Tobiášek Josef | Telc.eu\n* 18. února 1792, Slepotice, okr. Pardubice\n† 17. srpna 1846, Telč\nučitel, hudebník, ředitel kůru\nJ. Tobiášek pocházel z učitelské rodiny, z níž v pěti generacích bylo 26 učitelů. Hudební vzdělání získal od svého otce. Již jako osmnáctiletý zastupoval ředitele kůru u piaristů v Litomyšli. Bohosloví studoval v Hradci Králové. Protože neměl prostředky na další studia, stal se vychovatelem ve Vídni. Přitom studoval práva, která zakončil r. 1817. Deset let byl vychovatelem Adolfa a Gustava Podstatzkých z Lichtensteina. S nimi se dostal do Telče. J. Tobiášek se věnoval hlavně hudbě. Byl ředitelem telečského kůru, kapelníkem zámeckého hudebního tělesa, které mělo r. 1840 třicet hudebníků a dvacet dva zpěváků, patřil k zakladatelům hudebního života v Telči. Řídil i divadelní představení na zámku. Dochovaly se některé jeho úpravy oper a her se zpěvy pro zámecké divadlo.\nRoku 1830 přijal místo na telečské hlavní škole, od r. 1839 byl jejím ředitelem. Byl to upřímný vlastenec. Od učitelů i žáků vyžadoval dobrou znalost češtiny. Škola byla vedena dvojjazyčně, což tehdy nebylo běžné. Sám vypracoval velkou učebnici němčiny pro české žáky, která byla používána více než dvacet let. Za jeho působení byla otevřena čtvrtá třída hlavní školy, z níž se později vyvinula samostatná reálka.\n(Beringer, Janoušek: Město a panství Telče, Telč 1891, str. 109, Tiray: Vlastivěda moravská, Telečský okres, Brno 1913, str. 152, V. Martínek: Dějiny telečského školství, Výroční zpráva reálky z roku 1904 – 1905, str. 31 – 32)


Kotrba je padouch? Klasická česká fraška. zastal se novináře Ovčáček | Globe24.cz\nPublikováno 08:14, 22. února 2018 | Autor: Globe24.cz / ČTK / -mec\nV neděli na sjezdu ČSSD došlo k nepříjemnému incidentu. Štěpán Kotrba, který byl na akci akreditovaný jako novinář Českého rozhlasu, údajně napadl a postříkal pepřovým sprejem dva bezdomovce, kteří ho požádali o drobné. Podle svědků byl útok nevyprovokovaný, Kotrba však tvrdí, že se pouze bránil. První pomoc mužům poskytl europoslanec ČSSD Miroslav Poche. „Bezdůvodné napadeni,“ komentoval incident politik na twitteru.\nOd všeho se distancoval i Český rozhlas, za který byl Kotrba akreditován. Mluvčí nejprve uvedl, že je korba pouze externí analytik. Pak dodal, že s ním rozhlas po incidentu už spolupracovat nebude. „Český rozhlas s panem Kotrbou přerušil externí spolupráci. Incident v Hradci Králové považujeme za jeho osobní selhání. Jeho reakce byla nepřiměřená a poškodila dobré jméno Českého rozhlasu,“ uvedl mluvčí ČRo Jiří Hošna na twitteru.\nOd Kotrby se distancovaly také Britské listy, které s ním dlouhodobě spolupracovaly. Kvůli odlišným se však Kotrba s redakcí v období uprchlické krize rozešel. „Začal také publikovat na Parlamentních listech, což je pro Britské listy nepřijatelné vzhledem k tomu, že Parlamentní listy šíří falešné zpravodajství, strach a nenávist v české společnosti a dopouštějí se pravidelně porušování nejméně tří odstavců českého trestního zákoníku, zakazujících vyvolávání nenávisti vůči menšinám a náboženstvím. Britské listy proto zásadně nespolupracují s nikým, kdo má jakýkoliv kontakt s Parlamentními listy, avšak v případě Štěpána Kotrby nebylo třeba rozvazovat jakékoliv kontakty, neboť Kotrba už na začátku ukrajinské krize spolupráci s BL rozvázal sám,“ uvedl v prohlášení šéfredaktor Jan Čulík.\nChování Kotrby na sociálních sítích odsoudili i další postavy mediálního světa. Novinářka Ivana Svobodová jej označila za lumpa, levicová aktivistka a novinářka Apolena Rychlíková za lháře a agresivního jedince.\nPřesto jsou lidé, kteří se ho zastali. „I na sjezdu ČSSD nechyběla klasická česká fraška. Osoby a obsazení: Tyran a zloduch - Štěpán Kotrba. Porobený lid - dva bezdomovci. Ctnostný princ a jeho družina - zákulisní hráč ČSSD Miroslav Poche a skupina liberálně-levicových novinářů,“ reagoval na incident mluvčí prezidenta Miloše Zemana Jiří Ovčáček na sociálních sítích.\nTémata: Ovčáček, Jiří, Český rozhlas, Štěpán Kotrba, Globe24.cz\nDiskuze: Kotrba je padouch? Klasická česká fraška. zastal se novináře Ovčáček\nHradec Králové – Sjezdu ČSSD, který se dnes koná v Hradci Králové, se nevyhnul nepříjemný incident. Novinář a analytik Štěpán Kotrba akreditovaný za Český rozhlas nastříkal pepřový sprej do obličeje…\nMluvčí prezidenta Miloše Zemana se domnívá, že za projednáváním střetu zájmů premiéra Andreje Babiše v Evropském parlamentu stojí pokoutní zájmy…\n¨Velký poprask vyvolal fakt, že mluvčí Hradu Jiří Ovčáček přednášel na půdě Vysoké školy ekonomické v Praze studentům. Podle některých studentů je…\nSaakašvili má utrum: Tři roky na Ukrajinu nesmí, rozhodla pohraniční…


5 důvodů, proč byste měli mít v šatníku vestu - Feminela.cz\nJestli ještě nemáte ve svém šatníku žádnou vestu, je to velká škoda. I když je tak často opomíjená, má hned několik výhod, kterých můžete využívat doma, v práci, ve volném čase i při sportu. V jakých případech a proč tedy po dámské vestě sáhnout? Ukážeme vám hned pět důvodů, které možná přesvědčí i zapřísáhlé odpůrce tohoto módního kousku.\nJednoduché hladké vesty se dají nosit téměř k čemukoli. Nezáleží na tom, jaký preferujete styl, budou dobře vypadat v kombinaci se sportovním i elegantnějším outfitem. Délku, střih i barvu můžete zvolit podle toho, co vám sluší a v čem se cítíte dobře. Snadno kombinovatelný kousek by ale měl být spíš v neutrálních tónech. Díky tomu se bude výborně hodit i pro vrstvení a doplní i odvážnější kousky oblečení.\nJe základem zimního šatníku\nVětšinu vest unosíte i na jaře nebo na podzim ale prošívané, kožešinové nebo chlupaté modely jsou hlavně základem vaší zimní garderoby. Můžou být lesklé, matné i příjemně huňaté. Důležité je, že krásně zahřejí a jsou trendy. Některé se nosí na svetr nebo mikinu jako svrchní oděv. Jiné obléknete pod kabát místo saka nebo kardiganu. In jsou jak metalické tóny, tak výrazné pastelové barvy. Pod elegantní kabát pak doporučujeme vestu z umělé kožešiny v neutrálních odstínech, například béžové, smetanové, hnědé, černé nebo bílé. Vzdávat se jich nemusíte ani na jaře nebo na podzim, kdy se s hřejivým svetrem dají nosit místo bundy nebo kabátku. Spoustu inspirace u konkrétních modelů najdete například na e-shopu Bolf.\nJe trendy a lichotí postavě\nSprávně vybraná vesta dokáže opticky prodloužit postavu nebo ubrat pár kil navíc. Skvěle to zvládnou třeba prodloužené střihy, které se staly před pár lety velkým hitem a pokud vám sedí, stále se jich nemusíte vzdávat. Budete v nich za m’dní ikony v kanceláři, na rande, ale třeba i na večírku. Nejlépe vypadají rozepnuté, některé ani zapínání nemají. Jen je nezapomeňte kombinovat s dostatečně dlouhým kabátem, aby byl váš outfit i v té největší zimě dokonalý.\nNajdou se i sportovní varianty\nNa cvičení a outdoorové aktivity jsou tolik žádané, protože chrání trup před chladem, ale na rozdíl od bundy víceméně neomezují pohyb. Pokud hledáte sportovní variantu do každého počasí i ročního období, můžete vybírat mezi fleecovými a softsheelovými vestami, ideálně se zaměřte na nepromokavé modely s odepínatelnou kapucí. A v tomto případě bez obav sáhněte po výraznějších barvách nebo vestách se zajímavými kontrastními detaily, jako jsou zipy, kapsy nebo límce.\nSpojuje originalitu a praktičnost\nJak už bylo řečeno, stylová vesta pozvedne váš look o úroveň výš a zaručí vám dokonalý vzhled ve městě, v práci i na výletech v přírodě. A tím se dostáváme k další velké výhodě. Dámská vesta vás překvapí svou praktičností nejen při nošení. Je také skladná a vejde se do každého kufru nebo batohu. Na dovolenou nebo prodloužený víkend si vest můžete vzít hned několik, a tak velmi jednoduše a rychle změníte svůj vzhled.\nZveřejněno v Inzerce, MódaŠtítky: Bolf, trendy, Vesta\nPředchozí Jaké následky si neseme 3 měsíce po nakažení virem Covid-19\nNásledující Výskyt potravinových alergií u kojenců a dětí se dramaticky zvyšuje


Plasmová řezačka, prořez max. 12 mm. Pro dělení kovů-ocel, nerez hliník, pozink, měď, mosaz a další. Komplet s hořákem. Kontaktní invertorové zapalování s pilotním startem. Automatické chlazení hořáku.\nZařízení pro snadné dělení elektricky vodivých materiálů plazmovým obloukem, s kontaktním zapalováním pilotního oblouku. Zařízení vyniká svojí mobilitou. Zabudovaná ochrana proti přepětí/podpětí, přetížení a tepelná ochrana.\nPříkon max.:4 kW\nPrimární proud max.:26,5 A\nVýstupní napětí naprázdno max.:405 V\nPři teplotě okolí 40°C:35 A při 30 %\nProřez materiálu max.:12 mm


