Půsty, syrová strava a jiné ozdravné metody pro vaše zdraví - str. 29 - Modrý koník\nŠári díky,přehlídla jsem odkaz na ten dobrý krámek.\nAhoj, olivy z Lifefoodu:\nJsou nejdriv syrove nalozene v marinade a potom, az nasaknou chut, tak ususene. V sacku je jeste trosicka oleje, aby nebyly uplne suche. Ze zacatku me to vuuubec nechutnalo, objednala jsem to hlavne kvuli manzelovi, ktery mel rad olivy vzdycky a kupoval si tradicni, jak jsou zname z obchodu. Jenze jak jsem ochutnala, tak jsem tomu pomalu prichazela na chut a uz se mi dokonce stalo, ze jsem snedla behem dne cely sacek sama. |-| jinak staci nakrajet 1-2 olivy nadrobno na porci do misky salatu a je prijemne ochuceno.\nK Lifefoodu, vim ze Tereza posilala nejake baliky, ale to bylo nejspis ze znamosti, do Svedska, do Anglie, kde nemeli lidi moznost se k jejim vyrobkum dostat... jinak tusim, ze taky rozjizdi nejaky svuj e-shop. Ted bude mit v Usti n.Labem den predstaveni firmy.\ntak jsem se rozšoupla:\n1. Kakaový sen Lifefood - 3 x ks Cena včetně DPH: 210 Kč\n2. Mořské řasy Dulse BIO - 3 x ks Cena včetně DPH: 364.50 Kč\n3. Olivy z Peru černé natural BIO - 1 x ks Cena včetně DPH: 68.50 Kč\n4. Alfalfa - vojtěška BIO - 1 x ks Cena včetně DPH: 41.90 Kč\n5. Dýňové semínko z Jižní Moravy 200g BIO - 2 x ks Cena včetně DPH: 94 Kč\n6. Konopná semena celá BIO - 5 x ks Cena včetně DPH: 189.50 Kč\n7. Len zlatý BIO - 1 x ks Cena včetně DPH: 23 Kč\n8. Len zlatý BIO - 1 x ks Cena včetně DPH: 23 Kč\nCelková cena zboží včetně DPH: 1014.4 Kč 😃\ndgm, do jakého salátu dáváš ty olivy?\n(salát prakticky nedělám....ledový salát jím celou hlávku v kuse....jo a ještě je "salát" nastrouhaná mrkev s celerem nebo jablko s řepou, ale k tomu se asi olivy nehodí ne?)\nŠáriku taky jsem právě udělala objednávku.První 3 položky mám stejné jako Ty.Akorát trocu jiný počet. 🙂\nhaha, jen jednu sladkost a hromadu oliv? 😃\nnadchlo mě Dýňové semínko z Jižní Moravy 200g za 47Kč, není drahé, je to české, se jménem pěstitele a pokecem o hnojení, paráda.\nHolky, 😃 😃 tak jsem zvedava, jak budete spokojene. Kdyz jsem neco objednavala prvne, tak jsem si vzdycky koupila od kazdeho druhu jeden ks, napr. ty rasy nebo olivy, protoze potom jsem mohla porovnavat, co priste jo a co ne.\nOlivy davam do salatu, kde jsou rajcata, tam mi to pripada tak chutove nejvic vhodne... zalezi na tobe, jake mas chute.\nAsi si koupim ten cokoladovy sen, uz jsem mozna jedina, kdo to na vitarianu nemel .\nU tech Dulse vlocek je to ta sama chut jako dulse rasy, logicky, ale na pouzivani je to praktictejsi, protoze tim ten slat jenom posypu, nemusim nic krajet ani trhat... Jenze casto se mi taky stane, ze to jim jenom tak jako ty, rovnou ze sacku, vzdycky si utrhu, mnam... Rikam tomu zvracene chute 😃\nco je na tom zvráceného...mlsají i zvířata 🙂\nok, zrovna si udělat rajče s cibulí...tak příště i s olivou.\ndostala jsem se k doporučenému jídelníčku od Morseho. je tak snadný, že si dám tu práci ho tu přepsat (nejen) pro mumumu 😃\nvyberte si jen z bodů, nekombinovat!!!\n1. zeleninový salát\nčerstvé ovoce nebo zelenina nebo šťávy z nich.\njezte jen když máte hlad.\nNEkombinujte sacharidy a bílkoviny (=když už maso, tak se zeleninou, ne s brambory, rýží ap.)\nzeleninu lze kombinovat s bílkovinami (maso se zeleninou), nebo se sacharidy (zeleninové rizoto třeba)\nsyrové ovoce nekombinujeme S NIČÍM, protože se tráví velice rychle. sníme-li ovoce s vařeným jídlem, zůstává směs v žaludku příliš dlouho a ovoce kvasí, hnije...\ns.arik konopné semínko si kupuju už delší dobu, ale samotné mi extra nechutí :-| ale miluju mix medu, máku, pár slunečnicových a lžička konopných semínek x-) je to sladký jako čert a to já jako můžu 😃\na btw. - včera 2xčokoládá orion (oříšková a marcipánová)+9 kokinek tofifee 😎 co ty? 😃\nuvítám tipy na super levný odšťavňovač....stačilo by mi, kdyby zvládal jablka, řepu, celer a mrkve!\nzeleninu lze kombinovat s bílkovinami (maso se zeleninou) => takže moje libůstka - vařená broko s tofu a bio kečupem (ehmehm :-N ) je relativně ok? =-)\nvčera 100g Figaro Amaretto a kakao, dnes jdeme do Tesca, takže jsou dvě možnosti - buď to nezvládnu a koupím si zase stogramovku, nebo budu hodná a nekoupím si ji. každopádně koupím kokos a ten teda jím někdy samotný a někdy politý půlkou čoko na vaření x-)\njak se to vezme, zastánci dělené stravy i makrobiotiky by ti to asi schválili, z pohledu vitariánského je to všechno tepelně upravené, takže nevhodné.\njinak dneska se pokusím čokoládu nejíst, protože plánuju jiný hřích |-| mhd koupil sýr a bude smažák :-o 😃 tomu neodolám, ale 1) dnes už žádný jiný hřích 2) přemýšlím, s čím to sníst aby to nadělalo co nejmenší bordel.\nmhd totiž "neví" že jsem 80 a více % vita. jíme si už dlouho každý svoje zvlášť (já dříve jogurty na litry, čokoládu, ovoce, on klobásy, kečupy, rajské, houbové omáčky, stejky) a sejdeme se společně u jídla jen tak 2-4x týdně u zeleninové polévky, tu máme rádi oba, nebo pečených brambor, a cca 1-2x měsíčně u masového jídla.\nno a on strašně vita i vege odsuzuje, jeho názor znám moc dobře, nechci poslouchat blbé kecy. takže jsem mu jenom řekla, že maso chci 1x měsíčně, jinak o obědy nestojím. ani si moc nevšiml, že už nejím chleba, jogurty a tak a pořád tlačím jenom ovozel :-N\nno a s čím ten smažák sníst?\nbrambory odmítnout? a dát si k tomu rajčatovo-cibulový salát?\nTak jsem dneska byla na vytržení (resp. chirurgickém odstranění s řezáním dásně) zubu. Ráno jen 1 jablko, jinak si hodím půst. Než do sebe tlačit kašovitou stravu, to radši nic. Dneska rozhodně ne. Zítra uvidím.\nLištičko přeju ať Tě zub moc dlouho nebolí.\nŠáriku ke smažáku bych si dala určitě zelenin.salát z různých druhů zeleniny(já si ho dělám 2krát denně ke všemu) a trocha brambor taky nezabije. 😉 Záleží ovšem,jak moc se to příčí Tvému myšlení a zásadám,když jsi skoro vitarián.\nbrambory miluju, se mi nepříčí, ale zrovna čtu ty kombinace jídel - sacharidy a bílkoviny nee =-)\npřed 3 dny jsem jedla zapečené brambory s pórkem a petrželí, mňamka, dnes si dám ten smažák s rajčaty..\nlišti, snad ten půst pomůže.\nprávě ten jídelní separatismus mi zní opravdu logicky a vlastně jsem se jím řídila od dětství.\novoce samotné, zeleninu s čímkoliv, pokud sacharidy, tak bez masa, pokud maso, tak bez sacharidů.\nno a tak 2x ýdně nějaké teplé jídlo mám, tak alespoň to tělu usnadnit tím, že nebudu plácat hned kyselinotvorné i zásadotvorné dokupy.\nTak moje dnešní bilance:\nRáno voda s citrónem, dopoledne celkem 2banány, trocha hroznového vína, normální oběd(svíčková s králíkem, knedlík 😉...zbytek od neděle, pak kousek domácího moučníku poměrně celozrnného a s jablky a káva, teď sezamka s medem....pokusím se do večera mainly ovozel. Vím, je co zlepšit, ale začátek je začátek🙂\ndost dobré, mmm, dvě jídla denně teplá a zbytek syrové ovozel je fajn pro prvních pár týdnů, aby přechod nebyl prudký, pak uvidíš, nakolik budeš chtít detox prohloubit.\nMumu to dopoledne dobrý!Já se snažím nepokazit si hlavně to ovocné dopoledne,protože to vím,že jsem schopná to dodržet,a když jdou na mě chutě,sbylim malýho a jdeme ven.Pak už je to slabší.Takže když dám odpo normální jídlo,tak to střídám se zeleninou,abych to aspoň částečně vykompenzovala.A večer bych potřebovala chodit spát v 8,páč si vždycky plánuju jenom zeleninu,ale neodolám.To už nemůžu utéct ven. 😃\nMá tam být sbalim malýho.\njo tak u mě ven nepomáhá ]-( ven se psem je chtě nechtě okolo večerky, otevřeno 6:30 až 21:00, čokoláááády....to lítalo. někdy i 4 sladkosti za den!\nale od dne D jen jedna, výjimečně dvě denně, a okolo půstů nic.\nJá bydlím na vesnici a jedinej krám,co tu byl zrušili před 10 lety a hospoda je dopoledne zavřená.A i kdyby nebyla,tak bych si tam pro nic nešla. 😃\nahoj, spiclovala jsem tu minuly tyden a dohnaly jste me ke koupeni Kakaoveho snu\ntak kdo jste ho jeste nemel: docela slusna nahrada coko, je to trosku hrubsi a min sladky, ale dost dobry 🙂 a zdravy 🙂\ntakze jeste se naucit ze jedna sklenicka je tak na tyden az dva a je to 😃 😃\njinac ja byla fakt cokoholik strasnej (zdravim Sarika 😉 )... pomohlo mi misto toho do sebe tlacit susene ovoce (cerstve na me tak nefunguje) a nebo Halvu apod.... a pravidlo: max. jeden hrich denne\nale radsi drzim hubu, kdyz ctu o tech pustech, tak klobouk dolu, damy!\nsnad mi to bude chutnat, ten sen...nebo si mám raději přát aby mi to nechutnalo? 😃\nat Ti to chutna, Sariku, bo je to zdravejsi nez coko 😉\nja vitarian asi nikdy nebudu, ale snazim se upgradovat svuj jidelnicek... nevim jestli to bylo tady nebo na jine diskusi, delala jsem zapecenou pohanku a i muz (gurman a veeelky vybiravec) prohlasil Co to je, to je fakt dobry :-N :-N\nno tak furt lepsi pohanka nez ty jeho salamy, ze :-p\njinac diteti jsem jeste maso nedala a mam o tom dost velky pochybnosti jestli davat vubec nebo treba 1x tydne... no nic, prave dojedl repu, sladke brambory a jahly, je to hodne dite... je mi jasny, ze jednou na to budu vzpominat, az bude teenager a pravdepodobne do sebe tlacit kde co 8-(


O KREATIVNÍCH PROGRAMECH\nNa našem kurzu se s velkou mírou setkáte s programem z oblasti arteterapie či umění. Ve většině případů je nám tvorba sama cílem.\nUčení probíhá nenápadně na základě vlastního prožitku. Podle výzkumů Davida Kolba plných 80% našeho poznání pramení z vlastních zážitků, které si následným racionálním zpracováním přetavíme do podoby obecného poznatku, jímž se dále řídíme. Poznatky vyvozené ze zážitků jsou dlouhodobě zapamatovatelné a snadno vybavitelné.\nK uvolněné a tvůrčí atmosféře kurzů nám pomáhají právě metody zážitkového vzdělávání. Důležitá je především vzájemná otevřenost a autenticita.\nZKUŠENOST A VHLED\nVýhodou našeho způsobu práce je, že se zabýváme také tématy, které ve skupině během kurzu vyvstanou. Klade to samozřejmě velké nároky na lektora. Naši lektoři ale dokáží danou situaci analyzovat a spolu s účastníky problém pojmenovat a navrhnout řešení.\nPlatí, že každý program je jiný a záleží na tom, kolik své energie a otevřenosti jsou účastníci ochotni do kurzu vložit, tolik si také odnesou. Jednou z rolí lektora je proto také motivace účastníků a snaha povzbudit je, aby nabídli maximum ze sebe. Proto se na kurzech vytváříme maximálně bezpečné prostředí, aby otevřenost účastníků nebyla ničím bržděna. Snažíme se o zapojení všech účastníků, ale respektujeme i odmítnutí.\nRŮZNÉ FORMY VYJÁDŘENÍ\nNabídku programů máme pestře poskládanou tak, aby byly zastoupeny činnosti verbální i neverbální, situace vyžadující fyzickou zdatnost či nějakou z mentálních schopností. To dovoluje každému účastníku najít si „tu svoji parketu“. Program samozřejmě odpovídá poptávce, od "jemné" práce s keramickou hlínou pro něžné ručky až po sochání z kamene či práce se dřevem a motorovou pilou.


