Použití kaptopril pro léčbu hypertenze( esenciální hypertenze)\nkaptopril - léčivé látky, které patří do skupiny angiotenzin konvertujícího enzymu( ACE) .Kaptopril se vyrábí farmaceutickém průmyslu jako léky pod různými obchodními jmény jako monoterapie, které obsahují pouze jeden lék( kaptopril): captopril, captopril Norton .jakož i v kombinaci léčiva, které obsahují dvě léčivé látky synergický hypotenzní( snižující krevní tlak) účinek - kaptoprilu a diuretikum léčivá látka hydrochlorothiazid( thiazidové diuretikum): Kapozid, Kapotiazid, Kaptopress 12,5 Darnitsya, Kaptopress-Darnitsya, Normopress.\nkaptopril, kaptopril Norton vyroben ve formě tablet, obsahující v 1 tabletě 12,5 mg kaptoprilu;25 mg;50 mg.\nKapozid, Kaptopress-Darnitsya, Normopress vyroben ve formě tablet, 1 tableta obsahující 50 mg kaptoprilu a 25 mg hydrochlorothiazidu.\nKapotiazid, Kaptopress 12,5 Darnitsya vyroben ve formě tablet, 1 tableta obsahující 50 mg kaptoprilu a 12,5 mg hydrochlorothiazidu. Tablety\nnež léky( TH) látky( -WA) obsahovat pomocné látky, které mohou mít vliv na individuální citlivosti na léčiva.\naplikován captopril drogy léky pro léčbu hypertenze v nepřítomnosti kontraindikací pro jejich použití .\nLéčba hypertenze by měla začít s monoterapií kaptoprilem: kaptopril, kaptopril-Norton.\nmonoterapie kaptopril tableta užívaná perorálně 1 hodinu před jídlem nebo 2 hodiny po jídle, je zapíjejí vodou. Hypotenzní účinek pochází z 30-60 minut( po jídle - po 90 minutách).\nPeriodicita hodin 3x denně ve stejném časovém intervalu( po 8 hodinách), protože doba trvání hypotenzivní působení captoprilu je 6-8 hodin. Tablety\njsou užívány současně denně.Pokud by došlo k průchod obdrží jednu dávku léku nelze brát současně dvě jednotlivé dávky najednou.\nPokud je to nutné, aby se dosáhlo rychlého hypotenzivní účinek( např., Hypertenzní krize) přičemž sublingvální tablety. V tomto případě by měla být tableta pod jazykem, dokud se úplně nerozpustí.Hypotenzivní účinek při příjmu pod jazykem přichází za 15-30 minut. Pokud je tableta rozdrtí na prášek, prášek usnout pod jazykem tolikrát, dokud se úplně nerozpustí - hypotenzivní efekt nastává rychleji. U hypertenzní krize se tableta obsahující 25 mg captoprilu podává pod jazyk. V nepřítomnosti dostatečného hypotenzní účinek po užití 1 hodinu pod jazykem další tablety obsahující 25 mg kaptoprilu.\njednotlivá dávka kaptopril pro léčbu hypertenze: počáteční - 12,5 mg, max - 50 mg.množství\ndenní dávkování: počáteční - 37,5 mg / den( 12,5 mg x 3), je maximální - 150 mg / den( 50 mg x 3).Při použití\nkaptopril v dávce vyšší než maximální, je možné předávkování a zvýšené vedlejší účinky kaptoprilem. V případě předávkování je ostrý a významný pokles krevního tlaku až do kolapsu a rozvoj akutní kardiovaskulární poruchy, což může mít za následek smrtelný.V důsledku prudkého poklesu krevního tlaku se může vyvinout infarkt myokardu, akutní cévní mozkovou příhodu a tromboembolické komplikace. Maximální dávka by proto nikdy neměla být překročena. Při předávkování člověk potřebuje lékařskou péči: je třeba položit( dát horizontální polohy), musí být nohy zvýšen, pro odstranění cirkulujícího objemu krve( CBV), musí vstoupit intravenózně izotonický roztok chloridu sodného nebo jiné plazmové kapaliny aplikované hemodialýzu.\nléčbě hypertenze kaptoprilem, musí být dávka upravena individuálně.Léčba hypertenze by měla začínat počáteční dávkou. Pro lidi s příznaky dehydratace( hypovolémie), hyponatrémii( nízké hladiny sodíku v krvi), jakož i pro seniory počáteční dávce kaptoprilu se musí snížit 2krát: jediný 6,25 mg denně - 18,75 mg. V nepřítomnosti hypotenzního účinku s malým nebo hypotenzní účinek jediná denní dávka, a postupně zvyšovat( ne dříve než 24 hodin).V této době a denních dávek by neměla překročit maximum. Je-li to žádoucí antihypertenzní účinek není dosaženo při nejvyšší dávce 150 mg / den( 50 mg x 3), přepne na příjem léčiv v kombinaci kaptopril, kaptopril obsahující a diuretická léčiva gidrohlotiazid( thiazidové diuretikum).\nTyto léky patří léky, které jsou vyráběny ve farmaceutickém průmyslu pod obchodními názvy: Kapozid, Kapotiazid, Kaptopress 12,5 Darnitsa, Kaptopress-Darnitsa, Normopress.\n1 Kapozida tableta Kaptopressa-Darnitsya, Normopressa obsahuje 50 mg kaptoprilu a 25 mg hydrochlorothiazidu.\nKapotiazida 1 tableta, 12,5-Kaptopressa Darnitsya obsahuje 50 mg kaptoprilu a 12,5 mg hydrochlorothiazidu.\nKombinované přípravky kaptoprilu užívat perorálně 1 hodinu před jídlem nebo 2 hodiny po jídle. Pokud je to nutné, aby se dosáhlo rychlého hypotenzivní účinek( například hypertenzní krize) - vzít pod jazyk.\nPočáteční dávka kaptoprilu kombinované přípravky 0.5( polovina) tablety 1 za den. Pokud je to nutné, se dávka zvyšuje až na 50 mg kaptoprilu a 25 mg hydrochlorothiazidu denně( v jednom nebo ve dvou stupních).Pokud by v tomto případě nedosáhne požadovaného antihypertenzivní účinek, je možné kombinovat příjem během dne v kombinaci s drogami kaptoprilu a monoterapií hydrochlorothiazidem. Proto je nutné, aby denní dávka kaptoprilu nepřesáhla 150 mg a hydrochlorothiazid - 50 mg.\nmaximální terapeutický účinek drogy kaptoprilu dojde během 2-8 týdnů od zahájení léčby. Z tohoto důvodu může být nutné jednou za 2 týdny na úpravu dávky. Při použití\nkaptopril spolu s hypotenzivní účinek může být vedlejší účinky.které mají individuální znak .\nv prvních 3 měsících captoprilu je nezbytné, aby upravily užívání bílých krvinek za 2 týdny, a pak - jednou za 2 měsíce. Při uplatňování\nkaptopril musí sledovat funkci ledvin.\nPoužít kaptopril musí být pod lékařským dohledem systematické u pacientů s chronickým srdečním selháním.\nprvních dvou týdnech užívání kaptoprilu by neměli řídit vozidlo a / nebo provádění prací vyžaduje zvláštní pozornost, protože je možné, závrať kvůli prudkému snížení krevního tlaku.\nBěhem používání kaptoprilu by měl být snížen přísun v potravě soli. Při uplatňování\ncaptoprilu s jinými léky by měly zvážit jejich interakci .\nsvůj názor, připomínky k užívání drog kaptoprilových můžete psát níže.\nNové články k tématu:\nDalší článek na toto téma:\nKaptopril - první inhibitor inhibitorů angiotenzin konvertujícího enzymu v léčbě kardiovaskulárních onemocnění: 40 let\npřeměna DV, Sidorenko BA, JS DedovMA Bugrimova, EV Tarykina\nMoscow lékařské akademie. I. M. Sechenov;\nvýukový a výzkumný Medical Center of prezidenta Ruské federace, Moskva\nV roce 2005 oslavila 30 let od doby, kdy pod dohledem D. W. Cushman a M. A. Ondetti se syntetizuje první inhibitor angiotensinu I-konvertujícího enzymu( ACE), s vhodným poživatelným kaptoprilu. Brzy, dva další ACE inhibitory byly syntetizovány v polovině 70. let minulého století - lisinopril a enalapril. V 80. letech existuje několik desítek chemických sloučenin schopny inhibovat aktivitu konverzi angiotensinu I na biologicky aktivní angiotensin II.Většina nových inhibitory ACE captoprilu na rozdíl od neobsahuje sulfhydrylovou skupinu, a váží na aktivní místo angiotensinu I-konvertující enzym svou karboxylovou skupinu. Kromě toho, karboxyalkylové ACE inhibitory mají trvalejší efekt a mají lepší snášenlivost. S ohledem na všechny tyto funkce, lisinopril, enalapril a jiné dlouhodobě působící ACE inhibitory neobsahují sulfhydrylovou skupinu, někdy označované druhé generace inhibitory ACE, a tím je kontrastní k první generaci ACE inhibitorů, zástupce, který je captopril. Jednou z mála výjimek jsou fosinopril a zofenopril. Za prvé, jak je captopril, jsou sulfhydrylové inhibitory ACE, ale má prodloužený účinek. Za druhé se váží na aktivní místo angiotensin I-konvertujícího enzymu jejich fosfinyl skupiny.\npřes vznik nových inhibitorů ACE, který má delší aktivitu a velkou afinitu k ACE, jakož i jiné způsoby eliminace, inhibitor captopril první ACE( Capoten) pokračuje být široce používán při léčbě různých onemocnění kardiovaskulárního systému, a diabetické nefropatie, a pro diagnostické účely. Inhibitory\nI. Clinical Pharmacology captopril\nACE lze klasifikovat různými způsoby. Dělení do skupin, v závislosti na tom, jak je chemická skupina v molekule ACE inhibitoru reagují s aktivními centry ACE, nemá žádný praktický význam. Pouze čtyři inhibitor\nACE( captopril, libenzapril, lisinopril a tseronaprol) samotné mají biologickou aktivitu. Všechny ostatní známé ACE inhibitory samotné neaktivní látky, nebo proléčiva. Pouze hydrolýzou přemění na aktivní metabolity diatsidngye, například enalapril je transformován do enalaprilát, zofenoprilu - v zofenoprilat. Z tohoto důvodu, ACE inhibitory lze rozdělit na aktivní a proléčiv formulacích.inhibitory ACE\nliší nejen chemickou strukturu, ale také farmakokinetika funkce, které vedly k jeho oddělení do tří hlavních skupin.\nFarmakokinetické klasifikace ACE inhibitory\ntřídy I - lipofilní drogy:\ntřídy II - lipofilní proléčiva\nPodtřída IIA - léky s převážně ledvinami( 60%):\nkaptopril - první reprezentativní drog zskupiny ACE inhibitorů.Je syntetizován v 1973-75.a od té doby se používá k léčbě vysokého krevního tlaku a srdečního selhání později. Vznik kaptoprilu a další inhibitory ACE, výrazně změnila přístupy k léčení chorob kardiovaskulárního systému.\nACE inhibitory - kaptopril a včetně - se staly základem pro léčení srdečního selhání.Stalo se tak díky působivé výsledky studií, které hodnotily účinnost této skupiny léčiv.\nTo je důležité pro pacienty!Účinná léčba kaptoprilem - možné pouze pokud jste pravidelně brát léky pravidelně, 3-4 krát za den, jak je předepsáno lékařem. Tato léčba je vhodná pro neodkladné péče o hypertenzní krizi. Ale jeho hlavním cílem - systémová léčba hypertenze a kardiovaskulárních onemocnění.\nKaptopril a kapuce - jsou jedno a totéž lék. Později v tomto článku jsme někdy psát „kaptopril“ a někdy „Capoten“.Je třeba mít na paměti, že se jedná o jeden a tentýž lék na vysoký krevní tlak a srdeční selhání.\nVhodnou dávku si můžete vzít pouze zkušený lékař.Předávkování kapotou může přílišně snížit krevní tlak a kvůli tomu dojde k infarktu. Takže se nelékejte! Předávejte analýzy a poté konzultujte s příslušným odborníkem.\nTento článek se skládá z pokynů k léku captopril, který je doplněn informacemi z domácích a zahraničních lékařských časopisů.Oficiální instrukce o použití captoprilu( kapotena) je napsána podrobně, ale není příliš jasná.Snažili jsme se pohodlně poskytnout informace, abyste mohli rychle najít odpovědi na otázky, které vás zajímají.\nFibrilace síní: přehled Fibrilace - abnormální změny srdeční frekvence, ve které žádné zákon...\nDoporučení pacienta po koronární stentu. Pozorování kardiolog na bydliště.Režim expanze ...\nhypertenzní krize - za příznaky, následky a prevence hypertenzní krize - jeden z nejnebezpeč...\nFibrilace síní: přehled Fibrilace - abnormální změny srdeční f...\nDoporučení pacienta po koronární stentu. Pozorování kardiol...\nhypertenzní krize - za příznaky, následky a prevence hypertenz...


