Lenovo Yoga Tablet a Ashton Kutcher | Lenovo Blog CZ\nLenovo odhalilo #BETTERWAY: společnost začala spolupracovat s hercem Ashtonem Kutcherem, který se bude podílet na vývoji a testování nových zařízení řady IdeaPad Yoga. Zároveň byly představený nové, dá se říci revoluční tablety Yoga s Androidem. V článku najdete i ceny a dostupnost v ČR.\nAshton Kutcher není ale pouze hercem, kterého můžeme znát z pořadu “Dva a půl chlapa” (kterému poté, co vyrostla postava Jakea a odešel Charlie Sheen, upřímně dochází dech – zarputilá pozn. redakce). Ashton je spoluzakladatelem společnosti A-Grade Investments, která poskytuje kapitál a spolupráci pro několik technologických společností vč. Airbnb, Fab, Foursquare, Spotifi, Path and Uber.\nZařízení bylo představeno tento týden během livestreamu BetterWay a ukázalo nový směr, kterým se můžou tablety ubírat. Součástí videa je i zamyšlení nad dnešní technologií a také nad tím, jak ji využíváme.\nTato nezvykle tvarovaná celokovová placka bude k dispozici ve dvou verzích, a to s 8" a 10" IPS displejem o rozlišení 1 280 x 800 bodů. Srdcem zařízení je čtyřjádrový procesor MediaTek MT8125 s frekvencí 1,2 GHz a 1 GB LP-DDR2 paměťi. Interní úložiště bude ve dvou variantách 16 a 32 GB s možností rozšíření pomocí micro-SD karty až o 64 GB. Zařízení má dále k dispozici dvojici kamer s rozlišením 5 MPx (zadní) a 1,6 MPx (přední) a dva přední reproduktory s technologií Dolby Digital Plus DS1 a mikrofonem s aktivním potlačením šumu.\nLenovo Yoga Tablet rozeznáte od konkurence svým nezvyklým tvarem. Ve válci je schovaný akumulátor, který bude mít kapacitu 6 000 mAh u 8" modelu a u 10" modelu bude kapacita rovných 9 000 mAh (pro porovnání: v mobilních telefonech se běžně používají kapacity do 2 000 mAh, tablet Lenovo IdeaTab S5000 nabídne 3 450 mAh). Díky této kapacitě je tablet schopný nevídané výdrže až 18 hodin na jedno nabití. Hmotnost činí u 8" verze 401 g a u 10" 605 g.\nTento tablet má dva velice zajímavé aspekty. Prvním je nezvyklý hrb, který ukrývá baterii a díky vyklápěcímu stojanu je zařízení na stole velice stabilní. Druhým aspektem je agresivní cena, která určitě osloví široké spektrum zákazníků. Cenovka totiž začíná na 229 € za 8" a 299 € za 10", k dispozici bude široká nabídka příslušenství vč. klávesnice a krytů.\nDostupnost a ceny v Čechách\nNa český trh oba Yoga Tablety (8" i 10" model) v tuto chvíli přicházejí, resp. putují k distributorům (dá se proto očekávat, že během pár týdnů si je reálně koupíte). Budou nabízeny v konfiguraci s 16GB vnitřní pamětí a bez 3G modemu. Koncová cena je 5 999 Kč s DPH u menšího modelu, resp. 6 999 Kč s DPH u věší, 10" varianty.\nZítra přineseme první dojmy z krátkého používání obou variant. Nebudeme nic zastírat: líbily se nám!\nOpravdu velmi zajimavy napad. Rekl bych, ze prinasi velmi mnoho vyhod, oproti par nevyhodam. No a ta cena – myslim, ze to bude super produkt :-)\nLíbí\t. Nelíbí\t. 2. 11. 2013, 21:49 . Odpovědět\nLenovo bezplatně prodlužuje záruky kvůli koronaviru (potvrzeno i pro ČR)\nLenovo vydalo prohlášení, ve kterém informuje o tom, že nabízí celosvětově bezplatné prodloužení záruky spotřebitelským zařízením, kterým krytí končí ...\nNewer PostPrvní dojmy z Yoga Tabletů\nOlder PostFlex 15: Prvý pohľad na mladšieho brata Yogy


Kdy si poradíme s ucpaným odpadem sami a kdy je třeba volat instalatéra? - Doporučujeme Deník\nTak jako ve všem i u odpadu platí, že prevence, tedy pravidelné čištění odpadu a vyhnutí se vyhazování toho, co do odpadu nepatří, je k nezaplacení. Tím nejjednodušším je ochranné sítko v umyvadle, vaně či dřezu, které jednoduše zabrání nečistotám, jako jsou vlasy, vousy, zbytky jídla vniknout do odpadu, kde se za nějaký čas mohou proměnit v katastrofu. Také je dobré pravidelně čistit odpady různými k tomu určenými chemickými prostředky případně ekologičtějšími variantami, jako jsou např. kypřící prášek či jedlá soda v kombinaci s octem a horkou vodou. U chemických přípravků je vždy třeba dbát bezpečnostních pokynů. Pozor, stejně tak je třeba obezřetnosti a opatrnosti i s těmi z domácích zdrojů.\nPrevence z rukou odborníka jako přidaná hodnota.\nPokud patříte mezi ty zodpovědné, nebo se k nim chcete zařadit a chcete udělat ještě víc, je dobré přizvat si odborníka preventivně a tím se vyhnout nepříjemným situacím, kdy stojíte nad neovladatelnou vodou, která na vás chrčí z odpadu se vší tou špínou, které jste se chtěli zbavit. V takových chvílích není vždy jednoduché sehnat instalatéra, který by mohl přijet okamžitě a nezaplatit za výjezd celé jmění. Můžete si tedy pozvat na kontrolu svého odpadu odbornou firmu, která dnes dokáže důkladně zkontrolovat celou délku vaší kanalizaci speciálním kamerovým systémem bez komplikací, a hlavně stavebních úprav. Na tento kamerový průzkum v případě potřeby hned může navázat odborným čištěním odpadů a kanalizací, případně hned odstranit vznikající závady.\nTIP: Rozhodnete-li se využít služeb odborníků, doporučujeme instalatéry z firmy VSERVIS, která má více než 25 let zkušeností.\nJak si poradit, když už se nám odpad ucpal?\nPrevence je sice krásná věc, spousta z nás ji i plánuje, ale ne vždy ji dokážeme realizovat ještě před tím, než se něco stane. Co tedy můžeme sami udělat, když už se nám odpad ucpe, ještě před tím, než zvedneme telefon a vytočíme číslo na servis odborníka?\nStarý dobrý zvon.\nJednou z možností, kterou můžeme vyzkoušet je starý dobrý zvon, který můžeme mít doma a který dokáže menší ucpání bez problémů vyřešit. Stejně funguje i ruční pumpa. Ať již zvonem nebo pumpou vytvoříme v odpadu podtlak, kterým se ucpání uvolní, což signalizuje vodní vír, kterým voda odteče zpět do odpadu.\nI kontrolu sifonu můžeme do určitého bodu udělat sami. Nezapomeňte postavit pod sifon ještě před tím, než ho rozšroubujete kbelík. V koleni sifonu se neustále drží voda, která slouží jako pachová zátka. Z rozebraného sifonu pak ručně vyberte nečistoty, které se tam usadily. Pokud jsou nečistoty tam, kam sami nedosáhnete, je třeba volat instalatéra, který může ucpané potrubí vyčistit čistící pružinou, kterou můžete znát také pod názvem instalatérské péro na odpad.\nChemické čištění, resp. ekologické čištění z domácích zásob\nPokud jsme zjistili, že nečistoty jsou usazené dále v potrubí a my je nemůžeme manuálně odstranit, můžeme zkusit to, co jsme už radili v rámci prevence. Můžeme zkusit použít jeden z mnoha chemických přípravků, které dnešní trh nabízí. Případně můžeme využít nejen ekologičtější, ale zároveň levnější varianty, kterou jsou naše domácí zásoby kypřícího prášku, jedlé sody a octa. Ty v kombinaci s horkou vodou dokážou doslova překvapit.\nKdyž nic z tohoto nepomůže, nedá se nic dělat a na řadu musí přijít odborník s moderními technologiemi.\nJedním z takových způsobů může být čištění tlakovou vodou. Pokud máte na jazyku pochybnosti, zda je takové čištění tlakovou vodou možné i v běžné domácnosti, kdy přístup do dvorů, průjezdů, garáží není pro veliké stroje, nemusíte se bát. Např Hydromax 1 je tlakové zařízení, které má malé rozměry, takže může být montováno do skříňových dodávkových vozů a do hůře přístupných míst se bez problémů dostane. A stejně tak je možné do takových míst dopravit i Hydromax 2, který patří mezi tlakové zařízení vyšší třídy.\nJak je vidět, ucpaný odpad nemusí být žádným fatálním problémem. Leckdy si dokážeme poradit sami. Ve chvíli, kdy naše síly nestačí, jsou tu odborníci s moderním řešením, kterým problém vyřeší. Přesto je lepší starat se o naši kanalizaci dřív, než dojde k jejímu ucpání. Tím úplně nejlepším, co pro ni a tím pádem i sebe můžete udělat, je prevence odborná. Nechte si tedy svoji kanalizaci pravidelně kontrolovat a čistit odbornou firmou.


Chalupa U Hovorků | TRAVELKING\nVlkov, Česká republika (Zobrazit na mapě)\nJaro (1. 3. - 30. 4.) Cena za objekt/noc: 3 100 Kč Cena osoba/noc: 207 Kč Minimální počet nocí: 2 nocí\nLéto (1. 5. - 30. 9.) Cena za objekt/noc: 4 350 Kč Cena osoba/noc: 290 Kč Minimální počet nocí: 7 nocí\nPodzim (1. 10. - 30. 11.) Cena za objekt/noc: 3 100 Kč Cena osoba/noc: 207 Kč Minimální počet nocí: 2 nocí\nVánoce ( - ) Cena za objekt/noc: 4 270 Kč Cena osoba/noc: 285 Kč Minimální počet nocí: 7 nocí\nSilvestr ( - ) Cena za objekt/noc: 4 270 Kč Cena osoba/noc: 285 Kč Minimální počet nocí: 7 nocí\nJedná se o klasické hospodářské stavení s dvorem, stodolou a zahradou o rozloze přes 300 m2. Chalupa pochází z 19. století, ovšem v uplynulých několika letech prošla kompletní rekonstrukcí s cílem umožnit našim hostům příjemný pobyt a přitom zachovat její klasický vesnický ráz.\nChalupa je vhodná pro větší skupiny rekreantů ovšem lze pronajmout i jednotlivé pokoje (dvou, tří a čtyř lůžkové) pro samostatné rodiny.\nV přízemí je třílůžkový pokoj s možností plnohodnotné přistýlky (rozložením křesla), který je vybaven klasickým starodávným nábytkem.\nV podkroví jsou pak tři pokoje provedené ve dřevě s přiznaným krovem.\nPodkroví je vysoké, nemusíte se bát, že se budete plížit pod nízkým sešikmením.\nJeden pokoj je dvoulůžkový, druhý třílůžkový (možná přistýlka) a třetí čtyřlůžkový (opět možná přistýlka).\nPro velký zájem dětí je zde palanda, ale lze ji na žádost rozebrat na samostatná lůžka.\nV chalupě jsou pak kromě kuchyně a sociálních zařízení ještě dvě místnosti, které poslouží jako jídelny či společenské místnosti.\nV ceně není zahrnut pobytový poplatek a závěrečný úklid, který provádí hosté před předáním chalupy zpět. Případně zajistíme za příplatek.\nIndividuálně lze pronajímat i jen jednotlivé pokoje.\nVlkov, Česká republika\nPokoj č.1 3 1 Třílůžkový přízemní pokoj je bezbariérový a jsou v něm krbová kamna.\nPokoj č.2 2 0 Lůžka lze dát separátně, nebo k sobě.\nPokoj č.3 3 1 Třílůžkový pokoj je v podkroví a s výhledem do zahrady.\nPokoj č.4 4 1\nKuchyně V dobře vybavené kuchyni si můžete připravovat vlastní jídla, či můžeme zajistit dovoz snídaní formou švédského stolu a rovněž můžeme nabídnout grilovací party. Jinak jsou v sezóně v obci dvě restaurace, které vaří a grilují. Pro zájemce můžeme zajistit točené pivo.\nKoupelena Koupelna Bezbariérová\nKoupelna Koupelna V patře


náušnice ETNOX - Pentacle - SO4013\nnáušnice ETNOX - Pentacle - SO4013 pár náušnic (dva kusy). Značka ETNOX. Složení: nerezová ocel. Barva: stříbrná. Rozměry cca.: výška - 6cm, šířka - 6cm. Šperky a bižuterie » náušnice » náušnice ETNOX - Pentacle - SO4013\nnáušnice ETNOX - Pentacle - SO4013 eshop >>\nnáušnice Bat studs E186 - Alchemy Gothic e-shop >>\nnáušnice Bat studs E186 - Alchemy Gothic pár náušnic - vyrobeno z anglického cínu /pewter/ - rozměr cca 7mm. Šperky a bižuterie » náušnice » náušnice Bat studs E186 - Alchemy Gothic.. METAL >>\nnáušnice ETNOX - Fang - SO4006 pár náušnic (dva kusy). Značka: ETNOX. Složení: nerezová ocel Barva: stříbrná. Rozměry náušnice cca.: 1,1 x 0,8cm. Šperky a bižuterie » náušnice » náušnice ETNOX - Fang - SO4006.. METAL >>