Kremelský orloj (1977) - film online zdarma\nKremelský orloj - zde online ke zhlédnutí\nAdaptace divadelní hry podle Nikolaje Fjodoroviče Pogodina....pro celý popisek se přihlašte. Film Kremelský orloj online.\nSnadno dostupný film online a zdarma. V tomto filmu se režie zhostí Evžen Sokolovský a předvede svůj um na celých 0 minut. Své herecké umění ukáže především Václav Švorc Zhlédnout film online již dnes není problém díky moderní technice a rychlému internetu. Mrkněte třeba právě na film Kremelský orloj. Nabízíme i možnost si film uložit na disk z úložiště hellspy, stačí kliknout na příslušné tlačítko. Podrobné informace o filmu Kremelský orloj najdete i na csfd.cz, kartu filmu na csfd otevřete talčítkem níže. Kremelský orloj ke stažení. Přehrajte si film Kremelský orloj v prohlížeči, pokud vidíte, že je dostupné video. Ke sledování lze využít buď Streamuj.tv nebo Netu.tv. Film online zdarma přehrajete přes Netu.tv, Streamuj.tv je mírně zpolatněno, ale nabízí lepší kvalitu bez reklam. Další možností je film Kremelský orloj stáhnout do svého počítače, například pomocí Hellspy.\nHrají: Václav Švorc, Zdeněk Buchvaldek, Jiřina Petrovická, Jiřina Švorcová, Vlasta Fabianová


Sněžka přitahuje odborníky i kvůli geologickým jevům, její povrch je v pohybu | Trutnovinky\n"Sněžka není jen kupa kamení, jak si někteří myslí. Kameny se působením mrazu, vody, slunce neustále hýbají a přetvářejí povrch Sněžky do mrazových půd, teras a kamenných polygonů. Předmětem ochrany tady proto není jen fauna a flóra," řekl ČTK Drahný.\n"Tyto kamenné mnohoúhelníky, takzvané polygony, vznikají působením mrazu, kdy přes noc voda zmrzne, zvětší svůj objem a pohne o malý kousek kamenem. Přes den led roztaje a další noc tento proces pokračuje. Tak to jde den za dnem. Mráz, led potom s kameny neustále hýbá, dochází k jejich vyzdvihování, přemisťováním, pádům a vytvářením těchto útvarů," řekl ČTK Drahný.\n"V minulosti jsme se setkali s případy, že lidé skládali z kamenů pyramidy, takzvané mužíky. Lidem se zdá, že pracují s kamenem a nemohou nic špatného udělat, ale to je velký omyl. Svojí nevědomostí zastaví, zničí geologický proces trvající tisíce let," řekl ČTK Drahný.\n"Odborníci takový typ hory nazývají karlingem nebo také matterhornem, podle názvu alpské hory. Díky drsnému klimatu se na Sněžce vyskytují druhy, které nikde jinde v republice nenajdete a jsou typické pro mnohem severnější oblasti," řekl ČTK Drahný.\nZajistíme pro vás řešení, i když nemovitost ohrožuje exekuce Žena na internetu naletěla podvodníkovi s kryptoměnou, přišla o půl milionu Ligoví kuželkáři Loko vstoupili do druhé poloviny sezony Plavci Loko získali na šampionátu žáků šest medailí Záleží mi na našem městě, chci ho posunout ještě o kousek dál\nZoo se podařilo odchovat fenky


Jarní prázdniny klepou na dveře, děti se nudit nebudou - Havlíčkobrodský deník\nJarní prázdniny klepou na dveře, děti se nudit nebudou\nHavlíčkobrodsko - Střediska volného času připravila různé aktivity, pozadu nezůstaly ani stadiony.\nJiž příští pondělí začínají dětem školou povinným jarní prázdniny. Rodičům tak opět nastanou starosti, kde, jak a čím zabavit své ratolesti. Pomocnou ruku jim nabízejí střediska volného času.\nNapříklad havlíčkobrodské AZ Centrum připravilo pro žáky 1. až 5. tříd čtyřdenní program pod názvem „Neseď doma, pojď se bavit“.\nSetkání s hasiči a strážníky\nV pondělí se koná keramická dílna, sportování v tělocvičně a v bazénu. V úterý je připravena exkurze v hasičském záchranném sboru, týmová soutěž a hry v přírodě. Na středu organizátoři připravili adrenalinovou hru v Pelestrovském lese s obědem v Pelestrovské hospůdce. Ve čtvrtek se děti budou moci setkat se strážníky městské policie, vyzkouší si střelbu ze vzduchovky nebo šipky. Tento čtyřdenní program je placený. Další možností, kde o jarních prázdninách trávit volný čas, je AZ klub v bývalé škole na Rubešově náměstí, kde si mohou děti zahrát stolní fotbálek, ping-pong, počítačové hry nebo serfovat po internetu. Otevřeno je od pondělí do pátku od 13 do 16.30 hodin.\nNa děti nezapomněli ani ve Středisku volného času v Ledči nad Sázavou.\n„Stěžejní akcí bude úterní celodenní výlet do Jihlavy určený pro rodiče s dětmi,“ informoval ředitel střediska, Miroslav Hánečka. „Odjíždíme v devět hodin od klubu Céčko na Husově náměstí, od deseti do dvanácti si účastníci užijí radovánky ve Vodním ráji, pak se přesuneme do Cityparku a od čtrnácti hodin půjdeme na filmové představení do multikina. Předpokládaný návrat je kolem půl šesté večer,“ přiblížil Hánečka.\nKromě toho bude ve středu a ve čtvrtek od půl deváté do tří hodin odpoledne otevřen klub Céčko na Husově náměstí. Tam mají mládežníci na výběr širokou paletu aktivit, fotbálek, šipky, stolní i počítačové hry, dílničky a další.\nProgram pro děti přichystal také kolektiv z chotěbořského Junioru. „V domě dětí a mládeže Junior si budou moci děti vytvořit prázdniny svých snů. Ve středu 22. února v 15 hodin a v pondělí 27. února v 10.30 hodin se budou konat schůzky, na které děti mohou přijít se svými nápady. Z těchto nápadů vybereme ty nejlepší, které pak děti ve spolupráci s pedagogy z Junioru zrealizují o jarních prázdninách,“ přiblížil Pavel Kučera.\nPředběžně pro děti také naplánovali výlet do krajského města. V pondělí tak děti z Chotěbořska mohou vyrazit do Vodního ráje a pak do multikina v City Parku. Ve středu od 18 hodin se v Junioru koná Pravěkománie s přespáním.\nLyžování? Záležet bude na počasí\nS napětím sledují počasí provozovatelé lyžařských středisek.\n„Samozřejmě bychom byli rádi, kdyby sjezdovka zůstala o jarních prázdninách v provozu, ale vše záleží na počasí. Momentálně máme pětadvacet centimetrů sněhu, ale pokud budou teploty dlouhodobě nad nulou, nebo bude pršet, tak není co řešit,“ konstatoval provozovatel lyžařského areálu sv. Anna u Chotěboře, Jan Odvářka.\nPokud tedy počasí nebude přát lyžování, mohou děti alespoň nazout brusle a vyrazit na stadiony.\nBruslení pro veřejnost chystá na svém zimním stadionu Sportovní centrum Pěšinky ve Světlé nad Sázavou.\n„V sobotu 25. února se bude bruslit od 10 do 12 hodin a večer od 20 do 22 hodin. Navíc se od 13 do 16 hodin koná maškarní rej na ledě s diskotékou,“ zve jednatel sportovního centra, Jaroslav Beránek.\n„O jarních prázdninách pořádáme bruslení pro veřejnost v pondělí 27. února od 15.30 do 17 hodin a ve středu 29. února, předběžně v čase 15 až 18.45 hodin. Středeční bruslení však bude záviset na tom, zda světelský hokejový A tým bude hrát třetí zápas play off,“ upozorňuje Beránek. „Veřejné bruslení bych pak musel posunout do jiného času, ale to by se návštěvníci dozvěděli na našich webových stránkách. Každopádně pak bude ještě bruslení v sobotu 3. března od 10 do 12 hodin a večer od 20 do 22 hodin. V neděli pak ještě od 10 do 12 hodin,“ zve zájemce Beránek.\nBruslaři si přijdou na své také v brodské Kotlině. Bruslení pro veřejnost se tam koná v pondělí 27. února od 12.30 do 15.15 hodin, v úterý od 12.30 do 15 hodin, ve středu od 8 do 10 a od 12.15 do 14.30 hodin, ve čtvrtek od 12.15 do 14.30 a v neděli 4. března od 18 do 20 hodin.


