Mgr. Petr Koubek Ph.D.\nJsem středoškolský učitel, mám 8 let praxe na gymnáziích, včetně gymnázií s dvojjazyčným vzdělávacím programem. Mé nejvyšší dosažené vzdělání je v oblasti pedagogiky (Ph.D.): jsem konkrétně odborníkem na podporu profesního rozvoje učitelů (pedeutologie) a vzdělávání dospělých (andragogika). Jsem veřejně činný v nevládní organizaci Auto*mat a v KDU ČSL. Jsem kouč a webmaster FranklinCovey Education. Praxi mám v oblasti koordinace tvorby a implementace školního vzdělávacího programu, jsem vystudovaný školní metodik prevence. 30 měsíců jsem pracoval jako tajemník kabinetu ministryně a ministra vlády ČR, jako parlamentní zpravodaj a pracovník odpovědný za styk s veřejností. Zajíma mne současná česká literatura, divadla malých forem; čtu také světovou beletrii a esejistiku. Mám rád snad všechny zimní a letní sporty a to pasívně i aktivně.\nPedagog, Rodič, Vychovatel, výzkumný pracovník oddělení koncepce kurikula NÚV\nčeský jazyk, dějepis, výchova k občanství\nVložený obsah (297)\nBlogVzdělávání - věc veřejná\nText byl vyžádán redakcí časopisu Kukátko. Vyšel v březnu 2021. Reaguje na rozvíjení kurikula, což je specifická oblast pedagogiky a politiky. Někdy se stane, že se ale tyto dvě oblasti nepotkají... Když před pěti lety zemřel významný český fenomenolog a filosof výchovy Radim Palouš, znovu jsme otevřeli jeho knihy a sledovali čistotu jeho myšlení. Otázkou je, zda ji dokážeme následovat, tedy …\nForumOborové čtení a čtenářství\nVážení, kdo jste ještě nevyplnili dotazník po sedmé minikonferenci OP ČG (online), můžete tak učinit zde: https://forms.gle/3C4pgid9kCe45wF8A.\nPrávě skončila 4 skupinová setkání 7. minikonference. Zde můžete zatím volně diskutovat (tlačítkem "odpovědět"), a nebo zakládat další vlákna týkající se čtení v oborech podle vaší potřeby (tlačítkem "nové téma" vlevo nahoře na stránce)! Již brzy sem vložíme texty ze setkání a otázky k řešení. Fórum napomůže zaměření podzimní, již 8. minikonference odborného panelu ČG. Jsme rádi, že nám zůstáváte věrni a s dětmi čtete atraktivní texty, které podporují jejich učení!\nDobrý den, chci se zeptat, jaký je rým tohoto úryvku, střídavý? Děkuji. Za trochu lásky šel bych světa kraj šel s hlavou odkrytou a šel bych bosý šel v ledu – ale v duši věčný máj, šel vichřicí – však slyšel zpívat kosy, šel pouští – a měl v srdci perly rosy. Za trochu lásky šel bych světa kraj, jak ten, kdo zpívá u dveří a prosí. Děkuji, za mě jako bývalého autora poezie, literárního kritika a současného didaktika literární výchovy je tento dotaz didakticky nadbytečný. Je potřeba se zabývat tím, proč básník, který je na vrcholu sil i akademické kariéry, náhle píše tyto verše... Případně jak se zobrazené prožitky odrážejí v duši mladého čtenáře. Co se týče metra, jehož je rým jen ozdoba, pak se jedná možná o obdobu klasického veršového útvaru, který mi připomíná trochu dvanáctiveršový alexandrin, který byl písňovým útvarem... Ale o tomto můžeme diskutovat, protože dierese v obdobě jambického alexandrinu po šesté slabice tady není patrná. Takže je to nějaká odvozená veršová forma pro lyrickou píseň... https://ceskaknihovna.files.wordpress.c ... -bouri.pdf\nForumCesta k výjimečnosti: Formativní hodnocení pro vedoucí pracovníky a lídry škol\nDolaďuji webinář, který přinesl podobné tipy od tří kolegů. Až bude finalizován i s logy, dám sem odkaz. Doporučení jsou užitečná! Díky. Petr\nRe: Využití aplikací pro Formativní hodnocení\nOsvědčený máme Kahoot, ten teď zkoušíme nejvíce. Líbí se nám i Mentimeter. Zkusíme i další. Na dalším setkání týmu pro formativní hodnocení budeme sdílet použití online aplikací ve výuce (máme školní WiFi). a co na to děti? víte o nich víc? ví oni víc o tom, co umí? nebo se třeba víc těší na hodnocení ? díky!!\nJak je to s mobilními telefony ve škole? Názor A: „Neřízené používání mobilů a tabletů u dětí jakéhokoliv věku má negativní účinky na jejich mentální výkon a vývoj,“ říká profesor lékařské psychologie Radek Ptáček. V mladším školním věku navíc klíčí budoucí závislosti, kyberšikana, problematické chování i obezita. A tomu všemu telefon napomáhá. „Mobily do školy nepatří. Je to stejné, jako bychom řešili, jestli si tam děti mohou přinést autodráhu nebo domeček pro panenky,“ dodal pro LN. Názor B: Ministr školství Robert Plaga (ANO) tyto problémy vnímá, s absolutním zákazem telefonů ve školách ale nesouhlasí . „Nejsem pro plošný zákaz mobilů ve školách. Ale bavme se o tom, jestli na prvním stupni přece jen k regulaci nepřistoupit. To je dobrá poznámka. Bavme se také o tom, odkdy je namístě mobily využívat jako součást výuky, nikoli jako rušivý element,“ řekl LN. Názor C: Razantnější „ne“ zákazu hlásá Česká školní inspekce (ČSI) – i přes výhrady řady rodičů a učitelů. Z jejího pohledu je telefon osobním majetkem dítěte, jemuž se přístroj nemůže zabavit. Ředitel školy ho sice smí zakázat o výuce, na přestávky je ale krátký. Možné východisko k diskusi pro žáky ve škole? Zjišťujme, co dítě ve škole celý den dělá, sledujme mapu jeho mentálního zapojení. Uvažujme o tom, do jakých činností je zapojováno a zapojuje se spontánně. Po takovýchto zjištěních položme otázku jinak, než jak ji nabízejí media: Jak využít toho, že děti nosí do školy "chytrá" přenosná zařízení s možností připojení k internetu, k jejich významnějšímu mentálnímu zapojení do vlastního učení? Petr Koubek, odborný garant čtenářské gramotnosti PPUČ: technologie nejsou strašák, ale jsou příležitostí, do široka otevřenými dveřmi do světa. Je na učitelích a žácích, do jakého světa jejich prostřednictví vykročí: zda to bude hlavně tik tok a instagram a nebo také jiné, pestřejší a pro učení a poznávání mladého člověka významnější on-line dostupné obsahy...\nDěkuji, kolegové, můžete "odpovídat"; ale můžete také upozornit na něco, co shledáte zajímavé u kolegy a to tlačítkem "citovat"; otevře to odpovědní formulář i s částí textu, kterou chcete zachovat a komentovat či zdůraznit Těším se na diskuse. Držte se základní linie reflexe, aby byla pro vás užitečná: - kterou techniku či metodu jsem vybral - co jsem od toho čekal (navažte na Vás - jak to vypadalo ve třídě - jak reagovali žáci - jak bylo naplněno očekávání - co jste se naučili? - co byste potřebovali dál? Díky, hodně štěstí a úspěchů ve vaší práci!\nFormativní hodnocení pro vedoucí pracovníky a lídry škol\nFórum je uzavřené, je určeno pouze pro ředitele a vedoucí pedagogické pracovníky škol a školských zařízení v projektu Cesta k výjimečnosti, který je financován z OP VVV.\nVíte, že podpora gramotností může být pro učitele a žáky zajímavá, aktuální a současně i náročná? Prvním předpokladem úspěchu takové výuky je, že má vedle myšlení žáků rozvíjet také jejich vztah k učení. Musí vycházet tvůrčím způsobem z přirozené zvídavosti žáků a touhy diskutovat o svých názorech se spolužáky. Tak vzniká pozitivní energie, výuka souzní s potřebou žáků zažívat ve výuce dobrodružství, bádání a nejistotu. A objevovat aktuální a palčivé fenomény, které je ovlivňují nebo ovlivňovat budou. Jako je sucho, o němž se hodně mluví.\nRe: Genderová rovnost – tipy pro obsah i metody výuky na ZŠ\nPana profesora Zlatušky si vážím a tuším, že se jedná o velmi pragmatický návrh (https://archiv.ihned.cz/c1-65789170-do-skol-se-maji-vratit-ucitele-bez-pedagogickeho-vzdelani-chybeji-totiz-vyucujici-prirodovednych-a-odbornych-predmetu)... Na druhou stranu jako zastánce profese učitele jsem naopak pro její větší transparentnost.\nMateriály přinášející didaktickou a metodickou inspiraci a teoretickou základnu pro výuku čtenářství\ntexty o maturitě\nKomentář k blogovému příspěvku Qui pro quo\nJeště nejsem doktor, milý pane kolego. Bojím se, jak dopadnou volby. Proto takovýto výkřik do tmy...\nPolemika s tímto textem je žádoucí, ale moc prosím, nepište mi sem, že jsem "sluníčkář". Nejsem, jsem Petr Koubek. A nepište mi sem, že "prostě víte", že se sem nahrne půlka Afriky, která nás jen chce vyjíst. Nikdo neupouští domov, rodinu apod. tak lehkovážně a lehce, jako bílý Evropan. Ale to neznamená, že můžeme podle svých hodnot a postojů k rodné hroudě hodnotit tradiční společnosti ve vzdálených světech (i když mají mobily a tablety s připojením na internet). To je hrubý omyl. Komentáře těchto dvou druhů si dovolím neuveřejnit. Autorům doporučuji, aby si založili vlastní blog, kde mohou klidně nenávist a manipuilaci šířit. Komentářemi v tomto blogu ale ne. Díky, za pochopení!\nKomentář k blogovému příspěvku O dobrém učiteli\nPane doktore, já už vás asi pochopil... Tak vy máte představy, že MŠMT je démon, že rozhoduje o kdečem... Není, je to orgán, který funguje v rámci státní správy mezi řadou dalších ústředních orgánů, je složený ze stovek lidí, podle mého soudu tedy není zcela efektivně řiditelný. Zákon o státní službě se o to malinko pokusil, ale jeho efekt, tedy určitá stabilizace, růst kompetencí a také jistá předvídatelnost, bude zřejmý až po generační výměně, tedy odhadem za pět nebo i více let... Proto trvám na tom, že nemůžete obviňovat v komplexní společnosti tak málo řiditelný a tudíž efektivní orgán z takových dalekosáhlých věcí, o nichž píšete: tedy zadávání zbytečné práce učitelům. Moc MŠMT je v tomto ohledu velmi slabá. Rovněž tak tomu je při financování škol. Pokud se zaimplementuje letošní novela školského zákona, kteou prosadila Kateřina Valachová (a odborně připravili lidé s dlouholetou učitelskou a ředitelksou praxí, kterých si osobně velmi vážím), bude moci MŠMT aspoň z části rozhodovat o alokaci prostředků. Do nynějška nerozhodovalo ministerstvo v této věci vůbec o ničem. Zelení khmérové? To mě znepokojilo... Moc ale nerozumím, koho či jakou konspiraci za tím vidíte. Většina náměstků a ředitelů významných skupin jsou většinou nestranníci, nebo nominanti ODS a ČSSD. Nevím, jestli by byli z vašeho označení(podezření nadšeni. Já sám jsem členem KDU ČSL a třeba za naši stranu tam není nyní již ani jeden ředitel a je tam jeden náměstek - pan kolega Fidrmuc. Za Stranu zelených na MŠMT není nikdo, o kom bych věděl. Poradkyní byla Klára Laurenčíková, ale myslím, že ten sbor nijak extra nefungoval. Členem Strany zelených je taky Michal Uhl (tedy jestli ještě je...), který pracuje v Domě zahraniční spolupráce. Myslím, že vycházíte obecně z neplatných premis. Kriteriální hodnocení znám a užívám běžně v konstruování výzkumných modelů a nástrojů. Je to moje práce. Taky mám někdy pocit, že ji nikdo nepotřebuje, ale vykazovat ji musím jako každý zaměstnanec veřejné sféry... BTW, učil jsem osm let na gymnáziu, z toho tři roky na mezinárodním. Ale neviděl jsem v tom perspektivu. Věřím, že se tento stav podaří změnit. Ale k tomu je nezbytná "učitelská komunita", pro mě asi lépe "komunita kolem školy", která zahrnuje i žáky a rodiče (potažmo vedení obce, jak správně uvádíte). Jak asi správně píšete, bude to v ČR záležitost spíše místní. Svého času existovala v brněnských školách taková komunitní iniciativa. Zapojeny byly školy v městě a podporovalo to město. Někde se zapojili rodiče a tam to přetrvalo dodnes (mimochodem, ten dotační titul na podporu komunitních škol v Brně zavedli v roce 2009 opravdu Zelení :) ve spolupráci s lidovci, a ČSSD nebránila, protože šlo o malý dotační titul). Zjištění, že komunita je stabilizační prvek zlepšování vzdělávání, podporují výzkumy Hargreavese a Fullana. Tam, kde funguje komunita kolem školy, daří se růst a snáze překonávat obtíže. Kde není, jsou výsledky sporné a obtížně se tam řídí jakákoliv změna. Mějte se fajn, bylo to pěkné! P. K. K vašemu shrnutí. Nerozhodl bych, máte pravdu, ale s učitele bych si povídal a společně bychom například publikovali nějakou případovou studii nebo kasuistiku pro portál Didactica viva (to dělám ve svém výzkumu). Jak jsem napsal, uvědomuji si, proč je tlak na externí hodnocení učitelů tak veliký, ale sám toto nevidím jako produktivní. Daleko lepší by bylo, podle mne, kdyby si učitelé mohli o své práci pravidelně povídat, třeba s oporou o video, s někým kvalifikovaným (mentor?). Tak by se učitel zlepšoval a o směru zlepšování by rozhodoval on sám, resp. v komunikaci s nejbližšími spolupracovníky. Chápu, že to není běžné... Zavádí se to třeba v projektu Pomáháme školám k úspěchu, který je výborný, ale zaměřujeme se na vybrané školy v solidních podmínkách pro růst. Od září začne podporovat školy systémový projekt PPUČ: rvp.cz/ppuc . Za rok dva si povíme, zda se projektu podařilo ve školách nějakou komunitu či alespoň kolegiální podporu zavést, a zda to mělo nějaký efekt.\n1. V případě učitele nemá nikdo určovat, "rozhodovat", že je dobrý. Učitel jako profesionál se musí chtít zlepšovat (profesní etika) a má na to mít podmínky (reflexe, kolegiální podpora, týmové vyučování/učení apod.). "Svůj" model podpory jsem myslím definoval: učitel nemá jen praktikovat, ale měl by spolyvytvářet určitou kulturu vyučování/učení (produktivní, naplněnou důvěrou v učení žáka), při níž vyučování/učení jsou skutečně spojité nádoby. To je věřím srozumitelné. 2. Bod jedna platí tehdy, když jsou učitelé schopni transparentně chopit se niky a určit standardy kvality. Žijeme v době, kdy je na standardizaci tlak (to jste si asi všiml, jestli znáte aspoň současné teorie hodnotového toku, paradigma proces-produkt, publikace pana D. Münicha aj.). Škoda, že to komunita nechápe a standard nestanovila; a to takový, aby to přijala veřejnost a bylo to zároveň prospěšné pro komunitu samotnou. 3. Bod dva naráží na problém, který cítím; veřejně se neví nic o kvalitě výuky, vzdělávání vyučování/učení. To je pochopitelné, je to složitá oblast kultury. Ale také na straně učitelů je malá vůle toto vysvětlovat: projevuje se to i tím, co Tomáš Janík nazval "edu-out". 4. V dalších komentářích hodnotíte. To není dobrá cesta k vedení debaty. To mě nebaví. 5. Každý, kdo se kvalitou vyučování/učení zabývá, nalézá velmi dobrou inspiraci v odborné literatuře. Nevím, co znamená vaše, "Lze v té knihovně nalézt prakticky použitelné kriterium (nebo soustavu kriterií), podle kterého se ten kvalitní učitel pozná?" Ten postup je jiný, učitel je "kvalitní" vždy, ale jde o to, jak kvalitu jeho práce hodnotí kolega, žáci, ředitel školy, rodiče, komunita učitelů. Aby v tom nenastával chaos, je potřeba a na tom si dovolím trvat, popsat standard. Stačí jednostupňový, ale v konsensu. A ne pokřikovat, nás hodnotit nikdo nebude! Protože bude, a o důvodech píši v bodě 2. 6. A naposledy, MŠMT "nepíše žádný kariérní systém ani kariérní řád"; ten je obsažen dlouhodobě v zákoně o pedagogických pracovnících a ve vyhlášce o DVPP a kariérním systému č. 317/2005 Sb., resp. v jejích přílohách celkem transparentně. Současně platný návrh kariérního systému se momentálně snaží komunita pedeutologů a také další asociace a jiné vlivové skupiny ovlivnit tak, aby v systému přibyly další kariérní cesty vedle již dávno platných funkčních pozic a pozic manažerských. (narážím na Vaše "A je-li toto k nalezení v knihovně, proč to tam nenalezlo Ministerstvo, když psalo Kariérní řád?" ...) Zda se to zdaří, nevím, jejich argumenty ale znám a jsou srozumitelné. Protiargumenty mi přijdou mlhavé ve smyslu, učitelství je umění a poezie a nelze se na něj dívat jako na cílesměrný proces, který má vést ke zlepšování. Už mimo citace, když výše sem tam píšu, že "něčemu rozumím", neznamená to, že to nějak za hrob obhajuji. Byl jsem a jsem teoretik, vím, že v proměnlivém světě si člověk musí udržet emocionální odstup od veřejného dění. Je ale dobré mu dobře rozumět... Jak víte, za pár týdnů jsou volby do Poslanecké sněmovny Parlamentu a je nad slunce jasné, že s novou exekutivou dojde k přerámování priorit :) . A k Vašemu komentáři "čtyři", Shulman ve svém modelu uvádí ŠEST základních klastrů učitelské znalosti, nikoliv dva. Jsou to kategoriální konstrukty, na nichž samozřejmě lze postavit hodnocení učitelů, zejména ale sebehodnocení učitelů a podporu zvyšování kvality práce přímo ve škole. Jak Shulman a jeho standfordský tým ilustruje řadou případových studií.\nAbych byl konkrétnější a nevytahoval se jen tím, co čtu :) . 1. kvalita cílesměrného procesu s obsahem (například vyučování/učení) je dána vždy několika faktory: tvoří také páteř navrženého kariérního systému. 2. jedná se například o tyto (ucelený model znalostí, na nichž stojí kvalita výuky, je popsán ve studiích Lee Shulamana a jeho výzkumného týmu): znalost vyučovaného obsahu (oborová znalost), schopnost plánovat cíle a obsahy a realizovat je s ohledem na konkrétní kontexty (didaktická znalost obsahu), schopnost diagnostiky a evaluace vč. autoevaluace (reflexe), přenesení výsledků autoevaluace na úroveň školního (popř. státního) kurikula a to nejen ve vyučované vzdělávací oblasti, ale v kontextu celého dokumentu, tedy se znalostí dalších yvučovaných oblastí (kurikulární znalost). V novější době přichází ještě požadavek diferenciace výukových situací s ohledem na vzdělávací potřeby žáků. (Shulman ve svém programním textu o růstu rozsahu znalostí pro učení / Those Who Understand: Knowledge Growth in Teaching uvádí také další klastry znalostí, jako jsou například profesní hodnoty a filosofie apod.) Souhlasím s Vámi, kolego, že plánovat neplánovatelné a zkoumat nezkoumatelné (edukační procesy) není snadné. Rovněž tak s vámi zcela souhlasím: zaplatit učitele tak, aby do té komplikované a na soustavném rozvíjení znalostí a jiných profesních zdatností postavené profese nejen přicházeli s nadšením, ale aby měli dostatek příležitostí v praxi se rozvinout a neodcházeli v kritickém období mezi pátým a desátým rokem praxe, je nyní nejdůležitější úkol decisní sféry. Musíme na to soustavně upozorňovat, a ne se dohadovat o vytržených částech svých textů nebo o dojmech z materiálů, které jsme povětšinou ani nečetli (nepíši o Vás!) ...\nPane kolego, takovou představu nemá jen kolega Koubek, ale snad každý, kdo se empiricky a teoreticky (tedy s oporou o instrumentální praxi, praxi založenou na sdílení obsahu, srov. Transdisciplinární didaktiku kolegů Janíka, Slavíka, Knechta, Najvara et al. 2017) kvalitou (ve) vzdělávání zabývá. Kvalita je popsána v modelech instrumentální praxe ve vyučování/učení. Není ničím vlastnictvím, je to poznatek, veřejný statek: a najdete ho v knihovně! Nenapsal jsem, že se učitel stává dobrým za 8-10 let automaticky. Napsal jsem, že se jím stane za určitých podmínek, tedy že má možnost učit se reflexí praxe, že má podmínky pro osobní a profesní růst. Až budete stát o skutečnou polemiku, aspoň řádně citujte! "Namísto zlepšení podmínek ve vzdělávání a při práci učitelů ve školách budeme zachraňovat školy programy jako je třeba Teach First, ačkoliv impaktový výzkum učitelské profese ukazuje, že dobrým se stává učitel až po 8-10 letech praxe, během níž má dostatečnou podporu a možnost učit se na základě evaluace výsledků své práce." (PK)\nKomentář k článku Proč je naše poznávání a myšlení zkreslováno?\nChlapci, podstatné je, že literacy se sem přenáší. Dobře, jsme globální vesnice, ale myslím si, a spolu se mnou souhlasí i EK, že pojmy se nepřenášejí bez kontextu, resp. je třeba adaptace. Honza dobře upozornil, že o adaptaci se pokusil VÚP. Adaptujeme-li literacy/"literacies" :) měli bychom podržet celý historický kontext a kontext dobový i úže kurikulární. Tedy gramotnost ve škole je příležitost trénovat de-kódování. Doktoru Vávrovi jsem již jinde napsal, že daleko nejvíce se v našem světě, jak jej žijeme, de-kóduje prostřednictvím technologií, čili zde je třeba přidat. Dále je třeba přidat v rozvíjení vztahu matematiků a žáků škol k matematice a numeraci obecně. A ke čtení jako mediu primární orientace a základu komunikace a prezentace osoby či komunity. K rozvíjení vědeckých schopností (science literacy) je ve škole teoreticky času dost - tyto předměty jsou daleko rozsáhleji koncipované v českém, než v zahraničních kurikulech. Potíž bude možná v tom, že science neučíme problémově (tedy alespoň mně to všechno jen diktovali!); a třeba z výuky biologie bych brečel stejně jako pláču nad občankou (jejíž výuku nyní v tříletém projektu zkoumám skutěčně vědecky). Jak se s těmito výzvami vyrovnají revize RVP?? Uvidíme. Sám jsem napjatý :) BTW, eduin nahlásil debatu se Schleicherem, super!\nKomentář k blogovému příspěvku Za lepší debatu o maturitě\nV tom celém se bohužel neshodneme... Už proto, že některé teorie jsou dané a sycené experimnetálně, jiné zcela jinými modely/designy (třeba vyšší statistikou). Věda rozhodně není jednotná, již jen pokud do ní zahrneme například ekonomii, která také tvrdí, že má predikce div ne jak medicína... Je naše jediné štěstí, že ekonomové nemají možnost experimentovat zas tak často :) . Jestli je moje jméno něco, pak je to něco, co mě zastupuje u různých instancí. Skoro bych řekl, že více mne v současnosti zastupuje nějaké číslo. Ani jedno ale asi nejsem já, je to nějaké označení mojí bytosti v daném kontextu. Nevím, proč tomu tak je, že jsoucím věcem dáváme označení shlukem zvuků... Z tohoto kontextu se asi jako lidi docela dlouho nevyvážeme. Ale není jediný možný v rámci bytí nebo universa. Co má Juli Zeh společného s debatou zde? Myslím, že dost, román o kamarádech fyzicích je velice povedený... Zde na MP jsem na něj publikoval před lety recenzi: http://digifolio.rvp.cz/view/view.php?id=3705. Reagoval jsem původně jen na Tvou poznámku o memu, "... začal najednou užívat pojem 'mem' a zachází se s ním tak, jakoby reprezentoval nějaké samostatně se šířící materiální entity, které se přenášejí od jednoho člověka k druhému a ovlivňují jeho myšlení..." Kterou jsem nepochopil, neboť bytí pojmu či označení je jedno, ať již jde o označení entity materiální či duchovní.\nHonzo, díky, ale musím nesouhlasit: o tom, co je a co není, nerozhoduje materiální podstata dané entity. To bychom fakt byli v půlce 19. století... Když budu extrémní, tak to, co je, bylo do půlky 16. století napsáno v Summě theologické Tomáše z Aquina. Od té doby, troufnu si tvrdit, už metodologickou jednotu ve vědě nelze uplatnit. Nyní jsme tedy v jiné době, než byla doba velkého dominikána, a metodologický pluralismus je mainstream. Hezky to vystihla v Temné energii Juli Zeh... To, že se něco nedělá v CERNu, ještě neznamená, že to není fyzika. To, že entita nemá "materiální" podstatu, neznamená, že má jiný charakter bytí. Jen onomastická poznámka: označení je metafora vždycky - protože je to jen označení (jméno) a ne entita sama... To je překonané paradigma!\nPane kolego Kocourku, já nejsem zákonodárce, abych psal zákony. Ani nejsem ministerský rada, abych je připravoval. Nejsem ten typ a nejsem rád, když mě někdo staví na úroveň těchto vážených kolegů. To jen na okraj. V textu uvozujícím tohle povídání jsem napsal, že když se debatuje jen s uvedením odkazu na polověty tří dobře vybraných expertů, kvalitní to není; a že naopak, když se debatuje o celospolečenském dosahu high-stakes zkoušky a o obsahu a cílech maturitní zkoušky v celospolečenském kontextu, je to debata adekvátní dospělých lidí. Váš pokus o vtip tedy neberu.... Výzvu ke zpětné vazbě na základě krátké diskuse ano: Blog je podle mne hlas volajícího v poušti. Nečekám na něj reakce. Kvalitní debatu by měl, jak píši výše, iniciovat někdo úplně jiný a určitě jinak. Já si tu jen postěžoval, že můj velmi oblíbený časopis se o to pokusil, ale zatím se mu to moc nepovedlo. Většina diskuse tady byla rozhodně pro mě zajímavá :) . Věci úplně mimo zájem o kurikulum a výkonnost žáků a o obsah učení tady nejsou... A to je pro mne měřítko kvality debaty o vzdělávání. Ne plytké vršení klišé a floskulí jednoho za druhým, ale výměna názorů o kurikulárních souvislostech učení se mladých lidí.\nPane kolego, nic takového, co tvrdíte, jsem nenapsal, jak se hájil již v 15. století mistr Hus před koncilními otci... Čtěme se pozorněji. Digitální svět je svět, který v současnosti daleko nejvíce šíří různé memy, a proto se mu má škola věnovat a kultivovat jednání žáků v něm, stačí toto? Projekt je financován veřejným investorem, MŠMT, nelze tudíž vytvářet něco, o co investor, v tomto případě správně, nestojí. To je asi méně komplikované vysvětlení. Navbíc si myslím, že zde vzniká vlákno diskuse o něčem jiném, než o čem je iniciační text... Možná bychom jej měli přesunout jinam (??).\nFakulty připravující učitele jako subjekty se na systémových projektech nepodílejí, je to z rozhodnutí řídícího orgánu; ale poskytují např. našemu projektu podporu v tom, že řada jedinců a skupin řešících granty a implementační projetky fakult zaměřené do kvality vyučování/učení je součástí nejbližšího podpůrného prostředí našeho projektového týmu.\nCo se týče PPUČ; pak musím říci, že se mýlíte: základní gramotnost (tedy schopnost orientovat se ve světě a využít jeho zdroje pro sebe, komunitu a společnost) musí odpovídat době, v niž školu zřizujeme; takže zatímco v 19. století bych souhlasil, že "science literacy" bude to ono :) ; v jednadvacátém století bych raději preferoval herectví; a z ryze funkčních zdatností pak spíše digitální než vědeckou gr. kvůli distribuci informací, nebo spíše klamů a dezinformací vůči absolutní majoritě, hlavně mladších lidí... Prostě jde o to, následovat převažující kanáloy šíření memů, které vedou lidi na rozcestích života dost často skrze emocionální kýč a manipulaci na scestí.\nHonzo, třeba sprosté, urážlivé, mimo téma :) .\nO nepublikovaných odborných článcích slyšíme neradi, Text jsem současně předal s žádostí o vysvětlení kolegům z referátu portálu. A co se týče obsahu toho, co píšete, vesměs je to velmi hluboké a dobré. Mám jen jedinou výhradu, takovou "pavlasovskou": "Když je špatné vzdělávání, jak může dávat smysl a být kvalitní maturita? Kde by se ta kvalita najednou u maturity objevila, když maturita je postavena na očekávaných výstupech z RVP? A ty výstupy nejsou v běžné školní výuce žádným prokazatelným objektivním způsobem hodnoceny." píšete. Nicméně RVP je jen rámec vymezující nabídku vzdělávacího obsahu na konkrétním stupni. Tyto výstupy se nehodnotí ve výuce, protože cíle výuky škola projektuje v ŠVP. Chápu, že to je čistý legislativní pozitivismus až purismus, víme totiž, jak některé školy tuto projekce pojaly... Ale to nemůže být již předmětem žásdné debaty bez obsahové analýzy vztahu ŠVP-školní výuka. Zajímavá je vaše úvaha, zda musí, nebo nemusí být učitelé "pod kontrolou státní autority" ve vztahu ke kvalitě jejich práce. Já jako zastánce profesionalizace za toto osobně nejsem. Je to sice jedna z možných cest řízení kvality vzdělávání, ale podle mne vzhledem k tomu, co je učitelství za profesi, značně nevhodná. Při komplexnosti a nepredikovatelnosti procesů, jež učitel ve výuce plánuje, iniciuje, řídí a vyhodnocuje, bych se větší standardizace a kontroly obával. Daleko efektivnější cesta je cesta profesionalizace učitelů. Určité možnosti naznačují Shulmanovi, Fred Korthagen a jeho tým a německé výzkumy profesního rozvoje učitelů (publikoval jsem o nich širokou přeholedovou studii v roce 2015 v revue Studia Paedagogica). Tyto výzkumy preferují před standardizací a kontrolou z vnějšku řízenou vnitřní kontrolu, lépe vyjádřeno reflexi a zlepšování. Ta ovšem není možná bez dalších podpůrných kontextů: zjednodušeně bez změny pedagogického myšlení, osobního pojetí vyučování/učení konkrétního každého učitele, ale ani bez změny kultury dané organizace, potažmo kultury hodncení pro zlepšování v celém vzdělávacícm systému... Tyto změny jsou skutečně nadlouho, vyžadují péči; a v ČR nebyly donedávna systematicky nijak podporovány, i když jsem k tomu na tomto místě opakovaně vyzýval. Nyní budeme něco takového jako systém pro profesní rozvoj učitelů (v zaměření na základní gramotnosti) zkoušet v projektu PPUČ (zde na portálu: rvp.cz/ppuc). Kdo má zájem, může nás sledovat a zapojit se. Projekt je systémový, každý aktivní učitel se v něm nalezne! :) Díky, hezký den, P.\nAni Botlík, ani Weasleyové z Harry Pottera tady nepomohou. Podle mne - v delším časovém horizontu - pomůže kvalitní debata. A ne nekvalitní...\nJo interakcionismus na bázi "tradiční" Gadamerovy hermeneutiky jako cesta k rozumění a tvůrčí, Janík píše "produktivní" kultuře vyučování/učení, která jde samozřejmě k powerful knowledge (!) jako základu, kvůli kterému školy vůbec zřizujeme, tomu rozumím. Díky!\nText je k věci, hezky, solidne založený v reflekrovane zkušenosti z různých břehu. Jediné, či me zarazilo, je kontextace Shulmana v 'škole' zaměřené na obsah. Ja ho vnímám spíše jako vzdelavatele učitelů hledajícího učitelský "grál" v případech a jejich poznávání. S manželkou se věnovali výzkumu učitelské zdatnosti, zkoumali experty i novice... Obsahová pedagogická škola je spíše australská, Young a další. Shulmanovu školu stanfordskou bych situoval daleko blíže Janikovi-Pisove nebo Pauliho škole... Jinak díky za zajímavé cteni!\nHezké, děkuji i kolegovi Kocourkovi; slovo vetovat je nesmysl, šlo o to zastávat silný profesní zájem a mít na to organizaci. Jestli je to dobré? No, co se nevyzkouší, o tom se nic neví, že. Postoji kolegy Kocourka jinak rozumím, v odborech ani v České asociaci pedagogického výzkumu nejsem. A nejspíše ani nebudu, na to jsem byl dlouho teenager a dvacátník (tedy věk, kdy se utváří globální."dospělé" gestalty) v devadesátých letech... Ale za učitelstvo jsem napsal svoje, teorie ukazuje, že komora zde chybí. Jaká bude praxe? ??? :)\nPane doktore, smysl profesní komory je to, že stav vně utváří, vytváří vnitřní kohezi (kultivuje; tvoří profesní standardy, jednací a volební řád společenství, aby uspokojil co největší množství členů a komora reprezentovala opravdu agregovaný názor stavu). A na venek společeství, stav reprezentuje a definuje, vč. prosazování agregovaných zájmů a vetování toho, co se zájmům profese příčí. To, že jsou ve společenství uvnitř různé názory, je přirozené, ale komora profese je definuje a reprezentuje v podobě, jakou sama komora svými vlastními postupy přijme. Tedy jsem-li členem, respektuji nejen vnitřní diverzitu, ale i stavovský názor většiny. A jsme asi u meritu vaší námitky (?). Neexistuje takový jednací řád společnosti, která má reprezentovat a kultivovat, aby byl s reprezentací spokojen každý její člen. Jsem dlouholetým členem stran (nyní už druhé). V obou jsem zastával jak odborné pozice, tak kontrolní či reprezentativní. A ano, je to náročné, je tam pnutí, a když není velká společná vůle a jedna hlavní vize (u strany je to jednoduché, tam jde moc, o možnost fakticky ovlivňovat veřejé věci), pak není ani důvod o profesní společenství na vysoké úrovni reprezentativnosti, ba dokonce institucionalizované usilovat... Odmítání instituce ale zároveň něco vypovídá o určité nezralosti, neorganizovanosti a neukázněnosti našeho stavu. Jsem vzděláním učitel, vykonával jsem tu práci rád a cítím se být členem společenství. Když tedy i ti nejlepší z nás zpochybňují dlouhodobý smysl stavovské reprezetnace, pak je mi to líto. Chápu, je romatické být prekarizovaným hrdinou, ale co z toho gesta máme jako stav, ne jako individuum??! Pod jedním mým článkem jsme vedli diskusi, zda je učitelstvo profesní skupina, zda je učitel profesí na 100 %; tak jak je profese definována. Z toho, co píšete, asi spíše ne. Zůstává semiprofesí s veškerými z toho plynoucími důsledky.\nVy jste komik :) ... Všechna teoretická východiska jsem ve svém textu uvedl, žádné odkazování zpět na dojmy. V TALISu učitelé zaškrtli, kam chodí a kam ne. Nikdo neříká, že to je pro konkrétního učitele špatně. Jen se u daných forem prokázal/neprokázal vliv na kvality vyučování/učení, které TALIS vybírá v modelu za prospěšné žákům. Chce si přečít originální studie a zprávu, ne takto mlžit... Prohlásili, hodnotili učitel, že sjou hloupí, - to není jazyk vědy! Výzkumy identifikovaly, to ano. Hodnocení učitelů v nich není žádné. Ředitel a učitelé se samozřejmě mohou učit a vzdělávat a tudíž zlepšovat se, jak uznají za vhodné... Jen se zase výzkumně ukazuje, že školy, které mají v učení a zlepšování plán a vědomě jej naplňují, mají lepší výsledky učení....\nKomentář k blogovému příspěvku Dokud nejde o život...\nProtože už mi dva kolegové napsali, že v příspěvku "házím nějaké učitele do pytle", raději ocituji plnou studii o zdatnosti učitelů: Kašparová, Pozužníková a Janík: Subjektivně vnímaná zdatnost učitelů v kontextu jejich profesního vzdělávání: zjištění a výzvy z šetření TALIS 2013 Milí kolegové, výzkumné informace nejsou k zahození (přesvědčte se prosím) a jsou určeny primárně vzdělávací politice (sama si výzkum TALIS objednává) a trochu školskému managementu; učitelům jen tehdy, když chtějí přemýšlet o kontextech své práce - tyto výzkumy nejsou o jednotlivých učitelích, proto to prosím mému příspěvku a výzkumu jako takovému nepodsouvejte! A výzkumy, které se týkají jednotlivých učitelů, jsem citoval zvlášť (výzkumy subjektivních teorií učitelů, výzkumy Shulmanovců apod.). Raději doplňuji, věda nenálepkuje, jen identifikuje, modeluje, popisuje a vysvětluje vybrané souvislosti; když má někdo odlišný pocit a zkušenosti, tak je samozřejmě může mít a je to zcela legitimní. Já se také pokaždé podivím, když se dozvím výsledky voleb :). Neřekl bych podle své zkušenosti, že je to možné :)...\nK tématu existuje ještě jeden zajímavý vstup: Šikana učitelky, která zemřela, je nelidská, školy málo využívají represi, tvrdí ministryně školství.\nPovzbudivé je, že se o učitelích stále diskutuje; jako např. v příspěvku kolegy Ryanta: I. Ryant: Reakce na „Dokud nejde o život…“ Petra Koubka Osobně tímto příspěvkem trochu trpím, protože mi přijde mimoběžný (formálně i obsahově) s tím, jak jsem diskusi zahájil. Daleko lepší k tématu je příspěvek kolegyně Katky Lojdové z MU Brno: Kateřina Lojdová: Není nekázeň jako nekázeň. Rezistentní chování žáků jako projev moci ve školní třídě Hezké počtení!!\nOpraveno; text vznikl v době šeptandy v červnu/červenci 2014. Seznam se pak vyvalil až s letošním podzimem. Didaktický test není opravdu určen k ověření znalostí z literární historie a teorie, ale znalosti a dovednosti žáků ze všech složek jazykové a literární výchovy. Seznam je velmi předimenzovaný s ohledem na to, jakou asi má mít všeobecná maturitní zkouška funkci...


