Svět podle Kyrkys: PURITY VISION BIO kokosový olej\nmoc ráda se s Vámi podělím o můj zázrak jménem kokosový olej.\nJe bohatý na antioxidační látky, které pomáhají organismu vypořádat se s působením volných radikálů a zpomalují tak proces stárnutí. Stimuluje přirozené regenerační procesy buněk a tím podporuje schopnost pleti obnovit se vlastními silami.\nKdyž mám chuť na sladké a chci si udržet váhu, tak si dám raději lžičku kokosového oleje a ten mě zasytí. Navíc výborně chutná.\nPoužívám ho na pleť místo krému, hlavně v noci po celodenním pohybu na sluníčku. Krásně pleť zklidní.\nNedoporučuji na mastné a jemné vlasy. Kokosový olej je zázrak. Aplikuji ho samotný na vlasy. Buď na celou hlavu i ke kořínkům a provedu masáž hlavy nebo opět ke konečkům. Nechám působit třeba hodinku, dvě a pak smyji šamponem. Navíc mi pomohl od suché pokožky hlavy.\nProvádím s ním masáže těla a klidně se s ním namažu po koupeli.\nNavíc ho s přítele občas použijeme místo lubrikačního gelu. Někde jsem se dočetla, že tím předcházíte vaginální mykóze (kvasinková infekce).\nMáte s kokosovým olejem zkušenost?\nVystavil Svět podle Kyrkys v 14:14\nŠtítky: PURITY VISION BIO kokosový olej\nVeronicca 10. července 2013 14:29\nJá si vždycky vlasy namočím a pak kokosák do délek vetřu, zabalím do igelitu a nechám ho na vlasech třeba hodinku, pak vlasy normálně umyji. Je to stokrát lepší než kdejaká drahá maska na vlasy. A taky ho používáme místo lubrikačního gelu, kam se hrabe jahodový durex :D\nKyrkys Fritschová 10. července 2013 14:31\nNo přesně na co drahou masku, když je lepší kokosový olej. A jako lubrikační gel je vynikající :-)\nAhojky, taky na tento olej nedám dopustit, taky kupuji tuto značku, v drogerii DM. Používám ho na vlasy, na suchou kůži, na vaginální mykózy (pomáhá) a bělím si s ním zuby. Je vynikající! Navíc krásně voní!\nKyrkys Fritschová 11. července 2013 11:41\nHm, četla jsem na internetu, že je vhodný na bělení zubů. A jak to provádíš? Jako když si čistíš zuby? Děkuji moc :-)\nAnonymní 11. července 2013 21:04\nAno, naberu ho na kartáček (velikost oříšku) a normálně si s ním vyčistím zuby. :) Jde to i prstem. :) Mi se zdá, že opravdu vyběluje!\nKyrkys Fritschová 11. července 2013 21:05\nNo nekecej - promiň za ten výraz :D Určitě vyzkouším :D děkuji za tip!\nLady An 15. července 2013 19:08\njá ho zatím používám jen na vlasy, ale vidím, že bych používání měla rozšířit :D.. jen by mě zajímalo.. mám úplně stejný, ale je tekutý.. je to špatně? čekala jsem, že bude mít takovou konzistenci, jako máš na fotce ://\nKyrkys Fritschová 15. července 2013 19:45\nMěl by mít konzistenci jako mám na fotce, jestli ho máš tekutý, tak se jen rozpustil. Stačí ho dát na chvilku do lednice a zase bude mít správnou konzistenci. určitě se mrknu na tvůj blog :-)\nAnonymní 23. srpna 2013 11:52\nAhojky, taky nad ním přemýšlím, mám suché konečky vlasů, tak by to mohlo být to pravé pro mě :)\nKyrkys Fritschová 23. srpna 2013 16:53\nDenisa Slobodova 13. září 2013 10:31\nUž som si ho kúpila aj ja, zatial som ho vyskúšala iba po umytí vlasov na končeky ale veľmi mi to nevyhovovalo. Určite vyskúšam pred umývaním vlasov. A tá vôňa?? mňaam :)\nKyrkys Fritschová 13. září 2013 19:00\nTak pokud se ti vlasy více mastí, tak použij před mytím vlasů. I výborně chutná :-)\nPetrainsteadofstyle 19. února 2014 9:58\nJeste jsem nezkousela, ale jakmile zajdu do DM, koupím si ho:-)\nSvět podle Kyrkys 19. února 2014 16:23\nPetrainsteadofstyle: Vyzkoušej je fakt využitelný na všechno ☺\nMarťa H. 11. května 2015 11:03\nAhoj :-) Můžu potvrdit ....... kokosový olej je prostě zázrak. Já ho využívám při výrobě přírodní kosmetiky, na vaření, smažení, do cukroví (bezvadný do raw dezertů), dále jako masku na vlasy (ale tady pozor,pokud se opravdu někomu mastí vlasy, tak je příliš zatíží. Vhodnější na mastné vlasy je třeba maska z bambuckého másla,nebo směs olejů z EO), je úžasný na bělení zubů (čistím si s ním zuby 2x denně vždy po čištění pastou a opravdu vyběluje - jen musíš mít trpělivost,není to samozř.hned), výborný je také jako lehká ochrana proti sluníčku (pokud snášíš sluníčko bez problémů), jak už tu někdo psal,také pomáhá při mykozách, je nad všechny chemické lubrikanty, skvěle chutná a voní ........... já si ho ještě mažu každý večer před spaním na rty (krásně zvláčňuje) a také bezvadně funguje jako balzám po holení (dezinfikuje) ....... bylo by toho možná ještě víc, určitě všem doporučuji mít tento zázrak vždy doma po ruce, na 100% ho využijete !!! Hezký den ...........


Realistická panna Misa 155 cm / F-Cup - Doll House 168 | Topsexdolls.sk\nRealistická panna Misa 155 cm / F-Cup - Doll House 168\nLuxusní realistická panna Misa s výškou 155 cm. Tato realistická panna tě uspokojí klasickým, orálním a análním sexem. Je maximálně flexibilní a bude svolná ke každé poloze. Pokožka z TPE je na dotek měkká a jemná jako lidská s mnoha detaily, což zaručuje dokonale realistický pocit při sexu. CELÝ OPIS\nVýrobca: Doll House 168 Kód produktu: DH19-155-Misa


