutníky. Zde jsem obdržel poutnický pas Credencial a byl seznámen s právy a povinnostmi, které z jeho držení plynou. Vyčerpán ze střídání dopravních prostředků, vyšplhal jsem na palandu a usnul. O kvalitním spánku se ale mluvit nedalo neb ten den byl nějaký svátek a hudba vyhrávala až do druhé ranní. A po páté hodině už se pokoj o 20 nocležnících začínal probouzet, obdobně po následující 4 týdny.\nPrvní den na nohou byl trochu nezvyklý. Po chvíli chůze jsem narazil na Španěla, který též začínal pouť v Burgosu, a během několika hodin společné chůze jsem si procvičil svou léta nepoužívanou španělštinu a zůstal u ní po dobu celé cesty. Považuji to za takový malý zázrak, protože nebýt toho, asi bych jinak všude mluvil anglicky. No a konečně se dostanu k prvnímu zážitku s hodinkami. Jiné prostředí a hlavně jiné myšlenky způsobily, že jsem nedotáhnul strojek a celý den šel s časem 8:40 Zjistil jsem to někdy odpoledne, když mě přepadl hlad a bar, když už jsem konečně nějaký našel, měl kvůli siestě zavřeno. Takže večeře, ubytování a seřízení času až na30. kilometruv Hontanas v malém a útulném privátním albergue.\nDalší den jsem šel sám, můj španělský přítel se omluvil, že mé vražedné tempo nezvládá. Měl pravdu. Třetí den jsem začal pociťovat nejen únavu, ale problémy s pravou nohou v oblasti nad kotníkem. V pozdním odpoledni začala být chůze bolestivá, ale protože jsem zvolil trasu přes méně obydlenou oblast, do albergue mě čekalo ještě asi 6km. Sice po rovině, zato ale ve 40st. vedru a bez možnosti se schovat do stínu. Teď by se mi naopak hodily zastavené hodinky, protože jsem co každých 15minut odhadoval, kolik mi ještě zbývá do Carriónu. Zde jsem se pro změnu ubytoval v klášterním albergue u benediktinských sester. Pochopil jsem, že nemá cenu hrát si na hrdinu a poprosil o kousek obvazu na stažení kotníku, který jsem čekal, že bude natékat. Dostalo se mi ho, a navíc se dvě ze sester nad mou nohou pomodlily.\nNěkolik dní jsem šel se zavázaným kotníkem a ládoval se Ibuprofenem. Vrátil jsem se sice zpátky na tempo +- 25km denně, ale stále cítil, že je něco v nepořádku. Sedmý den jsem se konečně dostal do většího města v době, kdy byla otevřená pošta. Na radu svého tištěného průvodce jsem odeslal část nepotřebného vybavení (náhradní obuv, deka, rádio, pyžamo) na poštu v Compostelle. Bez dvou a půl kilogramů se mi opět šlo o něco lépe, nicméně následující den jsem přesto vyhledal zdravotnickou pomoc. Na ambulanci mi doktor konstatoval tendinitis – zánět šlach a naordinoval prášky a mast. Na otázku, jestli mám na pár dní zastavit odpověděl, že zase tak vážné to není a já tak zase dostal motivaci jít dál.\nTou dobou jsem už měl zavedený denní režim: budíček v půl šesté, ranní hygiena, sbalit spacák, nasadit dlouhé rukávy a nohávy, natáhnout hodinky a vyrazit na cestu. V další vesnici, přibližně po hodině nebo 4 kilometrech se zastavit na snídani v podobě café con leche a toastu s marmeládou. V deset hodin mít deset kilometrů a kolem poledne zvolnit a pojíst něco lehčího. Ujít dalších pár kilometrů a ve dvě odpoledne, v tom největším teple si dát malou siestu – na hodinku ve stínu roztáhnout karimatku a poležet si. Poté jsem to měl k albergue jen 4-8 km a nepřišel jsem tak unavený a vyčerpaný. Zůstaly mi síly ještě si projít okolí, zajít na mši nebo posedět s ostatními poutníky v taverně.\nS postupem kilometrů se měnil ráz krajiny. Prvních 200 km bylo po prašných písčitých a kamenitých cestách, vyprahlými pláněmi bez zeleně mezi pšeničnými poli. Navíc s vesničkami daleko od sebe. Opravdu náročná část. Změna přišla za Leonem, po Burgosu dalším provinčním městem. Už to nebyly vyprahlé pláně bez života. Nárůst zeleně také ale doprovázel nárůst poutníků na cestě. Pokud jsem do té doby potkával 30 lidí denně, teď to byl dvojnásobek. Dva dny do Astorgy utekly jako voda. Bylo tu další, ne veliké, ale významné poutní město. Se krásnou katedrálou a biskupským palácem, navrženým Gaudím. Díky Gaudímu jsem se i výborně najedl. S poutníky je ve stejnojmenném hotelu zacházeno přímo královsky. Večeře se ve společnosti dvou Dánů trochu protáhla. Ráno po mši ale opět vyrážím na cestu. Rovinatá Meseta se rychle mění v Kantenberské pohoří a ještě týž den překonávám převýšení z 800 na1400 m.n.m. Očekávané ochlazení ale nepřichází. Ve Foncebadónu je příjemných 15 stupňů. Jeden z místních albergue se nachází přímo v kostele. Přespávám tam. Poutníků si zde též velmi váží, dostávají tu zdarma večeři (česneková polévka, zeleninový salát, špagety, ovoce). Kupuji víno a dělím se o něj s ostatními poutníky. U večeře si vyprávíme o našich domovinách a o důvodech, proč putujeme.\nRáno velmi časná snídaně, opět rozmanitá a spolu se dvěma poutnicemi z Belgie a Maďarska vyrážím na Cruz de Ferro. Jedno z nejvýznamnějších míst na Caminu. Přicházíme ještě za tmy a čekáme na rozbřesk. Každý z nás v ruce připravený kamínek, který s sebou neseme už z domova. Je to stará tradice, že poutníci odhazují kámen symbolizující jejich hříchy právě na tady. Ten můj je v porovnání s ostatními o trochu menší. Jsou zde ale i opravdu velké a těžké kameny. Zároveň se zde poutníci modlí a prosí o ochranu na poslední části cesty.\nJeště několik kilometrů cesta pokračuje po hřebeni a poté padá z 1500 na500 m.n.m. Sestup je rozhodně obtížnější, než výstup. A může zato především kamenitá cesta. Snažím se jít, co nejrychleji, abych zbytečně neplýtval energií na brzdění. Je to náročné, silné otřesy. Nicméně zase to netrvá dlouho a do Ponferrady docházím poměrně časně. Ušetřený čas trávím prohlídkou města, kde je cítit templářská historie na každém kroku. Albergue je tu jen jeden, kousek od centra, u rušné silnice. Zato má hezkou zahradu, všechny potřebné služby a navíc v něm nejsem jediný Čech, jak to bylo doposud. Dvě dívky z Prahy putují z Leonu do Compostelly. Předáváme si zkušenosti.\nCesta z Ponferrady je trochu komplikovaná, doslova obchází celé město. Tím ztrácím drahocenné ranní minuty a můj plán posnídat v další vesnici nevychází podle představ. Je to spíš předměstí, se semafory, přechody a spoustou aut. V podobném rytmu následuje i celý můj den. Volím kratší a mírnější cestu po asfaltové silnici, ale do Villafrancy docházím stejně unavený. A přestože kilometry už velí zastavit, volím taktiku pokračovat o jednu vesnici dál. Do Pereje přicházím z posledních sil a odměnou za to mi je zrekonstruovaný albergue v loveckém stylu, s postelemi z masivního dřeva, povlečením z pěti hvězdičkového hotelu a ticho. Na pokoji pro dvacet lidí jsme celkem tři. Spí se tu přímo božsky.\nProbouzím se odpočatý a tolik pln sil, že vyrážím za rozbřesku. Dnešní etapa je náročná, udělal jsem dobře, když jsem si vytvořil malý náskok nejen před davem lidí, ale hlavně pošetřil nohy před stoupáním na Cebreiro, druhý nejvyšší vrchol Camina (1400 m.n.m), které jsem měl ten den před sebou. Stoupá se zostra a po velkých plochých kamenech. Do toho se kazí počasí, takže podmínky nejsou zrovna ideální. Po hodině chůze v mrholení vytahuji poprvé pláštěnku. Déšť sílí a já se musím schovat pod strom. Nepolevuje, tak pokračuji v chůzi a stoupání. Asi po dvou hodinách jsem teprve v polovině. Dávám si pauzu a v baru pivo. Na to, že je španělské, poměrně dobré. Osychá mi oblečení a déšť zvolna polevuje. Střídá ho mlha. To už jsem zase na cestě a překonávám kótu 1200 metrů. Občas mlha prořídne a je vidět dolů do údolí, kde svítí sluníčko. Krásný pohled. Na albergue na vrcholu hory přicházím mokrý. Už to ale není od deště, nýbrž od vlastního potu. Poslední část výstupu byla dost ostrá. Cebreiro je též název vesnice, která se tu nachází. K večeři si dávám caldo gallego – galicijskou zeleninovou polévku a pstruha. Desert v podobě tarta de Santiago – mandlového koláče je k menu samozřejmostí, stejně jako džbán místního vína. Usínám vyčerpaný, ale spokojený.