STAŇTE SE NAŠIM FRIEND = ZÍSKEJTE VÝHODY ZDARMA\nPokud se nyní zaregistrujete do našeho klubu „Friends club“, získáte pár výhod hned během nadcházejícího pobytu. Nějaké příklady? 10% sleva na veškeré jídlo a pití. Ranní snack zdarma. Čaj na uvítanou při příjezdu zdarma Dřívější check-in, pozdější check-out... a to není všechno! Od vaší příští rezervace -10 % z ceny pokoje. To není špatné, že?!\nVaše nová... ložnice... jídelna... kancelář... obývací prostor…\nZůstaňte déle a plaťte méně - perfektní nabídka dlouhodobého pobytu pro vás. Existuje spousta důvodů, proč zůstat v Penta Hotels déle. Možná pracujete na dlouhodobém projektu, přestěhovali jste se do nového města a dosud jste nenašli trvalé bydliště nebo potřebujete domácí kancelář na cestách. Ve všech těchto situacích má pro Vás Penta Hotels ideální nabídku dlouhodobého pobytu.\nPřijďte a zůstaňte v Penta Hotels!\nLet’s Be Direct: Three Reasons to Book Via Penta.\nDesetina k dobru\nPři přímé rezervaci u nás vám z ceny pobytu odečteme 10 %.\nZaplaťte, co vidíte\nNeexistují žádné skryté poplatky – cena, kterou vidíte, je cena, kterou zaplatíte. Slib.\nNabízíme všechny výhody domova bez jakýchkoli potíží.\nRakousko Belgie Česká Republika Francie Německo Rusko Spojené království Asie\nBrusel letiště Brusel centrum města Lovaň Lutych\nBerlín Köpenick Brunšvik Eisenach Kassel Lipsko Rostock Wiesbaden


Den s jeskyněmi (Slovinsko V) | Cesty kolem světa a já\n← Škofja Loka a Ljublana (Slovinsko IV)\nTrpasličí Morie – Škocjanske jame (Slovinsko VI) →\nPředestírám, že o jeskyních na Slovinsku budou články dva, tak si dejte pozor, abyste neminuli ten druhý. Začněme dnes jeskyní Postojenske jame a jeskyní Predjama.\nNapřed ta Postojenska. Tam jsem se hrozně chtěla podívat. Znova. Veřejně se zde přiznám, že za to může moje zapomnětlivost a zkreslení reality vzpomínkami. Kdysi jsme byli v Postojenske s rodiči, to mi bylo asi 14. No a jediné, co jsem si z návštěvy pamatovala, byly a) obří hluboké jeskyně plné krápníků, b) obří macaráti jeskynní. V mé paměti byl macarát nádherné asi dvoumetrové zvíře s obočím a pacičkama jako miminko (taky se mu slovinsky říká „člověčí ryba“). A hrozně jsem si ho zamilovala a přesvědčovala jsem Kubu, že se na něj musíme jet podívat, protože se mu macarát určitě bude taky líbit…. Zkrátka a dobře, pamatovala jsem si svého milovaného macaráta nějak takhle:\nZatímco on, chudáček, vypadá ve skutečnosti takhle:\nTo první je metr a půl dlouhý model, to druhé živý exemplář o délce třináct centimetrů, krčící se uvnitř tmavého akvária v naprosté tmě. Fotila jsem s dlouhou expozicí, normálně by na fotce nebylo vidět vůbec nic, jak tam byla tma. Ale macarát se naštěstí vůbec nehýbe, takže jsem mohla exponovat, jak se mi zlíbilo.\nKuba byl NADŠEN. 🙂\nAle snad mi to odpustil, protože jeskyně jako takové jsou moc krásné, dalo by se říci, že až barokně opulentní. Jsou jednou velkou turistickou atrakcí, po celém Slovinsku na ně vidíte poutače a reklamy. Tomu odpovídá i obří turistické zázemí, rozlehlá a drahá parkoviště, jídelny, restaurace, cesta ke vchodu do jeskyně lemovaná dvěma řadami stánků s plyšovými macaráty, výška vstupného a vůbec celková atmosféra.\nAle uvnitř to stojí za to. Vláček vás proveze do jeskyně trasou v délce skoro dvou kilometrů. To je sám o sobě zážitek, který se člověk denně jen tak na ulici nepřihodí.\nV hloubce se pak nachází několik jeskynních sálů s obřími krápníky různých barev. Vše krásně nasvíceno, fotografování povoleno a na konci jeskyně, v jednom z nejhlubších bodů, u nádrže s macaráty, dokonce i záchod a další suvenýr shop. Tyjo, turismus nejhrubšího zrna.\nBezedná jáma celkově žádná. Nechápu, co jsem si to v té hlavě odnesla za vzpomínky, realitě se to nepodobalo ani trochu…Ale i tak, líbilo, palec hore.\nMnohem lepší však byly jeskyně Škocjanske jame, o kterých budu psát příště, tak to se těšte. Ale skoro stejně dobrý byl hrad Predjama, který leží jen pár kilometrů od Postojne.\nObří středověký hrad je schovaný v jeskyni nejen tak, že jeho verandy jsou kryty před deštěm, ale za hradem samotným je hluboko v krasovém systému další hrad, vytesaný do skály, ukrytý před obléhateli.\nZ česky (!) namluveného audioprůvodce jsme se dozvěděli několik opravdu zajímavých věcí. Tak například:\nHrad měl díky propojení s krasovým systémem neustále přísun čerstvé vody, již nebylo možno otrávit. Taky byl hrad v podstatě nedobytný, protože i po několikaletém obléhání měli jeho obyvatelé pořád čerstvé jídlo. Jeskyně totiž po několika kilometrech končila v údolí na druhé straně kopce, takže si obléhaní chudáčci mohli dopřát třeba i čerstvé třešně a celého pečeného vola. 🙂 No, nakonec byla Predjama dobyta zradou, jak už to v těch temných časech historických bývalo, a nebohý hradní pán, něco jako slovinský Jánošík, byl sestřelen obléhateli dělovou koulí, když seděl na záchodku. Tehdá neměl záchod třímetrové zdi, jako zbytek hradu, ale jen asi půlmetrové. A dělová koule je prorazila. Ten záchodek vidíte na fotografii výše, je to ten první malý domeček vlevo.\nNa téhle fotce zase můžete vidět fascinující propojení skály a zdi. Po skále stéká čistá voda, odváděná do podzemních zásobáren kanálky, na druhé straně na zdi visí obraz a jsou v ní normální dveře. Geniální.\nNo a nakonec sem dám fotku vstupu do vnitřního hradu, jeskynního. O tom obléhatelé vůbec nevěděli, protože zvenčí není vůbec poznat, že jeskyně pokračuje hluboko do kopce. Krása, nádhera. Kuba nemá rád hrady, ale z tohoto byl nadšený stejně jako já. Opravdu, tohle se jen tak nikde nevidí, rozhodně doporučujeme!\nPříspěvek byl publikován v rubrice Slovinsko se štítky cestování, hrad, jeskyně, Postojenske jame, Predjama, Slovinsko. Můžete si uložit jeho odkaz mezi své oblíbené záložky.