"Lidstvo ukládá svoji moudrost do knih, a proto samo zůstává blbé." (Vladimír Jiránek)\n• • • • • • Malá Janova knihovnička pro ultimativní změnu vědomí.\nNetvrdím, že po přečtení níže uvedených knih se dostanete na vyšší úroveň vědomí či budete osvíceni. Ale za pokus to stojí, nebo snad ne?\nKaždopádně si touto stránkou splňuji sen po vlastní knihovně, ve které bude přibývat recenzí a doporučení knih, které změnily můj život - nebo přinejmenším můj pohled na svět.\nMožná, že můj seznam někoho potěší a jiného zas přivede o kousíček blíže tomu, co nazýváme moudrostí. Seznam zveřejňuji ve zcela libovolném pořadí - přesněji řečeno se propracovávám od knihy, kterou jsem právě odložil, ke knihám, které jsem četl již dávno. A ještě maličkost - jsou tu jen české (či slovenské) knihy, neboť toto jsou mé české stránky. Mé německé stránky najdete zde (a mé vlastní knihy zde).\n• • • • • • Opravdu důležité knihy*.\n(*aneb: knihy, které jsem přečetl od začátku až do konce)\nPrvní díl na této stránce. Druhý díl zde.\nThorwald Dethlefsen: Oidipus a hádanka života. Knižní klub, 2006.\nMalá, ale nesmírně důležitá knížka nejen pro "konsteláře", kterým se bude líbit kvůli zjevné paralele mezi řeckou tragédií a konstelačním rituálem. Na základě hluboké analýzy "Krále Oidipa" a "Oidipa na Kolonu" zde Dethlefsen podává vhled do mystického a mytologického přístupu k životu a světu, který se vivinul v sedmém a šestém století před Kristem v antickém Řecku.\nV úvodu se autor ptá, proč minulé kultury zjevně nepotřebovaly psychoterapii. Možná, píše, že měly něco, co jim pomáhalo to, s čím my dneska jdeme za terapeutem, nejen řešit, ale i tomu předcházet.\nCitát: "Ve světle těchto skutečností bychom se proto neměli spokojit s vysvětlením, že psychoterapie je výsledkem pokroku a prohloubení našich znalostí. Můj názor je, že lidé dřívějších epoch žádnou psychoterapii nepotřebovali, protože měli jiné metody, které uspokojovaly potřeby lidské duše mnohem geniálnějším způsobem…. Máme tedy co do činění s regresivním vývojem. Nejsme v této oblasti lepší než naši předkové, ale podstatně horší…. Psychoterapie je tedy vlastně pouze nezbytnou reakcí na ztrátu, kterou naše kultura utrpěla. Téměř se ostýchám vyslovit, v čem tuto ztrátu spatřuji; naše moderní vědomí je totiž na tento druh ‚ztrát' spíše hrdé a odvozuje od nich svůj pocit nadřazenosti. Jedná se totiž o mýtus a kult, tyto dvě významné hnací síly minulosti."\nDnes je mýtus synonym pro cosi nevěrohodného, lživého, vymyšleného. V staré řečtině ovšem "mytos" znamenal "slovo" (podobně jako "logos"), pouze s tím rozdílem, že "mytologein" znamená "líčit pravdivé skutečnosti", zatímco pod pojmem "logos" rozumíme slovo či myšlenku, která je konstruovaná. Mýtus je spojen s posvátným, rituálním, pravdivým ve smyslu přímého vhledu/prožitku, nikoliv výkladu. Mýtus je to, skrze co k nám hovoří bozi (tj. to, co je větší než lidské) a kult je naše odpověď na toto. Proto nemůže materialismus porozumět mytologickému vnímání, neboť vše redukuje na nejnižší úroveň - materiální, praktickou, racionální. Nerozumí symbolické řeči mýtů.\nV dalších kapitolách nás Dethlefsen seznamuje s významem antické tragedie, vysvětluje pojem tragické viny coby "prvotního hříchu", který ovšem není "zlý", nýbrž který se odvozuje od našeho rozlišování všeho na protiklady a tím našeho "vyhnání z ráje" celistvosti. Adam coby první "rozumný" člověk kousnutím do jablka poznání ztratil schopnost být v jednotě s bohem a začal rozlišovat na dobré a špatné, na tmu a světlo, na "já" a "oni". Tím se vydal na pouť utrpení, na jejíž konci může stát jedině návrat do jednoty, tedy smrt, vykoupení či osvícení.\nJeště jeden citát: Tragédie nás před upadnutím do viny nevaruje, naopak nám ukazuje jeho nevyhnutelnost. Neříká nám: 'Nestaň se hrdinou!', nýbrž nám ukazuje cestu a důsledky lidského bytí. Proto je tragédie krajní formou přitakání životu. Přitakává životu, přestože končí smrtí; přitakává vině, přestože musí být vykoupena utrpením; a přitakává lidské existenci, protože ví o existenci bohů."\nRichard Rohr: Hledání svatého grálu. Cesta Brno, 2005.\nRohr je františkánský kněz a exercitátor (tedy vedocí exercicií) a tak je jeho podání Parcevala a jeho hledání svatého grálu poněkud křesťansky zabarveno. Což ale není vůbec na škodu - koneckonců je katolická církev jedna z posledních institucí, kterým zůstal (více-méně) zachován smysl pro mýtus, symbol a archetypální záležitosti. To je také síla Rohrova výkladu mýtu. Proniká do mytologické hloubky jako potápěč a vynořuje se s opravdovými poklady.\nCitát: Matka Percevalovi říkala, aby nekladl žádné otázký; Dobrý otec říká: „Polož správnou otázku." Správná otázka zní: „Komu grál slouží?"\nJinými slovy: K čemu je cesta? Jaký je cíl toho všeho? Je to otázka, jíž se ptáme na programu Twelve Step: K čemu to je? K čemu je uzdravení? Musíme se takto ptát na všechny aspekty americké civilizace. K čemu je všechna ta efektivita a produktivita? Jakého cíle máme dosáhnout? A co potom? To je ta otázka grálu. Nutí nás k nejzazším otázkám. Co potom? Tak co?\nDalší citát: Důvodem, proč je mýtus o svatém grálu pokládán za archetypální mýtus západní civilizace, je, že většinu času stráví Perceval ve stavu odcizení. Většinu času putuje sem a tam chycen do pasti svého malého bytostného já, neschopen věřit jakémukoliv druhu vztahu nebo spojení s Živým Středem. Se Středem se nemůžeme indentifikovat - to by znamenalo přílišné sebevědomí. To, co nám spiritualita dává, je živé spojení se středem. Jsme částí, nikoliv celkem.\nA ještě jeden citát: Dnes si lidé pletou mužství s patriarchátem. Ale nejde o tutéž věc. Patriarchát je falešný král, který nepoložil otázku grálu. Ta zní: "K čemu je tvé kralování?" Patriarchát je svět mužů, kteří poiuze chtějí být znovu a znovu zvoleni a budou za tím účelem říkat jakékoliv lži. My jsme natolik hloupí, že jim uvěříme, a stanou se z nás také temní králové. Temní králové, protože nemilijeme pravdu. Neprošli jsme Percevalovou cestou. Jsme spokojeni s nemocným králem sedícím na svém trůnu, protože my sami jsme ze všeho nemocní ve svých soukromých malých životech.\nLuigi Zoja: Soumrak otců. Prostor, 2005.\nAbsolutní must-read pro každého muže (a každou druhou ženu:). Zoja je bohem políbený psycholog, psychonanalytik, jungián a autor, který ve své knize shrnuje celý vývoj otcovství od paleolitu po dnešek. Netřeba dodávat, že pro otce to dnes vypadá docela bledě. Proč tomu tak je (a tím, i když Zoja o tom přímo nepíše, i jak z mizerie ven) se čtenář dozví v poutavě a jasně napsané knize. Ale nejen to - čtenář-muž pochopí i kořeny naší současné krize nejen otcovství, ale i mužství. Kniha je sice rozebrána, ale prý ji nakladatelství ještě rozesílá.\nChuťovka (takový můj výcuc z jedné z kapitol): Současný stav: Otcové věnují svým synům (potažmo dětem) stále víc peněz a stále méně času. Otec platí synovi stále víc, v jeho životě platí ale stále méně. Sedlácký otec byl sice tyran, ale stále to byl pro svého syna otec. Dnešní otec, který pracuje mimo rodinu, je už jen kretén, který po večerech sedí před televizí. Fenomén mizení otců začal na opačných pólech společnosti - na spodním konci skrze otupující práci a chudobu, na horním skrze možnost rozvodu a zánik symboliky otcovství. A nyní se tento fenomén rozšiřuje stále více ke středu společnosti.\nSoumrak mytologie otce má také za následek, že stále víc mužů přestává sexuálně a vztahově zajímat žena, když otěhotní. Dříve ho v tomto okamžiku posilovaly mýty a rituály, které se vázaly na společností (=kmenem) honorované otcovství. To dneska už nefunguje, neboť tyto mýty a rituály jsme "odracionalizovali". A tak se mnozí dnešní muži vrací do stavu předkulturních samců - například ve slumech tvoří hordy, jimž jde jen o sexuální dobrodružství, ale nikoliv už o Odysseovský "návrat" k ženě a dítěti.\nJack Allanach: Osho, Indie a já. Maitrea, 2015.\nNádherná a hluboká kniha Krišny Prem, jednoho z prvních "západních" Oshových žáků a dlouholetého vedoucího PR-departementu v Pooně. Mě osobně dala kniha neskutečně intenzivní, retrospektivní pohled mého vlastního, sedm let trvajícího "sannyasinovství", tedy doby, kdy jsem nosil jméno "Swami Chetan Kushala" a Oshovu malu na krku (i když tu ne vždycky). Být s mistrem je jako skočit do vulkánu, jako stát se nad krajinou plujícím oblakem - je to love-affair, ve které jde skutečně o vše. Krishna Prem přibližuje především těm, kteří Osha nikdy nezažili, onu nepopsatelně vibrující a úžasnou atmosféru ashramu, ale i to, co dnes by již nebylo možné - téměř závislostní lásku ke guruovi, která někdy, jak se mi dnes zdá, je na překážku vlastní spirituální cestě. A ještě jeden nesmírně zajímavý aspekt knihy. Autor líčí vlastní cestu od "naučené" homosexuality, kterou považuje za "vymyšlenou" k hluboké lásce k několika ženám. Tedy téma, které dnes, kdy se homosexualita všeobecně považuje za vrozenou a jakékoliv tendence, ji zpochybňovat jdou proti společenskému konsensu, zcela určitě nepostrádá jisté kontroverznosti.\nCitát (trochu delší): Oddělení\nZa prvé, pokud byť trochu věříte křesťanským lžím o oddělení, rychle se toho přesvědčení zbavte. Podle mě jde o jeden z největších zločinů, které instituce křesťanství spáchala na ustrašeném lidstvu. Je to nejodpornější druh politiky převlečený za náboženství.\nPrávě teď je v Modrých horách poblíž Sydney, kde žijeme, podzim. Listy rudnou a žloutnou a snášejí se na zem jako sníh. K vysvětlení jednoty celé existence lze použít jakoukoliv metaforu. Když mluvíme o stromu, myslíme tím všechno - kmen, větve, stovky a tisíce jednotlivých listů, které tvoří korunu. Všichni jsme listem na stromu života, vlnou v oceánu života. Každý člověk je individuum, jedinečný list, ale zároveň jsme neoddělitelně propojeni, jsme nepostradatelnou součástí stromu.\nNedokážu si představit nic dětinštějšího než představu stvořitele, vybájeného otce ve vybájeném nebi. To, že na tohle skáčou miliardy lidí, vytváří děsivý obrázek o průměrné úrovni inteligence a uvědomění obyvatel této planety.\nAť už se toho nesmyslu s oddělením zbavíte jakkoliv, doporučuju, abyste to udělali neprodleně. Nedávno mi zavolal z New Yorku Vadan a mezi jiným povídá: „Nikdy jsem ti to neřekl, ale vždycky jsem měl dojem, že ty a já jsme jedna osoba."\nVím, co tím myslel. V Puné člověk vždycky věděl, co si ten druhý myslí nebo co se mu na něčem líbí. Hurónsky jsme se smáli stejným hloupostem a beze slov mezi námi proudila láska jako přítok spojující dvě silné řeky. Nebyly tu prostě rozdíly.\n„A kdykoliv Osho mluvil o tom, že jsme všichni jedním, rozuměl jsem mu," dodal. „Protože ty a já jsme jedna osoba." Je mnoho cest k pravdě.\nKdyž odmítnete nesmyslné přesvědčení, že jsme odděleni od existence, vytvoříte si základ pro odevzdání se. A jak Osho prohlásil mnohokrát a jak jsem se snažil objasnit v téhle knize i já, odevzdání se je pro hledače zlatým klíčem.\nJeremy Naydler: Chrám kosmu. Volvox Globátor, 1999.\nUž to, co o Naydlerovi píše Wikipedie je docela zajímavé: Naydler je zahradník (nebo lépe řečeno zahrádkář) a filosof učící na Oxfordu. O to poutavější je jeho kniha o egyptské mytologii, přesněji řečeno o přiblížení způsobu, jakým staří Egypťané chápali svět - ten "náš" i ten bohů. Pro ně byl totiž svět bohů primární a svět každodennosti, který my dnes nazýváme realiotou, z tohoto archetypálního světa vyvěral. Naydler tak jako jeden z mála egyptologů pochopil diametrální rozdíl ve vnímání reality Egypťany a námi, dnešními lidmi. Pokud já píši (a horlím) o mytologickém chápání světa, starověcí Egypťané právě toto měli jako naprostou samozřejmost. Možná i proto vydržela jejich civilizace tak dlouho a oni dokázali to, nad čím dneska nechápavě kroutíme hlavou. JInak řečeno: Pokud nevyrůstáte ze světa bohů, asi se vám těžko povede měděnými či bronzovými dlátky a kamenými koulemi vytesat do granitu či čediče precizní a dokonale symstrické sochy o výšce desítek metrů.\nCitát: Za starých časů lidé cítili, že v krajině, ve které žili, je v přítomném okamžiku obsažen celý celek. Každá země byla chápána makrokosmicky. V tomto makrokosmickém vnímání krajiny lidé viděli univerzální, duchovní síly, které byly imanentní v poušti i záplavách, samozřejmě ve Slunci, v nebeské klenbě i hvězdách, prostě v celém světě jevů. Fyzický svět měl "vertikální rozměr", sahal až k duchovním skutečnostem, které v sobě zahrnoval, a které pro současné vědomí už nejsou žijící skutečnost. Ale pro starověkého Egypťana proudil tento metafyzický svět do světa fyzického a naplňoval ho smyslem.\nJe důležité, abychom si uvědomili, že pro prosté lidi znamenal "odchod ke KA" (t.j. smrt, odchod k něčemu, co se dá nazvat "velkou duší") zážitek pohlcení společenstvím předků. Přímým kontaktem s KA nebylo individuální sebe-vědomí posíleno, spíše jím bylo rozpuštěno. To ovšem neplatilo pro krále a jemu blízkou duchovní elitu. Král ke svému KA odcházel ve stavu vědomí, který mu dovoloval, aby tuto energii vstřebal do sebe místo toho, aby jí byl sám pohlcen. Faraon tudíž žil na zemi ve stavu vědomí, který byl pro většinu lidí dosažitelný pouze po smrti. Tedy ve stavu vědomí, prosyceném energií KA. Rozdíl byl i v tom, že faraon tohoto stavu dosahoval jako sebe-vědomý jedinec, zatímco ostatní jej dosahovali tím, že se rozpouštěli ve společenství předků.\nObsahuje knihy: David Abram: Procitnití do živé země\nMark Fisher: Kapitalistický realismus\nSylvia Brinton Pereira: Sestup k Bohyni\nJeremy Naydler: The Future of the Ancient World (E)\nStanislav a Christina Grofovi: Krize duchovního vývoje\n© 2014 Jan Bily. Všechna práva vyhrazena. Zveřejňování i částí textů nebo obrazového materiálu bez souhlasu autora není povoleno.


Citroën C4 Cactus 1.2 PureTech 110, 2016 [Auta5P ID:22657 CZ]\nCitroën C4 Cactus 1.2 PureTech 110, Francie 2016 (2014-2017)\nPětidveřové pětimístné SUV, motor vpředu a pohon předních kol. Zážehový, kapalinou chlazený řadový tříválec (R3), rozvod DOHC, objem 1199 cm³, vrtání 75,0 mm, zdvih 90,5 mm, komprese 10,5, čtyři ventily/válec, přímé vstřikování paliva do válců, přeplňování turbodmychadlem, výkon 81 kW (110 koní) při 5500 ot/min, točivý moment 205 Nm při 1500 ot/min, mechanická pětistupňová převodovka, rozvor náprav 2595 mm, rozchod kol 1477/1477 mm, vnější rozměry: délka 4157 mm, šířka 1729 mm, výška 1480 mm, pohotovostní hmotnost 1115 kg, maximální rychlost 192 km/h, zrychlení na stovku za 9,3 s, zrychlení na 1 km (s pevným startem) za 30,7 s. Vpředu zavěšení McPherson a vinuté pružiny, vzadu podélné závěsy se zkrutnou příčkou a vinuté pružiny, přední brzdy kotoučové ventilované, zadní kotoučové.\nCrossover (SUV) C4 Cactus vyráběl Citroën od léta 2014, vůz se vyznačoval osobitým designem. V nabídce byly benzínové motory 1.2 PureTech (82 a 110) a turbodiesely 1.6 eHDi (92 a 100 koní). Uvedený model měl výbavu Feel Edition.\nNovinkou byly plastové moduly Airbump se vzduchovými kapslemi, které chránily boky vozu před drobným poškozením. Bohužel nebyly na blatnících, takže ochrana byla pouze částečná. Přes svůj vzhled byl vůz použitelný pouze v lehčím terénu, postrádal pohon všech kol.\nVíce informací a další snímky viz test vozu v sekci Za volantem.\nFoto: Z.Patera Auta5P, Chomutov, 2016 + Motor Show Geneva 2015.\n© AUTA 5P (auto ID 22657)


