KRONIKA AKCÍ 2013 – Klub přátel rozhleden\n56. setkání KPR – Loučení s rokem 2013 – Národní galerie, Kotva a Letenská pláň\nTradiční loučení se s rokem 2013, především výhledy ze dvou budov na území Prahy 7 a Prahy 1, mezi tím komentovanou procházkou Holešovicemi, po hraně Letenské pláně, krásném secesním mostě spojujícím tyto 2 části Prahy, návštěvy 2 kostelů s betlémy, společným pozdním obědem a pro vytrvalce procházkou první části Královské cesty s výhledem na osvětlenou Prahu 1 ze Sálu architektů ve 4. patře Staroměstské radnice. Na akci v NG se přihlásilo 29 členů i nečlenů KPR, jejichž seznam jsem z bezpečnostních důvodů musela předem odevzdat vedení NG (důvody jsou pochopitelné, vstupovali jsme na vyhlídkovou terasu v horní partii přísně střežené budovy s obrovskou hodnotou sbírek uvnitř budovy, včetně cenné Kramářovy sbírky moderního umění a momentálně umístěné Muchovy Slovanské epopeje). I proto všichni podepisovali před začátkem akce Čestné prohlášení o dodržování pokynů a chování se v objektu.\nNa celou akci se pak přihlásilo 32 účastníků (3 z nich se připojili později až po NG), obě zmíněné skupiny jsem krátce přestavila, pohovořila o organizaci akce uvnitř budovy a vyjeli jsme po skupinkách nahoru. Navzdory ne příliš příznivé předpovědi počasí jsme byli obdařeni vynikající viditelností na části Prahy, ne příliš shora okoukané (ZOO, Troja, pás sídlišť Bohnice, Kobylisy a Ďáblice s dobrým orientačním bodem měřičské věže na Ládví). Samozřejmě jsme dobře sledovali detaily blízkých budov v Praze 7 a vzdálenějšího Žižkova. Akce se účastnilo i cca 7 mimopražských členů KPR, takže jsme nejen jim poskytovali důkladný popis veškerých výhledů.\nPo opuštění NG jsme se vydali směrem ke kostelu sv. Antonína v Holešovicích, o jehož interiér včetně betlému byl vesměs mezi účastníky zájem. Cestou jsem předčítala podklady k vlastivědným vycházkám své přítelkyně profesionální průvodkyně a jedna z průvodkyň s námi i akci absolvovala. Akci u betléma jsem zpestřila hádankou na téma: jaké panorama města je znázorněno nahoře na betlémě nad jesličkami a účastníci ochotně hádali. Dále jsme pokračovali kolem bývalé stanice Záchranné služby známé ze seriálu Sanitka ke kostelu sv. Klimenta a dále k vyhlídce u budovy, přemístěné na Letnou po úspěšné výstavě EXPO 58, bývalé Bruselské restauraci, dnes sídlo soukromé firmy. Následovala procházka po hraně Letenské pláně s výhledy především na mosty, nábřeží a věže na Starém městě. Pokračovali jsme k Letenskému zámečku a historickému kolotoči, kde moje ukázky z knihy o slavných stavbách /Prahy 7 doplnil ochotně Ríša o pamětní desce na technickou památku Prahy, týkající se bývalých zajímavých industriálních zajímavostí z dílen Františka Křižíka. Samozřejmě jsme pohovořili o blízké Vodárenské věži na Letné a mířili ke Kyvadlu. Ukázali jsme si historické návrhy na odvážná řešení dopravní tepny ze Starého města na Letenskou pláň a také bývalý Stalinův pomník i foto z jeho odstřelu.\nPod kyvadlem u základních kamenů Stalinova pomníku jsme si připili z přinesených zásob a pokračovali na Čechův most, Pařížskou třídou a kolem Kafkova pomníku ke kostelu sv. Jakuba, o jehož interiér byl mezi aktéry taktéž zájem. Zadem jsme se nablížili k OD Kotva a vyjeli výtahem na střechu. Nechala jsem odemknout část střechy přilehlou k Staroměstskému náměstí a kochali jsme se opět neobvyklým pohledem na panorama, kdy se Petřínská rozhledna ocitá mezi věžemi Týnského chrámu a kostela sv. Jakuba. Tato lokalita většinu Pražáků zaujala, neboť o možnosti tohoto výhledu ani nevěděli. Následoval individuelní přesun do Bílé labutě a společné posezení u oběda u 2 stolů a možnosti individ. rozhovorů. Někteří se po pozdním obědě odpojili, vytrvalci se pak vydali přes pasáž budovy YMCA s výstavními výlohami na královskou cestu na Starom. náměstí s již nasvíceným vánočním stromem (a příslušným mumrajem okolo) do objektu Starom. radnice. Vyjeli jsme do Sálu architektů a zdarma se rozhlédli na osvětlený Petřín, Pražský hrad i část Staroměstského náměstí. Tam jsme se rozloučili, naposledy si popřáli PF 2014 a vydali se domů.\n(akce a text: Helena H., FOTO Jarda F.)\n55. setkání KPR – Viva Schengen 6 – Linz a jeho okolí\nsobota 31. srpna a neděle 1. září 2013\nDalší ze společných zájezdů k našim zahraničním sousedům, tentokrát dvoudenní. Protože podstatně zdražila doprava mikro a minibusy, dohodli jsme se, že se tentokrát pojede osobními auty. Přihlášeno bylo původně 20 osob, nakonec nás jelo 18. Ubytovaní jsme byli ve Velešíně v objektu Střední odborné školy strojní a elektrotechnické. Někteří účastníci jeli na místo srazu již v pátek a cestou navštěvovali různá místa a rozhledny. Vyrazili jsme v sobotu v 6:55 směr Rakousko. První rozhledna nás očekávala po 75 km. Sterngartl-blick in Haibach je dřevěná, schovaná na kopečku v menším smrkovém chlumu. Výhled byl dobrý, kruhový, ale trochu ještě zastřený ranním oparem. Druhá rozhledna vzdálená 10 km byl vlastně kovový vysílač s plošinou – Kirchschlag bei Linz – Breitenstein. Z něj by byl moc krásný výhled na Linec, který mírně kazil mlhavý opar nad Dunajem. Další, v pořadí třetí rozhledna, byla Giselawarte u Lichtenbergu, poblíž vysílače ORF Sender Lichtenberg. Z ní už byl vidět částečně Linec, i když stále ještě trochu v mlze. Všechny tři rozhledny měly vstup volný. Poté jsme přejeli do Lince, hlavního cíle naší výpravy. Po pojíždění městem a hledání neplaceného parkování, jsme nakonec všichni zaparkovali auta na placeném parkovišti v sousedství našeho hlavního cíle. Tím bylo kulturní centrum (Kulturquartier), kde od 14.6. do 13.10.2013, probíhá monumentální výstava HöhenRausch.3 – Die Kunst der Türme (Opojení výškou 3 – Umění věží). Vstoupili jsme jako skupina, za vstupné po 8€. Hlavní lákadlem byla 30 metrů vysoká vyhlídková Rakouská věž z jedlového dřeva, umístěná na střeše kulturního centra. S výškou budovy tak nabízí impozantní rozhledy po městě celkem z 59 metrů. Jako předloha této rozhledny posloužila Alpská vyhlídka (Alpenblick) poblíž české hranice u Lipna (Schöneben). Promenádou po dřevěných lávkách se schůdky jsme pak prošli tunelem k 15 metrové věži. Tunel i věž byly vyrobeny z bambusu a věž sloužila pouze k meditaci (bez výstupu). Po vyhlídkovém chodníku nad střechami jsme pak prošli ještě věží kostela Uršulinek. Celá expozice i v budově se týkala rozhleden a rozhlížení se. Na vstupním OK-náměstí se nalézaly dvě moderní šikmo stojící kovové „věže energie“, které naznačují objetí dvou lidí. Tam jsme se opět sešli, abychom mohli pokračovat v našem putování. Pátou rozhlednou byla cihlová Franz-Josef-Warte – Freinbergwarte na návrší Freinberg nad Lincem. Město i s protékajícím Dunajem jako na dlani. Šestým zastavením byla