Studie citrusů: Nový nápoj začíná v létě 2019\nVideo: Jawa 05 neháže jiskru, prosím poraďte 😀 (Prosinec 2020).\nCitrony, pomeranče a grapefruity jsou citrusové základy: ale nové exotické odrůdy, jako jsou pomelo, calamansi a yuzu, v roce 2019 vytvářejí velký dojem, zejména v prémiových nápojích.\nBud Light citrusové slupky\nBud Light rozšiřuje své portfolio citrusových slupek o nový citronový čaj Bud Light (na obrázku výše).\nNovým produktem je lehký ležák vařený se skutečnými citronovými slupkami a zrající na skutečných listech černého čaje, aby pivo získalo „výrazný chuťový profil“.\n„Čaj Bud Light Lemon Tea doplňuje již populární novinku Bud Lime a loňskou novou inovaci piva, Bud Light Orange, která se také vaří se skutečnými limetkovými a pomerančovými kůry, “ říká značka Anheuser-Busch.\nCitronový čaj Bud Light je k dispozici po celé USA do září.\nPunchy grapefruitového vápna a chilli\nPunchy, britská značka rumového punče, uvedla na trh růžový grapefruit, limetku a chilli tequilu.\nPunč tequily se dodává ve dvou variantách: jedna se 4% ABV a bez alkoholu.\nNápoje jsou veganské, bezlepkové a nízkokalorické (129 kcal na láhev a 52 kcal).\nObsah cukru je nižší než 9, 9 g v lahvi a spadá pod britskou prahovou hodnotu daně z cukru.\n"Vdechujeme nový život klasice, přičemž se ujišťujeme, že každý má svobodu volby a stále se zapojuje, ať pije nebo ne, " říká značka. Cvičení\n"Vezmeme-li letní příchutě, které spolupracují, a tlačíme je o kousek dále s dalším kořením, myslíme si, že máme něco opravdu vzrušujícího."\n„Intenzivní letní příchutě jsou inspirovány klasickými koktejly na bázi tequily, Paloma a Picante a jsou vyráběny se všemi přírodními a autentickými ingrediencemi.“\nSuper prémiová značka Effen Vodka přidala do své řady yuzu citrus: nápoj, který se snaží „přinést dynamický chuťový profil“ do kategorie vodky.\n„Effen Yuzu Citrus byl vytvořen, aby ztělesnil jemnou krásu Yuzu, japonského ovoce popisovaného jako chuťový profil, který připomíná kombinaci citronu a grapefruitu, “ vysvětluje značka Beam Suntory. „Tato inovace směřující k trendu, která roste v popularitě mezi šéfkuchaři a mixology, přináší sladkou chuť s citrusovou úpravou.“\nNápoj lze podávat čistý nebo s limonádovou limonádou. Byl uveden na trh spolu s další novou příchutí Effen Rosé.\nVápno a citronová podpora pro Sama Adamse\nAmerický sládek Samuel 'Sam' Adams rebrew své sezónní oblíbené letní pivo s 'lehčí a jasnější' chutí.\nV roce 2019 získává svůj první receptový recept za 23 let přidáním pomazánkových pomerančů, limet a citronů: posílení citrusového profilu a zmenšení pozemských tónů koření.\nPřestože připouští, že změna dlouhodobého receptu je riziko, pivovary Sam Adams tvrdí, že změna zlepší pití.\nSpolečnost PepsiCo uvedla pro americké léto „novou zábavnou a ovocnou chuť“, Pepsi Lime.\nPepsi Lime, který byl uveden na trh spolu s Pepsi Berry a Pepsi Mango, nabízí „ jedinečný zvrat na colu…, který na trhu nemá obdoby a vytváří osvěžující způsob, jak se lidé v chladném počasí ochladit.“ “\nPepsi Lime se vyrábí přidáním „rozstříknutí pravé ovocné šťávy do coly, čímž se získá odvážnější chuťový zážitek“.\nSpolečnost Suntory Beverage & Food uvedla na trh svou novou Pepsi Japan Cola v Japonsku: nápoj, který obsahuje přísady, jako je sůl a japonská citrusová šťáva (yuzu).\nVýběr příchutí byl navržen tak, aby „vylepšil původní chuť coly“ a „poskytl japonskou originální chuť“.\nCola je k dispozici ve dvou variantách: normální cukr a nulové kalorie.\nCorona Refresca - první ochucený sladový nápoj v 37 leté historii značky - „přináší na americký trh chuť tropů“.\n4, 5% ABV prémiový doplňovač obohacený o alkohol je dodáván ve třech příchutích: passionfruit vápno; guava vápno a kokosové vápno. Každý nápoj obsahuje 199 kalorií na 12 oz.\nCorona je přední importovanou značkou značky piva v USA a doufá, že s touto novou řadou bude stavět na svém majetku značky a „tropickém a bezstarostném přístupu“.\nCoca-Cola tento měsíc v Japonsku uvedla na trh svou první ochucenou vodu bez cukru pod značkou „I LOHAS“.\nVýrobek obsahuje pouze minerální vodu, citronovou šťávu a citronový extrakt.\nI LOHAS je zkratka pro životní styl zdraví a udržitelnosti. Od svého uvedení na trh v roce 2009 vytvořila značka také minerální vodu s příchutí aloe, rajčat, broskví, jablek a hrušek.\nCoca-Cola letos v USA uvedla na trh dva inovace pomerančové příchuti: Orange Vanilla Coke a Orange Vanilla Coke Zero Sugar.\nChuť - která jsou první inovací v oblasti příchutí značky Coca-Cola v zemi - se snaží nostalgickými narážkami krémově oranžové nanuky přinést zpět pozitivní vzpomínky na bezstarostné letní dny.\nCoca-Cola již dříve uvedla v Kanadě Coke Orange Vanilla a v Austrálii Coke Orange No Sugar.\nZnačka New York Brooklyn Crafted letos uvedla na trh citrusový nápoj calamansi.


BiOOO.cz - Eau de Mars Parfémová voda, Divine Isis 30 ml\nEau de Mars Parfémová voda, Divine Isis 30 ml\n30 ml (100 ml/4060,00 Kč)\nTato vůně je vhodná pro matky a milující ženy, které chrání a obhajují ty, kteří jsou jim drazí. Trpělivé a vytrvalé ženy s neuvěřitelnou intuicí a duvěryhodností. Číst více...\nIsis je mýtická bohyně života a magie. Je to nejuctívanější bohyně z celé egyptské mytologie. Byla nazýváná Královnou nebes, Matkou všeho. Byla také ideálem ženy, její krása byla nezměrná a věrnost nezlomná.\nParfém s vůní nahořklých mandlí a ostrého bergamotu. Květinovo-citrusová vůně, která má v srdci dokonale sladěnou růži, rozkvetlý ylang a myrhu. Netradiční, ale božské spojení esencí dodává parfému jeho magičnost. Kosatec a vanilka v základě vůně tuto jedinečnost umocňují.\nParfém obsahuje 98% přírodních složek, vyrobených v souladu s principy Slow cosmetique, Vegan a Cruelty Free. Jádro parfému tvoří směs sedmi organických esenciálních olejů. Hlava vůně se skládá z bergamotu a mandle. Parfémové srdce vás překvapí kombinací růře, ylangu a myrhy. Vonný základ se pak skládá z benzoe, tonky, kosatce a vanilky.\nFrancouzská firma Eau de Mars Vás vyzývá k objevování jedinečného francouzského know-how: ĽAromaparfumerie®. Tato společnost vznikla spojením parfumérie a aromaterapie. Unikátní složení je navíc doplněné o blahodárné účinky pramenité vody Sv.Genou. A aby toho nebylo málo, do každého parfému je vloženo i mnoho lásky.\nHlavní typ vůně: kořeněná, květinová, ovocná\nVýrobce: Aimée de mars - Siège, 44 Rue Nicolas Denys , 17000 , La Rochelle, Francie\nAlcohol, Aqua, Parfum, Eugenol, Farnesol, Citronellol, Geraniol, Limonene, Linalool, Benzyl Benzoate, Benzyl Cinnamate, Benzyl Alcohol, Isoeugenol, Benzyl Salicylate\nParfémová voda, Belle Aphrodite


Úder otevřenou dlaní (1983) - Wu lin č' - FDb.cz\nWu lin č'\n„Bojové umění kung-fu prostředkem k pomstě a obhajobě cti.“\nObsah filmu Úder otevřenou dlaní\nČínský dobrodružný historický film Úder otevřenou dlaní je jedním ze série snímků, těžících z atraktivity tradičních orientálních bojových umění. Příběh se odehrává okolo roka 1916 a vypráví o osudech mistra zápasu Tunya, který přichází se svou rodinou do města Tchien-t'inu jako potulný artista. Svým uměním si získá i přátelství mistra místní školy kung-f u, Chea. Ruští zápasníci ve volném stylu, považující se za neporazitelné a podporovaní místními kolonialisty, vyzvou Číňany k zápasu, v němž je chtějí pokořit. Když se ukáže, že by mohli prohrát, zákeřně zraní Chea, takže nemůže nastoupit proti neporazitelnému siláku Datlovovi. Zastane jej...\nČínský dobrodružný historický film Úder otevřenou dlaní je jedním ze série snímků, těžících z atraktivity tradičních orientálních bojových umění. Příběh se odehrává okolo roka 1916 a vypráví o osudech mistra zápasu Tunya, který přichází se svou rodinou do města Tchien-t'inu jako potulný artista. Svým uměním si získá i přátelství mistra místní školy kung-f u, Chea. Ruští zápasníci ve volném stylu, považující se za neporazitelné a podporovaní místními kolonialisty, vyzvou Číňany k zápasu, v němž je chtějí pokořit. Když se ukáže, že by mohli prohrát, zákeřně zraní Chea, takže nemůže nastoupit proti neporazitelnému siláku Datlovovi. Zastane jej Tuny, který se mezitím dále školil v nejtajnějších praktikách zápasu u starého mistra Li. V souboji, vedeném ze strany Evropanů nečestně, dokáže Tung sílu svého úderu otevřenou dlaní i svou duchovní a morální převahou, a vítězí. Film není jen exhibicí soubojů kung-fu, opřenou o přehlednou zápletku; dotýká se i konkrétních historických událostí: v období po porážce boxerského povstání (1901) bylo pro Čínu obtížné uchovat si vědomí kontinuity a národní hrdosti. Právě mezi prostými Číňany se to dařilo díky tradici bojových umění. Autoři vytvořili oddechový snímek na slušné profesionální úrovni, i když se nevyvarovali (zvláště v „evropských" reáliích) pro naše diváky stěží přijatelných naivit. Děj je budován podle obvyklých schémat žánru, stejně jako postavy, přehledně rozdělené na jednoznačně dobré a jednoznačně zlé. Film Úder otevřenou dlani není prvním tohoto druhu na plátnech našich kin; a ačkoliv patří k těm slabším, milovníci zápasu kung-f u si jistě přijdou na své.\nZobrazit všechny herce a tvůrce filmu Úder otevřenou dlaní >\nNo s odstupem času to až zase taková bomba není.. Hlavní boss "Datlov" :-) je víc číňan než rus a choreografie taky nic moc.. No žádný J.Chan to není a do produkce od "Shaw Brothers" to má také daleko.. Nicméně s nostalgie 7/10\nJo jo, mám to ale k dispozici na VHS v originál znění s titulky. Dávali to tenkrát na bývalé F1. DVD fakt nebude :-)\nKdyby tě to zajímalo tak mohu přetočit na zaslanou kazetu.\nBylo to dobrý jako bojoval s tím rusákem a pak mu dal v klasickém finále úder otevřenou dlaní a bylo ...\n6 - vit.plecha\n7 - smrkac\n6 - Anlasok\n8 - Renekwolf\n10 - KBali


Infopoint pro ukrajinské rodiny v Českém Krumlově se přestěhoval na novou adresu – Novinykraje.cz\nHomeJihočeský krajInfopoint pro ukrajinské rodiny v Českém Krumlově se přestěhoval na novou adresu\nInfopoint pro ukrajinské rodiny v Českém Krumlově se přestěhoval na novou adresu\n25. 4. 2022 Barbora Poštová Jihočeský kraj, Ukrajina, Zprávy\nMěstský úřad Český Krumlov (zdroj město Český Krumlov)\nČESKÝ KRUMLOV – Infopoint pro pomoc ukrajinským uprchlíkům se z českokrumlovského městského úřadu přesouvá na novou adresu. Zároveň nový prostor bude sloužit i jako místo, kde se mohou ukrajinští občané setkávat a předávat si informace a zkušenosti, aby se ve městě lépe začlenili do běžného každodenního života.\nV budově Centra pro pomoc dětem a mládeži v ulici T. G. Masaryka 114 v prvním patře, kde bude Infopoint od pondělí 25. dubna působit, „Ukrajinci zde mohou zjistit například, kde navštívit lékaře, v jaké blízkosti jsou školy a školky, jaké jsou možnosti nauky českého jazyka nebo kde sehnat práci,” uvedla referentka kultury a PR českokrumlovské radnice Kristýna Halabicová. Nadále bude také Infopoint fungovat jako spojka mezi městem a ukrajinskou komunitou. Zároveň ale prostor bude sloužit i pro předávání informací a zkušeností, které uprchlíkům mají pomoci s orientací v běžném životě.\nLokalita místa nebyla zvolena náhodně. „Místo je dobře dostupné a disponuje venkovními prostory, které jsou oplocené, takže nebude problém pro maminky nechat na chvilku své děti venku, zatímco ony vyřídí vše potřebné. Městská organizace Centrum pro pomoc dětem a mládeži zároveň připravuje volnočasové a edukativní aktivity, pro které lze využít i přilehlý objekt nízkoprahového zařízení pro děti a mládež Bouda,“ vysvětluje Jan Lippl, tajemník městského úřadu a koordinátor pro pomoc Ukrajině ve městě.\nInfopoint dosud zaregistroval a pomohl zhruba 350 uprchlíkům, kteří přišli do Českého Krumlova a blízkého okolí. „Nejvíce lidé potřebují pomoci s úřadem práce, školou, lékaři a samozřejmě s překladem,” doplnila Halabicová. Na novém působišti Infopointu se nadále dozvědí informace potřebné k vyřízení úředních záležitostí a nutné agendy pro pobyt, navíc ale zde získají i další poradenské a volnočasové služby nebo informace o jazykových kurzech.\nUsnul za volantem! 77letý řidič na Domažlicku narazil do protijedoucího auta\n17. 8. 2021 Barbora Poštová Jihočeský kraj, KRIMI\nČESKOKRUMLOVSKO – Další tragickou nehodu cyklisty vyšetřují jihočeští policisté na Českokrumlovsku. Náhodná svědkyně zde nalezla ležícího cyklistu. Muž středního věku byl již bohužel bez známek […]


Kachna s kachnětem - Tahací hračky s pohybem Levné dřevěné hračky, dřevěné hračky české výroby\nKachna s kachnětem\nkačenka s malou kačenkou na zádech\nRozměr: 14x6x11 cm\nTahací hračka kachna s kachnětem je první hračka s jednoduchým pohybem, Zatahnutím za šňůrku se kachna dá do pohybu a kachně začne houpat.\nTato dřevěná hračka uchvátí každé dítko. Stačí zatáhnout za provázek, kachna se dá do pohybu a kachně se začne vesele kolíbat sem a tam. Vaše děti si užijí s touto roztomilou dřevěnou dvojicí kachny a káčátka spoustu hezkých chvil a stanou se jejich věrnými společníky. Tato hračka nesmí chybět v žádném dětském pokojíčku.\nTahací Housenka klapací\ndřevěná barevná housenka, která při pohybu klape