Záhadná smrt pornohvězdy: Olivia (†20) natáčela v Praze, pak zemřela | Blesk.cz\nAutor: vk, lm -\nPříčina její smrti zůstává stále nejasná, co za ní ale mohlo být, naznačil Oliviin blízký přítel Jimmie Romero. „Věděla, že pokud nevyhledá pomoc a nezmění svůj život, její dny jsou sečteny. Lékaři ji varovali už v říjnu,“ svěřil v rozhovoru pro Mirror Online.\nKromě deprese podle něj mladičká pornoherečka bojovala i se závislostí na alkoholu. „Byla u kamarádky doma a snažila se zůstat střízlivá. Na tři dny od všeho vypnula. Dívala se mi do očí, když říkala: »Chci přestat pít. Mám rodinu, která mě miluje.«“ Romero ví o závislosti své, sám před 14 lety vyhledal odbornou pomoc. „Prosil jsem Olivii, aby šla taky na odvykačku,“ říká. Ona ale jeho přání bohužel nevyslyšela a 7. ledna spáchala sebevraždu. „Pokud existuje nebe, doufám, že se usmíváš a všechna bolest už je pryč. Odpočívej v pokoji,“ vzkázal Romero své kamarádce.\nDalší zdroje dodaly, že na deprese Novy mělo vliv několik traumatických událostí v jejím životě. Mj. autonehoda v roce 2014, kdy údajně opilá pornoherečka narazila do sněžného skútru. Později natočila video, na němž má límec kolem krku, zakrvácený obličej, a říká: „Dneska ráno jsem skoro přišla o život já a někomu dalšímu ho málem vzala. Jsem vděčná, že žiju. Nikdy se nevyplatí pít a řídit.“ Další rána přišla, loni v dubnu, kdy její přítel spáchal dva dny před svými narozeninami sebevraždu – předávkoval se heroinem.\nOd loňského března začala Olivia hrát v pornofilmech. „Poslali jsme ji natáčet do Prahy a do Paříže. Práci dokončila a z cest se vrátila pár dní před Vánocemi,“ sdělil Derek Hay, majitel společnosti LA Direct Models, se kterou měla Nova podepsanou smlouvu. Dva týdny nato ji našli mrtvou…\npornoherečkapornohvězdaOlivia NovasebevraždaLas VegasPraha\nStudentku (†19) šikanovali spolužáci, protože natočila porno: Zastřelila se brokovnicí!\nmarti33 ( 16. ledna 2018 12:11 )\nMožná že zjistila že u nás existuje jiný svět, než ten jejich hlupákov plný černochů.\nMonikay ( 16. ledna 2018 10:01 )\nve 20 letech alkoholička, to toho stihla hodně\njany ( 16. ledna 2018 09:35 )\n***, alkoholička, ohrožující mevinné lidi ježdením opilá, a ještě feťákova pichna?\neuropa ( 16. ledna 2018 08:09 )\nHmm, jaká škoda\nstarypes ( 16. ledna 2018 07:23 )\nVypadá to spíše na to, že se v Praze přemr*ala.