\nNa další den mě čeká opět sestup, a nutno říci, že opět dost prudký. Skoro pořád mimo civilizaci, jen v dálce vidím nížinu a tam několik domů. Od rána mrholí, ale na pláštěnku to není. Časem přichází ještě mlha a viditelnost padá na 20 metrů. Jdu sám, značení velice prořídlo, tak jsem trochu nejistý. Jiná cesta tu ale není, tak pokračuji. Terén se narovnává a přichází první osada. Mám správný směr. Trochu zvolňuji, protože dnešní etapa je trochu delší, než obvykle. Přesto do Samosu přicházím kolem druhé odpolední. Dobrý čas na 33 km. Ze tří možných albergue zde vybírám ten v klášteře. Po chvíli bloudění městem ho nacházím, ale otevírají až od 15 hodin. Využívám času na svačinu, v parku, nedaleko řeky, s výhledem na klášter z 14. století ovšem původem sahajícím do 6. století. Po ubytování si ho procházím, je tu klid i ruch zároveň. Klášter se má evidentně k světu.\nZe Samosu vyrážím vyspaný a odpočatý, ale již za světla. Před polednem procházím posledním velkým městem na cestě – Sarríou. Je téměř bez památek, hlavně díky své krátké historii. Nicméně je tu pohřben král Alfons XI, který zemřel při putování do Compostelly v roce 1230. Pokračuji bez zastávky, s výjimkou razítka do Credencialu. Nárůst poutníků na posledních 100km je výrazný. Od teď je vždy někdo 300m přede mnou nebo za mnou. Proto opět upravuji taktiku a docházím vždy o jednu vesnici dál, než jde dav. Takto poslední dny před Compostellou utíkají velmi rychle. Navíc už mi ani nedělá problém jít 10 nebo víc kilometrů bez zastávky. Za den tak padají čísla jako 28 (převýšení 400m), 38 nebo 36km víceméně po rovině. Mění se i krajina. Hory jsou dávno minulostí, nyní procházím eukalyptovými lesy po měkké, listnaté cestě. Značení je dovedeno k dokonalosti. Žluté šipky jsou téměř každých200 metrů, a co 500, to patník se zbývajícími kilometry.\nV neděli večer už mám Compostellu na dohled, ale nepokračuji do ní. Zůstávám4 kmpřed, v campu Monte do Gozo. Kapacita 2000 lůžek z něho dělá největší albergue na Caminu.\nPo ne příliš kvalitním spánku s lehkou zimnicí (zřejmě mám teplotu z chůze v dešti) se ráno vydávám do centra města, které je, coby kamenem dohodil. Zatím se žádné velké vítání nekoná. Cesta pokračuje ve svém obvyklém stereotypu a nebýt silniční cedule Santiago de Compostella, ani bych nevěděl, že už jsem tu. Poslední kilometry ke katedrále jsou nekonečné, ale dorážím podle plánu. Do polední mše pro poutníky zbývají asi dvě hodiny, tak mám dostatek času se zorientovat v centru a vyzvednout si svůj první poutnický diplom. Úředníkovi za přepážkou podávám svůj Credencial. Ptá se mě na jméno a ujišťuje se, zda jeho anglický překlad je James. Na to dostávám list papíru psaný v latině, kde stojí, že jsem absolvoval pouť do Santiaga de Compostella. Teď už chybí jen navštívit katedrálu a poklonit se u ostatků apoštola sv. Jakuba. A samozřejmě vyčkat na mši.\nJak je cesta Compostellou nenápadná, tak na všechny strany od katedrály sv. Jakuba je vidět poutnická historie na každém kroku. Je tu samozřejmě i spousta poutníků, pěších i cyklistů. Uvnitř je tento svatostánek vyzdoben velmi honosně. Nic se ale nevyrovná gigantickému zlatému oltáři, který září na všechny strany a nejde přehlédnout z žádného úhlu. Podobně, jako všechny monumentální katedrály i tato je uspořádána tak, že jde projít do kolem dokola. Tedy i za oltářem. Tam jsou ukryty vstupy dolů do krypty i do útrob oltáře za apoštolovu bystu v nadživotní velikosti. V kryptě je atmosféra ještě mystičtější, z části za to může hudba, která se line z ukrytých reproduktorů, za zbytek může doslova zub času, který je tu vidět po milionech poutníků, kteří tudy za několik staletí prošly.\nStejně, jako ostatní katedrály na Caminu i tato má své pověsti. Ať už je to legenda o jejím staviteli, mistru Mateovi, kterému mniši po dokončení tak skvostného díla vypíchly oči, aby svůj majstrštyk nemohl zopakovat. Nebo ta, že když poutník při obejmutí bysty sv. Jakuba vysloví jediné přání, tak se mu splní.\nZačíná mše. Oproti těm, které jsem navštívil v průběhu cesty je tato jiná. Nejen, že jsou tu téměř výhradně poutníci, ale je cítit i to obrovské štěstí z dokončení putování. A samozřejmě slzy v očích. Jako třešnička na dortu na závěr mše je spuštěno botafumeiro, největší kadidelnice na světě. Obří stříbrná nádoba se kývá skrze celou katedrálu na 30 metrovém laně v rytmu zpěvu. Jedinečný zážitek, který po několika minutách končí a s ním i celá mše. Několik stovek poutníků opouští katedrálu. Někteří míří přímo na letiště nebo nádraží, jiní zůstávají ještě pár dní ve městě a zbytek, či spíš hrstka zbylých poutníků, včetně mě pokračuje dál. Santiago de Compostella je totiž jen jeden z cílů. Ještě mě dělí stovka kilometrů od Finisterry, což nejen v překladu, ale i ve skutečnosti (do roku 1492) znamená konec světa.\nRelativně svěží ještě týž den dávám 21km. Můj batoh je přesně o 2,45kg těžší. Přesně tolik totiž vážil balíček, který jsem si vyzvedl na hlavní poště v Compostelle. Zvykám si na to až ke konci dne. Je to opravdu znát a vím, že jsem udělal velice dobře, když jsem si batoh po prvních pár dnech maximálně odlehčil.\nZde v Negreiře je privátní albergue na hlavní třídě. Jak ukazuje rozložení místností a zatapetovaná výloha, udělaný zřejmě z nějakého obchodu. Holt turismus je nejen v Galicii velmi výnosný byznys. Při zapisování do knihy ubytovaných mi obsluha říká, že jsou tu dva další Češi. Opět překvapení. Už jen proto, že nejde o typické poutníky, kteří zůstávají v každém městě jen jeden den. Jsou na tomto místě už několik dní, a na cestě několik let. Obdivuji je, já bych takto dlouho bez pevného bodu žít nemohl. Pravda je, že oba jsou již po třicítce a mají se životem své zkušenosti.\nNa další den se s nimi loučím a pokračuji na západ. O dva dny později, po průchodu nekonečným eukalyptovým lesem a jednom zapomenutém žlutém ručníku v albergue v Oliveiře docházím do Finisterry. Na první pohled ze 400 metrového kopce nad ní, naprosto nenápadné rybářské vesničky. To až lidé dokazují, že není tak úplně obyčejná. Spacák si rozkládám v městském albergue, a o chvíli poté večeřím v nedalekém přístavu. Za křiku racků ochutnávám paellu s plody moře.\nPo jídle se začíná pomalu stmívat, proto na nic nečekám a vstávám projít poslední tři kilometry na špičku mysu, k majáku, na konec světa. A abych mohl své několikatýdenní putování zakončit podle tradice, beru si s sebou náhradní obuv.\nK majáku vede bohužel jen jedna cesta, vyasfaltovaná a mírně do kopce. Znatelně se zešeřilo, tak přidávám do tempa. Opravdu rád bych stihl západ slunce. Cesta po úpatí kopce se mění na hřebenovou a s tím se otevírá výhled na všechny strany. Vidím, že do západu zbývá ještě dost času. To jen mraky jdoucí z moře stíní. Vybírám si odlehlé místo pro svůj rituál. Sundávám boty a z batohu vytahuji několik listů papíru a zapalovač. Čekám, až se oblačnost alespoň trochu protrhá, a za posledních slunečních paprsků zapaluji. Neprší, jen trochu fouká. Není teplo, ani zima. Jsem spokojený. Necelých 600km na konec světa mám za sebou. Nohy mě nebolí. Poslední týden se mi šlo opravdu skvěle. Boty nejdřív jen tak nenápadně čmoudí. Vítr zesiluje a oheň roste. Za pár minut už jsou je na kameni jen ohnivá koule. Na to, jak byly vlhké hoří docela svižně.