neplánovaná (vložená) věžka Mayrhofberg u Stroheimu. Menší kamenná rozhlednička s vnějším ochozem a překrásným rozhledem po okolním kraji. Obě měly opět vstup volný. Sedmým místem našeho putování byla stezka v korunách stromů Baumkronenweg u Kopfingu. Krásná dřevěná věž s chodníkem a schodišti mezi korunami stromů s různými zážitkovými zastaveními. Na konci stezky byl i lesní hotel s bydlením ve dřevěných apartmánech na vysokých konstrukcích a pro děti i dospělé zábavný park s hospůdkou a lesním obchodem. Tobogán, labyrint, lesní gramofon, houpací postel, liščí doupě, malý lanový park a jiné další atrakce. Vstoupili jsme opět jako skupina (za vstupné po 8€) a každý si dle svého užil zábavné aktivity. Poslední rozhlednou a zároveň vysílačem byla Frohnwald-Aussichtswarte u Schardenbergu. Zděná věž ze škvárových tvárnic, zpevněná betonem. Po zaplacení 1€ v přilehlé restauraci jsme vystoupali po dřevěném schodišti na betonovou plošinu s kovovým zábradlím a spoustou antén. Přes řeku Inn jsme již hleděli do Německa, např. na město a hrad Neuburg, Passau a mohli pomalu vnímat blížící se západ slunce. Za soumraku jsme se vydali na ubytovnu ve Velešíně. Jeli jsme částečně kolem Dunaje a pak přes Rohrbach (podhůřím Šumavy). Dorazili jsme ve 22 hod. a někteří zájezdníci šli ještě do hospůdky u hřiště v domnění, že se posilní na po náročné dnu. Jídlo však nebylo, a tak jsme poseděli aspoň u čaje a piva. Debatovali jsme nad uplynulými zážitky a plánem kam se vydat v neděli. Dohodli jsme se, že program bude volný, někteří přesto využili propozic nastíněných Jardou F. a navštívili Hoh-Haus Buchberg (Lasberg), Schwarzenberg u Bad Grosspertholz, Blockheide v Gmündu, Himmelsleiter v NP ve Schremsu či Kotlacke u Hirschenschlagu. Další zavítali například do bývalého koncentračního tábora Mauthausen či Helenou H. předdomluveného krásného Kotěrova vodojemu v Třeboni, který od 19. 5. slouží jako Asijské kulturní centrum. (akce, text a FOTO Jarda F.)\n54. setkání KPR – Dyleň + Grendzlandturm\nPo delší době zopakovaný výstup na vysílač Dyleň u Chebu, přechod na nedalekou německou rozhlednu Grendzlandturm. (akce: Pavel G.)\n53. setkání KPR – Křest knihy 365 rozhleden ČR – Praha\nKřest vázaného knižního průvodce 365 rozhleden ČR z pera členů vedení KPR Jaroslava Fábery a Heleny Holubářové. Hudební doprovod obstaral písní Rozhlédni se člověče scenárista stejnojmenného televizního seriálu Bedřich Ludvík. (akce spoluautorů knihy, text: Dana V., FOTO Jarda F., více Rozhlednář č.28/2013)\n52. setkání KPR – 5. valná hromada – Děčín\nPátá valná hromada sdružení se uskutečnila v Děčíně, na znovuotevřené Pastýřské stěně. Po ranních procházkách nad Děčínem a shlédnutí z Pastýřky na labské údolí jsme nejprve zrekapitulovali loňský rok, hospodaření i činnost. Jubilejní VH byla volební – 46 přítomnými hlasy se volil nový výkonný výbor a to na čtyři roky. Své funkce obhájili Pavel G., Jaroslav F. a Pavel Z., za dva již nekandidující členy se objevily ve vedení „nové tváře“ – Helena H. a Petra L. (zápis – Rozhlednář č.27/2013, FOTO Jarda F.)\n51. setkání KPR – Vyhlídky Brna II\npátek 17. ledna 2013\nAč byl pracovní den, v nemalém počtu jsme se sešli řed brněnskou fakultní nemocnicí v Bohunicích. Nejprve nás mluvčí nemocnice seznámila z její historií, poté jsme již vyjeli na střechu 18podlažní budovy na velmi zajímavém místě na návrší na rozhraní Bohunic a Nového Lískovce. Ač zimní, počasí rozhledu velmi dobře přálo. Jen zima na ruce zastavila dlouhé fotografování. Poté jsme se přemístili na výstaviště a v počtu 17 členů KPR vystoupali na jinak za třemi zamčenými dveřmi zavřenou rozhlednu pavilonu G. I tam byla, jak tři účastníci prvovýstupu před přesně čtyřmi roky skonstatovali, mnohem lepší výhled. Holt některé věci zrají. I výhledy 🙂 Pak již naše promrzlé nohy směřovaly na veletrh Regiontour, kde kromě řady jiných materiálů zaujal například nový průvodce vyhlídkami a věžemi Plzeňska či prezentace aktuálně stavěné rozhledny na Velkém Kosíři. (akce: Pavel G.)


KiBi EVO Dark-Blue Stars + 1x pár návlečků na nožičky - Nositko.cz\nDomů / Nosítka se sponami / KIBI nosítko / KiBi Kolekce Šátkovina / KiBi EVO Dark-Blue Stars + 1x pár návlečků na nožičky\nTula Free To Grow TEMPO + 1x pár návlečků na nožičky 3 900 Kč\nTula Free To Grow PLAY + 1x pár návlečků na nožičky 3 900 Kč\nTula Free To Grow WANDER + 1x pár návlečků na nožičky 3 900 Kč\nKiBi EVO Dark-Blue Stars + 1x pár návlečků na nožičky\nKolekce ze šátkoviny je ušita ze šátkové látky české značky Lenire. Kibi EVO je ergonomické nosítko, které roste s Vaším dítětem. Nosítko je určeno dětem od 4-5 měsíců do 20kg. Umožňuje nošení na břiše, na zádech a na boku.\nKibi EVO je ergonomické nosítko, které roste s Vaším dítětem. Nosítko je určeno dětem od 4-5 měsíců (sedí lépe spíše starším dětem od 6 měsíců, nejlépe, pokud jsou zvyklá na nošení a "umí" si do nosítka sednout) do 20kg. Umožňuje nošení na břiše, na zádech a na boku. Výška zádové opěrky je plynule nastavitelná, dále lze měnit šířku sedáku dle aktuálních potřeb a velikostí dítěte. Má všechny prvky klasických ergonomických nosítek pro těžké děti - bytelný bederní pás, pohodlně polstrované ramenní popruhy, látkovou zádovou opěrku ze 100% bavlny a přídavnou opěrku hlavičky pro klidný spánek větších dětí. U nosítka je nutné dávat pozor na správné usazení dítěte, aby nedocházelo k ohýbání bederního pásu.\nNosítko je vyrobeno v ČR, s důrazem na výběr českým materiálů a komponent. Design a konsturkce byly navrženy v ČR, popruhy, spony cvočky jsou také z ČR a šily zlaté české ručičky :-)\nKolekce ze šátkoviny je ušita ze šátkové látky české značky Lenire. Zádová opěrka a opěrka hlavičky je ušita ze 2 vrstev šátkoviny, takže nosítko může využít jejích speciálních vlastností - příčné pružnosti a prodyšnosti.\nNosítko KiBi EVO Dark-Blue Stars\nmožnost nastavení šířky zádové opěrky v oblasti zadečku a nožiček - malá miminka by měla být v nosítku šetrně napolohována, s nožičkami od sebe, s kolínky minimálně v úrovni zadečku, spíš výš. Tomu pomůže opěrka, která bude vždy dosahovat až pod kolínka miminka. Jak dítě roste, můžete pomocí patentků nastavovat šířku látky pod jeho nožičkami, takže z nosítka "nevyroste". Při nejužším nastavení je opěrka pod nožičkama široká 31cm, v nejširším nastavení pak 51cm. U nosítka KiBi EVO na bederním pásu přibyl jeden patent navíc z každé strany. Nosítko tak lze ještě o maličko více zúžit, aby lépe sedělo i menším miminkům. Přesto je ale stále doporučováno pro děti od 4-6 měsíců.