Vysoký výkon pro odvětví obalové techniky\nSpolečnost ARBURG představí na veletrhu Interplastica 2018 ve dnech od 23. do 26. ledna 2018 v hale 21, stánek 21B25 vysokorychlostní tenkostěnnou aplikaci pro odvětví obalové techniky.\nČtyři IML kelímky jen za 1,9 sekundy\nStroj ALLROUNDER 570 H v provedení Packaging s uzavírací silou 1 800 kN, který je speciálně navržen na tenkostěnné výlisky, bude demonstrovat výkonnost hybridní konstrukční Hidrive. Během cyklu o délce zhruba 1,9 sekundy vyrobí výrobní buňka čtyři IML kelímky z polypropylenu s tloušťkou stěny jen 0,32 milimetru. Každý kelímek má hmotnost 3,55 gramu a pojme 150 mililitrů. Forma a automatizace pro vkládání štítků IML, pro odběr i stohování tenkostěnných dekorovaných hotových výlisků pochází od firmy Brink.\nŠiroký sortiment výrobků pro odvětví obalové techniky\nSpolečnost ARBURG nabízí svým zákazníkům komplexní balíček, sestávající z aplikačního technického poradenství a strojní technologie s efektivní výrobou, pro vysoce kvalitní sériovou výrobu obalových výlisků. Přesnost a krátká doba cyklu má nejvyšší prioritu pro mimořádně rychlou a vysoce kvalitní sériovou výrobu v obalovém průmyslu. Přesně to zajišťují vysoce výkonné efektivní vysokorychlostní elektrické a hybridní stroje konstrukční řady ALLDRIVE a HIDRIVE s uzavírací sílou do 4 600 kN v provedení Packaging.