Dějiny Necyklopedie - Necyklopedie\nPočet článků v Necyklopedii\n1 5. 1. 2006\n4 1. 6. 2006\n12 6. 6. 2006\n20 27. 7. 2006\n71 19. 8. 2006\n333 15. 1. 2007\n555 15. 4. 2007\n666 7. 6. 2007\n800 15. 8. 2007\n888 10. 10. 2007\n950 21. 11. 2007\n1000 21. 12. 2007\n1111 22. 3. 2008\n1234 12. 6. 2008\n1333 27. 8. 2008\n1500 16. 11. 2008\n1666 3. 3. 2009\n2000 9. 1. 2010\n2010 13. 1. 2010\n2084 30. 3. 2010\n2222 31. 10. 2010\n2222 20. 2. 2011\n2345 9. 7. 2011\n2666 4. 2. 2013\n3000 10. 3. 2015\n3333 4. 4. 2016\n3999 10. 11. 2018\n4000 11. 7. 2019\nToto jsou nejdůležitější okamžiky z Dějin Necyklopedie:\n„Necyklopedie je v Ječný.“\n2 V americkém područí\n3 První vlaštovky\n4 Když zavlál prapor svobody\n5 Období po Velkém pochodu\n6 Ke druhému tisíci\n7 Ke třetímu tisíci\n8 Někdy potom\n1091: (povšimněte si, že je to prvočíslo) – První písemná zmínka o městě Brno.\n1243: Štatl Brno získává městská práva.\n1906 ± 200 let: poslední doložený pobyt Járy Cimrmana v Liptákově.\n10. 3. 1940: Narodil se Chuck Norris, jako 321. vtělení sebe sama a předpověděl vznik Necyklopedie.\nV americkém područí\n5. 1. 2005: Vzniká Uncyclopedia.\n14. 11. 2005: Na Uncyclopedii vzniká základ článku Brno.\n28. 12. 2005: Na Uncyclopedii vzniká redirect Praha na Prague. Vytvořil: AdamJ.\n8. 2. 2006: Výše uvedený redirect nachází anonymní uživatel, nevydrží to, a napíše Prahu\n25. 5. 2005: Na Uncyclopedii vzniká článek Morava. Založil: Elios Machus přispěl CCC\n3. 1. 2006: Vzniká první pokus o vlastní sekci s českými články jako cs:. Založil: Elios Machus.\n5. 1. 2006: Prvním - a na dlouho jediným - článkem české sekce Necyklopedie je Ross Hedvíček, jehož základ píše opět Elios Machus.\n26. 1. 2006: Carlb přesouvá miniaturní českou část do sekce Babel:cs a tím ji oficiálně zřizuje.\n1. 6. 2006: Na Uncyclopedii se registruje uživatel en:User:היפו a tvoří články Českopedie, Česko a edituje Rosse Hedvíčka.\n22. 6. 2006: Přibývá Lehkokolejná dráha. Založil pravděpodobně Aktron ještě jako anonym.\n30. 6. 2006: Náhlý červnový ruch okolo česky psaných příspěvků vyruší z letargického surfování po Uncyclopedii dalšího česky mluvícího tvora. Ten se registruje jako Zylbrsztajn a na památku jednoho studentského žertíku píše Kočku sloní.\n1. 7. 2006: Uživatel en:User:היפו tvoří české logo.\n4. 7. 2006: Uživatel en:User:היפו zcenzuroval "překlad" článku en:AAAAAAAAA! nahraného anonymem.\n6. 7. 2006: Zylbrsztajn píše Šalinu, velmi krátkého Gustáva Husáka, který je vlastně jen přepisem pointy starého českého vtipu z 80. let a Přetrženou. Zárodek Necyklopedie tak dosáhne rovného tuctu článků. Uživatel en:User:היפו se objevuje pravidelně a sekunduje zkušenou rukou. Celý červenec 2006 jsou však tito dva jedinými stálými přispěvateli.\n27. 7. 2006: Necyklopedie se stěhuje na adresu necyklo.pedie.info, nové URL zřídil Carlb, který taky pasoval Trnku prvním správcem. Trnka pak určil ty další. Necyklopedie má 20 článků. Viz Babel:Cs\nKdyž zavlál prapor svobody\nV tomto období Necyklopedie rostla jako z vody. Přišla řada nových uživatelů, anonymních i registrovaných. Necyklopedie vyrostla z 20 na více než 500 článků.\n29. 7. 2006: Trnka, alias en:User:היפו umísťuje do sekce Babel:Cs link na novou Necyklopedii.\n18. srpen 2006: Velmi slavné datum v dějinách boje Necyklopedie proti Českopedii.\n24. 9. 2006: Uživatel opaJ objevuje Necyklopedii a hned píše Strakonice. Poté ale na víc jak rok mizí.\n30. 10. 2006: Rarita: Objevuje se základ článku Marihuana, autorce je 14 let a je do té doby zřejmě nejmladším přispěvatelem, jehož článek zůstal. Tato skutečnost je však zatím všem skrytá. Zylbrsztajn článek týž den objeví a rozšíří. O dva dny později přispívá Trnka i obrázky. Až v zimě 2006 utrpí Zylbrsztajn šok, když zjistí, že autorem je jeho nejmladší dcera.\nkolem 18. 12. 2006: Karkos se na Necyklopedii objevuje jako anonymní čtenář.\n31. 12. 2006: Ervinpospisil se registruje na Necyklopedii a vzápětí se stává správcem.\n11. 1. 2007: Na Necyklopedii se objevuje Uživatel:Eliska, zazáří jako kometa, zakládá článek Mezinárodní Federace Pornografického průmyslu, den na to článek Kopírování zabíjí porno a pak opět mizí v temných dálavách vesmíru.\n4. 2. 2007 Karkos náhodou zjišťuje, že byl před dvěma dny povýšen na správce.\n19. 3. 2007: Prostý uživatel Neral objevuje Necyklopedii a je okouzlen. Hned ten den provádí svou první editaci a následující den se z něj založením článku Lanovka definitivně stává necyklopedista.\nObdobí po Velkém pochodu\n15. 4. 2007: Velký pochod Necyklopedie na adresu necyklopedie.wikia.com. Přesunulo se 555 článků, a k nim se musely ručně přenést obrázky. Šílená hokna! Byli také určeni tito administrátoři: Aktron, Ervinpospisil, Karkos, Szoferka, Trnka, Zanatic a Zylbrsztajn.\nVíce se dočtete v článku Válka dvou Necyklopedií.\n23. 4. 2007:\nSlováci se chtějí zúčastnit na tvorbě Necyklopedie a zařazovat články ve slovenštině. Kosmopolitní buržousti Zylbrsztajn a Karkos jsou pro, Trnka, Imbus, Szoferka, Svišť a další jsou proti. Velmi rychle se ukazuje, že dohromady to nejde, a Slováci odcházejí do svého vlastního projektu.\nKluSi jmenován správcem.\nkvěten 2007: Necyklopedie je na nové adrese dobře zkažená.\n19. 5. 2007:\nVědecký tým Necyklopedie založen ve formě veřejné výzkumé instituce (zkratka v.v.i.).\nPrvní skandální odhalení pozadí Necyklopedie.\nUživatel:Velký modrák, jeden ze zapomenutých otců zakladatelů, která má i osobní článek Velký modrák, se hlásí o svá základní lidská práva\n21. 6. 2007: Druhé skandální odhalení pozadí Necyklopedie.\n20. 7. 2007: Historické setkání v Uherském Brodě.\nsrpen 2007: Necyklopedie vítězí ve válce s Robinem Anonymem.\n31. 8. 2007: Vychází první článek o Necyklopedii v tištěných novinách (Brněnské nádraží v močálech, Mladá fronta DNES - jižní Morava, J. Soukupová). Autorka zpočátku považuje Necyklopedii za originální ryze brněnský projekt, ale Trnka a Zylbrsztajn ji vyvádějí z omylu. Článek možno číst zde [].\n30. 9. 2007: Zasedání ÚV Vědeckého týmu Necyklopedie v brněnské hospodě U Pavouka.\n12. 12. 2007: opaJ je povýšen na správce po měsíci činnosti, zřejmě se nikomu nechce závádět Šablona:Název.\n21. 12. 2007: Na den přesně podle Karkošovy předpovědi (vyslovené na základě chybných výpočtů) dosáhla Necyklopedie 1000 článků.\nKe druhému tisíci\n3. 1. 2008: Neral je za své zásluhy o rozkvět Necyklopedie povýšen do úřadu správce.\n21. 1. 2008: Karkos pocítil potřebu (na Tnkovu žádost) zaznamenat dosavadní historii Necyklopedie a založil tento článek. Ach to mládí, 3 roky jim připadají jako dějiny. Necyklopedie má 107 registrovaných uživatelů a 1037 článků.\n22.–23. 2. 2008: Múzy se na dva dny zcela odmlčely. V pátek zaznamenala Necyklopedie pouze čtyři editace a v sobotu pět! Snad to byla předzvěst lepšího příštího.\n13. 4. 2008: Překlad článku Rakousko-uherský kosmický program do němčiny (přesněji do české němčiny) se na německé Uncyclopedii setkal s velkým ohlasem, byl nominován na článek týdne (jiné návrhy nebyly) a posléze zvolen i článkem měsíce (v konkurenci dalších tří článků týdne).\n18. 5. 2008: Na Necyklopedii se objevil první tematický regál - Regál Věda, zásluhou nikoho jiného než Ervína.\n18. 9. 2008: Borci (a borky) z wikia.com nám zpřístupnili stránku s velmi podrobnými statistikami toho, co se děje na Necyklopedii, takže si můžeme honit triko, jak jsme dobří. Český statistický úřad má jistě také radost.\n10. 11. 2008: Založena Necykloverzita - zásluhou Ráďy, Evzenecka a spousty dalších, kteří přispěli svým dílem.\n23. 12. 2008: Vygoš a Ráďa jsou jen tak za zásluhy jmenováni správci.\n9. 1. 2009: Zřejmě rekordní úroda, za jeden den vzniklo 7 necyklopedických článků: Arturo Calliente, Kočárek, Televizní debata Václava Klause a Milana Hatery, Jak vyřešit plynovou krizi, Zlohrad, Hrůzovládce a Pan Filuta\n15. 1. 2009: Necykloverzita si vysloužila svůj vlastní jmenný prostor. Necykloverzita se tímto začíná výrazněji rozrůstat.\n1. 3. 2009: Dalším novým projektem jsou Necitáty.\n2. 3. 2009: Po dvou měsících odkládání, v předtuše blížícího se zrození nové, lepší podoby Hlavní strany, položen základní kámen Muzea Necyklopedie.\n5. 3. 2009: Objevuje se nová, lepší podoba Hlavní strany. Sice má zatím několik chyb a nedořešených záležitostí, ale to všechno se poměrně rychle vyřešilo a vše funguje, jak má.\n17. 5. 2009: Po ročním úsilí mnoha Necyklopedistů byl dokončen celý kalendář Necyklopedie. Tedy až na nešťastné dny 4., 25. a 28. března.\n11. 6. 2009: Kalendář byl skutečně, zcela a naprosto dokončen.\n29. 8. 2009: Ukázalo se, že Českopedie již považuje Necyklopedii za relevantní zdroj a poníženě žádá, aby mohla použít obrázky z Necyklopedie.\nlistopad 2009: Necyklopedie pronikla také do školní výuky, jenom nevíme, do jakého předmětu. Žáci a učitelé ZŠ Jesenice demonstrovali kvalitu výuky na této škole.\n9. 1. 2010: Napsán dvoutisící článek.\nKe třetímu tisíci\n7. 3. 2010: U příležitosti 160. narozenin T. G. Masaryka jmenován správcem Starý slon.\nzáří až listopad 2010: Wikia ohlašuje a postupně zavádí nový vzhled řady svých projektů, který se setkává s odporem mnoha uživetelů, některé projekty Wikii opouští. Necyklopedii se tyto změny netýkají, zůstává stále stejně krásná.\n8. 12. 2010: Změnou způsobu počítání se počet článků Necyklopedie snížil z 2292 na 2166, aniž by byl jediný smazán a aniž by Necyklopedie ztratila něco na své kvalitě.\n8. 6. 2011: Dalším správcem jmenován Jitrnitz.\n5. 10. 2011: Necyklopedie byla stažena z hlasování „Křišťálová lupa“, kde se dostala do uzšího výběru, na základě výskytu rasistického obsahu a následných denunciací.\n2. 5. 2012: Citace z Necyklopedie z článku Pobyt v nemocnici byla použita v maturitní zkušce z češtiny.\n30. 1. 2013: V den 80. výročí jmenování Adolfa Hitlera říšským kancléřem byl novým správcem a borcem jmenován Colega (na vlastní žádost). Hned se pustil do zavírání vandalů do basy.\n5. 3. 2015: K příležitosti 62. smrtnin J. V. Stalina byl na správce povýšen za dlouholeté zásluhy o Necyklopedii Nytra.\n10./11. 3. 2015: První článek, který aspiruje na to být 3000. článkem Necyklopedie, je Vertikální chrlič intelektuálů.\n22. 1. 2016: Admini wikia.com smazali z Necyklopedie asi 200 údajně obscénních či pornografických obrázků, které devět let nikomu nevadily. Mezi nimi i reprodukce klasických uměleckých děl. Kvůli tomu se čtenáři například nedozvědí, jak vypadá vuvuzela, či jak bojovat proti hemeroidům.\n3. 1. 2018: Článkem č. 3800 se zkraje nového roku stává článek-rozcestník na téma paradox.\n26. 5. 2018: Wikia.com zrušila klasický skin Monobook a Necyklopedie musí vypadat nějak divně.\n9. 11. 2018: Necyklopedie dosáhla počtu 4000 článků, leč některé byly tak nekvalitní, že musely být následující den smazány.\n31. 3. 2019: Necyklopedie působí na novém hostingu. Počet článků je 3972, což je zřejmě chyba statitiky, podle jiných databází je jich 4039.\n11. 7. 2019: Dle nějaké statistiky má Necyklopedie zase 4000 článků.\nKumulativní počet článků\nPřibližný roční příbytek článků\nRetrieved from "http://necyklopedie.org/w/index.php?title=Dějiny_Necyklopedie&oldid=197301"\nThis page was last edited on 11 July 2019, at 09:27.


WHIRLPOOL AWO/D 6500 od 0 Kč | HLEDEJCENY.cz\nCena produktu WHIRLPOOL AWO/D 6500 není známa.\nPopis produktu WHIRLPOOL AWO/D 6500: Vlastnosti - 6. Smysl ano - Energetická třída A+ - Spotřeba energie 1 ,02 kWh/24 h - Kapacita praní 6 kg - Objem bubnu 53 l - Účinnost praní A - Spotřeba vody 51 l - Účinnost odstřeďování B - Otáč... > více informací\nWHIRLPOOL AWO/D 6500 - popis\nVlastnosti - 6. Smysl ano - Energetická třída A+ - Spotřeba energie 1 ,02 kWh/24 h - Kapacita praní 6 kg - Objem bubnu 53 l - Účinnost praní A - Spotřeba vody 51 l - Účinnost odstřeďování B - Otáčky odstřeďování 1200 ot/min - Zbytková vlhkost 52 % - Hlučnost při praní 60 dB - Hlučnost při odstřeďování 75 dB - Referenční program bavlna 60°C bez předpírání - Trvání referenčního programu 140 min - Anti Bacterial ano Ovládání - programy a volby - Počet programů 12 - Bavlna ano - 2 - Syntetika ano - Jemné prádlo ano - Woolmark ano - Lingerie (praní spodního prádla) ano - 30 °C/30 min ano - Denní 40°C ano - Máchání a odstřeďování ano - Intenzivní odstřeďování ano - Jemné odstřeďování ano - Vypouštění vody ano - Odložené odstřeďování ano - Intenzivní máchání ano - Předpírka ano - ECO praní ano - Snadné žehlení ano - Tlačítko start ano - Odložený start ano - Reset tlačítko ano\nWHIRLPOOL AWO/D 6500 najdete také na Sleviste.cz a také WHIRLPOOL AWO/D 6500 na Nejrychlejsi.cz\nBylo pro vás vyhledání nejlevnějších cen u produktu WHIRLPOOL AWO/D 6500 užitečné? Najdeme vám nejlevnější ceny jakéhokoliv zboží. Například nejlevnější Mikrovlnné trouby nebo Myčky, Mrazničky, Ohřívače vody.\nNejlevnější WHIRLPOOL AWO/D 6500 akční ceny - Levné WHIRLPOOL AWO/D 6500\nVýsledky porovnání cen v internetových obchodech: Nejlevnější WHIRLPOOL AWO/D 6500 stojí 0 Kč.\nPortál HLEDEJCENY.cz vyhledává a porovnává produkty dle mnoha parametrů. Nejlevnější WHIRLPOOL AWO/D 6500 najdete u nás.\nPříbuzné fráze k WHIRLPOOL AWO/D 6500\nWHIRLPOOL AWO/D 6500 na HLEDEJCENY.cz\nPřesvědčte se, že u nás najdete WHIRLPOOL AWO/D 6500 opravdu levně. Nejlevnější WHIRLPOOL AWO/D 6500 na HLEDEJCENY.cz už od 0 Kč.