Prevít na studiích / Jan Jícha ; ilustrátor Lubomír Lichý\nKlíčová slova: humoristické romány, studium, vysoké, školy, studenti\nKlíčová slova: humoristické romány, legendy, pověsti, humor, hrady\nSpálený toast : a jiné filozofické úvahy o životě / překladatel Dana Pavelčíková\nKlíčová slova: humor, romány pro ženy, humoristické romány\nSvatba na bitevním poli / Eva Papoušková ; [fotografie Petr Králík]\nKlíčová slova: humoristické romány, filmové scénáře\nKlíčová slova: humoristické romány, příběhy o dětech, česká literatura, humor\nNávrat Grace / Katie Ffordeová ; z anglického originálu ... přeložila Emílie Harantová\nKlíčová slova: romány pro ženy, humoristické romány, milostné vztahy\nLáska mezi slepicemi / P.G.Wodehouse ; [přeložil Jindřich Manďák]\nKlíčová slova: humoristické romány, anglická literatura, humor\nKlíčová slova: romány pro ženy, humoristické romány, Francie, muži a ženy, partnerství, vztahy\nKlíčová slova: humoristické romány, humor, feminismus\nCo tě nezabije- : deník těhotné /ex/rebelky / Alison Craig ; z anglického originálu přeložila... Vanda Ohnisková\nZnačka: Šílená se závazky / Annie Downey ; z anglického originálu přeložila...Zuzana Gabajová\nKlíčová slova: romány pro ženy, humoristické romány, rozvody, partnerské vztahy\nVanda. Liga proti holkám. 3.díl /\nDagmar Geislerová ; z originálu přeložila Mirka Mutinská\nKlíčová slova: dívčí romány, humoristické romány, německá literatura\nAlice a-- Dóóóst dobrý mejdlo / Karen McCombieová ; z anglického originálu ... přeložila Petra Klůfová\nKlíčová slova: dívčí romány, humoristické romány, anglická literatura, M/III\nKlíčová slova: humoristické romány, cestopisné romány, Somálsko\nSprávné holky / Jennifer Weinerová ; přeložil Zdík Dušek\nKlíčová slova: psychologické romány, humoristické romány, anglická literatura, rodinné vztahy, vztah matky a dcery\nSkoro Francouzska : nový život v Paříži / Sarah Turnbull ; přeložil Lumír Mikulka\nKlíčová slova: autobiografické romány, životopisné romány, humoristické romány, novinářky, Australané, Francie\nJíst, meditovat, milovat / pouť mladé dámy za pozemskými i duchovními rozkošemi napříč Itálií, Indií a Indonésií / Elizabeth Gilbertová ; z anglického originálu ... přeložil Zdík Dušek. 1.díl


Oficiální ukončení projektu Bleci v kleci - BlackAngels.cz\nElévky vybojovaly stříbro\nRozhovor – 1. díl: Jakub Zalubil\nSpolupráce mezi BLACK ANGELS a PALESTROU\nMužstva pro nadcházející sezónu\nBleci jedou do Brna\nBlackAngels.cz > VŠECHNA DRUŽSTVA > Oficiální ukončení projektu Bleci v kleci\nPovinná karanténa již dávno skončila, ochranná opatření se uvolňují a věci se pomalu ale jistě vrací zpět do normálu. I přestože opatrnost je stále potřebná, pro nás to znamená obnovu společných tréninků, na které jsme se všichni tak těšili. Letní příprava je již v plném proudu a Bleci byli vypuštěni z klece. Je tak naší milou povinností, ukončit projekt Bleci v kleci.\nVyjádření prezidenta klubu, Vojty Pavlíka, k projektu:\n“Náš společný projekt byl vybrán mezi ukázkové projekty v době koronakrize na stránkách českého florbalu . A to naprosto zaslouženě, protože díky všem participujícím jsme naší komunitu aktivovali. Hráči i trenéři se tak mohli navzájem povzbuzovat v dobách, kdy nikdo nevěděl, co se bude dít. Naplňovali jsme se tak navzájem pozitivní energií. Chtěl bych moc poděkovat všem, kteří natočili a poslali svá videa.”\n“Speciální poděkování patří Jirkovi Kolínskému, jehož video mi doslova vyrazilo dech. Mnohem důležitější než výsledky, je však samotný proces a to, že kluci hráče inspirovali k tomu, aby trénovali doma. Za to jsem nesmírně rád. Projekt vznikl v době kdy se rodil náš projektový tým pod vedením Lukáše Pokorného. Pro tento nově složený tým to byl první projekt z mnoha, na které se naše komunita může těšit.”\nZmiňované video, za které již Jirku vychválil v jednom z našich rozhovorů hráč A-týmu, Jan Pícha, naleznete zde:\nPozitivně projekt hodnotí i šéftrenér, Jakub Zalubil:\n“Chtěli jsme vytvořit projekt, který by nejen sdružoval naše členy v těžkých chvílích., ale také jsme se snažili rozhýbat celý náš klub. Bleci v kleci se snadno uchytili a obdrželi jsme mnoho příspěvků od všech zúčastněných, kterým bychom všichni rádi poděkovali za společnou tvorbu zajímavého obsahu a jejich sportovní aktivitu v době, kdy jsme se nemohli společně potkávat a trénovat. S některými projekty budeme chtít navázat na tento projekt v podobném duchu, i když jsme teď již Bleci bez klece a normálně fungujeme, za což jsme samozřejmě hrozně rádi.”\nCelkem pro vás Lepri, ale i Štěpán Čejka, Jirka Kolínský, Naty Zemanová, Kuba hlaváček a někteří hráči A-týmu připravili 65 dílů. Mohli jste se tak naučit celou řadu nových cviků, ale i vypilovat ty, které už znáte. Trenéři pro vás vymýšleli i všelijaké výzvy, aby ten čas doma rychleji utíkal. Jejich snaha však také nevyšla na prázdno. Za odměnu jste nám poslali neuvěřitelných 91 kratších i delších videí, za která vám děkujeme, protože nás moc bavila. Dohromady trvala 4877 vteřin, tedy více než 81 minut, což už by vydalo na kratší film. Počet zhlédnutí všech videí nahraných na náš YouTube kanál byl 14 187. A to jsou pěkná čísla!\nVaše aktivita nezůstane samozřejmě bez odměny. Kromě našich díků obdržíte něco i na památku. Co? To se dozvíte v následujícím videu:


Co byste si vybrali? - OTVOR OCI - OPEN YOUR EYES\nPutujete časem, lidé Země. Stavíte se na odpor vůči tomu, co prožíváte ve svém životě a to vám přináší prožívání emocí, to vám přináší bolest.\nJdou zde také radost a štěstí. Avšak radovat se umíte jen málo, neboť máte neustále pocit, že vám něco schází. V tomto čase se opět učíte mnohé z toho, co jste ještě nezvládli. Opakujete své lekce a mnohdy si ani neuvědomujete, že se často podobají jedna druhé. Země je pro vás učitelem, ale i nepřítelem. Ale neviňte nikoho z toho, jaký máte život a jak ho prožíváte. Často se zaobíráte pouze svými myšlenkami, žijete ve svých světech, vytváříte své vlastní reality. A proto se nemůžete spojit, sejít, nenacházíte společnou řeč, často se ani nesnažíte. Žijete spolu, a přesto jste odděleni. Žijete ve světě svých snů, ve světě pohodlnosti. Máte své touhy, ale často jen čekáte, až vám je někdo naplní. Ano, je zde mnoho z vás, kteří již nastoupili cestu probuzení a je vás čím dál více. A postupně si začínáte uvědomovat, že vaše životy jsou najednou prázdné. A toužíte je zaplnit čímsi, co vás časem uvrhne pouze do zoufalství.\nBuďte přítomní a dokažte sami sobě, že máte pro co žít. Dostali jste příležitost, získali jste tělo, abyste posunuli svou duši, abyste zažili sami sebe. A již přestali být slepými vůči sobě samým, vůči ostatním. Vaše priority se mění. Toužíte po lásce, avšak jste ochotni pro ni něco obětovat? Položte si tuto otázku. Jak daleko jste ochotni a schopni zajít, abyste konečně byli šťastní? Jste ochotni slevit ze svého pohodlí, učit se žít jeden s druhým? Často pouze utíkáte, máte v sobě obavy, přes které nechcete přejít. Máte sobecké motivy. Avšak takto nemůžete vytvořit zdravé vztahy, zdravou společnost. Jedině láska je to, co vás učiní zdravými, co ozdraví nejen vaše tělo, ale hlavně duši. Musíte být ochotni změnit zajeté koleje, vybočit, učinit nepopulární rozhodnutí. Zbavit se pohodlnosti a vykročit tam, kde vás v minulosti poutaly strachy.\nNebojte se dívat pravdě do očí. A nebojte se ukazovat to, jací jste uvnitř sebe samých. Nebojte se otevřít a ukázat svou zranitelnost, neboť vaše podstata září jako slunce. Lidé Země, jsme připraveni pomoci vám na vaší cestě. Dovolte nám to udělat. Požádejte o pomoc a nebojte se, učte se pomoc přijímat. Jakmile požádáte, budeme moci pomoci tam, kde toto dosud nebylo dovoleno. Máte svou sílu uvnitř sebe samých a máte svůj osud ve svých rukách. Jen na vás je, zda dokážete svůj život, svou budoucnost vidět plnou světla anebo plnou překážek. A my víme, co byste si vybrali, pokud bychom se zeptali. Vyberete si radost nebo bolest? Odpovědí je jistě radost. Avšak vaše myšlenky budou opět prožívat minulou bolest a zaměřovat se na sebelítost a nepochopení ze strany druhých. Vždy vše je pouze na vás, na tom, co všechno dokážete uvidět ve svém životě, jaký zázrak jste ochotní připustit. Máte tolik příležitostí a tolik možností, abyste byli šťastní. Nebraňte se ničemu a využijte, co vám život nabízí. Milujeme vás.