\nA je konec. Obuv se proměnila v prach a já si vychutnávám nádherný západ slunce. V mracích možná ještě krásnější, než když by bylo jasno. Přichází ke mně skupinka Španělů, kteří mě zřejmě pozorovali. Z jejich tváří čtu, že vědí. Objímají mě a přejí mi. Je to dojemné.\nZa tmy se vracím do vesnice. Šipky tu už sice nejsou, ale není kam zabloudit a se svítilnou na čele není důvod se bát. Usínám velmi rychle.\nNa další den se rozhoduji, zda se vrátit přímo do Compostelly nebo ještě navštívit jedno místo na pobřeží, Muxíu. Autobus dovoluje obě možnosti, a protože mám čas a cestovatelská nálada se spálením bot neskončila, volím ještě jeden výlet. S mezi zastávkou v Cee dorážím, kde potkávám mladý pár z Ostravy dorážíme do Muxíi před polednem. Moje představa o malém městečku s jedním, velmi významným kostelem se ukázala jako mylná. Je tu spousta turistů, několik desítek poutníků a stovky racků. Vydáváme se ke kostelu. Opět není v centru, ale až o dva kilometry dál na pobřeží. Přesně v tam, kde podle legendy měl apoštol jedno ze svých vidění. Jinak je to místo samo o sobě dost impozantní. Obrovské vlny Atlantiku naráží do několikametrových balvanů a tříští se o ně. To je ten zvuk, co byl slyšet už z dálky a přehlušil i křik ptáků.\nTeď už nic nebrání návratu do Santiaga de Compostella. Tam se při čekání na vlak účastním ještě večerní mše, která je naprosto odlišná od té pro poutníky. Oblečení duchovních se proměnilo na honosnější, zpívá chór, ukrytý kdesi ve vrchních patrech katedrály a poutníků s batohy už tu také tolik není.\nNoční vlak do Madridu přijíždí na čas. Je naprosto plný, ale protože jízda v něm bez místenky není možná, rychle nalézám své místo. Sedám vedle mladé Alžířanky, postgraduální studentky chemie. Deset hodin utíká jako voda, ač spánek zabral sotva polovinu té cesty. V Madridu mě vítá slunečné ráno a stejné počasí zůstává i po celou dobu letu domů do Prahy.\nNa závěr místo osobních pocitů z cesty uvedu trochu dat.\n24dní na cestě a necelých 600km, vypitých80 litrů vody,8 litrů vína a 4 litry kávy,\nobsah batohu: 4 ponožky, 3 trenky, 3 trička s krátkým, jedno s dlouhým rukávem; dlouhé kalhoty, kraťasy, mikina, bunda, pláštěnka, spacák, karimatka, ručník, švýcarský nůž, hygienické potřeby, léky proti bolesti a náplasti na puchýře, láhev na vodu, doklady, fotoaparát a trocha jídla. Celkem 9kg\nEIN při dodržování etap tak, jak jsou popsané v průvodcích asi tak 15. Při tempu 23-28 km denně EIN 7\nFotodokumentace den po dni zde.>\nPříspěvek byl publikován v rubrice Realizované expedice se štítky pouť, Vícedenní. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky.\n1 komentář: Milion kroků až na konec světa.\nKlobouk dolu Dolbáči! Musel to být neskutečný zážitek..\nTy dvě slečny, co jsi potkal, nejmenovala se jedna z nich Andrea? vyšší postavy, tmavý kudrnatý vlasy?:-)


Kde koupit Dianabol tablety levně v Kongu [D-Bal Dianabol Review]\nDianabol Steroids Cena Congo\n90 tobolek $59.99\n270 + 90 tobolek $119.98\n360 + 180 tobolek $179.97\nAno! Dianabol Steroids možné dopravovat až Congo. Doprava zdarma mohou být použity pro některé země.\nHome » České » Dianabol Steroids » Kde koupit Dianabol tablety levně v Kongu\nDianabol steroidy je populární v Kongu, nicméně je to dost těžké objevit v místních obchodech v Kongu\nDianabol (nebo dbol jako to se všeobecně nazývá) je jen jedním z jednoho z nejvíce obecně zemědělsky ústní anabolické steroidy. Jeho chemický název je methanedienone nebo methandrostenolone a také existuje spousta různých farmaceutických a společného sortimentu včetně Anabol, ale i Naposim. V tento zápis se podíváme na nižší dávky použití dianabol jako doplněk, nikoli využívání pro hormony nebo pro steroidy.\nPokud se pokoušíte najít Dianabol pilulka , která nezvyšuje krevní stresu nebo zdroj otravy játra nebo ledviny, než byste měli přemýšlet o použití D-Bal Dianabol z CrazyBulk. Dianobal je bezpečná alternativa k čisté anabolické steroidy bez potřeby.\nD-BAL přináší efektivní vzorec, který se podobají je steroidní Methandrostenolone. Dianabol je vysoce aktivní anabolické prostředí a stoupá uznání dusíku ve svalové tkáně, která umožňuje zvýšit zdravé proteosyntézu a rychlé houževnatost a dimenze.\nD-Bal Dianabol z CrazyBulk jistě přinese po celém světě, podle CrazyBulk hlavní internetové stránky, takže jej lze zakoupit od CrazyBulk hlavní webové stránky do Konga. Zde je další adresu dodatečně k dispozici na oficiálních stránkách CrazyBulk pro vrátí z globální kupující, jakož i zejména popisuje CrazyBulk navrhuje, je lodí tam často.\nDianabol steroidy Ceník (Kongo)\nTakže, kde můžeme koupit Dianabol alternativa v Kongu?\nSpousta hon za obětavý umístění na nákup Dianabol steroidy v Kongu, Spojené s různými web prodej produktů Dianabol steroidy. Nezdá být zvláštní internetové stránce Dianabol steroidy nabízí do Konga, kde všechna hledání vrátit k běžné internetové stránky nebo různé jiné produkty. Dianabol steroidy lze zakoupit od CrazyBulk hlavní internetové stránky z Konga a také to cítí jako jedinou metodu jej získat. Jak si můžete s jakýmkoli produktem, někdy na ebay.com a Amazon.com, přesto že to není pravděpodobné, že být seriózní od CrazyBulk hlavní stránce, stejně jako to se obvykle doporučuje nekupovat od eBay nebo Amazon.com a jako vysoce kvalitní nebo náhrady nemůže být zajištěna.\nJe tu webové stránky že poskytují Dianabol alternativa do Konga?\nCrazyBulk bude dodávat své zboží po celém světě, skládající se z Konga. Spotřebitelé prostě musí vybrat svou zemi domu při vyplňování své údaje v objednávkovém formuláři. Odhalují navíc vrátí adresu pro globální zákazníky, stejně jako ty z Konga na své webové stránce vrací, doporučují že se musí doručit Kongo pravidelně pokud cítí potřebu odhalit zvláštní adresu pro Kongo. Nabízejí vysvětlení kolik přepravní ceny spojené s lodní v zahraničí, takže uživatelé se nesmí bát jakéhokoliv druhu další skryté náklady. Dianabol tablety je jen nabízí on-line z hlavní stránky CrazyBulk, stejně jako lodí po celém světě, s 30-ti denní vrácení peněz-pojištění.\nExistují nějaké Dianabol steroidy distributorů v Kongu?\nD-Bal Dianabol z CrazyBulk byl skutečně obrovský úspěch globálně a také se zdá být přednost v Kongu konkrétně. On-line vyhledávání nicméně nevyvolávají žádný druh výsledků o distributory se sídlem v Kongu nebo specializované firmy, které jsou snadno dostupné pro tuto dodávku. Jakýkoliv druh výsledků hledání, které se objevují, jsou často mrtvé odkazy nebo hypertextový odkaz zpět na stejnou webovou stránku pod různými názvy.\nD-BAL přináší vysoce účinná formule, která kopie je steroidní Methandrostenolone. Dianabol vyvíjí mimořádně energický anabolické prostředí a zvyšuje uznání dusíku ve svalové tkáně, která umožňuje zvýšení syntézy bílkovin a okamžité trvanlivost a dimenze.\nSkvělé pro spojit/sílu vzory. Bez léčby nebo jehly, perorálně.\nŽádné Prescribeds zapotřebí, dodáno zeměkoule široké.\nPrémiové Dianabol vzorec vyvinut odhalit příčinu, méně než 2 týdny.\nDianabol steroidy se zdá být raději v Kongu, nicméně není zdá se nastavení webu nebo stránky, které jsou dostupné pro Kongo zvlášť. Ještě jedna věc která se jeví být dostatečně přesně stejnou položku, i když je to nepotvrzené. D-Bal Dianabol z CrazyBulk se zdá být nejlepší způsob, jak koupit tento produkt v Kongu, jako jsou dodávány po celém světě a umožňuje lepší příležitost oddělení služeb zákazníkům, než když koupil od třetí strany prodejce.\nLze koupit Dianabol tablety v Congo?\nNení nutné obávat Dianabol tablety distribuce na vaši adresu, protože v současné době Dianabol tablety je k dispozici všechny oblasti nebo města v Congo:\nIlebo, Bukavu, Kalemie, Loandjili, Luebo, Mossendjo, Kampene, Impfondo, Boende, Lodja, Nioki, Goma, Mweka, Lubao, Kasongo, Pointe-Noire, Sibiti, Brazzaville, Bulungu, Likasi, Bukama, Basoko, Mushie, Ouesso, Kolwezi, Bolobo, Watsa, Kipushi, Businga, Mwene-Ditu, Kinshasa, Kabinda, Lusambo, Kananga, Gamboma, Kayes, Kamina, Libenge, Buta, Bandundu, Kasangulu, Kabalo, Wamba, Mbuji-Mayi, Aketi, Mbandaka, Owando, Mbanza-Ngungu, Uvira, Matadi, Kabare, Sake, Lubumbashi, Yangambi, Beni, Kongolo, Tshela, Bunia, Tshikapa, Kikwit, Masina, Mangai, Kambove, Bumba, Gemena, Madingou, Lisala, Butembo, Dolisie, Kasongo-Lunda, Demba, Kindu, Kisangani, Isiro, Gbadolite, Inongo, Bondo, Gandajika