BORRI UPS » Flexibilní online UPS CRT500R\nflexibilní online UPS s dvojitou konverzí\nVýkon: 6 - 10 kVA\nPro: RACK skříně (IT)\nSpolehlivá UPS s online dvojitou konverzí pro montáž do RACKu nebo volně stojící. Výborný poměr výkon/velikost, široký vstupní rozsah napětí a frekvence.\nUPS CRT500R je použitelná jak volně stojící, tak namontovaná do racku. Stačí jen otočit displej. Je vyhledávána zejména v oblasti IT, díky svému výbornému poměru výkon / velikost. Technologie Online Double Conversion poskytuje nejvyšší možnou úroveň ochrany připojených spotřebičů a současně garantuje vysokou spolehlivost. Díky širokému vstupnímu napěťovému rozsahu šetří baterie a je vhodná i pro napájení motorgenerátory.\nRozsah vstupního napětí je natolik široký, že dokáže stabilizovat vstupní napětí lišící až o 30 %. Díky tomu je UPS vhodná i pro motorgenerátory a nezatěžuje zbytečně baterie.\nUPS je vybavena úspornou technologií, díky které se celková účinnost UPS pohybuje nad 95 %, což významně snižuje provozní náklady. Zvýšení účinnosti navíc přináší snížení emitovaného tepla, které se projeví nižšími náklady na chlazení. Výsledkem je dvojitá úspora energie.\nVýkon: 6 - 10 kVA (dle modelu)\nRozsah vstupního napětí: 160 - 280 V AC\nVstupní frekvence: 45 až 55 Hz (automatické přizpůsobení)\nVstupní účiník: 0,99 při plné zátěži\nVýstupní účiník: 0,9\nMaximální přetížení: do 105% nepřetržitě; do 150% 10 seconds\nHmotnost: 48 - 83 kg (dle modelu)\nModel: CRT500R-6 CRT500R-10\n5,4 kW 10 kVA\nRozměry (š x v x h): 438 x 129 x 698 mm (3U) 438 x 215 x 704 mm (5U)\nHmotnost: 48 kg 83 kg\nProduktové informace Borri CRT500R (6 - 10 kVA)\nvelikost: 288.27 kB, poslední změna: 23.03.2017


Špatný postoj EU k situaci v Bělorusku\nAutor: Marek Bartoš | Publikováno: 3.4.2006 | Rubrika: Zamyšlení\nV Bělorusku se konaly prezidentské volby a zcela nečekaně vyhrál současný diktátor a prezident Alexandr Lukašenko. Ano, dělám si srandu. O vítězství Lukašenka nebylo pochyb. Říká se, že celé volby byly jen velkou fraškou pro lidi, a už dopředu bylo stanoveno procento odevzdaných hlasů pro Lukašenka. Navíc byly násilně potlačovány opoziční mítinky a předvolební shromáždění. A když už se nějaký předvolební happening mohl konat, tak jedině na ulici, na mraze. Taková je tedy situace v jednom státě Evropy v 21. století.\nV Bělorusku řádí šílený diktátor a všude jinde v Evropě to vypadá, že ten Lukašenko je vlastně jen takový zlobivý chlapík, co to trochu přehnal… Hlavně se do ničeho nemíchat. Hlavně nikoho neprovokovat, nedráždit a jen opatrně žvanit. Taková je reakce Evropské unie na katastrofální situaci v Bělorusku. Je sice pravda, že se Evropská unie ztuha, ale přeci shodla, že zavede opatření, myslím, že se tomu ani sankce říkat nedá, která by nepostihla občany Běloruska, ale jenom špičky státu. O čem tedy tyto opatření jsou? No nic vážného. Jenom jsme zakázali Lukašenkovi a jeho bandě vstup na území unie. No panečku! To je ale trest! Myslím, že si z toho Lukašenko vzteky rve kdesi v Minsku vlasy.\nCopak jsme opravdu tak naivní? Nebo je Evropská unie skutečně tak paralyzovaná a neschopná, že nedokáže jednat tvrději? Ono to tak totiž připadá. Unie jako by si nechtěla nikoho příliš pozlobit. Hlavně tedy Rusko v tomto případě. Jistě i takové jednání má své opodstatnění a logiku. A hlavně je daleko jednodušší a takřka bezproblémové. No a to je možná ten hlavní důvod toho fádního a bezzubého postoje unie k situaci v Bělorusku.\nJe však takový postoj správný? Mám dojem, že aspoň vůči opozici a všem svobodomyslným a demokracie chtivým lidem v Bělorusku je to značný podraz a kudla v zádech. Snad i těm největším zabedněncům je jasné, že bez vnější pomoci nemá Bělorusko šanci na svobodu a demokracii. Opozice byla ještě donedávna malá skupina pohádaných jedinců, která neměla šanci na úspěch. Právě skončené volby, které sice opozice drtivě prohrála, se můžou paradoxně stát tím tmelícím prvkem, který dosud chyběl. Tedy něčím, co konečně dokáže aspoň trochu znervóznět a poplašit Lukašenka a jeho přívržence. Pro jakéhokoliv diktátora totiž není nic horšího než to, když se o něm začne příliš mluvit a zvláště pak v zahraniční. A tato situace právě nastala.\nOpozice sice drtivě prohrála, ale dostala potřebný impuls. Na nás, na západní, demokratické a svobodné společnosti je, abychom tento impuls neustále přiživovali a umocňovali. Nestačí jenom zakázat Lukašenkovi vstup do unie. Je nutné, aby došlo k výrazné třeba i finanční podpoře běloruské opozice. Nebraňme se uvalení ekonomických sankcí na Bělorusko. Tvrdě a nekompromisně se vypořádejme s Běloruskem ve všech mezinárodních institucích. A hlavně vyšleme jasný signál do Běloruska, že celé západní společenství stojí proti Lukašenkovi, který brutálně porušuje všechna základní lidská práva.\nMám pocit, že Evropská unie se propadla do jakéhosi neuvěřitelného marastu neangažovanosti. Unie se snaží všechno v tichosti a jen takovým decentním napomínáním umlčet, aby to nebylo moc vidět a slyšet. A až zbude čas, tak se na to možná někdy v budoucnu podíváme. Bohužel takovýto přístup je krajně nešťastný a nevhodný. Vzpomeňme si na náš zápas s totalitou. Jak jsme byli rádi jen za třeba morální a slovní podpoření v boji za svobodu. Jakým ohromným impulsem pro Poláky byla návštěva Margaret Thatcherové v Polsku? Co kdyby pan Solana a jeho karavana zavítala do Běloruska na opoziční demonstraci. Myslíte si, že by Lukašenko nechal unijní delegaci pozatýkat? Nebo dokonce brutálně rozehnat demonstraci, na které by byli západní předáci? Asi sotva. Pro obyčejné obyvatele Běloruska by to však byl ohromný a povzbuzují signál a nová energie do boje za demokracii a svobodu.\nSolana stejně jenom blbě žvaní a kazí všechno na co sáhne, tak by byl aspoň v něčem užitečný. I když je fakt, že on když vyletí z Bruselu do světa, tak je to jenom tehdy, když něco uklidňuje, někomu se omlouvá a něco urovnává. Myslím, že pro skoro designovaného evropského ministra zahraniční snad nemůže být problém takovou cestu do Minsku zorganizovat, ne? Důležitá je tedy vůle něco takového udělat. A ta zřejmě v tomto případě chybí. Evropská unie se musí probudit a podniknout razantní kroky pro nastolení demokracie v Bělorusku.\n4919 čtenářů |\nPočet čtenářů online: 3041, dnes: 4217


Ptáci mohli za výpadek elektřiny - Náchodský deník\nPtáci mohli za výpadek elektřiny\nŘešetova Lhota /FOTOGALERIE/ – Nevšední podívanou zažívají v těchto dnech obyvatelé Pastviště, místní části Řešetovy Lhoty u Studnice. Nad jejich hlavami krouží, mnohdy i velmi nízko nad zemí, neobyčejně početné houfy ptáků. V neděli 7. srpna se dokonce lidé kvůli nim ocitli na více než dvě hodiny bez elektrické energie.\nPtáci na drátech mohli za výpadek elektřiny.Foto: Jiří Horák\n„Jedná se pravděpodobně o vlaštovky či jiřičky,“ uvedl Jiří Horák z Náchoda, který ptáky pozoroval.\n„Hejno ptáků usedlo na elektrické vedení přivádějící energii do kravína. Když se hejno zvedlo, rozhoupalo dráty vedení natolik, že došlo k několika vzájemným kontaktům vodičů,“ popsal Horák událost, jíž byl svědkem. „Dráty se rozhoupaly v dlouhých vlnách mezi dvěma sloupy. Několikrát se vzájemně dotkly, poté se čtyřikrát zablesklo a za hlasitého praskání spadlo několik jisker,“ zakončil Horák.\nDošlo k výpadku elektrické energie. Vzniklou poruchu přijel odstranit výjezdový technik energetiků. „Jednalo se o zpřetrhané izolátory na vedení vysokého napětí,“ řekla Deníku Šárka Beránková, mluvčí ČEZ. „Určitě je to ojedinělá událost, podobné poruchy ptáci běžně nezpůsobují,“ dodala mluvčí Beránková.\nPodle Davida Čípa ze Záchranné stanice Jaro Jaroměř je právě teď příhodná doba pro houfování vlaštovek i jiřiček. „To, že ptáci někdy rozhoupou dráty elektrického vedení, je běžné. Ale že by kvůli nim z vedení létaly jiskry – s tím jsem se ještě nesetkal,“ podivil se Číp.\nVideo najdete na adrese: www.videovize.info