O mně - Markéta Tichá | Osobní rozvoj\nJsem učitelem a poradcem v pozitivním myšlení. Vím, že myslet pozitivně není vždy jednoduché... Přesto ale když se krůček po krůčku naučíte myslet pozitivně - usmívat se na život a užívat si ho - pak budete schopni měnit své myšlenky na pozitivní lusknutím prstu.\nProtože v konečném důsledku jde pouze o to udělat rozhodnutí - buď chcete a nebo nechcete myslet pozitivně.\nVěnuji se tématům New Age filozofie, Zákonu přitažlivosti, vizualizaci, meditacím a terapeutické technice EFT.\nMou životní láskou jsou lidé a práce s nimi. Neustálé dokazování, že naprosto cokoli je možné, a že lidský potenciál nezná hranic, se stalo každodenní náplní mého života. Největší odměnou mi je při práci chvíle, kdy v očích klientů vidím známky objevení a osvícení. V objevování se skrývá inovace. A inovace se neděje jen ve vědě a technologii, ale děje se každý den v nás samotných.\nAbychom se stali svou nejlepší možnou verzí, musíme sami sebe neustále inovovat - musíme se učit.\nJako jediná v České republice jsem vystudovala 13ti měsíční kurz koučování u světově uznávaného kanadského kouče Boba Proctora (Bob Proctor Coaching Program), který je také jedním z hlavních odborníků v knize a filmu Tajemství. Tento náročný program je zaměřen na hluboké sebepoznání a nauku o lidské mysli. Více se o něm můžete dozvědět na mém blogu.\nMezi další autory, jejichž dílo studuji, patří Louise L. Hay, Cheryl Richardson, Napoleon Hill, Deepak Chopra, Nick Ortner a další.\nPůsobila jsem jako personalistka u velké nadnárodní společnosti, odkud jsem se přesunula do další velké nadnárodní společnosti na pozici globálního leadera týmu procesních specialistů. Při své práci jsem měla vždy volnou ruku v tom, jak moc "pro-lidsky" svou roli uchopím. Měla jsem tak možnost si vyzkoušet interní koučování, mentorování, kariérní poradenství, ale hlavně vedení seminářů na témata novodobé pozitivní psychologie a dát tak lidem v jejich pracovním životě něco jiného, než co by si představili, že jim jejich zaměstnavatel povolí.\nMáte-li profil na Facebooku, určitě zavítejte i na můj oficiální profil, kde se každý den dočtete zajímavé informace a tipy z oblasti osobního rozvoje. Více naleznete i na mém oficiálním Youtube kanálu videí.\nTěším se na naše případné setkání a přeji vám spoustu úspěchů. S úsměvem, M.T.


Pronájem skladu Logistické služby - Těšovice, okres Prachatice, 5 000 m² | Sklady.cz\nSklad k pronájmu - Logistické služby - Těšovice, 5 000 m²\nLogistický areál se nachází na hlavním tahu České Budějovice – Strážný – Passau (D). V lokalitě Těšovice u Prachatic nabízíme až 1 000 paletových míst včetně logistických služeb a dopravy. Skladovací hala je umístěna přímo u silnice, vedle čerpací stanice.\n- 2 000 paletových míst\n- balení a úprava zboží\n- možnost vyložení lodního kontajneru\n- po kompletní rekonstrukci\n- vytápěné (Sahary)\n- prostor je kompletně zaregálovaný\nCenovou kalkulaci připravíme na základě klientových potřeb. Pro více informací nás prosím neváhejte kontaktovat.\nMám dotaz k nemovitosti "Logistické služby - Těšovice, info v RK"\nZasílám zajímavou nabídku nemovitosti "Logistické služby - Těšovice, info v RK"


BOTANY.cz » Arménie\nArménie, Diližanský národní park\nAutor Naděžda Gutzerová | 18. 5. 2014\nV severovýchodní části Arménie, v okolí města Diližan (Դիլիջան), se rozkládá na ploše 24 tisíc hektarů národní park založený v roce 2002. Území je však chráněno už od roku 1958. Město Diližan je turisticky poměrně hojně vyhledávaným místem, a to nejen pro výskyt minerálních pramenů. Od Jerevanu je vzdáleno necelých 100 km a v posledních letech cestu z jihu do Diližanu zkrátil asi 2,5 km dlouhý tunel. Po průjezdu tunelem se návštěvník jako mávnutím kouzelného proutku přesune z bezlesé, převážně rovinaté krajiny severně od jezera Sevan do horské krajiny pokryté listnatými lesy. Právě místní lesy, horská jezera a samozřejmě i historické památky jsou nejčastějším důvodem cesty do Diližanu.\nArménie, Národní park Sevan\nAutor Naděžda Gutzerová | 11. 5. 2014\nPrvní arménský národní park byl založen v roce 1978 proto, aby chránil jezero Sevan a jeho nejbližší okolí. Hranici národního parku tvoří okružní silnice podél jezera. V době vyhlášení vodní plocha zaujímala 1501 km2 a souš jen 298 km2. Jezero se nachází přibližně uprostřed Arménie v nadmořské výšce 1900 m, kde zaujímá centrální část mezihorské tektonické propadliny. Maximální hloubka jezera je 86 m a dvěma poloostrovy je rozděleno na dvě části. Severozápadní Malý Sevan je hlubší a má členitější pobřeží, jihovýchodní Velký Sevan je mělčí, jeho maximální hloubka je 32 m. Na severozápadním břehu se nachází poloostrov Sevan (původně se jednalo o ostrov), na kterém se nachází Sevanský klášter (Sevanavank), který je cílem většiny turistů přijíždějících k jezeru.\nBotanická zahrada Arménské akademie věd se nachází v severovýchodní části Jerevanu a rozkládá se na ploše 80 hektarů. Založena byla v roce 1935 a v roce 1939 byl postaven první skleník na ploše 25 m2.


