,,Znal jsem slušné lidi z KSČ i ty druhé z ODS a ČSSD.” Alois Hadamczik mluví o politice a Jágrovi v Číně. A účtuje s českým hokejem | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Aréna » Rozhovory » ,,Znal jsem slušné lidi z KSČ i ty druhé z ODS a ČSSD.” Alois Hadamczik mluví o politice a Jágrovi v Číně. A účtuje s českým hokejem\n„ODS a socani spadli z té nejvyšší ligy do úplné žumpy,“ říká Alois Hadamczik – dlouholetý reprezentační trenér, který během necelých šesti let dovedl národní tým ke čtyřem cenným kovům z mistrovství světa a zimních olympijských her. Je navíc majitelem bronzu z MSJ 2005. Od národního mužstva se rozhodl odejít za velmi napjatých okolností po neúspěchu na ZOH v Soči pod silným tlakem médií i veřejnosti. Paradoxně jde přitom o posledního trenéra, který dokázal pro Česko získat medaili jak na MS (2012), tak i na olympiádě (2006) a rovněž poslední juniorskou na MS dvacítek v roce 2005! Od roku 2018 vede juniorskou reprezentaci do 18 let. Proč se nesnáší s některými novináři? Co si myslí o Jaromíru Jágrovi? Proč český hokej nemůže jít nahoru?\nPane Hadamcziku, jaké předpoklady musí mít podle vás úspěšný reprezentační trenér?\nTo je zcela individuální věc. Každý trenér má prostě svůj osobitý styl. Někdo na lavičce křičí, někdo se zase tak moc neprojevuje, ale podle toho se ten kouč soudit rozhodně nedá.\nZajímá hráče, kdo právě reprezentaci trénuje?\nSamozřejmě že do jisté míry ano. Ale jinak chce každý hráč dostat především co největší ice time (čas na ledě) a mít co nejlepší pozici v týmu.\nTi hráči si trenéry nevybírají – jezdili stejně tak za mě jako za Jandače nebo za Růžičky, takže v tom bych žádné rozdíly nehledal.\nhlasovalo: 19962 lidí\nJá se ptám proto, že se často spekuluje, proč na MS nepřijeli někteří hráči ze zámoří. Že mezi nimi a tím hlavním reprezentačním koučem nejsou dobré vztahy a podobně. Ale nutno říct, že letos za Miloše Říhy byla ta účast z NHL téměř stoprocentní.\nNo tak jistě – Bratislava, to je skoro domov a domácí prostředí. Tam jedou rádi všichni a všichni se chtějí ukázat před svými diváky. Vždyť si vzpomeňte na rok 2011, jaký jsme tehdy měli v Bratislavě tým. My jsme prohráli jediný z deseti zápasů!\nPo porážce se Švédy v semifinále jsme se pak naštěstí dokázali zvednout, porazit Rusy a získat medaili.\nLetos nám sice unikla, ale na ten hokej, který jsme hráli, se zase po čase dalo alespoň dívat. Kdo vás z těch hráčů, které často sám dobře znáte, překvapil, kdo vás zaujal?\nUrčitě Jakub Voráček, který odehrál svoje nejlepší mistrovství světa. Vzal na sebe i tu roli kapitána a plnil ji bezvadně. No a z těch mladých samozřejmě Lukáš Hronek, to je výborný kluk, hrozně na sobě zapracoval a roste nám z něj nový Židlický. A líbil se mi taky hodně Martin Frolík.\nNo a bylo mi líto Jakuba Vrány – řeknu to na rovinu –, protože to, co se kolem něj rozpoutalo, jak na něm všichni najednou hledali chyby, přitom ho po prvním zápase se Švédy vynášeli do nebes, to bylo nehorázné. Teď se najednou zjistilo, že se nevrací, že nebrání, že je slabý v soubojích a já nevím, co všechno se ještě o něm napsalo. A přitom on přijel reprezentovat, aniž měl uzavřenou v NHL smlouvu a prostě se chtěl ukázat českým fanouškům, a jeden nebo dva zápasy mu prostě nevyšly, tak ho Miloš Říha na jeden zápas stáhl.\nAle Miloš Říha to nijak dlouze nekomentoval, pokud vím.\nNe, to máte pravdu, ale komentovat to začali jiní a bylo to jako lavina.\nPřitom vůbec o nic nešlo, ale je to taky ukázka, jak se dá vytvořit neexistující problém a mladému klukovi třeba i znechutit reprezentaci.\nA že hrál víc dopředu nebo že se tolik nevracel? No to je přece jeho styl hry. To si ho všichni ti experti mohli nejdřív prohlédnout v zámoří, kde si ho za to cení. Já jsem měl v mančaftu taky kluky, kteří byli prostě víc dopředu, jako Aleš Hemský, Martin Havlát, no a co Jarda Jágr (smích)? Ten té obraně taky nikdy až tak moc nedal, ale od toho tam také nebyl a nikdo to od něj ani neočekával.\nPane Hadamcziku, o vás se říká, že máte dar vytáhnout slabší či podceňovaný tým nahoru třeba až na vrchol. Dokázal jste to například s Třincem, který jste postupně posunul o dvě soutěže výš až do extraligy. A v reprezentaci to bylo nesporně MS v roce 2006 v Lotyšsku, kdy jste získal stříbro, i když se před šampionátem psalo, že s tak špatným mužstvem budeme rádi, když se v klidu zachráníme v A-skupině a neuřízneme si moc velkou ostudu.\nAno, to byl totiž tým, který jsem musel vlastně téměř kompletně celý přebudovat. Rok předtím jsme během stávky v NHL šampionát ve Vídni vyhráli a Vláďa Růžička pak rychle od reprezentace utekl, protože mu všichni říkali, že to je staré mužstvo a že, že…\nŽe už to byl opravdu poslední večírek pro tuhle partu, abych parafrázoval Roberta Zárubu…\nPřesně tak. Přesně tak. Takže já jsem nastoupil a po olympiádě v Turíně, kde hráli hráči z NHL, jsem nakonec do Rigy přivezl patnáct nováčků. Patnáct nováčků! To jsou tři čtvrtiny týmu. No a postoupili jsme až do finále, kde jsme nestačili jenom na Švédy. A zase to byla zásluha těch hráčů, kteří plnili své úkoly na ledě, ale sedli si i lidsky jako tým, což je taky strašně důležité.\nVíte, pane Procházko, já jsem nikdy neměl problémy s hráči. Já jsem měl problémy hlavně s některými novináři, například z deníku Sport, kteří se rozhodli, že budou psát výmysly!\nMůžete být trochu konkrétnější, pane Hadamcziku?\nTěch věcí bylo víc. Ale stačí, když si vzpomenu, jakou kritiku jsem sklidil za olympijský bronz v Turíně. Jak to že jsme neudělali druhé Nagano, protože byly v týmu špatné vztahy a já jsem neměl autoritu, a takové nesmysly.\nPřitom to byl turnaj, kde zlato obhajovala Kanada, která na rozdíl od nás tu medaili vůbec neuhrála, ale tady se to označovalo za neúspěch. A takových situací bylo víc, mnohem víc.\nJedna věc je, co se píše a co se povídá, a druhá věc je realita.\nKdyž se zeptáte hráčů, jak jsme spolu vycházeli v reprezentaci a jak to všechno fungovalo, tak podle toho, jak s nimi mluvím, jsem přesvědčený, že vám řeknou to samé.\nZeptejte se Plekance, Kaberleho nebo Nakládala, a klidně i Jágra. Ten v přípravě na zápasy seděl v první řadě, a to je co říct, protože ten, kdyby se mu cokoliv nelíbilo, tak by to dal okamžitě najevo. Se všemi hráči jsem měl vždycky perfektní vztahy. A že jsem si nenechal na olympiádu v Soči od Petra Svobody vnutit do reprezentace Hejdu a Hudlera?\nTo bylo zkrátka moje právo, moje rozhodnutí, ale taky moje odpovědnost. Sestavu nedělají agenti, ale trenéři.\nJenomže ti novináři už měli ty články předpřipravené, měsíc do mě bušili a nedali mi pokoj. A psali takové nesmysly. Opravdu si někdo může myslet, že Hejda by to všechno ubránil a Hudler by zařídil všechny góly? Hlavně v tom čtvrtfinále, kde jsme prohráli s Amerikou, tam by to nevytrhla žádná individualita.\nTeď trénujete juniory, takže máte přehled o nových talentech. Jaký má český hokej potenciál do budoucna?\nJe to bída. Je to bída, talenty máme, ale problém je jinde. Jak funguje sportovní úsek na svazu (ČSLH), což já kritizuji už dlouho.\nProtože tam sedí lidi, kteří ten hokej nikdy nehráli ani netrénovali – a přitom administrativně řídí ty soutěže. A to je u nás naprosto zničující nekoncepční faktor.\nhlasovalo: 27108 lidí\nČeský hokej pod tímto vedením nikdy nahoru nepůjde! Fakt ne. Náš hokej měl legendy, měl dobré trenéry a nikdy v něm nebylo tolik byrokracie jako teď! My dneska děláme pokus pro pokus, ale takhle nemůžeme jít nahoru, když šéfmanažer, který nikdy nedržel hokejku v ruce, nařizuje trenérovi, jak má trénovat.\nMáme vysloveně špatné soutěže, kterými jenom degradujeme ty mladé hráče a oni nám pak utíkají ven. Hokej se přes počítač dělat nedá!\nPane Hadamcziku, vy jste velmi kritický a vždy jste byl ten, kdo má svou hlavu a nejde otrocky s tím hlavním proudem, stejně jako třeba už zmiňovaný Jaromír Jágr, který se kvůli svým politickým názorům dostal na „index“. A je hodně těch, kteří mu vyčítají, že veřejně projevuje své sympatie k duu Zeman – Babiš. Co na to říkáte?\nPodívejte se, to máte stejné jako v dnešním politickém životě, tak totéž je to i v hokeji. Ale já nebudu utíkat od té otázky, já vám rád odpovím, pane Procházko.\nJarda Jágr dokázal to co nikdo jiný. Spoustu let skvěle bavil lidi po celém světě a dělal jedinečnou reklamu naší zemi. Je to opravdu velký hráč a pořád miluje tu hru a pořád ještě ve svém věku dokáže hrát na tak vysoké úrovni. A v podstatě sám ještě kromě toho také táhne extraligový klub. Klobouk dolů.\nTo je jeden pohled. A za druhé – když mluvíte o těch politických souvislostech, tak já jsem sledoval třeba ten jeho stokrát diskutovaný výlet do Číny s prezidentem Zemanem. Co se kolem toho namluvilo, a přitom je to přece jeho věc a jeho rozhodnutí. A víte co, já myslím, že odmítnout takové pozvání – ještě když jste budoucím ambasadorem ZOH v Pekingu – by nebylo ani smysluplné, ale ani slušné. A rád bych věděl, kdo z těch kritiků by to na Jágrově místě odmítl, kdyby mu řekli, budeš patronem olympiády a on by řekl, ne, ne, já tam s Babišem nebo se Zemanem nepoletím, tak si radši najděte někoho jiného.\nPane Hadamcziku, česká politika se už bezmála dva roky točí okolo různých problémů a podezření stran premiéra Andreje Babiše, do kterého vytrvale tepe opozice, jejíž zástupci si pak stěžují, jak jim to krade čas, který by měli věnovat voličům a konkrétním tématům.\nPředpokládám, že chodíte k volbám a trochu to jistě sledujete, pletu se?\nNe, vůbec se nepletete. Samozřejmě chodím k volbám a taky vím, o čem mluvíte.\nAle já si tak říkám, neměli by se zejména ti „odéesáci“ a „socani“ zamyslet taky nad tím, že to byli vlastně oni, kdo toho silného Babiše stvořil?\nŽe tady nasázeli tolik bot a kopanců a že ti lidé už je jednoduše nemají chuť volit?\nTakže ten hlavní problém vidíte v politické impotenci těch kdysi tak silných stran?\nNo určitě. Vždyť si vzpomeňte, že ta ODS a ČSSD měly přece tolik hlasů. Ony hrály řečeno hokejovou hantýrkou NHL a pak najednou padaly a padaly o soutěže dolů, a teď? Teď hrají nějaký krajský přebor a je to prostě žumpa.\nA důvody, proč tomu tak je?\nProč? Tak když to řeknu jednoduše jedinou větou, tak proto, že se k těm lidem, k těm voličům nechovaly vůbec dobře, měly sice spoustu krásných slibů, ale nějak je zapomněly plnit.\nUž brzy si připomeneme výročí 30 let od listopadu 1989, kdy u nás padl komunistický režim. A vyšlo to dokonce sametově...\nVíte, podle mě si každá země musí udělat ve svých věcech pořádek sama. Nám to bohužel neklaplo v osmašedesátém, tak vyšel ten listopad 1989. Ale samozřejmě si nebudeme namlouvat, že by to bylo všechno možné, nebýt Gorbačova. Ta aktuální geopolitická konstelace tomu zkrátka nahrávala. A nejenom nám. Udělat revoluci jako jediní uprostřed celého toho východního bloku, tak by to asi nakonec dopadlo stejně jako v tom osmašedesátém.\nPředseda Ústavního soudu ČR Pavel Rychetský si v pátek postěžoval, že rozvoj demokracie u nás bohužel neprobíhal celých těch 30 let kontinuálně. Cítíte se dostatečně svobodný?\nJá se cítím svobodný po celou tu dobu. Samozřejmě že každý systém má určité zákony, které je nutné dodržovat, ale když tak vidím, co se děje třeba ve Španělsku, v Řecku a v dalších státech, tak rozhodně nemám pocit, že bychom na tom byli nějak hůř ohledně demokracie a svobody\nA co se týče ekonomiky, tak tam je to, myslím, jasné. Když se projedete kolem jakéhokoliv marketu a napočítáte, kolik tam stojí aut, tak zjistíte, že tak špatně se zase nemáme.\nHerec David Prachař mi v nedávném rozhovoru řekl, že „říct veřejně, že volím třeba hnutí ANO, je dnes skoro hrdinský čin“. A režiséra Viktora Polesného jsem se pro změnu ptal, jak by se případně choval k člověku ze svého štábu, který by přede všemi řekl, že bude volit Babiše. Odpověděl: „Určitě bych toho člověka nezavrhl a nevyhýbal se mu, ale prostě bychom to o něm věděli. Tak jako jsem věděl, kdo v 70. a 80. letech z mé generace vstupuje do strany.“ Zdá se vám to jako relevantní srovnání?\nNo, zdá se mi to jako blbost, jako totální blbost. Takhle se lidi přece kastovat a škatulkovat nedají! Lidi jsou buď slušní, nebo nejsou. A strany v tom nehrají roli. Já jsem znal a znám celou řadu slušných lidí, kteří do té KSČ nejčastěji z pracovních nebo rodinných důvodů tehdy vstoupili – a naopak znám taky lidi z ODS nebo z ČSSD, kteří se neštítí vůbec ničeho.\nČesko , Hadamczik , hokej