Místo vínka si radši kupte indulonu, radí zdravotník bezdomovcům\nVíte, co je lepší a zdravější investice než čůčo? musí se leckdy ptát posádka "mobilního přístavu" pro pražské bezdomovce. Objíždí bezdomovce a radí mimo jiné, jak udělat něco pro své zdraví a vložit třicet korun raději do masti na nohy než do krabice levného vína. Jeli jsme s ní.\nKeby bolo viac takých managerov ako je pán Kadlec.\nPo vínku dostávají bezdomovci chuť na anální sex.\nKdysi se tradovalo,\nže topinkou usmaženou na induloně se dá zfetovat. Zkoušel to někdo?\nRe: Kdysi se tradovalo,\nto je výmysl, který vznikl za působení partičky, která si říkala magoros. Vymýšleli různé recesistické akce. Např. si do piva dali modrou potravinářskou barvu a pili modré pivo. Nebo z tuby na indulonu vymačkali obsah a zpětně jí naplnili sádlem a pak si to v hospodě mazali na chleba a dělali že jsou zfetovaní. Bylo to tak v sedmdesátých až osmdesátých letech minulého století.\nindulonu... nebo taky lubrikacni gel\nPrvní, co mě po přečtení titulku napadlo, jak si na té Induloně budou smažit topinky, když nemají na ulici vařič :-) Nebo si ji můžou jen tak namazat na chleba, to vše se dělávalo.\nŘešte podstatné věci\nProboha... nevím, proč vám tak vadí pár milionů na péči pro bezdomovce a pár lidí, kteří se jsou schopni obětovat, když na všech státních zakázkách, na vládě a vlastně všude unikají miliardy a milardy z vašich daní. Navíc tyto peníze slouží nepřímo i vám. Tak, že se třeba nenakazíte žloutenkou. Tak řešte podstatné věci prosím\nsociální pracovník nám do domu přitáhl štěnice.\nz téhle verbeže nemáme nic než nemoce, měli by je odvést někam do tábora kde by pracovali a měli jídlo a péči\nRe: DOPORUČUJI! ČTĚTE!\nVelice zajimava diskuze....\nKdyž vidím Vernera na fotkách tak už asi vím, co ho k těm\nbezdomáčům táhne Vyzáblá rachitická postavy, mastné rozcuchané vlasy\nCo se takhle nad sebou zamyslet, pro začátem si můžete přečíst návod od Radovana Kaluži: http://radovan.bloger.cz/z-hnusaka-metrosexual\nRe: Když vidím Vernera na fotkách tak už asi vím, co ho k těm\njj kaluža je master. A proto multi milioníř jezdí ve fordu puma, či co to je za rachotinu\nDobrý večer,taky Vám fandím,, je vidět, že lidský a rozumný člověk ještě nevymřel.\nSouhlasím , ta hranice, mezi bezdomovectvím a normálním životem je hrozně tenká.\nZvláště v době , kdy platy , jsou malé , náklady na bydlení , a žití nepřiměřené ,lidé neurvalí , závistiví, lhostejní,agresivní. Dnešní doba prostě přeje dravým a vyčůraným lidem a ne každý v tom umí chodit,\nStačí, stát se díky úrazu , nemoci postiženým , nebo duševně nemocným a řešíte problémy o kterých jste předtím neměli ani páru.\nRe: Panu Vernerovi.\nJen vidím , problém s bezdomovci částečně i v tom, že např. Azylový dům je tuším jen na 1/2 roku,práci dostanou málo placenou, oporu mnozí nemají žádnou a tak rezignovali. vidí alespoň ve svém životě ted svobodu,s tím , finančně na tom nebudou lépe..a když se k tomu přidá opovržení lidí a nemoc, je ta rezignace úplná a zbyde jen alkohol jako útěk před realitou.\nvážím si Vaší práce,přeji jen to dobré a nenechte se otrávit lidmi.\nRe: Re: Panu Vernerovi.\npůvodně jsem sem nechtěl už jít, protože mně dostaly ty asociální výroky, ale když vidím, že ne všem lezu krkem... A Vaše poděkování a obdiv nepatří jenom mně, ale i ostatním pracovníkům Naděje, a sociálním pracovníkům. Každopádně za vyjádřenou podporu děkuji. e\nZde nejsme na předvolebním meetingu, aby nám tu někdo cpal do hlavy politickou rétoriku.\nAd. platy: Platy nejsou malé, pouze lidé jsou neschopní se prosadit. A nebo nic neumí. Přeci bychom nechtěli, aby nekvalifikovaní lidé měli více jak vystudovaní, jak to bylo za min. režimu. A když se vám nelíbí vaše finanční ohodnocení, tak změňte zaměstnavatele ?\nA ty lži ohledně postižení si odpuste, nebo snad tím chcete tvrdit, že všichni postižení jsou bezdomovci ? Pokaždé jde jenom o touhu se svým životem něco udělat. A ne brát život, tak jak přichází.\nVšichni postižení rozhodně ne, ale dokud se nezačnete zajímat o to co stojí např.kompenzační pomůcky a že si je hradíte z velké časti sami, dokud ,jste zdravý, berete to jako, to jinak. Chápu to , dokud člověku " nic není " , nemá problém ani změnit zaměstnavatele ani třeba vystudovat .....a touha něco udělat být může někdy(neříkám vždy) jsou ty překážky velké a množství lidí házejícch Vám klacky pod nohy také na optimismu nepřidá....je to relativní, někdy je to boj s větrnými mlýny , někdy prostě na to lidi nemají......a pak je tenká čára toho, jak spadnout na samé dno\nRe: Re: Re: Panu Vernerovi.\nTy kecy o platech, drahotě a době sis mohla nechat od cesty. Jinak se dá souhlasit.\nRe: Re: Re: Re: Panu Vernerovi.\nNikoho nenapadám , chovám se slušně a to samém očekávám i od diskutujících,asi je to příliš troufalé , chtít v dnešní době, slušnost, vyjádřila jsem jen svůj názor , stejně tak jako Vy ,ale jde to i slušnou formou,...mimo jiné, pročtěte si ekonomické magazíny a zjistíte , že ono zde skutečně draho je, srovnáme-li náš stát jinými Evropskými státy.\nRe: Re: Re: Re: Re: Panu Vernerovi.\nAno je zde draho, ale když se vám to nelíbí, tak máte možnost jít pracovat do západní Evropy a ne zůstávat ve východní, když se tak špatně žije.\nKompenzační pomůcky, tak tam se v cenách neorientuju, jelikož jsem se s tím u nás v rodině nesetkal.\nAle za to 100% vím, jak je nákladná léčba konečného stádia cukrovky, kollik stojí starat se o člověka, který se prakticky nehne. Vím kolik stojí léčba leukemie. Vím kolik starostí je uživit 2 studenty na VŠ z brigád.\nA nikdo mě nepřesvědčí o tom, že je lehké spadnout na dno. Když mě vyhodí z práce a stane se naprosto nemyslitelná věc, že neseženu zaměstnání odpovídající mé kvalifikaci, tak klidně půjdu dělat na stavbu přidavače, ale nikdy mě nikdo nedostane na pracák. To bych si pak připadal jako naprostá nula, která se o sebe nedokáže postarat. Je to všechno jenom a jedině o přístupu a sebeústě. Jakmile sebeúctu ztratíš, tak z tebe přestane být člověk, ale jsi už jenom živá bytost, která narozdíl od zvířat umí mluvit a možná trošku i myslet, ale člověk z tebe dávno již není.\nTo je to samé, jako když se chodí lidé modlit do kostela, aby se něco v jejich životě změnilo.\nPan Verner dělá doboru věc... kdo z vás, co by se na ty lidi vykašlali, naposledy udělal něco pro někoho druhého? Až vám nebude lhostejný nejen váš život, pak má cenu se s vámi bavit. Také platím daně a jsem vděčná za každou viditelnou pomoc pro kohokoliv.\nRe: fandim Vernerovi\npro nekoho noname, kdo o ni kolikrat ani nestoji, nemluve o tom, ze si ji vubec nezaslouzi, nebo nekoho konkretniho (pritel, rodina)?\nto je totiz dost podstatny rozdil\nRe: Re: fandim Vernerovi\nA kolik feťáků, stojí o pomoc ??? Mizivé , procento, Ti dle mého jen služby , placené z daní využívají, mizivé procento toho nechá a servís pro ně stojí nehorázné peníze, dalkeo víc, jak pro bezdomovce.....navíc , spusta jich , hází stříkačky kde se dá ..\nRe: Re: Re: fandim Vernerovi\nPřesně právě jedni takoví mi kdysi udělali slušný face lifting, abych vypadal krásně a zbavili mě přebytečného majetku, abych nebyl tak materiálně založený. Takže mi vlastně udělali službu\nPro někoho neznámého ? Cca 7 let z5, když jsem lidi z vybouraného auta na D1. A výsledek: mrtvá babička, kterou jsem vezl z nemocnice, jelikož mi odstavené a řádně označené auto sestřelil kamion.\nPůl roku z5, když jsem dával první pomoc malému klukovi, cca 7 let. A výsledek ? Bylo na mě podáno trestní oznámení za pokus o znežutí mladistvého.\nPro někoho známého ? Služné modřiny, podlitiny, vykradená netovka. Škoda za necelých 600k, měsíc lítání po úřadech, po policii a soudech. Je fakt, že to mělo kýžený efekt, jelikož v base se ten dotyčný dostal ze závislosti, ale fakt to za pomoc nestálo.\nVážení přátelé, jdu spát. Děkuji za zajímavou diskusi, rád jsem s Vámi probral některé aspekty bezdomovectví, a na závěr večera Vám přeji, abyste se každý probudil ve své posteli, a nad hlavou měli svůj strop. Myslete na lidi, kteří tam ten strop nemají. Dobrou noc. Erik Verner (zde napsané příspěvky vyjadřují postoj čistě můj. nevyjadřují postoj žádné organizace)\nMísto toho, aby jsi mi odpověděl, tak jdeš spinkat ? Ololo jaký jsi to hrdina\nRe: Re: Rozloučení\nEuronymos: Nebudu reagovat na asociální a jedovatý a urážlivý narážky někoho, kdo ani nemá tolik slušnosti, aby se v komunikaci s někým, jehož jméno zná,podepsal. S takovými lidmi - zlými, asociálními, hrubými, a a vůbec - nejednám. Dobrou noc všem lidem, kteří to myslí dobře. E\nRe: Re: Re: Rozloučení\nNikdy jsem proti tobě neprojevil ani špetku hrubosti. Nikdy jsem na tebe nebyl zlý. Tak si zde prosím nepiš zástěrky pro to, že nemá argumenty :)\nA jestli máš nějaký problém a chceš jej konfrontovat, tak klidně s tebou na pivo půjdu a vysvětlím ti na pár příkladech, proč odmítám lidem pomoci.\nBtw. a zjisti si co znamená asociální jednání a pak se zamysli na tím, co jsi napsal.\nOno se to lehce řekne, že bezdomovci jsou smrad a špína a že by měli jít dělat. Ano, někteří jdou a zvednou se, jiní rezignují. Ty výkřiky, že to jde z těch a těch daní ... ano, jde, ale ruku na srdce, ono jde z našich daní spousta peněz a ani nevíte kam (raději nevědět) a nikoho to netrápí. Panu Vernerovi závidím jeho dobrosrdečnost a laskavý přístup. Jaká je dnešní společnost? Lidi jsou k sobě strašně zlí, ani se nezdraví, závidí si a jeden se povyšuje nad druhého. Každý si hrabe na tom svém malinkatém písečku a nic jiného ho nezajímá. Pěkně nás to dostalo, bohužel. Žádné ohledy, na nic a na nikoho. Pak to tady vypadá jak to vypadá.\nMě teda dost trápí, když prachy z mojich daní dostávaj celoživotní nemakačenka, jdou na prohrané arbitráže a platí se za ně socky. Ale bohužel s tim nic nenadělám.\nTaktéž mě štve, že mám naprosto stejnou zdravotní péči, jako člověk, který bere minimum. Ale jak jsi napsal, tak s tím nic nenaděláme.\nOstatně mě teda štve, že musím platit sociální a zdravotní, ale to už je jiné téma.\njdu nasledovat (do sve postele, pod svuj strop, at to tak zustane)\nJinak i me nazory byly ciste me a bohuzel nevim o zadne organizaci, co by takovy postoj zastavala\nPS: pod mojim stropem je jeste misto pro mnoho hlav, presto sem vagabund nesmi, nebo ho pozenu stylem, ze bych psa takto nevyhnal. Pratele maji dvere dokoran\nPS2: dost casto v techto diskuzich narazim na debily, tentokrat to neni ten pripad\nŘekni mi jednu jedinou věc. Proč když tihle žebrají prachy odmítnou večer darované raní pečivo, když prý mají podle tebe tak strašný hlad, že kdyby nedostali polévku, tak by umřeli. Místo toho, aby si to jídlo vzali a poděkovali, tak tě pošlou do sedací partie a ještě se diví, že jim nedáš prachy. Takoví si zaslouží pomoc ? Nezaslouží, ti si zaslouží pouze chcípnout v těch nejhorších podmínkách, jaké si zde nikdo nedokáže představit.\nA přitom já bych jim ten pitomý chleba klidně koupil, ale prachy bych radši spálil, než abych jim je dal. Jasně chápu, že takoví možná nebudou všichni, ale vsadil bych svou dobrou pověst, že jich nebude ani 5%.\nA nebo si snad někdo zaslouží pomoc, když o ní nestojí ? A je jedno, že ti budou tvrdit, jak by pilně pracovali, vedli spořádaný život a další bla bla bla, ale to jsou jenom kecy, kecy a ještě jednou kecy.\nSakra přeci nelze funguvat systémem, že on se za mě o mě postará někdo jiný. Prvotní impuls musí jít od nich a pak to lze nějakými způsoby řešit\nVíte o kolik by stát přišel na dani\nKdyby sociálové přestali chlastat ?\nRe: Víte o kolik by stát přišel na dani\nKdyby se lidi chovali tak, jak jim stat radi, tj. ekologicky co nejmene jezdili autem (tj. kupovali minimum PHM), vubec nepili a nekourili, tak se to zhrouti za dva mesice. Jaksi by nebyly penize na nic. Takze je to farizejstvi.\nMyslíš, že takové směšné částky někoho zajímají ? A víš kolik by nabral na daních, kdyby pracovali a žili pod střechou a nejlépe pod státní střechou\nNo on krabicák za 18 Kč toho do státní pokladny přinese opravdu hodně...\nMistr Verner jsi zaslepený až hrůza!\nTy lidi jsou na ulici jedině a vlastní vinnou a vlastní neschopností. Hrozně by mě zajímalo, kolik jde z peněz, které vydělám na homelese, na celé to pečování o ně, včetně tvého platu.\nJá jsem řádný občan, platím krvavé daně, a když chci očkování proti žloutence musím za ně vysolit pár tisíc. Když ale budu flákač, schopný akorát chlastat a ležet někde na kartonech, tak dostanu očkování grátis, lékařskou péči grátis, jídlo grátis, abych náhodou netrpěl nedostatkem vitamínů a živin\nA to, že je nikdo nezaměstná, protože jim ukradli doklady, to už snad nemyslíte vážně, to už je vrchol. Člověk, který není schopný ani dojít na úřad a vyplnit formulář je neschopák nejvyššího řádu. A vy budete plácat něco o tom, že není homelesem vlastní vinnou?\nRe: Mistr Verner jsi zaslepený až hrůza!\npříteli, od roku 2006 to dělám dobrovolně.\nRe: Re: Mistr Verner jsi zaslepený až hrůza!\nto nic neznamena, ja taky dobrovolne hraji hry na PC\nkazdy ma sveho konicka, to jeste neznamena, ze ho s tebou musi sdilet ostatni\na to ze si treba myslis, ze to delas pro neci dobro? ja si treba taky myslim, ze timhle jebanim na diskuzich delam dobro ostatnim, protoze je nakopnu a donutim uvazovat nad sebou a svym okolim, a ze zrovna houmlesactvi o stylu mysleni je (myslim si ze mnohem vic nez o samotne hmotne nouzi)\na vůbec není podstatná otázka peněz, co to stojí, koho to stojí. Každý, kdo je na ulici by měl mít právo se do společnosti vrátit. kdybyste si to vyzkoušel, tak takhle nemluvíte. Víte co? jdětě, v listopadu se na dva měsíce vzdejte všeho. peněz, známých, bytu, práce, a vyjdětě ven. Udělejte za vším velkou tlustou čáru. na dva měsíce. Pak za mnou přijdte, a promluvíme si o tom, ano?\nOn nemá právo se vrátit? On mu někdo brání se umýt a jít pracovat? V Praze je nedostatek pracovníků\nProč mě posíláte bydlet na ulici nechápu, já nemám problém sehnat během 24 hodin v Praze práci. Ono jde spíš o to, že lehnout si někam na krabici, chlastat do zapomnění a čekat až přijede doktor a jídlo je bez práce a pohodlné. Neříkám, že se jim do líbí, nelíbí, radši by bydleli v Hiltonu, ale jsou neschopní a líní s tím něco udělat tak akorát chlastají, aby zapomněli na svojí neutěšenou situaci.\nTěm lidem máte dát práci, když chcete dělat něco užitečnýho, ne jídlo, aby náhodou neměli chudáčci málo vitamínů.\nRe: Re: Re: Mistr Verner jsi zaslepený až hrůza!\nVíte, ono všechno souvisí se vším. To, že jim dáme jídlo, je taky dobré, protože si uvědomí, že jsou na tom zle. Příště až přijedeme na to stanoviště, tak už tam bude o jednoho míň. Kde bude? u nás, ve středisku, kde bude mít pohovor se sociálním pracovníkem. Proč? aby si našel práci. Ono je to docela složíté na pochopení, ale opravdu to funguje. taky jsem tomu nevěřil... Taky jsem si říka, to není možné, dokud jsem to neviděl, v praxi. A vídám to dnes a denně. Přetahujeme bezdomovce z ulice, do společnosti. Ono to funguje. Takhle to děláme. Oni si práci najdou. Někdo potřebuje abysme na něm zapracovalí víc, nekdo potřebuje naší péče míň. Ke kažému přistupujem individuálně, a ono se to vrací.\nA jaká je tedy podstatná otázka. Ti lidé jsou tam vždy vlastní vinou, tak ať se z toho také sami vyhrabou. To je naprosto to samé jako, když si lidé stěžují, že mají malý plat. Stěžuje si skoro každý, ale myslím tu část populace s min. mzdou. To je taktéž pouze vina jejich neschopnosti.\nA propo, proč by mě zkoušet bydlet někde pod mostem, vždyť on si to sám od sebe nezvolil, ale místo toho si zvolil život v bytě, zvolil si mimo neustálého chlastání chození do práce, starost o rodinu a další obyčejné starosti a radosti.\nŽivot je otázkou priorit a co člověk, to jiné priority.\nvíte sám, že život na ulici je pro organismus zátěž. Vysoká zátěž. Lidé na to bezomovectví umírají. Mám je nechat umřít? Vy byste je umřít klidně nechali. Ale já ne. Mám jinak nastavený žebříček hodnot. Pro mně je důležité, aby se ti lidé, kteří jsou na tom zle, zdravotně, aby se zase uzdravili. pro sociální pracovníky je v popředí žebříčku hodnot zase klienty dostat zpět do společnosti. Já nevím, proč jste všichni tak tvrdí, a netolerantní. pana kolegu posílám na ulici proto, aby si vyzkoušel, jaké to je, a schválně, jestli by potom mluvil stejně. kdyby se vrátil bez prstů - z omrzlin, se zvětšenou slezinou - kvůli aktivované imunitě, a tak dále... Nevím, proč se do mně opíráte, když se snažím vám vysvětlit, jak to funguje, a vy mi nadáváte, a jánevím co. Jsem zklamenej, Vaší společností.\nRe: Re: Re: Re: Mistr Verner jsi zaslepený až hrůza!\nVím jak je život na ulici ubíjející, jelikož se mi tam přes drogy a chlast dostalo pár mých známých. V té době jsem byl také plný ideálů, chtěl jsem jim pomoci a výsledek ? Naprosté výčerpání, jak psychicky, tak fyzicky, ale i finančně bez jakéhokoliv efektu. Teda efekt byl, když jsem se na ně po chvíli vykašlal, tak mi vykradli netovku a ještě zmlátili. Tak mi tady prosim tě nevykládej o nějakém humanismu.\nA tak mi tedy řekni jednu jedinou věc. Proč když tihle lidé žebrají prachy, tak odmítnou pozvání na jídlo, popř. když jim to jídlo dáš a pošlou tě rovnou do prd... ? A takoví lidé si zaslouží pomoc, aby si mohli kupovat krabicáky ? Řeknu to rovnou, takoví cosi si nezaslouží ani chcípnout jako zvířata.\nJeště nějaká otázka ohledně mé humanity ?\nRe: Re: Re: Re: Re: Mistr Verner jsi zaslepený až hrůza!\nchcipnout si zaslouzi, kolikrat k tomu i sami smeruji,\nbohuzel "tyrani" typu verner a spol jim v jejich zameru drze brani\nkdo píše,že je řádný občana a platím krvavé daně je hnusnej chlubílek\nkrvavé daně platí každej kdo kupuje jídlo,benzín,kořalku....\nmimochodem nemalá část bezdomovců jsou lidé psychicky nemocní a intelektuálně slabší.je to jejich vina?