Hotel Charleston - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Spoleto\nSpoleto a zdejší nabídka všech 181 ubytování.\n10 Collicola Square, Spoleto Centrum města, Spoleto, Itálie, 06049 - Zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Hotel Charleston?\nHotel Charleston – podrobnější informace\nZasazený v srdci Spoleto Centrum města, Hotel Charleston je ideálním místem pro objevování města Spoleto. Hotel leží 0.1 km od centra města a poskytuje přístup k důležitým městským zařízením. Dobře udržované prostředí a jeho blízkost k Galleria D’Arte Moderna, Cinéma Sala Pegasus, Badiali Cashmere dává tomuto hotelu zvláštní kouzlo.\nV Hotel Charleston výborné služby a vynikající zařízení vytvářejí nezapomenutelný zážitek z pobytu. Tento hotel nabízí množství vybavení, které uspokojí i toho nejnáročnějšího hosta.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat televize s plochou obrazovkou, Wi-Fi připojení k internetu (bezplatné), nekuřácké pokoje, klimatizace, topení. Hotel nabízí fantastické vybavení, včetně sauna, masáž, zahrada, které vám pomohou uvolnit se po nabitém dni ve městě. Ať už je váš důvod k návštěvě města Spoleto jakýkoliv, Hotel Charleston je skvělé místo pro osvěžující a vzrušující uvolnění.\nVšichni cestovatelé (5)Hosté na služební cestě (1)Páry (2)Jednotlivci (1)Rodiny s malými dětmi (1)\nGian – Spojené arabské emiráty\nBertilla – Itálie\nCarmela – Itálie


Noci divadel se Spejblem a Hurvínkem\nOUTDOOROVÉ HRY "ČLOBRDĚNÍ"\nV přípravě jsou i novinkové outdoorové hry Divadla Spejbla a Hurvínka pod zastřešujícím názvem "ČLOBRDĚNÍ.\nTyto outdoorové hry jsou primárně určeny pro děti předškolního věku a žáčkům prvního stupně základních škol za doprovodu rodičů nebo prarodičů. Avšak účastníky hry mohou být všichni ti, kdo si rádi hrají a mají zvídavou mysl bez rozdílu věku. "Účastníci hry se hravou formou dozvědí něco zajímavého o historii vybraných městských částí Prahy 6, které bylo letos 100 let stejně jako panu Spejblovi." říká Denisa Kirschnerová, ředitelka Divadla Spejbla a Hurvínka. "Pokud to bude možné, první hra by byla spuštěna ještě před Vánoci, každopádně se na diváky budeme těšit po Novém roce", dodává.\nNa webových stránkách Divadla S+H v rubrice "Bavte se s námi" najdou děti, které nyní tráví doma většinu svého času, účinnou zbraň v boji proti nudě. Mohou se zde dozvědět něco o divadle, vyrazit s Hurvínkem do přírody, něco si namalovat nebo omalovat, zkrátka se jim nabízí plná stránka videí, obrázků a textů. Stránka tak nabízí kontakt mezi dětmi a divadlem i v době, kdy děti do divadla osobně nemohou. Navíc tam také najdou záznam z představení "Hurvínek v Hajanech". Stejně jako při jarní pauze tam postupně budou přibývat pracovní záznamy některých představení Divadla S+H.\nV pokladně Divadla S+H si již nyní lze telefonicky objednat "Dárkové vstupenky", které diváci obratem dostanou poštou. Cena za jeden poukaz je 220 Kč a je možno si jich objednat libovolný počet. Poukaz lze vyměnit za vstupenku na rodinné víkendové představení nebo za vstupenku na představení pro dospělé. Platnost nově zakoupených kupónů bude prodloužena až do konce příští divadelní sezóny, tedy až do června 2022! Dárkové vstupenky Divadla Spejbla a Hurvínka jsou dárkem nejen pro Vás, ale i pro pana Spejbla, který právě letos oslavil již 100 let.\nPokladna divadla je sice uzavřena, avšak rezervace stále přijímá! V pracovních dnech mezi devátou a čtrnáctou hodinou tak můžete na telefonu 607 911 458 rezervovat dle libosti. Nebo lze napsat na adresu pokladna@spejbl-hurvinek.cz.


Současná generace her, ohlédnutí zpět – Blog – Databáze-her.cz\nNekladu si za cíl někomu vnucovat svůj názor, ani do detailů rozebírat každý aspekt. Pokud vám pomůžu vzpomenout si na to dobré i špatné, co jste na herním poli za těch posledních několik let zažili, nebo ještě lépe nad tím trochu zapolemizovat, budu spokojen. Zároveň mi také odpusťte občasné odbočky ke konzolím. Věřím, že Databáze-her.cz již dávno není pouze pro hráče "počítačových" her.\nJak tomu bylo posledně\nVzpomínáte si na minulou generaci her? Netroufám si přesně ohraničit její trvání, nechám to na každém z vás. Sony si chrochtalo u prodejů Playstation 2 (zpětně kompatibilní s PS1!) a Microsoft představil svůj Xbox. Dreamcast znamenal, možná i na věčné časy, odchod Segy do konzolového důchodu a Nintendo s Gamecubem zůstalo ve stínu dvou svých hlavních konkurentů. Na PC scénu přišla Mafia, Half-Life 2, Deus Ex a další. Vybavíte si něco, když slyšíte tahle jména? Nemyslím zrovna scény z her, ale to okolo. Rozmach MMORPG, příchod Steamu, konec některých slavných sérií, vznik nových, popř. jejich transformace? Určitě by se dalo přijít na mnoho podobných věcí a každý si najde tu svou. Někteří zdejší veteráni by jistě mohli vyprávět.\nZdroj obrázku: http://www.webtechpoint.com/\nDobře si vzpomínám na nástup "thisgen" éry. První obrázky mně nejednou posadily na zadek. Formule snad vystříhali z televizních přenosů, Metal Gear Solid 4 sliboval jen kvalitu, pátý Resident Evil jedinečnou akci a mnoho dalších her mi nedalo spát. Sony a Microsoft se ještě dnes tahají o exkluzivitu titulů. Málokdo asi čekal úspěch Nintenda s technicky slabším Wii, ale ukázalo se, že pohybové ovládání láká. A hodně. Koneckonců tu dnes máme Move a Kinect a hry na ně patří k těm nejprodávanějším. Zdá se, že občasní hráči na ně slyší. Teď k jednotlivým složkám, které alespoň v mých očích, definují současnou generaci.\nPříchod internetu do konzolí dal vzniknout novému fenoménu, (ne)slavným DLC. Balíčky s dodatečným obsahem vycházejí pro každou velkou a každou druhou menší hru a pojem datadisk tím vlastně zastaral. Ořezávají vývojáři své dílo nebo dodávají více obsahu pro naše oblíbené zábavní médium? Zachraňují některé menší vývojáře před krachem? Odpověď znají jen a pouze oni. Vyplatí se utrácet za jednu zbraň, oblek, mapu či celou příběhovou misi? Tenhle dotaz, ať si zodpoví každý sám.\nZdroj obrázku: http://www.linkdeadgaming.com/\nČas je krutý a ke hrám obzvláště. Které série zanikly nebo spadly na úplné dno? Co třeba Need for Speed nebo FlatOut? Jsou pokračování Diabla a Far Cry zklamáním? Čtvrté Grand Theft Auto u kritiků dostávalo maximální hodnocení a prodávalo se. Zaslouženě? Navázali Hitman: Absolution a Deus Ex: Human Revolution na své předchůdce? Je Resident Evil 5 tragédie? Možná jsou vaše odpovědi pouze kladné, možná jen záporné, ale pravda je na obou stranách. Velké jméno znamená velká očekávání a často, bohužel, i velká zklamání.\nZa posledních pár let však také spatřilo světlo světa několik nových sérií, ze kterých se staly stálice na herním nebi. Dnes již každý zná Assassin’s Creed, Uncharted, Mass Effect, Bioshock a mnoho dalších. Všichni také víme, že přijde ještě plno jejich pokračování (a každé z nich dostane plno DLC). Čekáte na další díl svých oblíbených sérií? Koupíte jej za plnou cenu? Budete se těšit na Assassin’s Creed 6, Mass Effect 4: New Heroes, Bioshock Unending? Dáte jim přednost před nějakou novou a neznámou hrou?\nPo x-té a zase stejně\nMá-li někdo rád čokoládovou zmrzlinu, kupuje si ji klidně každý den. Znovu a znovu. Casual hráč je možná právě takový požírač zmrzliny. Pamatuje si někdo, kolik částí má vlastně Call of Duty nebo Medal of Honor? Já si nevzpomínám, kdy vyšel poslední, ale dokážu tipnout, kdy vyjde další. Položím-li na stůl screenshoty vyfocené napříč všemi "modern" díly, dokážete je rozeznat? První Assassin’s Creed vyšel roku 2007. Od té doby vyšly čtyři pokračování a to nepočítám handheldové odbočky. Není to přeci jen trochu moc?\nSteam, GOG, PSN a Xbox Live. Nákupy her nikdy nebyly jednodušší. Velká nabídka, nízké ceny a žádné čekání na doručení, jsou jasné výhody digitální distribuce. Žádný strach o poškrábání DVD, žádná neforemná krabice. Určitě každý zná ten pocit, když rozbaluje novou hru, kterou od rána vyhlížel společně s proklínáním doručovací služby a když návštěva zrudne závistí před vaší sbírkou vystavenou podle abecedy táhnoucí se přes pět poliček. Využíváte digitální distribuce? Nebo na krabici nedáte dopustit?\nIndie? Tam jsem nebyl\nNezávislé videohry ukazují svou kvalitu a jistě za to můžou děkovat právě digitální distribuci. Kolik jste jich hráli? Plants vs. Zombies, Journey a Limbo jsou jen vrcholem ledovce. Poměr kvality a ceny, originalita, vizuální zpracování, přístupnost a jednoduchost jim mnohdy získají hodnocení a úspěch, o kterém můžou "áčkové" tituly akorát snít. Kolik takových her jste hráli? Považujete je za méněcenné? Udrží se na výslunní i v budoucnu?\nZdroj obrázku: http://whatculture.com/\nZdarma? Beru dvě\nFree to play, občas posměšně přezdíváno pay to play. Podle některých vydavatelů je právě zde budoucnost herního průmyslu. Použiji opět sladké přirovnání: chci dort a v obchodě mi dají suchý korpus, za výplň doplatím, za jahody doplatím, za polevu doplatím a šlehačku taky. Je to lepší než cukrářský výrobek koupit rovnou celý? Zkoušel někdo všechna free to play MMORPG nebo MMOFPS? Jak dlouho vydržely a investovali jste do těchto her "zdarma"?\nSnažil jsem se témata brát s nadhledem a nezaujatě a doufám, že se mi to alespoň částečně povedlo. Pokud jste dočetli až sem a nekroutíte hlavou nad obsahem, tak vám děkuji. Zkuste se ale zamyslet nad tím, jaká bude asi další generace videoher. Co od ní čekat? Změní něco drasticky nebo se dočkáme jen kosmetických úprav? Nastane konec konzolí nebo se objeví na trhu nové (třeba Ouya)? Které série přechod nezvládnou? Prosadí se streaming? Čas nám odpoví.\n@Crash (30.11.2012 08:29): Si zabil :D\n@Bodkin (07.12.2012 19:30): Nevěřím tomu, že se tak stane.\njinak tetris je moc zajímavá hra - pouze už logicky ke svému věku značně ohraná.\n@solidor: nekroutím hlavou. dobrý článek. díky\n@Neklan (07.12.2012 01:49): "tak na co ksakru čekáme. Svět nám leží na dlani."\nA nemůže to udělat někdo jiný? Dělat hry je hrozně těžké, tedy alespoň ty zajímavé. Hadů a tetrisů a arkanoidů a pongů je už příliš.\nBudoucnost? Pokud se velcí hráči odhodlají (a o tom dost pochybuji) vydat novou generaci konzolí, protože přiznejme si, PC jako herní platforma ve vývoji zaostává a v podstatě se dnes veze na chvostu konzolových portů (s lepší grafikou za 10x větši cenu HW pro lidi, co na to mají), můžeme se těšit opět na o trochu více polygonů a lepší animace. Hlavní vlajku inovací však vždy držela PC platforma kvůli své otevřenosti, nevyzpytatelnosti a v neposlední řadě internetu, který je na konzolích přeci jen čistě prodejním kanálen, nikoli tvůrčím prostorem.\nDLC a F2P jsou cestou do pekel pro samotné jejich tvůrce, stejně jako neustálá inflace reklam v televizi - je toho čím dál víc, ale větší zisk to nepřináší, akorád se vlci perou o ohlodanou kost, ale není žádný, který by ukázal směr a vybudil smečku na lov. Mainstream se tak jako vždy poveze v zaběhnuté rovině jestě nějakou dobu - nejspíš i přes tu teoretickou další generaci - a bude olizovat poslední kapky jistoty.\nVypíchnul bych tu Blizzard, který ačkoliv ve smrtícím obětí Activision si zjevně zachovává neustále silnou autonomii a i přes veškeré salesové fundamenty (datadisk ke starcraftu se nevydá do vánoc?), je schopen vydat kvalitní produkt. Nějakou inovativnost však od něj těžko čekat.\nKam se tedy upírá naděje? Autor už to sám nakousl a kromě Indie jsou tu ještě další impulsy zespoda, kickstarter a hry, jejihž vývoj je financován fanoušky - uvidíme. Každopádně se v této branži pohybují osoby, které většinou neoodiskutovatelně selhaly (Rommero), ale přesto jsou to talentovaní lidé, kteří se měli šanci poučit a možná si vzali své chyby k srdci. Vezmou přízeň hráčské obce jako závazek, nebo jako příležitost k snadnému obohacení? Uvidíme.\nOsobně spíše vkládám naděje do modifikací starších titulů, které je stále ještě umožňují (ale i takové modifikace pro starcraft2... napr http://notdstarcraft.com je materiál skoro na samostatnou hru). Otázka je kdo z toho bude těžit prachy? možná, že právě že nikdo. Všichni máme compy nadupané, že zvládají neskutečné věci, grafické karty s výkonem na úrovni superpočítačů v jednotkách TFLOPS. Id Tech engine pro Doom3, který nabízí grafické orgie je dnes už opensource, tak na co ksakru čekáme. Svět nám leží na dlani.\nco tímto bylo myšleno?\n@Garret (01.12.2012 00:16): Menší chybka, původně tam byla Solidorova a už zase je.\nta ikonka Memphise u článku trochu mate. nechcete tam dávat přímo autora? chvíli me trvalo, než jsem si všiml "podpisu" dole za článkem.\n@Bodkin (30.11.2012 23:28): Radši ne, ušetřím sobě i těm okolo několik desítek minut života.\n@Solidor (30.11.2012 23:15): To o tom zaklínači bych si rád přečetl a nemyslím si, že je na to diskuze u zaklínače vhodná.\nS kritikou jsem počítal a je na místě. Až přibudou další články určitě se podle nich přizpůsobím. Mohl jsem zkusit napsat něco ve stylu "kdo říká, že Zaklínač je dospělé RPG, tak spadl z višně přímo na hlavu", jenže na to je diskuze u dané hry. Neřekl bych, že blog je pro podobné názory vhodný. Snad se tu nebude objevovat něco ve stylu: "Které hry považuju za geniální" apod.\n@Crash (30.11.2012 20:21): Když nevyprovokoval, nemusí se přece reagovat vůbec. :) Her se týká, je originální, nikde podobnej určo není, takže kritéria splnil a jako zamyšlení to prostě špatný nebylo. A podle jednoho článku si admini ani ještě nemůžou zpětnou vazbu vytvořit. :)\nOsamocenej ve svém názoru nebudeš, to je jasný, ale za sebe prostě říkám, že blog tu je jako prostor k dalšímu vyjádření. A Solidor se prostě vyjádřil po svém.\n@Joke (30.11.2012 20:01): Jo já ti rozumím a bylo by to moc fajn. Jenže za sebe musím říct, že mě ten článek k takový diskusi vůbec nevyprovokoval. Mě právě vyprovokoval k tomu, abych víceméně dal jakožto uživatel DH najevo, že o takové rozplizlé nekonfliktní a beznázorově "objektivní" články tu nestojím. Jinými slovy, že nestojím o kvantitu denního nebo týdenního přísunu nekvalitních článků na DH blog, jen proto aby tu něco bylo. Mnohem radši si počkám třeba i pár měsíců na nějaký super článek někoho, kdo si s tím dá pořádnou práci. Nakonec primárním účelem DH je tvorba databáze, články jsou příslovečnou třešničkou na dortu a proto bych ještě více dal přednost kvalitě než kvantitě. Samozřejmě můžu být v tomto názoru osamocen nebo ve výrazné menšině. Předpokládám, že i administrátoři si teď tvoří nějakou zpětnou vazbu. Takže všichni komu se takový článek líbil, tak pište, ano to je ono, chceme takových víc. Já říkám ne, děkuji.\n@Crash (30.11.2012 19:45): Šak oukej, ale měla jsem na mysli to, jestli je nutný články na blogu vůbec nějak do hloubky komentovat. Jasně, diskuze tady k tomu sice je, ale já bych jí spíš využila k tomu, o čem se v článku konkrétně píše, jaký je můj konkrétní názor na dané téma a ne k tomu, co by měl pisatel změnit, proč to napsal zrovna takhle nebo tak. :)\nAle jasně, Solidorův článek byl první, tak se to semlelo všechno. :)\n@Joke (30.11.2012 19:16): Ale přece každý kdo sebere odvahu a jde s kůží na trh musí počítat s určitou kritikou. A když pominu ten svůj příspěvek tak je zatím ta kritika velmi mírná a zatím nikdo z nás mu to nechtěl znechutit a a odradit ho. Argument "tak napište něco sami" neberu. Na to abych napsal co si o článku myslím jako čtenář, nemusím být přece spisovatel. Stejně tak jako zde všichni komentujeme hry, ale málokdo z nás je herní vývojář. A osobně si vždycky radši vyslechnu upřímnou kritiku, než mazání medu kolem huby, abych se náhodou necítil špatně. Jinak ty komentáře oglora a ugraugra mi mluví z duše...\nHele, napište něco sami. :) Solidor to napsal tak, jak to cejtil. Šel do toho a to je super. Vím, že do něj extra nerejete, ale nechápu, jestli je třeba to vůbec nějak komentovat. Sama spisovatelskej talent moc nemám, tak nebudu tady říkat, že by to měl napsat tak, či onak. O tom to přece vůbec není. Nebo mi něco uniklo? :)\nKdyž nad tím přemýšlím, tak mě na tom článku nejvíc vadí právě to, že se snažíš bejt hrozně nekonfliktní, hlavně se nikoho nedotknout. Na to se vykašli, piš bez zábran co si myslíš a neohlížej se na to jeslti se někdo bude v diskuze vztekat, to tě nemusí vůbec zajímat.\n"Mým cílem bylo napsat úvahu k zamyšlení nad současným herním průmyslem. Pokud možno objektivní. "\nNení náhodou úvaha slohový útvar, ve kterém autor sděluje své subjektivní dojmy? Tady je asi ten problém, že ses snažil napsat objektivní úvahu což si odporuje :)\n@Solidor (30.11.2012 12:07): Subjectivity is objective.\n@oglor (30.11.2012 14:18): Otázek je vážně hodně, uvědomil jsem si to až při závěrečném přečtení (původně obsahoval článek ještě jeden odstavec o achievement/trophies, který jsem úplně smazal).\nDavam plus za odvahu napsat prvni clanek, ale jinak mi pripada celkem skoda zes nic nechtel sdelit. Mozna jako prvni clanek je to dobre v tom, ze to otevira dost temat, ale skoda ze je ke vsem receno uplne minimum.\nPokud bylo cilem vyvolat otazky, tak si myslim ze je lepsi se zamerit spis na jedno tema, protoze sice otazky byly, ale nakonec je jich tolik, ze se mi nechce odpovidat na zadnou.\nJinak stylisticky mi to pripadalo celkem fajn a dalsi clanek si klidne prectu, kdyz pujde vic do hloubky nejake tematiky jak slibujes.\n(a chtelo by to opravit tu hrubku s formulema ;)\n@Solidor (30.11.2012 12:07): Jen o tom napiš a myslím, že o nezájem se opravdu bát nemusíš. A navíc, ten blog od toho tady je. :)\n@Crash (30.11.2012 11:50): Hmm. mohl bych něco v budoucnu sepsat, jenže se docela bojím nezájmu o takové téma a velké subjektivity, která se tu často setkává s přehnanými reakcemi.\n@Solidor (30.11.2012 11:19): Všiml jsem si, že máš, často jako jediný, komentář u dost japonských vizuálních románů. To je žánr, který běžná herní média a zvlášť ta česká naprosto opomíjejí. A i pro mě je to španělská vesnice, i když po nich začínám pokukovat. Upřímně rád bych si přečetl nějaký článek na toto téma, já nevím vývoj žánru, přehled zajímavých her, zajímavé prvky v těchto hrách apod. Tak nenápadně ti podsouvám námět... ;-)\n@Crash (30.11.2012 08:29): Kritiku beru. Nechtěl jsem nic sdělit, takových článků se po interneru válí mnoho. Mým cílem bylo napsat úvahu k zamyšlení nad současným herním průmyslem. Pokud možno objektivní.\nUž teď mám v hlavě další úvahu na, doufám trochu hlubší téma (žádný strach, nebudu to tu zasypávat svými moudry každý týden, bude to ještě trvat). Pokud mi někdo napíše, ať už tady nebo poštou, co zlepšit, tak to ocením.\nDocela násilím se snažím naladit po přečtení článku do nějaké pozitivní role, abych mohl taky napsat pochvalný komentář a neodradil tebe a případné další odvážlivce od dalších literárních pokusů. Bohužel mi to tentokrát nějak nejde. Asi jsem moc konzervativní, asi jsem měl moc velká očekávání, ale bohužel jsem při čtení toho článku trochu tou hlavou kroutil a furt jsem nechápal co mi chceš vlastně sdělit? Chtěl jsem se dozvědět něco nového, zajímavého, ne třeba úplně všeobecně známého, to se bohužel nestalo. Na mě ten článek dělá dojem velmi povedené slohové úlohy žáka základní školy, který dostal za domácí úkol. Přijde mi to jako nešťastná vata v okurkové sezóně, do časopisu o všem a ničem, která by mohla mít úspěch u běžného čtenářstva, ale ne u lidí, pro které je herní scéna jedním velkým koníčkem. Pro mě tedy bohužel dost nízko nasazená laťka na první článek. Doufám, že jí někdo rychle překoná...\nV další generaci bude asi dost změn, někde jsem četl že si Sony patentovala nějaký systém reklam, tak jsem zvědavej jak to bude a taky že chtěj zničit bazarovej prodej her, že se hra nějak zaregistruje na konzoli a půjde spustit jen na ní, takže si člověk nic nepůjčí, nevymění a tak.\n@Daemon (29.11.2012 22:33): Máš pravdu, pay to win je určitě používanější. S pojmem pay to play jsem se setkal na jednom foru o jedné nejmenované (zapomněl jsem) hře, kde po dosažení určité úrovně musíš platit.\nJinak děkuji za uveřejnění článku a jeho korekturu. Hlavně obrázky dost pomáhají k celkovému dojmu.\n39 otázek a to není ten článek nijak dlouhý. Zajímavý způsob psaní :)\nMně se na tomhle článku líbí, že je bezkonfliktní.\nJeště bych doplnil, že během posledních let úplně zmizelo dělení her na pc a konzole - dnes jsou hry na konzole a většina jich vyjde na pc - před těmi deseti lety byli konzolisti a pcčkáři. Dnes jsou konzolisti hrající na konzolích a konzolisti hrající na pc...\nOpravdu free to play bývá přezdíváno jako pay to play? Vždyž to je standardní model hry, za kterou zaplatíš (koupíš/předplatíš) a pak hraješ. Pokud vím, tak free to play bývá často hanlivě nazýváno pay to win.\nDobrý článok. ;-)\nDíky za super článek! :)\nZajímavé zamyšlení. Dlouho jsem neviděl text, který oznamuje, ale je psán v otázkách :)