O tomto zajímavém incidentu jsem se dozvěděl na jaře roku 1999 prostřednictvím Magazínu 2000. Tento případ havárie považuji za jeden z nejzajímavějších a proto bych vás rád seznámil se všemi fakty které se mi podařilo nashromáždit z různých médií.\nSpráva o „Ruském Roswellu“ oběhla svět v září roku 1998.\nPrvní záběry byli údajně pořízené z kamery připevněné u kulometu\nstíhačky MiG a zachycovali doutníková a kulovitá UFO přelétající nad místem zřícení malého létajícího talíře v zasněžené lesnaté krajině.\nDalší krátké filmy zachycovaly záběry z místa zřícení, zajištění vraku vojáky a dokonce i část pitvy zmrzačeného těla mimozemské bytosti.\nTyto opravdu zajímavé filmové materiály a písemné dokumenty se údajně dostali na veřejnost zásluhou správce pozůstalosti Ruské tajné služby který je prodal za 10 000 dolarů.\nReakce veřejnosti byli značně rozporuplné. Jedná se o podvod nebo o úžasný případ skutečného zřícení mimozemského stroje?\nO čom hovorí dokumentacia?\nK havárii mělo dojít jednoho chladného dne v březnu roku 1969 u Berezovky která leží nedaleko Sverdlovska. Jeden z dokumentů označený jako „příkaz číslo 481“ s hlavičkou sovětského ministerstva obrany byl adresován veliteli leteckých sil Sverdlovského leteckého okruhu generálporučíkovi A. G. Ponomarenkovi. Ten v něm dostal rozkaz, aby poskytl veškerou pomoc místním orgánům KGB při operaci nazvané „Sverdlovský trpaslík“. Příkaz je podepsán zástupcem velitele leteckých sil SSSR generálplukovník S. D. Lebeděv. Tento dokument byl také opatřen razítkem „Generální štáb Ministerstva obrany SSSR“.\nDalším dokumentem je dopis ze 3. listopadu 1969 psaný na hlavičkovém papíře KGB určený zástupci vedoucího oddělení pro vědecký výzkum plukovníkovi A. I. Grigorijevovi. Uvádí se v něm, že 5. března 1969 byly objeveny trosky UFO o výšce tři metry a průměru pět metrů s tělesnými ostatky malého humanoidního tvora.\nI v tomto dokumentu nese celá operace jméno „Sverdlovský trpaslík“.\nBarevné videosekvence zachycují disk o průměru 5 až 6 metrů.\nTento stroj je z poloviny doslova zaryt pod úhlem přibližně 75 stupňů do zmrzlé lesní půdy pokryté sněhem. V okolí objektu leží jen málo trosek a jen stěží lze odhadnout zda je část lodi v zemi zcela roztříštěna. Jako detaily na povrchu stroje mě na první pohled zaujala lehce vystouplá střední část po jejímž obvodu lze v těle talíře rozeznat nějaké struktury. O tom jestli jde o znaky nebo „poklopy“ by se dalo dlouho polemizovat.\nOkolo vraku se pohybuje skupina vojáků a několik osob dle vzhledu pracovníků KGB. Na jednom záběru přijíždí nákladní automobil s dalšími vojáky kteří se pak seřadí před vrakem a začnou pomáhat se sběrem trosek.\nNezávislé zhodnocení znalce\nNezávislé zhodnocení pravosti filmu a dokumentů bylo provedeno odborníkem na sovětská vojska Alexem Hefmanem z New Yorku, který prohlásil, že nejspíš našel známky pravosti těchto materiálů!\nUniformy přesně odpovídají době a způsobu nasazení. Skutečně přesvědčivým důkazem je podle Hefmana absence kovových přezek na páscích vojáků. Ty byly v sovětské armádě zavedeny až koncem 60. let a teprve v roce 1969 se staly součástí uniformy. Taky odznaky příslušníků KGB souhlasí. Vojenský nákladní automobil který přijíždí na místo zřícení je bezpochyby model ZIS-151 z roku 1948. Sníh na místě havárie je tak „panenský“, že se zdá být vyloučeno aby šlo o inscenaci s předcházející přípravou makety vraku a trosek.\nNavíc chování všech důstojníků i vojáků vypadá dle Hefmana velmi věrohodně a ne jako předstíraná maškaráda civilního komparsu. Z filmu je patrné že se všichni řídí striktními rozkazy včetně kameramana.\nPitva mimoňského tvora ze kterého zbyla jen část hrudníku a jedna paže je prováděna třemi muži začátkem března 1969. Na rozdíl od známého Roswellského filmu se ten kdo pořídil tyto záběry nesnažil ukrývat snadno rozpoznatelné tváře osob které se pitvy účastní. Zcela utajeno nebylo ani místo kde se pitva konala. Naprosto stejné prostory má údajně stále v provozu Celosvazový vědeckovýzkumný ústav biologie v Moskvě. Do záběru se dokonce dostane i samotný protokol o pitvě, ve kterém jsou uvedena jména tří lékařů: dr. Kamyšov, dr. Savickij a dr Gordějenko. Přečíst se dá i název „Semaškova nemocnice, oddělení anatomie“. Protokol byl údajně podepsán v přítomnosti zástupce děkana Tolmakova a zástupce KGB Kravcova.\nHefmana také zaujalo zjištění o úmrtí lékařů Kamyšova, Savickije a Gordějenka ke kterému došlo tří týdny po pitvě ve stejný den 24. března 1969. Jako příčina smrti je u všech uvedeno krvácení do mozku. Úmrtní listy těchto mužů jsou označovány za další významný důkaz pravosti filmu, protože všechny úmrtní listy v Sovětském svazu tehdy tiskla jediná firma a to Goznak. Padělání těchto úmrtních listů by tedy bylo velmi obtížné a smrt lékařů nebylo těžké ověřit.\nTo jestli Sovětská vláda nechala tyto tři muže „odstranit“ jako pojistku toho že nikdy nevyzradí svůj zážitek s pitvou mimozemského tvora se jistě nepodaří zcela potvrdit, ale s ohledem na bezcitné praktiky totalitního režimu si jistě každý udělá vlastní názor.


10 Af 17/2011 - 64\n10 Af 17/2011 - 64Rozsudek MSPH ze dne 08.10.2013\n8 Afs 81/2013 (zrušeno a vráceno)\nCenová regulace provedená cenovými výměry Ministerstva financí č. 01/2008 a č. 01/2009 byla v části II bod 8 týkající se sběru, přepravy, třídění a odstraňování komunálního odpadu v rozporu s § 1 odst. 6 zákona č. 526/1990 Sb., o cenách.\nMěstský soud v Praze rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Mgr. Jany Brothánkové a soudců Mgr. Jana Kašpara a Mgr. Kamila Tojnera v právní věci žalobce: TRANSPORT Trutnov, s. r. o., se sídlem V Aleji 131, Trutnov, IČ 62063588, zast. Mgr. Petrem Švadlenou, advokátem, se sídlem Velké náměstí 135/19, Hradec Králové, proti žalovanému: Odvolací finanční ředitelství (původně Ministerstvo financí), se sídlem Masarykova 427/31, Brno, v řízení o žalobě proti rozhodnutí Ministerstva financí ze dne 3. 2. 2011 čj. 16/131805/2010/1735\nI. Rozhodnutí Ministerstva financí ze dne 3. 2. 2011 čj. 16/131805/2010/1735 a rozhodnutí Finančního ředitelství v Hradci Králové ze dne 1. 12. 2010 čj. 7674/10-2700606060 se zrušují a věc se vrací žalovanému k dalšímu řízení. II. Žalovaný je povinen zaplatit žalobci náhradu nákladů řízení ve výši 10.712,- Kč, a to do třiceti dnů od právní moci tohoto rozsudku, k rukám Mgr. Petra Švadleny, advokáta.\nŽalobce se podanou žalobou domáhá přezkoumání rozhodnutí Ministerstva financí uvedeného v záhlaví, kterým bylo na základě jeho odvolání změněno rozhodnutí Finančního ředitelství v Hradci Králové (dále jen finanční ředitelství) ze dne 1. 12. 2010 č.j. 7674/10-2700-606060. Tímto rozhodnutím finanční ředitelství uložilo žalobci pokutu v celkové výši 58.000,- Kč za správní delikt spočívající v porušení ust. § 15 odst. 1 písm. c) zákona č. 526/1990 Sb., o cenách, ve znění pozdějších předpisů, kterého se žalobce měl dopustit tím, že nerespektoval závazný postup při tvorbě ceny nebo při její kalkulaci podle § 6 odst. 1 písm. c) zákona o cenách a zahrnoval do kalkulací věcně usměrňovaných cen za sběr, pokračování\n10Af 17/2011 2\npřepravu, třídění a odstraňování komunálního odpadu neoprávněné náklady - odpisy, kapitálové náklady, režie, náklady na přepravu a manipulaci a náklady za likvidaci odpadů, kterého se měl dopustit v období od 1. 1. 2008 do 17. 11. 2009, a dále za porušení ust. § 16 odst. 1 písm. d) zákona o cenách, ve znění od 18. 11. 2009, kterého se žalobce měl dopustit tím, že sjednal nebo požadoval cenu, jejíž výše nebo kalkulace není v souladu s podmínkami věcného usměrňování cen podle § 6 odst. 1 písm. c) zákona o cenách, a zahrnoval do kalkulací věcně usměrňované ceny za sběr, přepravu, třídění a odstraňování komunálního odpadu neoprávněné náklady - odpisy, kapitálové náklady, režie, náklady na přepravu, manipulaci a náklady za likvidaci odpadu. Současně byla žalobci uložena povinnost nahradit náklady správního řízení paušální částkou ve výši 1.000,- Kč. Změna provedená v odvolacím řízením spočívala ve snížení uložené pokuty na částku 21.000,- Kč.\nŽalobce v žalobě v prvé řadě namítá, že v posuzovaném případě byly aplikovány výměry Ministerstva financí č. 01/2008 a č. 01/2009, které jsou neústavní. K tomu žalobce uvádí, že zmocnění pro Ministerstvo financí k vydání výměru regulujícího ceny v oblasti komunálního odpadu z vyplývá z § 2 zákona č. 265/1991 Sb. Cenový výměr vydaný na základě tohoto ustanovení je považován za právní předpis. Jako takový proto může být v rozporu se zákonem a případně též s ústavním pořádkem České republiky. Princip cenové regulace shledává Ústavní soud za obecně přípustný, žalobce má ovšem za to, že v případě cenové regulace sběru, přepravy, třídění a odstraňování komunálního odpadu se jedná o zásah nepřiměřený, který je v rozporu s ústavním pořádkem. K tomu žalobce odkazuje na nález Ústavního soudu ze dne 13. 7. 2006 sp.zn. I.ÚS 47/05, podle kterého především musí existovat rozumný vztah proporcionality mezi použitými prostředky a sledovanými cíli. Podle názoru žalobce cenová regulace v této oblasti neobstojí v třístupňovém ústavněprávním testu proporcionality. K tomu žalobce odkazuje na nález Ústavního soudu ze dne 13. 8. 2002 sp.zn. Pl. ÚS 3/02.\nPrvním kritériem testu proporcionality podle uvedeného nálezu je kritérium naplnění účelu (vhodnosti). Podle názoru žalobce na trhu v oblasti komunálního odpadu není cenová regulace vhodná ani účelná a nevede k zamýšlenému cíli, kterým zřejmě má být dohled nad cenotvorbou u osob podnikajících v této oblasti. Žalobce má za to, že účelu ochrany trhu v této oblasti slouží zcela dostatečně jiné závazné předpisy, a to především zákon č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže, a zákon č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách. Podle zákona o odpadech je původcem komunálního odpadu obec, která se stává jeho vlastníkem v okamžiku, kdy fyzická osoba odpad odloží na místě k tomu určeném. Obec pak zajišťuje jeho předání osobě oprávněné k nakládání s odpady. Obec je veřejným zadavatelem a zakázka na svoz a odstranění komunálního odpadu je zakázkou na služby podle § 10 zákona o veřejných zakázkách. Obec je při výběru osoby, které bude svěřeno nakládání s komunálním odpadem, povinna postupovat podle zákona o veřejných zakázkách. Jedním z hodnotících kritérií pro zadání takové veřejné zakázky musí být i nabídková cena. Již tato právní regulace vede k tomu, že obec v rámci zadávacího řízení je chráněna proti diktátu\nnepřiměřeně vysokých cen. V takovém výběrovém řízení by nemohl obstát uchzeač zadávacího řízení, který bude nabízet příliš vysokou cenu, tedy z pohledu kontrolních cenových orgánů bude v ceně kalkulovat s neoprávněnými náklady či nepřiměřeným ziskem.\nProti případnému zneužití dominantního postavení na trhu slouží zákon o ochraně hospodářské soutěže, například v případě kartelů v rámci veřejné zakázky mezi jednotlivými uchazeči. Zákon o ochraně hospodářské soutěže má dostatečné prostředky, zejména v podobě vyšetřovací pravomoci Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže a možnosti uložení značně vysokých sankcí.\n10Af 17/2011 3\nZe shora uvedeného je dle názoru žalobce zcela zřejmé, že zákon o veřejných zakázkách a zákon o ochraně hospodářské soutěže jsou zcela dostačující právní regulací proti nepřiměřeným cenám v oblasti komunálního odpadu. Není účelné, aby ceny byly regulovány ještě dalším zásahem státu prostřednictvím cenové regulace, kterou stát diktuje, byť nepřímo, maximální výši konečné ceny a to navíc obecným a nesrozumitelným způsobem.\nDruhým kritériem je kritérium potřebnosti. Podle žalobce ani toto kritérium není v daném případě splněno. Jelikož potřebnost a účelnost (nezbytnost) jsou blízká kritéria, odkazuje žalobce na shora uvedenou argumentaci. K tomu dodává, že další regulace v podobě cenové regulace vedle zákona o veřejných zakázkách a zákona o ochraně hospodářské soutěže není nepochybně třeba též z toho důvodu, že za 20 let fungování tržního hospodářství došlo k vybudování funkčního trhu v oblasti odpadového hospodářství, včetně oblasti komunálního odpadu. Není proto potřeba do vybudovaného tržního prostředí zasahovat neúměrnou cenovou regulací. Cenová regulace v této oblasti prostřednictvím cenových výměrů pak není zcela jistě nejšetrnějším prostředkem k dosažení účelu - zachování tržního prostředí, neboť nepřiměřeným, nepřehledným a nejasným způsobem zasahuje do tvorby cen.