\nbederní pás - u nosítka KiBi EVO je nově tvarovaný bederní pás, pevná výplň byla nyní nahrazena měkkou high-tech výplní, která má výborné vlastnosti. Je nadýchaná, vysoce pružná, flexibilní, prodyšnější a lépe odvádí teplo. Vyniká výbornou elasticitou, tvarovou stálostí a dlouhou životností. Šňůrka na stahování přebytečné látky zádové opěrky je nově u KiBi EVO přichycena k bedernímu pásu, takže při vytažení nevzhledně nevisí.\nramenní popruhy - širší, polstrované, lze v případě potřeby za zády překřížit. Nosítko KiBi EVO má nyní ramenní popruhy polstrovány stejnou high-tech výplní jako bederní pás a jsou tedy ještě pohodlnější. Naleznete na nich klipsu navíc, která se hodí k zachycení popruhů kapucky, pokud máte hrudní pásek na zádech umístěný v nižší pozici a uchycení trojzubců na kapucce do protispony je příliš složité. Novinkou KiBi EVO je možnost sundání hrudního pásku z ramenních popruhů. Tuto možnost jistě ocení především ti, kteří často nosí se zkříženými ramenními popruhy a hrudní pásek, potažmo spona na něm, je tlačí do zad. Protože je na hrudním pásku umístěna protispona k uchycení kapucky, můžete místo ní využít právě novou klipsu.\nmožnost srolovat nosítko do ruličky - při nošení batolat se pak hodí možnost srolovat nosítko a zajistit ho u bederního pásu. Nosítko si tak můžete nechat zapnuté v pase i když zrovna dítě pobíhá někde kolem, bez toho, aby za vámi vlálo rozepnuté. Nosítko KiBi EVO má nově širší gumičky určené k zafixování srolovaného nosítka do ledvinky a tedy i větší spony na nich.\nKibi nosítko Kolekce Šátkovina\nKiBi chrániče popruhů - slintáčky Kolekce Šátkovina\nKiBi Extra polstrování bederního pásu\nKiBi - kapsa fleece\nKiBi EVO Pompa + 1x pár návlečků na nožičky\nKiBi EVO Mramor Terakota + 1x pár návlečků na nožičky\nKiBi EVO Orient + 1x pár návlečků na nožičky\nKiBi EVO Tetris + 1x pár návlečků na nožičky\nKiBi EVO Jamu Fialové + 1x pár návlečků na nožičky\nTula Free To Grow TEMPO + 1x pár návlečků na nožičky 3 900 Kč Původně: 4 355 Kč\nTula Free To Grow PLAY + 1x pár návlečků na nožičky 3 900 Kč Původně: 4 355 Kč\nTula Free To Grow WANDER + 1x pár návlečků na nožičky 3 900 Kč Původně: 4 355 Kč\nTula Explore FRENCH MARIGOLD + 1x pár návlečků na nožičky 3 283 Kč Původně: 4 690 Kč


Policejní šéf Lessy: Proti bossingu a šikaně musíme vystupovat tvrdě - Deník.cz\nPolicejní šéf Lessy: Proti bossingu a šikaně musíme vystupovat tvrdě\nUherské Hradiště /ROZHOVOR/ - Několik hodin strávil v pondělí policejní prezident Petr Lessy mezi policisty Územního odboru Policie ČR v Uherském Hradišti. Tam se podle svých slov zastavil proto, aby si udělal obrázek o tom, kam se policie po více než jeho roční nepřítomnosti posunula.\nPolicejní prezident Petr Lessy (vlevo) podává ruku vedoucímu Územního odboru v Uherském Hradišti Bronislavu Šabršulovi. Foto: Aleš Mergental\nV rozhovoru pro Slovácký deník se mimo jiné vyjádřil i k šikaně a bossingu, které byly odhaleny také v policejních řadách.\nPřijíždíte k nám na Slovácko historicky jako vůbec první policejní prezident, který sem zavítal. Co vás, pane Lessy, přivádí do Uherského Hradiště, jedenáct dnů před vaším odchodem z funkce?\nJá už jsem před časem, kdy jsem ještě nepůsobil jako policejní ředitel, navštívil zdejší okresní policejní ředitelství a už tehdy jsem se tu dozvěděl řadu zajímavých informací. Tady jsem tehdy také objevil inspiraci v policejních cyklohlídkách, které tu byly zavedeny vůbec poprvé. Významným zdrojem informací je pro mě vždycky to území, kde se odehrává nejvíce policejních činností, tedy na teritoriu územního odboru. V tom svém našlapaném programu jsem si chtěl ještě před skončením ve funkci policejního prezidenta udělat obrázek, kam se policie po více než mé roční nepřítomnosti posunula ve své práci, vnímání, jaké má problémy a co se jí naopak podařilo. Uherské Hradiště jsem si vybral proto, že jej znám, a proto mám s čím porovnávat.\nV pořadu Otázky Václava Moravce jste zmínil, že se policie potýká s řadou vnitřních problémů, například se špatnými interpersonálními vztahy, které je třeba v nejbližší době řešit. Týkat by se měly některých krajských ředitelství. Měl jste na mysli i krajské ředitelství policie ve Zlíně?\nKdyž jsem řekl interpersonální vztahy, tak opravdu ctím, že jde o vnitřní záležitosti policie, které v tomto okamžiku nechci pojmenovávat, protože by to ode mě bylo nekorektní. Přiznávám ale, že jsou problémy na některých krajských ředitelstvích, tak jako na některých útvarech s republikovou působností, které je třeba řešit. To však bude otázka pro mého nástupce.\nSlova šikana a bossing se začínají v posledních letech citovat také v souvislosti s policií. Mohl byste prozradit, o jaké počty takových případů mezi policisty zhruba jde, případně zmínit, v čem vy sám vidíte jádro tohoto celospolečenského problému?\nPo odmlce, již jsem u policie měl, jsem se seznámil s řadou příběhů, které mi popsaly různé životní peripetie. Když uvážíte, jak velká firma policie spolu s občanskými zaměstnanci je jde o téměř padesát tisíc lidí, tak musím přiznat, že ty problémy tady jsou. Většinou ale vyplývají z velké nezkušenosti manažerů na určitých úrovních řízení s tím, že se uchylují k tomuto jednání. Pro mě je to velmi závažný symptom a jsem rád, že na ministerstvu vnitra existuje takzvaná ombudsmanka Policie ČR a hasičského záchranného sboru, byť jsem byl kdysi ke zřízení této funkce skeptický. Dnes ji vnímám jako velmi přínosnou. Policie jako taková si nevede přesné statistiky, proto vám nemohu sdělit, o jaké počty se jedná, ale závažné případy týkající se bossingu v policii jsou. Mimo jiné i zdejší vedoucí územního odboru je toho příkladem, protože ministr vnitra na základě zcela jasné důkazní situace rozhodl o zrušení jeho převelení z Uherského Hradiště do Zlína.\nTakže převelení Bronislava Šabršuly je zásluha ombudsmanky?\nJe to o hledání spravedlnosti a pan Šabršula měl dostatek důkazů pro to, aby institucím, které jeho případ posuzovaly, v tomto případě poradní komise ministra vnitra zcela bez skrupulí přijala závěr, jaký přijala. Já bych byl ale rád, aby toto byl opravdu výjimečný případ. Rád bych, aby takovýchto případů pod pokličkou v policii nebylo, protože špatné interpersonální vztahy nakonec ovlivňují pracovní výsledky. A proto, pokud budu ve funkci, budu proti takovým případům bossingu a šikany velmi tvrdě vystupovat.\nMůžete tedy říct, v čem jsou zdejší policisté dobří nadprůměrně a v čem by se naopak mohli dostat z podprůměrných příček nahoru?\nNerad bych, aby se o někom říkalo, že je nadprůměrně dobrý, ale musím přiznat, že po hovorech s řadou lidí zde mi to připadá, že jsou tady velmi dobré vztahy, což se promítá také do výsledků práce. Pro mě bylo velmi dobrým signálem, že na poradě seděl i okresní státní zástupce a v části porady věnované obecným tématům veřejného pořádku seděl ředitel zdejší městské policie. To jsou všechno naši klíčoví partneři a spolupracovníci, bez nichž si policie jen velmi těžko dovede představit spolupráci a já jsem velmi rád, že tady ta spolupráce nastavena je. Proto vidím územní odbor Uherské Hradiště mezi těmi dobře fungujícími a jeho práci nemusím vyjadřovat pomocí superlativů. Z mého pohledu je příkladem dobře fungujícího odboru.\nJak už jsem zmínil, za jedenáct dnů končíte ve funkci policejního prezidenta s tím, že do vypsaného výběrového řízení se hlásit nebudete. Nicméně, považujete svůj návrat do pozice policejního prezidenta za možný třeba někdy v budoucnu?\nV dohledném horizontu to za reálné nepovažuji, i když, jak se říká, nikdy neříkej nikdy. Život je totiž natolik barevný, že nikdy nevíte, kam vás zavane.\n18.2.2014 VSTUP DO DISKUSE 16