Otokar Březina, On-line katalog\nNabídkový katalog č. 9\nPoslední úprava 30. 9. 2012\nBradová, Marta: Hudba pramenů, výstava k 100. výročí narození Otakara Březiny, Praha-Strahov PNP 1968, 30 s. + příloha, ilustrace: František Bílek, Obrož., pozn. v titulu je skutečně jméno Otakar místo Otokar, katalog obsahuje reprodukce dřevorytů Františka Bílka, které jsou často v antikvariátech prodávány jako originály 390,- (b)\nBřezina, Otokar: Básnické spisy, Tajemné dálky, Svítání na západě, Větry od pólů, Stavitelé chrámu, Ruce, Praha SVU Mánes 1920, úprava Benda, pkož., zachovalá, polokožená vazba, 580,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Básnické spisy, Tajemné dálky, Svítání na západě, Větry od pólů, Stavitelé chrámu, Ruce, Praha SVU Mánes 1926, Obrož., přebal poškozen, uvnitř nerozřezáno, 360,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Básnické spisy I.-V. Tajemné dálky, Svítání na západě, Větry od pólů, Stavitelé chrámu, Ruce, Praha SVU Mánes 1929, 5 knih, Obrož., intaktní, nerozřezáno 1300,- (b)\nBřezina, Otokar: Básnické spisy, svazek I. Praha Melantrich 1948, 262 s., ilustrace: František Bílek, ppl, nepůvodní knihovnická převazba s razítkem knihovy 380,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Básnické spisy, Praha Čs. spisovatel 1975, 252 s., Ocpl, bez přebalu 130,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Březinovy neznámé studentské verše vepsané do letos objeveného památníku Kateřiny Neuvirthové, Petrovice Holman 1991, nestr., volné listy v přebalu., dedikace a podpis nakladatele 45,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Eseje z pozůstalosti, Skryté dějiny, část posmrtná, Brno Blok 1968, 108 str., ilustrace Jiří Hadlač, Volné listy v přebalu, přebal opotřebován 250,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Hudba pramenů, Prosy I., Praha Odkaz 1918, 54 s., Obrož., poškozeno, 5 orig. dřevorytů Františka Bílka a 5 autotypií, přednostní vydání na lepším papíru (pův. cena 21 K), 2400,- (b)\nBřezina, Otokar: Hudba pramenů, Praha Odkaz 1919, 54 s., Obrož., poškozeno, 5 orig. dřevorytů Františka Bílka a 5 autotypií, běžné vydání (pův. cena 10 K), 1300,- (b)\nBřezina, Otokar: Hudba pramenů, Praha SVU Mánes 1927, 112 s., Obrož., 4. vydání, zachovalá, 290,- prodáno-sold (b)\nBřezina, Otokar: Jediné dílo, essay z roku 1904, Vinohrady Bedřich Bělohlávek 1928, 22 str., 90,- (b)\nBřezina, Otokar: Motlitba za nepřátele, Praha MF 1966, 236 str., Ocpap., zachovalá, místy marginálie 120,- (b)\nBřezina, Otokar: Nebezpečí sklizně, Praha Čs. spisovatel 1968, 156 s., Ocpl s přebalem. edice Klub přátel poezie, vložena gramofonová deska, recitují Jan Kačer a Vladimír Brabec, bezvadný stav, 250,- (b)\nBřezina, Otokar: Nebezpečí sklizně, Praha Čs. spisovatel 1968, 156 s., Ocpl s přebalem. edice Klub přátel poezie, verze bez gramofonové desky, bezvadný stav, 180,- (b)\nBřezina, Otokar: Nevlastní děti země, Praha Čs. spisovatel 1988, 276 s., Ocpl s přebalem. edice Zlatý fond poezie, intaktní, 190,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Oslnění svobody, Praha Melantrich 1939, 24 str., A4, Obrož., zachovalá, (Březinův autograf) vložena stará poštovní stvrzenka s německým a českým textem na zaplacení předplatného Národních listů vyplněno Březinovým rukopisem a razítkem Jaroměřice, 26.III.1917 280,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Prosa, Praha Melantrich a ČAVU 1933, 96 str., Oppl., frontispice František Bílek, zachovalá 360,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Ruce, Praha ELK 1946, 64 str., ppl., il. Josef Váchal přiloženo 13 originálních dřevorytů signovaných Josefa Váchala Praha ELK 1943, volné archy v deskách, intaktní 9500,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Ruce, Praha Pohořelý 1941, 43 str., Obrož., il. František Bílek 1200,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Ruce, faksimile rukopisu jehož majitelem je František Bílek, Praha Melantrich 1933, 8 str., Obrož., přebal natržen 65,- (b)\nBřezina, Otokar: Skryté dějiny, edice České myšlení, Praha Melantrich 1970, 112 str., Ocpl. s přebalem 130,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Stavitelé chrámů, Praha Moderní Revue 1899, nestr., ppl., nečíslovaný výtisk, nepůvodní převazba, 450,- (b)\nBřezina, Otokar: Svítání na západě, Praha Moderní Revue 1896, 32 str., ppl., přednostní výtisk, podpis autora 3500,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Tajemné dálky, Stavitelé chrámů, Praha Odeon 1966, 187 s., umělecká vazba a ilustrace: Vladimír Tesař, Ockož, intaktní celokožená vazba v ochranné folii 250,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Tajemné dálky a Svítání na západě, II. vydání, Praha Moderní Revue 1900, 79 str., ppl., bez litografií, nepůvodní převazba, intaktní 450,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Tajemné dálky a Svítání na západě, IV. vydání, Praha SVÚ Mánes 1916, 54+40 str., cpl., nepůvodní převazba, titulní list a viněta - dřevoryty - Jaroslav Benda, hřbet vybledlý jinak intaktní 390,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Větry od pólů, Praha Moderní Revue 1897, ornamentace Karel Hlaváček, nestr., ppl., nečíslovaný výtisk, nepůvodní převazba, intaktní 450,- prodáno-sold\nBřezina, Otokar: Výbor básní Ot. Březiny, Praha Alois Hynek b.d. (1913), 63 str., obrož., zachovalá 65,- (b)\nDeml, Jakub, Dvořák, Miloš a kol. : Listy Otokara Březiny Anně Pammrové, Žďárec u Tišnova Pammrová 1933, 170., cpl., obálka vevázaná, dedikace Jakuba Demla typografu Oldřichu Menhartovi s datumem 24. III. 1938 650,- prodáno-sold(b)\nDeml, Jakub, Dvořák, Miloš a kol. : Listy Otokara Březiny Anně Pammrové, Žďárec u Tišnova Pammrová 1933, 170., cpl., obrož. bezvadná 470,- (b)\nDeml, Jakub: Mé svědectví o Otokaru Březinovi, Praha Plejada-Škeřík 1931, 556 s., Ocpl. vazba Vít Obrtel, bezvadná, 390,- prodáno-sold\nDoležal, Josef: Otokar Březina, příprava k poznání jeho díla, Třebíč František Boudar 1931, 28 s., Obrož, 65,- prodáno-sold\nDurych, Jaroslav: Otokar Březina, Praha Aventinum 1931, 71s., Obrož. zachovalá, 145,- (b) réservé\nDvořák, Miloš: Tradice díla O. Březiny, Třebíč Arca JiMFa 1993, 64s., Ocpl. s přebalem , 125,- prodáno-sold\nFiala, Otakar: Studie z novoříšského období Otokara Březiny, Praha Academia 1969, 68s., Obrož , 95,- prodáno-sold\nFraenkl, Pavel: Otokar Březina, mládí a přerod, genese díla, Praha Melantrich 1937, 340 s., Obrož., vloženo 6 stran poznámek Dalibora Holuba, literárního historika 290,- prodáno-sold\n(Havel, Rudolf ?): O. Březina a A. Schopenhauer, originál rukopisu nevydané knihy, podle papíru a inkoustu psáno v letech 1930-1940, 110 s., volné listy, domnívám se, že by autorem mohl být Havel, ten kdysi napsal disertaci a článek s tímto názvem. 1500,- prodáno-sold\nChalupný, Emanuel a kol.: Stavitel chrámu, památník básníka a myslitele Otokara Březiny, Praha Čin 1941, ilustrace František Bílek tišteny na šedém papíru, 295 s., cpl., opotřebovaná 450,- (b)\nJanáček, Adolf: O. Březina a F.X. Šalda ( k Zrození básníka), vln. 1937 Brno, 16 s. , obrož., dedikace a podpis autora křestním jménem, zachovalá, 90,-(b)\nJanáček, Adolf: Zrození básníka Otokara Březiny, vln. 1936 Praha, 56 s. , obrož., dedikace a podpis autora, bezvadná, 180,00 Kč prodáno-sold\nKolektiv: Knižní dílo Otokara Březiny, soupis literatury o jeho životě a díle, Bibliografie 3, Brno Universitní knihova 1969 1971 1988, 45+107+56 ss., Obrož. 3 svazky 750,- prodáno-sold\nKratochvíl, Ladislav.: Březinovo vychovatelské poselství, Praha Vyšehrad 1941, 32 s., Obrož. 65,- (b)\nKřemen, Jaroslav ed.: Dopisy Otokara Březiny Anně Pammrové z let 1889 až 1905, Praha Melantrich (Chalupný) 1936, 224 s., ppl. 360,- prodáno-sold\nKřemen, Jaroslav ed.: Dopisy Otokara Březiny Anně Pammrové z let 1889 až 1905, Tábor Nová říše-Chalupný b.d. (?1930), 224 s., ppl., desky vyšisované jinak zachovalá, 380,- (b)\nKuchař, Lumír ed.: Žena s duší lesa, z dopisů Anny Pammrové Leonoře Pamrové-Pohorské, Třebíč Okresní knihovna 1970, 32 s., Obrož. původní linořez - portrét Anny Pammrové Vladimír Lavický 76,- prodáno-sold\nLakomá, Emilie: Úlomky hovorů Otokara Březiny, Brno Jota & Arca JiMFa 1992, 451 s., Ocppl s přebalem, trochu uvolněná vazba. 190,- prodáno-sold\nLesný, Vincenc: Básnický zápas Otokara Březiny, Praha Pohořelý 1945, 78 s., Obrož. A6, dřevoryt František Kobliha, nerozřezáno 190,- (b) réservé\nLešehrad, Emanuel ed.: Několik dopisů Otokara Březiny, Praha Srdce 1930, 31 s., Obrož. A6, nerozřezáno 86,- prodáno-sold\nMágr, Antonín Stanislav a Pick, Otto: Chvíle s Otokarem Březinou, Praha Srdce 1929, úprava Cyril Bouda, čísl. ex. 65/100, 28 s., Obrož., vložena pohlednice s portrétem Otakara Březiny 90,- (b)\nMágr, Antonín Stanislav a Pick, Otto: Chvíle s Otokarem Březinou, Praha Srdce 1929, úprava Cyril Bouda, 28 s., 75,- (b)\nMarten, Miloš: Otokar Březina, essay, Vinohrady Symposion Hugo Kosterka 1903, 116 s., Obrož., opotřebováno 190,- prodáno-sold\nMoučka, Josef: Z rozprav s Otokarem Březinou, Příspěvek k jeho životopisu a poznání, Praha Srdce 1929, 71 s., Obrož. opotřebovaná 69,- (b)\nPammrová, Anna: ALFA, embryonální pokus o řešení ženské otázky, Klatovy Höschl 1917, 180 s., Obrož., opotřebováno, práce filosofky, theosofky a první velké feministky Anny Pammrové jsou velkou vzácností, na trhu se nevyskytující 360,- prodáno-sold\nPammrová, Anna: Cestou k zářnému cíli, Klatovy Höschl 1925, 128 s., Obrož., zachovalá, snad přítomnost děl této feministické spisovatelky neurazí sběratele brezinianik 260,- prodáno-sold\nPammrová, Anna: O Mateřství a Pamateřství, podivné úvahy, Klatovy Höschl 1919, 168 s., Obrož., zachovalá, hřbet vyspraven 240,- prodáno-sold\nPammrová, Anna: Zápisky nečitelné, Brno Za lepším životem 1936, 91 s., Obrož., zachovalá 180,- réservé\nPernica, Bohuslav: Otokar Březina intimní (Anna Pammrová), Mladá Boleslav Hejda & Zbroj 1947, 134 s., Obrož., opotřebováno, vložen leták-plakát Muzea Otokara Březiny v Počátkách z roku 1968 180,- réservé\nPospíšilová, Anna: Otokar Březina, člověk a básník, Olomouc Index 1936, 134 s., Obrož., intaktní 160,- prodáno-sold\nRambousek, Jan: Básník Otokar Březina a Jakub Deml, Kežmarok vln. 1931, 110 s., Obrož., zachovalá, 180,- prodáno-sold\nRambousek, Jan: Hrst vzpomínek na básníka Otokara Březinu, Kežmarok vln. 1930, 64 s., Obrož., vložena část novin Národní osvobození z 3.11.1933 s březinovským článkem 130,- (b)\nStaněk, Josef: Otokar Březina, studie literárně historická, Přerov Obzor 1929, 160 s., ppl., nepůvodní převazba 130,- prodáno-sold\nŠalda, F. X: Otokaru Březinovi, dopisy, Petrovice Holman b.d., 17 s., volné listy v přebalu., vložena pohlednice portrét Březiny o Fr. Bílka 75,- prodáno-sold\nVáchal, Josef: Ruce, Třináct barevných dřevorytů k veršům Otokara Březiny, Praha ELK.Ráj knihomilů 1943, 13 volných listů v kartonované mapě, vynikající stav 16.000,- prodáno-sold\nVeselý, Antonín: Otokar Březina, osobnost a dílo, Brno Moravské kolo spisovatelů 1928, 71 s., Okart. hřbet vyspraven, 89,- (b)\nZáhoř, Zdeněk: Otokar Březina, essaye, Praha Alois Srdce 1928, 150 s., Obrož, bezvadná, 160,-\nZávada, Vilém: Za Otokarem Březinou, Praha Mánes 1929, 28 s., formát C4, Obrož, poškozeno, linoryt Jar. Benda, portrét Rudolf Kremlička 120,- (b)\nZelinka, Vojtěch: Otokar Březina, krátký nástin jeho života, díla a významu, ukázky z jeho prací, literatura, Praha Jan Svátek 1923, 64 s., Obrož, zachovalá, 125,- (b)\nZika, Josef: Otokar Březina, studie s ukázkami díla, 27. svazek knižnice Odkazy, Praha Melantrich 1970, 300 s., Ocpl. s přebalem, přebal poškozen 180,- (b)