Jak jsem se poprvé toulal Šumavou - Blogy o životě s kolem i bez kola – cyklistika, cykloturistika, cestování na kole\nNaKole.cz > Blog > JohnyB > Jak jsem se poprvé toulal Šumavou\nPošumaví - okolo Klatov\nUž odmalička jsem prahnul po dobrodružství v přírodě. Později jsem našel velké zalíbení v cyklistice a sem tam v nějakém tom amatérském závodě. A právě kombinace těchto tří elementů vyvolala velikou touhu alespoň si vyzkoušet jeden z těch extrémních bikepackingových závodů, které se jedou bez jakékoliv podpory členitým terénem po neznačené trase dlouhé několik stovek kilometrů... První pokus jsem uskutečnil už loni na Loudání Českou krajinou. Bohužel jsem neuspěl a pro zdravotní komplikace musel ještě před polovinou závodu vzdát. Pak jsem se dozvěděl o Toulání Šumavou. Pod romantickým názvem se prý ukrývá extrémní MTB non-stop závod po Šumavě a Pošumaví. Na start to mám od baráku doslova přes kopec a kvalifikace není zdaleka tak náročná jako na Loudání. Stačí se jen včas přihlásit.\nNuže, bez váhání jsem se včas přihlásil a zařadil se tak mezi 65 vybraných účastníků. Pak už zbývalo jen počkat si na start - a ten nastal druhé červnové úterý roku dvoutisícího dvacátého prvého.\nOdpoledne jsem se spakoval tak, jak jsem považoval za nejlepší, a na hřiště ve Vrhavči, odkud se startovalo, se přemístil po ose. V hale a okolí se to už hemžilo závodníky. Po prezentaci a prohození pár slov se známými tvářemi jsem si ještě v bufetu objednal pivko a pizzu - dost možná na dlouhou dobu poslední teplé jídlo - a poslouchal instrukce od pořadatelů. I táta se přijel podívat.\nPak to konečně vypuklo. Shromáždili jsme se před sportovním areálem a v 5 hodin nám to výstřelem odstartovala známá Šumavská osobnost: pan Emil Kintzl. Jel jsem zvolna a nikam se nedral, nemělo smysl plýtvat energii. Když jsme od Standy před pár dny dostali v elektronické podobě naplánovanou trasu o délce bezmála 680 km, ani jsem ji nemusel dlouho studovat, aby mi bylo jasné, že nás čeká pěkný masakr. Popravdě jsem měl hodně velké pochyby, jestli tohle vůbec dokážu ujet. Na nějaký limit 99 hodin nebo umístění jsem ani nemyslel. Doufal jsem, že zdraví nezradí a nenastanou žádné technické potíže. Jenomže technické potíže přišly, a to hned po startu.\nAni ne pátý kilometr, všichni v houfu tlačíme do prďáku z Radinov na Kašpárkovnu, když tu cítím, že je něco špatně. Prázdné přední kolo. Nedá se nic dělat a pouštím se do opravy. Je pěkně teplo, sucho, a tak lepím a náhradní duši si nechávám pro horší časy. Rázem se ocitám na chvostu, jsem úplně poslední. Všichni mi ujeli - no to to pěkně začíná. Dneska už sotva někoho dojedu, říkám si. Ale co, má to i svoje výhody: nikdo mě nemůže předjet!\nDomněnky však byly liché. Na konci táhlého stoupání okolo Boudovky dojíždím pár toulalů a ve sjezdu do Chlístova je nechávám za sebou. Dalších pár kilometrů a dojíždím jiné toulaly. Jeden z nich je Míra Franěk, řečený Indián, a vůbec se netváří svěže. Už jsem o něm slyšel, často se účastní podobných akcí a patří spíše k elitě. Jak to, že je takhle vzadu? Důvod je prostý. Teprve včera se vrátil z jiného extrémního závodu, ale toulání je pro něj srdcová záležitost, tak ho nechtěl vynechat. Hladový, nevyspalý se tu teď trápí, přesto bojuje.\nNepříjemným stoupáním na plánický hřeben se prokousáváme spolu, ale i jeho pak nakonec nechávám za sebou - přeci jen mám momentálně víc sil.\nTohle mi už dlouho leží v hlavě. Různé extrémní a bikepackingové závody v posledních létech přibývají, Je o ně velký zájem, to je vidět, a určitě je spousta zájemců a právě takových nadšenců, co by se chtěli účastnit více podobných akcí, tak proč je převážná většina všeho nahuštěna právě do první poloviny června? Proč se organizátoři nedomluví nebo nevyužijí jiné neobsazené termíny a nerozptýlí tyhle závody průběžně v celém roce? Přijde mi to jako velká škoda a nedostatek, který by se měl napravit.\nMarná sláva, jede se úbočím plánického hřebenu dál. Večer už pokročil, brzy se začne smrákat. V Němčicích je otevřená hospůdka. Občerstvuje se zde několik toulalů. Jen jim z cesty mávnu a zase jsem o pár míst vpředu. A po pár kilometrech už ani nejsem sám. Sjeli jsme se čtyři, šlapeme, povídáme si a pěkně nám to utíká až do Švihova. Tady se trhám, jsem nějaký vyprahlý a potřebuji svlažit. Mířím k první hospodě na točenou kofolu. Jenomže jak nám ta jízda doteď pěkně odsejpala, začal vystrkovat růžky závodní duch, a tak chvátám. Půllitr studené limonády ve mně zahučí jak do kanálu. Žaludek se vzepře a skoro na celou noc mi přichystá nemilé rozptýlení ve střídavých bolestech břicha podobných porodním kontrakcím. Přitom jen o kousek dál zbudovali pořadatelé zcela spontánně malou občerstvovací stanici. Vědět to, do hospody bych vůbec nejel. Alespoň doplňuji bidony.\nPak už se rychle stmívá. Krátkou pauzu se svačinou si dopřávám za svitu čelovky u Kvapilova jezírka v lesoparku pod Bolfánkem nedaleko Chudenic. Mine mě pár toulalů. Někteří si hledají místo k noclehu. Já dnes spát nejdu - pojedu celou noc a celý další den. Takový je plán, tak to přece většina borců na těchhle závodech dělá - tak proč bych to nezvládl. Bohužel jsem do svých výpočtů nezakalkuloval minulou noc, kdy jsem toho moc nenaspal - asi z předstartovní horečky. Teď únava rychle narůstá, snad to vydržím.\nOpuštěný se šinu noční krajinou. Z Všepadel se prudce stoupá nejdříve po poli, pak lesem. Cesta žádná, jen tu a tam na stromech modré turistické značky - pátrám po nich a postup je hodně pomalý. Kdesi v lese nad Úlikovem jsem našel opuštěnou blikačku. Beru ji s sebou, snad se o ni někdo později přihlásí. Na okraji Podzámčí si zbudoval ležení jeden z bývalých účastníků toulání: Václav Mixan, a zcela z vlastní iniciativy nabízí projíždějícím toulalům občerstvení. Sušenka a pivko přišly vhod - díky moc. Každý se tu navíc zapíše na kartonovou ceduli - z toho vidím, že jsem kolem 30 místa. To není zas tak zlé.\nAplikuji tlačingovou metodu pro zdolání hradu Rýzmberk. Zhruba v té době se mění úterý na středu, ale nějak to nevnímám. Následuje technický singlík dolů do Kdyně. Padlý strom je v té tmě trochu zákeřná překážka, ale ubrzdil jsem to. Kdo má pod čepicí, ten jde pod Čepicí spát, jako jeden z toulalů. Já paličatě dál bojuji s tratí i s rostoucí únavou a ospalostí. V Jezvinském lese navzdory GPS navigaci sem tam bloudím a vymotávám se až nad ránem, kdy kolem čtvrté hodiny přijíždím do Nýrska. Hned se vrhám na benzínku. Jeden toulal odsud zrovna odjíždí. K snídani si dám bagetu, čaj a trochu dobiju telefon. Zvláštní pocit. Mám za sebou noc v sedle, skoro 100 km terénem, při kterých trať opsala veliký oblouk Klatovskem - teď jsem nevyspalý, hladový, unavený, zpocený i prochladlý a jen pár kilometrů od domova, teplé postele, plné lednice... Raději na to nemyslet.\nRozednívá se a konečně se zakusuji do těch pravých Šumavských kopců. Nejdříve tlačenka na Pajrek, pokračuje tlačenka k Hraničáři - nejsevernější hoře Šumavy. Jsem už docela vyřízený, a tak si v jednom přístřešku musím orazit. Lehám si na lavičku jen tak, jak jsem - batoh, přilba, boty - ve vteřině jsem tuhý, ale po deseti minutách mě budí šustění šotoliny na cestě. Dohnal mě další závodník. Vstávat, jede se dál.\nZadní chalupy, za nimi kousek po rovině asfaltem a pak zase stoupání a stoupání. Technický sjezd do Hamrů je příjemné zpestření, avšak je zde jen proto, abychom mohli zase nahoru - na Hojsovku. Krpál od Zelenského potoka není nejdelší, zato asi ten nejbrutálnější, jaký jsem kdy s kolem zdolával. Kolo tlačím, strkám, tahám... k tomu se proplést skrze popadané stromy - a dál a dál pořád nahoru, na hřeben. Jsem už vážně na dně. Tohle dlouho nevydržím - nemám šanci tenhle závod zvládnout - prostě na to nejsem stavěný, vždyť ani netrénuji žádné dálkové jízdy, kde bych na to vzal čas?\nKonečně jsem se doštrachal na vrchol Můstek s nadmořskou výškou 1235 metrů - asi nejvyšší bod celé trasy. Je před polednem. Ustýlám si v přístřešku a okamžitě tuhnu, ale opět jen na chvíli. Přihnala se bouřka, prší, blesky mlátí do sousedního Pancíře a vůbec mi to nedělá dobře. Dojela mě toulalka Bára, se kterou jsme se už včera potkali. Chvilku přešlapujeme pod přístřeškem a čekáme, jak se to počasí vyvrbí. Když se situace lepší, pouštíme se do plnotučného terénního sjezdu dolů z hřebene - kameny, kořeny... docela mě to probralo. To a nějaké ty energetické doplňky, kterými jsem se naládoval. Taky jízda ve dvou je veselejší.\nJenomže počasí si s námi znovu pohrává. Zrovna když přijíždíme na bývalé Zhůří, spouští se liják, a tak se schováváme u kapličky. Trvá to docela dlouho a čas neúprosně letí. Nemůžeme si dovolit takhle kufrovat. Jakmile začne hustota kapek klesat, oblékáme pláštěnky a jedem. Jenomže déšť znovu nabírá na intenzitě - asi jako když někdo kopne do kýble. Z pěšin jsou potoky. Schovat se není kde. Kruci, příště beru potápěčské brýle a ploutve.\nSjíždíme do vesničky Jiřičná. Svítí slunce, sucho, teplo... Ani se nechce věřit, jak nás to před chvílí spláchlo. Cesta se houpe po kopcích nahoru a dolu - nahoru skoro vždy tlačíme. Pak se máme pustit k řece Otavě po jakési DH trati. Většinou to jet nejde, kola snášíme, slézáme s nimi po svahu, přes skalky, kmeny... Co tím asi chtěli pořadatelé říci? Že by nějaký pokus o novou disciplínu - DH Bikepacking? Následně máme řeku brodit. Zůstáváme stát a koukáme na to jak telata na nová vrata - To jako vážně? Vody je tu po vydatných deštích do pasu a proud by strhl i pivovarského koně. Zkouším to, ale daří se mi dostat jen dva metry od břehu. Po krátké telefonické konzultaci s pořadateli tedy volíme objížďku po nedalekém mostě, kousek po silnici a zpět na trasu, která vede při řece.\nDo Divišova dojíždím sám, Bára se někde opozdila. Mířím hned do restaurace Šumavská chalupa. Pár toulalů tu už večeří. Přidávám se k nim. Vzápětí se objevuje i moje kolegyně a netváří se zrovna vesele. Dozvídám se, že ji zdržel pád a nepříjemně si natloukla. Objednáváme si jídlo, je to ale trochu komplikovanější proces, než bychom čekali. Pan vrchní má rozsáhlou nabídku se spoustou variací, kombinací, permutací... určenou zřejmě gurmánsky zaměřeným hostům s vytříbeným vkusem, a tak je pro něj těžké pochopit, že upachtěný, vyčerpaný toulal se chce prostě jen nažrat. Je snad proto trochu nevrlý, ale nakonec se daří a všechno dobré.\nS Bárou se loučíme, na trati už se nepotkáme. Po pádu se necítí nejlíp, a tak se chce nechat prohlédnout v nedaleké Sušické nemocnici; můj doprovod odmítá. Až později jsem se dozvěděl, že tím pro ni závod skončil. Sice vyvázla jen s naraženinami a pohmožděninami, ale zabránily jí v další jízdě. Aspoň že nic horšího - snad to vyjde příště.\nJsem na prvním checkpointu, na konci první čtvrtiny závodu, a valím to dál. Zase prudké stoupání, na jehož konci ale čekají dvě příjemné odměny. Ta první: povolila mi zácpa, ta druhá: parádní singltrek Rock nad vesnicí Rok. Sem se musím ještě někdy vrátit bez vší bagáže a pořádně si zařádit. Pak to zase hezky frčí večerním Pošumavím do Žihobců. Tlačenka lesem ze Strašína do vesničky Zuklín už je noční záležitostí. Nedaleko silnice stojí turistický přístřešek. Měl jsem na něj spadeno dle mapy delší dobu a k velké radosti je neobsazený. Přijel jsem právě včas. Další toulalové musí pokračovat hledat nocleh jinde. Pro dnešek to balím a jdu po asi třiceti hodinách v sedle konečně spát.\nNoc byla krátká. Budím se před čtvrtou hodinou. Pomalu se rozednívá, ale v lese je ještě tma. Není čas ztrácet čas. Balím a jedu. A jsem mile překvapen. Po včerejších útrapách mi to jde úplně samo. Nohy se točí, nic nebolí, všechno funguje. Začínám věřit, že bych to Toulání Šumavou mohl zvládnout. Trasa mě vede po zelené přes Zálesí, Dobříš, Chvalšovice... Slunce stoupá po obloze, boty promáčené od rosy snad brzy oschnou. Jen vody mám trochu nedostatek a marně pátrám po čistém potůčku nebo pramínku, kde bych dotankoval. Ve vesničce Vacovice kolem sedmé hodiny snídám Bagetu a redbull - baštu zakoupenou včera při cestě. Snídaně šampionů. Teď uvidím zvuky a uslyším světlo! Pletím jak raketa.\nZa Krušlovem trochu bloudím, pachtím se do kopce a pak zjišťuji, že je to špatně... asi jsem měl častěji sledovat navigaci, takže zpět a jinudy. Jsem z toho trochu rozhozený - odborně řečeno nasraný. Náladu mi však brzy zlepšuje dlouhý rychlý sjezd do Čkyně. Mířím do prvního obchodu a dokupuji zásoby. U cukrárny opodál stojí kola dvou loudalů, asi snídají, ale než nakoupím, jsou pryč. Čeká mě náročné, několikakilometrové stoupání k Mářskému vrchu - převážně tlačmo. Jsem na něj ale psychicky připraven, a tak se nedám rozházet. Na Mářský vrch už jsem se na kole vydal - loni při tréninku na Loudání. Letos jsem tu při Toulání. Že by se tu klubala nějaká nová tradice? Každoroční výjezd na Mářský vrch? Každopádně letos jsem tu ve větší pohodě než loni. Výstupem na roztomilou rozhledničku však síly plýtvat nebudu. V přístřešku dám svačinu a mažu dál.\nKdo se může chlubit, že byl v Kosmu? Snad jen kosmonauti a pár miliardářů, co zaplatili tučnou cenu za letenku. My to museli zvládnout při Toulání na kolech - až tak je to náročný závod... Z Kosma následuje nádherný úsek cesty, roviny nebo dlouhé asfaltové sjezdy, skoro k neuvěření. Počasí jak v pohádce, a ty výhledy na Šumavu... až bych dojetím brečel, kdybych nemusel hlídat trasu v navigaci.\nDo Prachatic přijíždím skoro v poledne, objíždím dle trasy historické centrum a hned kotvím u první zahrádky jedné z restaurací na náměstí. Dva toulalové tu už sedí, tak se k nim přidávám. Rychlý oběd a zpátky do sedla. Vím, co mě čeká - výjezd na Libínské Sedlo a pak na samotný vrchol Libín. Podle vrstevnice v mapách to bude pořádná makačka. Stoupání začíná už ve městě. Jet nezvládám, tlačím do brutálního kopce po zelené a rychle ubývají jak síly fyzické, tak síly psychické. Těsně před Sedlem si neodpustím defekt v podobě cvaknutí zadní duše. Je hic, pot ze mě leje... A tím to nekončí. Říkám si, jsem v Sedle, teď ještě na Libín a nejhorší mám pro dnešek za sebou, Jenomže to by nesměla přijít s prominutím neskutečná zajebávka, která mě naprosto zbourala. Sjíždím technickým sjezdem někam úplně na druhou stranu jen proto, abych se pak drápal křivolakou hrbolatou pěšinou zpět do Sedla. A pak - další krpál výhradně tlačmo - až na vrchol Libína s nadmořskou výškou 1093 metrů. Nevěřil bych, jak pestrý mám slovník sprostých slov - některá možná ani doteď neexistovala. Těším se alespoň, že na vrcholu hory bude bufet a trochu svlažím vyprahlé hrdlo. Ale kdepak, budovy jsou pusté a prázdné. Dám si tedy jen malou svačinu z vlastních zásob. Prohodím pár slov s Toulalem Honzou, který dorazil chvíli za mnou, ani na rozhlednu nejdu, a pouštím se do dlouhého lesního sjezdu. Potěšení chuťovým buňkám dopřávám až ve Zbytinách. Tělo si lehce odpočlo, i rozbouřená mysl se zklidnila a víceméně odpustila pořadatelům to martýrium. S výjezdem po žluté ke Křemelné už tolik nezápasím. Vrásky mi dělá jen bouřka, která předemnou bublá a brblá. Nenechávám se zastrašit a dobře dělám.\nNásleduje asfaltová silničkou při Vltavě až do Nové pece na samém okraji Lipenské nádrže. Po všech těch krpálech je rovný asfalt docela nezvyk, takže mi to připadá trochu nekonečné. Na zahrádce hospůdky sedí několik toulalů a večeří. Přidávám se k nim. Někteří brzy odjíždějí, jiní přijíždějí. Obsluha trochu pomalejší, ale příjemná, jídlo moc dobré. Není kam spěchat. Déšť nakonec dorazil taky, pod slunečníky nám ale nevadí, i když většina kolegů stihla odjet. Zůstali jsme tu jen dva. Jenomže ani my nechceme zbytečně ztrácet čas. Rádi bychom dnes dokončili druhou část trasy- což je asi ještě 40 km, a tak jen co déšť slábne, oblékáme pláštěnky a vyrážíme. S Honzou jsme se už potkali na Libíně, a vlastně i několikrát předtím. Teď spolu jedem v dešti, stoupáme a objíždíme při hranici Boletického vojenského prostoru vrchol Špičák. Klábosíme a je to zase fajn zpestření závodu. Zatímco já jsem úplný nováček, on už je zkušený mazák, a tak si rád vyslechnu i nějaké rady a poznatky. Navíc je ze zdejšího kraje a dobře to kolem zná, takže ví, co nás kde čeká - tak jako já předtím na Klatovsku.\nV Hořicích na Šumavě už je úplná tma. Prudká stoupání tlačíme, únava roste s každým šlápnutím. Kde je terén, tam je bahno. Morálka začíná křehnout a oba debatujeme, jestli budeme po dokončení druhé části pokračovat po celé trase nebo využijeme povolenou zkratkou a závod si tak o nějakých 130 km zmenšíme. Pak přichází dlouhá únavná jízda nočními lesy, žádná města, vesnice... Ve sjezdu kolem samoty Horní Světlá vypouštím duši - po kolikáté už? Jestli to takhle půjde dál, spotřebuju všechny záplaty. Je hluboká noc, chladno, kolo obalené bahnem. Do konce druhé části zbývá jen pár kilometrů, ale já už nemůžu, nemám sílu to opravovat, mám toho dost, balím to. S Honzou se loučíme, zkusí to doklepat dle plánu. Já kousek od cesty nacházím v jinak vysoké trávě sušší místo, tam zalézám do spacáku a zavírám oči. Ráno snad bude líp.\nPo hodince spánku a hodince převalování usuzuji, že nemá smysl tu dále kufrovat. Za svitu svítilny opravuji defekt, balím a vyrážím. Musím jet opatrně, všude to klouže jak svi... namydlené. Za svítání přijíždím do Branné, na břeh Vltavy, na konec druhé ze čtyř částí trasy. Tady někde měl Honza přespat. Nemám čas ho tady hledat, a kdo ví, jestli už nevyrazil. Vtom na druhé straně řeky vidím cyklistu s batohem a čelovkou, který se Honzovi dost podobá. Ale jede při řece na sever - tedy zkratkou. Jestli to byl on, už se spolu nepotkáme. Jsem totiž rozhodnutý pokračovat hlavní trasou. I když se cítím jak vyžvýkaná žvýkačka, po fyzické stránce všechno funguje, jdu do toho!\nBrodím Vltavu - konečně jsem si po několika dnech umyl nohy. Okolo možná vyplave pár leklých ryb. Za řekou následuje úmorné dlouhé zabijácké několikakilometrové stoupání. Z velké části tlačím a napůl přitom pospávám. Od vrcholu Poluška se sjíždí a pak konečně kraj rovin. Po zelené turistické to celkem utíká, malým zdržením je stavba dálnice, vykácený les a chybějící cesta. Na Rozpoutí si dávám pořádnou snídani z vlastních zásob.\nŘeka Malše se klikatí, po břehu vede úzká pěšina značená modrými turistickými značkami. V některých místech je i dost těžko schůdná, jen blázen by se tudy pokoušel projet na kole - tedy jasná trasa Toulání. Lézt po skále, jednou rukou se přidržovat řetězu, ve druhé nést kolo? Proč ne...Tak nějak se tím pozvolna prokousávám až do Kaplice. Rychlý nákup v sámošce a pak dál, po červené k říčce Černá, což je velice podobný úsek tomu při Malši. A to už mě přivádí do Novohradských hor. Krásná příroda, kraj nepoznamenaný turistickým ruchem. Konečně jsem se tak nějak prokousal všemi útrapami a začínám si Toulání užívat. Za Dobrou Vodou čeká nádherná vyhlídka a rychlý sjezd. Pak ještě kousek při samých hranicích naší vlasti.\nKolem poledne přijíždím do Zevlova mlýna na okraji Nových Hradů. Nejde nezastavit na oběd a neochutnat pivo ze zdejšího pivovaru. Paní vrchní se ptám na ostatní toulaly, kteří tudy museli projíždět. Od rána jedu sám a nějakou společnost už bych uvítal. Bohužel, dnes tudy ještě nikdo neprojížděl. Naposledy včera.\nProjedu město, ještě kousek lesem při hranicích a je tady placatý, přesto lesnatý kraj - samý okraj Třeboňska. Cesta lesem je jak dálnice, rovná dlouhá... Valím to celkem rychle a je to moc příjemná změna po vší té námaze. Ve Dvorech nad Lužnicí stavím u stánku s občerstvením. Okolo se stahují mračna a hřmí. Jedu dál, uvidím, kde mě to chytne. No, chytlo mě to brzy. Bouřka se řítí přímo na mě. Dupu do pedálů jak vzteklý abych to stihl do další vsi a našel si úkryt v autobusové zastávce. Povedlo se jen tak tak. Opět čekám, než odejde největší příval vody, oblékám pláštěnku a jedu. Jenomže déšť je srandista. Chvíli prší, chvíli neprší - obléct pláštěnku, sundat pláštěnku... Začíná se mě zmocňovat vztek. Naštvaně cpu pláštěnku do batohu a jedu, ať si třeba padají trakaře. Po rovinách to alespoň pěkně odsejpá.\nTrať opisuje kruh a vrací mě zpět k Novým Hradům, Provede mě Terčino údolím kolem Stropnického vodopádu a dál přes tvrz Cukrštejn, Svébohy... až do Trhových Svinů. Je půl sedmé a začíná znovu pršek - ideální uchýlit se do pizzerie na večeři. Další déšť mě spláchl na benzínce, kde jsem si kupoval zásoby na cestu. Je to hotová průtrž, do které se mi nechce. Čekám a večer se zvolna snáší na kraj. Tohle mě vážně nebaví, deptá mě to a začínám toho mít plné zuby. Chtěl bych si někde už pořádně odpočnout a prospat se. Navíc bych potřeboval dobít powerbanku, abych mohl nabíjet mobil s navigací a světla. Zkouším tedy sehnat na noc penzion někde při cestě, ale marně, nikde v dosahu mě nechtějí. Holt se budu snažit šetřit baterie a pojedu, dokud nepadnu.\nKonečně déšť ustává. Tenká jednorázová pláštěnka je už od všeho toho používání celá potrhaná, přesto lepší než nic. Hned za městem je připravena zajebávka, při které zvažuji, že toulání opravdu vzdám. Rokle, vykácený les, cesta nikde, bahno, roští vysoká tráva... kodrcám se tím a bloudím skoro půl hodiny, jen abych se vynořil na silnici kousek od místa, kde jsem do toho bordelu vlezl. A zase prší. Jsem unavený, promoklý, nemám kde spát a vůbec už mě to nebaví. Nervy mi tečou, nadávám nahlas.\nVečer se prohlubuje a já svádím vnitřní boj s touhou všechno vzdát a zavolat někomu domů, ať si pro mě přijedou - nebo zalézt do nějaké díry, přečkat do rána a pak tradá na vlak. Jenomže vrátit se zbaběle jako poražený jen proto, že už se mi nechce, když krom hlavy všechno funguje? Teď by mi to možná přišlo vhod, jenomže dobře vím, jak bych se později styděl před svými blízkými, sám před sebou, snad bych se styděl i jen podívat na svoje kolo. Dělám ze sebe ultra-cyklistu a pak se rozbrečím po pár stech kilometrech, že už se mi chce domů? Žádný takový! Zakazuji si proto myslet. Vypínám mozek a jedu na autopilota - prostě jen šlapu a držím se trasy v navigaci přes Ostrolovský újezd, kolem Žižkova rodiště, přes Strážkovice... A ono to tak nějak jde. Snad se tím prokoušu a zítra bude líp.\nČervená turistická značka mě přivádí loukou k jakési zarostlé rokli, kterou šel naposledy ten, co značky kreslil. Pod hustými korunami už je úplná tma, svah hodně prudký, bahno klouže. Chytám se stromů a spouštím se pomalu dolů. Mám co dělat nesjet to po bradě.\nUž je toho dnes vážně moc. Už nemůžu. Pod Komařicemi končím. Chtěl jsem dnes dojet třetí část trasy, ale už na to nemám. Snad samo nebe mi seslalo pěknou autobusovou zastávku s dveřmi. Zalézám dovnitř, svlékám všechny smradlavé špinavé věci a jdu spát.\nOpět ještě za tmy vstávám a opouštím své nocoviště. Krásně jsem si ho v noci zadýchal a vyhřál, do ranního chladu a vlhka se mi moc nechce. Ještě víc mě straší následující kus trasy. Už podle mapy mi bylo jasné, co přijde, proto jsem si to nechal na ráno. Pěšina při říčce Stropnici je úzká, zarostlá, kluzká a za tmy v některých místech dost nebezpečná. Zkusil jsem jet, kolo podklouzlo a už se řítím. Naštěstí jsem se loktem zarazil o pěšinu, druhou rukou zachytil kolo nad řekou a vydrápal se zpět. Raději tlačím, jet nejde, prodírám se roštím, kopřivami...Co mě ale motivuje nevzdat se: před sebou v mokré trávě vidím stopy kola, jsou patrné i za svitu čelovky, musí být stoprocentně čerstvé, maximálně dvě - tři hodiny staré. Nějaký toulal mě v noci předjel a teď jede jen kousek přede mnou. Když sebou mrsknu, třeba ho někde doženu. Včera jsem jel celý den sám a dneska bych nějakou společnost uvítal.\nV obci Plav, říkám si nekecej a plav! Vlastně jeď. Už je světlo a žlutá turistická mě vede v těsné blízkosti jižního okraje Českých Budějovic. Pak dál až do Mříče, kam přijíždím po dnešních třiceti kilometrech kolem sedmé hodiny. Dám rychlou snídani a zahajuji třetí etapu trasy. Šplhám Blanským lesem na kopec Kluk, co vysoký je jako buk. Nahoře leží kolo, vedle něj se zrovna probouzí zmuchlaný cyklista. Je to Míra Franěk, vůbec nevypadá svěže, trasu zkracoval a teď zvažuje úplné odstoupení a nejkratší cestu do cíle. Rád bych mu pomohl, ale nemám jak, bude to muset zvládnout sám, snad dobře dojede.\nTrasa teď vede chvíli po silnicích a zpevněných cestách vlídnou Jihočeskou krajinou. Holašovice jsou malebná vesnička jak z pohádky, nebo spíše skanzen, ve Vitějovicích nakupuji jídlo. Slunce už pěkně praží. Brzy přijíždím do Husince - ne, není to žádná odchovná stanice hus jako třeba bažantnic, ale město historického významu, rodiště Jana Husa. A začíná stoupání po modré - a je krutě masakrózní. Nejdříve terén, pak asfalt, až na vrchol Běleč. Vůbec se necítím v pohodě, ani trochu. Následný sjezd je za odměnu, znovu skrze Kosmo, skrze Buk, Veselku, po úbočí hory Boubín (k vrcholu naštěstí nemusíme). Motá se mi z horka hlava, jsem vyčerpaný, vyprahlý. Je už odpoledne, když přijíždím do Kubovo Huti. Jediné, co mě zajímá, je hospoda. A tady jsem ho dohnal - toho neznámého toulala, který jel přede mnou. K mému překvapení je to Honza, ten se kterým jsme jeli předevčírem kus v noci a několikrát se potkali na trati. Tak já myslel, že to vzdal a dal se kratší trasou, a on mi byl zatím vytrvale v patách a v noci mě dokonce předjel.\nDáváme si společně pozdní oběd. Volím birella, kofolu a svíčkovou. Honza je najedený a odjíždí dřív, já o čtvrt hodiny později. Potřebuji trochu oraz, máznout řetěz a také sedací partie. A noříme se znovu do té vysoké centrální Šumavy. Nádherné romantické Šumavy. Při tlačení sjezdovkou nad Novými Hutěmi Honzu zase vidím kus před sebou, pod vrcholem Přilba ho předjíždím, a když pak stavím na Zadově na poslední občerstvení, předjíždí on mě. Pak jedeme zase kus spolu. Večer se blíží, ale my jsme odhodlaní závod dnes dokončit stůj co stůj. Limit v osm hodin nemáme šanci stihnout, přesto zůstávám optimista, nějak se do mě vlila energie. Možná mě nakopla ta svíčková, možná je to představa, že za chvilku už jsme v Kašperských horách a odtud posledních 50 km do cíle pofrčíme v podstatě z kopce. Každopádně motory naskočily, zabral jsem a šlápl do toho, až najednou Honza zůstal kdesi za mnou. Chvilku jsem na něj čekal, když se dlouho neukazoval, vyrazil jsem sám.\nJenomže jak jsem se těšil na rychlý dojezd, tak mě Toulaní řádně vyškolilo. Z Kašperek se skutečně jelo pěkným rychlým sjezdem až do Radešova, jenomže pak je trasa namotaná přes Velký a Malý Radkov, navíc vysypaná štěrkem velkým jak pěst. Do toho mi pomalu uchází přední kolo. Nechce se mi lepit, tak po deseti minutách dofukuji. Stoupání po zelené na Malý Babylon mě dokonale zbouralo. Byl jsem připraven na rychlý dojezd, ne na tohle. Jsem na dně jak se silami fyzickými tak s těmi psychickými. Jednoduše řečeno, udeřila těžká krize. Šinu se jako smrad, nadávám, proklínám pořadatele. Alespoň že přední kolo přestalo ucházet a nemusím pořád dofukovat... Další stoupání na Vysoký hřbet, pak přes Keply, Jarkovice. To už je tma. Noční stoupání na Teleček tlačím. Sjezd k Čerchovu je ve tmě pěkný záhul. Další krpál přes horu Hora. Je to nekonečné, půlnoc klepe na dveře, jsem ve své domovině, cíl je blízko, přesto na něj ne a ne dosáhnout. Toulání už nikdy, tohle nemám zapotřebí. Dorvu se do cíle za každou cenu a končím, nikdy víc!\nJavoříčko, Kněžice... Sjíždím k Drnovému potoku, těším se do cíle, ale přichází další zajebávka: rákosí, brod přes potok. Na louce není cesta, po tmě nemám žádný orientační bod, směr držím jen podle navigace. Vždyť už tam musím být... Konečně jsem ve vsi, stojí tu stan, okolo spousta lidí, grill, pivo... jsem v cíli. Ale moment, tohle nejsou cyklisti. Nikde žádné kolo. Tohle vlastně není ani Vrhaveč. Jsem už asi dost jetý, že jsem si spletl obce - a to mám navigaci. Nevadí, tak znovu a dál. Na hřišti stojí pódium, burácí kapela Kabáti, světla blikají, dav lidí... Že by pořadatelé rozjeli takovou afterpárty? Ne, to taky není ono. Až napotřetí jsem to trefil. Čtvrt hodiny po půlnoci přijíždím do správného cíle ve sportovním areálu ve Vrhavči. Ostatní účastníci mě vítají potleskem. Má drahá polovička už tu netrpělivě čeká, a to je asi ta nejsladší odměna. Mám to definitivně za sebou. Dám si cílové pivko, prohodím pár slov s ostatními. I Honza po deseti minutách dorazil, tak to taky zvládnul.\nTrasa terénem přes Šumavu, Pošumaví, Novohradské hory, Třeboňsko a Blanský les dlouhá 680 km mi trvala 103 hodin a 15 minut. Celou ji zvládlo absolvovat jen 20 ze 72 zapsaných účastníků. Ostatní ujeli buď trasu zkrácenou, nebo nedokončili - to svědčí o tom, jak byl letošní ročník náročný. Skončil jsem na osmnáctém místě, přesto se cítím skoro jako bych patřil k vítězům - to proto, že jsem byl právě mezi těmi dvaceti, kteří se s celou trasou porvali od začátku do konce, nenechali se zlomit všemi nástrahami a obtížemi, navíc to byl můj první takový dokončený podnik. Vlastně jsem ani pořádně nevěděl, do čeho jdu. O to víc jsem si vychutnal úspěšné absolvování - asi jako abiturient, který právě složil maturitu. První pocity v cíli však takové nebyly - spíše směsice vyčerpání, únavy, úlevy a nechuti k čemukoliv dalšímu. Až po pár týdnech, když to ve mně konečně uzrálo, dospal jsem spánkový deficit a všechny otlačeniny a namoženiny přestaly bolet, přišlo to příjemné procitnutí. Dokonce jsem začal uvažovat, že příští rok pojedu znova - určitě pojedu znova. Vždyť jak se říká: nezáleží, jestli je zážitek dobrý, nebo špatný, hlavně musí být hluboký, a to Toulání Šumavou 2021 rozhodně bylo. Díky Standovi a Jitce, Lukášovi a všem ostatním pořadatelům, i kolegům na trati. Tak snad zase za rok.\n14.07.2021 vložil/a: JohnyB\n192 cyklistů (9 přihlášených)