Jiří Mulák: Základní zásady trestního řízení a právo na spravedlivý proces - Recenze - Advokátní deník\nJiří Mulák: Základní zásady trestního řízení a právo na spravedlivý proces\n17. 11. 2020 Eva Dvořáková\tŽádné komentáře\nLeges, Praha 2019, 340 stran, 480 Kč.\nPředkládaná recenze je věnována nové monografii, jejímž autorem je JUDr. Jiří Mulák, Ph.D. Již v rámci prvního dojmu nepochybně zaujme skutečnost, že tato monografie představuje rozšířenou a upravenou verzi disertační práce autora, avšak její kvalita z mého pohledu dalece přesahuje běžnou úroveň těchto prací.\nMonografie pojednává o základních zásadách trestního řízení z pohledu práva na spravedlivý proces. Je nutné poznamenat, že se jedná o poměrně unikátní a neobvyklé uchopení této jinak publikačně velmi bohaté problematiky. Celá publikace je totiž od začátku vztažena k problematice rekodifikace českého trestního práva procesního, konkrétně k možnosti přijetí nového trestního řádu, který by nahradil současný právní předpis platný již od roku 1961, když diskuse o jeho přijetí a případné podobě se již staly takovým „evergreenem“ českého trestního práva. S vědomím tohoto stavu autor zdůrazňuje, že jedním z hlavních důvodů, proč k přijetí nového předpisu stále nedošlo, je skutečnost, že se odborníci nemohou ujednotit na názoru, jaký by měl trestní řád být, což do značné míry určují právě základní zásady trestního řízení. S ohledem na to, že nový trestní řád potřebuje koncepci, tak jako první krok je třeba vytesat základní stavební kameny, na kterých trestní právo procesní stojí – tedy základní zásady trestního řízení.\nNa začátku publikace si proto autor pokládá tři stěžejní otázky, jaký současný trestní řád je, jaký by měl být a jaký může být, které se pak projevují u každé zásady, jež je zde rozebírána. Autor tedy určitým způsobem testuje, zda jednotlivé zásady zapadají do konceptu kontinentálního právního systému a zda mohou v kooperaci s dalšími zásadami tvořit kompaktní a bezrozporný celek.\nV publikaci jsou tak vytvořeny velice kvalitní základy pro hlubší pochopení každé dílčí zásady, konkrétně jaké jsou její historické kořeny, jaký byl její vývoj, jaký je její smysl a účel, rozsah jejího současného uplatnění i možné limitace, a to včetně vymezení vztahu k ostatním zásadám. Na pozadí této analýzy se pak autor zabývá otázkou, zda systém základních zásad v českém trestním řízení zajišťuje právo na spravedlivý proces.\nAsi i čtenářům této recenze je již zřetelný autorův ambiciózní cíl, kdy se pokouší nalézt odpověď na otázku, jaký by měl trestněprocesní předpis v podmínkách českého trestního práva být, resp. v jakých mantinelech bychom se měli a můžeme pohybovat. To je nepochybně zcela zásadní předpoklad pro to, abychom se posunuli ke konkrétním konstruktivním diskusím týkajícím se nového trestního řádu a jeho institutů. Tato publikace tedy představuje pro takovou diskusi nepochybně kvalitní podklad.\nCo se týče konkrétního rozčlenění publikace, tak obsahuje celkem pět částí (kapitol), po úvodu a introdukčních úvahách, kde se autor zabývá pojmem demokratického právního státu, právními principy, jejich funkcemi a základními modely trestního procesu, následují dvě velmi obsáhlé kapitoly zasvěcené již přímo základním zásadám trestního řízení, pátou kapitolu pak tvoří závěr.\nCo bych si přála, aby zůstalo neopomenuto, a co na této publikaci shledávám taktéž mimořádně pozitivní, je skutečnost, že autor zde obsáhle rekapituluje odbornou literaturu týkající se této široké problematiky, s čímž se lze v odborných publikacích setkat spíše zřídka. Jeho počin je však třeba skutečně ocenit, neboť vzhledem k tomu, o co prostřednictvím své publikace usiluje, je snaha co nejpodrobněji nastínit názorovou situaci, jaká ohledně dané problematiky panuje, a vypořádat se s různými názory zcela zásadní, takovýto přístup lze považovat za nanejvýš profesionální.\nTuto recenzi bych chtěla uzavřít myšlenkou, že znalostmi obsaženými v této publikaci by měl primárně disponovat přinejmenším každý, kdo se bude na tvorbě nového trestního řádu podílet. Se stejným entuziasmem bych ji však doporučila v podstatě každému, komu je trestní právo procesní blízké – teoretikovi, praktikovi nebo i studentovi, který má zájem se s touto problematikou blíže a více dopodrobna seznámit, zejména pak pochopit její souvislosti. Ostatně i mně přinesla spoustu nových poznatků.\nJUDr. MARIKA ZAHRADNÍČKOVÁ, asistentka soudce Nejvyššího soudu\nPředchozí Německý ministr práce chce zajistit zaměstnancům právo na “home office“\nNásledující Ústavní soud: Úhrada nákladů na právní služby? Jen jsou-li „účelně“ vynaložené\nPhDr. Dagmar Koutská\t18. 5. 2022