Za borůvkovou zmrzlinou jedině na Boudu Jana | Pec pod Sněžkou\nZa borůvkovou zmrzlinou jedině na Boudu Jana\nKaždý druhý host, který navštíví Boudu Jana ve Velké Úpě, si tu dá krkonošský zmrzlinový pohár. V sezóně tu ve speciálním stroji vyrábí zmrzlinu každý druhý den. Na vyhlášenou „borůvkovou“ spotřebují ročně zhruba 400 kg borůvek.\nPrvní hostinec tu vznikl přestavbou velké verandy domu hospodářů v roce 1910. Dům tehdy ležel na strategické spojnici Malé a Velké Úpy. Hospodařit se v lokalitě luční enklávy nazvané jako „Janova půda“ začalo už někdy v 16. století. Základní podobu, kterou známe z dnešní doby, dostala Bouda Jana už v roce 1929. Poslední velkou rekonstrukcí prošla v roce 1985. Boudu tehdy vlastnil státní podnik Interhotely Krkonoše. Rodiče současného provozovatele Petra Paška přišli na hory z Rokycan. Nejprve působili na Jestřábích boudách, na Hromovce a pak ve Slovanu v Maršově. Boudu Jana začali provozovat v roce 1986. Když dva roky po revoluci přišla šance Janu koupit, rozhodli se půjčit si několik milionů a šli do toho.\nAč nyní obsluhuje, pomáhá za barem nebo řeší objednávky ubytování, původně tohle Petr Pašek dělat nechtěl. „Lákala mě auta, ne hotel. Nakonec jsem se vyučil na prodavače elektra s nástavbou.“ Čtyři roky studií strávil v Praze, kde mu nejvíc chyběla příroda, a není divu, vždyť od malička vyrůstal na horách. „V zimě jsme do školy jezdili na saních a autobusem. Zpátky jsme vyjeli na Portášky lanovkou a odtud zase na saních. V létě se chodilo pěšky.“ Nakonec se na hory vrátil, aby pomohl rodině a postupně přebral starost o celou boudu. Teď tu Petr Pašek žije s manželkou a vychovává dvě děti.\nZa hlavní sezónu je tu považováno léto. „Jana leží na strategickém místě, na půl cesty do Malé Úpy, na Sněžku, nebo do Pece. V zimě hosté na lyžích sjedou ke spodní stanici lanovky Portášky a od horní stanice se vrátí do hotelu. Na menším svahu na Pěnkavčím vrchu jsou hosté za chvilku.“\nVášeň Petra Paška pro auta mu vydržela. V zimě může své terénní vozy „testovat“ každý den při cestě dolů k silnici a nahoru k Boudě. Vyráží s nimi ale i na vícedenní výjezdy po Čechách a má za sebou také cesty do Rumunska, kam se rád vrací. Pokud při svých cestách po okolí půjdete kolem Boudy Jana, doporučujeme stavit se tu nejen na borůvkové, ale třeba i na vanilkové, čokoládové a jogurtové poháry. Ty všechny na Boudě Jana Petr Pašek vyrábí.


Slavný režisér rozdával literární hrnky - Strakonický deník\nSlavný režisér rozdával literární hrnky\nVodňany - Literární sympozium má už za sebou 13. ročník\nOcenění Zeyerův hrnek převzal z rukou režiséra Zdeňka Trošky také vodňanský rodák Rudolf Berka (vlevo)Foto: DENÍK/Petr Škotko\nUž 13. ročník literárního sympozia Zeyerovy Vodňany vyvrcholil ve středu 29. dubna v muzeu a galerii předáváním cen Jihočeského klubu Obce spisovatelů Zeyrův hrnek.\nTato část Zeyerových Vodňan měla třetí pokračování. Z rukou režiséra Zdeňka Troškypřevzali ocenění vodňanský rodák Rudolf Berka za publikaci Za Vodňany literární, výtvarné a hudební a za dlouholetou propagaci Vodňan.\nDále Přemysl Veverka za román Skoky do světa a Michael Lorenc za sbírky básní Urousaný orel a Srocení.\nZeyerovy Vodňany mají také za cíl přivést mládež k literatuře a poezii. Proto spisovatelé vedou se studenty a žáky besedy a snaží se jim poodhalit kouzla psaní.


Forza Horizon z Japonska opět dráždí fantazii fanoušků » Vortex\nForza Horizon z Japonska opět dráždí fantazii fanoušků\nInternetem se šíří údajná uniklá mapka nového dílu. Vyjde prý ještě před Motorsportem\nZdroj: fake artwork FH4\nNázev hry: Forza Horizon 5\tVývojář: Playground Games\tVydavatel: Xbox Game Studios\tPlatformy: PC, Xbox Series S | X\tŽánr: závody\nOkolo nové Forzy je zase pořádně živo. Ale teď nemyslíme Forzu Motorsport 8, ale další díl arkádové série Horizon. Zdá se totiž, že tohle pokračování je blíž, než jsme si dosud mysleli. A jako bumerang se vrátily spekulace, že nás Forza Horizon 5 sveze do Japonska. Po internetu se potuluje obrázek údajné uniklé mapy, který by určitě nebylo nemožné zfalšovat, ale…\nJeff Grub z magazínu VentureBeat prohlásil, že nová Forza Horizon by měla vyjít ještě před oznámeným Motorsportem.\nFanouškům je poměrně nápadné, jak aktivně se jej údajně snažil někdo sprovodit ze světa. Když se prvně objevil na oficiálním Discordu série Forza, moderátoři ho prý odstranili během několika sekund. Podobně tomu mělo být i na Redditu, ale od té doby se domnělá mapka šíří webem jako lavina a už jí nikdo nebrání.\nObrázky prý mají pocházet ze starší loňské vývojářské konference, kde autoři spadající pod Microsoft prezentovali své chystané projekty. Do celkové skládačky zapadá i informace, se kterou před časem přišel novinář Jeff Grub z magazínu VentureBeat. Ten prohlásil, že nová Forza Horizon by měla vyjít ještě před oznámeným Motorsportem navzdory tomu, že novinka od studia Playground Games nebyla dosud formálně představena.\nCheck out the a new image of the Forza Horizon Japan map that was recently discovered 👀🇯🇵\nCredit to u/Service_Girl 📸 pic.twitter.com/oF0nAcUItd\n— Idle Sloth 🙅🏻♂1⃣2⃣❎ (@IdleSloth84) February 11, 2021\nPoslední Forza Horizon 4 vyšla v roce 2018, ale stále do ní proudí nový obsah a dočkala se i vylepšení pro Xbox Series. Mezitím se potvrdilo, že studio Playground Games skutečně pracuje na novém Fable, nicméně tým se měl rozdělit na dvě samostatné skupiny a je logické, že zbytek vývojářů by pracoval právě na Forze. Nedostatek exkluzivních závodních her totiž v tuto chvíli trápí obě next-gen konzole a povedený titul v tomto žánru by se mohl potenciálně stát zajímavým trumfem v boji o nerozhodnuté zákazníky.\nNutno ovšem na tomto místě připomenout, že o Japonsku coby cílové destinaci se nespekuluje zdaleka poprvé. Jedná se o populární přání fanoušků, které se objeví vždy, když se čeká na pokračování. I oznámení předchozího dílu předcházely “zaručené zprávy” o Forze z Asie včetně údajných uniklých artworků. Tehdy se spekulovalo třeba kromě obligátního Japonska i o Hongkongu.\n17. 2. 2021 (14:10)\nTo Japonsko mě láká, jen doufám, že se to nebude odehrávat celé ve městě alá NFS 😀\nToto Wolff napsal:\n15. 2. 2021 (13:24)\nTa mapa bohužel vypadá dost věrohodně. Já se těch Alp snad nedočkám.\n15. 2. 2021 (16:57)