\nTřetí kritérium představuje kritérium přiměřenosti v užším slova smyslu, podle kterého újma na základním právu nesmí být nepřiměřená ve vztahu k zamýšlenému cíli, tj. opatřením omezujícím základní lidská práva a svobody, a nesmějí, jde-li o kolizi základního práva či svobody s veřejným zájmem, svými negativními důsledky přesahovat pozitiva, která představuje veřejný zájem na těchto opatřeních. V případě cenové regulace v oblasti komunálního odpadu nelze podle názoru žalobce ani uvažovat o určitém veřejném zájmu. Pokud by za veřejný zájem mělo být považováno vyvážené postavení kupujícího a prodávajícího, pak by v tomto zájmu mohla být regulována jakákoliv cena jakéhokoli zboží, což je ovšem v příkrém rozporu se základními svobodami každého. V případě cenové regulace v oblasti komunálního odpadu na jedné straně stojí právo každého podnikat a provozovat jinou hospodářskou činnost garantované v čl. 26 odst. 1 Listiny základních práv a svobod. Ačkoliv podle čl. 41 Listiny základních práv a svobod je možné se tohoto práva domáhat pouze v mezích zákona, zákonná omezení hospodářských práv nesmí být v rozporu s ústavními principy. V daném případě Ministerstvo financí regulací cenotvorby v oblasti komunálního odpadu prostřednictvím cenových výměrů v rozporu s čl. 4 odst. 4 Listiny základních prav a svobod popírá právo každého účastníka trhu s odpadovým hospodářstvím včetně žalobce právo podnikat. I pokud by měl být dán určitý veřejný zájem na cenové regulaci v oblasti komunálního odpadu, pak toto opatření přesahuje svými negativními důsledky, neboť je značně omezováno svobodné podnikání.\nŽalobce upozorňuje, že správní soud je oprávněn si posoudit soulad cenového výměru se zákonem, jakož i s Ústavou a Listinou základních práv a svobod. Správní soud tak nemůže k uvedeným cenovým výměrům přihlížet, což ve svém důsledku vede k tomu, že cenová regulace cen, jejímž výsledkem je žalobou napadené rozhodnutí, je nezákonná a nezákonnými jsou též žalobou napadené rozhodnutí i rozhodnutí správního orgánu prvého stupně.\nDalší důvod neústavnosti cenové regulace spatřuje žalobce v porušení zásady zákonnosti. Podle § 1 odst. 6 zákona o cenách, ve znění do 17. 11. 2009, je cenová regulace možná v případech, kdy je trh ohrožen účinky omezení hospodářské soutěže nebo to vyžaduje mimořádná tržní situace. Ohledně oblasti komunálního odpadu nenastala v roce 2008 ani 2009 žádná mimořádná tržní situace (přírodní katastrofy, požár, povodeň), která by vyžadovala celorepublikově a obecně působící cenovou regulaci.\nŽalobce je též přesvědčen o tom, že v oblasti komunálního odpadu nenastalo ani ohrožení účinků omezení hospodářské soutěže. Na trhu odpadového hospodářství funguje hospodářská soutěž, když zde působí celá řada subjektů, kteří mezi sebou svobodně soutěží pokračování\n10Af 17/2011 4\no zákazníky tohoto trhu. Pro vydání cenových výměrů tedy nebyly splněny zákonné podmínky podle § 1 odst. 6 zákona o cenách, ve znění do 17. 11. 2009. Ministerstvo financí tedy vydáním cenových výměrů překročilo meze svého oprávnění a postupovalo v rozporu s čl. 2 odst. 3 Ústavy.\nPodle § 1 odst. 6 zákona o cenách, ve znění od 18. 11. 2009, přibyly k důvodům pro cenovou regulaci další možné důvody, přičemž jediný důvod, o kterém lze v oblasti komunálního odpadu uvažovat, je následující: vyžaduje-li to veřejný zájem spočívající v udržení vyváženého postavení prodávajícího a kupujícího u zboží zcela nebo zčásti dotovaného z prostředků státního rozpočtu nebo z jiných veřejných rozpočtů. Žalobce je přesvědčen, že ani tento důvod nebyl naplněn. Jednak poznamenává, že v době nabytí účinnosti novely zákona o cenách již byl cenový výměr č. 01/2009 vydán. Ovšem ani novela zákona o cenách nemohla odůvodnit ponechání již zařazené oblasti komunálního odpadu v cenovém výměru. Žalobce je totiž přesvědčen, že v oblasti komunálního odpadu není dán veřejný zájem na udržení vyváženého postavení prodávajícího a kupujícího. K těmto účelům totiž slouží zákon o veřejných zakázkách a zákon o ochraně hospodářské soutěže. V oblasti komunálního odpadu také nelze hovořit o potřebě vyváženého postavení obce a prodávajícího. V případě plateb obce za služby v oblasti komunálního odpadu se dle názoru žalobce nejedná o platby, které lze označit za dotace z prostředků státního rozpočtu nebo veřejných rozpočtů. Pojem dotace je definován například v § 3 písm. a) zákona č. 218/2000 Sb., kdy se dotací rozumí peněžní prostředky státního rozpočtu, státních finančních aktiv nebo národního fondu poskytnuté právnickým osobám nebo fyzickým osobám na stanovený účel. Rozpočtová skladba obce v případě položky týkající se odpadu vychází z toho, že tato položka se nachází jak na straně příjmů, tak na straně výdajů a nepočítá s tím, že by snad případné rozdíly mezi příjmy a výdaji obcí v souvislosti s komunálními odpady měly být z pohledu rozpočtu vyrovnány formou dotace ze strany obce. Komunální odpad je pro obec odstraňován příslušným subjektem na základě smlouvy, která je též právním titulem pro plnění, které je poskytováno obcí a pro platby, které subjekt od obce za poskytnuté plnění obdrží. Jedná se tedy o právní nárok podpořený smlouvou, když dotace je ze své podstaty plnění bez jakéhokoliv právního nároku.\nŽalobce je dále přesvědčen, že cenová regulace provedená cenovými výměry č. 01/2008 a č. 01/2009 je neústavní vzhledem k její naprosté nesrozumitelnosti. Cenový výměr k této oblasti cenové regulace pouze uvádí, že náklady na uložení komunálního odpadu na skládku lze zahrnout pouze do výše odpovídající skutečnému množství komunálního odpadu uloženého na skládku. Dále obsahují pouze příkladmý výčet toho, co nelze uznat za ekonomicky oprávněné náklady.\nCenové výměry tedy nestanoví jednoznačný způsob, respektive způsob umožňující adresátovi této právní normy cenu služby stanovit tak, aby i přes svoji snahu dodržovat cenové předpisy měl jistotu, že cena nebudes hledána cenovým kontrolním orgánem později jako cena neoprávněná. Nestanoví určitý vzorec, nestanoví taxativní výčet položek, které nesmí být do kalkulace ceny zařazeny. Je tak v podstatě ponecháno na nijak neomezeném správním uvážení cenových kontrolních orgánů, zda určitý náklad kalkulovaný v ceně budou považovat za neoprávněný. Markantní je tento nedostatek zejména u cenovéh ovýměru č. 01/2008, který pouze stanoví název regulované položky bez jakéhokoliv vysvětlení k popisu postupu tvorby ceny a podobně. Negativní důsledky nedostatků v právní úpravě spočívající v nesrozumitelnosti nemohou nést adresáti povinností. Cenové kontrolní orgány nemohou vzhledem k nepřesné formulaci příslušných cenových výměrů ukládat sankce na základě své libovůle, což se projevilo i v posuzovaném případě. Vágnost citovaných částí příslušných cenových výměrů je taková, že lze hovořit o neústavnosti této právní úpravy v oblasti komunálního odpadu jako celku.\n10Af 17/2011 5\nŽalobce má dále za to, že se žalovaný nesprávně vypořádal s jeho námitkou, že mu nemohla být uložena pokuta podle ust. § 16 odst. 4 písm. c) zákona o cenách, neboť podle tohoto ustanovení bylo možné uložit sankci do výše 10.000.000,- Kč, jestliže výši nepřiměřeného majetkového prospěchu nelze zjistit. Zákon tedy vychází z předpokladu, že majetkový prospěch vznikl, jeho výši ovšem nelze zjistit. Správní orgány však shodně uvádějí, že majetkový prospěch žalobci nevznikl. Pokud ovšem žalobci majetkový prospěch nevznikl, nemohla být uložena pokuta podle § 16 odst. 4 písm. c) zákona o cenách. Jestliže správní orgán prvého stupně uvádí, že výši nepřiměřeného majetkového prospěchu nelze zjistit, zároveň ovšem uvádí, že majetkový prospěch nevznikl, jedná se o zcela jednoznačnou rozpornost rozhodnutí.\nŽalobce se dále neztotožňuje s názorem odvolacího orgánu vyjádřeného na straně 7 rozhodnutí k tomu, že slovní popis regulační položky v cenovém výměru č. 01/2009 umožňuje, aby do cenové regulace vzhledem ke slovnímu označení spadala spadal i veškerý odpad ve skupině 20 katalogu odpadů, tedy i na odpad podobný komunálnímu, kterým se podle § 4 odst. 1 písm. c) zákona o odpadech rozumí veškerý odpad vznikající na území obce při činnosti právnických osob nebo fyzických osob oprávněných k podnikání a který je uveden jako komunální odpad v katalogu odpadů. Takovýto rozšiřující výklad nepřípustně zasahuje a cenově reguluje i sjednávání cen při nakládání s odpady mezi podnikateli, jejichž produkcí odpad vzniká a kteří jsou původci odpadu, a subjektem působícím na trhu odpadového hospodářství, tedy zcela nepřípustně zasahuje do ryze soukromoprávního vztahu, když pro takový zásah nebyly splněny zákonné podmínky. Takovouto cenovou regulaci považuje žalobce za neústavní, která nemůže obstát v testu proporcionality.\nNeudržitelnost takového výkladu spočívá také v jeho rozporu se zákonem. Pro zařazení odpadu podobného komunálnímu nesvědčí žádný z důvodů uvedených v § 1 odst. 6 zákona o cenách ve znění do 17. 11. 2009. Nebyla a není zde žádná mimořádná tržní situace ani nebyl trh nakládání s odpadem podobným komunálnímu odpadu ohrožen účinky omezení soutěže. Konečně nelze uvažovat o tom, že by zařazení tohoto druhu odpadu mohlo být odůvodněno poukazem na § 1 odst. 6 písm. e) zákona o cenách ve znění od 18. 11. 2009, neboť v případě právního vztahu mezi soukromými subjekty nejsou poskytovány žádné prostředky rozpočtu státního ani veřejných rozpočtů, nýbrž platbu obdrží subjekt působící na trhu odpadového hospodářství pouze od soukromého subjektu z jeho soukromých peněžních prostředků.\nMinisterstvo financí ve vyjádření k podané žalobě uvedlo, že jako cenový orgán je orgánem oprávněným činit zásahy v podobě cenové regulace. V oblasti odpadů je použit způsob regulace formou věcného usměrňování cen podle § 6 zákona o cenách. Ve znění platném do 17. 11. 2009 byla jako základní podmínka stanoveno ohrožení trhu účinky omezení hospodářské soutěže, ve znění platném od 18. 11. 2009 je jednou z podmínek potřeba naplnění veřejného zájmu spočívajícího v udržení vyváženého postavení prodávajícího a kupujícího u zboží zcela nebo zčásti dotovaného z veřejných rozpočtů.\nÚčinky omezení hospodářské soutěže obecně je třeba vnímat jako souhrn poměrů mezi účastníky tržního vztahu na obou stranách. Omezení soutěže nepřináší pouze, jak je často zužováno, monopolní postavení prodávajícího, tedy takového, který není vystaven konkurenčnímu boji, ale je nutno brát v úvahu i poměry na straně kupujícího, nakolik je on svobodný a nezávislý ve svém chování a při rozhodování pro nákup kterého zboží a od kterého prodávajícího se rozhodne. Oblast odpadového hospodářství podléhá poměrně striktní právní úpravě v právních předpisech. Je v zájmu celé společnosti zajistit potřebná pravidla pro nakládání s odpady, určit povinné subjekty a zajistit vynucování stanovených pravidel. Je pokračování\n10Af 17/2011 6\nzřejmé, že ne všechny pozice v tomto systému jsou zaujímány dobrovolně a zištně. Proto zákon na jedné straně přikazuje jednotlivcům, jak s odpadem nakládat, a kam jej ukládat a na veřejnoprávní korporace pak klade povinnost o odpad se postarat a správným způsobem s ním naložit. Je zřejmé, že k těmto rolím nepostačí dobrovolná sebestimulace, ale právě právní regulace. V jejím důsledku se pak nemůže vždy jednat o volné rozhodování svébytného subjektu, ale o uplatňování povinností vymezených obecnou právní úpravou. Právě proto se nakládání s odpady stává předmětem veřejného zájmu, v jehož prospěch je prováděno. Obec nese břímě toho, že se stává vlastníkem toho, co si nepořídila, co nenakoupila, s povinností se o nový majetek postarat stanoveným způsobem, a je postavena do pozice nositele nuceného výkonu, kdy musí strpět uložení odpadu, musí objednat a zajistit jeho likvidaci a zaplatit za něj. Obec tedy není svobodným subjektem, který by mohl rozhodovat, zda se systému vůbec zúčastní, neboť k tomu nemá žádnou alternativu. Není tak subjketem, který by se mohl plnohodnotně stát účastníkem trhu, který se volně orientuje (nakupuje nejlevněji a prodává nejdráže), případně na trhu spekuluje za účelem maximalizace zisku, neboť obec je vždy nucena se o odpad postarat stanoveným způsobem a ve stanoveném čase s odpadem naložit a v tomto smyslu je trh s komunálními odpady ohrožen účinky nedostatečné hospodářské soutěže, je na něm veřejný zájem, je částečně uhrazován z veřejných rozpočtů a je tedy v jeho případě naplněna podmínka pro možnost uplatnění cenové regulace.