Publikováno 29.7.2013 30.7.2013 Od admin\nŠumavská květinová nadílka\nPutování na kolech, ale i pěšky, 13.–20. července 2013\nSnad v zájmu zachování rovnováhy byl nám po červnovém putování v deštivých rumunských horách (M+M Svatošovi – Rumunsko 2013) nadělen nezapomenutelný týden v zářivé šumavské přírodě, která nás všemi prostředky ujišťovala, že je zcela na naší straně.\nUž potřetí jsme využili možnosti nabídnuté Mílou Bradovou, předsedkyní pořádajícího odboru KČT Tesla Jihlava, a strávili s přáteli týden v pensionu Kavalier v Borových Ladech, v místě, které turisty opakovaně láká na výbornou kuchyni paní Jirkové – každý zážitkový turistický den je korunován i zážitkem stravovacím, což u všech hostů pensionu spolehlivě boduje.\nHned po ubytování jsme v sobotu 13. července podnikli iniciační kolojízdu na Knížecí Pláně, kde nás přivítaly rozkvetlé louky, z nichž do daleka zářily zlaté lilie.\nPokusím se nepsat v tomto článku o tom, co jsem uvedla v předchozích, proto hned postoupím ke sdělení, že po dvanáctikilometrové rozcvičce na kole byl první večer, stejně jako v minulých letech, věnován pěší vycházce na Chalupskou slať (910 m), která nás znovu překvapila svou zadumanou krásou a jedinečností, a nasadila laťku očekávání hodně vysoko.\nV neděli 14. července 2013 jsme dodrželi zaběhnutý a vyzkoušený program: po snídani jsme vyjeli na Kvildu – s každým výstupem se mi zdá ta sedm a půl kilometrů dlouhá cesta s převýšením necelých dvě stě metrů pohodlnější. Vážně. 🙂\nStarobylá Kvilda, obklopena na pláni ve výšce 1065 metrů kruhem hor, je výchozím bodem mnoha cest. Nezdrželi jsme se – puzeni turistickým neklidem a neomezováni dosud únavou, šlapali jsme čerstvě dál do kopce k Modravě,\npak kolem Modravského potoka na Ztracený\na k Březníku, k místu nejen mně z nejmilejších. Navíc jsme chtěli na vlastní oči vidět, jak je na zítřejší otevření připravena dlouhá desetiletí uzavřená stezka Luzenským údolím k Modrému sloupu. V novinách Doma na Šumavě je dlouhý, natěšený článek o historii stezky. V tom luzném Luzenském údolí jsme však četli toto:\nTak zase jednou zvítězila lež a nenávist… Prý je tam tetřívek, tak se musí obcházet… Pracovníci NP Šumava nám neoficiálně sdělili, že na úředně uzavřené cestě nikdy tetřívka neviděli, zato na té objížďce vzácní ptáci jsou a nenechají se ve svém žití rušit. Okrašlovací spolek je z principu proti vstupu turistů, všichni jsou kazisvěti, odborní pracovníci Národního parku Šumava jsou prý diletanti…\nJeden ze strážců NP Šumava právě vyvěšoval nové turistické směrovky a nám srdce hned veseleji poskočila. 🙂\nZatímco s námahou šlapeme na kopec k bývalé hájovně na Pürstlingu, kde je Íčko a muzeum Karla Klostermanna, kultovního spisovatele Šumavy, povím něco z historie zapovězeného úseku, kde se říká u Modrého sloupu – to abychom se tam vydali zasvěceni, až konečně zvítězí pravda, láska a pokora.\nOznačení Modrý sloup prý vzniklo až na začátku 19. století – Bavorsko se stalo královstvím a hranice byla vytýčena modrobílými sloupky. Ale už od konce 12. století panoval zde v pomezním hvozdu čilý obchodní ruch, vedla tudy jedna větev tzv. Zlaté stezky, po níž se do Čech vozila z Pasova hlavně sůl. Protože stezka byla velmi frekventovaná, mohlo se přihodit cokoli, a tehdejší zákony na to pamatovaly. Každý kdo porušil smír na stezce krádeží či vraždou a byl při tom chycen, propadl na hranici hrdlem. Stála tu totiž šibenice s břevnem obráceným na českou i německou stranu, právě procházející obchodníci se stali soudci konkrétního případu.\nNa konci 17. století tento způsob dodržovnání pořádku zanikl. Ve starších bavorských mapách je dosud označení Auf dem Hochgericht (Na Popravišti, Na Spravedlnosti).\nAsi je škoda, že současnost není v jednáních tak přímočará…\nNa Březníku jsme zapomněli na zákruty a zádrhely, kochali se výhledem na Luzný (1373 m), dech se nám tajil a radost nás navštívila…\nKoukli jsme na staré fotografie v Klostermannově muzeu, v infocentru se potěšili obrázkem turistického označovacího družstva, které na konci 19. století zpřístupňovalo šumavské cesty i zájemcům zdaleka, a už nás toulavé boty nesly na Ptačí nádrž, z ní na Černou horu (1315 m).\nPodél cest poutalo pozornost množství barevných kytek, jakoby se chtěly vyrovnat zázraku letně rozkvetlých luk, škoda, že naše fotky tolik pokulhávají za skutečností.\nVyšlapat v pedálech na Černou horu bylo nad mé síly, ale pěší chůze rozhodně nebyla fádní. Na vrcholku jsme cvakli obligátní foto a konstatovali, že v zimě je pohled na Velký Javor mnohem jasnější.\nJe na čase uvést trasu a její zákres na mapce:\nBorová Lada – Svinná Lada – Kvilda – Modrava – Na Ztraceném – Březník – Na Ztraceném – Ptačí nádrž – Čertova hora – Alpská vyhlídka – Bučina – Kvilda – Borová Lada = 52 km\nZbývající trasa jen velmi stručně, spíše obrázky.\nCestou k pramenům Vltavy jsme na svahu Černé hory odbočili k nové vyhlídce a byli za ten kousek strmé, kamenité cesty bohatě odměněni.\nK poznámkám z pondělí 15. července 2013 jsem si připsala: Hezký a čerstvý den. Snad vybrané fotky dobře připomenou trasu Povydřím s nejzazším bodem na Čeňkově Pile. Tam jsme se dostali po úvodním cyklistickém rozcvičení v úseku Borová Lada – Kvilda, samozřejmě jsme se cestou na Horskou Kvildu zastavili na Jezerní slati (1075 m) a užili si pohledu nejen na kvetoucí rašelinnou louku, ale i na Sokol-Antýgl (1253 m), vyčnívající nad vším okolím.\nTakhle se tatáž hora jeví od Horské Kvildy:\nModře značená stezka v údolí Hamerského potoka je jen pro pěší – kola jsme tedy po ní na Antýgl vedli a mohli se zcela věnovat nádherné scenérii, za kterou sem přijíždějí tisíce návštěvníků. A že se nám hezky šlapalo, vedli jsme je z Antýglu dál po červeně značené sedm kilometrů dlouhé naučné stezce Povydří, která končí na Čeňkově Pile a je také vyhrazena pouze pěším turistům a kochání.\nTrasa: Borová Lada – Kvilda – Jezerní slať – Horská Kvilda – údolím Hamerského potoka MTZ – Antýgl – NS Povydří ČTZ – Turnerova chata – Čeňkova Pila – Srní – Vchynicko-tetovský kanál – Hauswaldská kaple – Antýgl-rechle – Modrava – Kvilda – Borová Lada = 56 km\nJsou místa, kam se rádi vracíme a pokaždé je vidíme jinak – rozhodně k nim náleží kouzelná řeka Vydra – její břehy patří na Šumavě k těm nejnavštěvovanějším – výrazy Perla Šumavy, Klenot Šumavy jsou synonyma k jejímu názvu…\nCestou kolem řeky z Antýglu na Čeňkovu Pilu chodíval i Karel Klostermann, proto na konci roku 2012 nově vybudovaný most přes Vydru dostal jeho jméno. Je přibližně v místech, kde stávala Hálkova chata, asi 100 metrů před starou kovovou lávkou, která prý bude časem odstraněna.\nZařazuji i obrázek nového turistického informačního místa (TIM):\nMožná, že by se hodilo připomenout, jak je to s Vydrou: za její počátek bývá považován Luzný potok, pramenící na svahu stejnojmenné hory ve výšce 1210 metrů, tok pak pokračuje jako Modravský potok do Modravy, kde přibírá Roklanský a Filipohuťský potok a dále teče až k Čeňkově Pile jako Vydra, tam se spojí s Křemelnou a zrodí se Otava…\nDo této věty si každý z nás může podle své fantazie promítnout nekonečné množství obrázků…\nO pramenech šumavských řek (i o jiném) více v článku M+M Svatošovi – Šumava 2012.\nTuto část, Povydří, nazývá Karel Klostermann Schachtelei, což bylo v řeči původních zdejších obyvatel označení pro úzké údolí uzavřené příkrými srázy a kolmými stěnami.\nZ infotabulí jsem se dozvěděla, že dno Vydry je tvořeno rulou a balvany napadané do koryta z okolních svahů jsou žulové, zakulacené a ohlazené neustálou činností vody, nezřídka vymleté do podoby mís, že zde máme jedinečnou příležitost vidět viklany i obří hrnce.\nVoda vytváří peřeje, pěnivě víří mezi balvany, neúnavně stříká, hned zase poklidně teče či se v zátočině chráněna kameny na chvíli zastaví, laškuje se sluníčkem a nechává po sobě přebíhat stíny vytvářené bujnou pobřežní vegetací – stále jiný, stále přitažlivý obraz. To vše sevřeno strmými svahy po nichž stékají kamenná moře s obrovskými balvany zarostlými mechem, okolí poseté rozličnými kvítky a ozdobené slavnostně kapradím, doprovázené šuměním stromů a zurčením vody.\nPro povzbuzení představivosti je návštěvníkům k dispozici zařízení nejen k naslouchání, ale k hlubšímu ponoru do hudby lesa; na tabulce je psáno:\nSlyšet zvuk vody je krásné, zaslechnout, co je za zvukem vody je teprve nádhera.\nV roce 1888 byla na pravém břehu Vydry kvůli snadnějšímu svozu dřeva vybudovaná cesta zvaná Maderská (Mader=Modrava). Cestářský mistr Thurner začal dřevařům a kolemjdoucím nabízet občerstvení a postupně tu vznikl hostinec s ubytováním. Ve třicátých letech minulého století objekt vyhořel, ale kvůli hojné návštěvnosti lokality byl hned obnoven. Turnerova chata (820 mn.m.) slouží dodnes – je to jediné veřejnosti přístupné zařízení v 1. zóně NP Šumava.\nJiný zdroj uvádí, že název chaty pochází z německého slova Turnerschaft (tělovýchovný spolek), no nevím, víc se mi líbí ten cestář. 🙂\nV roce 1870 postavil obchodník s dřevem Čeněk Bubeníček poblíž soutoku Vydry s Křemelnou pilu – původ názvu Čeňkova Pila je tedy jasný. Dřevo ze šumavských hvozdů svázané do vorů se odtud plavilo po Otavě do vnitrozemí.\nJásavá část cesty pro příští kilometry skončila, nasedli jsme na bicykly a šlapali v potu tváře silnicí vzhůru do Srní – museli jsme zase nastoupat těch 370 metrů spádu, které Vydra mezi Modravou a Čeňkovou Pilou překonala.\nTen, kdo má zájem dozvědět se základní údaje o místech, kudy prochází, má dobrou možnost u infotabulí, kterých jsme zde letos objevili několik nových, s kvalitními texty. Mapovým maniakům nabízím ve dřevě vyvedené Povydří:\nSrní, jehož historie se počíná na začátku 18. věku, se značně rozvinulo na konci století téhož při výstavbě Vchynicko-tetovského kanálu, vodního díla umožňujícího při dopravě vytěženého dřeva vyhnout se nesplavnému úseku Vydry mezi Antýglem a Čeňkovou pilou.\nKrátce poté, co jsme se dostali na silničku u plavebního kanálu, podnikli jsme výlet na svah Kostelního vrchu (1016 m) k Hauswaldské kapli, kdysi význačnému poutnímu místu, dnes s péčí obnovovanému. Genius loci nevyvanul, je to okrsek promodlený, léčivá voda v dřevěných žlábcích proudí nad kameny jakoby počítala korálky růžence a neustále usmiřovala nebesa za činy lidí, kteří nechali kapli do základů zbořit, jen kamenné veřeje padlé dovnitř zůstaly…\nPostupně na tomto místě, kde pramenila léčivá voda, vyrostly tři kaple, z nichž ta poslední vybudovaná na začátku minulého století, sloužila lidem jen do začátku války a v roce 1958 byla srovnána se zemí.\nDesetikilometrová cesta k rechli na Vydře byla za odměnu, pak ještě trocha stoupání z Modravy na Filipovu Huť,\nsjezd ke Kvildě\na závěrečný patnáctimunutový sešup (téměř bez šlápnutí do pedálů) do Borových Lad – jak jsem řekla – hezký a čerstvý den. 🙂\nÚterý 16. července 2013 bylo dnem objevovacím – dojeli jsme k místům dosud nenavštíveným – zážitky s odstupem bobtnají a nabývají na významu. 🙂\nZnámou cestou přes Svinná Lada, Nové Hutě a Pláně jsme dojeli na Churáňov, nevynechali jsme ovšem návštěvu stadiónu. Po rituálních zastávkách na známých vyhlídkách jsme zvolili pro další jízdu modře značenou cykloturistickou trasu č. 1203 na Zlatou Studnu. Za Churáňovem jsme si lebedili na nové cyklostezce, na Churáňovský vrch ale pořád vede ta kamenitá cesta (ovšem krásnými partiemi lesa).\nNa Zlaté Studni byl, jako vždycky, čilý ruch a nová infotabule, z níž jsme se dozvěděli, že po válce tu zbyly jen čtyři sklářské domky, ačkoliv tu dříve žilo až 140 obyvatel. Díky správci polesí panu Robertu Steunovi tu byl vodovod (vodu z lesních pramenů stáhli do jímky a dřevěným potrubím rozvedli do domů), ve společné peci jedenkrát týdně pekli chleba, malá elektrárna zajistila světlo do domů a napájela i jedinou lampu veřejného osvětlení, byl tu i telefon.\nPo cyklotrase, která je shodná s pěší žlutě značenou Danielovou cestou, jsme dojeli ke směrovníku U Tří jedlí (1172 m), kde jsme se dočetli, že se nacházíme na původní cestě, která spojovala Horskou Kvildu se Zhůřím a nazývá se po Danielu Klostermannovi, předku spisovatele. Toto jméno tu nebylo vzácné, jeden ze spisovatelových příbuzných byl Josef Klostermann, kterého ovšem známe jako siláka či obra šumavského nebo jako Rankl Seppa. Narodil se tady poblíž na Ranklově, ke kterému jsme se vydali neznačenou cestou vlevo. Po slabém kilometru jsme byli na pasece a že jsme tu správně, potvrdil lesní dělník, který se odkudsi objevil.\nRodný dům Josefa Klostermanna byl ale v roce 1945 zbourán, zůstaly tu jen trávou zarůstající zbytky základů, vedle nichž postavili lesní dělníci tzv. sněžnou jámu pro uchovávání stromků.\nRankl Sepp se na Ranklovské rovině narodil 16.1.1819 a v drsných klimatických podmínkách (ve výšce kolem 1100 m n. m.) zde prožil podstatnou část života, jeho o dvacet let mladší žena Cecilka byla z blízkého Zhůří (viz ten krásný příběh, kdy Sepp utišil v kolébce plačící holčičku a slíbil, že si ji vezme, až vyroste, což také učinil).\nPodle obrázků, které jsem viděla, byla Ranklovská chalupa velké a poctivé šumavské stavení, kde se jeho rodině jistě dobře dařilo, není divu, že se horal nechtěl přestěhovat blíž k lidem. Okolnosti ho ale donutily, možná i proto, že sklářské pece na Zlaté Studni ukončily provoz, usadit se v roce 1882 v Jáchymově u Stachů, kde 19. 1. 1888 zemřel. Jeho žena ho přežila o čtyřicet let – oba jsou pochováni na stašském hřbitově.\nDojeli jsme do Zhůří (Haidl), kde nezůstalo vůbec nic z původní vesnice čítající dvacet domů, které byly na svahu Huťské hory (1187 m) postaveny v 18. století pravděpodobně v souvislosti se vznikem dvou skláren. Potomci obyvatel, kterých tu žilo v dobách rozkvětu sklářství na začátku 19. století 168, byli po válce vyhnáni, jejich domy zbořeny a vystavěna rozsáhlá kasárna; v kapli sv. Václava chovali vojáci prasata, v polovině padesátých let ji strhli. Stejně byly v devadesátých letech po odchodu vojáků odstraněny ruiny kasárenských budov, na Huťském vrchu zůstaly jen čtyři důstojnické dvojdomky, které v současnosti, krásně opravené, slouží k rekreaci.\nZážitkovou silničkou jsme vyjeli na hřeben hory a pohled, který se nám naskytl, patří k tomu nejlepšímu, co lze na Šumavě najít! Uvědomuji si, že následující fotky jsou jen slaboučký odvar skutečnosti – je třeba na vlastní oči zhlédnout Prsa Matky Boží, jak zde lidé nazývali majestátní Roklany, vzdušný Poledník i známou siluetu přísného Sokola…\nMěli jsme ještě jeden cíl – dojít k místu letecké havárie, která se stala na Štědrý den roku 1937. Před šestou večerní narazil v husté mlze letoun společnosti Air France ve výšce 1080 metrů do severovýchodního svahu hory a všichni tři lidé, kteří byli na palubě, zahynuli.