Vavřinečák 2000 - cestovatel.cz\nDomů Rubriky Reportáže a rozhovory Vavřinečák 2000\n27 března, 2001\nNa Vavřinecký potok jedem poprvý. Hodně už jsem slyšel, ale teď chci hodně zažít. Na místo dorážíme ve třech: Martin, Martina a já. Potkáváme zbytek a okukujem terén. Jako vždycky, i když už jsme hodně slyšeli, víme prd. Hlavně nevíme, jestli je potok dost širokej a zatáčky ne moc zatočený pro Pálavu. Na ni totiž jedou Martin s Martinou. Ptáme se kolemjdoucích jak je to tady s Pálavama a ti k naší radosti prozrazují, že Pálava je vůbec nejlepší živočich pro zdivočelou strouhu. Přesto mi tu celou dobu něco nesedí. Ten potok je zhruba tak velkej jak jsem si ho představoval, jenom těch lidí, kterých tu mělo podle vyprávění bejt hrozně moc je tu daleko víc. Jak se tam sakra všichni vejdou? No, nevejdou.\nV Kanadě u obce Toronto leží jezero Ontario, z kterého vytéká řeka Sv. Vavřince. Toto ale není její příběh neboť v Čechách u vísky Vavřinec leží rybník Vavřinec, z něhož se line potok Sv. Vavřince (jsme jedna krev Slováci) a toto povídání patří právě jemu.\nJeden víkend v roce se stavidla rybníku popozvednou a z potoku je rozvodněný potok. Vodu ovšem neuvidíte, protože ta je celé dva dny překryta vrstvou vodáků. Jsou to takové dvě skupenství, které se občas trochu promíchají, ale většinou viskóznější horní vrstva lidí a lodí vesele kopíruje zvlnění tekutin pod sebou, takže si tvar hladiny můžete alespoň představovat.\nTo byl můj první dojem, po kterém zjišťuji, že ještě jsou tu kusy hladin volné a tak vyrazíme. Pálav je tu opravdu hodně. Jako všeho ostatního. Když už myslím, že jsem si na provoz zvyknul (před jakýmkoliv prudším vychýlením ze směru se vždy otáčím, jestli mě někdo nepředjíždí) pozoruji, jak 30 metrů přede mnou je koryto ucpáno menší Matyldou. Samozřejmě, že voda teče dál a jsou to vodáci kteří se začínají kumulovat při hladině. Nevím kdo to byl, ale zátku prorazil a průvod jede dál. Dobré bylo, že člověk jel tu vodu poprvý a nestaral se jak vypadají stupně před ním, jak vypadají jezy, prostě jel, koukal co to udělá z 10 kajakama vepředu a improvizoval. Ono by stejně ani nešlo zastavit, protože těžko se zapřete v korytě tak, aby jste vydrželi tlak 100 a více lodí od vás proti proudu. Jakmile sednete na vodu, stáváte se molekulou hmoty která jak už jednou jede tak nestaví. Mě tak napadá, že vůbec nevím proč to tady píšu. Vždyť vy taky víte o čem mluvím, vždyť jste tam snad taky všichni byli nebo ne? Nevěřím, že na Zemi žije víc lidí než co jsem potkal na Vavřinečáku. V každým případě už to asi lepší nebude. Člověk si zvykne to jo, ale aby si zvykla i voda a ta tu byla dřív.\nP.S.: Fotky původně měli dokázat jak rušno bylo, ale nakonec pouze dokázaly jak blbě foťák ve tmě fotí.\nDalší článekPrvní jarní puťák


18.1.2019 – Nad americkou pohádkou Doktorka Plyšáková, ve které je k vidění epizoda, v níž je lesbický pár s dětmi označován za rodinu a jejíž první díl začátkem roku odvysílala Česká televize, se pozastavuje senátor Ivo Valenta (za Soukromníky). K celé záležitosti se vyjádřil na sociální sítí Facebook. „Rodinu tvoří máma, táta a děti,“ zdůrazňuje. V šoku je i Aliance pro rodinu, která už napsala otevřený dopis generálnímu řediteli ČT Petru Dvořákovi, Radě ČT a Radě pro rozhlasové a televizní vysílání. A slova plná odsouzení pronesl i Tomio Okamura (SPD).\nOsobnosti: Petr Dvořák (636 článků), Tomio Okamura (2315 článků), Petr Dvořák (631 článků)\n7.9.2013 – Senátor Jaromír Štětina zvolený v barvách TOP 09 na sociální síti Facebook napsal, že je pobouřen vystupováním prezidenta Miloše Zemana. Prohlásil to ve spojitosti s dopisem, který dostal od jednoho z občanů. Volič v něm vyjadřuje znepokojení nad kroky prezidenta Miloše Zemana, který před volbami otevřeně podporuje SPOZ. Štětina je přesvědčen, že by toto jednání nemělo pozornosti senátorů uniknout.\nOsobnosti: Jaromír Štětina (334 článků), Miloš Zeman (23956 článků)\nKlaus je pobouřen tím, "co si akademický svět dovoluje"\n24.1.2012 – Prezident Václav Klaus se v úterý zapojil do diskuse o reformách vysokého školství. Prezident konstatoval, že je pobouřen tím, co si akademici dovolují. Hra o akademickou svobodu je podle něj falešná a aktéři by se měli rozhodnout, oč jim ve skutečnosti běží. Prezident to uvedl v úterním rozhovoru pro Český rozhlas.\nOsobnosti: Václav Klaus (9920 článků), Václav Český (547 článků)\nKalousek je z chování Sobotky k Rusku pobouřen, nebo znechucen. Přesně neví\n4.9.2014 – První místopředseda TOP 09 Miroslav Kalousek tvrdě zúčtoval s premiérem Bohuslavem Sobotkou. Bývalý ministr neví, zda je Sobotkovým postojem vůči Rusku spíše pobouřen nebo znechucen. Český předseda vlády by prý měl projevit podstatně více statečnosti.\nOsobnosti: Bohuslav Sobotka (9546 článků), Miroslav Kalousek (7015 článků)\nOpilá zlatokopka z reality show Hledá se táta a máma se pustila do Tomáše Řepky! Ten se jí vysmál a nasadil si hygienické rukavice\n12.10.2017 – Televize Prima pustila na obrazovku v rámci reality show Hledá se táta a máma dvě nechutná opilá děvčata lehčích mravů. Obě jsou to dost známé firmy... Jedna z nich měla navíc údajně mít v minulosti nějaké pletky s fotbalovým bouřlivákem Tomášem Řepkou (43). A bývalou hvězdu fotbalového trávníku se teď snažila opět spojit se svým jménem. Řepka na to reagoval po svém - drsně!\nOsobnosti: Tomáš Řepka (1181 článků)\nOsobnosti: Andrej Babiš (18699 článků)\n21.1.2019 – V prosinci proběhla na půdě Senátu politická bitva, jejímž hlavním aktérem byl senátor Ivo Valenta a jeho padesát pět kolegů, které dokázal získat na svou stranu. Šlo v ní o autorské poplatky - které inkasuje Ochranný svaz autorský (OSA) - za poslouchání hudby z televize nebo rádia v restauracích. Valenta prosazuje, aby se poplatky nadále platily jen v podnicích, kde má poslech hudby hospodářský význam. A umělcům se to ani trochu nelíbí. Petr Janda z Olympiku se rozčílil opravdu hodně.\nOsobnosti: Petr Janda (739 článků), Petr Janda (739 článků), Petr Janda (281 článků)\nMinišaty z Monaka na obřad v kostele. Miliardář Valenta do toho opět praštil\n14.5.2016 – Senátor a miliardář Ivo Valenta (59) si v kostele sv. Filipa a Jakuba ve Zlíně v sobotu hodinu před polednem vzal za manželku dlouholetou přítelkyni Alenu (39). Ženu, se kterou žije 18 let a s níž má dvě holčičky a kluka. Nevěsta zářila v šatech vybíraných v Monaku, Valenta přiznal, že svatbu udělali hlavně kvůli dětem.\nOsobnosti: Andrej Babiš (18699 článků), Miroslav Kalousek (7015 článků)


Časopis Automa Výrobní buňka 4.0 v Centru výzkumu Intemac v Kuřimi se rozšiřuje\nVýrobní buňka 4.0 v Centru výzkumu Intemac v Kuřimi se rozšiřuje\nV letošním červencovém čísle jsme zveřejnili článek o otevření Výrobní buňky 4.0 v Centru výzkumu Intemac v Kuřimi: http://bit.ly/2ziJzEJ. Psal jsem v něm o zajímavém projektu firmy Intemac Soulutions, které je dceřinou firmou Jihomoravského inovačního centra (JIC). Cílem projektu bylo vytvořit zkušební pracoviště – testbed – pro ověřování principů průmyslu 4.0. Ve stejném čísle vyšel také rozhovor s Janem Ohřálem, členem představenstva sdružení Industry Cluster 4.0, které vzniklo pod hlavičkou Regionální hospodářské komory Brno: http://bit.ly/2BoVaUH.\nV průběhu MSV v Brně jsem vedl rozhovor s ředitelem firmy Intemac Solutions Radomírem Zbožínkem (rozhovor byl následně zveřejněn zde: http://elektrika.tv/video/2017/171012_msv17ctvrtek-00016.mp4) a na jeho pozvání jsem posléze kuřimské centrum znovu navštívil, abych se seznámil s tím, co je zde nového. A není toho málo: např. byl instalován systém rozšířené reality a stroje nyní dokážou komunikovat s cloudem. To jsou velmi významné funkce z hlediska dohledu nad stavem stroje a jeho údržby. Článek chystám do lednového vydání časopisu Automa.\nJihomoravské inovační centrum JIC a jeho dceřiná společnost INTEMAC Solutions spolu se třemi týmy z VUT v Brně a firmami sdruženými ve skupině Industry Cluster 4.0 také spustili program Digimat, který má mapovat připravenost českých podniků na digitalizaci a pomáhat zejména malým a středním podnikům zavádět principy chytré výroby, resp. průmyslu 4.0.\nKromě článku v časopise Automa mají zájemci o principy moderní a chytré výroby nyní ještě jednu aktuální příležitost, jak se s aktivitami centra Intemac, sdružení Industry Cluster 4.0, JIC a RHK Brno seznámit: v Brně se dne 23. ledna uskuteční konference Brno Industry 4.0. Jde o mezinárodní konferenci, za účasti odborníků také z Německa a Rakouska, jejímž cílem je především vytvářet kontakty mezi odborníky z akademické sféry, vývojových center a inženýry z technické praxe. Program a přihlášku naleznete zde: http://bit.ly/2Dyaf7H.


Summit G8 přijal dohodu o snížení emisí, která vyjde vstříc Bushovi | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nSummit G8 přijal dohodu o snížení emisí, která vyjde vstříc Bushovi\nlu, Foto: ČTK/AP\n8. 7. 2008 10:22 / 2 minuty čtení\nZástupci osmi hospodářských mocností se v Tokiu shodli na snížení emisí o 50 procent do roku 2050.\nVysocí představitelé zemí G8 jednali v Tokiu v pondělí dlouho do noci. Zdrželo je prohlášení o boji se změnou klimatu, které se snažili zformulovat tak, aby na něj přistoupil americký prezident George Bush a Spojené státy. V úterý ráno pak potvrdili, že se na snížení emisí shodli.\nStátníci zatím nezveřejnili detaily dohody, ani konkrétní omezení pro jednotlivé státy. "Je zbytečné říkat, že nemůžeme dosáhnout dlouhodobého cíle bez přispění ostatních velkých znečišťovatelů ovzduší," prohlásil premiér Japonska Jasuo Fukuda.\nJaponský premiér pouze uvedl, že za výchozí hodnoty, od nichž má započít snižování emisí, mají být považovány ty současné. EU přitom usiluje o to vycházet z hodnot z roku 1990, kdy emise byly oproti dnešku na celosvětové úrovni podstatně nižší.\nVíce ze summitu G8\nMedveděv varoval Bushe: Rozmysli si základnu v Evropě\nJak poznmenala agentura Reuters a BBC, chystaný text i přes prozatimní nejasnosti předčil prohlášení z loňského summitu v Heiligendammu, které pouze slibovalo, že země "seriózně zváží" snížení emisí kysličníků uhličitého do roku 2050 o polovinu.\nPřekážkou jakékoliv dohodě o emisích dosud byly Spojené státy a prezident Bush, který odmítal konkrétní závazek do chvíle, než se ke snižování emisí zaváží tak rozvíjející ekonomiky.\nRozvíjející země jako Čína či Indie ale naopak odmítají takový krok podniknout do chvíle, než tak učiní bohaté státy.\nFakuda nicméně informoval, že tyto země na středečním setkání znovu vyzve, aby na splnění vyhlášeného závazku rovněž spolupracovaly.