Vojenská policie chce tajné dokumenty, redaktorovi ČT zapečetila kancelář — ČT24 — Česká televize\nVojenská policie chce tajné dokumenty, redaktorovi ČT zapečetila kancelář\nPraha – Vojenská policie začala řešit případ nuceného odchodu někdejšího šéfa Vojenského zpravodajství Miroslava Krejčíka i na půdě České televize. V budově zpravodajství ve čtvrtek odpoledne proto zapečetila kancelář redaktora Karla Rožánka, který získal materiály spojené s celou kauzou. Veřejnoprávní televize je však vydat odmítla a hodlá se bránit. Podle mluvčího Vojenské policie Jana Čermáka začali policisté případ prověřovat s podezřením na spáchání trestného činu ohrožení utajované informace, který se trestá až třemi roky vězení. Vojenská policie také podle Čermáka v pátek vyzve generálního ředitele televize Jiřího Janečka, aby jí materiály vydal.\nPříslušníci Vojenské policie se zajímali o složku vytvořenou před čtyřmi lety na ministerstvu obrany. Ta vedla právě k odchodu Krejčíka z úřadu ředitele Vojenského zpravodajství. Zpráva, již Krejčíkovi podřízení vypracovali bez jeho vědomí, hovoří například o tom, že se někdejší šéf Vojenského zpravodajství snažil zdiskreditovat tehdejší ministryni obrany Vlastu Parkanovou.\nTelevize však dokumenty nevydala a poukázala na využití práva krýt svůj zdroj. „Česká televize je nezákonným zákrokem příslušníků Vojenské policie v budově zpravodajství šokována,“ řekl mluvčí ČT Ladislav Šticha. Vojáci navíc tvrdili, že disponují soudním povolením materiály zabavit.\nNa výzvu šéfredaktora ČT24 ale žádné oprávnění nepředložili. „Policisté proto byli vyzváni, aby budovu ČT opustili, což následně udělali,“ dodal Šticha s tím, že Česká televize bude v souladu s právním řádem na akci Vojenské policie v nejbližších hodinách reagovat. „Jedná se o bezprecedentní útok na svobodu slova,“ upozornil mluvčí ČT.\nVojenská policie vyzve ředitele televize, aby složku vydal\nKarla Rožánka celá akce Vojenské policie překvapila, její detaily však neznal. Ve čtvrtek odpoledne se totiž teprve vrátil z pracovní cesty v Afghánistánu. „Přímo na letišti na mě čekal člověk z Vojenské policie a chtěl po mně v souvislosti s Krejčíkovým případem informace,“ uvedl pouze v telefonickém rozhovoru pro web ČT24.\nPodle mluvčího Vojenské policie Jana Čermáka požádali policisté jednoho z editorů televize, aby jim předal dokument, protože je důležitý pro trestní řízení: „Editor předmětnou listinu dobrovolně vydal a uvedl, že se jedná o kopii dokumentu, který se nalézá v kanceláři jednoho z redaktorů ČT.“ Protože podle mluvčího nebyl redaktor v té době v práci, Vojenská policie jeho kancelář zapečetila, aby materiál nikdo nemohl vynést. Policisté podle Čermáka jednali na základě pokynu státního zástupce. K editorovi je přivedli informace od ředitele a šéfredaktora zpravodajství. V pátek Vojenská policie vyzve generálního ředitele televize Jiřího Janečka, aby jim složku vydal.\nNěkdejší ředitel Vojenského zpravodajství Miroslav Krejčík odešel v roce 2007 z funkce na přání tehdejší ministryně obrany Vlasty Parkanové. Úřadující premiér Mirek Topolánek měl na výběr – buď ze své funkce odejde ředitel vojenské rozvědky Krejčík, nebo ministryně Parkanová. Ministerský předseda se přitom nepřímo postavil na stranu Parkanové, Krejčík nakonec sám nabídl rezignaci.\nČT: Vojenské zpravodajství asistovalo intrikám na obraně\nOn nebo já, řekla Parkanová o Krejčíkovi