8. září 2017 5:19 Lidovky.cz > Zprávy > Domov\nZahrada u ateliéru Hany Wichterlové (foto: David Cysař) | foto: archiv rodiny Wichterlových\nPRAHA Více než 1500 osobností se postavilo proti možnému zániku slavného pražského ateliéru sochařky a sestry slavného vynálezce kontaktních čoček Hany Wichterlové. V domě uprostřed malebné petřínské zahrady prožila umělkyně více než půlstoletí. V „magickém útočišti“, jak tvůrčí místo její rodina nazývá, na Petříně dokonce inspirovala dobrého přítele Josefa Sudka, který pobýval nedaleko, k vytvoření legendárního fotografického cyklu Zahrádka paní sochařové.\nZachování genia loci pod petřínským kopcem, kde stojí nedaleko Sudkova ateliéru dílna se zahradou již zesnulé umělkyně Hany Wichterlové, je v ohrožení. Vedení radnice Prahy 1, která ateliér slavné české sochařky nepovažuje za nijak zvlášť kulturně hodnotný, totiž hovoří o prodeji, třebaže stále běží řízení o prohlášení místa kulturní památkou.\nBojíme se konce, říká rodina\nPraha 1 již dříve uvedla, že se chystá ateliér se zahradou prodat spolu se sousedním barokním domem. „Bojíme se, že to by znamenalo konec tohoto místa,“ sdělila redaktorce serveru Lidovky.cz při setkání nad hromadou starých fotografií a dokumenty Marie Wichterlová, příbuzná sochařky Hany Wichterlové a jedna z hlavních iniciátorů výzvy za zachování ateliéru.\nPo zveřejnění zpráv v médiích a výzvy směrem k veřejnosti však radnice své rozhodnutí zmírnila.\n„Praha 1 se rozhodla, že počká na rozhodnutí ninisterstva kultury, zda ateliér paní Wichterlové prohlásí za kulturní památku, nebo ne. Do té doby nebude jednat ani o prodeji, ani o případné správě některému subjektu,“ sdělila serveru Lidovky.cz ve čtvrtek Veronika Blažková, mluvčí první městské části. Ještě před pár dny přitom Praha 1 tvrdila, že se o záležitosti bude jednat na říjnovém zastupitelstvu.\nAteliér měla až do loňského roku v nájmu právě rodina Wichterlova. V domku žila po smrti své pratety Zuzana Wichterlová, restaurátorka a sestra Marie. Městská část ale poté smlouvu rodině vypověděla z toho důvodu, že se prý o objekt nestarala a nechala ho chátrat. „Takové vyjádření považuji za účelové,“ řekla redaktorce serveru Lidovky.cz při setkání nad hromadou starých fotografií i s dokumentací Marie Wichterlová.\nHavarijní stav, opravy ‚za miliony‘\nA podle vyjádření mluvčí se tak zřejmě ani v budoucnosti nestane. „Ateliér není v dobrém stavu a kompletní rekonstrukce by stála dle neoficiálních odhadů několik milionů korun. Tato oprava by byla spíše postavením něčeho nového, než zachováním toho původního, jelikož se opravdu ateliér nenachází v dobrém stavu,“ sdělila Blažková s tím, že v tomto případě tedy nejde o záchranu památky.\n„Odkazu paní Hany Wichterlové, které si vážíme, jsme schopni si připomenout i jinak. Přesto počkáme na rozhodnutí ministerstva kultury a pak se k věci budeme dále vyjadřovat,“ dodala.\nRodina Wichterlových ovšem považuje za důležité objekt zachovat a připomínat si odkaz slavné tvůrkyně děl meziválečné avantgardy.\n„Po dlouhá léta se v ateliéru se sochařkou a jejím manželem Bedřichem Stefanem scházely významné osobnosti české kultury 20. století – kromě jiných František Tichý, Otto Rothmayer, básníci Vladimír Holan, Jaroslav Seifert a Josef Topol, historičky umění Anna Masaryková a Růžena Vacková,“ informují ve výzvě veřejnost příbuzní Hany Wichterlové.\n„Tomuto jedinečnému místu, srovnatelnému snad jen s nedaleko stojícím ateliérem Josefa Sudka hrozí zánik. Majitel objektu - Městská část Praha 1 - má záměr ateliér a přilehlou zahradu prodat,“ varují sestry Marie a Zuzana Wichterlovy.\nVýzva rodiny Wichterlových. Po rozkliknutí se obrázek zvětší\nSpolečně pak žádají, aby místo prodeje byl ateliér svěřen Galerii hlavního města Prahy, která má zájem zachovat ho a provozovat jako muzeum. „Tento záměr podporuje i rodina Wichterlova, která je připravena sochy, výbavu ateliéru a zahrady bezúplatně zapůjčit a umístit zpět do dnes neobyvatelného objektu a umožnit tak uchovat genia loci tohoto výjimečného místa,“ stojí ve výzvě, která nemá formu klasické petice. Nikdo z příbuzných totiž neočekával tak výraznou podporu, jaké se jim nakonec dostalo.\n„Každý den odepisuji na stovky mailů, v nichž nám umělci a významné osobnosti vyjadřují podporu. Jsme tím zaskočeni,“ vypráví Marie Wichterlová, která redakci poskytla seznam jmen podepsaných pod výzvou.\nJde především o ředitele a zástupce významných institucí a vysokých škol, ředitele galerií, kurátory, kunsthistoriky, historiky, vědce, studenti uměleckých škol, umělce, novináře, ale třeba i pamětníky Hany Wichterlové a jejího manžela Bedřicha Stefana.\nPropojení dvou ateliérů\nZahrada u ateliéru Hany Wichterlové\n„Rádi bychom ateliér provozovali především jako památku na vzácnou umělkyni a zachovali pokud možno co nejdetailněji genia loci. Také bychom se rádi spojili v budoucnu i s protilehlým ateliérem Josefa Sudka, čímž by vznikla zajímavá ‚enkláva‘ v této lokalitě,“ vylíčila již dříve plány ředitelka galerie pro server iRozhlas.cz. Tento záměr podpořila jak primátorka metropole Adriana Krnáčová, tak třeba i pražská zastupitelka Eliška Kaplický Fuchsová (ANO).\nServer Lidovky.cz nedávno také popsal příběh majitele litografické dílny na Malé Straně, kterou mělo na konci února čekat vystěhování. Radnice Prahy 1 chtěla prostory s osmdesátiletou tradicí zrekonstruovat na spisovnu a sklad dokumentů, kvůli nátlaku veřejnosti od tohoto záměru ale nakonec ustoupila. (více čtěte ZDE)\nJ. Novák 567 A co brání tomu, aby se ti, co vyzvali k zachování ateliéru, složili a od obce... 5:40 8.9.2017\nV. Školník Protože to radnice musí prodat nejvyšší nabídce, a takovou cenu zaplatí jen... 10:26 8.9.2017\nJ. Novák 567 A v tom ateliéru někdo trvale bydlí? To jsem nevěděl... Jinak za sebe říkám, že... 4:49 9.9.2017\nJ. Vlačiha Až se radnice rozhodne prodat Národní divadlo, taky se na něj budeme skládat? 14:50 9.10.2017\nJ. Novák 567 A jste si jist, že radnice je vlastníkem Národního divadla, hochu? 15:59 9.10.2017


Netflix kvůli koronaviru pozastavil produkci svých pořadů – Letem světem Applem\nSpolečnost Netflix zastavila produkci veškeré své původní tvorby, tedy jak seriálů, tak i připravovaných filmů. Jedná se o opatření, které souvisí s aktuálně probíhající pandemií nového typu koronaviru. Produkce pořadů ve Spojených státech a Kanadě byla pozastavena (prozatím) na dva týdny na základě pokynů a omezení ze strany vlády. Zástupci Netflixu tuto zprávu potvrdili pro magazín The Verge.\nMezi pořady, jejichž produkce dostala dočasnou stopku, patří další řada Stranger Things, Zaklínače, Grace and Frankie, Sex/Life nebo třeba snímek The Prom Ryana Murphyho. Netflix není jedinou společností, která se ve světle aktuálních událostí musela uchýlit k takovémuto kroku. Podobné prohlášení vydala například také společnost Disney. Její zástupci včera pro web The Verge potvrdili, že dočasně pozastavují produkci všech svých pořadů, a to z důvodu obav o zdraví a bezpečí veřejnosti. Disney se rozhodl natáčení svých pořadů přerušit i přesto, že v žádném z jejich týmů zatím u nikoho nebyla potvrzena nákaza COVID-19. Disney bude podle slov svých zástupců situaci průběžně vyhodnocovat a chce se k natáčení vrátit co nejdříve. Není jasné, do jaké míry současná pauza ovlivní to, kdy se pořady dostanou k divákům. Dopady tohoto rozhodnutí zatím nelze dostatečně odhadnout ani v případě společnosti Netflix.\nVelká filmová studia, jako je Sony Pictures, Paramount, Universal nebo Warner Bros. neoznámila v době psaní tohoto článku žádné výrazné kroky, související s koronavirovou pandemií. Výjimku tvoří životopis Elvise Presleyho, jehož natáčení dostalo stopku poté, co byl herec Tom Hanks pozitivně testován na koronavirus.\nZdroj: The Verge, Independent