\nŠestatřicetiletý zkušený pilot František Lehký, který měl nalétáno víc než milion kilometrů, radiotelegrafista Pierre Astruc a jediný pasažér JUDr. Karel Flanderka se pravděpodobně stali na lince Bukurešť – Vídeň – Praha obětí chyby navigátora na pražském letišti. Ten jim nad Říčany změnil kurz tak, že letěli k Sušici. Letová odchylka činila 120 km. V rychlosti 250 kilometrů za hodinu narazili do svahu Huťské hory (tehdy nesla název Knappenberg).\nOkolnosti tragédie nebyly nikdy objasněny, údaje z palubního deníku zůstaly utajeny, navigátor, který dal chybný příkaz, nebyl postaven před soud, za války asi spolupracoval s Němci, po ní zmizel do ciziny, a tak je jasné, že se objevují různé spekulace. Snad měl JUDr. Flanderka vézt listiny, které by kompromitovaly Hitlera a havárie tak prý měla politický podtext.\nPo zeleně značené cestě jsme z hřebene sestoupili na autentickou trasu Zlaté stezky, která vedla po úbočí kopce do Kašperských Hor už ve 14. století\na došli po značkách k místu tragedie označeném pomníčkem, který dala postavit paní Flanderková.\nInformace získané na vyvěšených cedulích podnítily naši zvědavost dozvědět se víc, a tak jsme po návratu do Kvildy navštívili muzeum, kde je jedna místnost věnovaná této nešťastné kauze.\nDnešní trasa: Borová Lada – Nové Hutě – Pláně – Churáňov – Zlatá Studna – Ranklov – Zhůří – Horská Kvilda – Kvilda – Borová Lada = 40 km\nV muzeu měli i jiné velmi zajímavé informace a Mirek část ofotil, možná se budou hodit:\nPestrá mozaika objevů po večeři pokračovala – navštívili jsme soví voliéry v Borových Ladech, byly zpřístupněny teprve v letošním roce a jsou prý největší v ČR.\nPři krmení sov nám pracovník NP vyprávěl spoustu zajímavostí, další jsme se dočetli na cedulích a musím říct, že to byla vydařená hodinka. Ve starém lomu, kde jsou voliéry umístěny, jsme viděli výra a puštíky, ostatní sovy se odmítaly zúčastnit představení a jako sochy nehnutě a moudře nás pozorovaly a čekaly, až zmizíme.\nV ČR žije dvanáct druhů sov, na Šumavě hnízdí osm z nich. Jsou to vzácní a chránění masožraví ptáci, noční dravci, dokonale přizpůsobení k lovu – létají díky zvláštní struktuře peří tiše, nízko a pomalu, mají ostré drápy a zobák, kterým kořist trhají na kusy nebo i polykají celou; nestrávené zbytky vyvrhují (podle nich se dá určit soví jídelníček).\nCo je odlišuje od ostatních ptáků a je asi i příčinou, proč lidem připadá pohled jejich kulatých velkých očí moudrý, je to, že nemají oči umístěné po stranách hlavy, ale vedle sebe, což jim umožňuje prostorové vidění. V noci vidí dokonale, ale i ve dne vidí – prý 100x lépe než člověk. Také sluch je přizpůsoben nočnímu lovu, uvádí se, že slyší 50x líp než my. Sova se dokáže dívat i za sebe, protože otočí hlavu o 270°…\nSovy žijí většinou samotářsky, dvojice tvoří jen v období páření a v době hnízdění – počet mláďat je závislý na dostatku potravy – je-li hodně hrabošů, je hodně mláďat, v hubených letech nejsou třeba žádná. Samice sedí na hnízdě, většinou v dutinách stromů, asi třicet dnů, a samec ji zásobuje potravou. Rodiče pak krmí mláďata, která se postupně líhnou, asi čtyři až osm týdnů, ta se pak ještě zdržují kolem hnízda a jsou přikrmována, dokud nejsou úplně samostatná.\nDozvěděli jsme se, že na Šumavě sídlí kolem dvaceti párů puštíků, byli tam vysazeni a úspěšně se množí.\nNemusím asi zdůrazňovat, že focení bylo o štěstí, navíc jemné pletivo voliéry působilo jako mlha. Což nijak neumenšuje nevšední zážitek. 🙂\nVe středu 17. července jsme se vydali na toulky s Miluškou, Františkem a Václavem, a tak nás bylo pět 🙂. Jen jsme tak koukali kolem sebe a neměli co dělat, tak jsme jeli na Knížecí Pláně,\nkde bylo rajsky a kalendářově,\ncož byl dobrý důvod vydat se na delší cestu.\nLoňský okruh s návštěvou kaple na Stožci stál za opakování, navíc, co se týká převýšení, patří k těm méně náročným. 🙂\nTrasa: Borová Lada – Knížecí Pláně – Žďárecké jezírko – Strážný – Hliniště – České Žleby – Stožec – Dobrá – Lenora – rechle – Zátoň – Horní Vltavice – Polka – Březová Lada – Borová Lada = 63 km\nZ cesty, která je podrobně popsaná ve článku z minulého roku, zařadím jen několik obrázků:\nV Lenoře jsme si dopřáli podrobnější prohlídku dvou zajímavostí, které zdejší opatrují – veřejné pece na pečení chleba a hrablového mostu.\nPec je chráněná technická památka z roku 1834 a kromě pečení chleba slouží coby středobod různých regionálních slavností.\nO něco později (1870) byl postaven jako technické zařízení, které pomáhalo při přepravě dřeva z Boubína do papíren, hrablový most (rechle) přes Vltavu.\nDřevěný most u Lenory, 25 metrů dlouhý, 1,80 široký a krytý šindelovou střechou, nesloužil k přechodu přes řeku.\nVe fošnách byly otvory k zasunutí trámků a latí (hrabel) dosahujících na dno řeky – zadržovaly a postupně vypouštěly polena a špalky.\nHodnotící schůzku na odpočívadle u Březových Lad jsme uzavřeli usnesením, že dnešní den se povedl a oficiálně jej zakončili zastavením u kaple svaté Anny v Borových Ladech.\nČtvrtek 18. července byl odpočinkovým dnem – Mirka popadl chtíč fotit kytičky a tak jsme nespěchali a užívali si. Snad se inspiroval krásou 3D filmu shlédnutého v íčku na Kvildě,\njistě k tomu přispěla i nevšední, až slavnostní atmosféra v okolí Roklanského potoka,\nkolem kterého jsme dojeli k Javoří Pile a jako vždycky se z tamního odpočívadla nemohli vynadívat na tajemné horské pra-louky, tušit skrytý život pod kořínky trav a kytek…\nŠumavská příroda si s vědomím své odvěké síly i historických souvislostí příliš nevšímá současnosti a názorů lidských, jde svou cestou – všechno tu jednou bylo: prý už v období mezolitu (9600–5500 před Kristem) sem v určitou dobu roku přicházeli lidé, sběrači plodů, kteří překračovali zalesněné hřebeny, dobře si zapamatovali a poznali oblasti kolem soutoků řek, kde mnohem, mnohem později začali zakládat osady. Výraznější osídlení, i ve vyšších polohách, začalo na Šumavě od 16. století s rozvojem sklářství, dřevařství a pastevectví.\nKaždý návštěvník světa lesních samot, ať je odkudkoli, podvědomě cítí provázanost s těmito místy a nezřídka některá z nich vnímá jako magická a posvátná.\nTrasa: Borová Lada – Kvilda – Modrava – Roklanský potok – Javoří Pila – Tmavý potok – pod Oblíkem – Tříjezerní slať – ŽTZ Rokyta – rechle – Modrava – Kvilda – Borová Lada = 47 km\nA teď ty kytky tak, jak jsme je na dnešní cestě potkávali:\nPátek 19. července 2013, poslední den pobytu strávený na kole, jsme věnovali rekreaci a opakování. Den nebyl tak zářivý jako předchozí, letní počasí však nám přinášelo trvalou radost, a cyklotoulky známými místy potěšení.\nTrasa: Borová Lada – Svinná Lada – Nové Hutě – Pláně – před Churáňovem vlevo po ZTZ, pak ŽTZ a MTZ na Zlatou Studni – U Tří jedlí – Zhůří – Huťský vrch – Horská Kvilda – po cyklostezce na svahu Sokola na Korýtko (Filipova Huť) – Kvilda – Borová Lada = 39 km\nNěkolik obrázků z trasy:\nNa Horské Kvildě (Hegereit) jsme zvolili náročnější cyklotrasu ke Korýtku přes bývalou osadu Horní Antýgl. Na přelomu 18. a 19. století tu asi třicet let pracovala velká sklárna se třemi pecemi. Zastavili jsme se na svahu vrchu Antýglu (Sokol) tam, kde huť stávala a dočetli se na infotabuli, že z osady zůstal opodál pouze jeden dům, majitelem dobře udržovaný, a tak je jednou z nejlépe uchovaných ukázek šumavské architektury.\nU silnice na Kvildu jsme si nemohli nevšimnout vstavačové loučky:\nProtože to byla cyklojízda rozlučková, posadili jsme se na kvildském náměstí, sledovali ruch a ofotili zajímavé historické obrázky z vývěsních tabulí.\nZa pár let se pro nás stane historickou i tato fotografie účastníků Putování Šumavou pěšky nebo na kolech 2013:\nA kdy bylo to pěší putování? V sobotu 20. července, když ostatní odjeli domů, zúčastnili jsme se spolu s Mílou a Františkem vycházky vedené dobrovolnou strážkyní Helenou Biharyovou po stopách osídlení a využití vodní síly na Bučině a okolí. Toulky pohraničím začínaly v 10 hodin u informačního stánku na Bučině,\nkam jsme dojeli z Kvildy zeleným autobusem. U hotelu Alpská vyhlídka před památníkem Železné opony řádili u ostnatých drátů pohraničníci (byla to náramná legrace, ale kdesi uvnitř se chvěla ošklivá vzpomínka – není na škodu nedávnou historii připomínat).\nHotel, dříve Peschlova chata, byl jediný objekt, který zůstal ušetřen poté, co obec, založenou ve druhé polovině 18. století srovnali po vyhnání obyvatel v padesátých letech se zemí vojáci – potřebovali tam umístit kasárna a rušičku Svobodné Evropy.\nBučina (Buchwald) bývala nejvýše položenou obcí v Čechách (1160 m), v roce 1930 v ní žilo až 350 lidí asi ve čtyřiceti domech. Na políčkách získaných vyklučením lesa pěstovali obilí, brambory, zelí a řepu, chovali dobytek a zpracovávali dřevo.\nV roce 1992 financovali bývalí obyvatelé obnovení místní kaple sv. Michala.\nTrasa vedla přes hraniční přechod Bučina – Finsterau, pak kousek po asfaltce s výhledy na českou stranu – byli jsme v Bavorském lese, který spolu se Šumavou tvoří obrovský lesní komplex s horskými loukami a rašeliništi – ujal se termín Zelená střecha Evropy – celkem asi 930 km2. Celá oblast je chráněna – Bavorský les od roku 1970, NP Šumava byl založen 1991.\nPaní Biharyová nás zavedla do oblasti pramenných rašelinišť, kde v 19. století vznikla vodní nádrž Reschbachklause a vysvětlila nám způsob využití díla pro plavení dřeva.\nČerná hora se nám jevila z jiného úhlu pohledu,\npři výstupu na Siebensteinkopf (1263 m) vyprávěla průvodkyně o proměnách zdejší přírody, na vrcholu hory pojmenovala kopce na české straně, které odtud z Bavorska většinou postrádají nám známé charakteristické siluety.\nStarým kamenným chodníkem jsme sestoupili po svahu na silničku a vydali se k další nádrži u Čertova potoka, k Teufelsbachklause.\nPůvodně byla hráz u jezírka dřevěná, v roce 1842 postavili žulovou. Dřevo se v této oblasti Šumavy plavilo do 50. let minulého století, nyní jsou obě díla udržovaná jako technická památka. Teufelsbachklause ve výšce 1020 metrů je vskutku unikátní – aby se zkrátila doba jejího naplnění, byla kanálem Schwellgraben přiváděna voda z potoka Reschbach. Stavitelé využili výškový rozdíl 75 metrů na vzdálenosti 2,5 kilometru a po úbočí hory dovedli vodu do nádrže.\nDřevo ze zdejších lesů se plavilo do Pasova i Vídně.\nZa hraničním potokem Čertova voda, kolem něhož se vegetaci čertovsky dobře daří,\njsme vstoupili na české území a po poválkovém chodníku šli vycházkou do lokality, kde stávala osada Chaloupky-Hüttel (1047 m) – les postupně pohlcuje poslední zbytky vojáky v padesátých letech pobořených stavení, jež bývala domovem asi osmdesáti lidí.\nSnad všechny druhy šumavských kytek si tu daly dostaveníčko – pastva pro naše oči a fastfood pro motýly, čmeláky a veškerý hmyz. Dokonce jsem objevila tři rostlinky hořce panonského, kultovní rostliny chráněných území Šumavy, kdysi zde běžného, ale po zjištění, že se kořen báječně hodí na výrobu likérů téměř vyhubeného – byly těsně před rozkvětem, přesto naplnily mé hledačské touhy.\nPodíváme se na trasu vycházky:\nO tom, že si dříve lidé považovali místa k žití a práce svých předků, svědčí kamenný památník s tabulí díků u bývalé usedlosti na Mlýnské mýtině u Chaloupek – volně přeloženo tam stojí, že v roce 1877 získali Johann a Katharina Seewaldovi neúnavnou pílí z lesa a bažin kousek úrodné půdy a tím zajistili svým potomkům dobrou budoucnost, za což jim v roce 1927 jejich vděčné děti při příležitosti 50. výročí založení statku děkují.\nTo je myslím dost dobré zakončení vycházky i celého pobytu – přidám něžný bílý květ s obrysem drsné šumavské krajiny.\nCo jste se nedočetli v tomto článku, najdete možná v: M+M Svatošovi – Borová Lada 2011 nebo M+M Svatošovi – Borová Lada 2012.\nTady měl být konec, ale na cestě domů jsme se kvůli objížďce u Písku dostali do Kestřan a tamní historický areál s tvrzemi a zámkem nás překvapil a okouzlil natolik, že na úplný závěr zařazuji několik obrázků.\nObec Kestřany je poprvé připomínána v roce 1315, během následujícího století si ji rozdělili tři vlastníci a každý z nich postavil samostatnou tvrz. Na konci 15. století došlo ke sjednocení, ve století 17. přistavěl tehdejší majitel zámek. Když čas doběhl do poloviny minulého století, nastěhovalo se do historických budov JZD. Nyní už objekty patří soukromým vlastníkům, kteří se je snaží zachránit.\nDolní tvrz je opravená, vstup není možný.\nNa přístupné Horní tvrzi je ještě hodně práce:\nNeměla jsem ani tušení o existenci tak rozsáhlého a poměrně dobře zachovaného komplexu, proto jsem fascinovaně procházela nádvořími\na místnostmi s křížovou a žebrovou klenbou, kamenným ostěním a krásnými portály. Kaple sv. Maří Magdaleny bývala využívána jako kuchyně, proto je vzácná sklípková klenba zčernalá.\nOprava zámecké budovy asi nebude nic jednoduchého.\nKde stávala třetí tvrz není zcela jasné, ale pro představu o rozmístění a velikosti objektů zařadím obrázek z infotabule.\nTím končím. 🙂\n6 odpovědí na “Borová Lada”\nMíšo, je to nádherné povídání a nádherné fotografie. Počasí vám vyšlo a muselo to být nádherné. Já se tam chystám v zimě, takže některé trasy pohomou.\nDík za to, že jsi.\nAni nevíš, Jarko, jak silná pohonná hmota takový komentář je! 🙂 Díky, M+M\nNení třeba žádného zvláštního nadání, aby se člověk dovtípil, že když na vašem blogu není nic nového, příčinou není lenost, ale právě naopak – zase se někde touláte, případně třídíte a zpracováváte dojmy. Opět to bylo počteníčko, díky!\nDěkujeme, Tvé pochvaly si obzvláště považujeme!\nHezké léto s turistikou 🙂\nMilá paní Svatošová, děkuji za „projetí“ a zdokumentování Vaší cyklo-dovolené po Šumavě, ráda jsem se podívala na krásné fotky a připomněla si některá místa, kterými jsem před šesti lety také projížděla a ranní stoupání do Kvildy, mně vždycky přišlo „nekonečné“, zato se s Vámi shoduji s pěkným ubytováním, obsluhou a výbornou polopenzí v pensionu Kavalier, také jsem v něm byla ubytovaná.\nPřečetla jsem si také o náročném putování v rumunských horách a všechny účastníky zájezdu obdivuji!\nPozdravuji a přeji toto léto ještě hodně hodně pěkných výletů.\nDěkujeme za stálou přízeň. 🙂 Na Šumavě jsou nádherná místa, která bychom rádi navštěvovali co nejčastěji, ale to samozřejmě není možné – jsem ráda, že naše obrázky a povídání poslouží sice jako nepatrná, ale přece jen náhrada, která vyvolá vlastní vzpomínky. 🙂 Zdravíme Vás a přejeme mnoho vydařených cest v letošním nádherném létě.\nNapsat komentář: Jaroslava Boudná Zrušit odpověď na komentář\nPředchozí příspěvekPředchozí Rumunsko – hory a kláštery\nNásledující příspěvekNásledující Značení Proseč – Rohule