olomoucký kraj | Radek Ocelák\nArchiv štítku: olomoucký kraj\nLiterární buřiči na Mírově. Kocourek, Mareš, Sonnenschein\nPublikováno 7.3.2022 | Autor: Radek Ocelák\nMírov, kdysi městys, pak už jen hradem ozvláštněná vesnice na jedné z vnitřních periferií severozápadní Moravy, postupně ve svých zdech „hostil“ tři pozoruhodné literáty. Tři někdejší bohémy anarchisticko-komunistické scény, z nichž ani jeden se navzdory jasné levicové orientaci nekvalifikoval na čítankového autora československého státního socialismu. Snad proto – další, co tyto tři spojuje – že verbální internacionalismus tohoto režimu přesáhli svojí vlastní, každodenní česko-německou realitou. Josef Kocourek, Michal Mareš, Hugo Sonnenschein. Na to, aby tyto tři, v různém poměru světácky protřelé i chlapecky naivní spisovatelské postavy prošly toutéž „dírou“ čtyři kilometry za Mohelnicí, musely se náhoda a nutnost promísit způsobem, jakým to umělo zařídit asi jen prekérní a děsivé 20. století. Náhoda to byla potud, že tu Kocourek za první republiky byl na čas pomocným učitelem. Nutnost potud, že Mareš a Sonnenschein se tu později sešli jako nucení, komunistickému režimu nepohodlní obyvatelé zdejší známé trestnice.\nJosef Kocourek (1909–1933), zemřelý na tuberkulózu v pouhých čtyřiadvaceti letech, je už pro sám tento smutný fakt odsouzen být jakousi opožděnou variantou Wolkera. Je variantou méně pražskou, s menším darem tělesné přitažlivosti i horším hmotným zázemím, a úměrně tedy s větší dávkou životní syrovosti. Ale také s košatou bohémskou sebestylizací a temným juvenilním erotismem, díky nimž je Kocourek pro jisté tvůrčí kruhy dodnes – anebo dnes znovu – téměř kultovní inspirací. (Viz loňské vydání jeho raných próz pod titulem „Jensen a lilie“ i několik dalších polistopadových reedicí a publikací z pozůstalosti, od deníků „Marto…“ po román „Srdce“.) Na severní Moravu Josefa Kocourka zavála jeho nevalná kariéra jako učitele „na menšině“, rozuměj na českých menšinových školách v převážně německém pohraničí, resp. v německém jazykovém ostrově, k němuž patřil mj. právě Mírov. V místní škole Kocourek působil půl roku. Následovaly dva roky ve vzdálenějším Šilperku (dnes Štíty; za kulturou odsud zajížděl do Šumperka, kde je dnes také uložena jeho literární pozůstalost). Na poslední, prý nejhorší, nejbezútěšnější štaci se vrátil k Mírovu, do sousední Řepové. Situace státně protežovaných českých škol v nevlídném prostředí chudé německé periferie je z perspektivy vyděděnce, bohéma a internacionálně smyšlejícího socialistického radikála zpodobena v Kocourkově polemickém románu „Zapadlí vlastenci 1932“.\n„Nediv se ničemu, to neznáš menšiny. Tady se nežije tak jako u nás. Tady žijí jenom ti, kteří jsou honorováni za vůdcovství národního života. Co my? Jsi dobrý, hraješ-li jim zadarmo v kině, oddřeš všechna divadla, přispěješ-li na každou volovinu. […] To není život, to je mrzačení všeho. […] A tady v Arnau, tady to ještě jde. Ale kdybys znal Bukovany, Hrabišín, Schwarzwald, Schumwald a podobná pekla, takové liščí pelechy v lesích nebo v ryze německých územích, to bys plakal. A taky tam jsou přidělováni učitelé.“ […] „Proč se tam zakládají školy, vzdyť tam nemůže být ani minimální počet českých dětí?“ – „Nemusí být. Stačí, aby v ryze českém městě byl disciplinárně potrestán třebas poštmistr, přeloží ho do německého území, má náhodou dvě děti, a aby si to nahoře spravil, začne agitovat pro českou školu. […] Přemluví dvě nebo tři indiferentní rodiny, sepíše se seznam patnácti dětí, i kdyby česky mluvily právě jen ty poštmistrovy, předá se Ústředí Národní jednoty a po prázdninách můžeš být jist, že bude škola otevřena. Ve Schwarzwaldě udělali školu pro tři děti pana lesního a několik dřevařských rodin, usedlých jen na několik sezón. Byl tam ustanoven jakýsi Kalina, mladý kluk, mluvil jsem s ním nedávno. […] A vyučovat děti, které česky nikdy nemluvily a zoufale se bránily naučit se několika větám a číslicím! A ten člověk tam žil dva roky! […] Mohl bys už vědět, že na menšinu se hlásí ti nejmenší, anebo se tam překládá z trestu. […] Ten, kdo je na krajíčku, nebude si kazit budoucnost, však oni ho zas vrátí, až sehraje na menšině čtyři divadla a deset akademií na oslavu republiky.“\nŘepová u Mírova, předobraz Kocourkovy Rašpavy ze „Zapadlých vlastenců 1932“. Samotný Mírov čtenář v románu najde pod jménem Arnoštov, Štíty jako Arnau, Mohelnici jako Lochenici, Šumperk jako Sonnenburg.\nO Josefu Kocourkovi se v Řepové ví.\nNavzdory své nedopracovanosti a literární i myšlenkové nevyrovnanosti tato kniha, podepřená palčivě konkrétní zkušeností, představuje dodnes otazník k národnostní politice první československé republiky.\nMichal Mareš (1893–1971) se na rozdíl od Kocourka dožil věku stařeckého, dlouhý závěr jeho života lze však těžko považovat za výhru nad osudem a severomoravské období patřilo bezpochyby k těm nejhorším. Mareš byl od raného mládí jedním z aktivních anarchistů ve společnosti Jaroslava Haška, S. K. Neumanna či Michala Káchy – oč méně školsky vzdělaný (za své aktivity byl roku 1909 vyloučen ze všech rakouských škol), o to podle vzpomínek srdečnější i činorodější. Po 1. světové válce a dělnicko-bohémských toulkách Evropou se nadále zapojoval do pražské levicově orientované literatury, především však se stal novinářem v „Tribuně“ Ferdinanda Peroutky a ve 30. letech pak v demokratickém deníku pražských Němců „Prager Tagblatt“. Německé kontakty odtud se mu staly osudnými. Když jej hned v květnu 1945 zatkla v Praze sovětská NKVD, dokázal to ještě obhájit jako omyl a na rozdíl od většiny jiných byl – coby průkazně zasloužilý soudruh z předválečných časů – po dvouměsíčních útrapách propuštěn. Nový rozsudek si ale podepsal svou až naivně neohroženou novinařinou v Peroutkově „Dnešku“, kde v letech 1946–47 otiskl sérii reportáží o nespravedlnostech, násilí, vraždách a samozvaných místních diktátorech v pohraničí i vnitrozemí.\n„Nejde jen o to, že byl odstraněn tento národní výbor a že jeho členové byli nejen zesměšňováni, ale i surově týráni; ale jde hlavně o to, že tím byla instituce […] odstraněna čistě nacistickým způsobem, pomocí gestapáckých metod. Jako na výsměch naší demokracii byla v České Kamenici nastolena diktatura, jejíž představitel zahájil úřad při prvním zasedání, třímaje v ruce býkovec, slovy „Pánové, toto je naše lidová demokracie a touto budu zde vládnout!“ Tento svůj slib pak také doslova plnil.“\nPoté, co Mareš takto pošlapal kuří oka své „staré milence“ – komunistické straně, byl hned na podzim 1948 oživen jeho případ válečných německých styků a po zmanipulovaném procesu byl odsouzen k 7 letům vězení. „Z Pankráce byl odvezen do Šumperku (pobočka velitelství trestního ústavu pro muže na Mírově), odkud jej s ostatními vězni posílali na těžkou práci do skláren v R[a]potíně. V žáru pecí začal trpět vážnou oční chorobou a musel se podrobit operaci na oční klinice v Olomouci. V roce 1950 byl přeložen na Mírov, kde žil pod vězeňským číslem 3381 a až do zimy pracoval na poli.“ V mírovském vězení Mareš zůstal do roku 1953. Krátce předtím, než jej znovu přeložili, „zde pohřbil do jámy, kterou sám vykopal, dávného kolegu Hugo Sonnenscheina“. (Viz dále). Dožíval pak pod tíhou ztráty občanských práv. Teprve v roce 1991 při posmrtném přezkumu byl původní rozsudek v plném rozsahu zrušen jakožto nezákonný. Roku 1999 vyšly jeho masivně kompilované, z různých zdrojů a jazyků edičně skládané memoáry („Ze vzpomínek anarchisty, reportéra a válečného zločince“). O dekádu později byl pak vydán objemnější soubor jeho reportáží pod originálním titulem „Přicházím z periferie republiky“. (Zcela původně šlo ovšem o název Marešovy sbírky sociální poezie, později takto recyklovaný.) Shodou okolností je editor svazku Michal Jareš, jehož jméno se od autora odlišuje v jediném písmeni, zároveň i editorem nejnověji vydané knihy Josefa Kocourka.\nHugo Sonnenschein (1889–1953): tulák po Evropě jako Mareš, sebetvůrce jako Kocourek, solitér a socialistický buřič jako oba dva jmenovaní, to vše pod značkou „bratr Sonka“ (odkaz na sv. Františka z Assisi a jeho modlitbu Píseň bratra Slunce). Na rozdíl od předešlých však také playboy a cynik, česko-německo-židovský (podle vlastních slov) „kulturní bastard“: ze všech tří mírovských nešťastníků je Hugo Sonnenschein rozhodně tím nejzáhadnějším zjevem. A i zde za to namísto „pouhé“ literatury nese odpovědnost jeho poslední životní etapa, situovaná z největší části do mírovského vězení. Přeživší osvětimský vězeň, jehož manželka zahynula v plynové komoře – a konfident gestapa? S tímto obviněním byl alespoň hned po válce zatčen a v dubnu 1947 odsouzen na 20 let těžkého žaláře. Přežil z nich jen šest. V životopisné literatuře se k tomu objevují divoké historky – Sonnenschein byl prý takto umlčen coby nepohodlný svědek selhání budoucího vzorového hrdiny Julia Fučíka… Asi to tak nebylo. Pravda je zřejmě dodnes ukrytá v sovětských archivech. Že nevíme, kam literáta Sonku ze závěru jeho života zařadit – zda mezi viníky, oběti, nebo prostě jen ty, kteří neunesli tíhu svojí doby –, je jedním z dráždivých kulturních tajemství naší země. Poněkud komplikované je však i řazení jeho dřívějších, tehdy ještě dokonale svobodných, básnických počinů.\nTi ubožáci jsou jak čísla, která sami psali –\njá, já jsem zůstal tak, jak jste mě znali:\npošetilec, jemuž je cizí každá zem,\nběs v boží ruce jsem.\nJe rodákem z Kyjova a jeho tvorba se napájí především z českého prostředí, píše ale ve své mateřštině, německy, a pro koho tedy vlastně? Výrazově a tematicky čerpá z anarchisticko-buřičského prostředí, ale také prý z březinovské spirituality, sverázně „říznuté“ Slováckem a socialismem. V časově řadě jeho sbírek a básní nacházíme výrazové propojení s Friedrichem Nietzschem i Jaroslavem Durychem, s Adolfem Heydukem i Karlem Hlaváčkem. Z dnešního pohledu jistě nevyrovnaný mišmaš – jak ale vyčítat tvůrci, že nepronikl do kánonu, na jehož pozadí ho dnes čteme? Dlouho bylo vše pohřbeno v těžko dostupných původních vydáních, po oživení zájmu prvotně v Německu přišel roku 2009 též výběr básní v českém překladu Radka Malého a v elegantní úpravě básnického nakladatelství dybbuk. Překlad z pera olomouckého básníka, z něhož je zde citováno, nezapře souvislost s jeho oblíbeným německým expresionismem; zároveň jako by tu z prvních básní výboru po více než sto letech na čtenáře pomrkával František Gellner.\nJá nemám nic než svoje skřipky\na matku, co mě proklíná;\nnic nehledal jsem – těch pár přátel?\nSami mi spadli do klína.\nNehledám nic, vždy potkám štěstí\na vedu život tuláka.\nMě líbá čas, já líbám děvky\na studuji si oblaka.\nNa druhé straně oblouku stvořeného putováním bratra Sonky se pak nachází sevřená a svíravá vězeňská poezie, k níž bychom v poválečné době našli opět řadu paralel.\nZtracený svět, jejž šest stěn drtí\nve tmě a v mrazu. Život – zeď.\nRozežrán nouzí, líbán smrtí.\nŽivot, v němž chybí slůvko „teď“.\nZdi šedé jako krysy v kleci;\nbeton, prach, prkna – to je zem.\nA přesně šestadvacet věcí:\nžidle – jak jinak – se stolem,\nželezná kostra s roštem z drátů,\nslamník a polštář – krásný byt.\nDobře se vyspí, kdo to zná tu,\nkdo deku má a nemá cit.\nOč romantičtější je zmizet jako Gellner navždy v blátě Haliče nežli dožívat ve stínu mírovských zdí.\nAutor je knižní nakladatel, vystudovaný bohemista. Psáno pro Olomouckou drbnu.\nSilueta dnešního Mírova.\nJosef Kocourek: Zapadlí vlastenci 1932.\nVydání Praha, Mladá fronta, 1961, v edici Miloslava Jirdy a s doslovem Zdeňka Filipa.\nVydání Ostrava, Profil, 1982, v edici a s doslovem Jiřího Skaličky.\nHugo Sonnenschein: Zaběhl jsem se s toulavými psy. V překladu a s doslovem Radka Malého. Praha, dybbuk, 2009.\nMichal Mareš: Ze vzpomínek anarchisty, reportéra a válečného zločince. S předmluvou Pavla Koukala a překlady Jany Zoubkové. Praha, Prostor, 1999.\nRubriky: Knihy\t| Štítky: olomoucký kraj, solitéři, Sudety, Šumperk\nPodezření na účelové dělení zakázky krajský úřad odmítl. A to je všechno?\nPublikováno 8.2.2022 | Autor: Radek Ocelák\nO podezření, že olomoucký krajský úřad pod předchozím politickým vedením účelově rozdělil zakázku na akci Dny kraje 2020, aby se vyhnul povinnosti vést výběrové řízení s více uchazeči, se v minulosti už psalo. Čtyři akce ve čtyřech okresních městech se odehrály v rámci dvou navazujících víkendů (bylo tehdy krátce před krajskými volbami), dodávala je tatáž agentura, měly velmi podobný program i společnou propagaci a stály každá 397 tisíc Kč bez DPH. Jednotlivě se tím vešly do limitu 400 tisíc, nad který už podle vlastní směrnice kraje nebylo možné zadat akci „z ruky“ vybranému dodavateli.\nCelá záležitost nyní konečně prošla kontrolním výborem krajského zastupitelstva a je postoupena v rámci podkladů na jeho zasedání 14. února. (Jde o zápis z 6. zasedání kontrolního výboru dne 8. 12. 2021, předposlední dokument na odkazované stránce.) Pro kraj se tedy jedná o šanci zaujmout vlastní stanovisko, pojmenovat pochybení – pokud k němu došlo – a vyvodit z něj případně zodpovědnost. Kontrolní skupina, která se věcí zabývala, svojí většinou zopakovala podezření na účelové rozdělení zakázky. Krajský úřad, který standardně dostává příležitost se k výsledkům kontrol vyjádřit, vznesené podezření ústy svého ředitele Lubomíra Baláše odmítl. Učinil tak s rozvláčným, ale chabým odůvodněním, vycházejícím v zásadě jen z toho, že 1) akce byly plánovány postupně, 2) neměly místní souvislost, a tudíž prý nemusely být zadávány společně. Postupnému plánování hned čtyř skoro identických akcí je dokonce i v prvním covidovém roce těžko uvěřit. Místní souvislost tyto události jistě neměly (těžko ji také mohly mít, měl-li se hejtman Ladislav Okleštěk ukázat občanům ve čtyřech okresních městech Olomouckého kraje), časová a funkční souvislost akcí je zato zřejmá.\nPředseda současného kontrolního výboru Vladimír Lichnovský (ANO), shodou okolností tehdejší tajemník hejtmana Oklešťka, se postaral o to, aby byly nejkřiklavější skutečnosti v těle zápisu potlačeny. Viz bod 4.2 výše odkazovaného zápisu; moje námitky v tomto smyslu předseda výboru odmítl zohlednit. Přílohy č. 11 a 12 daného dokumentu, tedy sám kontrolní zápis a vyjádření úřadu k němu, ale celou věc nasvěcují dostatečně. Když ji rozebereme až na samý základ, zbude nám asi toto: Krajští úředníci se v minulém období na zadání politiků jednoznačně dopustili pochybení. Ti samí úředníci je teď s podporou týchž politiků zametají pod koberec. Jednání zastupitelstva 14. 2. je pravděpodobně poslední příležitostí se s tímto stavem věcí nesmířit.\nAutor je člen Kontrolního výboru Zastupitelstva Olomouckého kraje, nominovaný za koalici Spojenci, a člen krajské rady Zelených.\nProgramy čtyř „samostatných kulturních akcí“, které podle úřadu „neměly žádné funkční propojení“. Najděte sedm rozdílů.\nRubriky: Politicky\t| Štítky: nazeleno, olomoucký kraj\t| Napsat komentář\nJsme civilizace, která přetváří hory na lunapark\nPublikováno 8.12.2021 | Autor: Radek Ocelák\nPozornost světa se už nějakou dobu upírá do Brazílie, kde v dlouho nebývalé míře dochází k likvidaci amazonského pralesa: k drancování přírodního dědictví s planetárně rozpoznatelnými důsledky. V malém českém měřítku se aktuálně cosi podobného děje v oblasti horského masivu Králický Sněžník. Jeho smůlou je, že kromě svých nejvyšších partií je před ambicemi turistických podnikatelů a jejich klientů chráněn pouze ve formě tzv. přírodního parku (tj. méně než CHKO). Oportunní ziskuchtivost se ovšem nevyhýbá ani dosud přísně chráněnému vrcholu. Sněžnicko se stalo divokým severovýchodem, odkud v poslední době přichází jedna chmurná zpráva za druhou.\nRozhledna na vrcholu Sněžníku, s despektem podle svého tvaru nazývaná „mixér“, už z větší části stojí. Projekt a výstavbu provází obcházení předpisů a lhaní o klíčových parametrech, zejména v režii polské strany, avšak s příspěvkem té české, jenž byl trefně označen za „perverzní dotaci“.\nNelegálně započatá přehrada ve Velkém Vrbně pod známým turistickým střediskem Paprsek zdárně a bezpečně vzniká, likvidujíc kriticky ohrožené kapradiny a motýly. Za vydatné pomoci MěÚ Šumperk i krajského úřadu v Olomouci přitom střídá fáze legální s nelegálními. Investor nádrže s odporným cynismem prohlašuje zasněžování svých přilehlých sjezdovek za pouhý sekundární účel stavby, zatímco primárním účelem má být biodiverzita a zádrž vody v krajině. (Co koneckonců čekat, když si zaklínadlo vody v krajině přisvojila už i ODS?)\nNa blízkém vrchu Větrov letos tentýž stavitel, pyšnící se mj. celostátním titulem „bronzový Ropák 2020“, otevřel jinou rozhlednu, pojmenovanou skromně po sobě samém. Dalimilova rozhledna je zvnějšku replikou původní, zaniklé rozhledny z vrcholu Sněžníku, což jí ve srovnání s „mixérem“ u části návštěvníků přidává na popularitě. Zbytečně. Stavět dnešními technologiemi kopie něčeho, co bylo ve své době skutečným výkonem a turistickým fenoménem v kontextu velmi vzdáleném od toho dnešního, je jen historizující kýč. Z mohutné propagace, kterou si tato atrakce v letních měsících kupovala na sociálních sítích, lze vytušit nervozitu, že návštěvnost z úvodní sezóny se při povážlivě vysoko nasazeném vstupném nepovede v dalších letech zopakovat.\nNejnovější zprávy z oblasti Sněžníku pak mluví o rekordně dlouhém visutém mostě. Ten má v příští sezóně protnout hranici dvou krajů ve výšce až 95 metrů nad terénem a pro povyražení turistů spojit vrcholy Slamník a Chlum. Stavbu v pokročilé fázi realizace najdeme nedaleko obludné konstrukce tzv. stezky v oblacích v katastru obce Dolní Morava.\nNěkteré z těchto staveb v horské krajině jsou samy o sobě povážlivé, výrazně větší dopad na přírodní prostředí se však dá očekávat skrze jimi přilákané zástupy turistů. Atrakce zpravidla otevírají cestu infrastruktuře, kterou si naši turisté přece rovněž zaslouží. A tak v dalších sezónách zákonitě přibývají občerstvovny, toalety, příjezdové cesty, parkoviště, nabíječky na elektrokola. Nasnadě jsou pak i nějaké ty pobočné atrakce, třeba půjčovna koloběžek pro pořádný horský sešup.\n„Běžní lidé a rodiny s dětmi nechtějí chodit po horách s batůžkem, chtějí něco zažít,“ vysvětluje místostarosta Dolní Moravy. „A my jim to umožníme, protože nám v tom zrovna nikdo nezabránil,“ můžeme dodat. Pak už v tom bude vše, celá bezohlednost naší civilizace, která pro své víkendové pobavení neváhá dál a dál ukrajovat ze zbytků toho, co nevytvořila. K atrakci ať se dá pokud možno dojet dvoutunovým SUV (základem bezpečí na silnici je totiž být těžší než ostatní) a z parkoviště budiž blízko i na sjezdovku a horské kolo. Pak je outdoor úplný.\n„Díky cestovnímu ruchu se několikanásobně zvedly ceny nemovitostí,“ kvituje rovněž místostarosta třísethlavé obce, která výprodej hor statisícům návštěvníků považuje za své přirozené právo na rozvoj. Můžeme tedy Dolnomoravským přát aspoň takovou tržní spokojenost jako v nedalekém Starém Městě s jeho chatovými satelity, městě s nadbytkem osobních exekucí, kde je možno bydlet za věru slušných 65 tisíc za čtvereční metr a WC přitom sdílet se sousedy na chodbě.\nDoufejme, že přejmenovaný Facebook už brzo představí svůj virtuální vesmír Metaverse, aby se do něj lovci zážitků konečně mohli natrvalo zanořit. Příroda Králického Sněžníku to má stále více zapotřebí.\nAutor je člen krajské rady Zelených v Olomouckém kraji a kontrolního výboru krajského zastupitelstva.\nRubriky: Politicky\t| Štítky: nazeleno, olomoucký kraj, Sudety\nOlomoucký kraj – politické nominace do výborů a komisí\nPublikováno 28.7.2021 | Autor: Radek Ocelák\nVýbory a komise jsou poradní orgány krajských (i obecních) zastupitelstev, resp. rad. Jsou šedou zónou zastupitelské demokracie v tom smyslu, že\njsou jmenované (nikoli volené)\nčlenství v nich se neomezuje na zvolené zastupitele\nv součtu mívají tyto orgány několikrát více členů než zastupitelstvo coby základní volený orgán\nmálokdy stojí v centru pozornosti a jejich dobré nebo špatné fungování většinou stojí na dlouhodobě zažitém úzu daného konkrétního orgánu, územněsprávního celku i jeho politické reprezentace\nČlenství ve výborech a komisích je v Olomouckém kraji mírně honorováno (aktuálně max. 20 tisíc Kč ročně, maxima je zpravidla i dosaženo). Od členů a členek tedy lze (a je vhodné) požadovat určitý objem práce. Zároveň je složení těchto orgánů dáno politickým klíčem podle dohody zastupitelských klubů – každá strana či koalice v zastupitelstvu obsazuje určitý počet pozic. Politické nominace do honorovaných veřejných funkcí podle mého názoru spadají pod veřejnou kontrolu moci; údaj o straně/koalici, která osobu do funkce nominovala, nelze v tomto kontextu považovat za chráněný osobní údaj.\nOlomoucký kraj zveřejnil politické nominace pouze u výborů (orgánů zastupitelstva). Ke konci června 2021 podle mých informací platil následující stav:\nVýbory kromě finančního výboru: https://www.olkraj.cz/zok/21-12-2020/005/Usneseni.html\n(viz Příloha 5.-P1)\nFinanční výbor: https://www.olkraj.cz/zok/30-10-2020/009/Usneseni.html\n(viz Důvodová zpráva 13, později výměna jednoho nominanta za SPD: https://www.olkraj.cz/zok/21-12-2020/005/Usneseni.html)\nCelkové počty členů výborů za jednotlivé strany/koalice v zastupitelstvu:\nFinanční Kontrolní Výchova, vzdělávání a zaměstnanost Regionální rozvoj Cestovní ruch Zdravotnictví\nANO 2011 5 4 4 5 5 5\nPirSTAN 5 3 5 6 4 4\nSpojenci – KpOK 4 4 5 4 4 5\nODS 3 3 4 3 3 3\nSPD 2 1 1 1 1 2\ncelkem 19 15 19 19 17 19\nU komisí, které jsou orgánem krajské rady (nikoli zastupitelstva), politické nominace krajem oficiálně nezveřejněny nejsou. O jejich zveřejňování hodlám z výše uvedených důvodů do budoucna usilovat. Počty členů komisí za jednotlivé strany/koalice jsou k červnu 2021 následující:\nDoprava Informatika a SmartRegion Kultura a památková péče Legislativa Majetkoprávní záležitosti\nANO 2011 5 4 4 4 5\nPirSTAN 5 3 4 3 4\nSpojenci – KpOK 4 4 4 4 4\nODS 3 3 4 3 3\nSPD 2 1 1 1 1\ncelkem 19 15 17 15 17\nPrevence kriminality a drogových závislostí Rozvoj strukturálně znevýhodněných oblastí Rozvoj venkova a zemědělství Vnější vztahy Životní prostředí\nANO 2011 4 3 4 5 4\nPirSTAN 3 4 6 3 5\nSpojenci – KpOK 4 4 4 3 5\nSPD 1 1 1 1 2\ncelkem 15 15 19 15 19\nAutor je člen kontrolního výboru zastupitelstva Olomouckého kraje za Stranu zelených v rámci koalice Spojenci – SpOK.\nKV ZOK 2020–2024 I\nPublikováno 24.3.2021 | Autor: Radek Ocelák\nVčera se sešel Kontrolní výbor Zastupitelstva Olomouckého kraje. Byla to už třetí schůze tohoto období, což je pomalu příležitost k prvnímu shrnutí. Předsedovi výboru dr. Lichnovskému za opoziční ANO, Michalu Drozdovi a sám sobě (on z TOP09, já ze Zelených, oba v rámci Spojenci – Koalice pro Olomoucký kraj) si troufám připsat většinu zásluh o to, že výbor už od svého jmenování něco reálného probíral a nezabili jsme první půlrok pouhou organizací. Ne že by tomu bezprostředně odpovídaly výstupy, ale i diskuse se počítá…\nTrvale přítomným politickým tématem se zdá být to, jak hluboko do akcí minulého vedení kraje má kontrolní výbor sahat. Pan předseda opakovaně zmiňuje a hájí „úzus“, že kontrolní výbor kontroluje především akce z období toho zastupitelstva, které ho ustavilo – s umírněnou výjimkou, že nás má zajímat i závěr minulého období, jenž by jinak z časové logiky nepodléhal kontrole výboru. V tom má, zdá se, podporu většiny. Já jsem naopak na včerejším jednání upozornil, že ze zákona bez dalšího omezení kontrolujeme plnění usnesení rady a zastupitelstva plus dodržování právních předpisů krajským úřadem na úseku samostatné působnosti. O časových nebo funkčních obdobích zákon nemluví. Tvrzení, že se máme omezovat na současné období (případně závěr minulého), tedy považuji prostě za politický postoj (byť i většinový), přirozený především pro strany zúčastněné v minulých vedeních kraje.\nPrvním projevem těchto principů v praxi výboru je starší případ dotace pro spolek Odpady Olomouckého kraje, která byla udělena v roce 2017 na právní služby a pořízení prováděcí studie k nakládání s odpady. Dotaci kontroloval již minulý výbor a vzhledem ke zvláštním podmínkám jejího udělení formuloval některá doporučení pro budoucí administraci dotací. Zastupitelstvo vzalo tehdy zápis na vědomí a nic dalšího se nestalo. Novou kontrolu v této věci náš stávající výbor odmítl. Na včerejším zasedání byl s oporou v názoru krajských úřednic odmítnut rovněž můj návrh na úpravu dotačních pravidel, který by zohlednil poučení z někdejší dotace pro spolek Odpady. Záležitost je tím zřejmě u konce – výbor se nepřiklonil k mému názoru, že by kraj měl lépe než v roce 2017 kontrolovat, kdo bude dodavatelem zakázek, na které přispívá svými dotačními statisíci nebo miliony. Na tomto postoji jsme bohužel nenašli shodu dokonce ani v rámci nominantů za Spojence. Dopady rozhodnutí jsou zmírněny skutečností, že v nastávajících „hubených letech“ bude balík prostředků na individuální dotace tak jako tak velmi redukovaný.\nVýbor také včera schválil provedení prvních tří kontrol ve svém funkčním období a jmenoval kontrolní skupiny, první výsledky lze čekat na dalším zasedání začátkem června.\nRubriky: Politicky\t| Štítky: nazeleno, olomoucký kraj