Proč policie zasahuje u bývalého náměstka rozvědky Zdeňka Blahuta • RESPEKT\nPodle informací Respektu jde o podezřelý nákup speciálních odposlouchávacích přístrojů\n23. 8. 2019 | aktualizace 23. 8. 2019 9:55\n„Vrchní státní zastupitelství v Praze sděluje, že státní zástupce Městského státního zastupitelství v Praze zahájil pod dozorem Vrchního státního zastupitelství v Praze v souvislosti s trestním oznámením týkajícím se hospodaření Úřadu pro zahraniční styky a informace trestní stíhání jedné osoby pro zločiny podvodu a zneužití pravomoci úřední osoby,“ sdělil státní zástupce Marek Bodlák serveru MF Dnes. Tímto obviněným je podle dostupných informací bývalý náměstek ÚZSI Zdeněk Blahut (ve funkci skončil v lednu loňského roku).\nO vyšetřování informoval Respekt podrobně loni v červenci v článku Válka v rozvědce. Tehdejší ministr vnitra Lubomír Metnar podal na jaře loňského roku trestní oznámení související s hospodaření rozvědky. Podle Metnara utratili představitelé rozvědky neoprávněně skoro tři čtvrtě miliardy korun. Část peněz měla být zneužita při vzniku a aktivitách krycí firmy rozvědky Cybergym.\nZdeněk Blahut je však podle informací Respektu obviněn za nákup šesti speciálních odposlouchávacích přístrojů Agáta. Nákup provázela řada podezřelých okolností. Koupilo je tehdejší ministerstvo vnitra vedené Milanem Chovancem a rozvědka měla přístroje dodat blíže nespecifikované africké zemi, pravděpodobně Egyptu. Přístroje měly být údajně používány jako nástroj odposlechu lidí v uprchlických táborech a měly monitorovat možné hovory, které se mohly týkat terorismu.\nJenže se nikdy se nepodařilo prokázat ani to, že by přístroje byly někam poslány, dokonce ani to, že je rozvědka či ministerstvo mělo vůbec fyzicky k dispozici. Zdá se, že šlo o fiktivní smlouvu, zřejmě firmám, které sloužily jako „bílí koně“ - peníze ve výši skoro dvou set milionů korun však byly vyplaceny. Respekt měl informaci, že do konce srpna měla být jedna osoba za tuto aktivitu obviněna. Nyní se tak stalo.


Voňavý relax: masáže dle výběru s aromaterapií | Slevomat.cz\nVoňavý relax: masáže dle výběru s aromaterapií\n3 varianty za 199 – 289 Kč\nČástečná regenerační masáž zad, šíje a rukou s výběrem aromaterapie\nRezervace: předem na tel. 608 265 942. Při rezervaci nahlaste kód voucheru.\nCelková masáž zad, šíje, nohou a rukou s výběrem aromaterapie\nČástečná masáž zad, šíje a rukou lávovými kameny s výběrem aromaterapie\nVůně levandule a heřmánku dokáže dokonale zklidnit napjaté nervy. Vůně spáleného oběda nebo spolucestujícího v MHD, co zapomněl na sprchu, naopak na nervy dokáže pěkně zabrnkat.\nVyberte si tu správnou vůni a dopřejte si 40 či 60 minut aromaterapeutické masáže. Zbavte se bolestí, ztuhlosti a kloubních blokád díky masáži s relaxační hudbou a voňavou aromaterapií v příjemném prostředí salonu Vanessa.\nPřírodní rostlinné oleje mají léčivé a ochranné účinky, dokážou povzbudit náladu a jejich vůně nám způsobují radost. Díky aroma masáži tak prožijete na vlastní kůži, jak lze využít jejich sil k uvolňující a posilující masáži, při níž se spojuje požitek z vůně s ozdravnou silou dotyku.\nMasáž s vůní je vysoce relaxační terapií nejen pro tělo a mysl, ale působí i na nervovou soustavu. Stejně tak pomáhá podporovat imunitní systém a aktivovat nebo stabilizovat psychiku.\nHodnocení všech akcí podnikuMasáž dle výběru pro dokonalou regeneraciZbavte se bolavých zad: Masáž dle vlastního výběruUltrazvukové čištění pleti s kyselinou hyaluronovouVoňavý relax: masáže dle výběru s aromaterapiíZískejte šarm a krásu Francouzek: Kosmetické ošetření a masáž lávovými kamenyKonopí pro zdraví: masáž zad, šíje a rukou či celého těla konopným olejem


Hudba v Praze. Rok 1965 (2) | OperaPlus\nOpera plus » Hlavní » Hudba » Hudba v Praze. Rok 1965 (2)\nPetr Kadlec, 23.05.2015 21:30\nTémata:Česká filharmonie Ivan Medek Wolfgang Sawallisch\nTexty Ivana Medka (38)\nMedkův text z roku 1964 se po úvodní části, v níž charakterizuje to nejzajímavější z hudebního prostředí Prahy (a to v podobě tradice především meziválečného setkávání kultur, protože „skutečně veliká kultura nemůže vyrůst v odloučenosti od světa“), ohlíží za pražskojarním festivalem v roce 1964. Připomíná a hodnotí výkony dirigentů Sawallische a Markevitche s Českou filharmonií (mj. nespokojenost s provedením Beethovenovy Deváté), pražskou premiéru Henzeho kantáty Novae de infinito laudes, debaty nad Lutoslawského aleatorickou kompozicí Benátské hry…\nJe přirozené a z funkce festivalů Pražské jaro to samo vyplývá, že Pražané měří sezonu dobou od jednoho festivalu k druhému. Teď jsme vlastně právě uprostřed, takže je možné se trochu ohlédnout a připomenout si alespoň některé z pražských zajímavých pořadů a zároveň vyhledat v pražském koncertním kalendáři na první měsíce roku 1965, co se připravuje.\nNa posledním Pražském jaru bylo několik nesporných reprodukčních hodnot, prověřených mezinárodně. Především pochopitelně vysoký standard koncertů České filharmonie, na jejíž zvuk si Pražané tak zvykli, že si snad už ani neuvědomí jeho kvality. Přijede-li však takový dirigent, jako je Wolfgang Sawallisch, a zahraje právě v Praze Dvořákovu Symfonii G dur s tak prostou, nerafinovanou a tím ovšem dokonale přesvědčivou hudebností, pak i Česká filharmonie najednou zazní ještě výrazněji a ukáže i širokému okruhu posluchačů to, co čeští hudebníci již dávno vědí nebo tuší, že totiž hlavní klady tohoto nesporně světového orchestru nejsou v tom, co již učinil, ale v tom, co se jakoby skrývá v jeho skoro utajovaných rezervách. Totéž platí o Sawallischově provedení Brahmsových Variací na Haydnovo téma. Naproti tomu určitým zklamáním bylo provedení Beethovenovy IX. symfonie opět s Českou filharmonií a Igorem Markevitchem, který provedl v úvodu tohoto festivalového závěrečného koncertu Stravinského Žalmovou symfonii. Ukázalo se, že Beethovenova IX. je přece jenom stále větší problém než například Svěcení jara. Tady není nic platná virtuozita a dirigentská jistota a přehled, které mohou z mnoha děl udělat velký zážitek. Víc pokory a snahy a porozumění – bez toho se ani s nejdokonalejším orchestrem a sborem nedá Beethoven hrát. Žalmová symfonie byla ovšem vynikající a je navíc zcela nesporné, že dnešní pražské obecenstvo porozumělo poselství, které je v tomto díle skryto, lépe, než by to bylo možné před lety.\nUdálostí, která na sebe soustředila velký zájem zejména hudebníků, bylo první provedení díla H. Henzeho, o kterém se u nás zatím jen hovořilo. Byla to kantáta Novae de infinito laudes na texty Giordana Bruna. Skladbu provedla Česká filharmonie a Český pěvecký sbor s plzeňským dirigentem Bohumírem Liškou. Ale hlavním mužem, bez kterého by k provedení pravděpodobně vůbec nedošlo, byl sbormistr Českého pěveckého sboru a jeden z nejpovolanějších muzikantů na svém místě – Josef Veselka. Nejen že připravil sbor k perfektnímu, naprosto přesnému a výrazově bohatému výkonu, ale dokázal se v přesložité a mnohde až snad zbytečně komplikované Henzeho partituře obdivuhodně orientovat a usměrnit vlastně celé provedení. Henzeho kantáta patří nesporně k vážným a hlubokým dílům soudobé světové hudby, ovšem k dílům toho druhu, které není možno jen jednou poslechnout a spokojit se se subjektivním „dojmem“. Bylo by třeba dobře ji znát, a proto několikrát zahrát. A to už není snadné a zatím bohužel ani možné.\nS podobně velkým zájmem byla očekávána vystoupení Varšavské filharmonie, která za řízení Rowického a Wisłockého provedla vedle tradičního repertoáru Lutosławského Benátské hry. Poprvé v Praze aleatorickou skladbu, přijatou v sále celkem samozřejmě a dlouze diskutovanou po koncertě na chodbách mezi muzikanty, kteří se, jako obvykle v takovém případě, hádali o tom, je-li tato cesta jedině správná nebo ne, jako by vůbec taková hádka a takové věštění budoucnosti mělo kdykoliv v dějinách umění smysl. Druhou, méně horkou premiérou, byly Bairdovy Variace bez tématu.\nSkvěle hrál Janigro se svými Záhřebskými sólisty a skutečnost, že dosáhl velkého úspěchu ve městě, kde je stále na pódiu víc než 5 komorních orchestrů, nelze podceňovat. Vynikající byli i koncerty některých sólistů – zejména Gilels a pro Prahu objev: Shura Cherkassky, dále zajímavé provedení Honeggerovy Jany z Arku v katedrále Svatého Víta na Pražském hradě, koncert Českého pěveckého sboru z díla zapomenutého českého renesančního skladatele Kryštofa Haranta z Polžic.\nByla znovu nastudována čtvrttónová opera Aloise Háby Matka, dílo značně výlučného rázu, spojujícího v dosti podivném útvaru kdysi krajní výboj evropské moderny s východomoravským folklorem. Národní divadlo připravovalo pro svůj srpnový zájezd na festival do Edinburku nová nastudování Janáčka; Káťa Kabanová v Praze a ostatně potom i ve Skotsku vyhrála svým hudebním bohatstvím a lyrikou a opera Z mrtvého domu (podle Dostojevského) zase zanechala v posluchačích u nás i venku hluboký dojem, při kterém se mnohým otevíral pohled do vlastní minulosti. I z tohoto velmi krátkého pohledu na Pražské jaro 1964 je jasné, že převládá hodnocení podle výběru děl, jak jsme o něm hovořili při charakteristice celého pražského koncertního života.\nTřetí část tohoto textu uveřejníme v následujícím pokračování seriálu\nFoto archiv rodiny Medkovy, archiv, archiv ND/Jaromír Svoboda


- Moravskoslezský kraj - Okres Opava - Velké Heraltice | Česko na Světadílech\nPrvní písemná zmínka o naší obci je nám známa r. 1265, kdy majitelem tvrze byl zemědělský feudál Brslav de Heroltsdorf. Další zmínka je z r. 1266, a to na listině králi Přemyslu Otakaru daném v Opavě, kde je také podepsán Radoslav de Heralticz.\nRoku 1592 přešly Heraltice na pana Albrechta Bruntálského z Vrbna. Po jeho smrti vzal heraltické panství jeho mladší bratr Štěpán, který jej však již r. 1595 prodává Zikmundu Sedlnickému z Choltic, který si vzal za manželku vdovu po panu Albrechtovi z Vrbna, paní Annu Tvorkovskou z Kravař. Jeho syn Jan Václav Sedlnický prodal r. 1611 Heraltice Bohuslavu Pavlovskému z Pavlovic, který zemřel velmi zadlužen a toto zadlužené panství bylo rukojmě prodáno panu Václavu z Oppersdorfu, svobodnému pánu z Dubu a Frýdštejna 11. 12. 1618. Dekret na toto panství dostal však až r. 1628 od Dvorní komory Slezské. 20. 11. 1668 zakoupil panství pan Jiří Štěpán, hrabě z Vrbna a Bruntálu. R. 1694 bylo panství prodáno velehradskému klášteru.\nPůsobili zde opati: Bernard Kašpárek, Florián Nezorin, Josef Malý a Antonín Hauk, který také vysvětil nový heraltický kostel. Mniši nechtěli uznávat výsady svobodných sedláků a v letech 1745 až 1766 zde byly nepokoje a vedl se dlouhý soudní spor. Nakonec mniši prohráli. Řeholníci zde provedli přestavbu. Např. do r. 1720 byla hlásná čtyřhranná věž pouze do úrovně střechy. Na tuto věž nechali mniši postavit barokní kulatou věž, která je celkem 40 m vysoká. Přistavěli také 2 rohové věže s vlašskými věžními čepicemi podle návrhu stavitele Dominika Martinelliho.\nSnad tehdy byla zřízena i hradní-zámecká kaple v neogotickém slohu s dřevěným oltáříkem, na kterém jsou znaky cesterciáků – zdejších řeholníků. Zdi a trámy zámku nesou mnohá označení zde pracujících řemeslníků, jako např. letopočet 1650 W. Socha, 1758 a podpisy s označením doby zvýšení hlavní věže apod. Po sedmileté válce r. 1767 kupují páni z Vrbna zámek zpět podle svého předkupního práva, které si vymínili při prodeji panství velehradským cisterciátům.\nZámek ve Velkých Heralticích\nPanské sídlo ve Velkých Heralticích se vyvíjelo od 3. čtvrtiny 13. století. Vojslav z Lublic a Heraltic, prvně zmiňovaný k roku 1225, vystavěl hrad bergrifového typu, sestávající se z mohutné obranné věže, dvoupatrového paláce se sklepením a z hradby, uzavírající areál přibližně obdélného půdorysu. Významnější než pozdně renesanční přestavba hradu, k níž došlo na konci 16. století, byly adaptace v baroku. Obě byly spjaté s pány z Vrbna, kteří Velké Heraltice drželi v letech 1522 - 1840 s přestávkami.\nBarokní aristokratickou rezidenci z původně goticko-renesančního hradu nechal přestavět Jiří Štěpán hrabě z Vrbna. Pro přestavbu velkoheraltického sídla získal Lorenza Nicolu. Šlo o radikální barokní přestavbu původní goticko-renesanční stavby, z níž bylo zachováno obvodové zdivo a věž. Tu stavebník nechal zvýši o nástavbu s kaplí. Zároveň dal základ k rozšíření zámku o přístavbu kolem nového prostorného nádvoří. K proměně zahrady do podoby dokumentované Ensem, došlo někdy kolem roku 1830, kdy areál také doplnila oranžerie. Zámek ve Velkých Heralticích patří mezi nejvýznamnější zámecké objekty na Opavsku.\nSoučasný Zámecký park\nZámecký park se rozkládá v členitém terénu kolem zámku na ploše 6,08 ha v nadmořské výšce okolo 350 m. Nynější přírodně krajinářský park je terénním zlomem členěn na dolní část, exponovanou k jihu a na rovinatou dolní část. Ta je budovou zámku rozdělena na část východní, kde se nalézá mnoho komunikačních cest.\nSeverní okraj parku je ohraničen zdí z lomového kamene. Na severozápadě je v nástupním prostoru zeď přerušená vraty a plotem na podezdívce. Východní stranu uzavírá nízké pletivové oplocení. Jižní strana příkře spadá k Heraltickému potoku, kde končí v údolní plošině dřívější hospodářské zahrady s přilehlou zástavbou provozně hospodářského zázemí zámku. Za potokem park postupně přechází v les o ploše 12 ha. Na prudké jižní straně se též nachází rozlehlá pětistupňová terasa z lomového kamene, dnes poměrně v havarijním stavu.\nPark s rozsáhlou stromovou kulisou má i značnou dendrologickou hodnotu. Dominanty a solitéry dosahují věku až 160 let. Většina botanicky a architektonicky cenných dřevin je vysázena jednotlivě v severní části parku, která je poměrně dobře udržována, takže nedochází k ohrožení náletovými rostlinami. Kostra parku je převážně tvořena domácími dřevinami, zejména lípami, javory a jasany. Mnoho stromů muselo být v minulosti z různých důvodů odstraněno nebo bylo zničeno nepříznivými klimatickými podmínkami.\nKostel ve Velkých Heralticích\nPůvodní Velkoheraltický kostel se zděnou věží z r. 1465. Vyhořel r. 1749 po zásahu bleskem. Nový kostel současné podoby byl stavěn v letech 1751-53 a vysvěcen opatem Antonínem Haukem.\nVe Velkých Heralticích byl postaven v sousedství kostela r. 1659 klášter Chudých sester sv. Františka z Assisi (dnes Policie) a byl důležitým kulturním střediskem svou úlohou germanizace a výchovou dívek. Sestry zde byly téměř do konce druhé světové války. V posledních týdnech války zde byl stejně jako ve škole č.p.110 a v zámku – lazaret s operačním sálem a na klášterní zahradě u hřbitovní zdi byli také hromadně pohřbeni němečtí vojáci – pacienti tohoto lazaretu. Po válce sloužil klášter jako základní škola až do r.1973, kdy byla postavena nová základní škola a klášter byl následně přebudován pro účely Policie.\nKostel v Sádku\nV Sádku byl r. 1866 vybudován zděný kostel Nanebezetí P.Marie. Stojí na místě původního dřevěného kostela z r. 1461, který vyhořel. Na věži dnešního kostela je však původní zvon z r. 1461.\nKostel v Malých Heralticích\nKostel sv. Bartoloměje v Malých Heralticích pochází z r. 1769 a je také kulturní památkou.\nČerpáno z oficiálních stránek obce http://www.velkeheraltice.cz/, na kterých najdete další informace.