Kim Čong-un má nemanželskou dceru, tvrdí diplomatický zdroj z Pekingu - iDNES.cz\n16. května 2013 13:31, aktualizováno 13:31\nSeverokorejský vládce Kim Čong-un má nemanželskou dceru, objevilo se v jihokorejských novinách. | foto: Reuters\nKimova nemanželská dcera se podle zdrojů jihokorejského deníku narodila v roce 2010. Severokorejský vládce si vzal svou nynější manželku Ri Sol-ču zřejmě o rok dříve, po jeho boku se však začala objevovat až v červenci 2012.\n"Když Ri Sol-ču v roce 2010 vystupovala jako členka orchestru v Unhasu, stal se Kim otcem svého prvního dítěte," citoval největší jihokorejský deník Chosun Ilbo nejmenovaný čínský diplomatický zdroj.\nV říjnu 2012 se objevily spekulace o tom, že Kim čeká dítě i se svojí zákonnou manželkou. Na konci minulého roku se pak Ri ukázala po delší době znovu na veřejnosti, tentokrát už bez nápadného bříška, které se jí před tím rýsovalo pod kabátem. "V Severní Koreji je nemyslitelné, že by se těhotná první dáma objevovala na veřejnosti," píší jihokorejské noviny.\nKim Čong-un potřebuje syna\nRežim však o Kimově dítěti zarytě mlčel. Zprávy o tom, že Kim má s Ri Sol-ču dceru, potvrdil Dennis Rodman, bývalý hráč basketbalu, kterého Kim letos v únoru hostil v Pchjongjangu. Ri podle něj tehdy mluvila o své "nádherné dcerušce". Kim by však chtěl mít syna, aby měl komu předat vládu nad Severní Koreou.\nPodle Chosun Ilbo se sice vládnoucí klan mužského potomka v roce 2010 dočkal, ten se však narodil Kimovu staršímu bratrovi Kim Čong-čulovi. Tou dobu se do izolované země začalo dovážet více švýcarských a německých výrobků pro děti, všiml si list.\n"Do Koreje se nyní dovážejí luxusní dětské věci z Evropy, jsou to věci pro kluky i pro holky," uvádí s tím, že by to odpovídalo předpokladům o tom, že Kim Čong-un má dceru a jeho starší bratr syna.\nV Severní Koreji se žádné zprávy o narození Kimovy "oficiální" dcery neobjevily. Analytici to přisuzují tomu, že v roce 2012, kdy Kimova manželka pravděpodobně porodila, země stále držela smutek za smrt Kim Čong-ila, který zemřel v prosinci 2011.\nOtec současného vládce KLDR měl rovněž komplikovaný osobní život. Oficiálně byl ženatý jen jednou, ale říká se, že měl nejméně tři milenky a také další syny a dvě dcery (o jeho rodinném životě čtěte více zde).\nTémata: KLDR, KLDR, smrt, vláda, Dennis Rodman, Kim Čong-il, Kim Čong-un, Peking, Pchjongjang\nSeverokorejský vůdce Kim Čong-un poslal do Číny vysokého vojenského činitele coby svého "zvláštního vyslance". Není...


Seznámení Okres Chrudim | ELITE Date\nSeznámení Okres Chrudim pro muže a ženy\nSeznamka pro muže a ženy ze okresu Chrudim a okolí\nNechcete být single? Toužíte po lásce? Chcete si užívat společnosti někoho, kdo vás bude milovat? Pak je na čase začít hledat toho pravého! Seznámení v okrese Chrudim nikdy nebylo jednodušší! Zaregistrujte se, vyplňte osobnostní dotazník a čekejte na návrhy nejvhodnějších partnerů z okresu Chrudim. Online seznámení v okrese Chrudim je tím nejlepším způsobem, jak se snadno a rychle seznámit s mužem či ženou vašich snů!


Nessie - Anglická mateřská školka (Praha 5, Praha 6) :: Obědy\nHome / Praktické informace\nVzh ledem k současné rozšířenosti různých alergií, se v Nessie English Preschool dodržuje dieta bez ořechů a ořechových přísad.\nOd dubna 2013 spolupracujeme s firmou Fresh & Tasty (www.freshandtasty.cz), nejmladší divizí Zátiší Group (www.zatisigroup.cz), která se specializuje na běžné denní stravování bez kompromisu kvality, čerstvosti a chutí. Firma Fresh & Tasty usiluje o to, aby jídlo ve školách bylo chutné, přirozené (bez zbytečných chemických přísad), poctivé (bez polotovarů) a rozmanité (s akcentem na sezónnost potravin). Cítí odpovědnost ke zdraví nastupující generace.\nJejich zásady se týkají nejen kvality, ale i kultury stravovaní. Nechtějí, aby naše děti jídlem pohrdaly, ale aby k němu přistupovaly jako k hodnotě, která je zároveň kulturním dědictvím po předchozích generacích. Chtějí podpořit respekt ke stolování jako potřebě momentu sdílení společného stolu, průpravu na společenské chování v rodinách i v restauracích. Chovají se šetrně k životnímu prostředí. Třídí odpad, využívaji co nejvíce regionálních surovin. Vaří čerstvá jídla každý den. Proto je pro ně důležitá prevence přebytků jídel pečlivým plánová ním. Zbylá jídla věnují Armádě spásy.\nStravování zahrnuje oběd, dopolední a odpolední svačinu. Ke všem jídlům jsou podávány nápoje.\nZdravá a výživná strava je nezbytná pro správný vývoj dětí. Z toho důvodu dětem poskytujeme vyváženou a pestrou stravu a dbáme na to, aby v jídelníčku bylo zastoupeno dostatečné množství libového masa, ryb, celozrnných potravin, ovoce a zeleniny.\nNáš dodavatel obědů a svačin, firma Fresh & Tasty, spolupracuje s nutričními specialisty Petrem Havlíčkem a Margit Slimákovou a společně s nimi dbá na to, aby jídlo splňovalo veškeré požadavky na správnou a zdravou výživu a obsahovalo co nejméně alergeních složek (ořechy). Pokud váš syn/dcera dodržuje speciální dietu, prosíme informujte nás o tom při zápisu do školy. V případě, že budete později vyžadovat dodatečné změny nebo speciální dietické úpravy ve stravování, informujte prosím co nejdříve kancelář školy.\nSystém stravování v naší škole probíhá následovně. Všichni žáci dostávají stejnou polévku a svačinu, hlavní jídlo si pro dítě můžete vybrat ze dvou chodů – masové a vegetariánské menu. Jídelníček na další měsíc vám zašleme e-mailem vždy na konci měsíce. Máte pak možnost spolu s vašimi dětmi vybrat jídla na celý nadcházející měsíc. On-line fomulář vyplňte prosíme nejpozději do uvedeného data. Pokud tak neučiníte, vybereme pro vaše děti jídlo sami (masové menu). Jídelníček je také k dispozici na našich webových stránkách.\nPokud potřebujete obědy zrušit, prosíme informujte naši kancelář telefonicky nebo e-mailem. Na základě požadavků našich dodavatelů, je zapotřebí zrušit jídla 48 předem, jinak vám nebudeme moci vrátit peníze za zrušený oběd. Peníze za zrušené obědy vracíme 2x ročně.\nJídelníček na aktuální týden (pdf, 145 kB)