VIDEO: Americký prezident Donald Trump dorazil do Velké Británie na letiště Stansted – Zpravodajství FTV Prima | Prima\nTrump tak zahahuje třídenní státní návštěvu. Setká se s členy královské rodiny i s končící premiérkou Theresou Mayovou. Návštěvě předcházela přísná bezpečnostní opatření.\nAir Force One s Donaldem Trumpem přistál sve Velké Británii\nAmerický prezident Donald Trump ještě na palubě letadla reagoval na ostrá slova londýnského starosty Sadiqa Khana vůči jeho osobě. Khan podle agentury AP dříve uvedl, že by Trump neměl být poctěn státní návštěvou. Podle článku zveřejněného na serveru Guardien amerického prezidenta označil za jeden z nejevidentnějších příkladů rostoucí globální hrozby – v souvislosti s tím, že napomáhá extrémní pravici.\nMěl by ses zaměřit na kriminalitu v Londýně, ne na mě\n„SadiqKhan, který podle všeho dělá jako starosta Londýna otřesnou práci, byl hloupě 'sprostý' na hostujícího prezidenta Spojených států, zdaleka nejdůležitějšího spojence Velké Británie. Je to chladný loser, který by se měl zaměřit na kriminalitu v Londýně, ne na mě…“ tweetoval Donald Trump ještě v letadle.\nO několik hodin později ještě přidal další Tweet: „… Kahn mi velmi připomíná hloupého a nekompetentního starostu New Yorku de Blasia, který dělá rovněž otřesnou práci – jen o polovinu menšího. V každém případě se těším na to, že budu skvělým přítelem Velké Británie, a na mou návštěvu. Přistáváme!“\n— Donald J. Trump (@realDonaldTrump) 3. června 2019\nPochvala pro bývalého starostu Londýna Borise Johnsona\nJeště před návštěvou Velké Británie na sebe Donald Trump strhl pozornost, když pochválil bývalého starostu Londýna Borise Johnsona, o němž si myslí, že by byl dobrým nástupcem Theresy Mayové.\n„Myslím, že Boris by dělal velmi dobrou práci. Myslím, že by byl excelentní,“ uvedl mimo jiné v rozhovoru pro deník The Sun. „Mám ho rád. Vždycky jsem ho měl rád. Nevím, zda bude zvolen, ale myslím, že je to velmi dobrý kluk a velmi talentovaný člověk.