Jsou mezi námi? | Sueneé Universe\n27 22667x 24. 10. 2013 1 čtenář\nŠtítky: ET, staré civilizace, Vesmír\n349x 1 čtenář\n27 komentářů k "Jsou mezi námi?"\npřidávám ještě podezřelý simulátor LOLA, k čemu asi opravdu sloužil sloužil?\nNemohl třeba sloužit k témuž účelu, jako skleněný talíř s namalovanými silnicemi v autoškole?\nPodstata té věci je v tom, že\n1. ty modely existují. Nikdo jejich existenci nepopírá\n2. ví se, že existuje i model Moře klidu a okolí 1:1 někde v pustině o rozloze 2×2 míle.\n3. modely jsou natolik věrné a precizní, že masa nemá šanci poznat, co je originál a co je model a to byl i zhlediska těch trenažerů účel. A to zase nikdo nepopírá.\nJinými slovy, máme tu věci, které dokáží věrně simulovat přistání na Měsíci od A do Z a víme, že všechno se na těchto modelech testovalo a trénovalo a též se to natáčelo kvůli vyhodnocování správnosti provedení. Z toho plyne, že je důvod se domnívat, že při výsledném letu byly veřejnosti v některých případech (některé zdroje tvrdí, že až v 80%) ukázány modely na místo reálných záběrů.\nA že je něco jinak, tvrdí i sami astronauti a to jsme tu už řešili. Sám jsi viděl „divnou“ výpověď jednoho ruského astronauta. Na serveru exopolitika.cz je celý seznam astronautů, kteří učinili nezávisle na sobě prohlášení, že viděli něco jiného, než-li směli oficiálně říci.\nPokud to napadneš, že to není oficiální, tak jak můžu vědět, že to skutečně řekli? Pak alespoň pár lidí, kteří to řekli na kameru a najdeš na YT: Buzz Aldrin (viděli jsme něco divného, oficiálně jsme tvrdili, že šlo o odpadlý raketový stupeň…), Edgar Mitchell (ano jsou tady… – tohle dokonce vysílali i v ČT). Gordon Cooper (viděl jsem je při průletech na orbitu…)… a ještě bych věděl o dalších ale vypadlo mi jméno.\nPokud ani tohle nejsou dostatečné autority k zamyšlení, že je něco jinak, pak asi nemá smysl tohle dál pitvat, protože se nikam nedohrabem.\n„viděli jsme něco divného, oficiálně jsme tvrdili, že šlo o odpadlý raketový stupeň“\n– tuto frázi google nenalezl. Můžete prosím uvést přesné znění nebo nejlépe odkaz?\n„Edgar Mitchell“ „ano jsou tady“\n– tuto frázi google nenalezl.\n„Edgar Mitchell“ „yes they are here“\n– nalezl jsem několik zmínek na ufologických webech, ale také tvrzení, že to nikdy neřekl. Máte k dispozici odkaz na záznam rozhovoru, při němž to prohlásil? Bylo by vhodné mít i kontext.\n„Gordon Cooper“ „viděl jsem je při průletech na orbitu“\n„Gordon Cooper“ „i saw them“\n– řada odkazů. Tuhle frázi použili piloti k popisu řady věcí, které viděli.\nAsi by bylo dobré, kdybyste odkázal na konkrétní záznam, aby byl jasný kontext toho výroku.\nCo se týče modelů: rozdíly poznat lze. Na vzduchu by se například prach choval jinak, než ve vakuu.\nNavíc mi není moc jasné, jak je podle Vás možné simulovat v oblasti 2×2 míle v poměru 1:1 oblast o průměru 800km a to dokonce i s okolím. Podle mne je to pitomost. Ta velká skutečná oblast se do té malé simulující v poměru 1:1 nevejde. Nehledě na to, že by takovou věc neutajili před ruskými špionážními družicemi.\nad „Pokud to napadneš, že to není oficiální, tak jak můžu vědět, že to skutečně řekli?!\nJednoduše. Dejte odkaz na záznam celého konkrétního rozhovoru (nebo alespoň jeho většího výřezu), a dataci, kdy byl proveden, aby byl jasný kontext. Tak bude možné si ověřit, že to skutečně řekli a nebylo to třeba aprílové šou. Bude také možné zjistit, k čemu se mohla vztahovat ta zájmena.\nSpolupracoval na projektech Disclosure Project a Citizen Hearing. V případě DP dokonce projekt zaštitoval. Podívej se do EN WIKI.\nPodívej se do EN WIKI.\nTy fráze, které jsem použil nemusí být doslovné. Šlo mi o postižení myšlenky.\nEM+GC jsou v tomhle směru naprosto profláknutí…\nDalším je Dr. Brian O’Leary. Velmi dlouhý seznam pokračuje na:\nK některým se dají najít i další videa. Rozhodně nejde o ojedinělá videoprohlášení.\n„Nehledě na to, že by takovou věc neutajili před ruskými špionážními družicemi.“\n* To jsme tu už rozebírali. Rusové měli svoje problémy, USA zase ty svoje. Oviňovat se na veřejnosti by bylo dost riskantní podnik, protože všichni do jednoho mají kostlivce ve skříni.\nAd obviňování: Oni se samozřejmě navzájem obviňovali a ne že ne. Například při letu Apollo 11 poslaly USA oficiální protest proti souběžnému pokusu ruské měsíční sondy. Ta se zřítila na měsíční povrch ve stejné době, kdy tam pobýval Armstrong. Američané to brali jako ohrožení svých lidí. Kdyby si velmoci chtěli hrát do not, mohly se obě strany tvářit, že se povedl i ten ruský pokus.\nMimochodem: pokusné zařízení pro nácvik přistání stále stojí. Viz google maps: https://maps.google.com/maps?ll=37.102222,-76.389722&q=loc:37.102222,-76.389722&hl=en&t=h&z=15\nCo se týče odkazů:\nVideo z ČT pouze dokládá, že Mitchel je přesvědčen o návštěvách mimozemšťanů na Zemi. Podobně to říká i článek na Wiki. Není tam nic o tom, že by je osobně viděl, natož na Měsíci.\nU Mitchela je popsáno, že sice tvrdil, že viděl UFO z letadla, ale popřel to, že by je viděl z kosmické lodi.\nO’Leary sice tvrdil, že část přistání NASA možná natočila na Zemi, ale sám tam nebyl.\nVýroky na Expolitice zkusím ověřit. Část z nich patrně nebude pravdivá – ale budu hledat.\nPokračování odpovědi na Sueneé 10.11.2013 v 10:35 :\n„Ukaž mi prosím tě alespoň jednu fotku z povrchu Měsíce z mise Apollo pořízenou astronauty, kde budou vidět hvězdy.“\nJedna by se našla:\nTo je ale v UV oboru, pořízeno speciání komorou.\nOsobně jsem přesvědčen (na základě vlastních pokusů), že hvězdy s nastavením, které použili na Hasselbladech, vyfotit nemohli. Koneckonců: zkuste si to sám.\nJediné, co někde spíše omylem zachytili, byla Venuše (která je řádově jasnější, než nejjasnější hvězdy).\nDobře, tak nemusí být fotka z Hasselbadu. Něco jiného nemáš? ČB skvrny jsou fakt nic moc.\nNa povrchu fotili praktiky jen těmi Hasselblady. Komora pro focení UV záření byla – co vím – jedinou výjimkou. Kromě toho se na povrchu ještě filmovalo – ale používané TV i filmové kamery byly na tom ještě hůř, než kvalitní foťáky.\nTakže nic jiného není. Barevné fotky hvězd žádné: Existuje jen asi desítka nezřetelných černobílých fotek Venuše (http://history.nasa.gov/alsj/a14/AS14-64-9191HR.jpg – nepatrná tečka vpravo vedle talíře antény, animace fotek, kde je hodně zesílen jas, třeba zde: a záběry hvězd z UV kamery.\nPřipomínám, že planeta Venuše je asi 25 krát jasnější, než nejjasnější hvězda na obloze.\nSe pak nediv, že to vypadá dost divně. Slovy mnohých konspirátorů :) – za celou dobu, co tam byli nevzali ani jednou pořádný foťák, aby udělali fotky hvězd z povrchu Měsíce. A to včetně automatizovaných sond. Odbývat to tím, že by to bylo moc nákladné a nebo že by to nebylo nezajímavé, je jen frázování o ničem.\nKecají. Právě jediný vzali. UŽ zmíněnou UV komoru.\nTa UV komora měla jako jediná smysl – v tomhle oboru se ze Země nadá fotit.