Překážkářka Hejnová nepojede na evropský šampionát. Přednost má Rio - iDNES.cz\nDvojnásobná mistryně světa v běhu na 400 metrů překážek se definitivně rozhodla po čtvrtečním tréninku.\n„Zuzka byla do konce dubna připravena na špičkové úrovni. Bohužel poté měla kvůli problémům s achilovkou šestitýdenní výpadek. V její disciplíně nelze takovou absenci dohnat v krátkém čase,“ vysvětlil její kouč Dalibor Kupka.\n„Kdyby nebylo olympiády, za současného stavu by normálně závody absolvovala. V tomto případě však považuji za vhodnější, aby dohnala tréninkové manko a na vrchol sezóny vyladila svoji formu.“\nHejnová už před tréninkem tušila, že do Nizozemska neodcestuje. „S největší pravděpodobností to tak bude,“ řekla. „Co je víc? Mít medaili na mistrovství Evropy, nebo vyhrát olympiádu?“ položila řečnickou otázku. „Chci tomu dát všechno a to mistrovství Evropy radši oželím,“ přemítala nahlas.\n„V Riu bude potřeba běžet na vítězství pod 53,50, takže já tomu obětuju všechno a budu spoléhat na jednu ránu,“ řekla. „Trenér věří, že mohu být v Riu dobře připravená, ale že teď potřebuji trénovat.“ Fyzičku neztratila, chybí jí ale speciální rychlostní vytrvalost.\n„Takže mám tři týdny na trénink a tři týdny na vyladění formy. Teď není moc z čeho ladit,“ vysvětlila Hejnová. Nechce také nahlodat psychiku. „Kdybych běžela za 55, tak by to nebylo ideální. Chci mít hlavu vztyčenou a odjet na olympiádu s tím, že tam poběžím rychle.“\nŘíká se, že závod je nejlepší trénink. To ale letos v případě Hejnové neplatí. Před Riem ji tak čekají pouze dva malé závody, jeden v Chebu. „Mám to naběhané,“ věří. V podobné situaci byla už před čtyřmi lety, kdy se jí nevydařilo ME v Helsinkách, ale na hrách v Londýně pak brala bronz. „A to tam po Evropě bylo ještě méně času na trénink,“ vzpomínala.\nNa tréninku už běhá v tretrách bez bolesti. „Včera jsem běhala do sedmé překážky, ale bylo vidět, že to nejsem já,“ prozradila. „Je to na ten čas kolem 55, to není moje vysněná meta,“ uvedla. Dobrou zprávu alespoň je, že ji šlacha už nebolí ani po náročném tréninku.\n„Musím to rozcvičit a rozběhat, postupem času je to lepší a po tréninku paradoxně nejlepší, když je achilovka prokrvená a rozběhaná. Teď je to už standard, to znají všichni atleti,“ pousmála se nad častým problémem. Závěrečnou olympijskou přípravu absolvuje v Sušici a v Nymburku.\nTémata: ME v atletice 2016 v Amsterdamu, Diamantová liga, Zuzana Hejnová


Mini Push - Dobrodružné hry - Online Hry\nOnline Hry > Vyhýbání > Mini Push Popis: Zahrajte si Mini Push online hru na mhry.cz! Navštivte naši webovou stránku a zahrajte si Mini Push nebo jinou skvělou dobrodružné hry! Začněte hrát zdarma Mini Push, online hry bez reklam, všechny hry hrajte zdarma! Hrejte zdarma Mini Push hru na této online herní stránce mhry.cz. Všechny další super hry Mini Push hrejte zdarma online bez omezení. Hrejte nyní na mHry.cz! #1001her #Super Hry\nVíce her v této sérii: #Vyhýbání #Friv Hry #Online Hry #Hry pro dva #Friv Hry #Y8 Hry #Friv-2017 Hry #Friv-2018 Hry #Friv-2019 Hry #Nové #Populární #Top


Pronájem restaurace Vojkovice | Eurobydleni.cz\nPronájem restaurace Vojkovice\nPronájem restaurace Vojkovice navyžaduje žádné obrovské finanční prostředky. Hlavně pokud získáte restaurace k pronájmu Vojkovice a za dostupné peníze z nabídky Eurobydleni.cz\nPronájem restaurace Vojkovice (690+)\nPokud nechcete restauraci v městě Vojkovice přímo kupovat, využijte jejího pronájmu. Pro pronájem restaurace Vojkovice nepotřebujete žádné obrovské finanční prostředky. Získáte tak velice rychle a za dostupné peníze přesně takovou restauraci k pronájmu Vojkovice, který vám bude vyhovovat. Vypiplat si poté z ničeho klientelu je již věc druhá. Ale pokud máte obchodního ducha, nebude to problém. Spojit tak příjemné s užitečným v rámci pronájmu restaurace Vojkovice je již otázkou času. Záleží pak jen na vás, zda zvolíte pronájem restaurace bez odstupného Vojkovice či jinou formu.\nRestaurace Vojkovice pronájem\nProjděte si v naší nabídce restaurace k pronájmu Vojkovice a vyberte si takové, které vás osloví. Projít si poté několik prohlídek již jistě nebude takový problém. Přeci jen nehledáte nic jednorázového, ale spíše místo, kde budete díky pronajaté restauraci Vojkovice trávit všechen svůj čas. Z takové restaurace Vojkovice pronájem si pak vyberete tu, která vám bude plně vyhovovat. Pokud však hledáte pronájem baru Vojkovice, ani to není problém. Vyberte si z naší nabídky.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem restaurace pronájmy restaurací Vojkovice, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující restaurace Vojkovice, a to restaurace na prodej Vojkovice, pronájem restaurace pronájmy restaurací Vojkovice, Restaurace, bar Vojkovice na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii restaurace k pronájmu Vojkovice nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Vojkovice, komerční nemovitosti k prodeji Vojkovice, komerční nemovitosti k pronájmu Vojkovice, Komerční nemovitosti Vojkovice na dražba.\nDalší lokality v okolí pronájem restaurace pronájmy restaurací Vojkovice\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem restaurace pronájmy restaurací Vojkovice, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem restaurace pronájmy restaurací Vojkovice. Určitě lépe naleznete pronájem restaurace pronájmy restaurací Vojkovice, který hledáte.


Vznik a pád třetí říše - kniha | Panta Rhei\nRozmery: 2,5 cm x 21,8 cm x 30,1 cm\nO knihe: Vznik a pád Třetí říše Williama L. Shirera představuje klasické dějiny nacistického Německa. Hitlerův režim a jeho vlastní život nalezly svůj epilog uprostřed ohořelých rozvalin Berlína dvanáct let poté, kdy přišel k moci. V tomto krátkém období zlov\něstný Hitlerův duch a ideologie zbavená morálky odlidštila mnoho Němců a roznítila strašlivý konflikt druhé světové války. Autor knihy měl výjimečné postavení, odkud mohl pozorovat nacistické Německo. Jako dopisovatel v Berlíně byl svědkem mnoha událo\nstí, jež sám popsal. Slyšel projevy Hitlera a referoval a sílícím pronásledování německých Židů. Po válce se zúčastnil norimberských procesů a získal zvláštní souhlas nahlédnout do všech přejatých německých dokumentů. Již první vydání knihy Vznik a p\nád Třetí říše se stalo mezinárodním bestsellerem. Význam této dokonalé zprávy zdůrazňuje a doplňuje téměř 400 pečlivě vybraných fotografií. 251 stran, vázaná, 2\n05 x 305 mm.


Jak vybírat výbavu na běžky?\nListopad 2017 – Že bych se registrovala na závod na běžkách? Hahahaha. To by mě ani ve snu nenapadlo, vždyť mám před sebou teprve svůj 1. běžkařský trénink na skatu v životě.\nListopad 2018 – ,,Já, Šímo? Vážně? To ani náhodou. Na běžkařský závod se rozhodně nepřihlásím a rozhodně ne na závod na 30 km!"\nProsinec 2018 – Poprvé si letos zacvakávám běžkařské boty do běžek. Vyrážíme na trénink. Bruslím harrachovským lesem a po 20 km zjišťuji, že jsem techniku tolik nezapomněla, i když není stále dokonalá. Okamžitě se nadchnu. ,,Šímo! Já pojedu Vodáckou 30!" hulákám na Šimona.\nVěděli jste, že běžky jsou fajnovou alternativou k běhu? Naběhané kilometry minulých měsíců na běžkách oceníte, protože zjistíte, že díky běhu dokážete utahat i zkušeného běžkaře. Nebojte, s během jsem nepřestala, jen se snažím šetřit tělo. Běžky nezatěžují tolik klouby a navíc se díky nim vyšplháte na nejrůznější horské vrcholky, které bývají v zimě nedosažitelné. Tak je zkuste taky! 😊\nCo k běžkování volným stylem (skatem) potřebujete?\nběžky (očividně :D)\nhole – vybírají se podle výšky\nledvinka na pití (oceníte při dlouhých výletech)\nbrýle (oceníte při sjezdu z kopců při sněžení, kdy vás díky brýlím nebude řezat sníh do očí)\nPodle čeho vybrat běžky?\nVybírají se podle vaší váhy. Každá značka má jiné typy lyží a jiné velikostní tabulky, podle kterých běžky vybíráte. Já mám zkušenosti s běžkami Atomic, které jsem našla za dobrou cenu díky tomu, že byly 3 sezóny staré. Což ničemu nevadí. Naopak je to optimální, máte sice starší lyže, ale zároveň jsou úplně nové. Technologicky se od novějších nijak zvlášť neliší. Kolik mě stály? Krásné 2000 Kč. 😊 Sehnala jsem je ve FB skupině běžky společně. Do začátků si nekupujte závodní běžky, pokud jste na nich ještě nikdy nestáli. Hůř se na nich učí. Jsou tvrdé a špatně se na nich drží balanc. Také se o ně musíte starat jinak, ale o tom třeba jindy.\nJak vybrat hůlky?\nProdávají se různé druhy běžeckých holí. Liší se hmotností, tuhostí, pevností a trvanlivostí. Logicky platí, že čím lehčí, tím výkonnější, ale není to vždycky pravda. Pouze pokud jsme vysportovaní a chystáme se do běžkování opřít, tak po nich sáhneme. Pokud máme vyšší hmotnost sáhneme po tvrdším typu holí. Mohlo by se nám totiž stát, že se pod námi budou hole prohýbat.\nHliníkové – levnější varianta, dlouhá životnost. Hliníkové hole kupujte, pokud jste začátečníci a víte, že máte problém s balancí. Často se totiž stává, že neudržíte balanc, hůlku zasednete a rázem ji máte ohnutou. V případě těchto holí to naštěstí nevadí, protože hliníkové hole můžeme většinou ohnout zpět přímo na trati.😊\nKarbonové – dražší varianta. Určená především sportovcům a závodníkům. Karbonové hole jsou často vyráběny v kombinaci se sklolaminátem. Platí pravidlo, čím více karbonu, tím lehčí a zároveň těžší pro naši peněženku. Karbonové hole nekupujte, pokud hodně padáte. Hůlka se často zlomí, pokud si ji pádem přisednete. Pokud jste závodníci, sáhněte po nich.\nPoutka holí se také liší. Máte na výběr hole od základního uchycení obyčejným poutkem, přes propracované pásky oddělující palec a ukazováček, kdy máte možnost ruce při jízdě uvolnit od hůlek, aniž byste museli obtížně lovit rukojeť hole.\nU bruslení platí, že výška holí sahá k linii mezi bradou a nosem. Já mám karbonové hůlky Fischer. Přikládám i jejich tabulku, abyste si udělali představu o tom, jak vysoké hole koupit.\nTip na sport, kde vám určitě dobře poradí s výběrem?\nV prodejně Nyč sport v Liberci.\nA jak by měl vypadat váš 1. trénink? O tom zase příště. 😊