Stolní hra HONEY COMBINE / DRAGONIC | Papírnictví U Dvou Pastelek\nDomů / SEZÓNA / Hry a diplomy / Stolní hra HONEY COMBINE / DRAGONIC\nod 6 let / 2 hráči / dobrodružství, náhodaProkletý ostrov... Spousta dobrodruhů prahla po jeho objevení. Říká se, že na něm kapitán Kent ukryl tři truhlice se zlatým královským...\nStolní hra pro trénování paměti a postřehu pro dva až čtyři hráče. Balení obsahuje 28 hracích karet, pravidla hry, textilní sáček a servisní SOS kód, který můžete použít, pokud se Vám některá z hracích karet poškodí, nebo ztratí. Každá stolní hra HONEY COMBINE z produkce MFP paper s.r.o. obsahuje i praktický pytlík který je neocenitelnou pomůckou pokud chcete hru vzít na dovolenou nebo na chatu na víkend. Herní kartičky jednoduše vložíte do pytlíku který je pro tyto karty speciálně vyroben. Stáhnete jej šňůrkou a můžete si na něj dát i visačku aby jste poznali která hra je v pytlíku aniž by jste jej otevřeli. Visačka se jménem a obrázkem hry je také součástí balení.\nPravidla hry: Hra DRAGONIC se skládá ze tří kol. Prvním úkolem hráče je sestavit dračí monstrum rychleji než jeho soupeř. Každý z hráčů si vybere z hracích karet tělo svého draka (zbývající karty s dračími těly odloží stranou). Všechny ostatní karty hráči promíchají a rozmístí je náhodně na hrací plochu obrázky dolů. Po určení nebo rozlosování pořadí hráčů ve hře obrátí první hráč libovolnou kartu tak, aby ji viděli i ostatní. Každá karta zobrazuje část draka (hlavu, křídla, ocas, tlapy, nohy, dračí výboj) a počet hvězd, které stupňují její sílu. Je na hráči, jestli si tuto část odebere a doplní ke své kartě s dračím tělem nebo ji vrátí zpět obrázkem dolů a počká si na silnější v některém ze svých dalších tahů. Ve hře pokračuje jeho soupeř. Každý hráč smí v jednom tahu obrátit a doplnit k tělu svého draka pouze jednu jeho část. Pokud hráč v některém ze svých tahů obrátí kartu s částí draka, kterou již k tělu doplnil, nesmí ji vyměnit a kartu vrátí zpět obrázkem dolů. Vítězem prvního kola a držitelem prvního bodu se stává hráč, který sestaví svého draka jako první. Začíná druhé kolo hry DRAGONIC. Zbývající hráči dokončují svá dračí monstra. Poslední hráč, který pokračuje ve skládání svého draka a zůstane ve hře sám, nesmí hru zdržovat a k jeho sestavení musí použít vždy první nalezenou část. Po sestavení dračích monster si každý hráč sečte všechny hvězdy z částí svého draka a výslednou sílu oznámí nahlas soupeřům. Vítězem druhého kola a držitelem dalšího bodu se stává hráč s nejsilnějším drakem. Pokud hráč vlastní dračí monstrum, které ovládlo obě kola a stalo se nejrychlejším a nejsilnějším drakem současně, vyhrává hru DRAGONIC bez boje. Třetím kolem hry DRAGONIC je závěrečný souboj, na který vyzve hráč s nejsilnějším dračím monstrem soupeře s nejrychleji sestaveným drakem. Ten provede kontrolní součet všech hvězd z částí draka vyzyvatele a přijme jeho výzvu pokýváním hlavy. Oba hráči obrátí své karty s draky obrázky dolů, všech čtrnáct karet promíchají a rozmístí je náhodně na hrací plochu. Souboj začíná vyzyvatel, který obrátí dvě libovolné karty a ukáže je protihráči. Pokud se části draka na kartách neshodují, vrátí obě karty zpět obrázky dolů a ve hře pokračuje jeho soupeř. Jsou-li po obrácení karet obě dračí části shodné, hráč si tento pár karet odebere a pokračuje ve hře tak dlouho, dokud se mu vyhledávání shodných dvojic daří. Vítězem třetího kola a držitelem rozhodujícího bodu se stává hráč, který jako první odebere z hrací plochy čtyři páry karet se shodnými dračími částmi. Touto výhrou se hráč současně stává i absolutním vítězem hry DRAGONIC. Vhodná pro děti od 6 let. Nebezpečí vdechnutí a spolknutí malých částic.


Luxusní hotely a ubytování - Valkenburg aan de Geul | Hotels.com\nLuxusní hotely - Valkenburg aan de Geul\nHledat hotely luxusní kategorie ve městě Valkenburg aan de Geul\nZobrazit hotely luxusní kategorie (Valkenburg aan de Geul) na mapě\nLuxusní hotely ve městě Valkenburg aan de Geul\nHledáte luxusní hotely ve městě Valkenburg aan de Geul? Na webu Hotels.com vás čeká široký výběr hotelů špičkové kategorie, které poskytují svým hostům dokonalý komfort, exkluzivní vybavení a bezkonkurenční servis. Ať se chystáte na pracovní cestu, nákupní či romantický výlet, nebo plánujete fantastickou dovolenou s rodinou nebo přáteli, na webu Hotels.com vždy snadno najdete luxusní hotel přesně podle svých potřeb. Pobyt v něm pak bude skutečně nezapomenutelným zážitkem.\nAbychom vám usnadnili výběr z naší nabídky více než stovky tisíc hotelů po celém světě, připravili jsme pro vás podrobný popis pokojů a služeb, fotografie a především recenze, kterými naši skuteční zákazníci okomentovali přes 6,5 milionu pobytů v našich hotelích. Na základě recenzí, které hodnotí kritéria jako pohodlí, čistota, kvalita služeb a stav hotelu, bylo pro každý hotel vypočítáno celkové hodnocení. Hledání vhodného hotelu vám ulehčí také připravené filtry, pomocí nichž můžete zobrazit seznam luxusních hotelů ve městě Valkenburg aan de Geul. Je také možné vyhledat luxusní hotel v centru města Valkenburg aan de Geul, v blízkosti letiště nebo významných památek, případně naopak na předměstí, daleko od hluku a shonu velkoměsta. To vše umožňuje vyhledávání na Hotels.com během několika okamžiků.\nNavštivte také stránku speciálních nabídek, kde najdete luxusní hotely ve městě Valkenburg aan de Geul s velkou slevou. Tyto hotely se účastní našich slevových akcí nebo nabízejí hostům slevu za včasnou rezervaci, případně naopak za rezervaci last minute. Pro vaše pohodlí nabízí některé hotely také možnost volby mezi online platbou přímo při rezervaci nebo až při odhlášení z hotelu. Najdete si tedy luxusní hotel, který bude vyhovovat právě vašim potřebám.\nJakmile si ve městě Valkenburg aan de Geul vyberete ten nejvhodnější hotel nejvyšší kategorie, můžete si jej rezervovat přímo na našem webu nebo telefonicky na čísle 239 014 224 (pouze v angličtině, 24 hodin denně, 7 dní v týdnu). Naši specialisté vám rádi zodpovědí veškeré dotazy a pomohou snadno a rychle zarezervovat zvolený luxusní hotel ve městě Valkenburg aan de Geul.\nNezapomeňte, že na webu Hotels.com máte kromě výhodné rezervace hotelů také možnost sbírat noci do věrnostního programu Hotels.com Rewards , který vás za opakované nákupy odmění noclehem zdarma.* Za každých 10 noclehů strávených v ubytovacích zařízeních programu Hotels.com Rewards získáte jednu noc zdarma.* Není přitom nutné zarezervovat všech 10 noclehů najednou, můžete je nakoupit postupně. Zaregistrujte se do programu Hotels.com Rewards a vaše rezervace luxusního hotelu ve městě Valkenburg aan de Geul bude prvním krokem k získání noci zdarma.* S registrací proto neváhejte!