Voglia di Mare - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě San Vito Lo Capo\nVia Savoia 203, San Vito Lo Capo, San Vito Lo Capo, Itálie, 91010 - Zobrazit na mapě\nApartmán s 1 ložnicí – Via Savoia (One-Bedroom Apartment - Via Savoia)\nVoglia di Mare – podrobnější informace\nVoglia di Mare se nachází v centru města San Vito Lo Capo, jen 700 metrů od pláže. Nabízí klimatizované ubytování s kuchyňským koutem. Tyto jednoduše zařízené apartmány mají TV a koupelnu s fénem. Většina z nich má i terasu nebo balkon. Voglia di Mare stojí 9 km od přírodní rezervace Zingaro a 40 minut autem od městečka Erice.\nVšichni cestovatelé (75) Páry (10) Rodiny s malými dětmi (30) Rodiny se staršími dětmi (14) Skupiny (21)


Druhá, skoro otevřená soutěž | Pirátská strana Boskovice\nV Boskovicích se roky řešilo, kde bude stát sportovní hala. Zdá se, že tuto otázku jsme si konečně zopověděli. Panuje většinová shoda, že sportovní hala by měla stát v areálu Červená zahrada. Nicméně vyvstaly další otázky: Jak bude nová hala vypadat? Jakým způsobem vybereme její konečnou podobu? Kolik to bude stát?\nRada města se rozhodla vypsat užší architektonickou soutěž. Jedná se o soutěž, ze které vzejde architektonický návrh řešení objektu nové sportovní haly, tedy toho, jak by měla hala po celkovém dokončení všech prací vypadat uvnitř i navenek. Bude řešit například rozměry haly, umístění sportovišť a dalšího vybavení a zázemí uvnitř haly, parkování, napojení na veřejné komunikace, ale i celkové řešení veřejného prostoru v nejbližším okolí haly.\nPři realizaci takovéto soutěže se nabízí možnost obrátit se na Českou komoru architektů (dále jen ČKA), která sdružuje všechny autorizované architekty. To jsou architekti, kteří za sebou mají několikaletou praxi a splní předepsanou zkoušku, kde prokáží znalosti ve svém oboru. Podobně jako absolventi právnické fakulty se automaticky nestávají advokáty, ale musí nejdříve splnit advokátní zkoušky. Navíc ČKA se přímo podílela na vzniku zákona o zadávání veřejných zakázek, jehož částí jsou pravidla pro vypisování soutěží o návrh.\nRada se však z nějakého důvodu rozhodla tuto soutěž vyhlásit bez spolupráce s ČKA. Kvůli tomu mohou během celého procesu vyvstat zbytečné problémy, které bychom si mohli odpustit. Ostatně první problémy už nastaly. Rada musela první vypsanou soutěž zrušit, jelikož zjistila, mimochodem díky dobré vůli jednoho člena ČKA, že původní podmínky soutěže byly v rozporu se zákonem a hrozilo, že by celou soutěž napadl úřad pro ochranu hospodářské soutěže (dále jen ÚOHS).\nNa konci srpna byla vyhlášena nová soutěž, kde došlo k úpravě potenciálně protizákonných podmínek. Podle našich informací je nová soutěž ve stávajícím stavu se stávajícími podmínkami stále protizákonná. Můžeme se tak opět dočkat šetření ze strany ÚOHS.\nPřitom by stačilo, aby se rada na začátku celého procesu obrátila na ČKA a ve spolupráci s ní vypsala soutěž v souladu se zákonem. To by ovšem znamenalo spolupracovat s komorou i na upřesnění podmínek soutěže. ČKA totiž soutěže, na jejichž organizaci se podílí, označí jako regulérní a můžou se jí účastnit všichni autorizovaní architekti, aniž by jim ze strany ČKA hrozily sankce za účast v neregulérní soutěži. Je jasné, že ČKA hájí zájmy svých členů a jedním z těchto zájmů je i jejich řádné finanční ohodnocení. V Boskovicích se počítá s tím, že celková částka, kterou utratíme za stavbu haly, nepřesáhne 120 milionů korun a odměna za zpracování projektové dokumentace bude stát maximálně 3,2 milionů korun. Obě tyto ceny jsou součástí podmínek soutěže. ČKA má metodiku, pomocí které spočítá ideální cenu za zpracování projektové dokumentace. Podle této metodiky se by se cena v Boskovicích pohybovala kolem 10 milionů. Tato, z pohledu ČKA, ideální cena má mimo jiné také nalákat zájemce k účasti v soutěži. Nicméně ČKA nemůže výši odměny městu nařídit a zamítnout udělení regulérnosti na základě nízké ceny. Může pouze cenu doporučit.\nV podmínkách boskovické soutěže mimo jiné stojí, že se jí může zúčastnit pouze osoba, která je autorizovaným architektem nebo autorizovaným inženýrem. V profesním řádu ČKA se píše, že “architekt se nesmí účastnit těch architektonických soutěží, které nebyly vyhlášeny v souladu s platným soutěžním řádem Komory a nemají doložku regulérnosti vydanou Českou komorou architektů,” a dále se v autorizačním zákoně dočteme, že “při výkonu své činnosti je autorizovaná osoba povinna dbát platných obecně závazných právních předpisů, jakož i předpisů vydaných příslušnou Komorou.“ Z toho vyplývá, že účast autorizovaného architekta v neregulérní soutěži je minimálně proti řádu ČKA, ne-li v rozporu se zákonem. Tato skutečnost jistojistě odradí nejednoho autorizovaného architekta od účasti.\nPokud se ukáže, že soutěž je vypsána v souladu se zákonem, je nejspíš legitimní v ní pokračovat i bez spolupráce s ČKA. S takovým postupem však nesouhlasíme a je velká škoda uzavírat možnost účasti v soutěži všem autorizovaným architektům, kteří si nechtějí zadělávat na problémy. Měli bychom s ČKA jednat a vyjednat regulerní a opravdu otevřenou architektonickou soutěž.


Makový koláč koláč bez mléka, koláč bez lepku, koláč bez vajec, pečeme bez cukru, pečeme bez lepku | 2kukurice\nKdyž se peče „od oka“ aneb makový koláč\n(sladký koláč bez lepku, mléka, vajec a cukru)\nKdyž se peče „od oka“, vypadá recept následovně:\nZbylá hutná jáhlová kaše od snídaně\nmák cca 1 hrnek\nCca 1,5 hrnku datlí\nDva hrnky nevařených jáhel propláchneme ve vlažné vodě a necháme vařit 20 minut v nesolené vodě na mírném plameni. Po uvaření rozmixujeme na kaši. Pro získání hutné kaše dolijeme vroucí vodu. Nejprve servírujeme ranní kaši, ze zbytku vypracujeme těsto . Do těsta přisypeme pohankovou mouku, prášek do pečiva, olej, med a to tak, aby těsto bylo pevné jako na knedlíky a lehce sladké. V menším koláčovém plechu vytvarujeme placku, kterou potřeme makovou náplní.\nPokud používáme mák nemletý, necháme mák namočit několik hodin, nejlépe přes noc. Druhý den umixujeme s trochou vody v hutnější kaši. K té přidáme rozmixované datle. Ochutnáme, zda je mák dostatečně sladký. Pozor na hořkost u máku. Ta značí jeho nekvalitu, až zkaženost. Raději nahořklý mák nekonzumujeme.\nNa makovou náplň poklademe na plátky pokrájenou hrušku bez slupky. Koláč pečeme ve vyhřáté troubě na 190 oC do upečení. Upečení testujeme špejlí tak, že špejle musí zůstat suchá.\nPokud Vám zůstalo těsto i maková náplň, vytvořte „střapaté koláčky“ :-)\n100% bio panenský řepkový olej za studena lisovaný. Dlouho přehlížený kvůli nevýhodám dříve pěstované řepky. Tato plodina přitom poskytuje olej, který se vyznačuje zajímavými výživovými vlastnostmi. Makový koláč\nKvětový med je pro svoji biologickou hodnotu důležitou složkou potravy pro děti i dospělé. Květový med je přírodní koncentrát nektaru z květů rostlin. Makový koláč\n› Vaříme s Vámi › Dezerty › Pečené dezerty › Makový koláč - Makový koláč koláč bez mléka, koláč bez lepku, koláč bez vajec, pečeme bez cukru, pečeme bez lepku


Aktuální nabídka byty 3+1 na prodej Smržovka denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si byty 3+1 na prodej Smržovka než Vás někdo předběhne.\nKategorie byty 3+1 na prodej Smržovka se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele byty 3+1 na prodej Smržovka neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je byty 3+1 na prodej Smržovka právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné byty 3+1 na prodej Smržovka\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 3+1 na prodej Smržovka, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 3+1 Smržovka, a to byty 3+1 na prodej Smržovka, pronájem bytu 3+1 Smržovka, dražby bytů 3+1 Smržovka.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii prodej bytů 3+1 Smržovka nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty 3+1 Smržovka, byty 3+1 na prodej Smržovka, pronájem bytu 3+1 Smržovka, dražby bytů 3+1 Smržovka.\nNehledáte byty 3+1 na prodej Smržovka ?\nPokud jste v této kategorii byty 3+1 na prodej Smržovka omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí byty 3+1 na prodej Smržovka\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 3+1 na prodej Smržovka, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 3+1 na prodej Smržovka. Určitě lépe naleznete byty 3+1 na prodej Smržovka, který hledáte.