Dne 8. 5. 2012 slavnostně zahajujeme novou špacírní sezónu. Sejdeme se v 7.45 hod v Bačetíně u autobusové zastávky pod Orlojem. V 8.00 hod pojedeme autobusem do Sedloňova, kde navštívíme vojenský ústav na Polomu, Starou školu a podél Zlatého potoka se vrátíme domů. Závěrečné osvěžení bude připraveno v Kounovské hospodě. Případné zvídavé dotazy vždy a rád zodpoví velitel Miloš Stodůlka 777 680 322. Na tuto akci srdečně zveme všechny stálé účastníky i nové přírůstky, kteří chtějí udělat něco pro své zdraví a poznávat krásy našeho kraje.\nAť žijí dobří duchové, košťata ať dobře létají a lampiońy dlouho svítí. Filipojakubská noc nechť se vydaří ke spokojenosti všech čarodejnic. SDH Bačetín a Babinec Vás za podpory obce srdečně zvou dne 30. 4. 2012 od 19.00 hod do Rotundy na čarodejnický rej. S sebou: lampioń, čarodejnický hábit a zlé duchy k upálení. Občerstvení připraveno a zábava nejen pro děti zajištěna.


Češi jsou obezřetnější ke svým úsporám, pořízení nemovitosti nadále považují za nejbezpečnější a nejvýnosnější formu investice | www.skanska.cz\nČeši jsou obezřetnější ke svým úsporám, pořízení nemovitosti nadále považují za nejbezpečnější a nejvýnosnější formu investice\nTisková zpráva 20.04.2022 10:00 CET\n„Z šetření, které proběhlo jako součást našeho pravidelného omnibusu, vyplynulo, že polovina Čechů, kteří disponují úsporami, považuje nemovitost za nejvýnosnější typ investice. Stejný podíl dotázaných zároveň označil nemovitost jako nejbezpečnější“, hodnotí Gabriela Šamanová, analytička společnosti STEM/MARK, a dodává, že v otázce bezpečnosti patří podle průzkumu druhá příčka s 33 % drahým kovům a třetí pak spořícímu účtu s 18 %. Nejvyšší zhodnocení přinášejí dle názoru respondentů vedle nemovitostí opět drahé kovy a také kryptoměny.\n„Je to poněkud paradox. Obvykle platí přímá úměrnost, že čím je investice výnosnější, tím vyšší rizika jsou s ní spojená. V případě pořízení bytu či domu však Češi považují investici za nejvýnosnější a nejbezpečnější zároveň,“ komentuje Radka Doubravská, jednatelka hypoteční společnosti Hyposka.\nPrůzkum zjišťoval také aktuální ochotu lidí investovat do nemovitostí. Čtvrtina dotázaných uvedla, že investovat plánuje, větší část se však v březnu rozhodla svůj nákup dočasně odložit. „Tento přístup je nám známý už z období začátku koronavirové pandemie, kdy po prvotním ochlazení poptávky přišel enormní nárůst zájmu po novém bydlení s cílem zabezpečit finanční prostředky. Naopak citelný je rozdíl mezi tehdejší a dnešní mírou inflace a výší hypotečních sazeb. Zatímco příznivé hypoteční podmínky posledních dvou let byly atraktivní pobídkou pro mladé rodiny pořizující si vlastní bydlení, díky těm současným řada lidí na hypotéku vůbec nedosáhne. Namísto nich ale začínají přicházet investoři s hotovostí, kterou chtějí bezpečně uložit“, uvedl Lukáš Maděra, ředitel oddělení prodeje a zákaznické péče Skanska Reality.\nPrůzkum ukázal, že největší bariérou pro investování jsou dnes z téměř 60 % právě finanční důvody, které převyšují důvody politické. Desetina respondentů také věří v budoucí pokles cen nemovitostí, a proto nyní s investicí vyčkává. Proti tomu však stojí současná situace na trhu, která se projevuje růstem cen prakticky všech klíčových vstupů, především stavebních materiálů, pozemků, pohonných hmot a energií. Před dalším růstem cen, zpomalením ekonomik a trhlinami v dodavatelských řetězcích zároveň varuje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).\nBřeznový průzkum opět potvrdil, že nejpoužívanějším produktem pro uložení peněz je spořící účet, který si u Čechů drží dlouhodobé prvenství. S velkým odstupem pak následují investiční produkty jako podílové fondy a nemovitosti. Podle průzkumu využívá spořící účet 59 procent dotázaných, do podílových fondů investuje 17 procent respondentů a 14 procent ukládá své prostředky do nemovitostí. Téměř dvě třetiny všech dotazovaných vyjádřily své obavy ze znehodnocení svých úspor, a to především kvůli zvyšující se inflaci a obavám z dopadů války na Ukrajině, přičemž platí, že čím vyšší úspory, tím vyšší jsou obavy respondenta.\nPrůzkum byl realizován prostřednictvím metody internetové dotazování (CAWI) v rámci pravidelného šetření Netbus společnosti STEM/MARK. Sběr dat se prováděl v termínu 25. 3. – 29. 3. 2022 a celkem bylo realizováno 511 rozhovorů. Cílovou skupinou byl reprezentativní vzorek populace ve věku 18 až 64 let podle pohlaví, věku, vzdělání, velikosti místa bydliště a kraje.\nNejbezpečnější produkty a investice\nProdukty a investice s nejvyšším zhodnocením\nSrovnání produktů a investic\nVyužívané produkty a investice v současné době


Hra na PC Bear With Me: The Lost Robots (PC) Steam DIGITAL | Hra na PC na Alza.cz\nGaming, hry a zábavaHry na PC a konzoleBear With Me: The Lost Robots (PC) Steam DIGITAL\nHra na PC - elektronická licence, klíč pro Steam, žánr: adventura a dobrodružná\nBear With Me: The Lost Robots (PC) Steam DIGITAL 109,- Ihned ke stažení\nBear With Me: The Lost Robots je nový díl temné point-and-click adventury ze série Bear With Me.\nPříběh se odehrává v nevlídném podzemí Paper City.\nČasově předchází první hře a jeho závěr vyústí v událostí prvních 3 epizod Bear With Me.\nHledejte stopy a užijte si drsné výslechy, sarkastický humor a těžké hádanky.\nHra obsahuje 4 příběhy plné humoru, strašidelných a tajuplných prvků.\nUžijte si jedinečný 2D animovaný umělecký styl v černobílém provedení. Má to své kouzlo a zapadá do příběhu.\nAtmosféru hře dodává její podmanivý soundtrack, který si rychle oblíbíte.\nVe hře potkáte Teda E. Beara, který mluví jako kniha i optimistickou Amber.\nRozlehlé prostředí Paper City skrývá spoustu vodítek pro vyřešení megazáhady. Hádanky můžete řešit i zpětně podle vašeho stylu i tempa.\nWindows 7 SP1+ 64 bit\nBear With Me Hotovo!


5 znamení, že u něj nemáte šanci - iDNES.cz\n5 znamení, že u něj nemáte šanci\nNěkdy se vyplatí bojovat, ale někdy je lepší si přiznat pravdu a jít dál.\nDůležitým znakem je, že s vámi tráví čas o samotě. Bez této intimní atmosféry láska těžko pokvete. Nemyslíme samozřejmě chvíle strávené v peřinách, myslíme společné chvilky, kdy spolu mluvíte a sdílíte své pocity. Když na každou večeři či skleničku svolává své kamarády, je to znamení, že tyto chvíle nechce trávit s vámi sám.\nMnoho žen se nebojí začít si se zadaným. A mnoho zadaných mužů se bohužel nechá svést. Pokud se však do svého „románku“ zamiluje, jste ztracená.\nMuž, kterému před vámi nezáleží na image a zůstává stále stejný, se měnit nebude. Nesnaží se vás okouzlit ani před vámi zazářit. Je pravděpodobné, že se nezmění a jeho postoj vás jednoduše začne časem štvát.\nZamilovaní na sebe dokáží koukat hodiny. Pokud však pohledem často uhýbá, může to být tím, že jeho city nejsou tak upřímné jako ty vaše. Očima běžný člověk neumí lhát. Možná se tváří mile a nechce vám ublížit, ale právě absence upřímného pohledu by vám měla naznačit, že se snažíte zbytečně.\nKaždý z nás má práci, záliby, kamarády a milion povinností. Je třeba mít priority, pokud vám řekne, že nemá čas a nehledá alternativu, tak ho daná věc či plán příliš nezajímá. Kdyby chtěl, tak si nějaký ten čas najde.\nSamozřejmě každý bod může mít individuální vysvětlení, vy sama vycítíte, jestli máte do vztahu investovat či ne.\n13. října 2015 12:08, aktualizováno 25. března 2019 20:54