\nA nezajímavé to skutečně je. Malý dalekohled dá horší fotky hvězd, než hvězdárna při focení ze Země, velký by neuvezli.\nObecně měly být první výpravy především zkouškou techniky. První profesionální vědec letěl až s Apollem 17. Další výpravy se už nekonaly, protože kongres jim seškrtal peníze. Observatoř na Měsíci byla ve vzdálenějších plánech.\nChápu, že kdo v tom chce uvidět konspiraci, tak ji uvidí. Ale ten ji uvidí v čemkoliv.\nKromě fotek hvězd pomocí UV komory je jen na asi desítce (černobílých) fotek z Hasselbladu nepatrně viditelná Venuše. Je ale potřeba vědět, kde ji hledat a je dobré zvýšit jas. Planeta Venuše je přibližně 25x jasnější než ta nejjasnější hvězda na obloze. Proto si myslím, že hvězdy na fotkách nenajdeme.\nOdpověď na část příspěvku Sueneé 10.11.2013 v 10:35:\nSueneé píše: „Navíc uvádíš, že “kulatá okna”. A11 nemělo kulatá okna, ale hranatá, což je vidět nejen v tomhle videu, ale v jiných případech.“\nPsal jsem „okolí kulatého okna“. Jednoho kulatého okna. Je to psáno ve druhém pádu jednotného čísla.\nZkuste se podívat na tuhle fotku: https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/8/85/Apollo_14_capsule_Kitty_Hawk.JPG Třeba tam vedle hranatých i nějaké kulaté okno najdete.\nSueneé píše: „Jak chceš vysvětlit důvod umístění kamery na opačné straně lodi, nikoliv u okna?“\nProstě tak, že kameru o kousek popotáhli od okna, aby snáz dosáhli na stínění. Ta kabina byla celkem dost malá. Viz třeba http://www.flickr.com/photos/mausgabe/2336721043/ kde je uvnitř vidět figurina pro porovnání velikosti.\nDalší posději …\nJenže zase to stavíš na vlastní fantasii:\n* kamera dle komentáře měla být v okně\n* v záběru je vidět, jak odstraní z hranatého okna něco zužuje průhled\n1. Kamera podle mne byla při natáčení přitisknuta k oknu. Okno mělo 9 palců (23 cm) v průměru, takže kamera, zvící krabice od bot (http://www.myspacemuseum.com/a12cam2b.jpg) jim asi už moc výhledu kolem neposkytla. Neboli „okno bylo vyplněné kamerou“. Na druhou stranu: vzhledem k velikosti kabiny asi nebyl problém dosáhnout před objektiv.\n2.Podle pohybu obrazu je zřejmé, že kameru držel někdo v ruce (opět to znamená, že s ní mohl o kousek pohnout – což podle otřesů zjevně dělal celou dobu)\n3. Pokud jste zmiňoval, že v lodi není kruhové okno, pak jste asi ten film pozorně neshlédl, protože se o tom mluví v 36:05\n4. Tvar mraků odpovídá fotce celé Země ze stejné doby – toho by zakrytím části obrazu nedosáhli. Tím padá teorie, předestřená ve filmu v 36:14\n5. Tvar mraků se navíc nemění během střihu 36:58 (jen se o 90° otočí obraz). Kdyby byli na nízké oběžné dráze a něco na průmětu Země jinak zakryli šablonou, byly by mraky během chvíle úplně jiné. I na obraze by musely celkem rychle plynout.\n6. ve 39:21 sice údajně odstranili clonu, ale obraz Země je stále stejně velký a má stejný tvar\n7. ve 39:24 proběhne prolnutí s nějakým jiným záběrem. Provedla to NASA, televizní společnost, nebo autoři toho videa?\n8. Pokud jsem dobře pochopil konstrukci toho interiéru, tak v místě, kde je modrý flek (39:34), není žádné okno. Madlo, které má postava nad sebou, by mělo být na vršku vstupních dveří. Kabina je podle mne zabírána vzhůru nohama, jedno okno je tam vidět a na druhé straně madla už žádné okno nemá být.\n9. Modrou barvu mohl udělat šedivý kryt přístrojové desky spolu se zabarvením ochranných vrstev na okně (UV+IR+antireflexní vrstvy)\n1. Podle oficiální verze má být kamera v okně. Takže budu tolerantní a připusťme mezi oknem a kamerou takovou vezeru, že se tam vejde ruka nikoliv celý astronaut, jehož stín je možno zahlédnout. Z toho plyne, že kamera je mnohem dál. Z prostorových důvodů se přikláním k tvrezní, „na druhé straně kabiny od okna.\n2. Ano, někdo ji držel. Viz. hore. Jaká byla vzdálenost mezi kamerou a oknem? Pokud větší než-li pár centimetrů, pak je to absurdní a stále platí otázka: PROČ?\n3. Miníl jsem tím, že kamera měla být v hranatém okně.\n4. Tahle implikace není úplně šťastná a spolehlivá. Pokud jde o podvod, pak fotka, se kterou to srovnáváš je z obdobného těsta a těžko ji brát jako „měřítko“.\n5. Nedokážu posoudit. Čistě subjektivně mám za to, že mraky z Vesmíru plynou pomalu. Co může plynout rychle je pohyb lodi kolem Země (a tedy relativní pohyb mraků), pokud nemá stacionární polohu, což nelze vyloučit.\n6+7. 39:45 Levé okno bylo odkryto a má jím přicházet světlo od Slunce. Co je tedy v pravém okně? Sluneční světlo a nebo odraz od Země? Takhle to totiž nedává smysl.\n8. Tam nic nevidím. Na titulkách je „nakonec odstraňují sluneční clonu“. Někdo stojí v záběru a sundavá to, co bylo nejspíš vlevém okně, aby nepronikalo sluneční světlo.\n9. To jistě mohl.\n10. Ve filmu zazní režijní domluva, že záběry se budou vysílat až jiný den. V reálu mělo jít o živé vysílání.\n1. Můžete prosím dát odkaz na tu „oficiální verzi“? Mám na mysli stránky nějaké oficiální instituce (NASA, nějaká universita – Youtube neberu jako oficiální zdroj).\n2. Podle mne se kamera na konci od okna vzdálil. Takže obojí je správně – na začátku to, že je několik centimetrů od okna, na konci to, že je dál.\n3. Takže moderátor toho videa podle Vás kecá, když v 36:04 hovoří o tom, že kamera zabírá kulaté okno?\n4. Na fotce je jasně vidět tvar Ameriky a stejné mraky jako na videu. Pokud by snímek vznikl výřezem pohledu na blízkou Zemi, tak by se tam těžko objevil tvar kontinentu. Asi by se pro kontrolu dala dohledat i poloha Země, jestli to souhlasí s dobou vysílání.\n5. Stačí jednoduchý výpočet: Nízká oběžná dráha je zhruba 200-400 km vysoko. Družice se na ní pohybuje rychlostí skoro 8 km/s. Scenérie za oknem by se tedy měla na nízké dráze měnit stejně rychle, jako když jdete po chodníku a pozorujete fasádu domů na protější straně ulice.\n5a. Stacionární polohu lze podle toho videa vyloučit. Stacionární dráha je až nad radiačními pásy, které podle autorů toho konspiracionistického videa nelze překonat.\n6+7+8 – podle mne je tam sestříháno a prolnuto dohromady několik různých záběrů. Protože v místě, kde je v osvětlené kabině modrý flek, by podle polohy madla měla být přístrojová deska.\n10. mám trochu pochybnosti o pravdivosti toho komentáře. Proto bych rád viděl pro porovnání to „oficiální“ video.\n11. Na jiných místech toho videa dost bezostyšně kecají. To se dá snadno ukázat. Mám proto pochybnost, jak je to právě v tomto místě.\nSice to do tohoto tématu nepatří, ale nějak to tu vázne, proto sem do posledního dávám zajímavý odkazy na problematiku přistání „lidí“ na Měsíci.\nTřeba vás to bude pánové / „S“ a Sueneé / zajímat\nZdar a mějte se na pozoru, jsou mezi námi, ačkoliv to zní divně, je to pravda.\nLeonova projdu později.\nCo se týče toho článku na „cezokno“ tak minimálně polovina je zcela mimo realitu. Nejlépe je to patrné v sekci o hloubce ostrosti. Autor tam zcela pomíjí takové důležité faktory, jako je ohnisková vzdálenost či světelnost objektivu, a zdůrazňuje jen vliv relativně nepodstatného vlivu formátu filmu. Pokud se autor těch myšlenek označí a profesionála, a přitom neví, jak hloubka ostrosti funguje, nebral bych jej vážně.\nZajímavá (složitěji potvrditelná či vyratitelná) je jen úvodní část o filmování se skleněnými deskami. Ale i tam se obvykle dají probrat zvětšeniny delší řady snímků a ukázat na záběrech z více úhlů, že ta „linie“ je ve skutečnosti lokální obzor.\nAle pokud chcete, můžeme ten článek probrat bod po bodu v libovolném pořadí. Prakticky je to omyl na omyl (či manipulace na manipulaci, pokud autor ví, že účelově vybral materiály a vynechal to, co by jeho konspirační teorii vyvracelo).\nJeště k tomu Leonovovi: to video je na první pohled dost divně sestříhané.