„Proti Prostějovu chci vyhrávat o chloupek víc,“ přiznal Martin Janeček - Prostějovský Večerník\n* Jak jste viděl souboj proti rodnému Prostějovu? Co rozhodlo zápas ve váš prospěch?\n„My jsme se na zápas poctivě připravovali, a to se nám vrátilo v tom, že jsme do něj vstoupili velice sebevědomě, hráli jsme s pukem, a to vyústilo v řadu šancí a tříbrankové vedení. Pak soupeř trochu srovnal v přesilovkách ve druhé třetině, začali jsme také hlavně prohrávat vhazování. Hra byla z naší strany ke konci zbytečně nervózní. Ale nakonec to, že jsme dostali na 3:1, už podle mě nic moc neřešilo. Byli jsme zkrátka dobře připravení a vrátilo se nám to třemi body.“\n* Souhlasíte tedy, že Poruba byla po většinu zápasu lepší než Prostějov?\n„Myslím si, že ano, byli jsme víc na puku. A kdybychom více stříleli, protože soupeř nás přestřílel, ačkoli jsme byli aktivnější a hráli víc s pukem, což je špatně, tak bychom mohli dát víc branek. Myslím si, že to bylo to jediné, co nám chybělo k tomu, abychom umocnili ovládnutí zápasu.“\n* Pomohli vám Jestřábi tím, že sice měli hodně možností hrát přesilovku, ale vzápětí faulovali a z početní výhody tak nic nebylo?\n„Samozřejmě. Už v první třetině to mohlo být 2:1 místo 2:0. Zkomplikovali si to sami. To se nám stává taky. Myslím si, že v první lize je dost klubů, které mají neukázněné hráče. Je to škoda pro tým, který si takto zkomplikuje situaci a obere se o početní výhodu.“\n* Jak berete, že jste měli poměrně dlouhou pauzu kvůli koronaviru?\n„My začínáme snad už počtvrté a také jsme měli dříve skončit.¨.. To se dokonce ještě umocnilo tím, že jsme chytli marodku a nevěděli jsme, zda máme covid, nebo jsme jen nachlazení. Museli jsme tedy testovat. Nakonec jsme snad měsíc nehráli, a to už tak bylo podruhé nebo potřetí. A je to strašně složité. Takže výhoda, nevýhoda, svátky to ještě rozbily, takže jsme to nakonec měli všichni stejné. Nemyslím si tedy, že by současná situace cokoliv ovlivnila v náš prospěch nebo neprospěch. Musíme to brát tak, jak to je.“\n* Nechávali jste hráčům přes vánoční svátky volno?\n„Ne, my jsme hodně trénovali, navíc dvoufázově. Protože jsme měli hodně dlouhou pauzu. Chtěli jsme dát dohromady věci, které nám nefungovaly, nehráli jsme před přestávkou dobře, hra šla dolů. A bylo třeba dostat se zpátky k věcem, které nás zdobily, především taktického rázu, o které jsme se dříve mohli opírat. Máme kvalitní tým, když dodržujeme taktiku, vyhráváme souboje, jsou tam charakterově věci správné, pak můžeme ukázat, že jsme výborní hokejisté.“\n* Jaké to pro vás je koučovat tým proti Prostějovu?\n„Já už jsem se sem několikrát vracel jako trenér Havířova, (usmál se) Takže to pro mě není nic nového. Přiznám se ale taky, že jsem po velmi dlouhé době viděl syna, tátu, bratra, který tady pracuje u mládeže. V tomhle směru to pro mě bylo veselé. Pokud to nejsou lidi, tak přinejmenším návrat do prostoru, který znám. Ale zase dřívější návraty byly emotivnější, protože zde byl samozřejmě plný zimák a fanoušci v Prostějově byli vždy parádní.“\n* Bylo tedy pro vás utkání prestižnější než jiná?\n„Ale jo, samozřejmě. Je to můj mateřský klub, domovské město, takže se sem vždycky rád vracím. A když jsem na střídačce, vždycky chci vyhrát, ale proti Prostějovu o ten chloupek více.“ (usměje se)\n* Hecovali vás hráči a kolegové?\n„Kolegové ano, hráči ani tolik ne, hodně jich to nejspíš ani neví. Ale samozřejmě hecovačky proběhly a bude také svačinka za vítězství.“\nAno jsem pro, jelikož je to opravdu nezbytné (5)


Rakouská krajní pravice chce znovu zavést hraniční kontroly — ČT24 — Česká televize\nRakouská krajní pravice chce znovu zavést hraniční kontroly\nVídeň - Rakouským předvolebním tématem je i Schengen. Tamní krajní pravice požaduje znovuzavedení hraničních kontrol směrem k jeho novým členům. Argumentuje údajným nárůstem kriminality a návrhem se dnes zabývala i národní bezpečnostní rada země. Vláda ale obnovu kontrol odmítla, stejně jako všechny parlamentní strany kromě Svobodných a Svazu pro budoucnost Rakouska. Podle rakouské ministryně vnitra Marie Fekterové navíc stále platí, že kriminalita od rozšíření Schengenu dlouhodobě klesá a znovuzavedení hraničních závor by poškodilo Rakousko a hospodářský vývoj v pohraničí.\nPřitom právě přerušení volného provozu přes hranice je jedním z předvolebních lákadel strany Svobodných. „Schengenský režim musíme zrušit, hranice dočasně a bez varování znovu uzavřít a kontrolovat každého, kdo přijíždí a odjíždí!“ říká jejich předseda Heinz-Christian Strache. Ostatní strany navrhují spíše posílení místních policejních služeben a přísnější ochranu nynějších schengenských hranic.\nSvobodní argumentují nárůstem kriminality. V Burgenlandsku například stoupl počet vloupání do bytů v prvním čtvrtletí oproti loňsku o 25 procent - v absolutních číslech přitom jde o pouhých 10 případů oproti loňským osmi. „Samozřejmě, s železnou oponou za humny byla kriminalita v těchto oblastech ještě nižší, ale pokud někdo chce, aby se tato doba vrátila, tak bych ho označil za blázna,“ říká redaktor deníku Die Presse Rainer Nowak.\nHeinz-Christian Strache na předvolebním mítinku\nPo rozšíření Schengenu se kriminalita v německém a rakouském pohraničí nezvýšila\nKvůli rostoucí kriminalitě žádá Rakousko přísnější kontrolu evropských hranic


Co je vlastně mikropůjčka – Zerba.cz\nMá vůbec smysl se zadlužit a zatížit svůj rozpočet splácením půjčky? Záleží samozřejmě na vašich finančních možnostech, ale dokud půjčku nesplatíte, musíte počítat s tím, že váš rodinný rozpočet bude po nějakou dobu výší splátky zatížen. Měly byste si proto rozmyslet, k jakému účelu chcete půjčené peníze využít.\nNení dnes žádnou výjimkou, že o půjčky žádají ženy, které si chtějí nechat vylepšit svůj zevnějšek. Jde totiž o finančně velice nákladné operace, které se nezřídka vyšplhají až na několik desítek tisíc korun. Přesto je někdy jejich touha tak neukojitelná, že jsou ochotny se zadlužit i za cenu dlouhodobých a nevýhodně úročených splátek. Za bezchybný vzhled si dámy zkrátka pořádně připlatí. Potřebují-li, ale reprezentativní zevnějšek k výkonu svého povolání, bude využití úvěru zřejmě přínosné. Diskutabilní by byla otázka, zda vložená patrně vysoká investice bude odpovídat životnosti zákroku. Většina plastických a estetických pracovišť spolupracují s bankami, které úvěry a půjčky poskytují. Hned na místě obdržíte prvotní informace a kontakt kam se s žádostí o úvěr dostavit.\nVýše psané se vztahuje na půjčení vyšších částek. Můžete se, ale dostat do situace, kdy budete potřebovat půjčit pouze několik tisíc a jen na krátkou dobu.\nTakovou situaci máte možnost vyřešit mikropůjčkou zvanou krátkodobou půjčkou. Mikropůjčka nepatří tak úplně mezi standardní půjčky. Sjednává se pouze na dobu, která je kratší než jeden rok a na menší částky v řádu jen několika tisíc. Většinou si tak můžete vyřešit situaci, kdy potřebujete rychle získat menší obnos, ale zároveň ho chcete během několika dní splatit. Mikropůjčku si totiž můžete vzít třeba jen na čtrnáct dní. Nejčastěji se jedná o půjčky ve výši kolem pěti tisíc korun. Musíte, ale počítat s tím, že je vám poskytnuta krátká doba splatnosti a to se odrazí ve výši úrokové sazby.