Aktuální nabídka mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín) denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín) než Vás někdo předběhne.\nKategorie mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín) se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín) neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín) právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín)\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín), pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující mobilheimy Loučka (Vsetín), a to mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín), pronájem mobilheimu Loučka (Vsetín), dražby mobilheimů Loučka (Vsetín).\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii mobilheimy k prodeji Loučka (Vsetín) nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích mobilheimy Loučka (Vsetín), mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín), pronájem mobilheimu Loučka (Vsetín), dražby mobilheimů Loučka (Vsetín).\nNehledáte mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín) ?\nPokud jste v této kategorii mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín) omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín)\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín), si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín). Určitě lépe naleznete mobilheimy na prodej Loučka (Vsetín), který hledáte.


DIG Magazín – Will Smyth interview | CHECKTRAILS.com\n← Řáholec Jam\nŘáholec Jam 2014 Report →\nDIG Magazín – Will Smyth interview\nPosted on September 9, 2014 by Hout\nJak už jsme tady před nějakým časem informovali, DIG BMX Magazín končí v tištěné podobě a přesouvá veškeré své síly do online verze. Podle všeho nevzniká další ze „světových bmx webů“, ale vzniká DIG v novým kabátě se svým vlastním obsahem, jdoucí si nekompromisně po své cestě, po které kráčel dlouhých 21 let a po celou tu dobu přinášel skvosty náročnějšímu bmx publiku. Díky za to. Přinášíme vám překlad rozhovoru s Willem Smythem, zakladatelem a hlavním editorem tohoto bezpochyby kultovního plátku. Rozhovor o tom, proč se DIG mění, jakým způsobem a kam to celé směřuje. Zároveň to hezky ukazuje pohled člověka, který nahlíží na bmx zase z jiné strany než my jezdci, je to pohled médií, vydavatele časopisu a samozřejmě taky businessmana, a přesto člověka, který pro BMX dýchá srdcem i duší a nikdy by nepřistoupil na to, aby se z BMX stala SHIT SHOW.\nPublikováno na http://blog.defgrip.net , originál zde.\nPtal se Nuno Oliviera, odpovídal Will Smyth, hlavní editor a současný majitel DIG Magazínu\nPřeložil Volunteer Horča, revize Hout\nDIG BMX Magazín, jak už asi víte, se mění. Jak? Po 21 letech ukončil svou existence v tištěný podobě a všechna energie se nyní přesměrovává do online verze. Tenhle nový směr může a nemusí být v dnešní době pro někoho překvapením, jistě jsme ale všichni rádi za to, že bude DIG existovat i nadále.\nVždycky jsem byl velkým fanouškem DIGu a držim jim palce v tom, aby pokračovali stejně i v digitální podobě. Jak bylo řečeno, je tady nové prostředí, nová organizace a lidi, kteří se pouštějí do těchto změn. Jako obvykle, nadhodil jsem Willu Smythovi (vedoucí editor DIGu) pár otázek o tom všem. Pokračujte ve čtení a zůstaňtě naladěni na DIG BMX.\nPrvní otázka, jak velká je to rána, že tištěný verzi DIGu je konec? Časopis byl mnoho let tvým dítětem.\nVe skutečnosti jsme všichni motivovaný dělat něco novýho, takže to opravdu není žádná velká rána. Vlastně je to naprosto naopak. Tahle změna směru je něco, co jsme si sami vybrali dělat oproti něčemu, co jsme byli nucený dělat. Byl jsem to já, kdo minulej rok přišel s myšlenkou udělat to teď, v týhle době, ještě mnohem dřív před nabídkou odkoupení DIGu zpět od našeho bývalýho vydavatele. Ve skutečnosti lidi neviděj, že ta práce s časákem pro nás byla soustavným skutečným břemenem.\nDělám DIG bez přestávky 21 let a jak jsme se blížíli k číslu 100, uvědomil jsem si, že chci, aby se věci, po dosažení tohohle milníku, nějakým způsobem změnily. Pracuju se spoustou slvělejch lidí, kteří vytvářej jeden z nejlepších materiálů, ostatní okolo to ale nedokážou ocenit. Udělali jsme téměř všechno, co jsem chtěl kdy udělat v tištěný verzi a nebyl jsem si jistej, že to můžu posunout někam dál coby dvouměsíčník. Dokonce jsem zvažoval úplně odejít a nechat časopis běžet dál pod jinými lidmi, kdyby to šlapalo. DIG pro mě byl vždycky mnohem víc než jen práce a nikdy jsem ho nechtěl dělat jen proto, aby se pouze udržel v chodu.\nPro někoho může tahle odpověď vypadat tak, že si chci jen zachovat tvář, ale čestně, po 21 letech uzávěrek a toho co jsme dokázali udělat, jsem skutečně, skutečně pyšný na to, čeho jsme dosáhli – ba co víc na to, že se nyní dostáváme do fáze, kdy to budeme dělat naprosto podle našich pravidel. Pořád jsem měl nepříjemný obavy z toho, že DIG pohasne, ale dělání věcí takhle a touhle cestou je přesně to, co chci. Navíc mám teď taky na 100 % konec s pravidelnejma uzávěrkama. Potřeboval jsem v týhle době udělat změnu, abych si udržel motivaci pro DIG. 21 let je dost dlouhej zátah, když děláš tu samou věc a chceš zůstat pořád motivovanej a pozitivně naladěnej ohledně jakéhokoliv projektu – ať už osobně nebo ne. Pro nás je tohle vážně pozitivní krok vpřed. Určitě bych to neříkal 2 nebo 3 roky zpátky, ale časák je hodně o tom honit se znovu a znovu za další uzávěrkou.\n„Nemám nic proti lidem, kteří si vydělávaj na živobytí díky BMX, ale nikdy se přitom z BMX nesmí stát SHIT SHOW.“\nNechci nijak podporovat rozšířené tvrzení, že “tisk už je dávno mrtvej”, ale co skutečně způsobilo konec časopisu?\nTištěná verze časopisů je nejvíc, ale už v nás prostě nebyla žádná energie na to, abychom to drželi v takovým formátu, kterej si nakonec stejně přečte relativně málo lidí. Navíc už tady taky nebyl velkej zájem ze strany většiny potenciálních (a věrohodných) inzerentů ani předplatitelů, aby se v tom pokračovalo. Mohli bysme dál pokračovat v tištěný podobě pokud bysme chtěli slevit z nastavený úrovně DIGu jakožto časopisu, ale vždycky jsem byl proti tomu klesnout takhle dolu. Dokonce ani rozdávání časopisů zadarmo by nebylo řešení. Další, nad čím jsme uvažovali, bylo vydávat s menší frekvencí, menší formát s méně stránkami, to by pro nás ale znamenalo krok zpátky. A znova – nikdo z nás to nechtěl dělat touhle cestou – nemělo by to prostě žádný světlý vyhlídky.