CzechFolks.com PLUS » Korbička, Vladimír\nVladimír Korbička: Snaživec (4/4)\nI když si Emil Zelený původně nemyslel, že by se u této staré paní nějak výrazněji pozdržel, opak byl pravdou a on opouštěl její skromné obydlí pln myšlenek a naděje do dalších dnů svého života. Venku byla naprostá tma, a když vyšel před starý dům, jenom se ze zvyku zadíval na oblohu, jestli tam uvidí nějaké blikající hvězdy, ale bylo zataženo a ony tak zůstaly skryty pohledům zvídavých lidí a milenců. Těm, kteří v nich hledají určité pochopení pro své nevyslovené myšlenky, které pouze hýčkají ve svých myslích jako ve vatičce a ostýchají se je vypustit na procházku po svém růžovém jazyku, protože je zprvu nahlas nechtějí raději slyšet, jenom se jimi do sytosti nejprve tiše opájejí a nechávají si je až na samý závěr, až na úplné vyvrcholení, aby vynikla jejich opravdovost.\nKorbička, Vladimír, Na pokračování, Příběhy\nVladimír Korbička: Snaživec (3/4)\nAsi dvacet metrů před sebou spatřil Emil starou paní, která těžce vlekla velkou tašku a jeho nohy samy zrychlily, byly rychlejší než myšlenka a Emil věděl, že právě pracuje na té potřebné dávce onoho hřejivého pocitu, který by nyní tolik potřeboval, aby se uklidnil.\n„Dobrý den,“ pozdravil a, i když se na ni usmíval, přesto vypadala poněkud vyjeveně a on si až později uvědomil, že je sám celý potřísněný od krve, což byla skutečnost, kterou v těchto chvílích již dávno pustil k vodě.\n„Nestalo se vám nic?“ snažila se zakrýt své rozpaky, „vypadáte, jako byste se poranil…“\n„Aha,“ uvědomil si Emil pravý stav věci, „no, to ta havárie kousek odsud,“ poznamenal nevýrazně a zahleděl se na svoje znehodnocené oblečení, kde zasychala nepatrná část oné dámy, kterou vytahoval z poničeného auta. Čtěte více ZDE »\nVladimír Korbička: Snaživec (2/4)\nEmil Zelený pomáhal každý den a velice rád. Stanovil si takový soukromý limit dobrých činů, který když se mu náhodou nepodařilo splnit, byl z toho nešťastný, smutný až apatický a přemýšlel, proč tomu tak bylo. Takovým dnem byla i tato sobota, kterou trávil ve společnosti policistů, kteří pro jeho skutky příliš pochopení neměli a jemu přitom v mysli vytanula dávná, trochu příznačná příhoda z vlastního dětství.\nByl srpen roku 1968, onen nechvalně známý rok, který poznamenal osudy mnohých, ovšem on byl tehdy ještě pouhý chlapec navštěvující základní devítiletou školu a celou tuto chaotickou situaci vnímal svým svérázným způsobem. Zvědavě postával na jedné křižovatce a prohlížel si válečnou techniku i zakaboněné vojenské tváře v přijíždějící koloně, která se na oné křižovatce bezradně zastavila. Čtěte více ZDE »\nVladimír Korbička: Snaživec (1/4)\nEmil Zelený byl od narození stvořen k tomu, aby pomáhal ostatním lidem i na úkor sebe sama. Dělal to rád a s nemalým nadšením, které mnohdy až hraničilo s nějakou neznámou úchylkou, ale on se přitom cítil neskonale šťastný a spokojený zároveň, i když jedinou odměnou za jeho snahu bylo mnohdy jen strohé poděkování, či pouhý pohled plný vděčnosti. To mu však stačilo a byl ochoten pro tuto chvíli obětovat cokoli.\nJiž v porodnici velmi trpěl soucitem nad svými ležícími, bezmocnými kamarády, kteří naříkali hladem a rád by přenechal matčin prs na chvíli i jim, ale maminka neměla pro podobné skutky nejmenšího pochopení a nechala je úplně klidně odkázané na jejich vlastní matky, které byly mnohdy neduživé a mléka měly poskrovnu. To Emil Zelený si stěžovat nemusel, protože matčino poprsí bylo nadprůměrné a jeho kapacita nadbytečná.\nVladimír Korbička: Příhody Pošlýho Žibřida (7)\nJeště jsem vás neunavil?\nChodil jsem také velmi rád do přírody. Bylo mně tam vždy nesmírně krásně, nejen proto, že neuměla nadávat a vymýšlet si všelijaké posměšky. Miloval jsem čistý vzduch, bzučení hmyzu, krásně zbarvené třepetající se motýly a vůbec vše živé, na čem se mohly moje oči pokochat a z čeho se i upřímně radovaly.\nRád vzpomínám na jeden vandr, který měl být původně ve dvou, ale protože do toho kamarádovi na poslední chvíli přišla nepříjemná rodinná záležitost, vyrazil jsem tedy sám a zažil jsem věci takové, že když na ně v současné době někdy vzpomínám, připadá mně to, že jsem si to snad vysnil, ale moc dobře vím, že ne.\nTo, že jsem tehdy zabloudil i s mapou v ruce, pro mě moc dobrá reklama sice není, nicméně je to pravda a to, že jsem se prodíral všerůzným porostem, také. Čtěte více ZDE »\nVladimír Korbička: Příhody Pošlýho Žibřida (6)\nZačala dospělá etapa mého soukromého života.\nJistě by vás zajímalo, jestli mé kroky zkřížila ještě někdy nějaká žena. Ano i ne, by zněla moje odpověď. Nikdy jsem neměl v plánu držet celibát a ani jsem ho nedržel. Přece jen to druhé pohlaví patří neodmyslitelně stejně k životu, jako třeba Slunce a Měsíc. Ani bez jednoho z toho by to nemohlo být ono, protože to patří ke šťastnému žití. Ale žádný trvalý vážnější vztah jsem si již nikdy nevybudoval, a tudíž jsem se ani neoženil. Nelituji toho, nebyl jsem pro to zřejmě zrozen… děti mám rád, to ano, nevadí mně jejich divoké hry doprovázené nadšeným křikem, v kterém se velmi rády předhánějí. Mám radost, když ony ji mají také a jsem šťastný, když vidím v jejich rozzářených očích to světlo života, které dovede tak krásně potěšit. Není nic krásnějšího na dětech než jejich ničím nepředstíraná touha a moment, kdy se jim splní jejich tajné přání, to dokáží tak emotivně vyjádřit a je to ta největší odměna pro jejich rodiče, kteří si tak moc přáli jim tu radost udělat. Čtěte více ZDE »\nVladimír Korbička: Příhody Pošlýho Žibřida (5)\nVčerejšího dne mě dojal podplukovník Trojan, s kterým jsem byl již za tu dobu v takovém vztahu, že jsem se ani nemusel zahlašovat, Čtěte více ZDE »\nVladimír Korbička: Příhody Pošlýho Žibřida (4)\nNo a co vy, ještě vás to stále baví?\nMohu vás ujistit, že vstupovat na vojenskou půdu s tímto jménem je mnohem horší, než pouhý zápis ve škole. Zde by se dalo předpokládat, že budou přítomni jen dospělí lidé a budou se tak podle toho i chovat, ale kdo tenhle blázinec někdy zažil sám na vlastní kůži, ten mně dá jistě za pravdu, že první věc, co zde chybí zcela, je logika.\nJe to zařízení, s chováním na úrovni středověké lůzy, kde každý chce velet a nikdo poslouchat. Ta společnost je tak roztodivná, že i kdyby spolu byla celý život, nikdy si nebude zcela rozumět. Čtěte více ZDE »\nVladimír Korbička: Příhody Pošlýho Žibřida (3)\nMám ještě pokračovat?\nNo jak myslíte, dobře tedy.\nNebojte se, moje sexuální orientace je zcela normální, takže i ty běžné lásky se mně taky žádnou velkou oklikou nevyhnuly a co si budeme povídat. Na čele své jméno naštěstí napsané nenosím, takže moje blonďatá hlava některým slečnám docela imponovala a já se tomu ani trochu nebránil.\nSkutečný problém nastal až v tanečních.\nTaneční mistr vplul na parket a hledal mezi námi novici někoho, na kom by mohl demonstrovat příkladné společenské chování vzorného tanečníka. Samozřejmě jsem mu musel utkvět v oku právě já.\nVladimír Korbička: Příhody Pošlýho Žibřida (2)\nNo jak myslíte, musím vás však upozornit, že to byly ty šťastnější chvíle mého dětství. Když přišly první kontakty s ostatními dětmi, nastaly automaticky i daleko krušnější chvíle.\nDodnes slyším posměšné: „Žibřide! Žibřide! Ty nechutný nežite!“\nA to nebyly zdaleka ty nejhorší, o tom se nemá ani cenu příliš rozepisovat, protože jistě každý z vás má svoji fantasii a docela si to zkusil ve svém duchu sám. No jen se přiznejte, že je to tak. Jenomže žít s tímto závažím je mnohem složitější, to vám mohu říci.\nVladimír Korbička: Příhody Pošlýho Žibřida (1)\nKorbička, Vladimír, Příběhy


HOAX: Dvousetkilový sumec v Brandýse – Manipulátoři.cz\nHOAX: Dvousetkilový sumec v Brandýse\nDnes se podíváme na to, jak snadno se z Turecka stane Brandýs a ukážeme si, jak lidé nechápou princip perspektivy.\nNevím jak vy, ale já už jsem tyhle fotky kapitálního úlovku na Facebooku párkrát viděl. A přišlo mi zbytečné tomu věnovat pozornost. Ale teprve dnes jsem se podíval i na to, kolik sdílení už příspěvek nasbíral. A nestačil jsem se divit.\nHezké, viďte. Nu a tenhle příspěvek nasbíral od února 2016 přes 61 tisíc sdílení. Odkud se ale vzal?\nDlouhá cesta do Brandýsa\nZprávu se stejnými fotkami najdeme už v prosinci 2015 na serveru TN.cz. Vysloužila si 4 tisíce sdílení.\nStránky patřící TV Nova nicméně uvádějí jako zdroj údajně tureckých fotek malajskou stránku Sukan Star TV, což jak zjistíte už při zběžném pohledu, je chrlič podobných click-baitů. Ale to jsme odbočili.\nV březnu 2016 publikuje zprávu se stejnými fotkami slovenský web topky.sk, ovšem vylepšuje ji o lokalizování do českého Brandýsa. A to není náhoda – ono totiž jestli něco v „šokujících“ zprávách funguje, tak to je princip geografické blízkosti. Ten je postaven na tom, že lidi prostě zajímají víc zprávy o událostech blízkých, než vzdálených.\nA jak je to tedy ve skutečnosti? Vysvětlení je prosté, milý Sherlocku…\nV tomhle případě se skutečně o žádnou záhadu nejedná. Na fotkách vidíte něco, čemu se říká perspektiva, což je optický jev, při kterém se bližší objekty zdají větší, než objekty vzdálené. A protože jeden obrázek vydá za tisíc slov, ukážeme si to názorně:\nA protože hrátky s perspektivou zvládne kdekdo, s podobnými zprávami se setkáváme poměrně často. O jednom takovém – konkrétně o desetikilové kryse – už jsme psali dříve.


Půjčovna pánských obleků Plzeň | Giorgio Fashion\nÚvodní » Obleky » Půjčovna obleků\nPůjčovna pánských obleků v Plzni\nPůjčit si oblek už nemůže být jednodušší.\nDíky Giorgio Fashion zažijete pocit skvěle padnoucího obleku a akci si tak užijete na maximum.\nZaručujeme, že u nás si vyberete\nZapůjčit si u nás můžete obleky ve velikostech 46 - 68. V nabídce máme fraky, frako-žakety, anglické fraky, smokingy i svatební obleky v barvě bílé i šampaň. Kolekci svatebních obleků je doplněna o svatební sety, které obsahují vesty, regaty i kapesníčky.\nV naší půjčovně máme připraveny i vesty v různých barvách a vzorech, a to ve velikostech 46 - 64. Zároveň jsou zde k dispozici různé doplňky, například regaty, motýlky a cylindry, který podtrhnou váš styl.S výběrem toho pravého outfitu vám rádi poradíme.\nA vyberete si bez starostí, v příjemné atmosféře a klidně i s kávou v ruce\nVíme, že výběr obleku není jednoduchá záležitost, a proto se vám ji snažíme co nejvíce zpříjemnit. Kromě ucelené kolekce obleků pro vás máme nachystanou uvolněnou atmosféru a hrnek kávy. Vaši velikost odhadneme na první pohled a ušetříme vám tak spoustu času při výběru.\nKde naši půjčovnu najdete?\nOblek si u nás s úsměvem na rtech zapůjčí naprosto kdokoliv\nPronájem obleku je od 1 800 do 2 400 Kč (cena je včetně zpětného čištění ze strany firmy).\nDoba pronájmu je 3 - 5 dní.\nPotřebujete svatební oblek?


Tipy na výlety v letovisku Donji Humac, ostrov Brač | NOVALJA\nDestinace Ostrov Brač Donji Humac Výlety Donji Humac\nTipy na výlety v letovisku Donji Humac - ostrov Brač\nVe vesnici Dol se nachází stylová restaurace Konoba Toni. V Dolu jako by se zastavil čas. Procházku mezi starými kamennými stavbami zakončete ve stylové restauraci Toni.\nObec Nerežišća se nachází ve vnitrozemí ostrova Brač, 8 km od Supetaru, hlavního správního města ostrova a trajektového přístavu (linka Supetar-Split). Pokud budete poznávat krásy ostrova Brač, nemůžete tuto malebnou vesničku minout. Nerežišća totiž leží na křižovatce hlavních silničních tras ostrova spojujících Supetar s letoviskem Bol na jihu a trajektovým přístavem v Sumartinu (linka Sumartin-Drvenik) na jihovýchodě Brače.\nGurmánská pěší stezka Dolce Vita\nMilovníci dobrého jídla a pití se mohou vydat gurmánskou pěší stezkou Dolce Vita. Tato trasa je 6 km dlouhá, začíná ve městě Supetar a pokračuje přes vesnice Donji Humac a Dračevica. Výjimečností stezky jsou zastávky v pěti konobách, vinárně a dvou uměleckých galeriích. Každý objekt vyniká určitým domácím produktem (olivový olej a výrobky z oliv, suvenýry z bílého mramoru, sýr, víno, pálenky a likéry, jehněčí maso nebo bračská grilovaná specialita vitalac z jehněčího či kůzlečího masa a vnitřností). Více informací o stezce vám rádi poskytnou zaměstnanci turistického centra v Supetaru.\nStezka Herkules – po stopách antiky a bílého mramoru\nTématická stezka nazvaná Herkules vede do kamenolomu nad letoviskem Splitska, kde se těžil věhlasný bílý mramor pro stavbu Diokleciánova paláce ve Splitu. Stezka začíná v centru obce Splitska (6 km od Supetaru) a je značená horskými značkami a směrovkami. Na cestě vás provází informační tabule. Cílem cesty je kamenolom Rasohe, v kterém na vás čeká odpočinek v klidu přírody, povídka o historii a ve skále vytesaný reliéf Herkula.\nProcházka Olivovou stezkou\nPěší stezka „Olivové cesty“ (Maslinovi puti) začíná v malebné vesničce Mirca (4 km od Supetaru). Jedná se o 6 km dlouhý výletní okruh vedoucí mezi olivovníky nad vesnicí. Zpracování oliv má v obci Mirca dlouholetou tradici. Můžete shlédnout starý systém zavlažování, seznámit se s tradicí výroby olivového oleje a jeho významem v každodenním použití nebo poznat druhy oliv, které rostou na Brači.