Zvětšení prsou – kombinace implantát a vlastní tuk | MUDr. Radek Lhotský\nKompozitní zvětšení prsou\nPoužití pouhého vlastního tuku pro zvětšení prsou naráží v praxi na limity určené vstřebatelností této tělu vlastní tkáně. Proto jsou stále nejčastější volbou pro vylepšení dámského dekoltu silikonové implantáty, které poskytují dnes již takřka neomezené možnosti co do tvaru či velikosti. U velmi štíhlých žen s tenkou kůží a absencí podkožního tuku však může být při snaze splnit touhu po větších prsou efekt nepřirozený. Použitím kombinace implantátu a vlastního tuku, kdy tuk obalí a skryje přechod mezi implantátem a podkožím, docílíme požadované velikosti při zachování naprosté přirozenosti.\nKombinace implantátu a vlastního tuku\nPro koho je kompozitní augmentace určena\nPřípadů, kdy ženám doporučuji kombinaci vlastního tuku a implantátu, je několik:\nVelmi štíhlé ženy – vkládáme-li implantát pod žlázu, může u žen s nedostatek tuku v podkoží dojít ke zviditelnění okraje implantátu, a to zejména v oblasti dekoltu. Vlastní tuk nerovnost vyplní a okraj implantátu skryje.\nAnatomický tvar prsou při aplikaci kulatého implantátu – existují případy, kdy je vhodnější kulatý implantát, a to buď na přání pacientky nebo pro eliminaci možné rotace implantátu v důsledku nesprávné pooperační rekonvalescence. Pokud je zvolen kulatý implantát a žena si přitom přeje anatomický tvar prsou, lze pro domodelování použít vlastní tuk. (O volbě implantátu pojednávám v článku Výběr prsních implantátů.)\nVpáčený hrudník – je-li hrudník vpadlý, implantáty prohlubeň zpravidla ještě více zdůrazní. Tuk aplikovaný do meziprsní rýhy tuto deformitu vyrovná, rýha je méně hluboká, zúží se a tvar poprsí je tak více přirozený.\nSoučástí úspěšné estetické operace je podrobná konzultace, během ní lékař s pacientkou rozebere možnosti výkonu s ohledem na konkrétní indikaci a přání pacientky. V oblasti indikace se jedná o analýzu tukové tkáně pro odběr, kvalitu kůže, tělesné proporce, velikost prsní žlázy apod. Lékař s pacientkou vyberou vhodný implantát, zejména jeho velikost a tvar, lékař doporučí vhodnou metodu a oblasti pro odběr tukové tkáně.\nPacientka obdrží též detailní Pokyny před operací.\nPrůběh plastiky prsou implantáty a vlastním tukem\nKompozitní zvětšení prsou provádíme zpravidla v celkové anestezii. Zákrok trvá přibližně 1,5 až 2 hodiny. Na rozdíl od zvětšení prsou silikonovými implantáty je navíc prováděna liposukce, odsátí tuku, a jeho následný přenos do prsou.\nPostup operace je následující:\nOdběr tukové tkáně\nMísto odběru tuku je určeno během konzultace s pacientkou a může být ovlivněno přáním pacientky. Bývá jím zpravidla bříško, stehna nebo boky. Množství odsátého tuku nemusí být pro účely kompozitní operace příliš velké, ale i tak může pacientce umožnit estetické konturování požadované oblasti. Tuk se vyčistí, odstředí a připraví k transplantaci.\nVložení silikonových implantátů\nImplantáty volíme při kompozitní operaci zpravidla o něco málo menší než při operaci bez použití vlastního tuku, protože část konečného objemu prsou bude tvořena tukem.\nPřipravený tuk je tenkými kanylami většinou z oblasti dvorce aplikován do vyznačených oblastí tak, aby překryl okraje implantátu, doplnil rýhu mezi prsy nebo vytvaroval prs do požadovaného anatomického tvaru.\nO samotné technice přenosu vlastního tuku se dočtete také v textu Lipofilling nebo Zvětšení prsou vlastním tukem.\nJelikož se jedná o operaci jako každou jinou, mohou se vyskytnout komplikace, které ošetřující lékař není schopen přes veškerá preventivní opatření předvídat.\nPři kompozitní augmentaci prsou mohou nastat podobné komplikace jako v případě pouhé augmentace implantáty. Použitím vlastního tuku ovšem eliminujeme riziko viditelnosti okraje implantátu. Mohou nastat i některé komplikace spojené s liposukcí a přenosem vlastního tuku. Při precizním výběru zkušeného operatéra, důkladné konzultaci a správné pooperační péči, jsou však rizika komplikací minimální.\nPooperační režim a péče\nPacientka odchází do domácí péče zpravidla druhý den po operaci. Před propuštěním jsou většinou odstraněny drény. Na cestu domů je dobré si zajistit odvoz.\nStehy používáme vstřebávací, proto není nutné je odstraňovat.\nRány desinfikujte bezbarvým sprejem (např. Cutasept, Octenisept).\nPacientka by si měla minimálně na týden po operaci zajistit klidový režim. To znamená zejména vyvarovat se větší fyzické aktivity, ležení na břiše či na boku, práci v předklonu, uklízení, luxování, vzpažení nebo zvedání těžkých břemen nebo dokonce dětí. Je možné, že pacientka bude unavená a bude více odpočívat. Případné bolesti lze tišit běžnými analgetiky.\nSprchovat je možné od třetího pooperačního dne, popř. po odstranění drénů. Bílé náplasti zůstanou na ráně 14 dní, sprchováním se neodlepí.\nKancelářská práce a řízení automobilu je možné po cca 1 týdnu, pokud ustoupí nejintenzivnější bolesti. Sport doporučujeme až po 6 týdnech od operace, švihové sporty jako tenis, squash a golf až po třech měsících.\nJe důležité nosit 24 h denně po dobu alespoň 4 až 6 týdnů speciální elastickou podprsenku, aby se stabilizovala poloha implantátů. Dále pak 2 týdny alespoň přes den.\nSpát je vhodné na zádech v obložení polštářů, aby se zamezilo rotaci nebo destabilizaci implantátu nekontrolovaným nočním otáčením, a to, pokud možno 3 měsíce po operaci.\nVšem pacientkám kladu na srdce, že pooperační péče a zodpovědný přístup těsně po operaci mají zásadní podíl na konečném vzhledu zvětšených prsou. Mezi to patří i správná péče o jizvy.\nMáte zájem poradit se, zda by kompozitní operace byla vhodná právě pro Vás? Domluvte si konzultaci, rád s Vámi proberu možnosti estetického vylepšení Vašich prsou.\nDélka operace: 1,5 – 2 hodiny\nNávrat do normálního života: po týdnu\nKdy přistoupit ke zvětšení prsou implantáty a vlastním tukem\npro přirozený tvar prsou\nvelmi štíhlá žena\nanatomický tvar i při použití kulatého implantátu (nerotuje)\npro ženy s vpáčeným hrudníkem\nPooperační prádlo: 4 až 6 týdnů\nklidový režim 1 týden\npo 1 týdnu kancelářská práce a řízení automobilu\npo 6 až 8 týdnech sport (v závislosti na kondici)\nTermíny kontrol: po 1 týdnu, po 6 týdnech\nDo kalkulace ceny kompozitního zvětšení prsou vstupuje více parametrů: volba implantátů, rozsah prováděné liposukce, délka hospitalizace. Přesnou cenu operace vám sdělíme při první konzultaci.\nReaugmentace v prosinci 2021 – pana doktora jsem si vybrala dle recenzí a jsem ráda, že jsem se tak rozhodla. Velká spokojenost, Číst dál\nvýsledek super, prsa jsou hezčí než poprvé před deseti lety. Rekonvalescence s minimální bolestí. Rozhodovala jsem se cca dva roky kam půjdu na výměnu implantátu a rozhodla jsem se dobře. Pan doktor Lhotský je jednička:-)\nV říjnu jsem podstoupila augmentaci prsou, Mentor anatom 330ml, chtěla jsem hlavně přirozená prsa a celou dobu jsem si nebyla jistá velikostí Číst dál\n(bála jsem se, aby nebyly moc veliké), tak jsem to nechala na odborníkovi 🙂 K panu Lhotskému jsem se rozhodla jít hlavně kvůli tomu, že byl velmi blízko mého bydliště a nikde jsem na něj nenašla jedinou špatnou recenzi. No a byla to ta nejlepší volba. Za tak kvalitní odvedenou práci a nejlepší implantáty na trhu byla cena velmi rozumná, jelikož se neplatilo za předražené kliniky. Stejně ve výsledku je nejdůležitější, kdo operuje, než kde se operuje! 🙂 Rekonvalescence úplná pohodička, výsledek pecka. Mám nejvíc přirozená prsa, která jsem si mohla přát. Cizí nic nepozná a blízké okolí vlastně skoro taky ne 🙂 Pane doktore díky, jste jednička! A jsem přesvědčena o tom, že rekonvalescence byla tak v pohodě díky precizně odvedené práci panem doktorem. Díky, díky 🙂\nI was very lucky that the operation was performed by Dr. Lhotský. I am very happy, the breasts look great, like a teenager’s. A very professional and friendly doctor. I recommend to everyone.\nZdroj: Personal recommendation\nI have very good experience with Dr Lhotsky. He was very kind and helped me to find the best solution for my aesthetic problem. I am very happy with the result and also everyone at Forme clinic was very friendly and helpful.\nU pana dr. Lhotského jsem byla na operaci zvětšení prsou s modelací ve Vysokém nad Jizerou a pravidelně k němu jezdím i na botox. S výsledky Číst dál\njeho práce jsem moc spokojená. Mám prsa, která jsem si vždycky přála, už se za ne nestydím!:) Botulotoxin mi aplikuje tak, že je to vždy podle mých představ. Jsem ráda, že ho mám, věřím mu…už bych k jinému nešla…myslím si, že je super, že mimo jeho specializaci v oboru plastické chirurgie má i specializaci v oboru chirurgie ruky, tam je to totiž podle mě opravdu o velkých detailech, což přesně potvrzuje to jakou práci odvádí. Chystám se kněmu na horní víčka, na dolních byla před pár lety moje mamka a taky krásný výsledek..za mě je to nejen skvělý plastický chirurg, ale i člověk.\nU pana doktora Lhotského jsem absolvovala augmentaci prsou. Pan doktor je velmi citlivý, empatický člověk a odborník na svém místě. Je evidentní, že svou Číst dál\npráci má velmi rád a umí… Konzultace se nesla v přátelském duchu, diskuze, prostor na dotazy. Operační výkon , rekonvalescence , kontrolní vyšetření vše naprosto v pořádku, pohodová atmosféra. Jsem velmi spokojená , bolesti jsem neměla téměř žádné, jizva minimální, prsa přesně dle mých představ. Pana doktora velmi ráda doporučuji.\nPodstoupila jsem u pana doktora Lhotského augmentaci prsou a upřímně jsem nemohla zvolit lepšího operatéra. Prsa mám nádherná, jizvy jsou krásné, Číst dál\nhojení jde velmi dobře a pan doktor je moc sympatický, milý a starostlivý. Moc moc moc děkuji a všem jen doporučuji!!! Velké díky také sestřičkám ve Vysokém nad Jizerou za jejich péči.\nChtěla bych zde velmi vychválit pana MUDr. Lhotského. Před měsícem jsem byla na augmentaci ve Vysokým. Pan doktor již při konzultaci byl velmi milý a vše vysvětlil. V den operace Číst dál\njsme vše ještě prokonzultovali. To, že jsem neměla velké pooperační bolesti, přisuzuji i šikovnosti pana doktora. Od začátku prsa vypadala velmi krásně. Touto cestou bych mu chtěla ještě jednou poděkovat za vše.\nPo velmi dobré zkušenosti s panem doktorem, jsem se rozhodla u něj podstoupit i augmentaci prsou. Musím říct, že pan doktor Lhotský je opravdu kapacita ve svém oboru Číst dál\ns naprosto profesionálním přístupem. Mockrát děkuji jemu i celému personálu ve Vysokém nad Jizerou. Výsledek super. Doporučuji všem!!!\nO zvětšení prsou jsem se rozhodovala hodně dlouho. Trápila mě malá, povislá prsa. Operace jako takové jsem se ani nebála, Číst dál\nale spíš jestli se povede a s výsledkem budu spokojená. To byl můj největší strach. Teď jediné, čeho lituji je, že mi to moje rozhodování trvalo tak dlouho. Konečně mám krásný dekolt, i bez podprsenky:). Pro MUDr. Lhotského jsem se rozhodla hned po první konzultaci a musím říci, že mě můj šestý smysl nezradil. Teď mám prsa, která jsem si vždycky přála a za to mu moc děkuji.\nzdroj: Chirurgická ambulance Trutnov\nPana doktora Lhotského vřele doporučuji, profesionální a milý přístup. Velikost a tvar prsou jsem nechala na panu doktorovi (silikonové implantáty, objem 255ml). Číst dál\nPrsa jsou krásná a vypadají přirozeně. Operace proběhla ve Vysokém nad Jizerou, kde byl moc milý a ochotný personál.\n----Vysoké nad JizerouTrutnovMladá Boleslav


Těstoviny mušličky pohankové 300g BIO Country Life | GreenStore.cz\nTěstoviny mušličky pohankové 300g BIO Country Life\nBezvaječné těstoviny vyrobené z pohankové mouky v biokvalitě. Pohanka je významným zdrojem vlákniny, minerálních látek a vitaminů, zejména vitaminů řady B a vitaminu E.\nTěstoviny mušličky pohankové 300g BIO COUNTRY LIFE - Podrobná charakteristika\nPohanka je bezkonkurenčním zdrojem rutinu a je přirozeně bezlepková.\nSložení: Pohanková mouka, produkt kontrolovaného ekologického zemědělství\nNávod k přípravě: Těstoviny uvařte v dostatečném množství vody do měkka. Těstoviny při vaření občas promíchejte. Sceďte, prolijte studenou vodou a promíchejte s trochou kvalitního oleje. Těstoviny pak zůstanou kypré. Těstoviny jsou vhodné jako příloha, na přípravu salátů, dají se konzumovat teplé i studené.\nSkladování: Skladujte v suchu při teplotě do 25°C a relativní vlhkosti vzduchu do 70%.\nLegislativní zařazení: Těstoviny sušené - bezvaječné


Modulární rekreační objekty se smyslem pro detail - ESTAV.cz\nModulární rekreační objekty se smyslem pro detail\nRychlost, variabilita, inovativní řešení. Propojení designu s architekturou. Spolupráce mezi společností KOMA Modular a spoluzakladatelkou Zlín Design Weeku Adélou Bačovou – všechny tyto body vedly ke vzniku nové produktové řady prefabrikovaných modulů Fashion Line Relax. Ta propojuje jedinečný zážitek a umění odpočívat.\nVraťme se k přírodě\nŽijeme v uspěchané době, a proto si o to více vážíme chvil, kdy můžeme odpočívat v osobitém prostoru, který lze zasadit do srdce přírody. KOMA nabízí designové a pohodlné útočiště pro volné chvíle, jež je situováno podle principů cirkulární ekonomiky. Užijte si souznění s přírodou v podobě minimalistického modulu k odpočinku nebo zahradního domku.\nFashion Line Relax je také energeticky úsporná. Kvalitní tepelná izolace vyhovuje všem českým standardům u rekreačních objektů a moduly tak můžete umístit třeba i do hor. Díky prefabrikované výrobě v hale za stálých podmínek je zaručena linková kvalita, v porovnání s klasickou stavbou se tak eliminuje i prašnost a hluk přímo na stavebním pozemku. Díky připojení na inženýrské sítě také zajišťuje veškerý uživatelský komfort.\nJedinečnost v každém prvku\nOsobitost a originální architektura jsou pro výrobce KOMA Modular již zažité pojmy. Teď se však posunula o pěkný krok dopředu. Systém skládání modulů zkombinovala pro moduly s neobvyklým designem a díky tomu mohl vzniknout tento odpočinkový prostor.\nZároveň je celek plně mobilní a zvukově izolovaný. Vše funguje na základě dílcového systému, který umožňuje seskupení jednotlivých, striktně standardizovaných prvků.\n„Naše stávající moduly jsme rozebrali, podrobili analýze a jednotlivé části jsme znovu navrhli a vytvořili tak modulární stavebnici pro 21. století,” uvádí Adéla Bačová, designérka Fashion Line.\nNa chvíli designérem\nFormování objednávky a zařizování nového modulu je možné online. Exteriér i interiér si lze individuálně designovat v konfigurátoru. Výběr začíná určením velikosti stavby. Single (22,5 m2), Double (36 m2) nebo Triple (54 m2). Venkovní pohled umožňuje výběr z palety vnější fasády a venkovní terasy. Naopak za pomocí vnitřního úhlu realizujete selekci obkladů, kuchyně, podlahy, světel, koupelny a dalších detailů modulu. Dá se zvolit i typ vytápění. Jednotlivé prvky jsou také snadno vyměnitelné.\n„Jednotlivé části jsou navrženy takovým způsobem, aby byly navzájem kombinovatelné a jejich konfigurace online byla pohodlná, jednoduchá pro kohokoliv a výsledek společně ladil,“ popisuje designérka Adéla a vedoucí vývojového oddělení Martin Hart dodává, „Jednotlivé prvky modulu jsou navzájem kombinovatelné a díky rukopisu designérky je výsledek vždy komplexní a esteticky vyvážený. Zákazníci tak mohou přímo ve webovém konfigurátoru vytvořit svůj nový osobní prostor, který působí dotaženě a harmonicky.”\nTrvanlivost spojená s rychlostí\nCelá konstrukce je stavěna na nekorodujících rámu. Pozinkované profily zaručí, že objekt vydrží věky. To dovoluje společnosti, aby jejich záruka byla delší než u většiny běžných modulárních staveb.\nDalší velkou výhodou je, že nejsou nastavené hranice pro dovoz. Fashion Line se soustřeďuje na lokaci bez vazeb a nabízí doručení klidně až na druhý konec světa. Protože technologie prefarbikovace byla promyšlena až do nejmenšího detailu, je dodací lhůta cca jeden měsíc. S postavením modulu si rovněž nemusíte lámat hlavu. KOMA garantuje komplexní službu a smotování za víkend.\n„Při objednání jsme schopni projekt dodat kompletní, včetně zemních vrutů. Kvalitu a udržitelnost firma ještě podporuje doživotním servisem, který může zákazník objednat společně s objektem,” upřesňuje Martin Hart.\nBudoucnost v dohlednu\nModuly Relax z řady Fashion Line představila firma KOMA Modular na podzim roku 2020 na pražském Designbloku. Mají však v plánu další do této výrobkové řady přidávat další kousky z odvětví designu, architektury a modulárnosti.\nKolekce Studio v sobě ponese prostory pro kavárny, bary i kadeřnictví. Nabízí se tak příležitost přivítat zákazníky v unikátním prostředí, do kterého se budou rádi vracet. Série Office poskytne moderní pracovní prostředí a subjektivní volbu při zařizování reprezentativních kanceláří.\nNebojte se začít psát novou životní kapitolu a prozkoumejte možnosti Fashion Line Relax. Navštivte showroom v Praze nebo ve Vizovicích a prohlédněte si prostor na vlastní oči.\ntelefon: +420 577 007 711