Arrow ocenilo nejlepší české VMware partnery roku 2014 | ChannelWorld.cz\nArrow ECS · VMware · partnerská ocenění · Dell Computer\nV únoru 2015 uspořádala společnost Arrow ECS v hotelu Barceló Praha setkání obchodních partnerů VMware.\nHlavními tématy setkání byly novinky z konference VMware Partner Exchange v San Franciscu (dočíst jste se o nich mohli i na stránkách ChannelWorldu) a významná oznámení VMware ze začátku února 2015 (sem patří například nové partnerství s Googlem).\nÚčastníci, kterých se zde sešlo asi sedmdesát, se seznámili rovněž se strategií VMware pro rok 2015 a s virtualizační platformou SimpliVity, která představuje pro obchodní partnery VMware novou významnou obchodní příležitost.\nZástupci společnosti Arrow rovněž poděkovali partnerům za spolupráci v roce 2014 a ocenili nejlepší partnery za toto období. V jednotlivých kategoriích si odnesly ocenění za rok 2014 následující společnosti:\nTOP 10 VMware partners\nTOP SMB VMware partner\nTOP EUC VMware partner\nTOP VMware partner v oblasti management produktů\nTOP VMware Partner v oblasti pronájmu licencí


Slevy (Počet nalezených artiklů: 233)\nVelikost 39 1/3 40 2/3 40 41 1/3 41 41.5 42 2/3 42 42.5 43 1/3 43 43.5 44 2/3 44 45 1/3 45 45.5 46 2/3 46 46.5 47 1/3 47 47.5 48 49 1/3\nBarva Bílá Šedá Černá Hnědá Červená Zelená Modrá Více barev Žlutá\nZnačka adidas AM SHOE Bench Björndal Blue Fin Claudio Conti Fila Gallus Landrover Memphis One MEXX NIKE Puma Reebok Skechers Tom Tailor Venice Venture by Camp David Vty\nAť už pohodlná obuv na šněrování pro volný čas, pěkné nazouvací boty pro všední den nebo trendové kozačky na zimu – obuv od Deichmanna si Vás získá svojí rozmanitostí. Přejete-li si perfektní obuv, ale zároveň chcete ušetřit jak jen je to možné, vyberte si z naší pánské obuvi ve slevě. Trendové modely Vás ohromí svojí vysokou kvalitou a jsou nabízeny za výjimečně nízké ceny. Kupte obuv pohodlně kliknutím myší – užívejte si všech výhod, které Vám internetový obchod Deichmann nabízí. Pánská obuv ve slevě se hodí při různých příležitostech. Pro sportovní aktivity zvolte pohodlné tenisky, zatímco na pracovní meeting budete nejlépe obuti v elegantní společenské obuvi na šněrování. Pokud si dáváte záležet na pohodlí času, který trávíte doma, vyberte si z naší nabídky cenově příznivé domácí obuvi. Ať už upřednostňujete jakýkoli styl: V online shopu Deichmann můžete zakoupit trendovou a zároveň cenově atraktivní obuv!


Zadejte povolení srovnávacích psychologů.\nNicola Claytonová nezačala studovat chobotnice. Profesorka na univerzitě v Cambridge vybudovala svou kariéru na pozoruhodném chování křovinatého ptáka, malého modročerného ptáka, který si ukládá jídlo na později. V roce 1998 ukázala se svými kolegy, že si ptáci pamatují, jak dlouho to bylo od doby, kdy byly potraviny skryty. oni mohou plán do budoucnaSkrývají jídlo na místech, která mají důvod si myslet, že později budou mít hlad.\nJejich chování je složitější než jednoduše vědět, že jídlo se objeví, když stisknete tlačítko nebo rozpoznáte vzor, což může udělat mnoho zvířat. Kromě jiných opic a korvidů, jako jsou vrány, má jen málo dosud studovaných zvířat celou škálu mentálních schopností prokázaných těmito ptáky.\nAle chobotnice a další hlavonožci Může to být zajímavý testovací případ. Mořští biologové si všimli, že když loví chobotnice a chobotnice, nenásledují dva dny po sobě stejnou cestu. Srovnávací psycholog Kristel Josette Alves uvažoval, jestli to znamená, že mají podobnou paměť jako corvids, kteří jsou schopni znovu zažít to, co se jim stalo v minulosti. V roce 2013 publikovala s Dr. Claytonem a jejím spolupracovníkem Záhadná studie olihně Což naznačuje, že ano. Dr. Clayton, Dr. Schnell a jejich kolegové se začali ptát: Mají chobotnice smysl pro budoucnost a nedávnou minulost? Mohou rozhodovat o tom, o čem si myslí, že se v budoucnu pravděpodobně stane?\nChobotnice vždy fascinovaly pozorovatele svou zjevnou vynalézavostí Jeden klip na YouTube S více než dvěma miliony zhlédnutí chobotnice sbírá a vyndává kokosové skořápky, Možná pro pozdější použití jako nástroje. Chobotnice mají také velké mozky a dobře vyvinuté chování. Dr. Schnell však uvedl, že chobotnice rostou v laboratoři snadněji než chobotnice a snáze se s nimi pracuje než s chobotnicemi, které jsou často zakrnělé a mohou odmítnout manipulaci s experimentátorem.\nREAD Astronomové přímo fotografují planetu vzdálenou pouhých 35 světelných let\nSamozřejmě existuje také faktor Houdini.\n“Máte malé zabavače, kteří utíkají s chobotnicemi. Přijďte ráno a bez ohledu na to, jak těsně utěsníte akvárium, najdete je plazit se venku,” řekla.