\nK námitkám údajné protiústavnosti cenové regulace Ministerstvo financí uvedlo následující: pokud jde o kritérium vhodnosti, uvedlo, že základním cílem státního zásahu v podobě uplatnění cenové regulace je dosažení uplatňování takových cen mezi prodávajícím a kupujícím, které by byly dosahovány v podmínkách dokonalé tržní soutěže, pokud by postavení té či oné strany nebylo determinováno skutečnostmi, které tuto stranu nutí akceptovat cenu druhé strany bez potřebné míry volnosti vůle. Jedná se o to, aby v konkrétním smluvním vztahu byla dosažena „poctivá cena“, že ani jeden účastník nebyl poškozen tím, že nakoupí (prodá) za více (méně) v důsledku toho, že jeho smluvní partner je ve výhodnějším postavení než on sám. Nejedná se zde o ochranu hospodářské soutěže, kterou zajišťuje zákon o ochraně hospodářské soutěže, ale o zabránění vzniku nepřiměřeného majetkového prospěchu u jednoho účastníka transakce. V tomto smyslu nemůže fungovat zákon o ochraně hospodářské soutěže ani zákon o veřejných zakázkách a tím méně zákon o odpadech. V tomto smyslu cenová regulace směřuje k naplnění cíle, tedy zabránit tomu, aby obce v důsledku plnění svých zákonných povinností nebyly nuceny poskytovateli služby platit víc, než by se platilo za podmínek volné soutěže, a současně aby byla zajištěna ochrana veřejných rozpočtů.\nTohoto cíle nelze dosáhnout kogentním řešením ani prostřednictvím zákona o ochraně hospodářské soutěže, neboť Úřad pro ochranu hospodářské soutěže nešetří úroveň a oprávněnost cen v konkrétním smluvním vztahu ani nemá svěřeny nástroje k její nápravě či sankce za uplatnění takové ceny. Stejně tak zákon o veřejných zakázkách nezaručuje, že nejnižší nabídková cena je skutečně nejnižší možnou cenu pro dané podmínky poskytování služby, tedy že neobsahuje neoprávněné náklady nebo nepřiměřený zisk. To může zaručit pouze regulace podle pravidel pro věcně usměrňované ceny. Zákon o veřejných zakázkách je důležitý pro výběr poskytovatele služby, ale smlouvy jsou podepsány na více let. Nabídková cena při výběru dodavatele nezaručuje nejnižší možnou cenu a pro další období nezaručuje to, že nebude vyšší, než by mohla být podle pravidel pro věcně usměrňované ceny.\nJestliže cílem zásahu v podobě možného omezení základních práv je ochrana veřejného zájmu, je nutno veřejný zájem vidět jak v jeho podobě „technologické“, tj. zajistit systém odstraňování komunálního odpadu, a také v jeho podobě „ekonomické“, tj. vynakládat veřejné prostředky s péčí řádného hospodáře pouze v ekonomicky odůvodněné a nezbytné výši. Příjem z místních poplatků vybíraných obcemi zpravidla nepostačuje na krytí nákladů pokračování\n10Af 17/2011 7\nspojených s povinnostmi obce jako původce odpadu a obec musí rozdíl financovat ze svého rozpočtu, tedy z veřejných zdrojů. Například hlavní město Praha podle dostupných údajů vynakládá ročně jednu miliardu Kč ze svého rozpočtu a v průměru za Českou republiku jsou náklady na svoz a likvidaci komunálního odpadu ze 30 % dotované z veřejných rozpočtů. Zpochybňování žalobce o účasti veřejných rozpočtů je tedy zcela chybné.\nZ hlediska principu potřebnosti lze těžko nalézt jiný nástroj k zásahům do cen v podmínkách tržní ekonomiky, než je cenová regulace. Jako relativně agresivní zásah musí být prováděna jen za zákonných podmínek. Nelze tedy postupovat formou uplatňování nepřímých nástrojů jako je doporučování, ovlivňování veřejnosti a podobně. Cenová regulace v oblasti komunálního odpadu ve formě, která byla zvolena, nejvíce šetří podnikatelské prostředí, nedeformuje cenovou úroveň na rozdíl od úředně stanovených cen a nejvíce umožňuje naplňovat základní smysl podnikání, tj. dosahování zisku. O potřebnosti cenové regulace svědčí i výskyt kontrolní činnosti, když z celkového počtu 37 kontrol cen v odpadovém hospodářství bylo v 30 případech zjištěno porušení cenových předpisů. To svědčí o dosud přetrvávajícím nerespektování právních předpisů podnikatelskou sférou, která si je vědoma svého výhodnějšího postavení v tomto specifickém odvětví podnikání ve srovnání s ostatními odvětvími.\nRovněž kritérium přiměřenosti je uplatněnou cenovou regulací respektováno v maximální možné výměře. Zvolený způsob regulace není postaven na stanovení závazných nepřekročitelných cenových limitů, umožňuje podnikateli do ceny zahrnout veškeré ekonomicky oprávněné náklady, tedy náklady, které je nezbytně nutné vynakládat v běžných podmínkách při reprodukci daného okruhu zboží. Vedle nich je možno do cen zahrnout jen přiměřený zisk zajišťující mimo jiné i potřebnou rentabilitu vloženého kapitálu. Tím je umožněno naplňovat základní smysl podnikání podle obchodního zákoníku, tj. na základě soustavné podnikatelské činnosti dosahovat zisk. Podnikatelé jsou v maximální možné míře šetřeni na svých právech a je jim umožněno realizovat ceny, které jsou schopny uhradit nejen\nvšechny účelně vynaložené náklady, ale také generovat zisk. Tento způsob cenové regulace tedy přispívá k realizaci cen, které by obvykle byly dosahovány za podmínek fungování plnohodnotné hospodářské soutěže, nepřináší podnikatelům žádnou ztrátu, nepoškozuje je a umožňuje tvorbu zisku.\nK údajnému rozporu cenového rozhodnutí se zákonem o cenách Ministerstvo financí uvedlo, že cenové orgány jsou oprávněny k regulaci cen a podle zákona č. 265/1991 Sb. a jsou tedy oprávněny tyto státní zásahy do oblasti cen provádět. Cenová regulace je prováděná na základě zákona, zákonem k tomu zmocněnými orgány a výlučně způsoby stanovenými zákonem. Cenová rozhodnutí jsou také zákonem stanoveným způsobem publikována a zpřístupněna veřejnosti. Nelze proto spekulovat o rozporu mezi cenovým rozhodnutím a zákonem o cenách.\nK námitce neexistence majetkového prospěchu Ministerstvo financí uvedlo, že smyslem správního trestání je mimo jiné i to, aby každé chování, které je označeno jako správní delikt, bylo sankcionovatelné. Tedy za každý správní delikt definovaný v zákoně o cenách je možno při splnění dalších podmínek v zákoně stanovených uložit sankci. Výklad žalobce by ve svém důsledku znamenal, že by část správních deliktů byla odňata z možnosti tyto delikty sankcionovat, což by odporovalo systematice použité v zákoně. Z vlastní definice deliktního chování provedeného v § 16 odst. 1 zákona o cenách vyplývá, že za správní delikty jsou považovány různé způsoby chování subjektů, respektive jimi uplatněné postupy. Přitom zdaleka ne všechny úkony subjektu označené jako správní delikt bezprostředně souvisejí se vznikem nepřiměřeného majetkového prospěchu. Samotný výčet správních deliktů však není omezen na popis skutků, které jsou spojeny bezprostředně a výlučně s inkasem nepřiměřeného majetkového prospěchu. Jako deliktní jsou v tomto výčtu uvedena i chování, pokračování\n10Af 17/2011 8\npři nichž z podstaty věci nemůže vzniknout nepřiměřený majetkový prospěch, protože nedochází ještě k úhradě ceny. Stanovená podmínka „jestliže výši nepřiměřeného majetkového prospěchu nelze zjistit“ je splněna i v případech, kdy nepřiměřený majetkový prospěch vznikl, ale z různých důvodů ho nelze vyčíslit (určit jeho výši), tak i v případech, kdy nevznikl a kdy jej opět nelze vyčíslit (zjistit jeho výši). Množina případů, kdy nelze určit\nvýši nepřiměřeného majetkového prospěchu je větší než množina případů, kdy nepřiměřený majetkový prospěch vznikl.\nK námitce, že slovní popis položky v cenovém výměru č. 01/2009 neumožňuje také zahrnutí odpadu podobného komunálnímu, Ministerstvo financí uvedlo, že je povinno se řídit platnými právními předpisy. Položka v části II č. 8 cenového výměru 01/2009 zní: „Sběr, přeprava, třídění a odstraňování komunálního odpadu podle skupiny 20 katalogu odpadů uvedeného v jiném právním předpisu“ tak, jak uvádí ve svém odůvodnění žalobou napadeného rozhodnutí. Těmito ustanoveními se odvolací orgán řídil. Ze znění této položky je zřejmé, že je třeba komunálním odpadem pro účely cenové regulace rozumět nikoliv komunální odpad podle definice v zákoně o odpadech, nýbrž komunální odpad vymezený ve skupině č. 20 v příloze č. 1 vyhlášky č. 381/2001 Sb., kterou se stanoví katalog odpadů.\nŽalobce podal k tomuto vyjádření repliku, ve které uvedl, že se ztotožňuje s argumentací, že oblast nakládání s odpady vyžaduje zajistit potřebná pravidla pro nakládání s odpady, ovšem pouze v rozsahu argumentace týkající se nezbytné ochrany životního prostředí. Již se neztotožnil s rozsahem veškerých pravidel obsažených v právním řádu České republiky, které by měly sloužit k regulaci trhu nakládání s odpady. Žalobce i nadále považuje cenovou regulaci provedenou zákonem za nedůvodnou, neúčelnou a nepotřebnou. Ochrana životního prostředí v oblasti nakládání s odpady je zajištěna zákonem o odpadech, jeho prováděcími předpisy a právními předpisy souvisejícími, například stavebním zákonem. Z hlediska zajištění dostatečné ochrany životního prostředí proto není nutné, potřebné ani účelné, aby oblast nakládání s odpady podléhala cenové regulaci, která svým zaměřením ani účelem nesměřuje k zajištění příznivého životního prostředí.\nK argumentaci týkající se povinnosti obcí likvidovat komunální odpad poukazuje žalobce na to, že i každá podnikající právnická osoba má stejnou povinnost s odpadem vzniklým z její činnosti naložit jako obec s komunálním odpadem, a to zákonem stanoveným způsobem v zákonem stanoveném čase. Na obec nejsou v tomto směru kladeny zvýšené povinnosti, než na jakékoliv jiné původce odpadu. Argumentace, že obec není subjektem, který se sám mohl rozhodnout, zda se systému odpadového hospodářství vůbec zúčastní, není podle žalobce přiléhavá. Obec jako veřejnoprávní korporace má plnit určité povinnosti ve vztahu ke svým občanům, mezi něž nepochybně lze zařadit i zajištění nakládání s odpady, které produkují fyzické osoby na území obce. Obec má sloužit zásadně pro své občany a toto své postavení a úkol si skutečně nemůže dobrovolně vybírat, ale musí vždy důsledně plnit. Nikoliv zákonem o odpadech je obec postavena do pozice subjektu povinného postarat se o odpad vzniklý na jejím území, tato pozice je imanentně dána účelem a principem obce jako samosprávného veřejnoprávního celku. Pokud by tuto povinnost neměla obec, musel by si každý jednotlivý občan zajistit sám splnění této povinnosti.\nNepřijatelná je podle názoru žalobce také argumentace, že cenová regulace je zdůvodňována nikoliv potřebou trhu, ale jinou právní regulací, totiž zákonem o odpadech. Podle názoru žalobce však nelze právní regulací v oblasti nakládání s odpady zdůvodňovat regulaci v oblasti cenové. Takový důvod cenové regulace lze totiž považovat jednoznačně za rozporný s kritériem účelnosti a tím za neústavní. Pokud by měla platit argumentace Ministerstva financí ohledně nedobrovolného přenosu povinnosti na obec jako veřejnoprávní pokračování\n10Af 17/2011 9\nkorporaci naložit odpovídajícím způsobem s komunálním odpadem, pak by mělo platit, že není přípustná cenová regulace nakládání s odpadem, který je podobný komunálnímu odpadu. Odpad podobný komunálnímu odpadu totiž vzniká při činnosti právnických osob a podnikajících fyzických osob, které se dobrovolně rozhodují o tom, zda zahájí svoji podnikatelskou činnost a zákon o odpadech je nestaví slovy žalovaného do pozice nositele nuceného výkonu. Právnické osoby a podnikající fyzické osoby výběrem vlastní činnosti ovlivňují rozsah produkovaných odpadů a tím i náklady, které vynakládají na likvidaci odpadu. Tyto osoby musí na svůj vlastní účet zajistit odpovídající naložení s odpadem a s tímto nákladem kalkulovat při své podnikatelské činnosti. Za použití argumentace žalovaného nelze spatřovat obecný zájem na regulaci nakládání s odpadem podobným komunálnímu, neboť producenti tohoto odpadu nejsou postaveni do pozice nuceného nositele povinnosti, ale do této pozice se dostávají na základě svého svobodného rozhodnutí.