Nový zákon o spotřebitelském úvěru - Měšec.cz\nMěšec.cz » Půjčky » Nový zákon o spotřebitelském úvěru\nGabriela Hájková 30. 11. 2017\nNový zákon o spotřebitelském úvěru platí už rok (od 1. prosince 2016). Přinesl hned několik zásadních změn. Jednou z nich je, že všichni poskytovatelé nebankovních úvěrů musí mít licenci od České národní banky (ČNB), která zároveň funguje jako dozorový orgán. Na její udělení má centrální banka 15 měsíců. Zatím ji žádný nebankovní subjekt nezískal, takže všichni fungují v provizorním režimu takzvaného přechodného období, které skončí nejpozději 31. května 2018.\nPodmínky pro nebankovní subjekty například stanoví požadavek na základní kapitál ve výši minimálně 20 mil. Kč a prokázání odborných znalostí prodejců či zprostředkovatelů úvěrů.\nNa to konto se očekává výrazné pročištění finančního trhu, kdy by z původních zhruba 55 tisíc subjektů mělo zbýt jen pár stovek. Poskytovatel úvěru, který nedostane od ČNB licenci, nesmí již poskytovat další úvěry. Pro klienta se ale z hlediska doplacení úvěru nic nemění. Úvěr musí doplatit poskytovateli dle uzavřených smluvních podmínek. V případě problémů se splácením úvěru se ale spotřebitel už s největší pravděpodobností nebude moci s poskytovatelem bez licence domluvit na změně smlouvy – např. na snížení splátek či prodloužení lhůty splatnosti, pokud tuto možnost nebude mít výslovně uvedenu v uzavřené smlouvě, upozornil ředitel právního oddělení společnosti Provident Financial Martin Šváb a dodal, že lze také předpokládat, že poskytovatelé bez licence ukončí své podnikání a pohledávky z nesplacených zápůjček „odprodají“ jinému subjektu. O tom by vás ale měl poskytovatel ještě informovat.\nPokud byste potřebovali podstatně změnit podmínky své úvěrové smlouvy, je možné, že podle Švába jedinou možností bude refinancování závazku u některého licencovaného poskytovatele.\nV případě jakýchkoli pochybností ohledně přístupu poskytovatele úvěrů ke spotřebiteli a jeho chování se nyní lze podle Švába obrátit na Českou obchodní inspekci. Po udělení licence ale už na ČNB.\nŘada subjektů, které nezískají licenci, se přesune do šedé zóny a bude regulaci ignorovat. To ostatně potvrzuje i šetření Poradny při finanční tísni, která zjistila, že už nyní na internetu najdeme řadu subjektů, které porušují řadu ustanovení nového zákona.


Rozšiřuje se program softwarových darů pro neziskové organizace\nOd 10. září mají na dary společnosti Microsoft nově nárok vedle dosavadních neziskových organizací provozujících obecně prospěšnou činnost také hospice a církevní organizace. V rámci dárcovského programu TechSoup Česká republika je možné získat bezplatně, resp. za manipulační poplatek rovněž software společností Zoner Software, SAP a Cisco.\nHorní komora Parlamentu ČR dnes (12.9.2013) schválila senátní návrh zákona, podle kterého skončí projekt sKaret. Snahou Ministerstva práce a sociálních věcí ČR (MPSV) a Úřadu práce ČR (ÚP) bude, v případě, že právní úpravu podepíše prezident, připravit vše tak, aby se změna co nejméně dotkla klientů. Ti, co prostřednictvím sKarty dostávají dávky, nemusí nyní nic dělat, o dalším postupu je bude písemně informovat Úřad práce ČR.\nNa světě je nové pacientské sdružení – Spolek Lupus ČR\nLetošní léto bylo důležité pro všechny, kteří mají co do činění se systémovým lupusem erythematodes. Pacientů s touto diagnózou je v ČR téměř deset tisíc; v polovině června vznikla první oficiální organizace, která je zastupuje - Spolek Lupus ČR. - See more at: http://p12.helpnet.cz/aktualne/na-svete-je-nove-pacientske-sdruzeni-spol...šní léto bylo důležité pro všechny, kteří mají co do činění se systémovým lupusem erythematodes. Pacientů s touto diagnózou je v ČR téměř deset tisíc; v polovině června vznikla první oficiální organizace, která je zastupuje - Spolek Lupus ČR.\nLetošní léto bylo důležité pro všechny, kteří mají co do činění se systémovým lupusem erythematodes. Pacientů s touto diagnózou je v ČR téměř deset tisíc; v polovině června vznikla první oficiální organizace, která je zastupuje - Spolek Lupus ČR.


Kniha Hřebec - Alice Claytonová | knizniklub.cz\nDomácí stránka › Žánry › Beletrie › Společenské romány › Hřebec\n146 × 216 mm, 280 g\nPoslední změna: 20.10.2020 20:58\nPo Nabíječi a Roštěnce se čtenářky mohou těšit na ztřeštěnou romantickou komedii o strhávání korzetů a vzdouvající se hrudi, o nezkrotné vášni a nekonečné lásce. Také o archivaci dokumentů a o koňském hnoji – počkat, cože? Ve dne Viv Franklinová navrhuje softwarové programy. V noci tajně hltá zamilované románky a touží po rytíři v nablýskané zbroji, nebo po kovboji na divokém hřebci (ach bože, jen zaržát), nebo po statném požárníkovi, do kterého by se zamilovala až po uši. K tomu nosí korzet – na ten nezapomínejte. Když se dozví, že po dávno zapomenuté tetě zdědila nádherný starý ranč v kalifornském Mendocinu, vyrazí tam celá natěšená s vidinou obrovského dobrodružství jako z románu. Jenže v každém románu nastane zvrat, že ano? Na jedné straně kovboj, pro kterého se jí úplně zapálí lýtka (kovboj Hank totiž za spálená lýtka skutečně stojí). Na druhé straně knihovník Clark Barrow, který se jí jaksepatří dvoří. Mohou tvídová saka a záplaty na loktech soupeřit s koženými kalhotami a botami s ostruhami?\nObjednací kód: NA248429\ndotaz (Veronika Smetanková , 17.6.2015) Odpovědět\nDobrý den, mohu se zeptat jestli bude následovat ještě nějaký další díl ke knihám Nabiječ, Roštěnka a Hřebec ...? Děkuji za info :-)\nOdpověď (knizniklub.cz , 18.6.2015) Odpovědět\nAnglicky vyšel v této sérii ještě čtvrtý díl a díl 4,5 (jako čtyři a půl).\nvydání (Veronika Smetanková , 18.6.2015) Odpovědět\nděkuji za info a jsou nějaké bližší informace kdy vyjdou zbylé dvě knížky a jestli vůbec? děkuji\nPtali jsme se v nakladatelství, odpověděli, že další díl této série od Alice Clayton vyjde na podzim 2015, a další pak na jaře 2016. Pokud byste měla zájem o podobné čtení, zkuste sérii od Emmy Chase, která je Aliciina kamarádka a píše v podobném duchu, tedy laškovnou romantiku - zatím vyšly knihy Zapletený a Zaskočený. Britský humor spojený s romantikou je k nalezení i v knihách Tracy Bloom Žádný sex, je úterý a Jsem single a pomstím se\ndotaz (Kateřina Musilová , 8.5.2015) Odpovědět\nDobrý den,bude tato kniha i ve vázané podobě.Děkuji za odpověd K.\npředprodej (Katka , 23.4.2015) Odpovědět\nDobrý den, plánujete dát knihu Hřebec do předprodeje ? Už se na ní těším :-) Děkuji za odpověď K.\nOdpověď (knizniklub.cz , 23.4.2015) Odpovědět\nJo, přidáno :-)\npředprodej (Kateřina Kučerová , 23.4.2015) Odpovědět\nSuper,děkujuu hodná a šup do košíku :-)


Vyhrál Schumacher, Alonso zatím nestačí\n(Od zvláštního zpravodaje iDNES) - Jen vyrazil na dráhu, nebylo o nejrychlejším závodním jezdci pochyb. Michael Schumacher zajel ve druhém tréninku Velké ceny Německa čas o téměř dvě vteřiny rychlejší než jeho úhlavní sok Fernando Alonso a prohrál jen s testovacím pilotem BMW Kubicou, který výkonem 1:16,225 zaznamenal rekordní čas úvodního dne.\nto už je další trénink ,který vyhrál - proč ho nezkusej i v závodě?\nprotoze vytaci motor na maximum\nCo Schumi vyhrál?\nDocela by mě zajímalo co se dá při pátečních testech vyhrát. Díky způsobu jakým k ním jednotlivé timy přistupují jsou jejich výsledky nejen nedůležité, ale naprosto zavádějící. Navíc smysl konkrétně dnešního treninku je menší než nulovej a to hlavně díky tomu, že dnešní počasí nebude podobné tomu zítřejšímu (Očekávám ochlazení, zataženo a bouřky) ani tomu nedělnímu,(Stale významně chladněji než dnes, ale s možností slunce svítícího na dráhu, dale daleko větší vlhkost vzduchu.) Takže použít podobný titulek mi příjde naprosto zcestné!!!! Když se podiváme do statistik letošních pátků, tak Renoult nestačil snad s vyjímkou Kanady nikdy. Nepředpokládám, že by jeho dnešní "výsledky" mohly o čemkoliv vypovídat. Osobně očekávám velmi napjatý závod mezi M.S. a F.A. a těsné vítězství M.S.. Vše, ale může výrazně ovlivnit počasí při Kvalifikaci.\nco znamena, ze " testovací jezdci, kteří mohou,... roztáčet motory na maximum"??? Nevyznam se ve Formuli1 a tohle mne zajima - jsou tam nejaky dohodou zavedeny omezovace pro normalni jezdce F1? Diky predem za vysvetleni.\nmyslim je to proto, ze normalni jezdci musi odjezdit s jednim motorem cely vikend, takze v patek musi motor jeste setrit.... Testovacim jezdcum je to jedno, ti to muzou tocit jak je libo, nemaji se proc setrit.... (ale mozna se pletu, tyhle byrokraticke veci me zajimaji jen okrajove....).\njen bych doplnil, ze to jsou 2 vikendy, ktere musi odjezdit s 1. motorem...\nTak pravidla jsou základem každého sportu a jeho sledování bez jejich znalostí mi příjde jako velmi ochuzené, ale přesto máte pravdu. Při větších teplotách zavodní jezdci při nezávodních jízdách používají jako prevenci poškození motoru el. snižení max. otáček.\nNechci tady začínat nějakou zbytečnou polemiku, ale základem každého sportu je spíš to "soutěžení" než "pravidla". Mě na F1 zajímá to, kdo bude první v zatáčce po startu, komu to líp pojede na rovinkách a kdo koho předjede a bude první v cíli.... Takové s prominutím kraviny jako "maximální možné povolené prohnutí přítlačného křídla", "počet drážek v pneumatice" a nakonec snad i povolená barva Ralfových ternclí mě fakt neberou A navíc, hlavní aby vyhrálo Ferrari, ať už jsou pravidla jakákoliv\n- stáj, která se loni neumístila do 6. místa ve značkách, může do pátečních tréninků vyslat i svého třetího, testovacího jezdce\n- motor vozu závodních jezdců musí vydržet 2 celé víkendy (při výměně během víkendu je jezdec penalizován podle toho, kdy porucha/výměna nastane).\n- "třetí" jezdec do závodu nenastupuje (ani jeho auto), jeho motor nic vydržet nemusí = má (a může) jet na 110%, motor třeba oddělat, auto mít nastaveno na jediné kolo (a ne na celý závod) a nemusí ho vůbec šetřit ...\nNásledkem toho jezdí testovací jezdci ve "zcela jiné kategorii" a jejich vásledky jsou s těmi závodních jezdců naprosto neporovnatelné.\nAlonso může jít na párek.\nLetos už nevyhraje ani v kartách. Ferrari se posilnilo a Schumi to odjezdí bez problémů.\nRe: Alonso může jít na párek.\nNo i to je možné! Je velkou otázkou jestli Mischelín bude pokračovat s vývojem pneumatik v dostatečné míře, aby byly konkurence schopné. Mám obavu, že ho k tomu nic, tak moc nebude motivovat.


Autor: vait Datum: 12:32 20.05.2010 Na t�ma: Nezat��zeno\nText: Zaj�mav� n�zor z jedn� diskuze:\nJ� to alespo� mysl�m smrteln� v�n�.\nProto�e pokud n�kdo sklame mou d�v�ru (jako ODS)\ntak si nezaslou�� v�ce m� pozornosti, a m�l jsem s nimi dlouho trp�livost. A nezaslou�� si ji ani jej� deriv�ty.\nKoman�i co jsou rozlezl� v jin�ch partaj�ch, nejsou pravov�rn� koman�i, jen u koman�� n�kdy byli. B�n� se jim ��k� kab�tn�ci.\nNechci zde op�vovat starou dobu, bohu�el v�sledky hovo�� jasn�.\nKdyby n�s cht�li zadlu�it, m�li na to zhruba 40 rok�, ale v 89 p�edali republiku nezpochybniteln� v plusu ( a ne mal�m). Za t�ch dvacet rok� se ve�ker� majetek z�zra�n� vypa�il v�etn� pohled�vek a k tomu je�t� 1,3bil dluhu, kter� se ov�em nevypa�� - ten budeme muset tvrd� zaplatit.\nNejen �e se vypa�il hospod��sk� majetek. Ale vypa�il se st�tn� zlat� poklad. Vypa�ily se st�tn� d�chodov� fondy, kter� m�li koman�i v rezerv� a mohl bych pokra�ovat d�le.\nV�t�ina ve�ejn�ho dluhu vznikla za vl�d ODS.\nPokud jde o historii vzniku a dynamiku n�r�stu ve�ejn�ho dluhu, lze ji rozd�lit do t�� obdob�.