Domů > Projekty > Projekty v roce 2019 > Obchůdky s Albertem\nNázev projektu: Obchůdky s Albertem 2019\nDěti a mládež tvořily v našich centrech již od podzimu spolu se zaměstnanci dle své fantazie vánoční adventní věnce, vánoční svícny, skřítky, fleecové hvězdy, háčkovaná kolečka atd. Do výroby se zapojili chlapci i děvčata, ti z centra Hrušov byli s pracovníky i na nákupech materiálu na výrobu perníčků, které pekli, zdobili a vánočně zabalili. Chlapci v centru Liščina pracovali v dřevařské dílně, kde opracovávali různé dřevěné výrobky na vánoční svícny, děvčata tyto výrobky ozdobovala. Do prezentace v prodejnách Albert i ve stánku na Masarykově náměstí v rámci adventních trhů se zapojily i děti, které byly velmi šikovné, lidé se dětí ptali, kdo výrobky vyráběl, tak děti odpověděly, že ony samy, a že za utržené peníze budou mít na materiál na vánoční výzdobu center včetně stromečku, suroviny na společnou výrobu vánočního cukroví, vánoční besídku, drobné odměny pro zapojené děti.\nAktivita vede děti a mladé nejen k píli a trpělivosti, ale také k uvědomění si hodnoty lidské práce, děti si mohly zkusit prezentační a prodejní dovednosti, jak jednat se zákazníky, a také si procvičili zábavnou formou finanční gramotnost, kdy musely před samotným prodejem zvážit náklady na materiál, započítat lidskou práci, a pomoci stanovit ceny výrobků tak, aby na tom neprodělali.\nVelice děkujeme Nadačnímu fondu Albert i Magistrátu města Ostravy za možnost prezentovat výrobky dětí a pracovníků a přispět tak k novým dovednostem i k jejich zážitkům v adventním čase.


optimální Značky Hispanitas kabelka hnědá BI63928\n2648.89 Kč 1317.39 Kč\nNejnižší cena Dámské psaníčko černé čtvercová klopna\n3890.91 Kč 1224.63 Kč\nÚvod >> Módní Šperky >> Značkové Kabelky A Tašky >> Nejnižší cena Marco Tozzi Velká dámská plážová kabelka 2 61115 28 červená\n3568.99 Kč 1306.42 Kč\nVelká dámská plážová kabelka do ruky značky Marco Tozzi, červená barva.\nSvršek kabelky je vyrobený ze syntetického materiálu - imitace kůže. Na předním uchu má taška ozdobnou kulatou aplikaci s nápisem Marco Tozzi. Jinak je zcela bez zdobení. Taška má pletený desing a je celá červená. Oživením jsou hnědé ucha a zapínání.\nOznačení produktu: 2-61115-28 990\ndobrou kvalitu Marco Tozzi Velká dámská kabelka s uchy a řetízky 2 61014 27 navy modrá\n4850.80 Kč 1121.34 Kč\nUltra vysoká kvalita Tamaris dámská kabelka přes rameno BIANCA Crossbody Bag béžovo šedá\n2634.00 Kč 1278.56 Kč\nnejvyšší cena Marco Tozzi dámská kabelka do ruky s květinovým motivem 2 61112 modrá\n3620.91 Kč 1173.60 Kč\nProdej Marco Tozzi Velká dámská kabelka 2 61113 28 žlutá\n3632.93 Kč 1118.62 Kč


MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát cena od 399 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Děti a maminky » Hračky » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát\nKreativní sada doporučený věk od 3 let . Dřevěné navlékací korálky umožní vaší holčičce vyjádřit svou kreativitu a vyrobit si originální módní doplněk. Dřevěné navlékací korálky umožní vaší holčičce vyjádřit svou kreativitu a vyrobit si originální módní doplněk. Vesele barevné korále jsou vyvedené v designu ovoce. ...a dál?\nProdukt MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nMeadow Dřevěné navlékací korále Ovocný salát\nDo obchodu » MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát KouzelnyHrad.cz\nSpecifikace MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát\nKrásně barevné dřevěné korále ve tvaru různých druhů ovoce.Navlékací korále pomáhají rozvoji jemné dětské motoriky i koordinaci rukou a očí. Dají se navlékat znovu a znovu a vytváření stále nových kombinací zajistí dítěti zábavu na dlouhý čas. Korále jsou dostatečně velké, aby si s nimi poradily už děti od 3 let. Sada obsahuje 13 korálků 2 navlékací šňůrky Součástí je pouzdro na zip » ... a dál?\nPorovnat ceny MeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát\nMeadowKids Dřevěné navlékací korále Ovocný salát - parametry\nKreativní sada doporučený věk od 3 let . Dřevěné navlékací korálky umožní vaší holčičce vyjádřit svou kreativitu a vyrobit si originální módní doplněk. Dřevěné navlékací korálky umožní vaší holčičce vyjádřit svou kreativitu a vyrobit si originální módní doplněk. Vesele barevné korále jsou vyvedené v designu ovoce. Při navlékání si vaše malá parádnice užije skvělou zábavu, a zároveň si bude procvičovat jemnou motoriku a prostorovou představivost. Tato jedinečná sada je vhodná pro děti od 3 let. Obsah sady 12 dřevěných korálků 2 navlékací šňůrky Praktické pouzdro Vynechat z ColorBoxu Specifikace:Doporučený věk:3+Hračka splňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června 2009 o bezpečnosti hraček a všechny zákonné normy dle české legislativy. Samozřejmostí je prohlášení o Krásně barevné dřevěné korále ve tvaru různých druhů ovoce pomáhají rozvoji jemné dětské motoriky i koordinaci rukou a očí. Dají se navlékat znovu a znovu a vytváření stále nových kombinací zajistí dítěti zábavu na dlouhý čas. Korále jsou dostatečně velké, aby si s nimi poradily už děti od 3 let. Sada obsahuje 13 korálků a 2 navlékací šňůrky. Součástí je pouzdro na zip (20×14×6cm) pro snadné uložení. Vhodné pro děti od 3 let. Krásně barevné dřevěné korále ve tvaru různých druhů ovoce pomáhají rozvoji jemné dětské motoriky i koordinaci rukou a očí. Dají se navlékat znovu a znovu a vytváření stále nových kombinací zajistí dítěti zábavu na dlouhý čas. Korále jsou dostatečně velké, aby si s nimi poradily už děti od 3 let. Sada obsahuje 13 korálků a 2 navlékací šňůrky. Součástí je pouzdro na zip (20×14×6cm) pro snadné uložení. Vhodné pro děti od 3 let. Dřevěné navlékací korále Ovocný salát. Výrobce: Meadow


Munchkin karetní hra - drento.cz\nChcete se dozvědět o kategorii Munchkin hry více?\nBLACKFIRE Munchkin: Big Box - Pořádná truhlice na meče i helmice (6. rozšíření)\nPro všechny milovníky her plných humoru je tu do češtiny...\nPřejít na začátek stránky Munchkin hry\nPřemýšlíte, co si zahrajete o víkendu nebo dovolené s přáteli? Chcete, aby hra byla především zábavná, ale zároveň bylo vítězství výzvou. Pak zkuste karetní hru Munchkin. Tato karetní hra je natolik oblíbená, že se dočkala mnoha rozšíření.\nMunchkin je karetní hra, která je poměrně vydařenou parodií her na hrdiny. Začínáte jako obyčejný člověk bez povolání a postupně se můžete stát například elfem klerikem, zde ale podobnost s klasickým "Dračákem" končí. V Munchkinovi vás čeká Nápoj idiotské odvahy, kleba Kachna osudu a vypracovat se budete muset na příšerách jako jsou zlatá rybka z akvária či chromý goblin. Ale nebojte, na vyšších úrovních příjdou i draci a další silní protivníci;)\nMunchkin je karetní hra postavená na zábavě a té přinese dostatek. Výhodou je i možnost hry ve velkém počtu hráčů, hodí se tedy i na podařený večírek, pravidla nejsou nijak těžká. Hru dodáváme v plné české lokalizaci a česky vyšla už i spousta rozšíření, která přinášení nové karty i mechanismy do hry.\nMunchkin hry - podkategorie:


Převoz spinningových kol, : NejŘemeslníci\nZavřít Zavřít Přihlásit se·Přidat svou firmu·MenuPřihlásit sePřidat svou firmuJak to funguje?Přidat hodnoceníInformace pro firmyKontakty·Zadat poptávkuPřevoz spinningových kolReference\nÚroveň jednáníLíbí se vám práce této firmy? Oslovte přímo ji.Zadat poptávku této firmě Popis zakázkyPopis vyplněn dodavatelem: stěhování a převoz spinningových kol na maratón cycling sensationsCelkové hodnoceníS realizací jsme maximálně spokojeni, o čemž svědčí to, že stejnou firmu jsme použili na tuto akci od začátku již 7x. Termín i ceny byly vždy dodržena, komunikace s dodavatelem seriózní a flexibilní. Nikdy žádné technické závady. Očekávání předčila manipulace s koly, kdy z naší strany je potřeba zajistit minimální pomoc a firma si je schopná případný personál zajistit sama. Hlavně nic neměnit, lepší stěhování bysme nenašli:-)Uživatel_137115, 22.11.2015CenaneuvedenaDodavatelPlus245hodnocení\n4.9100%kladnýchkladná244záporná128xOvěřenoDo ověřených hodnocení se počítají pouze zakázky uskutečněné přes portál NejŘemeslníci.Ostatní hodnocení se také několika různými způsoby kontrolují, ale do ověřených se nepočítají.Praha +500 kmKompletní stěhovací služby a autodoprava pro celou ČR + EU. Stěhujeme od pár kusů nábytku až po celé firmy. Montáž a demontáž nábytku, skartace ...Profil firmy...Dodavatel se věnuje tématůmstěhování, rodinný dům, nábytek, vyklízecí práce, rd, zahrada, montáž nábytku, skříně, trezory, sklo, oprava ledničky, garáž, pokládka laminátové podlahy, regály, auto, výtahy, ložnice, pračky, kameník, knihovna, likvidace odpadu, postel, odpady, zahradní domky, ...Oblast dodavatele Vyplňte PSČ ve formuláři výše. Vaše poloha se objeví na mapě. Můžete ji zkontrolovat a upravit.\nSouvisející tématastěhováníSouvisející kategoriestěhováníDům&Zahrada.czČtenáři testují posuvné zastřešení terasyZajímavé referencePřestěhování rodinného domuNáš BlogVeletrh Střechy Praha 2017 nabídne bohatý program a účast největších lídrů trhu


Kachní zprávy: června 2019\nSkoro na den přesně po roce, zase Mahagon pozval bývalé členy turistického oddílu Toulavý Vítr na projížďku po Lipně. Pozváno bylo asi 85 lidí, sešlo se nás zhruba 5,9%. Všech pět už bylo loni a tvoříme ideálně sehranou posádku.\nMahagon se, coby voják, stará a má. Má nás na starosti. Vůbec nechápu, že o tuto akci není větší zájem - přijedeme, je nám navaříno, u mola je přistavená vyčištěná loď, kterou více či méně vybydlíme, ušpiníme a polámeme a druhý den odfrčíme domů. A ubohý stařičký Mahagon pak den leští, myje, lepí ulámané vybavení lodě a žehlí si to u majitele lodě. Ale což, každého věc.\nZase na Lipně!\nSkoro komplet posádka:\nStanda, Mahagon, Otík, autor článku\nVěčně vysmátá Lenička\nLetos jme měli zase krásně. Vyráželi jsme v sobotu, byť část posádky spala na Lojzovkách. Směr plavby byl jasný, ve Vltavici měla čekat Lenička. Čekala. Ale asi čekala trochu jinou posádku. Ta naše byla jako vyměněná, protože někdo, NEVÍM KDO, přišel s výbornou a nesmírně vtipnou hrou. Kdykoli jsme míjeli bóji, museli jsme si dát panáka. V tomto směru se o zásoby skvěle postaral dealer Standa.\nChvílemi to vypadalo, že nám jídlo padalo z nebe.\nA Mahagon ho umí náramně chytat.\nČaj, čaj, kafe, kafe, kafe.\nK Vltavici jsme tedy dojeli poněkud z formy, ale zato ve vynikající náladičce. O nesmírně vtipné vtipy nebyla nouze a Lenička prokázala značnou odvahu, že na naše plavidlo vstoupila. Snad nelituje. V neuvěřitelně silném větru (cca. 5 mm/s), jsme se doplahočili do Plané, kde jsem loď zakotvil o pláž a dožadoval se zmrzliny.\nBelzzz. Výborná hra pro lehce podroušenou posádku.\nBohužel nikdo z posádky nedostal od kapitána povolení k opuštění lodě a tak jsem ostrouhal. Nějak jsme se z mělčiny vyhrabali a zamířili zpět. Bylo opravdu horko (proto ten požadavek na zmrzku), tak jsme se před Valtrovem vykoupali. Tedi ti, kdo měli odvahu a kterým koupání a pohyb všeobecně nezakázal lékař. Když jsme já a Lenička zase vylezli na palubu, dozvěděli jsme se, že Borůvka "zřejmě nedorazí". Tahle hláška, napsal to totiž někdy ve čtyři odpoledne, nás úplně rozstřelila.\nHorko. Jdeme se koupat.\nZpátky u suchozemských krys, které se bojí vody.\nKdo je kdo, je doiufám jasné.\nTahle mračna jen hrozila. Ani nekáplo.\nPomalu jsme se šinuli k Vltavici, kde měla Lenička auto. Mahagon předvedl vyšší dívčí - k molu zajel přídí, těsně před přistáním vzal za kormidlo, smykem otočil loď, Lenička elegantně a důstojně vystoupila, zamávala a my jeli dál. Slunci vstříc!\nLenička se raduje - konečně opustí to prokleté plavidlo.\nA my vyrážíme k Hrušticím a Kovářovu.\nKonečně se přestal mračit na můj objektiv.\nPředposlední loď na jezeře\nPodvečer nás zastihl na "Velké vodě". To už jsme zbyli na jezeře téměř sami a nálada nám opět stoupala až k nebesům, na kterých mraky předváděly neskutečné divadlo. Tolik fotek oblaků jsem už dlouho neudělal.\nStanda povykládal o všech svých chorobách a zdravotních omezeních - i když nesmí chodit, běhat a plavat, naštěstí mu lékař pivo a dýmčičku nezakázal. Takže paráda! Ještě dlouho po setmění jsme debatovali, kde budeme spát. zda ve Frymburku u mola, nebo někde venku.\nK večeru zábava opět dostala grády.\nStanda předvádí doktorem schválené pohyby.\nMahagon kormidluje ve večerní vichřici.\nA najednou byl den pryč.\nZvítězila Pirátská zátoka u Lojzovek.\nRáno nás zastihla mlha, která Mahagonovi přivodila lehkou ztrátu orientace. Ještě z kóje zavolal na Otíka: "Kdybys potřeboval, přeběhni molo, vezmi klíče, co visí na loděnici a po silnici vlevo za hospodou jsou záchody." Že jsme od toho mola asi 3 kilometry vzdušnou čarou, mu jaksi taksi nedošlo.\nRanní mlha u Lojzovek\nA tak jsem vytáhl kotvu a všechny nás k tomu molu dovezl. A to byl konec. Vlastně ne, ještě to nejdůležitější:\nMAHAGONE, STEJNĚ JAKO VLONI - DÍKY MOC!!!\nVystavil VPJ v 8:39