\nŽalobce má rovněž za to, že obec v pozici kupujícího se nachází v dostatečně svobodném a dobrovolném postavení, které jí umožňuje rozhodovat o vhodném subjektu k likvidaci odpadu. Obec jako veřejnoprávní korporace velmi často disponuje celou řadu odborných osob, kteří jsou schopni se bez dalšího orientovat v nakládání s komunálním odpadem. Obec se nenachází v postavení běžného jednotlivce a má mnohem lepší možnosti získat informace o různých společnostech zabývajících se nakládáním s odpady. Obce mají v případě jejich poptávky po takových službách také výhodnější pozici, jako potencionální zákazník s možným vyšším přínosem pro podnikající společnost než osamocený jednotlivý občan. Rovněž zde neexistuje informační asymetrie, o které se zmiňuje Nejvyšší správní soud v rozsudku ze dne 5. 11. 2009 sp.zn. 1 Afs 60/2009-119 týkající se cen v taxislužbě. V případě nakládání s odpadem se však o takovou situaci nejedná.\nŽalobce dále poukazuje na to, že správní orgány nepřinesly dostatečnou argumentaci, že trh nakládání s komunálním odpadem není trhem obvyklým a je narušen, pokud jde o postavení prodávajícího a kupujícího a že by obce bez cenové regulace byly nuceny vynakládat větší prostředky na zajištění nakládání s odpady, což odůvodňuje potřebu regulace trhu. Obecná argumentace, že pouze regulace podle pravidel pro věcně usměrňované ceny může zaručit, že cena v sobě neobsahuje neoprávněné náklady nebo nepřiměřený zisk, je aplikovatelná na jakýkoliv trh s jakýmkoliv zbožím. Pokud například prodávající u luxusního oblečení dosahují zisku 50 % k nákladům při prodeji svého zboží, není nepochybně tato skutečnost sama o sobě důvodem k cenové regulaci. Podle názoru žalobce trh nakládání s odpady mohl pro svoji nízkou konkurenceschopnost být určitým způsobem omezen na začátku devadesátých let. V současnosti však působí na tomto trhu obrovské množství subjektů, lze ho považovat za fungující. Pokud jde o argument, že smlouvy jsou podepisovány na více let, nelze k tomu než dodat, že je výlučně na obci, na jak dlouhé období smlouvu uzavře. Pokud je skutečně uzavřena smlouva na více let s pevně sjednanou cenou, pak tato sjednaná cena v případě růstu nákladů je cenou výhodnou pro obec.\nPokud by měla platit argumentace, že je ve veřejném zájmu regulovat cenu nakládání s komunálním odpadem, neboť tím je zajištěna ochrana veřejného statku, tj. veřejných rozpočtů, pak by ovšem bylo nezbytné regulovat veškeré náklady, které jsou vynakládány z veřejných rozpočtů. Bylo by tedy na místě regulovat například cenu stavebních prací při výstavbě dálnic.\nNeplatí rovněž argument, že zákon o ochraně hospodářské soutěže nemůže sloužit k tomu, aby Úřad pro ochranu hospodářské soutěže srovnával cenu v konkrétním smluvním vztahu a oprávněnost nákladů v konkrétním smluvním vztahu. K přezkumu cen totiž může docházet například v případě šetření možného zneužití dominantního postavení soutěžitele na trhu. K argumentu o nedostatečnosti zákona o veřejných zakázkách žalobce poznamenává, že není nepochybně úkolem orgánu veřejné moci určovat, co je nejnižší možnou cenou a zda je pokračování\n10Af 17/2011 10\nurčitá cena tržní obvyklá, neboť do takovéto spekulace by musel orgán veřejné moci zabudovat veškeré ceny prodávajících na všech trzích. Žalovaný zcela opomíjí princip fungování trhu, který ze své vlastní podstaty vyřadí z trhu prodávající, kteří uplatňují nepřiměřeně vysoké ceny, neboť takoví prodávající nemají možnost na trhu uspět se svojí nabídkou. Zákon o veřejných zakázkách svým principiálním nastavením svým účelem má sloužit k tomu, aby veřejné prostředky byly vynakládány účelně a hospodárně a nelze jej tak opomíjet a tvrdit, že nemůže vést k nižším cenám, zejména pokud Ministerstvo financí samo tvrdí, že účelem cenové regulace je adekvátní nakládání s veřejnými prostředky.\nŽalobce zdůrazňuje, že veřejná moc a subjekty samosprávy disponují dostatečnými kapacitami, které jim umožní i bez nutnosti regulace postupovat tak, aby veřejné prostředky byly vynakládány řádně a s péčí řádného hospodáře. Ostatně tuto povinnost například obcím ukládá § 38 obecního zřízení.\nK argumentu o nedostatečnosti krytí nákladů spojených s likvidací odpadu místními poplatky žalobce uvádí, že je výlučně věcí zákonodárce, jaké poplatky a daně za jakým účelem vybírá, jaké je jejich přerozdělení, rozpočtové určení a konečně použití. Podle žalobce není nutné, aby pouze výtěžek z poplatku za komunální odpad sloužil k uhrazení nákladů na zajištění naložení s komunálním odpadem. K tomu poukazuje například i na to, že za několik posledních let výnos z odvodů na sociální pojištění nepokrývá výdaje státu na systém sociálního zabezpečení, konkrétně na vyplácení důchodu. Určení neadekvátně nízkého poplatku za komunální odpad nemůže jít k tíži soukromých subjektů zavedením cenové regulace. Mohlo být totiž záměrem zákonodárce poplatek za odpad určit v nízké výši a obcím na základě přerozdělení daní umožnit krýt náklady na likvidaci komunálního odpadu z jiných příjmů.\nK argumentaci o rozsah porušování cenových předpisů žalobce uvádí, že tyto skutečnosti mohou svědčit také o tom, že právní úprava cenové regulace v oblasti nakládání s odpady je nesystémová, nepřehledná a obtížně pochopitelná pro její adresáty. Proto by pravidla měla být jednoznačná, aby se jim jejich adresáti mohli přizpůsobit.\nK principu přiměřenosti žalobce poukazuje na to, že je principiálně vyloučeno, aby cenová regulace, kterou označil sám žalovaný za relativně agresivní zásah do podnikatelského prostředí, byla zároveň adekvátním způsobem regulace maximálně šetřícím práva podnikatelů. Poukazuje na to, že řadu nákladů, které lze objektivně považovat za opodstatněné, považují cenové kontrolní orgány za neodpovídající. Pokud Ministerstvo financí hovoří o přiměřeném zisku, pak tento pojem není nikde definován a není zřejmé, co je ještě zisk přiměřený a co nikoliv. Subjekty působící na trhu tak v podstatě nevědí, jaký zisk mohou dosáhnout, aby ještě nebyl označen za nepřiměřený. Navíc to může vést k tomu, že pokud podnikatel za účelem zvýšení svého zisku sníží své náklady, může být tento postup označen za nezákonný, neboť zvýšený zisk bude považován za nepřiměřený.\nŽalobce pak upozorňuje také na to, že při podnikání fyzických a právnických osob dochází také ke vzniku odpadů, který je likvidován velmi často obdobně jako komunální odpad. Ovšem bez jakékoliv nutnosti regulace funguje trh nakládání s tímto odpadem, když si podnikající osoby vypisují soutěž o dodavatele služeb v likvidaci odpadu.\nK argumentaci o neexistenci majetkového prospěchu žalobce odkazuje na to, že zákon o cenách ve znění do 17. 11. 2009 stanovil v § 17 odst. 1 písm. b) pokutu v případě, že neoprávněně získaný majetkový prospěch nelze vyčíslit nebo jestliže neoprávněně získaný majetkový prospěch nevznikl. Předcházející právní úprava tedy striktně a správně uváděla dva možné případy, tedy že neoprávněně získaný majetkový prospěch nelze vyčíslit anebo nevznikl. Aktuální právní úprava tak již ovšem nečiní, což ale nemůže jít k tíži žalobce.\n10Af 17/2011 11\nK možnosti cenové regulace odpadu podobného komunálnímu odpadu žalobce poukazuje na to, že správní orgány pochopitelně byly vázány cenovým výměrem, avšak soud musí jeho soulad se zákonem posoudit.\nMěstský soud se nejprve zaměřil na otázku přípustnosti cenové regulace v oblasti nakládání s komunálními odpady. Pokud by totiž shledal, že již sama cenová regulace je v rozporu se zákonem nebo Ústavou, postrádalo by smysl zabývat se dalšími žalobními námitkami.\nV tomto ohledu vycházel zdejší soud z rozsudku Nejvyššího správního soudu ze dne 22. 9. 2010, čj. 8 Afs 47/2010-123, publikován pod č. 2188/2011 Sb. NSS, kde Nejvyšší správní soud zejména uvedl:\n„Tento soud již v rozsudku čj. 8 Afs 22/2008-71 konstatoval, že byl-li předmětný cenový předpis vydán příslušným orgánem a byl-li řádně zveřejněn, správní orgány měly povinnost jej respektovat. Takový postup je totiž v souladu se zásadou zákonnosti výkonu veřejné správy ve smyslu § 2 odst. 1 zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů, podle níž správní orgán postupuje v souladu se zákony a ostatními právními předpisy, jakož i mezinárodními smlouvami, které jsou součástí právního řádu. Správní orgány jsou tedy ve své činnosti vázány všemi právními předpisy, které jsou součástí právního řádu. Na rozdíl od soudů jsou správní orgány obecně vázány i podzákonnými právními předpisy. Nejvyšší správní soud ovšem již v citovaném rozhodnutí upozornil, že soudy jsou ve své rozhodovací činnosti postaveny Ústavou do zcela odlišné pozice. V souladu s článkem 95 odst. 1 Ústavy je soudce při rozhodování vázán zákonem a mezinárodní smlouvou, která je součástí právního řádu, a je oprávněn posoudit soulad jiného právního předpisu se zákonem nebo s mezinárodní smlouvou.\nPro úplnost lze podotknout, že předmětné cenové výměry žalovaného je třeba považovat za právní předpis v materiálním smyslu (srov. např. nález Ústavního soudu publikovaný pod č. 167/2000 Sb. nebo usnesení Nejvyššího správního soudu ze dne 6. 8. 2010, čj. 2 Ao 3/2010 - 55, www.nssoud.cz). Ústavní soud se otázkou cenové regulace opakovaně zabýval (srov. např. nálezy publikované pod č. 84/2003 Sb., č. 231/2000 Sb., č. 528/2002 Sb.). Na tomto místě není nutno podrobně reprodukovat jeho závěry, na které Nejvyšší správní soud pro stručnost odkazuje.\nPřipomíná přitom pouze tolik, že cenová regulace v demokratickém právním státě je opatřením obecně přípustným, ovšem pouze ve výjimečných případech, za omezených podmínek a s časovým omezením na nezbytnou dobu. Z nálezu č. 528/2002 Sb. lze citovat, že „(c)enová regulace sama o sobě nemůže být v demokratickém právním státě považována za neústavní. Otázkou ke zvážení proto vždy je, ve kterých případech (druh zboží a služeb), vůči komu (výrobci, prodejci), jakou formou (cenové rozhodnutí, podzákonný předpis, zákon) a v jakém rozsahu (princip přiměřenosti, ochrana podstaty a smyslu základního práva nebo svobody) je přípustné ji použít.“ Nejvyšší správní soud podotýká, že podle § 1 odst. 6 zákona pokračování\n10Af 17/2011 12\no cenách v rozhodném znění mohou příslušné orgány „(v) případech, kdy je trh ohrožen účinky omezení hospodářské soutěže nebo to vyžaduje mimořádná tržní situace a pro účely odvodu spotřební daně u tabákových výrobků podle zákona o spotřebních daních, (…) usměrnit tvorbu cen podle tohoto zákona (regulace cen)“.\nV souladu s dříve zmíněnými názory Ústavního soudu bylo v posuzované věci nutné aplikovat Ústavním soudem zformulovaný test proporcionality (přiměřenosti). Podle něj musí být zásah do ústavně zaručených práv, má-li být ústavně konformní a tedy v demokratickém právním státě přípustný, splňovat kritéria způsobilosti naplnění účelu (vhodnosti). Ta znamenají, že zásah musí být schopen dosáhnout zamýšleného cíle, jímž je ochrana jiného základního práva, dále být potřebný, kdy je povoleno použití pouze nejšetrnějšího z více možných prostředků, a konečně přiměřený v užším slova smyslu, kdy újma na chráněném základním právu nesmí být nepřiměřená ve vztahu k zamýšlenému cíli. K aplikaci odpovídajícího testu byl ostatně předchozím zrušujícím rozsudkem tohoto soudu vyzván i městský soud.“\nMěstský soud v Praze v daném případě tuto otázku posoudil následovně:\nPrincipy vymezené pro přípustnost cenové regulace ve shora citovaném nálezu Ústavního soudu zákonodárce promítl do ust. § 1 odst. 6 zákona o cenách. Podle tohoto ustanovení ve znění účinném do 17. 11. 2009 v případech, kdy je trh ohrožen účinky omezení hospodářské soutěže nebo to vyžaduje mimořádná tržní situace a pro účely odvodu spotřební daně u tabákových výrobků podle zákona o spotřebních daních, mohou federální ústřední orgány státní správy nebo příslušné orgány republik usměrnit tvorbu cen podle tohoto zákona (regulace cen). Žalovaný se v této souvislosti nemůže dovolávat znění tohoto ustanovení účinného od 18. 11. 2009, neboť oba cenové výměry, které jsou předmětem přezkumu soudu v tomto případě, byly vydány ještě za účinnosti původního znění.