Jak nám pomáhají SACHARIDY sportovat lépe? | Enervit\nZásobu sacharidů máme sice uloženu v těle (především jako glykogen), ale z pohledu vytrvalostních výkonů v malém množství, které se po nějaké době (v závislosti na trénovanosti, intenzitě výkonu i výživě během výkonu) spotřebuje. Alespoň orientačně a pro lepší představu uveďme údaj 90 minut, kdy nejčastěji klesne glykogen na životaschopnou úroveň a bývá poté nahrazován v rámci procesu nazvaném glukoneogeneze nejčastěji aminokyselinami dostupnými z rozpadu svalových vláken.\nNaštěstí mají sacharidy další významnou vlastnost, která výše uvedené negativum alespoň částečně řeší. Sacharidy ve správné formě prochází velmi rychle žaludkem a jsou tedy jakýmsi druhým sacharidovým zdrojem energie během výkonu, přijímaným ústy. Zmiňovaná správná forma je postavena na třech zásadách:\nPřijímaná strava musí být čistě jen sacharidová (nekombinovat s tuky ani s bílkovinami).\nPřijímaná strava musí být spíše řídká – říkejme hypotonická, nebo maximálně isotonická (hustá forma vstřebávání prodlužuje).\nPřijímané sacharidy musí být již v jednoduché formě, tedy v základních monosacharidech – glukóza, fruktóza.\nJak je to se vstřebáním sacharidů?\nPři výše uvedených třech zásadách sacharidy vyloženě „prosviští“ žaludkem během pár minut (tzv. rychlé cukry) a může začít jejich rozkládání v tenkém střevě. To však v případě monosacharidů není potřeba (mají jen jednu molekulu, na rozdíl od oligosacharidů a polysacharidů), a tak se jednotlivé molekuly rovnou proderou stěnami tenkého střeva do krve, odkud jsou transportovány na místa určení.\nZa tímto účelem má organizmus vyvinutý transportní systém postavený na přenašečích, kdy jeden druh přenašečů transportuje glukózu a jiný typ fruktózu. Zapojením obou přenašečů, tedy přijmeme-li energetický sacharidový zdroj obsahující glukózu i fruktózu, výrazně zvýšíme množství dopravené energie ke svalům (více níže a v článku Sacharidy ve sportu: jaké je maximální možné množství a jak na něj). Což je výhoda třeba oblíbených Enervit Liquid Gelů, které díky dodržení všech těchto zásad dokážou bleskově dodat velké množství energie.\nDůležitým sdělení také je, že příjmem sacharidů během výkonu se nelze předávkovat. Vždy budete přijímat méně, než kolik během sportu spálíte. Je to proto, že kapacita výše uvedených přenašečů je 1 gram glukózy a 0,7 gramu fruktózy za minutu, tedy celkem 102 gramů za hodinu. Což při energetické vydatnosti sacharidů (4 kcal na 1 gram sacharidů) odpovídá příjmu energie 408 kcal za hodinu. To je fyziologický strop, více energie přijaté stravou nemůže organizmus během hodiny vstřebat. Pravda, jsme sice schopní při vysoce intenzivních výkonech toto množství ještě o 20-30 % zvýšit, ale to je vysoce individuální problematika profesionálních sportovců.\nKdyž zmiňovaných 408 kcal srovnáme s energetickým výdejem během sportu, například při hodinové cyklistické vyjížďce s průměrnou rychlostí 25 km/h je to cca 750 kcal, dostáváme odpověď na to, proč je třeba jít do každého výkonu se správně připraveným organizmem. Tedy včetně doplněných zásob glykogenu ve svalech, což je ale současně i otázka správného procesu regenerace, kterou nelze podceňovat a která z tohoto pohledu vlastně není „posportovní“ aktivitou, ale tím prvním, co můžete udělat pro úspěšný závod nebo trénink. I s tím vám výrazně pomůže sportovní výživa, například v podobě regeneračních nápojů – samozřejmě i s obsahem potřebných sacharidů.


Magistrát posvětil vydávání anonymní opencard - Aktuálně.cz\nPraha - Pražané si od středy budou moci konečně pořídit i anonymní verzi opencard bez fotografie a osobních údajů držitele.\nPřestože vydávání karty bylo technicky připraveno už na přelomu listopadu a prosince, bránilo mu chybějící požehnání pražských radních. Magistrát totiž musí schálit každou změnu nebo novinku týkající se červené kartičky.\nZatím bude anonymní karta k dostání jen v zákaznickém centru v Paláci Adria. "Výdejní místa se budou postupně rozšiřovat," slibuje mluvčí projektu Martin Opatrný.\nKlasická opencard zatím stále zdarma\nPůvodně se hovořilo o tom, že magistrát do konce roku projedná i cenu, za níž bude k dostání standardní opencard. Dosud se tak však nestalo a karta tak i nadále zůstává zdarma. Podle slov radního Rudolfa Blažka, do jehož kompentence opencard spadá, se za vystavení karty nebude platit minimálně do konce března.\n"Zatím nevidím důvod pro zpoplatnění," uvedl Blažek s tím, že nyní si opencard pořídili především dospělí lidé, kteří využívají roční kupon na MHD. Ten bude totiž od Nového roku existovat jen v elektronické podobě prostřednictvím opencard.\n"Nyní přijdou na řadu studenti a je nesmysl chtít peníze po nevýdělečné skupině, když pracujícím byla karta vystavena zdarma," říká Blažek.\nAnonymní opencard by měla sloužit především pro nahrání kuponu na městskou hromadnou dopravu. Její hlavní výhodou má být přenosnost karty, která však bude vykoupena vyšší cenou jednotlivých přepravních kuponů.\nRoční přenosný kupon vyjde na 6100 korun, 90denní na 1880 korun a 30denní na částku 670 korun.\nPodle navrhovaného ceníku by mělo pořízení běžné opencard přijít na 200 korun, za opencard s kontaktním čipem by zájemce zaplatil 500 korun. Stejné částky se již nyní platí za vydání karty v případech, že byla stávající opencard poškozena nebo ji majitel ztratil. Výměna karty po uplynutí její platnosti bude zdarma.\ndomácí Aktuálně.cz život v česku Krátce Praha opencard Hana Pražáková


Hildprandt Hruškovice 4 x destilovaná\nÚvod » Destiláty a Pálenky » Baron Hildprandt 42,5 % Hruškovice 4 x destilovaná 0,7\nČíslo produktu: Vignobles pálenky 40\nOchutnejte nejznámější ovocnou pálenku – Hruškovici. Český čirý ovocný destilát se stává jednou z nejoblíbenějších a hojně vyhledávaných lihovin. Nejvíce zákazníků máme z řad domácích českých mužů. Ze zahraničí pak překvapivě žen ze zemí především směrem na západ.\nHruškovice je oblíbená především díky své podmanivé vůní a čistotě. Prodáváme prémiové hruškovice. Jak je nejlépe vychutnat kvalitní hruškovici? V této otázce nejsou znalci za jedno, někteří tvrdí, že se hruškovice konzumuje při pokojové teplotě, kdy nejlépe vynikne její chuť, jiní tvrdí, že nejlepší je hruškovici vychladit, protože se jedná o letní ovoce, které rozvíjí svojí chuť při nižší teplotě.\nAť ji už pijete kdekoliv, máte ji správně vychlazenou, nebo při pokojové teplotě, kupte si vždy vyrobenou z pravých hrušek, které najdete. Ty nejoblíbenější a nejprodávanější najdete samozřejmě i v našem eshopu.\nKvalitní hruškovice po nalití vytváří pramínky alkoholu, které stékají zpět do sklenky. Kvalitní hruškovice se vždy pozná stupněm drhnutí. Pravý fajnšmekr a znalec dobrého pití promne hruškovici mezi palcem a ukazováčkem a dle odporu tekutiny charakterizuje obsah ovoce.


Budoucí sportoviště Opavy – objekty součástí terénu\nNacházíte se: Úvod Architektura Budoucí sportoviště Opavy – objekty součástí terénu\nPublikováno: 5.3.2009, Aktualizováno: 20.11.2009 16:35\nMěsto Opava má za sebou velmi zajímavou veřejnou anonymní jednokolovou urbanisticko – architektonickou ideovou soutěž nazvanou Plavecký bazén a hokejový stadion v Opavě. Jejím cílem bylo vybrat z došlých návrhů ten, který se možná v brzké době dočká realizace. Jelikož se nejedná o jedinou stavbu, ale bylo nutno uvažovat o zastavění a přeměně širšího prostoru, stala se opavská soutěž zajímavou výzvou pro řadu architektů. Přinášíme vám podobu vítězného návrhu, jehož autory je pětice pražských architektů Michal Bernart, Jan Bradáč, Jana Jeřábková, Pedro Prazeres a Radek Lizna.\nNachází se v blízkosti Městských sadů, téměř na okraji města ale stále v kontaktu s centrem. V docházkové vzdálenosti je řeka Opava a půvabné Stříbrné jezero. Dopravní připojení na ulice Žižkova a Krnovská. Pozemek je dle územního plánu ve funkční ploše rekreace a sportu a občanské vybavenosti. V řešeném území je Městské koupaliště, víceúčelová hala hostící mezistátní utkání v basketbalu a volejbalu, zahrádková osada, lukostřelecký areál, dvě fotbalová hřiště. Pozemek je od sadů oddělen městským náhonem. V současnosti je zde 265 parkovacích míst u haly a koupaliště. V rohu pozemku je demontovatelný dřevěný skatepark s výměrou 900 m2, zařazený do série skateboardového poháru. Tvar pozemku je definován několika trojúhelníky. V širším měřítku vymezen městskou tepnou – ulicí Krnovskou, volnou krajinou za zahrádkářskou kolonií, a městem samotným (směrem k centru). Půdorysně je pozemek definován třemi liniemi - ulicemi Žižkova, Nadační a náhonem u Městských sadů. V prostoru je vymezen třemi různými objemy – „stěnou zeleně“ Městských sadů, podle ÚP pak v budoucnosti nízkou rodinnou zástavbou (nyní zahrádkářské kolonie) a většími objemy občanské vybavenosti v ulici Žižkova (nyní nevyužité plochy).\nJe dán tvarem pozemku, pozicí ve městě, vazbami na park, na město, funkcemi, atmosférou místa. Návaznosti na trasy a pohyb lidí v Městských sadech. Nový areál je druhou tváří Městských sadů. Otevřená krajina, vzdušnost, světlo. Dělící linií dvou částí jednoho celku je vodní prvek – náhon. Uprostřed pozemku vzniká centrum, přírodní náměstí, architektonizovaná krajina. Bod krytý před větrem zelenými svahy a budovami na nich. Místo plné světla, do kterého (a ze kterého) vede jen pár cest. Místo bezpečí a klidu, částečně narušovaného jen dynamikou křivek svahů a průhledy ven. Klid i napětí. Intimní plochy pod korunami stromů i otevřená travnatá prostranství. Změny jsou pozvolné, zaoblené, částečně předvídatelné, bezpečné. Velkorysá vodní plocha uprostřed. Další pojítko se sousedním parkem. Voda je ale veřejnější, extrovertní, sebevědomější. Kontrast. Je středobodem celého prostoru. Těžiště. Objekty jsou vrcholem zvlněné krajiny, bílou pokrývkou kopců, hlídají vstupní body do chráněného území kotliny. Jsou součástí prostorové hry v krajině. Propojení architektury a krajiny v jeden prostorový element.\nCIRKULACE, DOPRAVA, FUNKCE\nCirkulace v areálu je předurčena jeho tvarem. Tři strany, tři hlavní body vstupu, jedno centrum. Většina pěších, bruslařů, cyklistů přichází z parku přes náhon do klidové zóny, odkud se cesty slévají do prvního vstupu do areálu mezi hotelem a valem koupaliště. V ulici Žižkova je zastávka MHD, na kterou přímo navazuje další přístup do areálu mezi zimním stadionem a hotelem, cesta k vodní ploše. Třetím vstupem je pěší lávka vedoucí k novému bazénu. Hlavní příjezd k areálu je ulicí Žižkovou. Z této, a z ulice Nadační, je přístupný pás parkování, který obsluhuje všechny objekty v areálu. Největší počet stání je soustředěn u hokejové haly. Stávající a nový hotel, a zásobování a obsluha stávající multifunkční haly jsou napojeny z ulice Žižkova.\nOBJEKTY, PŘÍSTUPY, VSTUPY\nObjekty jsou vždy součástí terénu, terén je součástí objektů. Pevná vazba. Domy jsou vyvrcholením pohybu země. U stávajících je propojení se zemí zvýrazněno, u nových je vazba výsledkem funkční náplně, umístění v prostoru a dané situace. Nový bazén je přístupný z těžiště – náměstí, v blízkosti parkovacích stání a pěší lávky. Stávající koupaliště má s novou budovou společný vstup. Letní vstup do areálu koupaliště je přístupný jen pro pěší, komunikace jsou upraveny pro pojezd zásobování a obsluhy.\nVstup do nového i původního hotelu je ze společného meziprostoru s parkovacími stáními jim vyhrazenými, s možností příjezdu autobusů. Zásobování stávajícího hotelu, stejně jako haly, je zachováno. Tréninková hala je propojena se zázemím stávající haly, vstup do haly je z cesty pro pěší, vedoucí od parkovacích stání podél náhonu. Hokejový stadion je pro diváky přístupný po rampách a schodištích vedoucích od parkování a zastávky MHD, i z centrálního prostoru areálu.\nFuture sports fi eld of Opava – buildings are a part of the terrain\nThe town of Opava has fi nished a very interesting public anonymous one-round urbanarchitectonic ideological competition called The Swimming pool and Ice-hockey stadium in Opava. Its aim was to choose a project, out of all projects received, which might become implemented in near future. The winning project is an interesting synthesis of the terrain and constructions, which undisturbedly fi ts in the surrounding country.\nSykora Home Praha (847x)\nGalerie Grand Prix Brno (823x)\nMost ako Annelida (821x)