\nPůsobí to na mně, že Leonov jen popisuje teorii, ke které se chce vyjádřit. Když by to mohl udělat, přijde střih, aby to, co popisuje, vypadalo jako jeho vyjádření.\nMohu se ale mýlit. Není někde k dispozici ten rozhovor bez střihů?\nCo tohle: http://www.youtube.com/watch?v=YiRUd3Dch0Q ? Pokud tomu správně rozumím, tak říká, že sice letěli na Měsíc, ale některé záběry byly udělány na Zemi. To odpovídá mému přesvědčení.\nPokud je tam něco jiného, tak prosím o překlad. Ta směs EN+RU mi dělá z toho guláš.\nZ toho komentáře nejsem také moc moudrý. Navíc ten anglický hlas může říkat něco jiného, než ruský pod ním (vzpomeňme desítky úprav filmu Untergang).\nAle připusťme na chvíli, že část materiálu byla natočena na Zemi. Vnucují se hned následující otázky:\n1. Které (snímky, televizní nebo filmové záběry) byly podle Vás natočeny na Zemi a která na Měsíci? 2. Podle čeho to rozeznáte?\n3. Kdy byly ty údajné pozemské záběry natočeny? Předem či potom?\nPřipomínám, že snímků z povrchu je několik tisíc, další tisíce ze zbytku cesty, k tomu přinejmenším několik desítek minut filmového a několik desítek hodin televizního záznamu.\nJestli umíš RUS, tak zapátrej na YT, nejspíš to tam bude jako celý více jak hodinový rozhovor. Tenhle jazyk mne minul.\nad 1. Obecně většina z povrchu Měsíce plus cesty na Měsíc za hranicí Van Allenovo radiačních pásů. Dá se najít video na YT, kde jsou vidět astronauti, jak se domlouvají s režií v Houstone na tom, co mají říkat a o čem. Následný dialog je v duchu, že jsou na cestě na Měsíc a ukazují záběr Země, jako kdyby zdálky. Přitom jde ale o filmařský trik a jsou jen na oběžné dráze kolem Země. Je to tam pak následně vidět, protože jde skutečně o nesestříhanou verzi. Je tam i slyšet, jak se domlouvají, kdy to budou vysílat, ač mělo jít ve finále o živý vstup v reálném čase. Podívej se na YT na film: „Cestou na měsíc se stalo něco divného“. Najdeš to tam i s CZ titulky. Šlo o A11. Tak jsem to nakonec našel pod jiným názvem: http://www.youtube.com/watch?v=u7eaTpw9sbc\nAd 2. chybí hvězdy, dvojí Slunce, špatně vržené stíny. Pro mne má velkou váhu prohlášení astronautů mise Apollo: B. Aldrin a E. Mitchell. Speciálně E.M. v několika rozhovorech řekl, že to co nám ukázali není to, co se dělo ve skutečnosti. Taky jsem o tu o tom už psal. Myslím, že to byla firma BELL CONSTRUCTION, která měla významnou měrou na starosti realizaci přistání na Měsíci. Jeden nejmenovaný informátor uváděl, že celé je z 80% podvod. Realitu jsme viděli jen z 20%.\nAd 3. Předem. Prapůvodní záměr byl prý jen pro účely testování a cvičení. Až následně se to použilo jako záložní plán, protože a) Amerika nesměla selhat b) nesmělo dojít k situaci, kdyby bylo narušeno současné paradigma. Vznikla by prý panika. Vždyť stačí jen trochu zapátrat a zjistíš, že existují obrovské a velice precizně přesné modely povrchu Měsíce. Používali je na simulace a z toho pak vznikly fake záběry.\nCo se týče odkázaného filmu „Cestou na měsíc se stalo něco divného“: podle mne je plný nesmyslů a nepochopení, jak funguje fyzika či optika. Klidně to proberme případ po případu.\nProzkoumal jsem například ten kousek s údajně zakrytou Zemí:\nPodle mne se v 39:35 toho videa díváme na Slunce, promítnuté oknem na stěnu kabiny.\nPrvky na stěně neodpovídají okolí kulatého okna v kabině. Navíc záběr Země (tvar oblačných front) přesně odpovídá kvalitnějšímu záběru z fotoaparátu, kde je jasně patrný tvar amerického kontinentu (a tedy i velikost záběru). POrovnejte 35:31 toho videa s fotkou http://www.lpi.usra.edu/resources/apollo/images/print/AS11/36/5337.jpg.\nTaková shoda by nenastala, pokud by se na videu jednalo jen o zakrytý výřez malé části povrchu.\nCo se týče hvězd: Zkuste si je vyfotit se stejným nastavením, jaké používali na Haselbladech: clona f:8, ISO 80 (dejte 100, rozdíl nehraje roli), čas 1/125.\nKolik nafotíte hvězd?\nCo se týče stínů: Dost jsem jich prošel, a podle mne jsou všechny dobře. Ale klidně vyberte nějaký příklad k rozebrání. V tom filmu to podle mne mají geometricky špatně.\nPusť si to od 34:00.\n1. Dle ofic. tvrzení astronautů měla být kamera umístěna v okně. Video ukazuje, že nebyla. Kamera byla dost daleko na to, aby se před ni vešel astronaut.\n2. Dle ofic. tvrzení mělo jít o živé vysílání. Přitom se domlouvají, kdy to budou vysílat.\n3. Dle ofic. tvrzení měli být již blíže k Měsíci než-li k Zemi. Video ukazuje, že tomu tak není, že jsou stále na oběžné dráze Země.\nNavíc uvádíš, že „kulatá okna“. A11 nemělo kulatá okna, ale hranatá, což je vidět nejen v tomhle videu, ale v jiných případech. A též je vidět, že sundali něco, co dělalo redukci mezi hranatým a kulatým.\n39:35 – ano, vlevo je vidět Slunce, které proniká druhým oknem do kabiny. O pár vteřin dříve je vidět Země skrz zmenšený průzor prvního okna. Je jasné, že kamera NENÍ umístěna přímo v prvním okně. Je to tedy trik.\nPodívej na 39:45. Levé okno je zjevně Slunce a prvé okno je zjevně Země z orbitu. Viděl jsem dokonce záběr, kdy tuhle kameru přiblíží k pravému oknu a je to normálně vidět, že jsou na oběžné dráze. Nicméně podstata toho podvodu vychází už od momentu, kdy na oficiální sestříhané verzi říkají něco jako: „Škoda že nevidíme to co vy. Máme okno zaplněné od kamery.“ V této nestestříhané verzi je vidět, že to bylo jinak. Jak chceš vysvětlit důvod umístění kamery na opačné straně lodi, nikoliv u okna? Pokud je Země v dálce, byla by blost zhoršovat kvalitu záznamu tímto způsobem. Je to stejně divné, jako kdybych chtěl fotit tvůj portrét ale schválně bych si stoupl na druhou stranu velké místnosti a použil zoom na foťáku.\nSlovy autora filmu: „Proč ty triky s oknem?“\nHvězdy: Ukaž mi prosím tě alespoň jednu fotku z povrchu Měsíce z mise Apollo pořízenou astronauty, kde budou vidět hvězdy.\nChybka: Vypadla mi z příspěvku trojka. U toho videa se samozřejmě odkazuji na 35:31 a ne na 5:31.\nPřitom jde pouze o jedinou věc. O naše vlastní ego – strach z toho, že by někdo mohl dokázat něco více, než-li my lidé na této planetě Zemi. Že by naše historie nebyla jen naší vlastní, ale že by tu byl v historii (opakovaně) někdo, kdo nás významně ovlivnil…\n… nemusíme chodit ani moc daleko, stačí se podívat pořádné kolem sebe\n– Na webu je právě 449 uživatelů online


Dělníci na lešení Notre-Dame porušili zákaz a kouřili - Aktuálně.cz\nDělníci, kteří před požárem z minulého týdne stavěli na pařížské katedrále Notre-Dame lešení, navzdory zákazu při práci kouřili. Informaci satirického týdeníku Le Canard enchaîné dnes agentuře AFP potvrdil mluvčí stavební firmy. Zároveň ale vyloučil, že by to jakkoli souviselo s požárem, který zničil střechu a krov památky. Kromě kouření na stavbě týdeník informoval i o řadě dalších pochybení v protipožární ochraně chrámu.\nHasiči byli podle něj například přivoláni až 35 minut po prvním protipožárním alarmu. Oficiální místa přitom stále hovoří o dvacetiminutovém zpoždění. Na vině byla "série lidských chyb".\nNedodržel se protipožární plán\nPrvní alarm byl považován za falešný poplach, neboť na místě, které označil počítačový program, bylo vše v pořádku. Provozovatel systému jakoukoli chybu popírá. Až 35 minut po prvním alarmu odhalili zaměstnanci katedrály, že hoří pod špičatou střešní věží, takzvaným sanktusníkem.\nPrávě v dlouhé špičaté věži umístěné na střechu katedrály v 19. století se nacházely tři zvony, které byly v roce 2012 - v době renovace velkých zvonů v čelních věžích - elektrifikovány. Po skončení oprav velkých zvonů ale elektrické ovládání těch menších v sanktusníku nebylo zrušeno, napsal Le Canard enchaîné. Podle něj v pondělí, kdy požár v katedrále vypukl, zvony ve věžičce odbíjely naposledy 12 minut předtím, než se poprvé ozval požární alarm.\nVideo: Notre-Dame chrání plachta proti dešti\nNad Notre-Dame natahují plachtu na ochranu před deštěm | Video: Reuters\nzahraničí Aktuálně.cz Notre Dame Paříž Francie