Napsal(a) Jiří Zahrádka\nJanáček Brno 2012 - festival trochu jinakfoto: © Janáčkův archiv MZM\nJestliže uvážíme, jak nemnoho peněz v České republice přichází do kultury ve srovnání s okolními státy Evropské unie, je překvapující, kolik se u nás každoročně pořádá nejrůznějších festivalů, včetně těch hudebních. I festivalů takzvané vážné hudby je u nás celá řada, většinou jsou více méně komerční, některé však usilují o soustředěnou dramaturgii a vyhraněnou programovou nabídku. Když byl před osmi lety uspořádán festival Janáčkovo Brno 2004, bylo již tehdy jasné, že festival musí do budoucna hájit své opodstatnění. Proč Janáček a Brno není nutné vysvětlovat, neboť je dobře známo, o jak pevné a zároveň výjimečné spojení jde. Janáček odešel do Brna ve svých 11 letech, zůstal mu věrný po zbytek života a město opouštěl jen na nezbytně krátkou dobu. Přitom měl díky svým všestranným aktivitám zásadní vliv na formování brněnské české hudební kultury. Místo konání festivalu je tedy více než opodstatněné. Festival věnovaný Janáčkovi, skladateli, který patří k nejpozoruhodnějším hudebním osobnostem 20. století, má také svou logiku. A protože je Janáček především operní skladatel a protože čistě operní festival u nás prakticky neexistuje, důraz na operu je také na místě. Tedy Janáčkův festival ano. Ale čím se má lišit od různých jiných hudebních festivalů? Odpověď byla nasnadě v roce 2004 a zůstává i dnes: koncentrovanou dramaturgií. V roce 2004, který byl oslavou 150. výročí Janáčkova narození a 100. výročí světové premiéry Její pastorkyně, byla dramaturgická příprava snadná: bylo rozhodnuto uvést veškeré Janáčkovo scénické dílo, což se podařilo s neobyčejným i mezinárodním úspěchem. Vždyť o kolika zdejších festivalech referoval New York Times. Daleko obtížnější se jevila situace od roku 2008, kdy padlo rozhodnutí provozovat festival jako bienále. Uvádět ob rok všechny Janáčkovy opery by bylo nesmyslné a prakticky nemožné. Jako dobrá volba se ukázala sázka na tematičnost a poctivé naplnění takového zadání. To už se u většiny českých festivalů jaksi vytratilo – tematické zadání je povětšinou jen prázdným gestem, jemuž obsah odpovídá jen náznakem. Ročník 2008 ještě tematické ohraničení neměl, ale festival Janáček Brno 2010 již přinesl značně náročné zaměření: Janáček a expresionismus. Festival byl koncipován tak, že vedle Janáčka zněla hudba Schönberga, Berga a Weberna a autorů ovlivněných jejich tvorbou. Program jistě nemohl hlouběji prozkoumat vliv expresionistů na Janáčka a doložit všechny tendence, které skladatelova tvorba směrem k expresionismu vykazuje, ale nabídl jakési sondy, které vedly ke srovnání i zamyšlení. Obava, zda bude takto náročný program rezonovat s posluchači, byla značná, zvláště když média zprvu nevěnovala festivalu velkou pozornost.\nJanáček Brno 2012 - festival trochu jinakfoto: Alain Kaiser\nTo se změnilo až krátce před zahájením. Nakonec byl zájem o Janáčka a druhou vídeňskou školu překvapivě velký. Lidé se tísnili v bazilice na Starém Brně, aby slyšeli Janáčka a jeden ze zásadních „duchovních“ opusů hudby minulého století, trýznivou Schönbergovu kompozici Ten, který přežil Varšavu. Diváci nadšeně přijali vynikající inscenaci Bergovy Lulu stejně jako Schönbergovu tvorbu pro smyčcové kvarteto atd. Pochopitelně jistou výjimečnost dodává festivalu hostování zahraničních divadelních souborů i místní janáčkovská nastudování, která se snaží přinášet vždy něco nového; například v roce 2010 světovou premiéru původní samostatné verze Výletu pana Broučka do Měsíce či poprvé provedenou původní klavírní verzi Janáčkovy prvotiny Šárka .\nTento exkurz do nedlouhé minulosti je nutný pro pochopení dramaturgické koncepce celého festivalu Janáček Brno a především letošního ročníku. Zaměření je v jakémsi protikladu k mezinárodnímu tématu minulého ročníku, avšak o to je myslím zajímavější a pro mnohé objevnější. Téma zní Genius loci. Je tedy zcela věnováno Janáčkovi a jeho městu Brnu. Původně byl zájem představit hudbu, která zněla v Brně v době Janáčkova příchodu do Brna a krátce po něm, tedy díla tvůrců jako je Pavel Křížkovský či Josef Illner, kteří v Brně žili a jejichž tvorba mohla mladého Janáčka formovat. Nakonec jsme se ovšem rozhodli naopak zdůraznit hudbu Janáčkových žáků a sledování Janáčkovy skladatelské stopy až po současnost. To, že Janáček podstatně ovlivnil z institucionálního hlediska hudební dění v Brně víme, ale zajímavé je zamyslet se také nad tím, jak dalece ovlivnil hudební řeč svých žáků a dále jejich žáků atd. až po současnost.\nDramaturgie letošního festivalu Janáček Brno má tři základní vrstvy. První tvoří pochopitelně Janáčkova tvorba. V premiéře brněnského Národního divadla zazní Osud , skladatelovo snad nejkontroverznější operní dílo. Janáček, který po Její pastorkyni hledal nové možnosti hudebnědramatického žánru, usiloval o vytvoření „zcela moderního libreta“. To se mu příliš nepodařilo, avšak partitura tohoto díla patří ke skladatelovým nejzajímavějším a nejpůsobivějším hudebním počinům. Janáček zde experimentuje v instrumentaci – hrají zde varhany, klavír, viola d’amore, zajímá jej zvukovost smyčcových ploch – zkouší využití kombinace flagoletů a dalších technik, zavádí polymetrické vrstvy atd. Opera nebyla za skladatelova života hrána a později byla terčem dramaturgických i hudebních úprav. Tento rok zazní v Brně Osud nastudovaný v nové kritické edici, která se striktně vrací ke tvaru, jak jej Janáček v roce 1907 zanechal.\nJanáček Brno 2012 - festival trochu jinakfoto: Jakub Jíra\nZ dalších produkcí připomeňme inscenace, které přijedou ze zahraničí: Kaťa Kabanová z Maastrichtu v režii Harryho Kupfera a Věc Makropulos z Norimberku v režii Roberta Carsena . Právě tyto dvě opery v režii tak diskutovaných a oceňovaných tvůrců budou jistě velmi zajímavým momentem. Přijede však i Její pastorkyňa z Bratislavy či Káťa Kabanová z Ostravy. Vedle toho zazní pochopitelně na festivalu i Janáčkova neoperní tvorba; za všechny produkce bych upozornil alespoň na koncert v Památníku Leoše Janáčka, tedy v domečku, kde skladatel žil a tvořil, kde zazní na autentický Janáčkův Ehrbar v podání Jana Jiraského a Richarda Nováka. Vedle Janáčkovy klavírní tvorby také Čtyři písně na slova čínské poezie od Janáčkova snad nejnadanějšího žáka Pavla Haase, zkomponované v Terezíne v roce 1944.\nDalší podstatnou linkou festivalu je tvorba Janáčkových žáků a jejich následovníků. Z jeho přímých žáků zde budou uvedeny skladby Jana Kunce, Jaroslava Kvapila, Pavla Haase a Viléma Petrželky. Tyto skladby mimo jiné zazní na koncertě Pěveckého sdružení moravských učitelů – tělesa, pro nějž zkomponoval Janáček své vrcholné sborové skladby a u kterého je dodnes přítomná určitá interpretační autenticita. Janáčkovi žáci se rekrutovali ze tří hudebních učilišť: učitelský ústav (Kunc), varhanická škola (Kvapil, Petrželka) a konzervatoř – mistrovská škola (Haas). Dnes je těžké určit, jaký byl vlastně Janáček pedagog, ale faktem je, že většina jeho žáků hledala ještě další hudební vzdělání, především u Vítězslava Nováka. Významným Janáčkovým žákem byl nesporně Vilém Petrželka, který snad nejvíce reagoval na mezinárodní hudební dění. Takto v letech 1928–1929 zkomponoval kantátu Námořník Mikuláš pro vypravěče, sóla, symfonický a jazzový orchestr a smíšený sbor. Je to dílo, které reaguje na expresionistické tendence, ale i na jazz či čtvrttónovou kompoziční techniku. Jde nesporně o vrcholné dílo naší meziválečné kantátové literatury. Námořník Mikuláš zazní na symfonickém koncertě společně s Janáčkovým Šumařovým dítětem a Schönbergovou Zjasněnou nocí – která je jakýmsi ohlasem minulého ročníku. Ta bude provedena v baletní choreografii Rarfa Dörnena .\nVelká pozornost bude věnována také skladatelům dalších generací, především Josefu Bergovi, od jehož úmrtí loni uběhlo 40 let. Přestože Berg zemřel mladý, zanechal za sebou co do množství a kvality ohromující literární i hudební pozůstalost. Je to nesporně jeden z našich nejzajímavějších tvůrců hudebnědramatického díla, jehož experimenty na poli tohoto žánru nás udivují a přitahují do dnešních dnů. Na festivalu zazní skladatelova vrcholná díla: Eufrides před branami Thymén , Johanes doktor Faust (malá verze) a Evropská turistika . K těmto komorním operám se přidruží Kráska a zvíře Miloslava Ištvána. Za pozornost jistě stojí i koncert souboru Miloslav Ištván Quartett , na kterém zazní díla autorů skupiny A: Josefa Berga, Zdeňka Pololáníka, Aloise Piňose, Jana Nováka a Miloslava Ištvána.\nTřetí linií festivalu je osobnost Ericha Wolfganga Korngolda, který se v roce 1897 v Brně narodil. Jeho rodiště ani Janáček jej ovšem nestačili ovlivnit, jelikož ve čtyřech letech se odstěhoval do Vídně. Ale jako slavného rodáka, který proslul vedle filmové hudby také na poli opery, jsme jej chtěli uctít. Stane se tak především uvedením jeho ne příliš známé opery Zázrak Heliany z roku 1927 v nastudování brněnské opery v koprodukci s operou v Kaiserlautern. Zazní také jeho komorní hudba například na koncertě Korngoldova kvarteta .\nK hlavnímu programu festivalu se pochopitelně přidružují mnohé doprovodné akce jako činoherní představení divadla Husa na provázku Leoš a neb tvá nejvěrnější z pera Miloše Štědroně a Milana Uhdeho, fotografická výstava Janáček v Brně či Druhotvary 3 – interpretace Janáčkových partitur významnými výtvarníky organizované Moravským zemským muzeem. Důležité je také mezinárodní hudebněvědné kolokvium zaměřené na stejné téma jako samotný festival, které pořádá Ústav hudební vědy Filozofické fakulty Masarykovy univerzity.\nJe zřejmé, že janáčkovský festival je výzvou pro diváka a posluchače, který chce objevovat něco nového. Podobných festivalů bychom v zahraničí našli jistě celou řadu, ale v našich vodách je to žel stále spíše výjimečné. Aby existoval kvalitní festival, je potřeba dvou stran; festival, který kvalitní program nabízí, a posluchači, kteří takový program přijmou za svůj. Z minulých ročníků jsem mírně optimistický už proto, že velkou část návštěvníků tvořili studenti i zahraniční hosté. Doufám, že si festival najde vnímavé posluchače i letos a že Janáček Brno nakonec neskončí jako většina festivalových podniků – tedy jako přehlídka běžně uváděného repertoáru a osvědčených kusů. I zde konec konců platí, že budeme mít takový festival, jaký si zasloužíme.\nNejnovější od Jiří Zahrádka\nS dobrým dokumentem se dá polemizovat\nJanáčkův příběh života a hudby\nVíce z této kategorie: « Nikdy jsem se nesnažil být pro orchestr carem nebo bohem\tDějiny hudby pro každý den - data a fakta 18 »


Home >> Katalog firem >> Internetové obchody\nEshopy - Armyshopy Eshopy - bowlingové potřeby Eshopy - dalekohledy\nEshopy - dárkové zboží Eshopy - dětské zboží Eshopy - doplňky do bytu\nEshopy - drogerie Eshopy - Hračky Eshopy - Hudba\nEshopy - hudební nástroje Eshopy - jízdní kola Eshopy - katalogy eshopů\nEshopy - knihy Eshopy - kosmetika Eshopy - koupelny\nEshopy - květiny Eshopy - mikroskopy Eshopy - nábytek\nEshopy - nářadí Eshopy - oblečení a textil Eshopy - optika\nEshopy - parfumerie Eshopy - počítače a elektronika Eshopy - potravinové doplňky\nEshopy - potraviny Eshopy - potřeby pro děti Eshopy - samolepky\nEshopy - smíšené zboží Eshopy - šperky Eshopy - sportovní zboží\nEshopy - stavebniny Eshopy - umění Eshopy - vánoční potřeby\nEshopy - včelařské potřeby Eshopy - výtvarné potřeby Satelitní komplety\nFrodex-granule,krmiva a chovatelské potřeby.\nOn-line prodej granulí, krmiv a chovatelských potřeb pro psy, kočky, hlodavce, exotické ptactvo a koně. Nabízíme značky Acana, Anka, Bono, Bosch, Brit, Calibra, Eukanuba, Fitmin, First Mate, Iams, K-9, Nutram, Pro Pac, Purina, Royal Canin.\nPopisovací magnetické tabule na fixy\nProdej magnetických tabulí, které jsou používány převážně ve firmách a na různých prezentačních místech společně s flipcharty. Magnetické tabule jsou popisovatelné popisovači, které je možné lehce mazat.\nHračky pro holky - levné hračky pro děvčata\nTermokamera a termovize\nE-shop nabízí termokamera, termokamery, termovize, FLIR, termovize Flir, termokamery Flir.\nŠicí stroje Brother jsou vyráběny japonskou firmou Brother. Společnost vyrábí mimo šicí stroje i jiné elektronické produkty, proto je velmi silnou společností. Specialitou firmy Brother jsou šicí stroje, které mohou i vyšívat a jejichž cena začíná na ceně lepších šicích strojů.\nŠicí stroje Janome jsou značkou patřící japonské firmě, vyrábějící šicí stroje od roku 1921. Šicí stroje Janome splňují nejpřísnější evropské nároky na kvalitu a kompatibilitu. U značky Janome si můžete pořítit nejširší možný sortiment šicích strojů.\nTrikatrika - vodácká trika\neshop s kulečníky a stolními fotbálky\nInternetový obchod prodávající gastro vybavení, nádobí a gastronomický inventář pro velkokuchyně a profesionální gastro provozy\nLentilele de contact - kontaktní čočky eshop.\nDekorace a bytové doplňky, dětské dekorace, tapety na zeď, proutěné bytové doplňky, plakáty, dekorativní nálepky, koupelnové předložky, koupelnové závěsy, dárkové předměty, bambusové obklady stěn, prostírání, rolety, rohože, svícny, vázy, misky, čajníčky, stolování, tácky a talíře, foukané sklo, skleněné figurky


Babišová se chlubila podporou potravinové sbírky, Agrofert ale nedal nic - Aktuálně.cz\nBabišová se chlubila podporou potravinové sbírky, Agrofert ale nedal nic\nAktualizováno 26. 11. 2015 9:39\nSpolečnost Agrofert, kterou vlastní ministr financí Andrej Babiš, letos poprvé nepřispěla do národní potravinové sbírky, ačkoli jí patří mlékárny, pekárny nebo masozávody. Místo toho se rozhodla pomoci na Ukrajině. Přitom partnerka ministra Monika Babišová se chlubila tím, jak každý rok potravinou sbírku podporuje. Lidé a firmy podle pořádající platformy Byznys pro společnost darovali o tomto víkendu 236 tun jídla. To nyní poputuje k matkám s dětmi v azylových domech, seniorům nebo bezdomovcům.\nMonika Babišová nakupuje v rámci národní potravinové sbírky. | Foto: Byznys pro společnost\nPraha - I když se Monika Babišová chlubila podporou národní potravinové sbírky, firma Agrofert vlastněná jejím partnerem, ministrem financím Andrejem Babišem, letos zaostala.\nBabišova společnost se prvně potravinové sbírky nezúčastnila. A to přes to, že Agrofert vlastní řadu firem, které působí v zemědělství i potravinářství. Jde například o masozávody, pekárny nebo mlékárny.\nBabišová nakupovala v USA. Šaty a kabelku zapomněla proclít\nV sobotu lidé a firmy podle pořádající platformy Byznys pro společnost darovali 236 tun jídla. To nyní prostřednictvím neziskových organizací poputuje k matkám s dětmi v azylových domech, seniorům nebo bezdomovcům.\nSbírku podporujeme, chlubila se Babišová\nŽe mezi dárci prvně od roku 2013, kdy se sbírka poprvé konala, chyběla společnost Agrofert, potvrdil mluvčí firmy Karel Hanzelka i předsedkyně Byznysu pro společnost Pavlína Kalousková. "Agrofert se do letošní sbírky nezapojil," uvedla Kalousková.\nPartnerka ministra financí Monika Babišová Blesku řekla, jak každý rok tuto sbírku podporuje. Sama nakoupila potraviny za 2500 korun, které darovala. "My, naše nadace Agrofert, se asi nejvíce zajímáme o matky samoživitelky a lidi v nouzi, takže si myslím, že to je samozřejmost, abych sem přišla a takovým způsobem to podpořila," řekla Blesku Babišová.\nVodňanská drůbež loni vydělala 193 milionů korun\nNa Ukrajinu odvezl Agrofert 22 tun mouky\nAgrofert se podle mluvčího Hanzelky rozhodl místo přispění do tuzemské potravinové sbírky pomáhat jinde. "V rámci humanitární pomoci jsme vyvezli do oblasti válečného konfliktu na Ukrajině 22 tun mouky," prohlásil Hanzelka. Mluvčí firmy uvedl, že peníze z Nadace Agrofert letos putují i na podporu rodičů v nouzi. Hradí jim bydlení, léky nebo školní aktivity dětí. V letošním roce tak podle Hanzelky Agrofert podpořil 300 neúplných rodin.\nNárodní potravinová sbírka se poprvé konala na podzim 2013, teď proběhl třetí ročník. Vybrané jídlo v současné době putuje do potravinových bank. Těch podle webu jejich české federace funguje v republice dvanáct. Potraviny z nich získají neziskové organizace, které je pak rozdělují potřebným.\nVítězem miliardové zakázky státních Lesů ČR je opět Babišův Uniles\nStát nakupuje salámy do rezervy. Zakázka je na 200 tun\ndomácí Aktuálně.cz Agrofert Holding potravinová banka Andrej Babiš sbírka bezdomovec senior ministr financí Ukrajina chudoba nezisková organizace bydlení