\nZákon tedy stanovil tři možné důvody pro cenovou regulaci, z nichž žalovaný se dovolává pouze důvodu prvého (ohrožení trhu účinky omezení hospodářské soutěže). Existenci mimořádné tržní situace žalovaný ani netvrdil a rovněž soud ji neshledal a třetí důvod nepřichází v dané věci vůbec do úvahy, neboť se výslovně týká jedině tabákových výrobků.\nMěstský soud v Praze se po posouzení věci ztotožnil s názorem žalobce a dospěl k závěru, že k cenové regulaci v této oblasti neexistuje ani první shora zmíněný důvod, tedy že by trh v oblasti nakládání s komunálním odpadem byl ohrožen účinky omezení hospodářské soutěže.\nV podmínkách tržního hospodářství obecně platí, že při jeho správném fungování si žádný subjekt nemůže dovolit stanovit nepřiměřeně vysoké ceny, aniž by vzápětí jiný konkurent nepřevzal jeho podíl na trhu právě výhodnějšími cenami pro zákazníka. Proto v ideálním případě platí, že prodávající své zboží/služby nabízí za nejnižší možnou cenu. Není-li tomu tak, je to projevem jisté deformace trhu a v takových situacích pak je možná ingerence státu, která může mít podobu např. právě cenové regulace.\nTypickým případem oprávněné cenové regulace jsou např. dodávky elektřiny, vody, plynu či odvod kanalizačních vod. V tomto případě totiž jde o služby vázané na konkrétní technické zařízení, které je v daném místě zpravidla unikátní, a provozovatel tohoto zařízení tak má na poskytování příslušných služeb (alespoň v daném místě) v podstatě monopol. Likvidace komunálního odpadu ovšem na žádné takové unikátní zařízení vázána není.\n10Af 17/2011 13\nDalší důvod k cenové regulaci, který byl řešen judikaturou správních soudů, představuje regulace cen v taxislužbě, kde důvod k ní je spatřován ve slabším postavení kupujícího, který jednak nemusí mít možnost porovnání cen nabízených jednotlivými prodávajícími v důsledku svého „informačního handicapu“ (srov. postavení cizince, který právě přistál na letišti a je v ČR poprvé), a dále v tom, že za určité situace může mít konkrétní provozovatel taxislužby v podstatě monopolní postavení, protože v daný okamžik na daném místě nemá kupující možnost volby, neboť se tam jednoduše jiné vozidlo taxislužby nenachází, což společně s tím, že taxislužbu často využívá osoba nacházející se v časové tísni, nutí přijmout tuto osobu nabídku služby i za cenu neadekvátně vysokou. Tak tomu ovšem v oblasti nakládaní s odpady také není – obec vybírající firmu, která bude likvidaci komunálního odpadu pro ni zajišťovat, není v žádné časové tísni, má možnost (resp. dokonce zákonnou povinnost) uspořádat výběrové řízení a vybrat si cenovou nabídku pro ni nejpříhodnější. Před finálním rozhodnutím přitom má možnost obstarat si všechny adekvátní informace o cenách dostupných na trhu a příp. též o cenách hrazených jinými obcemi.\nAni původní žalovaný (Ministerstvo financí) ani současný žalovaný (Odvolací finanční ředitelství) nepřinesli v řízení dostatečný argument, který by vysvětloval, proč by účastník veřejné soutěže o zakázku na likvidaci komunálního odpadu v určité obci neměl ve výběrovém řízení nabídnout cenu co nejvýhodnější, právě v obavě, že ostatní účastníci řízení nabídnou cenu nižší než on. Jinak řečeno, soud nevidí žádný důvod, proč by měla existovat\nobava, že nabídne-li některý uchazeč cenu neadekvátně vysokou, nenabídne již žádný jiný uchazeč cenu nižší. Obce i bez cenové regulace nebudou nuceny platit více, než je cena zahrnující ekonomicky oprávněné nálady a přiměřený zisk, neboť poskytovatel této služby, který by požadoval neadekvátně vysokou cenu, nemá šanci uspět ve veřejné zakázce V. tomto ohledu skutečně soud považuje za dostatečnou úpravu vyplývající ze zákona o veřejných zakázkách.\nVyloučit pochopitelně nelze to, že jednotliví účastníci veřejné soutěže mezi sebou uzavřou určitou domluvu např. tak, že si předem mezi sebou dohodnou, kdo nabídne jakou cenu v konkrétním výběrovém řízení. Na taková nekalá jednání však pamatuje zákon o ochraně hospodářské soutěže a případně také trestní zákon, takže ani v obavě z takového jednání není třeba v této oblasti zavádět cenovou regulaci.\nCenovou regulaci nemůže dostatečně ospravedlnit ani sám fakt, že jde o činnost financovanou z veřejných zdrojů. Z veřejných zdrojů realizují obce (a stejně tak kraje, stát a další instituce) celou řadu různých výdajů v různých oblastech, které cenové regulaci nepodléhají. Správní orgány přitom nesnesly žádný přesvědčivý argument pro to, aby právě oblast nakládání s komunálním odpadem byla v tomto směru výjimkou. Fakt, že obci vyplývá její povinnost postarat se o odpad ze zákona, takovým dostatečným argumentem rozhodně není. Obec má celou řadu dalších povinností, které jí vyplývají ze zákona a které „si sama nevybírá“ – kupř. jde o celou řadu administrativních činností, což ještě neznamená, že by bylo nutné zavádět cenovou regulaci na dodávky kancelářských potřeb obcím. Musely by tedy existovat ještě další relevantní skutečnosti, které by mohly cenovou regulaci ospravedlnit, ty však soud neshledal.\nNadto je nutno poznamenat, že cenovými výměry bylo do cenové regulace zahrnuto nejen nakládání s odpadem komunálním, ale také s odpadem podobným odpadu komunálnímu, tedy odpadem vznikajícím při nevýrobní činnosti právnických osob nebo fyzických osob oprávněných k podnikání (např. v úřadech, kancelářích) – viz § 2 odst. 2 vyhlášky č. 381/2001 Sb. Likvidace tohoto odpadu přitom je zajišťována na základě soukromoprávní smlouvy mezi původcem odpadu a osobou oprávněnou k nakládání s odpadem. V případě tohoto odpadu veškeré argumenty Ministerstva financí, jimiž obhajovalo přípustnost cenové regulace, postrádají relevanci. Likvidace tohoto odpadu totiž pokračování\n10Af 17/2011 14\nnení nijak financována z veřejných rozpočtů a postavení jeho původce se nijak nepodobá postavení obce, která slovy Ministerstva financí se nemůže svobodně rozhodovat, zda se systému odpadového hospodářství vůbec zúčastní. Jde tu zpravidla o obchodní vztah mezi dvěma podnikateli a soud nevidí důvod, proč by stát měl do tohoto vztahu ingerovat prostřednictvím cenové regulace.\nKonečně pak soud poznamenává, že důvod k cenové regulaci v celé této oblasti nezavdává ani malý počet firem, které by tyto služby byly schopny poskytovat. Nic takového správní orgány ostatně ani netvrdily a ani soud nemá žádné indicie, které by k tomuto závěru vedly.\nMěstský soud v Praze před rozhodnutím v této věci rovněž zkoumal situaci vtéto oblasti v dalších evropských zemích a výsledky tohoto zkoumání jeho výše uvedený závěr jen dále podporují. Nejprve je nutno konstatovat, že z hlediska unijního práva neexistuje žádný předpis, který by bylo možno pro posouzení této otázky použít. Pokud jde o vnitrostátní úpravu jednotlivých členských států Evropské unie, je zavedena cenová regulace v Rumunsku, Litvě a Slovinsku. V těchto státech je však systém likvidace komunálního odpadu od českého částečně odlišný. Žádná cenová regulace pak neexistuje v Belgii, Bulharsku, Estonsku, Finsku, Irsku, Kypru, Lotyšsku, Maďarsku, Německu, Polsku, Rakousku a Slovensku, přičemž v řadě těchto zemí je zákonný rámec systému likvidace komunálního odpadu velmi podobný českému. Je tedy vidět, že cenová regulace v této oblasti je v evropských poměrech věcí spíše ojedinělou. Velmi výmluvné je přitom i zjištění, že žádná cenová regulace v této oblasti neexistuje na Slovensku, tedy v zemi, jejíž právní i ekonomické prostředí, je českému z historických důvodů velmi podobné.\nSoud proto uzavírá, že cenová regulace v oblasti nakládání s komunálním odpadem je v rozporu s ust. § 1 odst. 6 zákona o cenách a za její porušení proto nelze uložit pokutu za porušení cenových předpisů podle § 15 odst. 1 písm. c) zákona o cenách. Proto soud zrušil žalobou napadené rozhodnutí společně s prvoinstančním rozhodnutím. Za této situace by již postrádalo smysl zabývat se dalšími žalobními námitkami, neboť je zřejmé, že žalobci nelze uložit pokutu znovu a řízení o správním deliktu bude nutno zastavit.\nŽalobce měl se svojí žalobou úspěch a náleží mu proto náhrada důvodně vynaložených a prokázaných nákladů řízení podle ustanovení § 60 odst. 1 s. ř. s. Tyto náklady spočívají v nákladech souvisejících se zastoupením advokátem podle vyhlášky č. 177/1996 Sb., ve znění pozdějších předpisů za 3 úkony právní služby po 2100 Kč (za převzetí věci, sepis žaloby a podanou repliku), a 3 režijní paušály po 300 Kč. Celkem tedy činí náklady na právní zastoupení 7.200.- Kč. K tomu se připočítává daň z přidané hodnoty ve výši 21 %, jíž je žalobcův advokát plátcem, ve výši 1512 Kč. Další náklady představuje zaplacený soudní poplatek ve výši 2.000 Kč. Proto soud přiznal žalobci právo na náhradu nákladů řízení ve výši 10.712 Kč.\n10Af 17/2011 15


Jak vybrat správný postroj? - Cora Dogsport\nDomů / Dog Blog / Jak vybrat správný postroj?\nHned pro začátek je třeba si rozmyslet několik věcí. Pro jaký typ psího sportu chcete postroj využívat? Jak velkého máte psa? Jaké již máte zkušenosti? Budete závodit? V neposlední řadě je třeba zauvažovat i nad cenou, neboď od ní se často odvíjí také kvalita materiálů.\nV našem článku se zaměříme na sportovní postroje do tahu, využitelné pro canicross, dogtreking a podobné sporty.\nTyto postroje můžeme rozdělit na dva základní typy:\nKrátké postroje (guard)\nDlouhé postrje (sled)\nKrátký postroj končí přibližně v půlce zad psa. Je vhodný pro méně tahavé psy, nebo pro menší plemena. Dá se použít i jako vycházkový postroj. Pes je na takovém postroji lépe ovladatelný a nedává do tahu tolik síly, což je pro chůzi pohodlnější. Z toho důvodu jsou tyto postroje vhodné především na dogtreking.\nDlouhé postroje jsou naproti tomu výborné především pro práci, pro sportovní účely, do tahu. Dlouhý postroj psovi umožnuje opřít se do tahu vahou celého těla. Běh nebo jízda je díky tomu daleko rychlejší, což se hodí hlavně při závodech. Na druhou stranu chůze na dlouhém postroji bývá pro páníčka méně pohodlná, zvlášť pokud pejsek hodně tahá.\nNejdůležitější při výběru sportovního postroje je psa správně změřit.\nNikdy nespoléhejte na míry, které u jednotlivých plemen uvádí některé atlasy psů. Pro žádné plemeno neexistují přesné standardy, každý pes může být jiný.\nStejně tak neexistuje žádný standard pro velikost vybavení. To znamená, že například velikost L od jednoho výrobce nemusí odpovídat velikosti L od jiného výrobce. Stejně tak se označení velikosti postrojů či jiného vybavení nemusí nutně vztahovat k velikosti psa. Velikost S (small) nemusí být určená zrovna pro malá plemena psů, L (large) pro velká plemena psů atd.\nVýběr sportovního či pracovního postroje je v mnoha ohledech odlišný od výběru klasického vycházkového postroje. Pro výběr správné velikosti budete potřebovat znát hlavně obvod krku vašeho psa, obvod hrudníku a délku zad. Není od věci znát také váhu psa.\n1. Obvod krku se obvykle měří přibližně v místech, kde pes nosí obojek.\nPozor, neplatí zde žádné tzv. „pravidlo dvou prstů“. Pokud totiž pracovní postroj sedí jak má, bude kolem krku o dost těsnější, než jak tomu bývá u obojku. Je to z toho důvodu, aby se pes do tahu mohl pěkně opřít nejsilnější části ramen a postroj se tak držel dál od podpaží. Ve chvíli, kdy je postroj příliš volný, začnou popruhy tlačit na podpaží, omezují psa v pohybu a brání mu v přirozeném pohybu.\nPozn.: Pokud pořizujete postroj psovi s velmi hustou a dlouhou srstí, nebo povislou kůží, budete muset srst či kůži od krku odhrnout, abyste se ujistili, že postroj na psovi sedí správně.\n2. Obvod hrudníku se měří v nejširším místě trupu psa.\nTato míra může výrazně ovlivnit sílu tahu Vašeho psa. Pokud je totiž postroj příliš upnutý, psovi se bude špatně dýchat. A pokud se Váš pes nebude moci pořádně nadechnout, nebude pochopitelně chtít ani táhnout.\nNemusíte se ale bát, snad všechny postroje jsou kolem hrudníku nastavitelné a jejich šířku tak můžete snadno upravit přesně podle potřeb vašeho chlupáče.\n3. Délku zad měříme od kohoutku (místa, kde se krk psa napojuje na tělo) až po kořen ocasu, přičemž metr sleduje křivku zad.\nDélka postroje je závislá na tom, zda pořizujete postroj krátký typu Guard nebo postroj dlouhý typu Sled. Pokud vybíráte delší postroje, dejte si hlavně pozor, aby koncové očko postroje nepřesahovalo zadek psa a nepadalo mu k nohám. V tom případě je postroj příliš dlouhý. Koncové očko by mělo končit přesně u kořene ocasu.\nNa závěr připomínáme:\nMěřte psa opravdu důkladně. Pokud bude třeba, změřte ho raději několikrát a z naměřených výsledků udělejte průměr. Nesnažte se nic pouze odhadnout.\nJe třeba, aby každý pracovní postroj byl pro psa pohodlný. Pokud postroj nebude správně sedět, s největší pravděpodobností to psa od tahání spíše odradí. Naopak výměna špatné velikosti za perfektně padnoucí postroj může přinést značné pokroky.\nMáte-li možnost, není nic lepšího, než si postroj před koupí vyzkoušet. Důležité je ale také zkoušet tam, kde tomu opravdu rozumí a dokáží Vám s výběrem poradit.\nPokud objednáváte přes internet, nezapomeňte, že máte ze zákona možnost zboží do 14ti dnů vrátit, či zaslat na výměnu. Neváhejte proto doma postroj psovi hned vyzkoušet, a pokud něco nesedí, nebojte se jej zaslat zpět.\nObecná rada zní: postroj správné velikosti by psovi měl jít těsně a přitom lehce přetáhnout přes hlavu. To ovšem neplatí pro všechna plemena, zvláště pro psy s atypicky širokou hlavou jako je například staford, nebo naopak psy s úzkou hlavou jakou mají chrti.\nTip: chcete postroj zakoupit jako dárek, ale nejste si jisti správnou velikostí? Podívejte se na naši nabídku dárkových poukazů ;)