TV program – pátek 16. 2. 2018\nHerec a dabér, nejznámější z filmu Pěsti ve tmě, se musel potýkat s těžkými nemocemi a jejich následky. Připravili: S. Chytrová, V. Holomek a V. Olmerzábava\nDokument (2015). Páter Milan Palkovič z podhůří Jeseníků dohlíží v kroměřížských arcibiskupských sklepech na kvalitu mešního vína, klíčové součásti liturgických rituálů. dokument\nXXIII. zimní olympijské hry Pchjongčchang 2018, snowboarding - snowboard cross finále žen. Přímý přenos komentuje Michal Dusíkživěsport\nXXIII. zimní olympijské hry Pchjongčchang 2018, klasické lyžování - závod na 15 km mužů volně. Přímý přenos komentují Pavel Čapek a Kateřina Neumannováživěsport\nCestopis Tunis (2004). Tunisko je dnes zemí mnoha tváří díky tisíciletým mnohotvárným kulturním tradicím i náboženské toleranci. Připravil K. Karageorgievdokument\nDokument VB. Život v libanonském utečeneckém táboře z pohledu syrských dětídokument\nSuper G mužisport\nKrátký program mužisport\nDokument USA (2010). Beverly a Derek Joubertovi přišli do Afriky před třiceti lety, aby sledovali život velkých kočkovitých šelem. Nyní cestují do Botswany a staví si tábor na ostrově Duba v deltě řeky Okavango mezi mokřady. Joubertovi jsou přímo uprostřed území lvů… (51 min)dokument\nNejsem neviditelný předseda. TOP 09 mě nenašla někde na ulici, odráží Jiří Pospíšil kritiku, že o něm není příliš slyšet. Proč nechodí s Miroslavem Kalouskem na pivo? A jak chce lidem vysvětlovat přínosy Evropské unie? Také to jsou témata interaktivního pořadu Heleny Šulcové.\nDokument Kan. (2007). O různých životních a přírodních podmínkách v jednotlivých kanadských provinciích. Připravil T. Gregordokument\nDokumentární cyklus. Nejdokonalejší vzdušní lovci. Dokumentární cyklus BBCdokument\nXXIII. zimní olympijské hry Pchjongčchang 2018, rychlobruslení - závod žen na 5000 m. Přímý přenos komentují Radek Bauer a Petr Novákživěsport\nXXIII. zimní olympijské hry Pchjongčchang 2018, rychlobruslení - závod žen na 5000 m. Přímý přenos komentují Radek Bauer a Petr Nováksport\nŠkola vaření - karbanátky se zeleninou. Uvádí Daniel Kopál. (24 min)premiérazábava\n"Fake news” se stávají součástí politického boje. Jaké budou cíle ruských internetových “trollů” v příštích dvou letech? Kdokoliv v Rusku s něčím nesouhlasí, může být nazván fašistou. Američané, NATO, EU, ale třeba i paralympionici. Ruští boháči se začínají bát o své miliardy, které investovali na Západě, tvrdí americký podnikatel. Na slovensko-ukrajinské hranici se pašuje kontraband pomocí dronů. Exkluzivní světové reportáže Rádia Svobodná Evropa. Novináři na místech, kam je těžké vůbec proniknout. Pořadem provází Milan Šíma.\nXXIII. zimní olympijské hry Pchjongčchang 2018, snowboarding - snowboard cross kvalifikace žen. Záznam komentuje Michal Dusíksport\nXXIII. zimní olympijské hry Pchjongčchang 2018, snowboarding - snowboard cross finále žen. Záznam komentuje Michal Dusíksport\nNapsal desítky knih o československých letcích na západní frontě. Veteránů RAF ale už mezi námi moc není. Jaké jsou jejich vzpomínky na bitvy 2. světové války? A ocenili jsme dost jejich hrdinství? Historik Jiří Rajlich ve Výzvě Jiřího Hoška.premiéra


PerNaturam Cornett + H 250 g - Dejmunej.cz\nDomů / Doplňky stravy, vitamíny / PerNaturam Cornett + H 250 g\nVysoce koncentrovaný biotin (2 000 mg = 2 000 000 mcg na jeden kilogram) v kombinaci se zinkem, mořskými řasami, lecitinem, pivovarskými kvasnicemi a oxidem křemičitým. Cornett + H zajišťuje optimální přísun esenciálních mastných kyselin a cenných látek pro rychlou výměnu srsti, pro pevnou strukturu srsti, hedvábně lesklou srst a hladkou kůži bez šupin.\nSlunečnicový lecitin (bez obsahu GMO), pivovarské kvasnice, moučka z mořských řas.\nPřidávejte Cornett + H každý den během výměny srsti, po odstavení štěňat a při problémech se srstí. Psi s hmotností do 5 kg dostávají 2,5 g, s hmotností do 10 kg dostávají 5 g. Těžší psi dostávají 10 až maximálně 15 g. Velká odměrka obsahuje 12 g, malá odměrka obsahuje 2 g. Z důvodu zvýšeného obsahu přísad oproti samotnému krmivu by měl činit podíl přípravku Cornett + H v denní krmné dávce max. 1 %\nsurová bílkovina 9,3 %\nobsah tuku 14,3 %\nsurový popel 25,6 %\nMinerální látky Ca 5,14 %, P 0,47 %, Na 0,40 %\nTechnologické přísady na jeden kg 120 g sráženého oxidu křemičitého / E551\nVýživové fyziolog. přísady na jeden kg 2 000 mg biotin (D(+)-biotin), 150 g vitamín E, 5000 mg vit. C (kyselina L askorbová), 2.500 mg zinek formou chelátové formy zinku s glycinem, hydrát, 0,05 mangan formou chelátové formy manganu s glycinem. Z důvodu zvýšeného obsahu přísad oproti samotnému krmivu by měl činit podíl přípravku Cornett + H v denní krmné dávce max. 1 %


Tuto nemovitost nabízí ověřená realitní kancelář EVROPA realitní kancelář Máte o tuto nemovitost zájem? Pronájem obchodních prostor 700m2, Svitavy 80 000Kč/měs Kontaktujte makléře\nNabízíme Vám pronájem obchodních prostor v centru Svitav o celkové výměře 700 m2, 500 m2 jsou obchodní prostory, 200 m2 jsou skladování a zázemí. Objekt je po celkové rekonstrukci, v nejbližší době bude dodělaná fasáda a okolní úprava terénu kolem objektu. Vytápění prostoru zajišťuje vlastní plynový kotel. V minulosti sloužil prostor jako restaurace, ale aktuálně je vhodný pro obchod či kanceláře.Prostor lze dodělat na přání nájemníka při dlouhodobému pronájmu. Nájemné ve výši 80.000,- Kč/měsíčně, energie ve vlastní řežii, kauce dle požadované finální úpravy nájemníka. Provize ve výši jednoho nájemného. V případě zájmu nebo pro více informací mne neváhejte kontaktovat.\nPronájem obchodních prostor Svitavy, stav je uveden jako velmi dobrý, umístěný v lokalitě, kde je centrum obce, z celkového počtu 2 podlaží, o ploše 700 m2, a mnohem více na, Obchodní prostory Svitavy, je vybaven či je k dispozici parkování, výtah, ve vybavení také naleznete internet, elektro je zavedeno, a to 400V.


Ve značně regulovaném světě výroby zdravotnických prostředků mají organizace povinnost prokázat, že každý výrobek splňuje očekávání zákazníků i platné legislativní požadavky. Společnost Lloyd’s Register (LR) podporuje klienty v jejich snaze vyhovět přísným požadavkům standardu ISO 13485 a nastavit vývojové cykly výrobků pro zajištění včasného uvedení na trh.\nDíky systematickému přístupu společnosti LR získáte patřičnou podporu během všech fází vývoje výrobku, což usnadní včasné uvedení výrobku na trh.\nSpolečnost LR poskytuje širokou řadu služeb v oblasti ISO 13485, včetně certifikace, rozdílové analýzy a školení. Všechny jsou navrženy tak, aby Vás podporovaly na cestě za úspěšným dosažením shody s požadavky standardu.\nSpolečnost LR pokaždé s analytickou přesností důkladně prozkoumává každý proces systému managementu kvality, aby učinila přesné závěry.\nSpolečnost LR má akreditaci britského národního akreditačního orgánu UKAS (United Kingdom Accreditation Service) a kanadské rady pro normy SCC (Standards Council of Canada) k provádění certifikace dle ISO 13485:2016 a jsme také autorizovanou auditorskou organizací v rámci programu MDSAP. Naši auditoři jsou specialisty v oboru, které vybíráme pro potřeby Vašeho podniku, díky čemuž mohou provést efektivní audit Vašeho systému managementu kvality, který garantuje okamžitý i dlouhodobý příznivý dopad.