- V září koncertujeme v Praze, Plzni a Mariánských lázních.\nV září koncertujeme v Praze, Plzni a Mariánských lázních.\nČeká nás září bohaté na koncerty. V Praze zazní Mozartova Korunovační mše, v Plzni Haydnovo Stvoření a v Mariánských lázních Beethovenova 9. symfonie. Srdečně Vás zveme na některý z koncertů.\nKühnův smíšený sbor zahájil koncertní sezónu naplno. 2. 9. 2017 zakončil festival Za poklady Broumovska. Pod taktovkou Marka Vorlíčka zazněla Celebration Jazz Mass Karla Růžičky (fotografie z koncertu). 5. 9. 2017 sbor natočil v Mostě skladbu Miloše Boka Apokalypsa v Kamenické stráni. 8. 9. 2017 se zúčastnil benefičního koncertu Když i skály naslouchají, který pořádal orchestr mladých hráčů, Police Symphony Orchestra, v úchvatném prostředí Adršpašských skal.\nV září pak sbor čekají 3 koncerty, na které Vás srdečně zveme. Vyberte si, kam se za námi vypravíte.\n24. 9. 2017 v 19:30 hodin se na Vás těšíme v Plzni, kostele sv. Jana Nepomuckého. V rámci 25. ročníku mezinárodního hudebního festivalu Haydnovy hudební slavnosti zazní pod taktovkou dirigenta Jiřího Štrunce Haydnovo Stvoření.\n26. 9. 2017 v 19:30 hodin v kostele sv. Šimona a Judy v Praze zazní Mozartovy Nešpory a Korunovační mše. Více o koncertu, jehož pořadatelem je Symfonický orchestr hl. m. Prahy FOK najdete zde. Koncert řídí Marek Štryncl.\n29. 9. 2017 se zúčastníme zahájení abonentního cyklu koncertů Západočeského symfonického orchestru Mariánské lázně. Koncert porozumění začne v 19:30 hodin ve společenském domě Casino a těšit se můžete na Beethovenovu 9. symfonii. Koncert řídí Radek Baborák.\nzpìt na seznam novinek\n2.9.2018, 15:45, Pražský Hlahol, Masarykovo nábřeží\nDvořákova Praha - Po stopách Antonína Dvořáka\n7.9.2018, 19:30, Nádraží Praha Bubny\nZdeněk Liška: Obchod na korze, projekce filmu s živou hudbou\n21.9.2018, 19:00, Národní divadlo Praha


Publikováno Srpen 13, 2016 Říjen 20, 2018\nnovinky vám ušetří čas i peníze, manipulace je s nimi jednoduchá, snadno udržíte pořádek. Ne každý umí jen tak připravit opravdu kvalitní espresso či café latté a další. Od toho jsou tady kávovary na kávové kapsle.\nnovinky. Dnes už není problém připravit si kávu rychle a chutně i doma. Pomohou nám kvalitní domácí kávovary. Vybírat si můžete z několika typů – automatické, kapslové, pákové. Každému vyhovuje něco jiného a tak máte z čeho vybírat.\nMezi velmi oblíbené patří kapslové citaty motta, které se hodí do domácnosti. Výrobci ke kávovaru dodávají i různé kapsle, některé lze mezi sebou kombinovat, jiné naopak ne. Záleží na typu přístroje. Můžete si vybírat základní variantu espresso či další typy kávy jako je café latté či lungo, kapučíno a řadu dalších.\nPublikováno Duben 4, 2016 Říjen 17, 2018


Menší rodinný hotel postavený v tradičním řeckém stylu Vás uchvátí svou velice domácí atmosférou a polohou přímo u moře, stejně jako kvalitními službami a příjemnými majiteli.\nKomfortní, malý hotel s rodinou atmosférou.\npenzion se nachází cca 100 m od oblázkové pláže a také je cca 100 m vzdálen od místního centra letoviska Ireon. Zde naleznete obchody, restaurace a typické rybí restaurace. Bývalá rybářská vesnice Ireon je obklopená olivovými háji a vinicemi. Zastávka autobusu do letovisek Pythagorion a Samos cca 150 m od hotelu.\npenzion disponuje 25 pokoji a je postaven v typické ostrovní architektuře a disponuje přijímací halou s recepcí (trezory k pronajmutí), internetovým koutkem (zdarma), barem s pěknou terasou a koutkem s TV. Ve venkovním areálu se nachází sladkovodní bazén s barem u bazénu a opalovací terasa. Lehátka a slunečníky u bazénu zdarma.\ndvoulůžkové pokoje (2A): jednoduše zařízené pokoje jsou vybaveny sprchou, WC, radiem, minibarem (za poplatek), klimatizací (za poplatek) a balkonem.\n6. srpen 2010 / Marta a Jiří\nvelmi pěkná dovolená,klidné ,příjemné prostředí,možnost výletů,bezva autobusové spojení do hlavního…\n2. duben 2009 / Soňa Polanská\naž na tu záplavu much, pěkná dovolená, ostrov je velmi krásný - doporučuji půjčit si auto a celý ho…


ASUS ROG Swift PG32UQX: Nový herní monitor s certifikací VESA DisplayHDR 1400 :: Katalog Monitorů\nKatalog Monitorů › Články › ASUS ROG Swift PG32UQX: Nový herní monitor s certifikací VESA DisplayHDR 1400\nPřeposlat ASUS ROG Swift PG32UQX: Nový herní monitor s certifikací VESA DisplayHDR 1400\nAhoj, posílám zajímavý článek: ASUS ROG Swift PG32UQX: Nový herní monitor s certifikací VESA DisplayHDR 1400.\n24.01.2020 | Ondřej Koníček | Aktuality, recenze | Komentářů: 0 |\nV dnešní krátké novince ze světa monitorů zavítáme ke společnosti ASUS, která představila nový model s označením PG32UQX. Ten spadá do kategorie herních monitorů a jeho hlavní předností bude HDR certifikace VESA DisplayHDR 1400, což je to nejlepší, co lze v tomto ohledu dostat.\nTento herní monitor patří do populární modelové řady ROG Swift, která zahrnuje spoustu různých modelů všemožných specifikací a různých cen. Cenově bude tato novinka s největší pravděpodobností spadat mezi ty nejdražší herní monitory na trhu, ale na oficiální cenu si budeme muset ještě počkat, protože v tomto ohledu výrobce ještě nic nezveřejnil. Než se vrhneme na techniku, specifikace a výbavu, zastavíme se na chvíli i u designu, který se nese v duchu ostatních monitorů řady ROG Swift. Herní monitory od firmy ASUS jsou na první pohled většinou dobře identifikovatelné a platí to i pro model PG32UQX, který chce v oblasti vzhledu zaujmout hlavně tenkými rámečky po stranách i v horní části displeje. Tady ale musíme ASUS trochu pokárat, protože promo fotografie ukazují opravdu až extrémně tenké rámečky, které v reálu tak tenké vůbec nejsou a obrázek vyobrazený na displeji vlastně překrývá vnitřní rámeček samotného panelu. Tento model totiž využívá, stejně jako drtivá většina monitorů s tenkými rámečky, duální rámeček, což znamená, že na tenký, fyzický rámeček šasi navazuje vnitřní rámeček samotného panelu a právě ten je v tomto případě překrytý obrázkem, takže to opravdu vypadá, že je monitor skoro bez rámečku.\nI v reálu je rámeček docela tenký, ale ne tak, jak výrobce vyobrazuje na svých propagačních fotografiích a je škoda, že ho výrobce takto maskuje. Ve spodní části už je rámeček podstatně tlustší, ale to samozřejmě ničemu nevadí a pod displejem se uprostřed rámu nachází logo řady ROG. Ovládací panel je umístěný na zádech, na pravém boku ve spodní části (při pohledu zepředu) a skládá se ze čtyř fyzických tlačítek a joysticku. Když už jsme nakousli ta záda, tak se na ně podíváme trochu podrobněji, protože vypadají docela zajímavě a originálně. Záda jsou v polovině rozdělena, a zatímco levá část je hladká a černá, pravá je vyvedena spíše do šedé barvy, obsahuje povedenou grafiku a také rozměrné logo ROG, které může svítit. To ale není jediný svítící prvek, kterým je tento high-end monitor vybavený a svítit umí i stojánek, ten může na stůl promítat logo ROG nebo jakýkoliv jiný vzor, který si nastavíte. Osvětlení je zde samozřejmě hlavně kvůli tomu, aby navodilo při hraní či sledování filmů lepší atmosféru a měli bychom zmínit také to, že tento monitor je kompatibilní s funkcí Aura Sync. To znamená, že osvětlení je možné synchronizovat s ostatními externími periferiemi, které umí svítit a které tuto funkci podporují také.\nCo se týče samotného stojánku, tak ten disponuje poměrně širokou základnou ve formě trojnožky, takže stabilita by měla být za všech okolností výborná a potěší i kompletní polohovatelnost. Stojánek umožňuje nastavení sklonu, monitor je možní natočit, upravit jeho výšku a neschází ani postavení na pivot, tedy otočení o 90 stupňů. Je také velmi pravděpodobné, že stojánek půjde od šasi odpojit a monitor tak bude možné pověsit na stěnu, o což se postará standardní držák VESA 100 x 100 mm. Ve spodní části nohy stojánku si pak lze všimnout otvoru pro organizaci neposedné kabeláže, takže co do praktičnosti si u této novinky není víceméně na co stěžovat. Úhlopříčka obrazu čítá 32 palců a výrobce na ní použil vysoké rozlišení čítající 3840 x 2160 pixelů při poměru stran 16:9, což vyústilo v solidní jemnost obrazu o hodnotě 138 ppi. To víceméně odpovídá klasickému FullHD rozlišení na 15 palcovém notebooku, takže obraz bude příjemně ostrý a použitá technologie panelu je AHVA (Advanced Hyper Viewing Angle). Můžeme se tedy těšit nejenom na široké pozorovací úhly (178 stupňů horizontálně i vertikálně), ale i na perfektní podání barev a také na vysokou rychlost, protože obnovovací frekvence dosahuje hodnoty 144Hz.\nTypický kontrast čitá 1000:1 a jak jsme se zmínili v úvodu, tato novinka disponuje certifikací VESA DisplayHDR 1400, což je aktuálně ta úplně nejvyšší certifikace a znamená to, že maximální jas se může vyšplhat až na 1400 cd/m2. Za zmínku pak stojí i podsvícení pomocí technologie Quantum Dot Mini LED s 1152 oblastmi, kde je možné lokálně regulovat podsvícení. Jedná se o ryze herní monitor a v jeho výbavě tak nesmí chybět nějaká ,,syncʺ technologie, přičemž ASUS u této novinky vsadil na G-Sync od firmy NVIDIA. Samozřejmostí jsou pak různé přednastavení režimy obrazu pro jednotlivé typy her či bezpečnostní funkce, třeba Flicker Free (eliminace problikávání podsvícení) nebo Low Blue Light (redukce modré složky světla). Konektivní výbava obsahuje rozhraní DisplayPort, tři HDMI konektory, audio konektor a čtveřici portů USB 3.0. Vestavěné stereo reproduktory pak disponují solidním výkonem 2x 4W. Prozatím se bohužel neví, kdy se ASUS ROG Swift PG32UQX začne prodávat a jasno není ani co se týče ceny, nicméně první informace hovoří o druhé čtvrtině tohoto roku a ceně okolo 3600 dolarů (cca 81 200 Kč bez DPH). Je to tedy jasný konkurent podobně zaměřeného monitoru X32, který před nedávnem představila společnost Acer.\nDiskuse ke článku ASUS ROG Swift PG32UQX: Nový herní monitor s certifikací VESA DisplayHDR 1400


Představujeme vám nově narozená miminka z Domažlicka a okolí.\nEma Šandová z Krakovan se narodila 2. ledna 2019 v 13:31 hodin v domažlické porodnici s váhou 3270 gramů a mírou 49 centimetrů. Maminka Vlasta s tatínkem Janem svou dcerku na světě přivítali společně, stejně tak pro ni vybírali i jméno. Maminka nám prozra | Foto: Deník / Jiří Studnička\n1) Vojtěch Hofmeister z Přívozce se narodil 4. ledna 2019 v 9:32 hodin v domažlické porodnici s váhou 3220 gramů a mírou 47 centimetrů. Maminka Barbora s tatínkem Janem předem věděli, že jejich druhorozený potomek bude opět syn. Jméno pro něj vybírali společnými silami. Doma na malého Vojtu čeká starší bráška Honzík (2,5).\n2) Ema Šandová z Krakovan se narodila 2. ledna 2019 v 13:31 hodin v domažlické porodnici s váhou 3270 gramů a mírou 49 centimetrů. Maminka Vlasta s tatínkem Janem svou dcerku na světě přivítali společně, stejně tak pro ni vybírali i jméno. Maminka nám prozradila, že si tatínek původně přál chlapečka. Na nový přírůstek do rodiny se těší starší sourozenci: Kristýna (17), Agáta (15), Amálka (13) a Róza (11).\n3) Emma Tvardíková ze Kdyně se narodila 5. ledna 2019 v domažlické porodnici s váhou 3250 gramů a mírou 48 centimetrů. Maminka Alžběta s tatínkem Petrem svou druhorozenou dceru na světě přivítali společně, jméno však nakonec vybrala maminka. Rodiče předem věděli, že se jim narodí opět holčička. Doma se na ni těší starší sestřička Leontýnka (3).\n4) Vítězslav Baloun z Domažlic se narodil 5. ledna 2019 v 14:48 hodin v domažlické porodnici s váhou 3200 gramů a mírou 46 centimetrů. Maminka Michaela s tatínkem Miroslavem svého prvorozeného syna na světě přivítali společně, stejně tak pro něj vybírali i jméno. Předem totiž věděli, že se jim narodí chlapeček.\n5) Zorka Breiová ze Všerub se narodila 7. ledna 2019 v 16:17 hodin v domažlické porodnici s váhou 3240 gramů a mírou 49 centimetrů. Maminka Lucia s tatínkem Pavlem svou dcerku na světě přivítali společně, stejně tak pro ni vybírali i jméno. Předem totiž věděli, že jejich druhý potomek bude holčička. Doma se na ni těší starší bráška Vítek (5).\n6) Nela Šlehoferová se narodila 9. ledna 2019 v 17:23 hodin v domažlické porodnici s váhou 3400 gramů a mírou 50 centimetrů. Maminka Kristýna s tatínkem Jiřím svou dcerku na světě přivítali společně, stejně tak pro ni vybírali i jméno. Předem totiž věděli, že jejich druhé dítě bude holčička. Doma se na sestřičku těší starší bráška, pětiletý Matyáš.\nPrvní miminko roku 2019 se narodilo 1. ledna večer