Kam s těmi cédéčky! | Dům a byt\nHlavní stránka Interiér Nábytek, doplňky Kam s těmi cédéčky!\nKam s těmi cédéčky!\nAch, ty počítače! Vstoupily do našich domovů nenápadně a snad jen jako hračka. Během pár let nás ale začaly uzurpovat pokud jde o místo, brát nám životní prostor – a navíc doslova každým dnem přibývá věcí, které potřebují k svému „životu“. Kam to máme všechno uložit?!\nNa počátku byl... dvojí formát!\nZačalo to disketami dvojího formátu. Aby je bylo kam ukládat, aniž by se poničily, a abychom se v nich alespoň trochu mohli vyznat, vznikaly krabičky různých velikostí, přenosné i zabudované, zásuvky ve stolech i kontejnerech byly vybaveny plastovými výlisky – a my pak stejně jen hledali a hledali. A pak přišla CD. Ve vlastních krabičkách, plastových obalech, nebo téměř „nahatá“, nasunutá jen na plastovou osu s papírovým podkladem.\nDoma se nám hromadí do kupiček, kupek a kup. A to je navíc třeba vědět, co je jejich obsahem, protože si to ne vždy pamatujeme a může se stát, že některé programy v domácích počítačích ani neotevřeme – a tak bychom se nikdy nedověděli, co nám nabízejí. Chytré firmy dávají k CD zmenšený výjezd s obsahem, u těch ostatních si to musíme zařídit jinak, ale pak se k onomu malému nosiči informací nové doby přidružuje opět starý dobrý papír, bohužel obvykle v jiném formátu, než má krabička CD...\nProblému se ujali designéři\nNelze se divit, že designérům není problém lhostejný: také jejich studia začínají být „cédéčky“ zavalena. A tak vznikají různé typy stojanů. Jsou buď skryty a představují součást nějaké zásuvky či kontejneru, nebo se stávají kusem nábytku, rovnocenným s knihovnou obsahující „ty staromódní nosiče informací – knihy“. Stojany vznikají z různých materiálů, například z překližky, dřeva, kovu, skla i plastu.\nMnohdy jsou na kolečkách a dají se zaparkovat kdekoliv v bytě. Jindy vytvářejí umělecké skulptury, které si nárokují dostatek prostoru, aby jejich hodnota a útroby plné CD vynikly. Mohou být dlouhé a nízké jako had, vysoké jako sloup, baňaté jak kopeček hlíny, oválné, striktně geometrické... Mohou viset na stěně, ze stropu, ležet na podlaze či okenním parapetu. Mohou být otevřené nebo vybavené roletkou, aby se k citlivým CD nedostalo ani zrnko prachu. Ať je to jak chce, a přes všechna racionální opatření týkající se třídění, vždy marně hledám to „cédéčko“, které právě potřebuji. Jako kdyby CD měla schopnost přemisťovat se z oddělení do oddělení, nebo měnit kabátek, podle něhož poznám, co se skrývá uvnitř.\nText: Lenka Žižková, Foto: Iveta Kopicová a archiv firem


Odkud přiletěl impaktor? | Sluneční soustava | Články | Astronomický informační server astro.cz\nÚvodní strana > Články > Sluneční soustava > Odkud přiletěl impaktor?\n06.01.2021 15:49 Jaroslav Klokočník Vytisknout článek\nVirtuální deformace kolem kráteru Chixculub, střídající kompresi a dilataci uvnitř kráteru a v kráterových lemech okolo centrální koncentrace hmoty\nReferujeme o novém článku v prestižním mezinárodním recenzovaném a impaktovaném časopise Planetary and Space Science, který tam právě vyšel českým vědcům. Týká se odhadu směru dopadu impaktoru (asteroidu, komety či jejího úlomku, prostě tělesa, které vytvořilo kráter) pomoci úhlů napětí, jednoho z gravitačních aspektů odvozených z modelů gravitačního pole (zde Země a Měsíce), dnes s rozlišovací schopností asi 10 km na povrchu tělesa.\nTisková zpráva Astronomického ústavu AV ze 4. ledna 2021\nKráter Chicxulub, severní Yukatán: úhly napětí dohromady s radiální druhou derivací ukazují náznak svatozáře kolem kráteru a negativní nebo pozitivní hodnoty derivace (nedostatek nebo nadbytek hmoty vůči okolí).\nEnergie impaktoru mění i charakteristiky gravitačního pole\nDíra kráteru má například negativní tíhovou anomálii (tedy projev nedostatku hmoty či nižší přítomné hustoty hmoty vůči jejímu okolí), lem kolem kráteru, popř. středový pík v kráteru, pozitivní anomálii. Také další gravitační aspekty citlivé na jemné gravitační změny blízko povrchu (odborně to je Marussiho tenzor druhých derivací poruchového potenciálu, gravitační invarianty a jejich specifický poměr, úhly napětí a virtuální deformace) zde vykazují výjimečné hodnoty. Naučili jsme se to na známých, prokázaných kráterech, jak na Zemi, tak i na Měsíci, a extrapolujeme na objekty podezřelé z toho, že by mohly být impaktními krátery. Specifickou roli při tom hrají úhly napětí. Energie impaktu jim vtiskne určitou nepůvodní orientaci, kterou před impaktem neměly. My pak pozorujeme změnu tohoto směru mezi neovlivněným vzdálenějším okolím kráteru a kráterem samotným. Dál od kráteru bývají směry úhlů napětí chaotické, v bezprostředním okolí kráteru a uvnitř něj učesané do nenáhodných směrů.\nPřevzato: Astronomického ústavu AV ČR\nŠtítky: Impaktní kráter


Kvalitní psací potřeby :: Papírnictví-KS\nÚvod > Sortiment > Kvalitní psací potřeby\nV naší nabídce najdete kvalitní psací potřeby předních světových výrobců. v největší míře je zastoupena firma Parker, Pilot, Faber Castell, Lamy, Waterman, Rotring, Stabilo a další.\nHistorie značky Parker začíná v osmdesátých letech devatenáctého století, kdy si chudý učitel telegrafie George Safford Parker přivydělával prodejem psacího náčiní svým studentům. Protože se za nabízené zboží cítil odpovědný, všechny špatně fungující kousky sám opravoval. Při této činnosti brzy došel k poznání, že by mohl vyrobit lepší produkt, a že když bude dobrý, lidé ho určitě koupí. První plnicí pero Parker bylo patentováno v roce 1889.\nOd samého počátku byla tato značka vnímána jako záruka kvality a dlouhé životnosti. Zásadní zlom však přinesla až 20. léta století minulého. Na jejich počátku, kdy prodej plnicích per stagnoval, přišel jeden z manažerů společnosti s revolučním nápadem vyrobit robustní pero ve výrazné červeno-oranžové barvě (tehdy byla naprostá většina per černá) a s masivním zlatým hrotem. Model jménem Duofold se měl navíc na trhu objevit za více než dvojnásobek obvyklé ceny.\nPro testování prvních vzorků bylo zvoleno Chicago. Na jaře 1922 se zde do terénu vydalo deset obchodních zástupců vybavených plakáty a kladnými referencemi od prodejců, zatímco v místních novinách byla objednána intenzivní tříměsíční reklamní kampaň. Úspěch Duofoldu byl takový, že jen během prvního týdne přesáhl obrat z prodejů náklady na reklamu. Stejný postup tedy Parker uplatnil i v dalších městech a na konci léta téhož roku byla spuštěna celonárodní reklamní kampaň. Rok 1922 značka Parker uzavírala se 77% nárůstem obratu ve srovnání s předchozím rokem.\nNavzdory neustálému vylepšování a uvádění nových a nových designových úprav se dominantní postavení Duofoldu na trhu ocitlo v roce 1924 v ohrožení. Konkurenční značka Schaeffer totiž uvedla na trh pero vyráběné z nového nerozbitného materiálu Radite. Až do té doby se pera vyráběla z tvrdé černé gumy, materiálu tvárného a přitom poměrně, nikoli však zcela, odolného proti mechanickému namáhání a chemickému působení inkoustu. Spolu s novým, nesrovnatelně odolnějším materiálem se změnila i záruka prodávaných per na doživotní.\nParker začal okamžitě pracovat na testování plastů a v roce 1926 představil první pero z umělé hmoty s doživotní zárukou. Polymer Permanite používaný pro výrobu se vyznačoval vysokou odolností a navíc byl výrazně lehčí než do té doby stále běžně užívaná guma. Nově představená pera se po designové stránce shodovala s Duofoldy, na trh však byla uvedena pod názvem Jade Pens, který vycházel ze světle zelené barvy prvního modelu připomínající ušlechtilý nerost jadeit. Necelý rok poté byla celá série opět zařazena pod název Duofold.\nPro demonstraci jedinečných vlastností svých výrobků zvolil Parker formu senzace a nechal shodit nová plastová pera z aeroplánu letícího 3000 stop nad zemí, z 25. patra výškové budovy nebo mezi rozeklaná skaliska na dno Grand kaňonu. Zpráva o tom, že přežila tyto náročné zkoušky bez úhony, pak byla zveřejněna v řadě novin a rychle se rozšířila po celé Americe. Továrna Parker vzápětí zaznamenala rekordní odbyt, i když její produkty se prodávaly mnohem dráž než psací potřeby konkurenčních značek.\nDvacátá léta je tak možné označit za předěl, v němž se ze sice kvalitní ale v podstatě standardní značky plnicích per stal světoví lídr v oblasti luxusních psacích potřeb. A v nastoupené cestě Parker pokračoval i nadále. Jeho výrobky se vyznačovaly mimořádnou kvalitou, precizností zpracování a využitím poznatků moderní vědy pro zdokonalení užitných vlastností.\nStrmý pokles prodejů v období hospodářské krize na počátku 30. let se firmě např. podařilo zastavit díky zavedení zcela nového systému plnění per inkoustem. Šedesátku ručně vyrobených prototypů Vacuum-Filler vystavených na zkoušku v chicagské prodejně v létě 1932 skoupili zákazníci během jediného týdne. Na podporu prodeje dalších sérií vyrobili v Parkeru i několik kusů s tělem z průhledného plastu, aby se dalo snadněji vysvětlit, jak originální plnicí mechanismus funguje. Tato pera také vůbec poprvé nesla klip ve tvaru okřídleného šípu, jenž se do budoucna stal neodlučným symbolem značky.\nZ celé řady dalších inovací zmiňme alespoň Parker 51 z roku 1941. Štíhlé tělo inspirované trupem vojenské stíhačky a naprosto revoluční skrytý hrot tvořící s tělem jeden kompaktní celek se staly vzorem následovaným výrobci psacích potřeb ještě několik desetiletí po zahájení prodeje. V České republice si pamětníci jistě vzpomenou na tzv. čínské propisovačky, které též patřily mezi plagiáty tohoto mimořádně úspěšného modelu.\nŠpičková kvalita, atraktivní design a široká nabídka modelů pro nejrůznější cílové skupiny jsou důvodem, proč je PARKER stále nejvyhledávanější značkou prestižních psacích potřeb na světě.\nTaké historie této značky je naplněna řadou odvážných rozhodnutí, bez nichž by nebylo možné dosáhnout tak zásadního úspěchu.\nV roce 1883 newyorský pojišťovací agent Lewis Edson Waterman přišel o velkou zakázku kvůli tomu, že jeho plnicí pero při podpisu udělalo na smlouvu kaňku, a než se vrátil s novou kopií, klient byl pryč. Zklamaný Waterman se zařekl, že tohle už se nesmí nikdy stát, a začal přemýšlet, jak samovolnému vytékání inkoustu z pera zabránit. Ještě tentýž rok podal patent na zcela nový způsob plnění a pustil se do výroby per s tehdy neuvěřitelnou zárukou na 5 let. Jelikož všechny své produkty vyráběl sám ručně a každému zákazníkovi předával hotové dílo osobně, jeho firma se nijak zvlášť nerozrůstala.\nPo třech letech usilovné práce bez adekvátního finančního úspěchu navštívil Watermana reklamní agent E. T. Howard s návrhem, že mu půjčí 62,5 $ na čtvrtstránkový inzerát v populárním časopise. Pokud by se nezvýšily prodeje, nechtěl peníze vrátit. Poptávka po Ideal Pens, jak Waterman své výrobky nazýval, však narostla do takových rozměrů, že se firma brzy přestěhovala do šestipatrové budovy na Brodwayi v New Yorku. Zatímco v prvním roce svého podnikání prodal Waterman 200 per, v roce 1901 prodávala jeho firma 1000 per denně.