Stěhování - 1. díl - VašeDěti.cz\nStěhování – 1. díl\nHolky, tak nám konečně vyšlo, že s námi někdo vymění byt. Už dřív jsem tu psala, že ten náš je poměrně drahý a bude ještě dražší. Jsme ve státním a sice tu nájmy nejsou asi tak vysoké jako u soukromníků, ale máme tu hodně drahé služby. No prostě konečně jsme našli lidi, co to s námi vymění a napadlo mě napsat o tom sérii článečků, jak to vlastně všechno probíhá, co je potřeba a co se musí a nemusí…\nTřeba se to bude i někomu do budoucna hodit.\nProtože přes manželova kamaráda realiťáka se nám jaksi nedařilo najít vhodné lidi na výměnu, tak jsem podala pár inzerátů sama na internet. Dávala jsem je do různých realitních serverů a i na různé bazary, kde jsou i kolonky výměny bytů. Netrvalo dlouho a ozvali se nám manželé, že podle fotek se jim náš byt líbí a ať se přijdem podívat na ten jejich.\nTak jsme vyrazili. Musím říct, že na první pohled se nám byt zalíbil – atypický – vysoké klenuté stropy, do obýváku jsou dva schůdky dolů – no prostě opravdu se nám zalíbil. A musím říct, že i Natálka byla ze schůdků nadšená a hned si otestovala, jak se z nich dá skákat :o) Trošku nám to sice hatilo to, že byt je přízemní a na hlavní silnici, ale i tak se nám prostě líbil.\nPoté se přišli podívat oni k nám a i jim se náš byt zalíbil, takže jsme si dali ještě pár dní na rozmyšlenou – řekla bych spíše symbolicky a pak si plácli.\nNám se mezitím ještě naskytla možnost dalšího bytu, který byl teda strašný, ale zato nabízeli finanční doplatek, což nás zase trošku navnadilo. Nakonec jsme se ale dohodli i s prvními zájemci na určitém doplatku, sice nižším, ale nějakým a tak jsme si už definitivně plácli.\nNo a tím to vlastně teprve začíná…\nNejdříve se musí vyplnit žádosti o výměnu bytu, které se musí dát na Úřady městských částí, kde bydlíme. Tyto žádosti musí být notářsky ověřeny, což je vlastně to nejmenší, ale…\nk tomu musí být přiložen jednak výpis z katastru nemovitostí – že jako nemáme žádné další nemovitosti – no tak kdybych měla někde barák, tak se asi nebudu stěhovat do státního, že… No ale aby těch papírků nebylo málo, tak další na řadě je…\npotvrzení od kdy byt obýváme, neboli od kdy jsme tu každý hlášen – jako kdyby nestačilo,že je to uvedeno v nájemní smlouvě. No prý je to ale proto, aby bylo zřejmé, že nejde o fiktivní výměnu, že tu opravdu bydlíme a to již nějakou dobu. Tady nastal problém, protože narozdíl od katastru mi to na manžela nedali a on si tam musel zajít sám.\nCož, abych vysvětlila, byl velký problém, protože manžel má absolutní odpor k úřadům. Nesnáší je, podle toho se chová a jakmile někam přijde, tak svým chováním okamžitě otráví každého úředníka, který je potom samozřejmě neochotný, a tak většinou nastane nepříjemná hádka.\nAni tentokrát nenastala výjimka. Paní se ho ptala na co že to potřebuje. Nebyl schopný jí to vysvětlit a hned na ní začal štěkat, že je to bordel, že mě to vystavila a jemu ne, takže paní mu řekla, že mu to nevystaví. Nakonec ho napadlo mi zatelefonovat, paní mi dal k telefonu, vysvětlila jsem jí to a naštěstí mu to vystavila… uf…\nDále je potřeba vyjádření správní firmy o tom, že nemáme žádný dluh na nájemném. Opět problém… samozřejmě dluhy na nájemném nemáme, ale zrovna se nám stalo, že jsme nestihli zaplatit včas (o jeden blbý den) a tak se inkaso vrátilo a paní na správní firmě řekla manželovi jiný účet, kam to poslal, ale nějak se prostě peníze ztratily.\nSamozřejmě manžel hned vyšiluje, že to paní dělá schválně, že to věděl, že budou dělat problémy a prostě nepochopí, že tentokrát je na vině on, že to prostě poslal někam špatně… uf….\nTakže teď mě ještě čeká dohledat tu platbu, aby mi správní firma potvrdila bezdlužnost a pak budeme moct podat žádosti na podatelnu úřadů.\nPříští pokračování bude pravděpodobně o přehlašování elektřiny, plynu a ostatních služeb a také možná o tom, jak jsme žádali o povolení, abychom si udělali vlastní kotel… Doufám, že většinu věcí budu moct zařídit sama a manžel nebude muset na úřad….\nStarší článek Účinná komunikace v zaměstnání\nNovější článek Kam s dětmi? Poraďte se s námi – poraďte vy nám!\n14.12.2016 v 11:11\nPevné nervy s podobnými manžely… 🙂 můj je naštěstí aktivní, ale občas aktivní natolik, že u něj lítá celá rodina, ale na druhou stranu všichni plní to svoje a nikdo nezařizuje nic zbytečného a není zatížen zbytečnostmi. Což je fajn.\nJak jsme se stěhovali kousek za Prahu, tak on právě zařizoval to stěhování (brali jsme k tomu ProfiGroup – https://www.profigroup.cz/), pak obíhal úřady kvůli přehlašování apod… takže mě to docela dost ulevilo, ale samozřejmě jsem mu s tím pomáhala.\n21.4.2009 v 07:27\nJak tak čtu tak nejsme sami co se týká stěhování,nervy jedou na plné obrátky a nakonec si člověk řekne stálo mě to za to,radši jsme mohli zůstat v tom starém a byl by klid.Ale za ty nervy to určitě stálo a domeček jistě vzkvétá.Hezký den.\n26.4.2008 v 12:07\nArabart tak velikáááá gratulace,že se konečně podařilo:-))))\nto je úleva co:-)))\nU nás je manža podrážděný a nevrlý doma,když má jít něco vyřídit ale na úřadě už to zvládá v pohodě a sám…spíš já jsem ta,co by hned vyletěla,že je to ,,bordel“ :-))))))\n22.4.2008 v 13:20\nNo, vidím, že máme podobnou zkušenost.\nU nás to funguje obdobně – manža se všemožně vyřizování na nejrůznějších úřadech brání (a nejen tam), takže co můžu (taky je vše hlášené na něj), vyřizuju já.\nNebo mu aspoň připravím cestičku – vše vymejluju, vytelefonuju a jemu už pak jen řeknu že tehdy a tehdy má jít tam a tam a udělat to a to.\nAle stojí mě to vždy hodně úsilí, než ho přesvědčím…\n22.4.2008 v 09:29\nNo u nás je to taky tak, i když je to nahlášené na manžu vše zařizuji já :o)))) a když musí on tak jdu s ním jako doprovod – ukazuju do jakých dveří a říkám mu co tam :o))\na když je to možné vše vyřizuji telefonicky i za něj – naštěstí to jde – zatím jsem se nesetkala s tím že musí volat on – stačí nahlásit jeho rodný číslo nebo něco podobnýho a je to – NAŠTĚSTÍ :o)\n21.4.2008 v 22:47\nArabart, pobavilas mě historkou o Tvém manželovi. Řekla bych, že je hodně takových chlapů, kteří nesnáší úřady – třeba ten můj. Já mám na sebe nahlášené snad všechno, jen aby ON nemusel nic vyřizovat :-))


Humor a satira v české literatuře - JAROSLAV HAŠEK: - Studentske.cz\nHumor a satira v české literatuře – JAROSLAV HAŠEK:\nKniha byla vydána ve 4. dílech. První díl rozsáhlé povídky má název V zázemí. Hašek ukazuje na postavě Švejka typ člověka chytráka, který způsobuje zmatek v Rakouské armádě a nemůže pochopit zásady vojenské služby. Tento voják je často pronásledován, ale vždy vyvázne díky své vychytralosti. Vydává se za pitomce, útočí proti třídnímu zřízení a nebojí se odplaty. Švejk je tichý, skromný, hrdinný a statečný muž, kdysi obchodník se psy. Byl vojenskou komisí prohlášen za blba. Jednou přišel do hospody U Kalicha, kde rozprávěl hostinský Palivec se strážným Bretschneiderem. Švejk se také zapojil do hovoru. Prohlásil, že bude brzy válka a strážník ho zatkl. Zavřeli ho do cely se šesti vězni. Byl předveden a prohlásil, že byl „ouředně“ prohlášen za blba. Podepsal udání a ráno ho odvezli k trestnímu soudu a odtud k soudnímu lékaři. Komise se shodla, že Švejk je notorický blb a idiot a poslala ho do blázince. Tam ho uznali za simulanta mdlého rozumu a propustili ho. Vrátil se ke své posluhovačce paní Múllerové. Švejk trpěl silným revmatismem, a proto když dostal vyzvání na vojnu, pání Múllerová ho vezla na vozíku. Považovali ho za simulanta a dali do věznice. Dozor nad ním měl Otto Katze, který si ho oblíbil a udělal si z něho sluhu. V době války sloužil s knězem mši a chodil zaopatřovat. Kněze si znepřátelil, když ho porazil v kartách. Chtěl svému pánovi Lukášovi udělat radost, a proto ukradl psa, který patřil nadřízenému veliteli pana Lukáše. Oba byli potrestáni. Kniha je satirou na celý imperialistický režim. Podle doby dělíme satiru do: přelom 13. a 14.století: neznámý autoři: Mastičkář, podkoní a žák, smil flaška z pardubic: nová rada. Dále 15. století: bohuslav hasištejnský z lobkovic: satira k sv. václavu. Dále 19. století: k.h.borovský: tyrolské elegie, král lávra, křest sv.vladimíra, s.čech: hanuman, pravý výlet pana Broučka do měsíce, nový epochální výlet pana broučka tentokráte do XV. století, j.vrchlický: noc na kalštejně. Dále 20. století: k.poláček: bylo nás pět, j.hašek: osudy dobrého vojáka švejka za světové války, j.škvorecký: tankový prapor, l.švandrlík: černí baroni, j.žák: cesta do hlubin študákovy duše, študáci a kantoři, v.škutina: na hradě plném bláznů.