Biblická antropologie | PROTESTANT nezávislý evangelický měsíčník\nVšechno je goticky strmé a esteticky strohé. Každá věta je bohoslužebná téze okouřená vůní vzácného kadidla. Každý stvořitelský den má svou proklamaci, jíž se z hltavé nicoty (Gn 1,2 – pustota a prázdnota, TOHů VÁBOHú) vynořil určitý aspekt světa našeho lidského pobytu. Před očima víry předvádí se nám „Boží pracovní týden“ končící šabbatem („den sedmý“), kdy Pravda odstupuje od svého životonosného vymýšlení; kněžský svědek nám tím vykřičníkově naznačuje, že Pravda není identická s tím, co vyvolává v život; proto i člověk vznešeně cejchovaný pravdickým pověřením (zastupovat zájmy Pravdy ve světě našeho pobytu) nemá se sedmého dne namáhat ob-staráváním, tj. starostí o úživu, rozplozování a ob-chod (obcházení možných klientů za účelem spolupodnikání), nýbrž má „přestat“ (ŠBT) a „odpočívat“ (NVCH) – tak stanoví čtvrté slovo Dekalogu (Ex 20,9–11). Ani člověk nesmí splynout se svou prací, jakkoli tvůrčí, jinak by se stal součástí jakéhosi nudného, nicméně hrozivého procesu, znelidštil by a ztratil svou tvář, která má být obrácená („pozdvižena“) k inspirující Pravdě, a nesmí „padnout dolů“ jako tvář Kajinova (Gn 4,6 – správně v Kral. překladu).\nPodle Gn 1 je všecko, co je, vyvzdorováno na TOHÚ VÁBOHÚ. Toto pusto a zpustlo, řádící ale neřadící neřádstvo, není ontologický kontrast „nejsoucího“ (učení o stvoření světa je až apokryfní, srv. studie D. Machovce), je to zlo, s nímž musí být sveden kruciální zápas (připomínající Mardukův atak proti temnotné Tiamatě), smrt, jež musí být přemožena. Je to tedy křísení a vzkříšení. Dogmaticky řečeno – dílo stvoření je akt resurekce.\nStvoření jako udolán( Nicoty se děje Božím promluvením: Na počátku (BEREŠÍT Gn 1,1) působí slovo = oslovení (Gn 1,1; J 1,1), které se ujímá moci (= moci lásky) jako Ježíšovo slovo nad hrobem Lazarovým (J 11!).\nTento způsob představení křisitelského působení Pravdy v místě našeho pobytu nabídl kněžskému bohoslovujícímu básníku mýticko-kultový Egypt. Možno mluvit o „Ptahovském modelu“ – zatímco v předcházející kapitolce jsme uvedli model „Chnumovský“ (hrnčířský kruh, Gn 2,8). Stvořitelské božstvo z Memfidy vyvolalo svět pomocí myšlenky („v srdci“) a zvláštního výroku („jazykem“). Člověk podle Genese „vzniká“ (výraz dost zkostrbatěly, ale ustupuji tu metodicky jisté zvěstné konvenci) v „důsledku“ (slovo zase noeticky dost nešťastné, poněvadž až příliš zvnějšňující), či spíše v záchranné intenci Božího sebetázání; to se jeví nejmanifestačněji při ustavení člověka: „učiňme (plurál!) člověka…“ (Gn 1,26). Pravda tu vystupuje jako ELOHíM = dosl. bohové, Bůh jako „korporativní osobnost“. Člověk byl vyvolán k existenci v meditujícím srdci Božím, byl postaven do místa našeho pobytu Pravdou, která není princip, idea či postulát, nýbrž Život rozhodnuvší o životě jiných, Exodus ze sebe sama ke společenství duchovní příbuznosti, jež ještě nestávalo. Člověk jako výraz (ne výron, nebo emanace mýtického či gnostického typu) sebetázání Božího, má nyní sebeodpověď Boží potvrdit a utvrdit (vpravdě konfirmovat) odpovědí své odpovědné, tj. citlivě odpovídající existence.\nÚkolem, ba posláním člověka jako tvořivého souručenství muže a ženy (Gn 1,27b) je vysunout se nad všechno ostatní tvorstvo a vladařsky se o ně starat. Člověk má být ostatnímu tvorstvu „bohem“ – a právě v tom být Božím „obrazem“ (GELEM, Gn 1 27n). Tragédií by bylo, kdyby člověk s přírodou splynul, ztotožnil se s ní, nebo se jť dokonce v modlářské paúctě kořil. Ve starověku skutečně člověk bohoslužebně přírodě otročil, pokládaje ji za božskou matku, z jejíhož stvořitelského lůna vychází vše živé. Člověk má vědět, že je VÍC než TO OSTATNÍ, co se zde pod hravým tlakem Pravdy objevilo. Tak se má člověk stát správcem či kurátorem všeho mimolidského, zvláště živého.\nVyjádření tohoto mandátu podává kněžský spisovatel-hymnolog výrazy velmi tvrdými, tak tvrdými (jak tornu v orientálním podání z ostře polemických důvodů žel bývá), že po celá tisíciletí hodně zamlžovala své vlastní oznamování: Podmaňte zemi a panujte nad jejími tvory (Gn 1,28). Tyto výrazy (KBŠ + RDH) znamenají v jiných biblických souvislostech potlačení, porobení, okupaci. Musíme však dohlédnout za verbální krustu těchto výrazů až k Božímu požadavku, aby člověk mimolidské tvorstvo reguloval a pomáhal mu k takovému existování, které by mu důstojně umožnilo „koexistovat“ s lidmi jako se syny a dcerami Božími (srv. Ř 8,20). Jako má být žena (IŠŠÁ) pomocí (EZER) svému muži (íŠ) tím, že se mu bude stávat protějškem (Gn 2,18), tj. laskavým zrcadlem, tak se má ÁDÁM stát zrcadelení pomocí (správcovským přispěním) všemu mimoádámskému.\nDůležitou zvěstnou myšlenkou první kapitoly hebrejské bible je proklamace (ba exklamace) Řádu: aby nepatřičné nebylo směšováno dohromady (jak to bylo v některých typech mýtů obvyklé) a aby neživé bylo smyslupiným prostorem živého. (Tak se mají např. vody „hemžit živočišnou havětí“, Gn 1,20.)\nJiným důležitým rysem téhož řádu je, že v místě lidského pobytu všechno slouží člověku a nic ho božsky „nehaptuje“: Na obloze se neepifanuje měsíční, sluneční či hvězdné božstvo, jsou tu jen lampy a svítidla, která jsou tu k osvěcování toho, co je temné a k rozměřování i vytyčování času (a časů). Genesis provádí demytologizaci: strhuje z nebeských těles a vůbec všech přírodních jevů šlář božství, neprovádí však desakralizaci – přírodní mimolidské jevy neztrácejí svou posvátnost. Každý přírodní jev, věci, jichž běžně užíváme, se mohou stát „svátostmi“ (např. chléb a víno při večeři Páně!) – a potenáálně svátostmi jsou.\nKněžský autor nás ujišťuje, že není ve světě našeho pobytu nic tak zářivého, co by mohlo člověka instalovaného pro tento svět Pravdou oslnit (či oslepit) natolik, že by musil upustit od respektu Pravdy, zchromit svou identitu a splynout s procesováním přírody. Člověk stojí ve světě „na místě Božím“, aby sloužil či liturgoval Pravdě, tornu, „co býti má“; zvířatům a rostlinám, jakož i „nebeským tělesům“ zpřítomňuje a vyjasňuje Boží přítomnost, zasazuje se o pravdu, která by mimolidským tvorům ulehčila existenční obstarávání a přiblížila je úrovni lidí jako synů Božích (Ř 8, 20n).\nZvěstný report Gn 1 odmítá Zemi jako „velkou matku“ a jako rejdiště démonů či výskytiště tremendózních oblud („velicí netvoři“ Gn 1,21), které bible jinde demaskuje téměř vědeckou deskripcí (srv. popis netvora Livjátana v Jb 40,25nn).\nA ještě jedna věc: Narozdíl od hymnu Ž 8 používá Kniha zrodu výrazu BR' (čti bára). „Stvoření“ označuje jedinečné Boží rozhodnutí vyjít svým slovem ze sebe sama a ustavit vedle sebe lidského partnera svých plánů se světem a člověka obklopit pro jeho starost i radost bezpočtem bizarních i jímavě krásných tvorů a jevů.


Nebo se necháš zajmout emocemi, které v Tobě vytváří - pozitivními, protože ho miluješ, a tudíž mu věříš, i negativními, protože nechceš, aby Tě přestal milovat a přestal Ti věřit -, a proto upozadíš rozum a kritické myšlení a nepochybuješ o jeho slovech, tedy když Tě obviňuje, tak samozřejmě přijímáš svou vinu?\nCo když v této hře vůbec nejde o Tebe - ale jen o něj?\nKdyž vina "je pouze na Tvé straně"\nNa téma partnerských vztahů jsem napsal už šest knih, v Česku a na Slovensku jsou všechny už bestsellery. Těší mě mezinárodní status Amazon Best-Selling Author i fakt, že moje základní kniha 250 zákonů lásky se v anglickém překladu 250 Laws of Love stala bestsellerem za velkou louží (USA), kanálem (Velká Británie) i v kontinentální Evropě (Itálie nebo Španělsko), nicméně já jen u autorství nezůstávám. Rád s lidmi mluvím o tom, co prožívají - nejen na veřejné facebookové stránce, která má již více než 320 000 fanoušků, ale i v klubové zóně, pro jejíž členy pořádám soukromá živá vysílání a třikrát týdně píšu speciální článek na přání. Jako dnes.\nExistují 3 základní psychologické ukazatele, že jste ve špatném vztahu.\nŽena v mém případu to měla o něco snazší - byla partnerem vyhozena a nepřipuštěna zpět. Když se nemůžeš vrátit, hledej nejlepší cestu vpřed, zní moudrost, na níž stavím také knihu Čtyři prány štěstí.Je o všem, co nás zbytečně oslabuje. Třeba o sabotérech, těch vnitřních hlasech, které nás zdánlivě přesvědčují, že nestojíme za nic a vše bude jen horší. Zpočátku znějí zvenku, pak jako ozvěna těch, kdo nás chtěli ponížit, uvnitř. Pořád.\nJistěže ta žena svou cestu vpřed našla. Postavila se na nohy. Motivaci měla. Už proto, jak s ní zacházel a jak jí opovrhoval, chtěla dokázat, že není nula. Našla si práci, nové bydlení, odrazila se ode dna. Měla proč. A potom se poprvé usmála. Uvěřila, že to zvládne. Začala být pozitivní, příjemná, přitažlivá. A - našla si nového partnera.\nJistěže "to neměla dělat". Ten, pro kterého byla nula, jí úspěch neprominul. Pomlouval ji, špinil před okolím. Protože, proti jejímu očekávání, nepřilezla po čtyřech.\nVšechno lze odůvodnit jediným slovem: slaboch. Pro slabocha je principiálně těžké leccos unést. Zejména to, co je náročné a představuje budování vztahu (více v článků 5 znaků, které odlišují Chlapy a Chlapečky - zůstaneme-li v nastavení slabého muže).\nPověděl jsem jí alespoň 10 základních znamení - 10 chyb, které slaboch nikdy nepřizná.\nProč je nepřizná? To už přece víme. Je tak slabý, že ani vlastní chyby nedokáže unést. Proto dělá, že neexistují.\n1. Zbytečně odsuzuje. Typickému slabochovi nedojde, že když člověka soudí, nic se o něm nedozvídá. Silní lidé se i chybujícího člověka snaží pochopit, a pokud to pochopit nejde, snaží se alespoň přijmout to, že prochází vývojem a chybami, které ho jistě bolí, ale zároveň také posouvají. Silní lidé to dokážou mimochodem i proto, že to sami zažili. A ocenili, když je druhý neodsuzoval, ale naopak jim naslouchal. Odsuzovat znamená se druhému vzdalovat. Snažit se mu porozumět znamená hledat cestu k němu (jak toho docilovat, o tom jsou moje knihy).\n2. Pohrdá lidmi, kteří s ním nesouhlasí. Kdybychom měli pohrdat každým, kdo je jiný než my, pohrdáme celým světem. A pokud nás zklame něčí jednání, potom jen proto, že sami neumíme přijmout odlišnost člověka - jeho právo na vlastní názor, byť by byl chybný. Silní lidé vědí, že jiný názor nikdy není horší nebo lepší, je prostě jen jiný. Je dán tím, čím člověk doposud prošel, čemu věří a kam směřuje. Takový názor je vždycky autentický a osobní.\n3. Zaměřuje se na nedostatky druhých. Slaboch nikdy nezesílí mimo jiné proto, že se nesoustředí na sebe - své zlepšování. Drbe druhé, hřeje ho, že na nich vidí chyby, jenže to neznamená, že on je bez chyb. Silní lidé nejenže přijímají druhé i s jejich nedostatky, protože nikdo nejsme dokonalý, ale především se soustředí na sebe. A když už k někomu promlouvají, připomínají mu jeho přednosti, ne jeho slabiny. Podporují ho, protože dobře vědí, že jen tak zvedají člověka, který může posléze jednou zvednout i je.\n4. Pomlouvá partnera před okolím. Slabí lidé vynášejí špinavé prádlo na veřejnost, protože ho nedokážou prát ve dvou. Nechtějí řešit, chtějí špinit. Vyhledávají společnost, která je polituje, ujistí, že "špatný je ten druhý". A vůbec jim nevadí, že ten, kdo je ujišťuje, nemá ponětí o konkrétním vztahu, natož o konkrétní osobě. Prostě účastnit se špinění ho baví.\n5. Svou přetíženost pořád nosí do vztahu. "Mám bebíčko." "Šéf mi ublížil." "Zase si s něčím nevím rady." Každého slabší rozpoložení občas potká. Díky tomu ovšem víme, že potřebujeme (pečovat o) partnera, aby nás vyslechl, podpořil, vrátil na trať. Jako když skomírající monopost formule 1 potřebuje krátké doplnění paliva v boxech. Jenže není možné v těch boxech stát pořád. Pak se nikam nedojede.\nSilní jsou přesný opak. Vědí, že veškeré problémy ve vztahu jsou příležitostí k jeho zlepšení. Ale nemohou na to zůstat sami. Než být ve vztahu se slabochem, je vždy lepší být sám. I slabocha to může naučit, že úspěšné vztahy nepadají z nebe. Vytvářejí se. A ne snadno (více v podcastu Proč silní lidé mají problém najít si dlouhodobého partnera).\nI proto jsem magazín Jak pracovat se stresem zaměřil také na porozumění a odpuštění - kdy a jak obojí uplatnit.\nVíce v mých knihách a magazínech.


Privatizace trvá moc dlouho, řekl šéf polských aerolinek LOT a odstoupil | E15.cz\nZDROJ: via Flickr CC BY ND 2.0: Colin Brown\n18. srpna 2015 • 17:30\nGenerální ředitel polské letecké společnosti LOT Sebastian Mikosz v úterý nečekaně oznámil rezignaci na funkci. Do čela státní firmy nastoupil v roce 2013, zachránil ji před bankrotem a loni ji s pomocí restrukturalizace dovedl k prvnímu zisku za sedm let.\nPolské ministerstvo státního pokladu, které spravuje státem vlastněné podniky, Mikoszovu rezignaci přijalo, vyjádřilo ale nad ní údiv. Dodalo, že dosavadní šéf aerolinek odejde po 17. září.\nMikosz podle serveru Air Transport World zdůvodnil svůj odchod průtahy privatizace ze strany polské vlády. Stát vlastní 99,9 % akcií letecké společnosti. Podle polských médií zpoždění jednání způsobily nadcházející říjnové parlamentní volby, před nimiž vláda nechce o tak důležitém kroku rozhodnout.\nMikosz odcházel ze stejné pozice už v roce 2010, aby se do ní o tři roky později zase vrátil. Podařilo se mu státní leteckou společnost zachránit, restrukturalizovat ji a najít pro ni investora. Mikosz zrušil řadu pracovních míst a neziskových linek. To byla podmínka Evropské komise pro souhlas s poskytnutím státní pomoci společnosti.\nLOT CEO Sebastian Mikosz confirmed to me his resignation: "Yes I do. No privatization so I go". pic.twitter.com/Xd19phQAJq\n— Kurt Hofmann (@atterseeluftfah) August 18, 2015\nLOT se loni dostal do zisku poprvé za sedm let, což zlepšilo jeho vyhlídky na privatizaci. Podle odcházejícího šéfa ovšem nebude možné aerolinky prodat, pokud vláda nebude ochotná vzdát se kontrolního podílu ve společnosti.\nPolská média jako zájemce o LOT identifikovala investiční společnost Indigo Partners, která vstoupila i do maďarského nízkonákladového přepravce Wizz Air. Aerolinky LOT vznikly před 85 lety a patří mezi nejstarší na světě. LOT je členem leteckého sdružení Star Alliance a létá do 49 destinací po celém světě. Do roku 2020 chce toto číslo navýšit na 80.