\nKaždý významnější BMX časopis, kterej najdeš dneska ve stánku (a pár z nich i online) existujou v podstatě jen z komerčních důvodů. Bez vydavatelů by byly tyhle plátky a pracovní místa v pytli. Není to kritika, je to prostě fakt. Byli jsme šťastný a i v týhle situaci jsme se z toho snažili dostat maximum, ať už pod jakkýmkoliv vydavatelem, kterej nám byl dostupnej, ale vždycky to byla bitva udržet si náš obsah s tím, co nám bylo nastavený (vydavatelem je zde v podstatě myšlen investor, respektive produkční – pozn. Hout). Je příjemný vědět, že budem vždycky existovat v nějaký podobě, protože díkybohu DIG je zase 100 % náš..a stejně jako na začátku, už víc nejsme komerčně řízený podle zajetý šablony. Nemám nic proti lidem, kteří si hodně dobře (nebo jakkoliv) vydělávaj na živobytí díky BMX, ale nikdy se přitom z BMX nesmí stát hromada sraček (v originále je použit výraz SHIT SHOW, který je velice výstižný – pozn. Hout).\nNikdy jsem neudělal žádnej kompromis v obsahu DIGu kvůli penězům a nehodlám s tím začínat ani teď. Slevit z nastavený úrovně by byla jediná cesta, jak pokračovat v tištěný verzi – kdyby jsme bývali chtěli takhle pokračovat. Pro někoho to může znít jako alibismus, já to tak ale prostě mám.\nKaždopádně tisk má daleko k zániku. Musí se jen prostě posunout někam dále, aby to bylo pro lidi zajímavý. Tenhle rok máme v plánu vydat knihu DIG 100 a kromě toho budeme jednou ročně dělat DIG publikaci s různým obsahem, jentak, abysme udrželi tuhle tištěnou tradici při životě. Jen už na jeho základě nebudeme dál stavět náš byznis.\nTím, že jsi teď na druhý straně, jaký výzvy vidíš pro tištěný časopisy proto, aby se posouvali dopředu?\nVíceméně vše výše uvedený. Časopisy budou vždycky existovat v nějaký podobě, žádnej z nich ale nemůže fungovat tak, že bude dělat něco podle nějakýho ověřenýho obchodního modelu, kterej fungoval dřív. Pokud nemáš fakt hodně silnou základnu předplatitelů, můžou to být opravdu krušný časy udržet tištěnou podobu. Byli jsme si vědomi hrozících změn po dobu nejméně 5ti let a pořád jsme kvůli tomu měli sklon k přechodu na online verzi. Byli jsme první BMX publikace, která kombinovala tištěný obsah s věrohodným materiálem na internetu, ale teprve teď je ta pravá doba na to tyhle dva přístupy kompletně obrátit. Ironický je, že dělat věci tak, aby byly finančně výhodný v online verzi je stejně těžký, jako dělat je v tištěný verzi. Velký rozdíl je v tom, že se teď vše točí okolo online obsahu a to se v blízký době měnit nebude.\nOhledně budoucnosti..DIG je v podstatě první významnější BMX magazín, který plně přešel z tištěné verze do vyloženě online/digitální podoby. Jak k tomuhle procesu došlo?\nŘekl bych, že jsme první skutečně mezinárodní titul, který udělal podobný přechod. Ve Francii dělají Art magazín, který vychází ve stejném formátu jako se dříve tisknul jako časopis, dneska už ho vydávají jen jako online verzi, v Austrálii je Focal Point, kterým se hodně povedl přechod do online verze.\nKoukali jsme i mimo odvětví BMX, abysme získali nějakou inspiraci k tomu, jak to vlastně chceme dělat. Jakmile jsme našli, co jsme hledali, museli jsme najít někoho, kdo dá formu naším skicám. Byl to dost nákladnej proces, ale byli jsme do toho zapálený stejně jako když jsme před lety dostali časopis do tisku. Všechno tohle pro nás ale byla zábava a zajímavej proces. Posledním dílem skládanky, který je potřeba vyřešit a na kterým právě pracujem, je plán pro zveřejňování novýho obsahu. Myslim si ale, že tohle je něco, co se stejně bude vyvíjet za chodu a co se nedá na 100 % do kupy jen tak přes noc.\n“Digitální prostor” je očividně dost důležitý a skýtá zcela nové možnosti. Vítáš tuhle změnu s otevřenou náručí?\nRozhodně ji vítám. Je to podobný, jako když se začala zlepšovat digitální fotografie. Chytli jsme jí dost brzo, ale díky různejm fotografum to způsobilo v tý době trochu drama. Vlastně to udělalo produkci časopisu pekelně lehčí a mnohem mnohem levnější (např. úspory na poštovném a výrobní náklady) a bez ní by pravděpodobně hodně plátků před 10 lety zaniklo. BMX se vyvíjí, takže pro nás a naše media dává smysl se vyvíjet taky. Myslím, že lidem vždycky chvíli trvá si uvědomit, co jak chtějí a jak nejlépe využít digitální média pro svou práci.\nCítíš zadostiučinění v tom, že jseš nyní schopnej uveřejňovat materiál téměř okamžitě?\nInternet do jistý míry zabíjí myšlenku očekávání, takže to co mě na tom vzrušuje není ten bezprostřední požitek, ale spíš ta možnost zacílit dobrý obsah na mnohem víc lidí. V tuhle chvíli je všude hromada sraček, my chceme hlavně nabídnout něco jinýho, co není jen o tom bezprostředním upoutání pozornosti.\nCo můžou lidi očekávat od online verze DIGu? DIG byl skvělej časák, poveze se na stejný vlně co se týče nápadů/ obsahu/ atmosféry i v online verzi?\nTohle je pro mě asi ta nejdůležitější část – to, co se chystáme dělat, je pořád to, jaký byl DIG dosud. Bude stejně naladěněj, bude se ubírat stejným směrem, se stejnejma lidma (samozřejmě taky se spoustou novejch lidí). DIG je pořád v plný síle. Doufáme, že si ho lidi v průběhu zamilují, stejně jako v případě časopisu.\nPodle mého názoru jsou vedle kvalitního bloggingu důležitou součástí obsahu také pravidelné denní informace o dění v BMX. Jakým způsobem chcete toto celé uchopit?\nChceme určitě zachovat osvědčený věci z tištěné verze jako jsou velké rozhovory nebo třeba měsíční témata, kromě toho se hodně zaměříme na produkci videí. Máme rozpracovanou celou řadu videosérií s různým zaměřením, na kterých pracují různí lidé.\nObecně je vždycky těžké si zachovat svou tvář, držet si to v zajetých kolejích, který tě baví, zároveň přitom respektovat aktuální trendy a dávat lidem, co se jim líbí. Myslím si ale, že právě tohle byla vždycky silná stránka DIGu. Jeden z prvních projektů, který připravujeme, se bude týkat majitelů bmx společností (většinou s vynikajícími týmy jezdců), kteří byli sami výborní a velmi progresivní jezdci. Jsou rozpracovaný už 4 dokumenty na toto téma, prvním bude Ian Morris, majitel United, který byl v 90. letech jedním z nejvíc inovativních jezdců na streetu (pamětníci si vzpomenou na jeho naprosto šílený part v Etnies Forward – pozn. Hout). I další 3 jména v tomto projektu jsou velice zajímavý osobnosti. Jakmile spustíme web naplno, budeme čtenáře informovat o našich dalších projektech.\nStejně jako jsme to dělali dříve, chceme přinášet novinky a aktuální informace ze světa BMX, ale občas to taky proložit pohledem do historie a třeba hledat určité paralely. Máme za sebou nejen 35 let ve světě bmx, ale také máme velmi slušný materiál z 21 let provozování DIGu a spoustu zkušeností tím získaných. To všechno chceme dát do online verze. Budeme se snažit přinášet něco zajímavýho a originálního každý den.\nJak to máte s personálem?\nChvíli nám trvalo, než jsme dali tuhle partu dohromady, ale je mi potěšením říct, že můžu pracovat s těmahle lidma.