Do boje Bočanová versus Mráz vstoupila dcera! | stars24.cz\n10:10, 29. ledna 2018 0 komentářů přidejte názor\nUž několik měsíců zuří boj mezi Mahulenou Bočanovou a jejím bývalým manželem Viktorem Mrázem.\nDůvodem sporu bývalého páru je jejich dcera Marina. Známá česká herečka Mrázovi od září upravila podmínky střídavé péče a zároveň požaduje zvýšení alimentů. Tutlaný spor, o kterém neměl nikdo vědět, se ale o víkendu dostal na veřejnost. Komunikace bývalého páru se objevila na sociální síti Mahuleny Bočanové.\nV ostrém dopise, který dal nahlédnout do soukromí známé herečky, se mimo jiné píše o tom, že Mahulena Bočanová se o svou šestnáctiletou dceru nestará a navýšením alimentů chce financovat svůj osobní život. „Chceš vypadat jako super matka, která vše táhne a zajišťuje sama. To se ti, doufám, nepovede, jen těžko vymažeš to, že jsme si Marinu pravidelně brali do téměř střídavé péče a na rozdíl od tebe jsme ji nedali nikomu hlídat a naopak jsme se snažili pro Máňu dělat maximum, financovali jsme nejlepší odborníky, vozili ji na terapie, jednali se školou, lítali po doktorech, kam tys nebyla za celý rok schopna dojít,“ píše se doslova v textu.\nKdyž to herečka zjistila, zhroutila se a okamžitě svůj účet na síti zrušila. "Ano, máme teď velké starosti, vztahy jsou vyhrocené, ale věřím, že najdeme společnou cestu," řekla Bočanová.\nProč ale ke zveřejnění informací došlo? I když se zpočátku zdálo, že herečka text zveřejnila úmyslně, aby ukázala, jak ji slovně napadá nová Mrázova manželka Petra, opak je pravdou.\n„Stala se nešťastná náhoda. Máme teď vyhrocené vztahy a spor je ve stadiu, kdy si veškerou naši korespondenci a SMS archivuji v mobilním telefonu. Ten si ode mě půjčila na hraní dcera, a omylem zprávy odeslala na sociální síť. Nemůžu se na ni zlobit, není si toho vědoma. Můj malý Rain Man tak omylem odkryl naši třináctou komnatu a hodil mi klacky pod nohy,“ vysvětlila Bočanová.\n„Omlouvám se všem, kteří to museli číst, je mi jasné, že to obletí celou republiku. Kdo mě ale zná, ví, že špinavé prádlo na veřejnosti neperu, ani Viktor, kterému bych to nikdy neudělala,“ dodává. „Budu doufat, že najdeme smírnou cestu.“\nPoznáte známou českou herečku? Takhle vypadala,…


Prověřte si Xingyue | Xingyue VIN dekodér\nPrověřte si svůj Xingyue\nXingyue VIN dekodér\nCo lze z Xingyue VIN dekódovat?\nDekódováním Xingyue VIN čísla službou Vincario získáte\nOvěření identifikačního čísla vozidla Xingyue\nPro prověření vozidla Xingyue zadejte VIN do vyhledávacího pole výše a překontrolujte, jaké údaje o vozidle jsou k dispozici.\nCo je to Xingyue VIN?\nVýrobce vozů Xingyue přiděluje každému vozidlu jedinečné identifikační číslo zvané Vehicle Identification number (VIN). VIN se skládá ze znaků a čísel o celkové délce 17 znaků, do kterých ze zakódovaná základní specifikaci vozidla.\nDatabáze výrobce Xingyue\nDatabáze dovozců/vývozců Xingyue\nDatabáze prodejců Xingyue\nDodavatelé náhradních dílů a autoservisy Xingyue\nSchéma VIN kódu Xingyue\nKde se nachází VIN číslo na vozidle Xingyue?\nDalší podrobnosti naleznete ve Xingyue VIN FAQ.\nProhlídka vozidla Xingyue\nNezapomeňte také na fyzickou kontrolu technického stavu vozidla Xingyue. Buď v autorizovaném servisu Xingyue, nebo u zkušeného automechanika.\nKontrola historie vozidla Xingyue podle VIN bývá obvykle prvním krokem, proto neváhejte a zadejte VIN do vyhledávacího pole níže.\nXingyue VIN Dekodér API\nsnadno pomocí rozhraní Xingyue VIN Dekodér API. Požádejte o přístup nyní.


Radek Rozvoral: Evropské elity se bojí moci lidu jako čert kříže! | SPD - Svoboda a přímá demokracie\nRadek Rozvoral: Evropské elity se bojí moci lidu jako čert kříže!\nMy našim občanům věříme a jsme přesvědčeni, že i po skončení této krize v důsledku nemoci COVID-19 se naše ekonomika opět rozeběhne, a to díky našim firmám, podnikatelům, živnostníkům a všem pracujícím občanům.\nVíce v mém rozhovoru pro ParlamentníListy.cz na aktuální politická témata, které v současné době rezonují ve společnosti:\n1. Navrhli jste ve Sněmovně vypsání referenda o vystoupení ČR z EU. Proč a proč v téhle době? Nemají lidé teď jiné starosti?\nRozhodně si myslím, že právě nyní byla ta správná doba, a velice nás mrzí, že návrh našeho předsedy hnutí SPD Tomia Okamury nenašel podporu u ostatních parlamentních stran a tak nebyl zařazen na program 45. schůze Poslanecké sněmovny dne 21. dubna 2020. Občané si mohli sami udělat obrázek, co lídři Evropské unie učinili za kroky, aby zamezili šíření koronavirové pandemie hned v jejích počátcích. EU ale vůbec nereagovala a spíše ještě hrozila sankcemi zemím, které se rozhodly přijmout svá rozhodnutí k zabránění této pandemie, viz např. Maďarsko a dále také kritizovala další země včetně České republiky za uzavření svých státních hranic.\n2. Ostatní strany v parlamentu váš návrh zamítly, na což reagoval německý velvyslanec Christoph Israng. K tomu píšete: "Ten svým twittem burcoval, aby své české partnery a přátele získal ještě více pro Evropu. Z toho je jasně vidět, že se evropské elity bojí moci lidu jako čert kříže a Německo se bojí, že přijde o svoji kolonii." Myslíte, že jsme kolonií Německa?\nVycházejme z toho, kdo současnou Evropskou unii řídí, a jakému zájmu se celá politika EU podřizuje. Je to Německo v čele se svou kancléřkou Angelou Merkelovou a Francie v čele se svým prezidentem Emmanuelem Macronem. Německý velvyslanec Christoph Israng je politik zcela oddaný kancléřce Merkelové, o čem svědčí i jeho reakce na náš návrh k zařazení nového bodu o vypsání referenda o vystoupení ČR z EU. O tom, že nás vnímají vrcholní němečtí probruselští politici jako „svou kolonii“, lze odvodit z mnoha případů, např. v jaké podřadné kvalitě k nám dovážejí potraviny, jak se dívají na naše občany pracující v Německu, jak využívají naši levnou pracovní sílu, jak vyvádí mnohamiliardové dividendy bez zdanění z naší země, a mohl bych jmenovat celou řadu dalších příkladů.\n3. Když už jsme u Evropské unie, je fakt, že v počátcích koronavirové krize zaspala. Nicméně teď nastane ekonomický propad, a to asi dost velký. Nemůže nám být v této situaci EU přece jen prospěšná?\nHnutí SPD prosazuje vypsání referenda na vystoupení naší země z EU od svého založení, takže to bylo už před koronavirovou krizí. Těch důvodů je mnoho, neboť Evropskou unii chápeme jako nefunkční byrokratický aparát, který pouze dobře platí svou početnou armádu úředníků, nařizuje nám, co máme dělat, a podporuje multikulturní ideologii. Naše země má dostatek schopných a pracovitých lidí, což se projevilo i nyní, když byl nedostatek zdravotnického materiálu. My našim občanům věříme a jsme přesvědčeni, že i po skončení této krize v důsledku nemoci COVID-19 se naše ekonomika opět rozeběhne, a to díky našim firmám, podnikatelům, živnostníkům a všem pracujícím občanům. EU by nám pouze poskytla finance, které tam stejně, pouze jinou cestou posíláme a ještě by nám přikazovala, na co je můžeme, či spíše nemůžeme použít. Evropská spolupráce je potřeba, ale ne tak, jak to předvádí svým diktátem EU. Je třeba nastolit spolupráci svobodných a suverénních evropských států na bázi volného pohybu osob, zboží, služeb a kapitálů.\n4. Postupně dochází k rozvolňování restriktivních opatření. Jsou u toho dva postoje. Jeden namítá, že rozvolňování omezení je příliš rychlé, druzí zase, že už mělo přijít dávno. Který postoj je vám bližší?\nPředsednictvo našeho hnutí zastává názor, že musíme situaci vzniklou v důsledku koronavirové pandemie neustále vyhodnocovat (to je úkol odborníků a specialistů) a následně přijímat politická rozhodnutí, což je úkol především nás politiků. Zdraví našich občanů při tomto rozhodování musí být prioritní. Podporujeme postupné rozvolňování restriktivních opatření s cílem nastartování naší ekonomiky po důkladné rozvaze a vyhodnocení dat od uvedených odborníků.\n5. Jak vůbec hodnotíte restriktivní opatření zavedená v polovině března? Byla v pořádku?\nRozhodně přijatá opatření zavedená v polovině března byla nutná a naše hnutí je plně podpořilo. Vládě vyčítáme, že v počátcích pojala řešení koronavirové pandemie jako svoji politickou propagaci a otálela se zřízením Ústředního krizového štábu, i když situace jeho zřízení vyžadovala. Vláda rozhodla o jeho zřízení až 30. března.\n6. Někteří lidé řeší, zda budou moci jet v létě na dovolenou k moři. Je vhodné, aby se ČR pokusila vyjednat dohodu s Chorvaty, aby to šlo? Nebylo by lepší pro jednou zůstat letos o dovolené v Česku?\nVelice bych si přál, aby se naše země dobře v co nejkratším termínu vypořádala s koronavirovou pandemií a aby se nenaplnily některé scénáře, že by mohla přijít druhá, případně i třetí vlna, a to ještě s větší intenzitou. Proto apeluji na občany, ať jsou ostražití a dodržují všechna přijatá opatření a v maximální míře dbají na stanovenou hygienu. Mějme na paměti, kdo patří mezi nejvíce ohrožené nemocí COVID-19, že to jsou hlavně naši senioři, čili rodiče a prarodiče. Už z důvodu respektu k nim bychom cestu k moři mohli odložit. Vyčkejme, jak se situace bude dále vyvíjet. I v České republice je celá řada zajímavých míst, které stojí za to navštívit a pomůže se tím i našim podnikatelům a živnostníkům, kteří potřebují nastartovat svou obnovenou činnost.\n7. Prezident Zeman prý tlačí na ministryni financí Schillerovou, aby zrušila dotace na solární elektrárny – tam prý Češi ročně platí 30 miliard korun. Uvítal byste takové rozhodnutí. A kde bychom měli ještě ušetřit?\nAno, takové návrhy jsou a všichni naši poslanci jsou jednoznačně pro. Podali jsme do Sněmovny celou řadu návrhů změn zákonů a pozměňovacích návrhů, které jsou vedeny s cílem úspory státních financí, jež by se daly využít na potřebnější věci. Hnutí SPD akceptuje, že řešení pandemie koronaviru a jejích následků vyžaduje prohloubení státního dluhu, ale požadujeme od vlády odpovědnou analýzu a odpovědné hospodaření. Proto navrhujeme škrtnout nesmyslné výdaje v rozpočtu – těmi jsou například platby solárním baronům, nové nákupy pro armádu, rozbujelá státní byrokracie, inkluze ve školství, platby politickým neziskovkám, neadresné sociální dávky nepřizpůsobivým a podobně. Souhrnem jde o částku významně převyšující 100 miliard.\n8. O odstranění sochy Koněva v době nouzového stavu i přejmenování náměstí, ve kterém sídlí ruská ambasáda, se mluvilo hodně. Teď se zase rozebírá tvrzení novináře z Respektu Ondřeje Kundry, že před třemi týdny přijel do Prahy ruský špion, který měl mít v kufříku vysoce jedovatý ricin, údajně na likvidaci starosty Prahy 6 Koláře. Co si o tom myslíte? Pokud je to tak, proč tedy nebyl muž s nebezpečným kufříkem dávno zatčen? Nebo že by o tom věděl jen Kundra?\nHnutí SPD zastává názor, že je v zájmu našeho státu, potažmo našich občanů, aby Rusko nebylo nepřátelské. A právě starosta Prahy 6 Ondřej Kolář (TOP 09) a spol. se snaží odstraněním sochy Koněva vyvolat konflikt s Ruskem. Zneužili nouzový stav, ve kterém se nemohou lidé shromažďovat, aby 3. dubna odstranili z náměstí Interbrigády sochu maršála Koněva. Vojáka a hrdinu boje s německou nacistickou Třetí říší, která měla ovládnout národy Evropy a některé vyhladit. Mezi těmi určenými k vyhlazení byl i český národ. Hnutí SPD považuje toto odstranění za čin historického barbarství a neúcty ke všem padlým sovětským vojákům, kteří položili svůj život za osvobození naší země. Pokud jde o odpověď na údajného ruského špiona, to je otázka pro naše zpravodajské služby.\n9. Jak se díváte na kritiku části politické evropské scény včetně naší vůči Maďarsku a premiéru Orbánovi? Jak jeho činnost hodnotíte vy?\nKritika Maďarska přichází hlavně z Evropské unie, které leží maďarský premiér Viktor Orbán hodně v žaludku. Orbán je známý svou tvrdou politikou proti nelegálním imigrantům a miliardáři Sorosovi, který hájí zájmy EU a finančně jí přes své politické neziskovky podporuje. V souvislosti s Orbánovými přijatými opatřeními v důsledku koronavirové pandemie pohrozila předsedkyně Evropské komise Ursula von der Leyen Maďarsku, že pokud jeho opatření přijatá v boji proti šíření koronaviru překročí povolenou mez, hrozí Maďarsku řízení pro porušování unijních smluv. To si snad ani nezaslouží komentář a pouze poukazuje na aroganci vrcholných politiků EU. Musíme se jasně, stejně jako Maďarsko, postavit proti tomu, aby se Evropská unie vměšovala do vnitřních záležitostí suverénních států. EU nepomáhá, ale škodí. Maďarsko vnímáme jako našeho partnera, a to převážně v rámci zemí Visegrádu.\n10. Ve stínu pandemie panuje nyní mediálně dosti utajené napětí na řecko-turecké hranici. Sledujete ho? Co o něm soudíte?\nVe Středomoří se prudce zhoršuje bezpečnostní situace a konflikt mezi Řeckem a Tureckem lze označit jako časovanou bombu, která by měla za následek katastrofický scénář pro většinu evropských zemí. Turecko využívá migrační zbraň k prosazení svých agresivních záměrů a je skandální, že tureckou agresivní politiku podporuje svou nečinností EU i NATO, které fakticky opustily Řecko a tolerují turecké agresivní akce. Je to naneštěstí i hanba naší vlády hnutí ANO, ČSSD a KSČM, že podporuje tento zbabělý postup EU a NATO, který nahrává imigraci a islamizaci pod řízením Turecka.