"Český Einstein" musel přeskákat hodně klacků, aby se dostal k vysněné režii: Ladislav Smoljak původně učil matematiku – G.cz\nZnáme ho jako hlavního tahouna Divadla Járy Cimrmana a asi nejlepšího kamaráda Zdeňka Svěráka. Ladislav Smoljak se narodil 9. prosince 1931 a už od střední toužil po režírování, osud mu ale připravil několik překážek, než se k němu konečně dostal.\nKateřina Horáková 9.12.2019, 15:49\nEinstein z Prahy\nDíky němu máme jeden z určujících pilířů našeho národního humoru - dílo fiktivního hrdiny Járy Cimrmana. To Ladislav Smoljak spolu se svým kamarádem Zdeňkem Svěrákem "největšího Čecha" Cimrmana vymysleli, stvořili a nechali žít v žižkovském divadle skrze divadelní hry. Smoljak a Svěrák vůbec tvořili pěknou, vysoce funkční tvůrčí dvojici. Zatímco Zdeněk se cítil lépe před kamerou, Láďa chtěl vždy režírovat.\nI proto se hned po maturitě hlásil na obor režie na DAMU, tam ho ale nevzali. Místo toho ho ovšem přijali na "peďák", obor matematika - fyzika. I proto, a zřejmě i pro svůj typický vzhled, později získal přezdívku "český Albert Einstein". Po absolvování vysoké školy se Smoljak skutečně věnoval tomu, co vystudoval. Za katedrou v různých vzdělávacích institucích strávil několik let. Kromě toho ale také psal do kulturních rubrik několika magazínů. Pak přišel rok 1966 a založení již zmiňovaného Divadla Járy Cimrmana.\nSmoljak ve filmu\nZa minulého režimu to Smoljak-filmař jako řada dalších umělců neměl úplně jednoduché. Politickou scénu se zájmem sledoval a často se k ní také vyjadřoval. Satiře se sice záměrně vyhýbal, ale jisté paralely diváci v jeho hrách rozhodně vysledovat mohli. To pochopitelně neušlo pozornosti a divadlo se muselo často stěhovat. O boji se zlovolnými komunistickými cenzory ostatně vypráví cimrmanovský snímek Nejistá sezona.\nPro své politické názory minulý režim Smoljaka nenechal plnohodnotně režírovat. A tak se na řadě dnes už klasických českých komedií, ke kterým se Svěrákem většinou společně napsali také scénář, podílel především z pozice "asistent režiséra". O jaké filmy jde, to se dozvíte v galerii tady:\nGALERIE Filmy Ladislava Smoljaka\nSmoljak nepřestal politiku komentovat ani po revoluci v listopadu 89, v níž se jako občan aktivně angažoval (a přesto se objevil v pověstných Cibulkových seznamů spolupracovníků StB, ačkoliv pozdější průzkum ukázal, že Smoljakovo jméno v nich bylo zaneseno zcela chybně). V roce 1997 se připojil k výzvě divadelníků na podporu tehdejší vlády před chystaným hlasováním o vyslovení důvěry a rok na to podepsal otevřený dopis umělců tehdy ještě předsedovi vlády Miloši Zemanovi, ve kterém umělci protestovali proti odvolání ředitelky pražské vinohradské nemocnice Zuzany Roithové. V roce 2000 v průběhu televizní krize zase podpořil stávkující zaměstnance.\n8 překvapivých zajímavostí o legendárním Zdeňku Svěrákovi, který oslavil 83. narozeniny\nLadislav Smoljak Zdeněk Svěrák Jára Cimrman Divadlo Járy Cimrmana osobnsoti divadlo české filmy\nOkénko televizní zábavy: 7 nejhorších pořadů, které kdy byly natočeny a odvysílány


Dárky potisk shop\nDárky potisk, shop\nPlnobarevný firemní potisk obalu předmětů vlastním textem, logem a vybraným nebo zaslaným obrázkem. Zvolte si potisk na bílý nebo světle béžový papír a pak zadejte počet objednávaných kusů. Vlastní text zadáte v nákupním košíku v okénku pod údaji o odběrateli. Obsahem potisku může být i další grafika dle Vašeho přání. Firemní logo, vlastní obrázky a případné doplnění textů zašlete laskavě přímo na naši emailovou adresu tereza@tereza.cz. Logo v elektronické podobě je nejvhodnější ve formátu COREL verze 3 až 12, písma převedená do křivek. Můžete samozřejme zaslat i jiné běžné grafické formáty. Vhodné je vždy vyšší rozlišení alespoň 300 dpi. Nevhodný pro logo je formát doc. V případě nejasností kontaktujte telefonicky naši zakázkovou kancelář. Nemáte-li logo či obrázek v elektronické podobě, zašlete veškeré podklady k potisku normální poštou. Vaše podklady graficky zpracujeme a před realizací potisku zašleme k odsouhlasení.Prodáváme také neodolatelné firemní dárky i luxusní balíčky z čokolády, máme tipy na dárky i luxusní balíčky na Vánoce. Dárky potisk. Nápady na dárky k Vánocům, vánoční dárkové balíčky.


SLAZENGER WIMBLEDON 4 BT\nÚvodSportovní potřeby, sport obchodRaketové sportyTenisTenisové míčkySLAZENGER WIMBLEDON 4 BT\nTenisové míčky SLAZENGER WIMBLEDON 4 BT jsou mimořádně kvalitní míče s patentovaným výrobním postupem, který umožňuje výrobu míčů ULTRA VIS s exkluzivní o 17% výraznější barvou než u standardních tenisových míčů.\n80 Kč (31%)\nTenisové míčky SLAZENGER WIMBLEDON 4 BT jsou mimořádně kvalitní míče s patentovaným výrobním postupem, který umožňuje výrobu míčů ULTRA VIS s exkluzivní o 17% výraznější barvou než u standardních tenisových míčů. Speciálně vyráběný melton, unikátní TOUR-CORE kaučukové jádro zajišťuje těmto míčům mimořádné herní vlastnosti, s dlouhou trvanlivostí a stálostí kvality. Kvalita míčů je nepřetržitě ověřována na turnaji Grand Slam Wimbledonu a dalších ATP turnajích např. Stella Artois, Heineken Open, Nottingham a dalších turnajích.\nTenisové míčky SLAZENGER WIMBLEDON 4 BT je k dispozici skladem dnes pouze za 179 Kč. Zásilku můžete očekávat v pátek 22.10.2021, nebo si SLAZENGER WIMBLEDON 4 BT můžete osobně vyzvednout na našich výdejních místech po předchozí objednávce. Nakupte SLAZENGER WIMBLEDON 4 BT dnes a ušetřete 80 Kč oproti běžné ceně.\nSchází Vám nějaká informace k produktu Tenisové míčky SLAZENGER WIMBLEDON 4 BT? Zeptejte se prodavače.\nZobrazit všechny Tenisové míčky Slazenger\nZobrazit všechny Tenisové míčky\nZobrazit nabídku značky Slazenger


Sainte-Chapelle (Vincennes) – Wikipedie\nSouřadnice: 48°50′32,64″ s. š., 2°26′10,9″ v. d.\n48°50′32,64″ s. š., 2°26′10,9″ v. d.\nSainte-Chapelle (tj. svatá kaple) je hradní kaple na zámku ve Vincennes zasvěcená Panně Marii a Nejsvětější Trojici. Stavba kaple začala ve 14. století ve stylu plaménkové gotiky a v polovině 16. století byla dokončena. V chóru se dochovaly renesanční vitráže. Kaple je od roku 1853 chráněná jako historická památka.\nFrancouzský král Karel V. začal budovat v opevněném prostranství svého hradu ve Vincennes naproti donjonu kapli. Podobně jako v Sainte-Chapelle v Paříži také zde měly být uchovány vzácné relikvie. Práce pokračovaly i za jeho nástupce Karla VI., ale posléze byly přerušeny stoletou válkou. Až Jindřich II. přenesl do kaple sídlo řádu svatého Michala a kaple byla dokončena v roce 1552. V roce 1548 pověřil architekta Philiberta de l'Orme zaklenutím lodi.\nExteriér je členěn silnými opěrami zdobenými fiálami. Zdi hlavní lodi a chóru jsou opatřeny vysokými okny s kružbami. Na zašpičatělých archivoltách oken jsou usazeny vimperky zdobené kraby a křížovými kytkami. Na severní a jižní straně byly vybudovány dvě oratoře přístupné zvenčí.\nDetail západní fasády.\nZápadní průčelí lemované dvěma kamennými rohovými věžemi má velkou rozetu a víceúrovňový portál. Rozeta i portál jsou zakončeny filigránovými vimperky.\nInteriér kaple není na rozdíl od mnohých hradních kaplí rozdělen do dvou pater. Také vnější vstupy do oratoří jsou neobvyklé.\nLoď je dlouhá 33 metrů, široká 10 metrů a vysoká 20 metrů. Jednolodní prostor končí na východě v pětibokém presbytáři. K severní oratoři přiléhá sakristie a v patře nad ní se nachází pokladnice. Obě oratoře byly vyhrazeny pro vládce – severní pro krále a jižní pro královnu. V králově oratoři se dnes nachází hrobka vévody de Bourbon, který byl na zámku z Napoleonova příkazu popraven. Nad dveřmi vedoucími z chóru do oratoří je tympanon s anděly a erbem. Na západě vedou dvě úzká točitá schodiště na emporu.\nKonzoly s figurálními scénami a vlys pocházejí z 15. století. Klenáky jsou zdobeny královskými znaky a monogramy. Půlměsíc či tři propletené půlměsíce připomínají motto Jindřicha II. donec totum impleat orbem (dokud není země plná mé slávy). Kromě písmene H jako Henry II. jsou zde písmena C jako Catherine de Medici, jeho manželka, kombinace obou písmen H a C a písmena IX pro jejich syna a budoucího krále Karla IX.\nVitráže v chórových oknech vytvořil v 50. letech 20. století malíř Nicolas Beaurain. Námětem se stalo Zjevení sv. Jana. Pět oken se skládá ze dvou částí. Na horních jsou vyobrazeny scény z apokalypsy, které jsou zarámovány architektonickými prvky en grisaille. Jsou zdobeny půlměsíci a monogramy Jindřicha II. a Kateřiny Medicejské. Spodní panely zobrazují erby a portréty. Z původních pěti portrétů se v kapli zachoval pouze portrét Jindřicha II. Portrét krále Františka I. se nachází v Národním muzeu renesance v Écouenu. Další portréty, na kterých byli zachyceni Anne de Montmorency, guvernér Vincennes, vévoda Guise a jeho bratr Karel, se nedochovaly. Postavy jsou zobrazeny klečící s modlitební knihou a jako členové Řádu sv. Michala.\nV tomto článku byl použit překlad textu z článku Sainte-Chapelle (Vincennes) na německé Wikipedii.\n(francouzsky) Kaple v databázi Structurae\n(francouzsky) Záznam o vitrážích v evidenci historických objektů\nAutoritní data: GND: 4710607-4 | LCCN: n85019505 | VIAF: 132581822 | WorldcatID: lccn-n85019505\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Sainte-Chapelle_(Vincennes)&oldid=18735132“


Proč už se lidé nenaštvou a nesmetou vládnoucí elitu? - PhDr. Petr Hampl, Ph.D.\nProč už se lidé nenaštvou a nesmetou vládnoucí elitu?\n10. 12. 2020 15. 4. 2021 Petr Hampl\tRevoluce, Třídní konflikt\nOtázka týdne z 27. listopadu 2020\nMálokterou otázku dostávám častěji, a asi nejsem sám. Odpověď může mít několik úrovní.\nVládnoucí vrstva je přece ta, která má moc nad členy ovládané třídy. Kdyby tu moc neměla, tak by nebyla vládnoucí vrstvou.\nSpor o dvojí metr znamená, že jedna strana přestala respektovat dosavadní pravidla a zvyklosti, a druhá ze stran to nechce akceptovat.\nTím se dostáváme k problému naší doby. V uplynulých desetiletích proběhly ekonomické změny, logicky následovaly změny politické a úzká vrstva velkých vlastníků a manažerů získala více moci. Rovnováha se posouvá. Je tedy logické, že ti nahoře se snaží ty dole více omezit, vymačkat z nich více zdrojů a snížit jejich životní úroveň. A je logické, že našli ideologie, které to ospravedlní – kvůli záchraně Matky Země, kvůli volnému trhu, kvůli právům transvestitů, kvůli právům migrantů…\nProč se takové nové požadavky nesetkají s bouřlivě nepřátelskou reakcí? No přece proto, že ti dole nemají možnost klást odpor.\nPak teprve můžeme vyhlížet ten očekávaný moment, kdy „se lidé konečně naštvou.\n← Svět patří lidem, kteří nikam nepatří\nNárodní stát je jedinou silou schopnou postavit se útlaku nadnárodních korporací →\nProč Donald Trump vyvolává tolik nenávisti?\n10. 12. 2020 16. 2. 2021 Petr Hampl\nProjev Viktora Orbána k otevření národopisného muzea\n7. 6. 2022 7. 6. 2022 Petr Hampl\t0


Prodej bytu 3+1 v osobním vlastnictví 80 m², Mělnické Vtelno | Reality RE/MAX\nProdej bytu 3+1 v osobním vlastnictví 80 m², Mělnické Vtelno (ID 300-NP00070)\nulice Sídliště Střed, Mělnické Vtelno mapa\nProdej bytu 3+1 80 m² s garáží 20 m², Mělnické Vtelno\nHledáte klidné bydlení nedaleko Mladé Boleslavi či Mělníka? Potřebujete prostorný byt pro Vaši rodinu, ale nechcete bydlet v panelákové zástavbě v ruchu města? Uvítáte vlastní garáž? Potom pro Vás exkluzivně nabízíme k prodeji byt 3+1 o rozloze 80 m² v 1. NP s vlastní garáží o rozloze 20 m², dalším vlastním parkovacím stáním a dvěma sklepy. Jedná se o pěkný, slunný a prostorný byt bez dalších investic. Byt se nachází v cihlové zástavbě umístěný ve slepé ulici klidné části obce. V každém bytovém domě jsou pouze čtyři byty. Je zde velmi dobrá občanská vybavenost (obchod, škola, školka, dětské hřiště, lékař, pošta, kavárna, amfiteátr,...). Kompletní občanská vybavenost je ve 20 km vzdáleném Mělníku či Mladé Boleslavi. Součástí bytu je chodba, koupelna se sprchou, umývadlem a samostatná toaleta, dále obývací pokoj, ze kterého je vstup do lodžie, kuchyň včetně kuchyňské linky a spotřebičů, odkládací místnost, ložnice a dětský pokoj. Na chodbě jsou vestavné skříně. V bytě jsou plovoucí podlahy a dlažba. Vytápění je kotlem na tuhá paliva, který je umístěný ve sklepě s možností výměny za elektrokotel. Každá místnost disponuje samostatným radiátorem, ohřev vody zajišťuje bojler. Byt i prostředí je vhodné pro rodinu s dětmi. Cena je včetně provize RK, právního a finančního servisu. Rád Vás bytem provedu.\n3 995 500 CZK / za nemovitost\nMám zájem o Prodej bytu 3+1 v osobním vlastnictví 80 m², Mělnické Vtelno, číslo nabídky ID 300-NP00070\nProdej bytu 3+kk v osobním vlastnictví 74 m², Neratovice