\nFred Murray jede v celý týhle věci se mnou, takže on, pak Rob Dolecki, Andrew White, Vince Perraud, George Marshall a David Leep. Devon Hutchins pro nás bude taky dělat nějaký fotky a videa společně s filmařema – Stew Jonson, Peter Adam, James Cox, Rich Forne, Veesh, Scott Mcmenamin a Thibaut Grevet (z The Diggest). Thibautova úžasná série “Perspectives” se nyní taky přesouvá a bude součástí DIGu. Jsme z toho upřímně nadšený, protože tenhle rok je za ním a ostatníma vidět kus hodně kvalitní práce.\nLuke Godson nám taky bude dál poskytovat svůj ohromný kus práce, co se týče designu a máme i dost přispěvatelů (v oblasti článků/fotelk/videí) od lidí jako Ricky Adam, Chris Marshall, Devin Feil, Steve Crandall, Sean Burns, Alex Donnachie, Christian Rigal, John Paul Rogers, Paulo Martins, Brian Barnhart, Dan Foley, Kevin Conners, Dean Dickinson, Scott Marceau, Scott Towne and doufejme mnoha dalších.\nJak se bude online DIG odlišovat od stávajících BMX stránek?\nPředpokládám, že uspořádání bude takové, jako byla naše tištěná verze, takže budeme klást důraz na kvalitu fotografiíí a obsahu jak jen budeme moci. Právě teď to není o vzhledu stránek nebo něčem jiným. Je to o dobrým obsahu (podle našeho názoru), kterej nakopne lidi k ježdění.\n“Osobně si myslím, že je potřeba říct každej příběh víc než fotkou na Instagramu a tříminutovým editem na webu.”\nNeustále potřebujeme dobrý fotografie ke zdokumentování BMX a potřebujeme dobrý rozhovory a dobrý články v jakýmkoliv formátu k pořádnému zdokumentování BMX historie. Osobně si myslím, že je potřeba říct každej příběh víc než fotkou na Instagramu a tříminutovým editem na webu. Obě tyhle věci jsou skvělý v situaci “teď a tady” , ale mohou se stát vším, co nám zbyde, pokud tomu nedáme víc.\nSnažíme se taky trochu jinak přistupovat k reklamě, se zaměřením na limitovanou skupinu vybraných značek. Náš reklamní prostor nebude otevřenej pro kohokoliv, protože to samý neděláme ani s naším prostorem pro články (chceme přece, abyste se koukali na oboje). Prostě chceme, abyste koukali na to, co považujeme za to nejlepší, co je momentálně v kurzu. Na trhu je mnoho BMX firem a podle mýho názoru hodně z nich nepřináší nic na stůl. Pokud vůbec něco, tak jen prostě jedou na vlně těch správnejch firem, který dělaj dobrý věci a pomáhaj dělat BMX progresivní, zajímavý a zábavný.\nJsem nadšenej z toho, že můžu říct, že okolo 90 % firem, které jsme oslovili, souhlasilo s tím, že nás budou podporovat a skutečně věří tomu, co děláme. Samozřejmě , že tady jsou další firmy a projekty, se kterými bychom chtěli spolupracovat, třeba to jednou taky přijde. Honění se za reklamou může být duši zdrcující zkušenost, takže jsme už na začátku udělali rozhodnutí pracovat jen s lidma, kterejm věříme a kteří ukazují skutečný zájem v tom s námi spolupracovat. Obrovský dík patří těmhle lidem a značkám, kteří nám věří a přejí si udělat s námi tenhle krok do neznáma.\nDíky Wille, chtěl bys něco dodat, než tenhle rozhovor zabalíme?\nJá díky vám za možnost říct pár slov k tomu všemu. Trvalo možná o trochu dýl než jsme předpokládali všechno nastavit a tak, chtěl jsem si být ale jistej, že jsme to dostali tak daleko, jak jen to bylo možný. Každej byl v průběhu celýho tohohole procesu extrémně trpělivej a já jim za to nemůžu skutečně dostatečně poděkovat (našim čtenářům, zaměstnancům, přispěvatelům, inzerentům). V poslední době jsem nechával hodně lidí čekat na odpověď přes email! (?) V únoru jsme všichni přišli o práci tím, že jsme koupili DIG zpátky a od tý doby nebyli schopný nikomu vyplatit žádnou mzdu. Navzdory tomu nás v tomhle pětiměsíčním období sucha všichni přispěvatelé podrželi a jejich věrnost pro mě znamená všechno. Od prvního dne byl DIG o přátelství jak jen to šlo a jsme pyšnej na to, že i po 21 letech můžu říct to samý.\nThis entry was posted in Czech stuff and tagged general, Interview, World stuff. Bookmark the permalink.\n2 Responses to DIG Magazín – Will Smyth interview\nSeptember 12, 2014 at 08:48\nRespekt Horčovi! Doufám, že tě páni továrníci nechají dál se točit na židli a budeš mít čas a chuť nás zásobovat dalším kvalitním materiálem. Díky!\nČau Kudr, rádo se stalo, i když jak si to teď pročítám zpětně, tak vidím, že ta kvalita překladu neni zrovna valná..To víš, radši bych se místo židle točil někde na svahu nebo na vlnách, bohužel na to nemám koule to tady zabalit, takže čas a chuť určitě bude ještě nějakej pátek dál;) Jinak něco trochu z jinýho než dirtovýho soudku (i když vlastně trochu dirty to je), dost zábavnej rozhovor a oku lahodící “skateový” video – http://www.jenkemmag.com/home/2014/08/29/a-quick-chat-with-eli-reed-about-skating-the-playboy-mansion/ Doporučuju 😉\nCalculate * × = twenty four


LepšíJá.cz - Míč a pár lehkých cviků, které vás vytvarují od hlavy až k patě\nMíč a pár lehkých cviků, které vás vytvarují od hlavy až k patě\n1.11.2018 31.10.2018 František Král\nExistuje spousta cvičení, která nabízejí různé cviky pro každou část vašeho těla, která můžete vykonávat každý den. Je velmi obtížné se v nich vyznat a sestavit si jednoduchý plán o pár cvicích. Proto nad tím moc nepřemýšlejte a začněte jednoduše tvarovat vaše tělo. Jediné, co budete potřebovat, je míč na cvičení.\nCvik č. 1 – “sekání dřeva”\nVhodný na: záda, hrudník, paže, břišní svaly a nohy.\nPostavte se s nohama u sebe a chyťte míč oběma rukama na hrudníku. Skočte doprava s přistáním na pravé noze. Levou nohu umístěte za sebe tak, aby se špička dotýkala podlahy. Ruce s míčem směřují na levou stranu. Poté uskočte doleva s dopadem na levou nohu a pravou špičkou se dotkněte podlahy za zády. Ruce s míčem směřují doprava. Opakujte toto cvičení 1 minutu.\nLehká verze:Místo skoku udělejte krok.\nTěžká verze:Buďte rychlejší.\nCvik č. 2 – kliky na míči\nVhodný na:břišní svaly, hrudník, paže.\nZačněte v pozici kliku tak, že obě ruce máte na míči. Paže a boky udržujte v jedné rovině, uvolněte hrudník a levou ruku položte na podlahu a udělejte klik. Pravá ruka zůstává na míči. To samé opakujte na druhou stranu. Na každou ruku cvičte 8 opakování.\nLehká verze:Opřete se koleny o podlahu.\nTěžká verze:Počítejte do 2, jakmile se jednou rukou dotknete podlahy.\nCvik č. 3 – dřepy\nVhodný na:ramena, záda, paže a nohy.\nPostavte se s nohama na šířku boků a držte míč nad hlavou. Pomalu začněte krčit kolena a současně klesejte rukama dolů. V pozici dřepu začněte jeden loket tlačit směrem nahoru a poté druhý. Stále držte míč. Dvakrát zapérujte, než se vrátíte do výchozí pozice. Opakujte celkem 8x.\nLehká verze:Vynechte pérování v pozici dřepu.\nTěžká verze:Při návratu do výchozí pozice skočte.\nAlkalická dieta – Fenomén, který pobláznil celý svět