Co nám může v budoucnosti nejvíc chybět? Na čem jsme zatím závislí? | Technický týdeník\nCo nám může v budoucnosti nejvíc chybět? Na čem jsme zatím závislí?\nDnešní technika se neobejde bez materiálů, které jsou většině z nás neznámé. Pocházejí ze všech koutů světa a za řadu z nich podle všeho nemáme vhodnou náhradu. Spory v zemi na druhém konci světa tak mohou zpomalit naše počítače či letadla. Víte, z čeho jsou letecké turbíny? Jistě, hlavně z oceli. Ale věděli byste, že v oceli najdete kromě železa ještě titan, hliník, kobalt, molybden, wolfram, niob, hafnium, tantal a rhenium? Výsledkem jsou „superslitiny“, které umožnily v posledních desetiletích postupně zvyšovat pracovní teplotu turbín, účinnost, trvanlivost i spotřebu a další vlastnosti. Jinými slovy, letenky by nebyly tak levné, kdyby nebylo exotických kovů. Nejde samozřejmě jen o letenky. Bez příměsi vzácných kovů se neobejde ani moderní elektronika, třeba čipy, dnes používané už nejen v počítačích, ale i telefonech, televizích atd. V 80. letech byste v počítačových čipech našli 12 prvků, v 90. letech o čtyři více, v prvním desetiletí 21. století kolem 60, uvádí společnosti Intel. Přidávání dalších a dalších materiálů je při pohledu zvenčí nenápadné, a to už proto, že nevede obvykle k zásadním i přelomovým změnám ve výkonech, ale k drobným, o to však důležitějším vylepšením. Letecké proudové motory se během posledních 80 let zlepšily zcela zásadně, ale hlavně v posledních desetiletích to bylo ono plíživé procento po procentu. Stejné je to třeba u tepelných elektráren, kde se u nás bouřlivě diskutovalo, zda má mít nový Prunéřov po rekonstrukci účinnost 40 nebo 42 procent. Rozdíl v nákladech mezi dvěma procenty je na pohled malý, znamená ovšem zcela zásadní změnu technologie, nárůst nákladů a v absolutních číslech i velký pokles spotřeby paliva.\nČÍNSKÉ STRACHY Svět v roce 2010 vyděsilo čínské ofi ciálně nevyhlášené, přesto účinné embargo na vývoz pro mnohé dnešní výrobky nezbytných tzv. kovů vzácných zemin. Tyto prvky se těží (z dobrých důvodů, jak jsme psali) takřka výlučně právě v Číně. Embargo nakonec nenapáchalo žádné velké škody kromě zvýšení zájmu o toto odvětví, vytvoření nereálných investičních očekávání a z toho plynoucích prodělků. Kovy vzácných zemin se však dále dominantně těží v Číně, kde se většina z nich také spotřebovává, a i když se začalo pracovat na vývoji možných náhrad, ve skutečnosti je naše závislost na nich stejná nebo ještě větší, než byla před třemi lety. A do budoucna to asi nebude lepší. U procesorů byly možnosti zprvu tak ohromné, že si výrobci vystačili jen s křemíkem a rychlým zmenšováním procesorů, v posledním desetiletí – kdy přibylo nejvíce exotických prvků – už ale zlepšování vyžaduje nové a předtím nepoužívané „triky“, protože zmenšovat rozměry jde už obtížně. Výsledkem pak je, že výrobky jsou velmi často závislé na dodávkách surovin prakticky ze všech světadílů jen s výjimkou Antarktidy (alespoň tedy zatím).\nKDE JSOU NÁHRADNÍCI? Nemůže hrozit, že těchto vzácných kovů může být málo? To je zajímavá otázka, na kterou se ovšem odpovídá překvapivě těžko. Většina kouzel materiálových inženýrů probíhá především za zavřenými dveřmi vývojových a výrobních fi rem, které si pak žárlivě střeží své know-how. I když tedy třeba víme, jaké materiály se přesně používají, těžko můžeme zjistit třeba přesné zastoupení jednotlivých prvků a dalších příměsí. Alespoň poodhalit tajemství téhle otázky se pokusil čtyřčlenný tým Thomase Graedela z univerzity v Yale, což uveřejnil v časopise PNAS. Ve své práci se soustředil na používání kovů v moderní průmyslové výrobě. Kovy jsou totiž asi nejvzácnější třída materiálů, a tak u nich nejspíše hrozí nějaké zásobovací obtíže. Autoři prošli vědeckou literaturu o využití kovů a zpovídali i odborníky na danou problematiku. Podle jejich výsledků žádný z 62 kovů nemá zcela plnohodnotnou náhradu z hlediska průmyslového využití. Což není tak hrozné, jak se zdá. Znamená to, že jeden kov – řekněme měď – by se musel nahradit několika různými materiály, a to podle konkrétního vy užití. U většiny široce využívaných kovů, třeba hliníku či zinku, jsou možné náhrady po ruce poměrně pohotově. U jiných, třeba zmíněné mědi, už je to horší a v některých zařízeních bychom ji dnes nahradit nedokázali.\nKOVY VE VĚTRU I Graedel upozorňuje, že jeho práce není úplně přesný obraz velmi složité reality: technologické požadavky se mění, stejně jako dostupnost materiálů, vliv má samozřejmě i politika. Situaci v dodávkách kovů může výrazně ovlivnit rovněž budoucnost rozvoje obnovitelných zdrojů. A mohlo by to platit i naopak: kovy a v menší míře také další materiály by mohly zastavit či hodně zpomalit i jejich rozvoj. V podstatě představují „neobnovitelnou položku“ těchto zdrojů. Může za to především fakt, že obnovitelné zdroje jsou energeticky méně „husté“. Zatímco v ropě, uhlí či uranu je z různých důvodů energie v podstatě koncentrovaná, ve větru či slunečním záření je jí na stejný objem méně. Takže pokud chcete vyrábět stejně energie, musíte postavit podstatně větší elektrárnu. Rozdíl je to markantní: materiálové náklady na obnovitelné zdroje jsou totiž podstatně větší než u klasických zdrojů energie, včetně té nukleární. K vybudování kapacity se stejnou výrobou energie je v případě obnovitelných zdrojů zapotřebí zhruba 90krát více hliníku, 50krát více železa, mědi či skla a 15krát více betonu, odhadla nedávno v časopise Nature Geoscience dvojice vědců z univerzity ve francouzském Grenoblu. Nejde jen o náklady na samotné zařízení, třeba větrné elektrárny a turbíny, ale ve velké míře především o náklady na vybudování infrastruktury, která by zajistila stabilní zásobování elektřinou. Je zapotřebí více vedení pro případy, kdy v nějaké větší oblasti nefouká či nesvítí. Jiné řešení dnes ve velkém není, protože skladování elektřiny je alespoň zatím příliš drahé, nepraktické nebo neúčinné. Z údajů autorů zhruba vychází, že pokud by se svět měl elektřinou zásobovat jen z obnovitelných zdrojů (velmi zhruba 20 000 TWh ročně), musel by na vybudování infrastruktury obětovat zhruba jedenapůlnásobek své celkové roční produkce oceli či dvojnásobek produkce mědi (něco pod 3 miliardy tun oceli proti necelým dvěma produkovaným a 40 milionů tun mědi proti 16 milionům vyprodukovaným). Ještě dramatičtější by mohl být v sektoru výroby zelených energetických technologií nárůst spotřeby kovů vzácných zemin a dalších podobných „příměsí“, které se používají v menším měřítku, ale pro moderní technologie jsou nezbytné.\nŽELEZO BUDE Nedá se předpokládat, že bychom se měli obávat toho, že by některé kovy defi nitivně došly. Pod zemí jich nepochybně bude stále dost: jen budou hůře dostupné a většina nalezišť bude chudších než ta současná. Bez pokroků v dobývání a úpravě by tedy jejich ceny rostly. Ekonomická teorie tvrdí, že to tak nezbytně bude, protože u nedostatkových surovin poroste cena, a tak i chuť investovat do nových technologií, hledání a rozvoje nalezišť a tak dále. A pokud jeden zdroj dojde, budeme se moci přesunout k jinému. Z pohledu materiálových vědců si nejsou všechny kovy rovné a některé z nich patrně plnohodnotně nahradit nelze, takže v praxi zmiňovaný ekonomický model beze zbytku platit nemůže. Mohlo by tak docházet k problémům v zásobování hlavně těmi vzácnějšími a hůře dostupnými kovy, které se z různých důvodů (politických, geologických či ekonomických) získávají a upravuji na jednom či jen několika místech světa. Následky případného výpadku dodávek samozřejmě nebudou tak tragické, aby došlo k nějaké katastrofě, ale podle povahy materiálu může dojít ke snížení výkonů některých výrobků, zvýšení cen nebo k obojímu. V některých případech bychom se museli spokojit s horší technologií, což může být v některých případech vážný problém, obvykle ovšem spíše ne. Dostupnost materiálů tak může v důsledku vést k tomu, že se nevyplatí nebo nebudou v dostatečném množství výrobky, které bychom všichni sice rádi viděli v praxi, protože jsou třeba účinnější, výkonnější nebo třeba ekologičtější než stávající alternativy. Lepší by bylo se bez výpadků obejít zcela, což není na druhou stranu nic nemožného. Z posledního století máme jasné důkazy, že to jde: například trh s ropou. Zde jsme se přes řadu pokusů (třeba arabské ropné embargo z roku 1973) dopracovali k situaci, kdy v podstatě nehrozí výpadek dodávek. Řešením přitom nejsou technologie, ale nezáživná mezinárodní politika. Řešení bylo jasné už Winstonu Churchillovi, který těsně před první světovou válkou docílil toho, že britské loďstvo přešlo z pohonu domácím uhlím na spalování ropných paliv z Perského zálivu. Lodě jezdily lépe a dále, to uznal každý, ale co když ropu „beduíni“ přestanou dodávat? „Bezpečnost a jistota v ropě závisí pouze a výhradně na rozmanitosti,“ řekl Churchill tehdy před parlamentem. Británie nesměla podle něj nikdy být závislá na jediném ložisku, zemi či dopravní tepně. Pokud se nechceme obejít bez leteckých motorů, fotovoltaiky, počítačových čipů a všeho ostatního, co moderní technika nabízí, lepší recept zatím nikdo nevymyslel.\nA CO RECYKLACE? Masivní spotřeba materiálů pro stavbu obnovitelných zdrojů má i jednu nevýhodu: neumožňuje recyklaci. Kovy či další materiály jsou v nich napevno po celou dobu jejich životnosti, což v případě energetické infrastruktury musí být reálně několik málo desítek let. Jenom s úsporami ve spotřebě si tedy při masivním rozvoji obnovitelných zdrojů nemůžeme vystačit. Přesný nárůst poptávky samozřejmě není možné odhadnout, může být kdekoliv v rozmezí 10 až 230 procent, odhadovala zpráva pro Evropský parlament v roce 2011, ale samozřejmě jde tak trochu o věštění z křišťálové koule. Už třeba proto, že nevíme, jakým směrem se bude vyvíjet technika.


EasyStart – dosáhněte správného spuštění hned napoprvé, ušetřete čas a peníze - Atlas Copco Česká republika\nEasyStart – dosáhněte správného spuštění hned napoprvé, ušetřete čas a peníze\nEasyStart: správné provedení hned napoprvé šetří čas a peníze.\nCo je standard EasyStart?\nZkušený technik certifikovaný společností Atlas Copco zajistí rychlé a efektivní nastavení a spuštění provozu.\nZkalibrujeme vaše nástroje, zkontrolujeme výsledky utažení spojů, provedeme audit vzduchových vedení a zaškolíme obsluhu. Provedeme také instalaci softwaru a zajistíme připojení periferií. Tato služba snižuje náklady na instalaci a spouštění a zkracuje dobu spuštění.\nCo dalšího můžeme přidat do standardního balíčku?\nPokročilé strategie utahování, sady doprovodných programů, příslušenství a fyzické nastavení řídicí jednotky.\nDovolte nám zajistit rychlé a efektivní nastavení a spuštění provozu. Přítomnost zkušeného technika certifikovaného společností Atlas Copco při spouštění zajistí rychlé a profesionální řešení případných problémů. Produkt EasyStart nabízí nižší náklady na nastavení a kratší dobu nastavení.\nZkalibrujeme vaše nástroje od prvního dne, zkontrolujeme skutečné výsledky utahování na spojích, v případě potřeby provedeme audit vzduchového vedení a zaškolíme vaši obsluhu, abyste dosahovali optimálních výsledků se zařízením a softwarem společnosti Atlas Copco.\nSpuštění hned napoprvé vám ušetří čas a peníze. Standardní balíček EasyStart lze přizpůsobit přidáním pokročilých strategií utahování, dalších sad programů, příslušenství a fyzického nastavení řídicích jednotek.\nPotřebujete další informace? Obraťte se na nás ještě dnes!\nPřečtěte si další informace o službě EasyStart\nVíce informací o našich servisních řešeních


Návštěvníci Glarnských Alp si užili v polovině léta koulovačku – Dáma.cz\nNávštěvníci Glarnských Alp si užili v polovině léta koulovačku\nNávštěvníky Glarnských Alp v druhé polovině července překvapilo něco, co zde v tuto dobu i místní vídají jen výjimečně. Od devatenácti set metrů nad mořem se totiž krajina zahalila do bílého kabátu.\nSníh pak nad dvěma tisíci metrů nad mořem vytvořil tlustý příkrov. Turisty sněhová nadílka šokovala i pobavila.\nHlavně děti prý v mnoha letoviscích využily nebývale chladného počasí a uprostřed léta si užívaly koulovačku. Zatímco v dubnu si užívali obyvatelé Glarnských Alp nebývale teplého nástupu jara, léto se proměnilo v zimu.\n„Nad 2 300 metrů bylo kolem patnácti centimetrů sněhu,“ psal deník 20 Minuten.\nPodle meteorologů se teploty příští týden i v kantonu Glarus umoudří a vystoupají až k dvaceti stupňům Celsia.\nDalší zajímavé články a tipy pro cestovatele se dočtete ZDE.\nDalší článek: Dnešní rodinu drží pohromadě spíš peníze než láska\nTémata článku: ZábavaNadílka\nHledáte aktuální AktivniPohyb.cz 12. 11. 2011 | 12:47