Angélique: Ve světě krále Slunce • Zobrazit téma - Ludvík XIV.\nPrávě je 02 črc 2020, 12:02\nPředmět příspěvku: Re: Ludvík XIV.\nNapsal: 21 říj 2014, 19:02\nŠkoda, že ten blog ale neuvádí primární zdroj, takže jakoby žádný nebyl...\nJa si myslim ze to bude mnou uz uvedeny zdroj, v ktorom som to nasla\nja uz predtym: Knihy od Uweho Schultza, ktory je jednym z nauznavanejsich expertom na\nNapsal: 21 zář 2018, 21:55\nZdroj: http://milasko.blog.cz/1101/zajimavosti ... ba-ludviku\nK tomuto som našla knihu aj zo zdrojami - ibaže si ju musím znovu požičať z knižnice lebo som ju nestihal dočítať\n- Volá sa Louis XIV a jeho lekári (je to v Nemčine)\nNapsal: 21 zář 2018, 21:56\nĽudovít XIV bol známy tým že mu skoro nikdy nebolo zima - práve naopak bolo mu neustále teplo. ( No pri tom množstve čo dokázal za deň zjesť sa ani nečudujem) preto boli vždy všade kde sa zdržoval dokorán otvorené okná a to aj keď bola vonku treskúca zima .... preto ľudia okolo neho a to hlavne dámy (ktoré na sebe nenosili teplé kabátce ako páni) neraz od zimy drkotali zubami ... kráľ ale neznášal keď sa niekto sťažoval že mu je zima ...\naj madame Maintenon sa sťažovala že celý život mrzla pretože kráľ sa často zdržoval v jej apartmánoch a vždy rozkázal pootvárať všetky okná dokorán ....a o aj keď vonku mrzlo\npodľa historikov bola veľa miestností vo Versailles bez komína a v tých čo komín z kozubom mali,\nbolo po zakúrení všetko tak začmudené že sa teprva museli otvoriť okná keď sa založil oheň....\nspomínajú to viacerí historici - zoznam zdrojov ešte doplním keď sa k tomu dostanem\nNapsal: 21 zář 2018, 22:04\nO tom ako sa staval kráľ k pocitom chladu vedela samozrejme aj pani AG a napísala nádhernú romantickú scénu\nktorá mi pri čítaní doslova ožíva pred očami:\nJak se při těch vábných představách sklonili k mapě, hlavy měli najednou blízko. Angelika\ncítila, jak se jí o tvář otřely královy vlasy.\nV rozpacích se rychle vztyčila. Znovu jí projel pocit chladu. Obešla stůl a usedla zpátky\nnaproti králi; všimla si, že během jejich rozhovoru oheň vyhasl. Při tom pohledu se roztřásla. Byla\nzoufalá, že nemá na sobě plášť. Musela však počkat, až ji panovník sám pošle pryč.\nNevypadal, že by to chtěl udělat; rozpovídal se o Colbertových plánech na dílny v Lyonu a v\nMarseilles. Konečně se odmlčel.\n„Vy mě neposloucháte. Co je s vámi?“\nAngelika se zimomřivě choulila a váhala s odpovědí. Král byl velice robustní postavy.\nNevěděl, co je to zima či vedro nebo únava, a dokonce odmítal brát na vědomí podobné slabosti u\ntěch, kteří měli tu čest být v jeho společnosti. Stížnosti vyvolávaly jeho špatnou náladu a někdy i\nnemilost. Když jednou stará paní de Chaulnes při jakési vojenské přehlídce na ledovém větru hlasitě\nprojevila svůj názor, požádal ji, aby si „jela léčit revmatismus na svůj zámek“.\n„Co se děje?“ naléhal král. „Vypadáte, jako byste propadala nějakým nebezpečným úvahám!\nDoufám, že se mi nehodláte\npostavit na odpor a odmítnout poslání, jímž jsem vás právě pověřil?“\n„Ne, Sire, to ne. Kdybych to chtěla udělat, neposlouchala bych vás tak dlouho. Copak mě\nsnad Vaše Veličenstvo podezírá, že k němu nejsem loajální?“\n„Myslím si, že jste schopná úplně všeho,“ zamračil se král. „Takže mě nehodláte zklamat?“\n„Co vám tedy je? Proč jste najednou taková nesvá?“\nKrál sebou udiveně trhl.\n„Oheň vyhasl, Sire. Jsme uprostřed zimy a jsou dvě hodiny ráno.“\nNa tváři Ludvíka XIV. se objevil pobavený údiv.\n„Takže přece jen máte nějakou slabinu. Nikdy jsem neslyšel, že by si někdo takhle\n„Nikdo se neopováží, Sire. Každý se příliš bojí, že se vám znelíbí!“\n„Já se bojím taky. Ale ještě víc se bojím, že onemocním. Jak bych pak mohla splnit příkazy\nKrál se na ni zamyšleně usmál a poprvé měla dojem, že to pyšné srdce pocítilo cosi\n„Dobrá,“ prohlásil rozhodně, „ještě s vámi chci mluvit, ale zahynout vás nenechám.“\nRozepnul si teplý hnědý kabát, sundal ho a položil jí ho přes ramena.\nVnímala, jak se utápí v závanech toho chlapského tepla, smíšeného s lehkou kosatcovou\nvůní, kterou měl panovník tak rád a která připomínala kouzlo i strach z jeho přítomnosti. Pocítila\ntéměř smyslnou rozkoš, když si přitáhla na ňadra zlatem obšité klopy kabátu, jenž jí byl příliš\nvolný. Králova ruka, spočívající jí na rameni, v ní vyvolávala týž pálící pocit, jaký měla ve snu.\nZavřela oči, pak je znovu otevřela.\nKrál klečel u krbu a prostě a jednoduše přikládal polena na žhavý popel, aby chytila.\n„Bontemps si šel na chvíli lehnout,“ řekl, jako by se omlouval za tak nevhodné počínání,\n„ale já nechci, aby někdo jiný věděl o naší důvěrné schůzce.“\nVstal a otřel si ruce – Angelice najednou připadal jako někdo cizí, kdo se tu náhle objevil.\nJen v košili a v dlouhé vyšívané vestě, jejíž střih dával vyniknout mohutnému hrudníku, vypadal\njako mladý měšťan. Uvědomila si, že v životě už prožil i hořké chvíle, octl se v situacích\nhraničících s chudobou. Drsný kočovný život a útěky po rozbahněných cestách, ubohé zámky, kde\nprchající dvůr od roku 1649 nocoval v průvanu a na otepích slámy. Právě tam se malý král\nv děravých kalhotách naučil rozdělat oheň, aby se zahřál.\nAngelika na něj najednou pohlížela úplně jinak. Všiml si toho a usmál se.\nNapsal: 28 říj 2018, 20:44\nDnes jsem narazila na takové kratochvílné čtení.\nTak se s Vámi podělím:\nhttps://www.stoplusjednicka.cz/frivolno ... -internetu\nNapsal: 31 říj 2018, 19:10\nTerezin příspěvek mne přiměl přečíst si celé Ludvíkovo téma, které jsem jinak nechávala stranou. Pokud budu reagovat na to, co zde zaznělo, tak:\nV neděli byl v Kalendáriu věnován Ludvíkovi malý příspěvek a zřejmě ve snaze o "objektivitu" tam o něm nebylo řečeno nic dobrého: že zruinoval státní pokladnu, že vedl 30 let nevýznamné války, jimiž ničeho nedosáhl, a, mimo jiné, že po neúspěšné operaci čelisti mu nesnesitelně páchlo z úst - to jsem slyšela poprvé, už jste se s tím někdo setkali??\nZápach z úst ponechám stranou, k tomu už tu psala podrobně Moirra. A obávám se, že kromě úst smrděl celý, ostatně jako páchli všichni - co jsem si četla o tehdejší hygieně, tak s dnešními požadavky na čistotu bych v baroku nevýslovně trpěla .\nCo matně doluji z paměti, že jsme si o něm říkali ve škole - na to, v jakém stavu byla země, když se ujímal vlády, z ní udělal velmi silnou velmoc + majestát panovníka upevnil tak, že mu jiné monarchie mohly jen závidět. K tomu přičtěme veškeré revoluční momenty v různých sférách společenského života, v módě, v kuchyni... vše, díky čemuž je nyní Francie brána za známku luxusu, vděčíme jemu a jeho poradcům.\nNa druhou stranu luxusní styl života korunu značně zadlužil, náboženská nesnášenlivost a odliv schopného obyvatelstva, o válkách nemluvě, to vše pokračovalo a na dalším vývoji Francie, který vedl až k revoluci, se to dost krutě podepsalo.\nTakže je otázka, v jakém úhlu pohledu ho člověk hodnotí. Jako jedinec byl určitě neuvěřitelně schopný a asi i charismatický člověk, to, čeho se mu povedlo dosáhnout, je obdivuhodné, oceňuji i fakt, že se obklopoval schopnými lidmi bez ohledu na jejich stavovský původ. Ovšem to, k čemu absolutismus ve Francii vedl, to už je jiná kapitola a tam si asi jeho politika kritiku zaslouží...\nmě by na Angeličině místě na něm vadily dvě věci:\nTa první, to je nad "Slunce" jasné, že zatočil s Peyrakem.. i když si přísahala, že na to zapomene, tak to v podvědomí pořád má..\na ta druhá: Pokud o Angeliku tak stojí a uhání ji, proč nepošle Montespanovou někam ... do kláštera?\nSouhlasím . A naopak je dobře, že se s ním Angelika nevyspala a nestala se oficiální milenkou, protože pak by nám haprovalo dějinné zázemí románu .\nBtw: On si panovník ten svůj okamžik upřímnosti taky načasoval dost blbě. V momentě, kdy mu už Angelika pomalu padla do náručí a souhlasila s tím, že bude jeho... jí řekne, že její osudový muž žije. Chápu, že chtěl jejich poměr začít s čistým štítem... ale chudák podcenil důsledky .\nA i když si nyní dějinný rámec odmyslím - dokázal by vztah Joffrey a Angeliky přežít to, že byla milenkou panovníka? To už je otázka hodná dlouhé diskuse...\nK jeho sexappealu:\nNikito111 já Ludvíka také zbožňovala...divila jsem se, že mu Angelika nepodlehla(když už podlehla téměř celé Francii )bože jak on ji chtěl. Já být ní, tak jsem zřejmě ještě horší tak neodolatelní muži se neodmítají a já bych k tomu ani neměla sílu jako Angelika..jak ona byla krutá. No jo, to by Joffreyovi nemohla udělat ale já bych v té chvíli na Joffreye zapomněla\nViz výše, co psala Dasha . Ačkoli je fakt, že když jsem to jako náctiletá četla poprvé, taky mi přišlo na hlavu, že jediný, kdo "nesmočil", byl zrovna Ludvík. Zpětně v tom ale vidím genialitu autorky, jak se popasovala s mnoha konflikty a případnými třecími plochami: jak vyřešit, že žádná oficiální metresa Angelika v reálu neexistovala (protože Angelika by jistě zanechala silnější stopu u kronikářů, než nějaká Montespanová), a jak vyřešit opětovné shledání Joffreye s manželkou. Nemluvě o tom, že tím, že Angelika přislíbila, že vlastně milenkou bude, a pak proti přání krále uprchla hledat manžela... už tím je krásně připravena živná půda pro další vývoj děje, buřičku z Poitou, královu nenaplněnou idealizovanou touhu, když posílá do Nového světa dopis... Mně se nakonec to rozhodnutí, že mezi Angelikou a králem líbí velmi .\nOno kdyby četla "Angelika" knihu-svůj příběh a četla pasáže o sobě a králi, tak by se do něho určitě zamilovala.\nNo a tady se mi třeba na Angelice líbilo to, že ona jako jedna z mála viděla v Ludvíkovi muže, a ne a priori krále. Proto mu také dokázala odporovat, debatovat s ním, a proto ho podle mne taky hodně okouzlovala, na rozdíl od jiných, které s ním chtěly do postele, aby získaly výhody, mohly se chlubit, že s nimi spal král, vzhlížely k němu nekriticky jako k modle apod.\nJá se teda přiznám, že Toja jako Ludvík byl pro mě nejpřitažlivějším mužem celé filmové série . Kam se na něj hrabal Hossein :wink: .\nTady souhlasím. Hossein s těma štěněcíma očima a silným zátylkem je pro mne fuj . Herecký představitel Ludvíka se mi líbí taky, dokonce je pro mne ideálním Aramisem, a to mám pod kůží hlavně zpracování s Michaelem Yorkem v roli d'Artagnana.\nJen nechápu, že ji zapomněl vyčítat to, že se vyspala s celou Francii, dvorem...\na keby len to! Aj s celým Stredomorím, pirátmi počínajúc a eunuchmi končiac, no a samozrejme aj s celou severnou Amerikou, na Indiánov nesmieme zabúdať! Alebo žeby to bolo v nejakej inej knihe?\nČetly jsme stejné knihy? Rozhodně to nebyla celá Francie, ani celý dvůr, natož celé Středomoří. A Indiáni?? Nevím o žádném, s nímž by Angelika spala .\nNapsal: 31 říj 2018, 20:16\nDovoluji si poukázat na malinkou nesrovnalost či chybné vyjádření - král v knize neprohlásil, že Joffrey žije. Stejně jako ve filmu řekl , že nezemřel na popravišti, ale v řece.\n„Neřekl jsem ale, že žije. Nechovejte žádné naděje, madame. Hrabě je mrtvý, mrtvý, ne však\ndíky okolnostem, za něž mě činíte odpovědným. Dokonce bych řekl, že zemřel vlastní vinou.\nDaroval jsem mu život, ale ne svobodu. Mušketýři ho měli odvézt do pevnosti, kde měl být\nuvězněn. Jenže během plavby ve tmě uprchl. Strašná neopatrnost! Byl příliš slabý, aby mohl\nbojovat s proudem, a tak se utopil a jeho tělo, které řeka vyvrhla, bylo nalezeno o několik dní\nTady jsou listiny, které potvrzují, co jsem vám právě svěřil. Hlášení od mušketýrů a papíry,\nkteré dosvědčují jeho útěk a nález těla… Proboha! Nedívejte se na mě tak vytřeštěně!\nNapsal: 31 říj 2018, 20:34\nOpravuji - sdělil jí, že mu udělil milost a tedy, že nezemřel na náměstí Gréve. Už to je pro milující ženu docela informace pod pás, která by dokázala zkazit atmosféru i jiných momentů .\nNapsal: 31 říj 2018, 21:13\nPresne tak Tereza! Kráľ tvrdil že Joffrey je mŕtvy.\nBtw: On si panovník ten svůj okamžik upřímnosti taky načasoval dost blbě. V momentě, kdy mu už Angelika pomalu padla do náručí a souhlasila s tím, že bude jeho... jí řekne, že její osudový muž žije. Chápu,Chápu, že chtěl jejich poměr začít s čistým štítem... ale chudák podcenil důsledky .\nTo že Joffrey žije Angelike (ktorá intuitívne neverila že jej manžel sa utopil) prezradil až drahoušek Desgrez , z oprávnenej obavy že ak začne pátrať na vlastnú päsť, natropí zasa poriadnu šľamastiku, čo sa aj neskoršie naplnilo. Podľa mňa však Angeliku vlastne nepriamo vyhnal hľadať Joffreya na vlastnú päsť kráľ, keďže vtedy už na ňu robil príliš veľký nátlak aby konečne bola jeho milenka, čo po odhalení z Joffreyom bola pre Angeliku záležitosť nemožnosti ešte oveľa viac ako po celý čas predtým.\nale s týmto absolutne súhlasím: Chápu, že chtěl jejich poměr začít s čistým štítem... ale chudák podcenil důsledky\nZpětně v tom ale vidím genialitu autorky, jak se popasovala s mnoha konflikty a případnými třecími plochami (...) a jak vyřešit opětovné shledání Joffreye s manželkou. Nemluvě o tom, že tím, že Angelika přislíbila, že vlastně milenkou bude, a pak proti přání krále uprchla hledat manžela... už tím je krásně připravena živná půda pro další vývoj děje, buřičku z Poitou,\nAngelika napokon kvôli deťom a ich budúcnosti pristala - a keby jej Montadour (a tým pádom kráľovské vojsko) nepodpálil zámok a nezavraždil syna, nebola by sa z nej stala vzbúrenkyňa z Poitou, ale bola by zrejme naspäť u dvora a hlavne v královej posteli, ktorý si ju tam, zo zúrivosti nad tým že sa mu kvôli nej posmievalo celé kráľovstvo, neváhal tam dať dovliecť hoci aj vlastnou armádou. Pokiaľ si spomínam poslala Molinesa s listom že sa poddáva za (dosť ponižujúcich) podmienok ktoré si určil kráľ\nkrálovu nenaplněnou idealizovanou touhu, když posílá do Nového světa dopis... Mně se nakonec to rozhodnutí, že mezi Angelikou a králem líbí velmi .\npresne tak - a priložil aj svoju odpoveď na jej vtedajší dopis zaslaný cez Molinesa, ktorý ju kedysi už nezastihol\npretože Molines po návrate našiel už iba vypálený zámok ...\nkráľ si ale aj vstúpil do svedomia- lebo si napokon uvedomil za aké príšerné veci v Angelikynom živote je zodpovedný a koľko žiaľu a utrpenia tej žene vlastne spôsobil\nto je samozrejme zasa geniálny ťah pani AG - kde vlastne naozaj jeho list prichádza v období, kde sa už aj ,historicky podložene, pod rastúcim vplyvom pobožnej pani de Maintenon, začal kajať za veľa vecí vo svojom živote ...\nNapsal: 31 říj 2018, 22:12\nPridala som rozhovor Joffreya a Angeliky o kráľovi v Gouldsbore:\nA teraz z piateho dielu:\nTuto máme čo urazený a ponížený kráľ žiadal od Angeliky:\nnaše bolest byla veliká, když jste před několika měsíci odpověděla nevděkem a\nneposlušností na dobrodiní, které jsme ráčili prokázat Vám i Vaší rodině. Dostala jste příkaz, že\nnesmíte opustit Paříž, a Vy jste neuposlechla. Nebyl ten příkaz snad diktován touhou Vás\nochránit – znali jsme vaši impulzívní povahu – před Vámi samotnou a nerozumnými činy, kterých\nbyste mohla být v pokušení se dopustit? Což se také stalo: vrhla jste se do nebezpečí a stihlo Vás\nzklamání, jehož jsme Vás chtěli ušetřit. (...) Jako zajatkyně Berberů jste si konečně začala uvědomovat své pobloudění a s obvyklou nesvědomitostí osob Vašeho pohlaví jste se obrátila na svého panovníka, kterého jste předtím oklamala, a prosila\njste ho o pomoc. (...) Nejste ve vyhnanství. Musíte zůstat na místě pouze do doby, než se sama svobodně rozhodnete přijet doVersailles a podrobit se nám.\nPan de Marillac hrdinně pokračoval ve čtení:\n„Teď se krátce zmíníme o tom, jak si pokání paní du Plessis-Belličre představujeme. Neposlušnost členů její rodiny, z nichž jeden se nedávno dokonce dopustil zločinu urážky Jeho Veličenstva, je příliš známa, ono pokání se tedy musí stát příkladem pro odbojné duchy, aby je tyto politováníhodné příklady nesvedly na pokraj vzpoury. Vzhledem k tomu, že nás paní du Plessis-Belličre urazila veřejně, musí být i náprava veřejná. Vinice přijede do Versailles ve smutečně vyzdobeném kočáře, který však zůstane stát před mříží, neboť ztratila právo vjíždět na čestné nádvoří. Paní du Plessis bude oblečená skromně v tmavých barvách. V přítomnosti celého dvora musí vyjít vstříc králi, pokleknout před ním, políbit mu ruku a zopakovat svou přísahu poddané vazalky. Navíc bude požádána, aby koruně předala darem jedno ze svých panství v Touraine.\nDoklady a smlouvy o tomto daru musí být našemu kancléři odevzdány během tohoto obřadu na znamení úcty a veřejného pokání. Od té chvíle musí být madame du Plessis-Belličre ochotna sloužit svému pánu s naprostou věrností. Zůstane ve Versailles, přijme pocty a tituly, které uznáme za vhodné jí propůjčit. Uvědomujeme si, že to bude pro její pýchu těžší než nepřijímat žádnou službu. Bude své úkoly plnit svědomitě: krátce, musí být připravena sloužit králi oddaně ať už v jeho království, u jeho dvora…“ „… nebo v jeho posteli,“ dodala Angelika.\nPan de Marillac strnul. Už chvíli byl přesvědčen, že je nesmysl adresovat takový proslov ubožačce, která tu leží beznadějně nemocná, ba polomrtvá.Angeličin dodatek a šibalský pohled, který na něho vrhla zpod přivřených víček, svědčily o\ntom, že poslouchala velice dobře a že není tak bezmocná, jak se tváří.\nA tuto scénu kde sa mu po rozhovore z Molinesom predsa len rozhodla napísať:\n„Budete všemocná,“ opakoval. „Pomyslete na hodinu, která bude následovat po vašem\npokoření. Na králova slova… Víte dobře, že nebudou přísná…“\nOzdůbko, nesnesitelné dítě, má nezapomenutelná…\nV šerém svítání nad Versailles po noci, kdy se její rty zavřou po výkřiku vzpoury – možná že zasténá jako kriminálnice, již právě označili žhavým železem navždy –, se král nad ní skloní. Bude ještě napůl spát, tělo ukojené – ach, jak dobře zná tu lenivou a nádhernou malátnost, to nekonečné uvolnění a pohroužená do sladkého spánku se možná znovu začne těšit z nádhery, kterou objeví. Pohlazení ji napůl probudí, obrátí se pod krajkami nevědomky téměř smyslně a najednou otevře dokořán oči do vůně lesa. Vidí ho před sebou a přestává se bránit a konečně ho vyslechne, po tolika letech unikání, zajatá… podrobená… zatímco on jí polohlasně řekne jako příkaz, jako triumfální výzvu:\nAngeliko, my dva spolu… byli bychom neporazitelní…\nPobouřeně potřásla hlavou.\n„To je strašné,“ zasténala. „To jako byste po mně chtěl, abych zemřela, ztratila veškerou naději.“\nMěla dojem, že tuhle scénu s Molinesem už kdysi prožila, a znovu před sebou uviděla Osmana Ferradžiho, jak ji přesvědčuje, aby se oddala Mulaji Ismailovi. Jenže ona se před Mulajem Ismailem nepokořila… A vyvraždili všechny židy z melláhu a otroky nabodali na kůly…Takže všude, na všech místech žijí tyranští pánové a podrobené národy, trýzněné jejich vrtochy, je to nevyhnutelnost, zákon…\nVenku začalo drobně pršet, les se rozšuměl a najednou sem dolehly výkřiky Florimonda a Charlese-Henriho, kteří utíkali před lijákem. Správce přikročil k sekretáři a vzal list papíru, brk a inkoust a přinesl to Angelice.\n„Pravdu. Že k němu přicházíte a podrobujete se. Že to není ani z lítosti nad tím, čeho jste se dopustila, ani z výčitek svědomí, ale proto, že kolem vás mučí jeho nejvěrnější poddané. A že nemůžete věřit, že je to na jeho rozkaz. A že nepřijedete do Versailles, dokud neodvolá všechny vojáky pana de Marillac a nepošle zpět Louvoisovy armády. Že se mu však poníženě podrobíte, přesně tak, jak žádal, protože znáte jeho spravedlivost, dobrotu a trpělivost…“\nHorečně začala psát ....\nNapsal: 04 lis 2018, 14:59\nPridávam časové osi kráľa Ľudovíta XIV\nhttp://www.kronobase.org/chronologie-ca ... rance.html\nhttp://www.kronobase.org/chronologie-ca ... s+XIV.html\nZaujímavá časová os Paríža za vlády kráľa slnko:\nhttps://en.wikipedia.org/wiki/Timeline_ ... _Louis_XIV\nNapsal: 11 lis 2018, 18:08\nAthénaïs s modrýma očima plnýma nadšení zašeptala:\n„Je v těch stříbrných šatech skutečně nádherný. Ale myslím, že nebude špatný ani bez šatů nebo dokonce bez košile. Královna má opravdu štěstí, že má v posteli takového muže.“\n(Královské slavnosti, scéna, kdy Angelika s Athenais, Hortenzií a Scarronkou sledují králův triumfální návrat do Paříže)\nAngelika si všimla, že dveře malého kabinetu se zavřely a že zůstala s panovníkem o samotě. Pocítila podivný neklid, téměř paniku. Vždycky viděla krále jen uprostřed početného davu. Tehdy jí vlastně ani nepřipadal úplně skutečný a živý: byl jako herec na divadle.\nNyní vnímala přítomnost mírně obtloustlého muže, jemně vonícího kosatcovým pudrem, jímž si podle poslední módy silně poprášil hnědé vlasy. A ten muž byl král.\nŽe by budoucí mme de Montespan byla na tlouštíky? (No... ona spíše byla na krále, ale i tak mne ta myšlenka pobavila.)\nA tady mi krále bylo skorem líto:\nAngelika cítila, jak pod jeho chladným pohledem tuhne.\nNevěděla, že Ludvík XIV. nezdědil prostotu svého otce Ludvíka XIII., zato jeho nesmělost ano. Měl vášnivě rád nádheru a pocty, a tak se snažil ze všech sil potlačit pocit méněcennosti, který se k jeho postavení vůbec nehodil. Přestože už byl ženatý a navíc to byl záletník, kdykoliv se ocitl o samotě se ženou, a obzvlášť s krásnou ženou, ztratil sebejistotu.