\nWatermanova pera se osvědčila i v těžkých podmínkách první světové války a mnoho vojáků na straně Dohody jimi psalo dopisy rodinám a blízkým z fronty. Stejným perem podepsal ministerský předseda Velké Británie David Lloyd George Versailleskou mírovou smlouvu, která válečný konflikt ukončila.\nPera Waterman používaly i mnohé další významné osobnosti, například Charles Lindbergh s ním psal svůj deník během historického letu z New Yorku do Paříže v roce 1927. V tomtéž roce také výzkumný pracovník firmy Waterman, M. Perraud, vynalezl inkoustovou bombičku.\nV současné době jsou výrobní závody Waterman umístěny ve Francii a v jejich produktech se spojuje neopakovatelný francouzský design a šarm s absolutní kvalitou a dlouholetou tradicí značky. Proslulými se staly zvláště unikátní lakované povrchy, které patří k vrcholu toho, co lze v tomto oboru spatřit.\nPsací potřeby WATERMAN se stávají důležitým doplňkem odrážejícím životní styl a osobnost svého vlastníka. Značka Waterman je synonymem luxusních psacích potřeb s vynikajícími technickými parametry a výjimečným designem.\nSpolečnost Lamy byla založena Josefem Lamym v roce 1930 v německém Heidelbergu. Lamy se řadí k předním výrobcům psacích potřeb v Německu a patří k největším světovým dodavatelům psacích potřeb.\nPsací potřeby Lamy jsou známé především díky své dokonalosti a zaměření na skutečně funkční design. Za jejich současným úspěchem stojí syn zakladatele značky Dr. Manfred Lamy, který se v r. 1962 ujal marketingu firmy a brzy začal spolupracovat s těmi nejlepšími designéry z celého světa.\nSám Manfred Lamy není designérem, nicméně design považoval během celé profesní kariéry za jeden z pilířů kvalitní značky psacích nástrojů. Za své celoživotní úsilí získal loni v únoru titul Osobnost německého designu.\nJeho filosofií je vytvářet psací potřeby, jejichž tvar je promyšlený do každého detailu a všechny součásti mají konkrétní účel. Raději než na excentrické provokativní výstřelky se Lamy soustředí na funkčnost, uživatelský komfort a nadčasovost. Design nesmí být samoúčelný, ale musí současně s vizuální stránkou zlepšovat základní funkci výrobku a umocňovat jeho užitné vlastnosti. Tyto myšlenky musí přijmout za své každý designér dřív, než začne pracovat na vývoji nového modelu. Výsledkem jsou pak skutečně kvalitní pera a tužky, jimž z jejich hodnoty neuberou ani léta používání. Vždyť např. kuličková tužka Lamy Unic s teleskopickým hrotem získala cenu stuttgartského Design Centra už v r. 1988 a dodnes je oblíbeným modelem.\nI ostatní modely Lamy vzbuzují zasloužený obdiv a uznání a do současnosti nasbíraly téměř padesátku cen za design a kvalitu provedení. Za milník v historii firmy sám M. Lamy označil kolekci Lamy 2000, na niž volně navázaly modely Dialog 1 a Dialog 2. Ten první vznikl ve spolupráci se světoznámým designérem Richardem Sapperem. Vskutku úchvatné je na něm trojúhelníkové tělo se zkoseným zakončením, jenž nabízí nečekaně příjemný zážitek ze psaní.\nAutorem Dialogu 2 je dánský architekt a designér Knud Holscher, který dal novému peru do vínku čisté linie a minimalistický styl. Unikátní je speciální mechanismus umožňující zasunutí klipu do těla pera po čas psaní a jeho opětovné vysunutí po ukončení práce.\nOpomenout nesmíme ani legendární Lamy Safari – ojedinělý případ, kdy se předmět z měkčeného plastu stal něčím exkluzivním a prestižním.\nPera LAMY charakterizuje zvláště osobitý moderní design a špičková kvalita. Sortiment zahrnuje vysoce výkonné psací potřeby ve všech cenových kategoriích, nejrůznější typy psacích systémů včetně multifunkčních per a příslušenství.\nPsací potřeby PILOT jsou dobře známy především díky své vysoké kvalitě a komfortu při jejich používání. Díky velmi vysokému stupni inovace a průmyslové odhodlanosti, uvedla společnost PILOT na trh postupně několik technologií, které naprosto změnily trh psacích potřeb.\nNa základě rozsáhlých odborných znalostí a moderních výzkumů dnes vyrábí plnicí pera, mikrotužky, kuličková pera, popisovače, rollery a řadu dalších psacích potřeb. Mnozí jiní výrobci jsou závislí na různých dodavatelích základních částí, ale produkty PILOT jsou vyráběny od začátku až do konce výhradně za použití vlastních komponent, které prochází přísnou kontrolou kvality.\nV průběhu let PILOT vyvinul širokou řadu exkluzivních a speciálních inkoustů. Know-how společnosti v oblasti chemického inženýrství a rozsáhlé investice do výzkumu vedly k vytvoření několika hlavních technologií inkoustu, které se dnes staly důležitou součástí trhu psacích potřeb.\nInkoust na olejové bázi, který je moderní verzí inkoustu pastového; gelový inkoust se širokou škálou jasných metalických a pastelových barev; tekutý inkoust s kapilárním systémem zajišťujícím rovnoměrné psaní až do úplného vypsání náplně; pigmentový inkoust, který se díky jednoduchosti technologie výroby a vynikajícím vlastnostem používá od dob starověkého Egypta až dodnes; inkoust, kterým je možné psát na téměř jakýkoli povrch; a jedinečný METAMO inkoust použitý ve výrobcích řady FriXion, který mizí a znovu se objevuje v závislosti na teplotě.\nUnikátní technologie FriXion upoutala pozornost nejen konečných spotřebitelů, ale i odborné veřejnosti, což dokazuje fakt, že 10. února 2007 získala společnost Pilot ve Frankfurtu cenu ISPA AWARD 2007 v kategorii psacích potřeb právě za výrobek FriXion.\nSpolečnost PILOT zaměstnává více než 3 000 zaměstnanců na celém světě, má pokrytí na 5 kontinentech - 19 poboček a 80 distributorů. Výrobky Pilot se prodávají ve více než 100 zemích.


Kocarek fialovy | Sleviste.cz\nKočárek BABYLUX Margaret fialový 3\nKočárek pro panenky - fialový barva Fialová\nKočárek pro panenky - fialový barva Růžová\nKupte si! Teddies Kočárek Monika RETRO fialový s puntíky od specialisty na elektro. Jistota bezpečného nákupu, akční ceny, rychlost a spolehlivost. TED-18000099 - Kočárek ve fialové barvě s puntíky a ratanovou postýlkou potěší každou malou holčičku. Stříšku kočárku lze snadno sklopit. Součástí je taška přes rukojeť a praktický košík vespod kočárku. Výška rukojeti: 76 cm, nastavitelná. Vhodný od 3 let....\nTeddies Kočárek Monika RETRO - fialový s puntíky TEDDIES 8592190180096\nKočárek Monika RETRO, bílá konstrukce fialový s...\nSportovní kočárek 4Baby Rapid 2017 fialový\nKOČÁREK PRO PANENKY RŮŽOVO - FIALOVÝ S MOTÝLKEM\nKOČÁREK PRO PANENKY M4 FIALOVÝ S MOTÝLKEM\nTeddies Kočárek Monika RETRO bílá konstrukce 76cm nastavitelná rukojeť fialový s puntíky\nKočárek ve fialové barvě s puntíky a ratanovou postýlkou potěší každou malou holčičku.; Stříšku kočárku lze snadno sklopit. ; Součástí je taška přes rukojeť a praktický košík vespod kočárku.; Výška rukojeti: 76 cm, nastavitelná.; Vhodný od 3\nKočárek ve fialové barvě s puntíky a ratanovou postýlkou potěší každou malou holčičku. Stříšku kočárku lze snadno sklopit. Součástí je taška přes rukojeť a praktický košík vespod kočárku. Výška ruko\nKočárkový kolíček, fialový\nKočárek Monika RETRO bílá konstrukce 76cm nastavitelná rukojeť fialový s puntíky/bez puntíků - Rock David\nT-tomi Kočárkový kolíček 2ks fialový\nKočárkové kolíčky T-tomi, vyrobené z kvalitního a odolného plastu jsou skvělým způsobem jak uchytit plenu či osušku na Váš kočárek či autosedačku, která tak chrání Vaše miminko před sluncem a jinými nepříznivými vlivy. Tyto kočárkové kolíčky mají mnohostranné využití, např. k uchycení dudlíků, hraček a dalších drobných předmětů ke kočárku čí autosedačce. balení obsahuje 2 ks vyrobeno z kvalitního plastu odolný výrobek moderní design mnohostranné využití zajímavý doplněk...\nT-tomi Kočárkový kolíček, růžový+fialový\nkocarek fialovy  •  kocarek maly fialovy  •  slunecnik na kocarek fialovy  •  kocarek hluboky maly fialovy  •  kocarek 2v1 boston fialovy  •  kocarek fialovy  •  darkova krabice velka  •  puncochace gatta laura 15 den 4 l nero  •  mikiny panske s kapuci a 0  •  tempo kondela gobi typ 2 taburet smetanova  •  kocarek fastaction fold 2016 ocean grey  •  kocarek fastaction fold 2017 ocean grey  •  kocarek fastaction fold lx 2016 sport lime  •  kocarek fastaction fold ocean grey  •  kocarek fialova levne  •  kocarek fire 3 v 1  •  kocarek firstwheels city twin  •  kocarek fjordi sp 2v1 ivory  •  kocarek fjordi sp 3v1 deep grey  •  kocarek free line buggy  •\nkocarek plast hluboky fialovy  •  kocarek pro panenky fialovy  •  kocarek 4 baby rapid fialovy  •  detsky kocarek hluboky fialovy  •  kocarek pro panenky maly fialovy  •


Dárková karta - Ségra -Dřevěná dna na háčkování od 15 Kč | Dřevěný svět online | Překližková dna | Výřezy z překližky | Macramé | Bobbiny\nDomů / Dárkové předměty / Dárková karta - Ségra\nDárková karta - Ségra\n79 Kč –13 % 69 Kč / ks 57,02 Kč bez DPH\nJdete na oslavu narozenin, nevíte, co oslavenci koupit a tak by jste rádi darovali peníze? Tak je darujte stylově :) Tato dřevěná dárková karta, na kterou motouzem přivážete darovaný obnos, udělá radost všem. Pokud vám nevyhovuje tato verze, podívejte si na další v nabídce :)\nDárková karta - Vše nejlepší k narozeninám\nJdete na oslavu narozenin, nevíte, co oslavenci koupit a tak by jste rádi darovali peníze? Tak je darujte stylově :) Tato dřevěná dárková karta, na kterou...\nDárková karta - milión - narozeniny\nDárková karta pro budoucí milionáře :) . Originální forma darování peněz k narozeninám.\nDárková karta - Brácha\nDárková karta - Novomanželům na společnou cestu\nJdete na svatbu a nevíte, co novomanželům koupit a tak by jste rádi darovali peníze? Tak je darujte stylově :) Tato dřevěná dárková karta, na kterou motouzem...\nDárková karta - milión - svatba\nDárková karta pro budoucí novomanžele milionáře :) . Originální forma darování peněz pro ženicha a nevěstu.\nDárková karta - milión - vánoční\nDárková karta pro budoucí milionáře :) . Originální forma darování peněz k Vánocům.\nDárková karta - svatba - SK verze\n(ilustrační foto, bankovky nejsou součástí balení)\nCedulka - Rodina\nCedulka na zavěšení na zeď s motivem. Včetně motouzu na zavěšení. Výška 22cm, šířka 15cm.\nCedulka - Nejlepší tatínek na světě\nCedulka na zavěšení na zeď s motivem. Včetně motouzu na zavěšení. Rozměry 20 x 18 cm.\nDárková karta pro kámoše\nCedulka - Maminčina pracovna\nCedulka na zavěšení na zeď s motivem. Včetně motouzu na zavěšení. Rozměry 20 x 15 cm.\nDOPRODEJ Náš výrobek\nMagnetka - U nás se jí pouze bílé maso\nMagnetka s motivem. Obsahuje magnetický pásek. Průměr 10 cm.\nCedulka - Kákni, spláchni a táhni - s knihou\nCedulka na zavěšení na zeď s motivem. Včetně motouzu na zavěšení. Rozměry 20 x 13 cm.\nCedulka - Vzorný student\nCedulka s motivem. Obsahuje motouz na zavěšení. Rozměry 20 x 17 cm.


Dopravní hřiště pro nejmenší potřebuje omladit tvář - Strakonický deník\nDopravní hřiště pro nejmenší potřebuje omladit tvář\nStrakonice -Radnice už dostala peníze na nová jízdní kola a tříkolky\nOblastní kolo dopravní soutěže | Foto: DENÍK/Klára Alešová\nDopravní hřiště u ZŠ Poděbradova hostí každoročně několik dopravních akcí. Zastaralé vybavení, na kterém se střídají stovky dětí by ale bylo třeba obnovit.\n„Co si pamatuji, od roku devadesát se tu nic nezměnilo. Modernizace je potřeba,“ říká ředitelka strakonického domu dětí a mládeže Iva Šrámková.\nPro je i radnice. Loni získala od kraje grant na výměnu dopravního značení a letos na modernizaci vybavení. „Náklady na celý projekt dělají šedesát osm tisíc korun. Město od kraje získalo padesát tisíc, zbytek doplatí ze svého,“ řekla včera za odbor rozvoje Věra Loužilová. Za peníze chce město pořídit 25 nových jízdních kol a pro nejmenší i 15 koloběžek. Modernizace by měla být dokončena do 9. listopadu.\n„Výstavbu a rekonstrukci dopravních hřišť kraj v posledních létech podporuje. I příští rok pokud bude mít město zájem, mohlo by se v rekonstrukci hřiště ještě pokračovat,“ řekla vedoucí Besip jihočeského kraje František Špale.\nJednou akcí, která se na strakonickém dopravní hřišti pravidelně koná, je oblastní dopravní soutěž. Včera se na ní sjelo přes devadesát žáků z dvanácti škol okresu. Prokazovat museli své znalosti ze zdravovědy, dopravních předpisů, jízdy zručnosti a testu dopravních předpisů.\nNejlepší z čtyřčlenných družstev, které soutěžily ve dvou kategoriích, pojede v červnu na krajské kolo do Jindřichova Hradce.