Levné poznávací zájezdy Západní pobřeží USA a relax v Kostarice\nCena: 123 900 Kč\nPoznávací zájezdy USA - Kostarika. Vycházíme vstříc těm, kteří chtějí využít dlouhý let do USA a spojit ho s příjemným relaxem. Los Angeles, Santa Monica, San Francisco, Golden gate bridge, černí medvědí a sekvoje v Yosemitu, město duchů, nablýskané Las Vegas a nezapomenutelný Grand Canyon si spojíte s relaxem na pláži v exotické Kostarice ve výborném resortu.\nLos Angeles a jeho Hollywood bulvár, Beverly Hills, Rodeo drive... Po pobřeží přes Santa Barboru do San Francisca s Golden gate NP Yosemite a jeho El Capitan, Halfdome i 740 m vysoký vodopád Las Vegas – kasina a show všeho druhu, zábava 24 hodin denně Grand canyon – nejhlubší kaňon světa i barevný, nádherný Antelope kaňon NP Zion, bizoni, pískovcové bludiště v Bryce kaňon i pohádkové Monument valley a božské pláže Kostariky Program poznávacího zájezdu Západní pobřeží USA a relax v Kostarice\nDen 1 - LOS ANGELESOdlet z Evropy na cestu za nejkrásnější americkou přírodou. Přílet do Města andělů do LOS ANGELES. Kontrola na LAX a vstoupíme do města, které žije svůj americký sen. Už ve vzduchu je něco pohodového. Město věčného léta. Aklimatizace na časový posun a začínáme. Den 2 - LOS ANGELES – SANTA MONICA Město s originálním názvem "El Pueblo de Nuestra Senora La Reina de los Angeles los Rio Porciunculo" bylo založeno na konci 17. století a v centru staré čtvrti se nasnídáme v mexickém stylu. Z Puebla se projdeme k slavné radnici, která si zahrála v několika známých filmech a seriálech, prohlédneme si stavbu koncertní haly Walta Disneyho a operu, kterou řídí Placido Domingo. Na město se podíváme z nadhledu z Griffitovy observatoře. Kromě výhledu na široké okolí a downtown LA je odsud i dobrý záběr na známý nápis "Hollywood". Samozřejmě se zastavíme i na Hollywood bulváru. Známé místo s hvězdami slavných na chodníku, otisky rukou a nohou před Graumanovo čínským divadlem a množství postav převlečených za Michaela Jacksona, Jacka Sparrowa nebo Mickeyho Mouse. Po "hvězdném" obědě projedeme přes Beverly Hills až na jednu z nejdražších ulic světa – Rodeo Drive. Vyfotíme se u známého nápisu, a projedeme se po Rodeo Drive. Uvidíme některou z hvězd? Z Beverly Hills to už nemáme daleko na Santa Monica Beach. Pláž je známá z Pobřežní hlídky, najdete zde zábavné molo a jeden z konců slavné silnice Route 66. V blízkosti je promenáda se spoustou restaurací a obchůdků. Zde si vychutnáme závěr dne a dáme si večeři dle vlastního výběru. Bude to pizza, sushi, nebo steak? Den 3 - LOS ANGELES-SANTA BARBARA-SAN FRANCSICOZ Los Angeles se dnes po silnici č.101 dostaneme do Santa Barbary. Místní letovisko s příjemnou architekturou a nádherně vyzdobenou budovou soudu, ze které si prohlédneme okolí z ptačí perspektivy. Projdeme se po městečku, dáme si kávu a odjíždíme do Solvang, městečka, které byste zde nečekali. Byli jste v Dánsku? Pokud ne, máte náhradu tady v Kalifornii. Solvang je dánská enkláva zde v Novém světě. Andersenovp muzeum, socha Malé mořské víly a úžasné dánské pekárny. Za hranicí městečka se nachází oblast vinic, která začíná mít podobné jméno jako slavné Napa Valley u San Francisku. Na konci cesty nás čeká San Francisco, město kopečků a Golden Gate Bridge. Den 4 - SAN FRANCISCOProjdeme se k radnici, kde se provdala Marylin Monroe za Joea DiMaggia, na Market Street, Union square a do Chinatownu. Cestou se budeme vyhýbat známým "tramvajím", které jsou ve skutečnosti pozemní lanovky, a nahlédneme do jejich muzea. Samozřejmě se budeme chtít na této největší atrakci města i projet. Sejdeme na molo, kde se nachází i známé molo č. 39. Na tomto molu je množství obchodů se suvenýry, ponožkami, restaurací a hlavní atrakce – lachtani. Ty se zde vyvalují již desetiletí a jsou na oči zvědavců zvyklí. Nedaleko se nachází nejklikatější ulice na světě, známá z množství fotografií a filmů. Za městem se nachází ikona města, Golden gate bridge. Přejedeme po něm na druhou stranu, vyjedeme na vyhlídky a uděláme zajímavé fotky, ať už s typickou mlhou nebo bez ní. San Francisco má úžasnou atmosféru a právem patří mezi nejkrásnější města USA. Den 5 - YOSEMITY-FRESNOČasný ranní odjezd směrem k národnímu parku Yosemite. Budeme projíždět krajinou sadů a polí, až do předhůří Sierra Nevada. Země se začne zvedat a začne přibývat množství stromů. Tento národní park je ráj pro horolezce a jeho hlavní údolí je jedním z nejnavštěvovanějších přírodních památek USA. Světoznámé skály El Capitan a Halfdome budeme mít jako na dlani z mnoha vyhlídek. Projdeme se pod nejvyšší vodopád Yosemite, který má výšku 740 m. Park je domovem množství druhů zvířat, mezi které patří rys, vlk, medvěd, jelen a mnohé další. Budeme mít na některé z nich štěstí? Park projedeme po hlavních vyhlídkových trasách, a když se dostaneme opět na rovinu, ocitneme se ve městě Fresno, kde si dáme večeři a přespíme. Den 6 - CALICO TOWN – LAS VEGASKontrastem je poušť MOJAVE DESERT a opuštěné hornické městečko CALICO TOWN, ve kterém se zastavil čas a zmizely lidé. Večer příjezd do města věčné zábavy a hříchu, To je LAS VEGAS. Už z dálky svítí a ukazuje svou polohu. Město, které nedávno vzniklo doslova z nuly a jako fénix vstalo z pouště. Je to kýč? Je. Líbí se vám? Líbí. Namíchaná zábava, pastva pro oči, mega hotely, kasina, přistěhovalci ... no prostě Sin City! Den 7 - LAS VEGAS LAS VEGAS: město kasin, neonů a atrakcí, které jedou 24 hodin denně. Vyhrajeme a svezeme se ve velkém stylu i my? Strip je plný zábavy a života, prohlédneme si egyptské faraony, Eiffelovku, Sochu svobody, pirátskou loď, 350 metrů vysokou věž Stratosphere, fenomenální fontány, vše podle chuti a nálady uprostřed vyprahlé pouště. Den 8 - GRAND CANYONPerla Arizony GRAND CANYON. Nejhlubší kaňon na světě, hra světla a barev, projdeme se po západní římse a fantastickém skleněném mostě Skywalk a dosyta si vychutnáme neopakovatelné výhledy na jeden z nejkrásnějších přírodních úkazů naší planety. Den 9 - Den 10 - 13 PLAYA CONCHALRelax ve vlnách Pacifiku. Den 14 - LIBERIA – EVROPAPoslední drink, sbalíme se a odletíme domů. Den 15 - Přílet domů.


Proč je správný motorový olej pro CITROEN Xantia Diesel důležitý?\nKromě toho také olej udržuje motor vozu CITROEN Xantia Diesel od nečistot a oxidace. Na oleji prostě záleží. Oleje se vyrábí v různých viskozitách. Viskozita je míra vnitřního tření. Čím je olej viskóznější, tím je jeho míra vnitřního tření vyšší. Pro srovnání - například med má vyšší viskozitu než voda. Viskozita přímo závisí na okolních i vnitřních teplotách a musí odpovídat konkrétnímu motoru. Viskozitu zjistíme přímo z označení oleje. Oleje se označují například 5W-30. První číslo označuje viskozitu za studena, což označuje i následující písmeno (W jako WINTER). Čím je první číslo nižší, tím je olej méně viskózní. Nižší viskozita za studena pomáhá motorům lépe startovat v chladném prostředí, protože vytváří menší odpor. Druhé číslo označuje viskozitu za vysokých teplot. Ta opět musí odpovídat požadavkům vašeho motoru.\nFrancouzská verze - Huile moteur CITROEN Xantia Diesel\nDůležité info - jak zjistit vhodný motorový olej pro CITROEN Xantia Diesel\n3. Nepodařilo se vám najít typ oleje nebo hledáte alternativu? Vyberte si z následujících olejů pro vůz CITROEN Xantia Diesel:\nPrémiový olej Helix HX7 10W-40 je pro ty, kteří chtějí maximální péči o motor svého vozu. Je doporučován přímo pro Xantia Diesel Turbo (1905cc) (DT) (1993-2000) a je tak to nejlepší, co můžete svému vozu CITROEN dopřát.\nPrémiový olej Helix HX7 5W-40 je pro ty, kteří chtějí maximální péči o motor svého vozu. Je doporučován přímo pro Xantia Diesel Turbo 2.0 HDi (DT) (1999-2000) a je tak to nejlepší, co můžete svému vozu CITROEN dopřát.


Rekuperace vzduchu\t::Sferawent\nBěhem topné sezóny, kdy je rozdíl mezi vnitřní a venkovní teplotou výrazný, musíme počítat s velkými tepelnými ztrátami. Většina tepla "uniká" z našeho domu přes stěny (dokonce 40%), zbytek tepla uniká přes střechu, okna, větrání a suterén.\nOmezení těchto tepelných ztrát jsou čisté úspory nákladů, které může poskytnout správně navržený a zavedený systém rekuperace. Zásluhou rekuperace již vytvořené teplo je opět získáváne. To znamená snížení energetických ztrát, které se promítají do nižších nákladů na vytápění.\nRekuperace jednoduše znamená získávání tepla. Obrovskou roli v rekuperaci hrají dva ventilátory - odváděcí a přívodní. Avšak srdcem mechanismu je výměník tepla. Je to výměník tepla, který odstraňuje teplo z odváděného vzduchu a přenáší ho do vzduchu, který proudí do budovy. Rekuperátor je zároveň vybaven filtry, které čistí vzduch ze všech druhů nečistot. Jednotka pracuje tiše a proud vzduchu, který je generován, je téměř neznatelný\nInstalace rekuperace spočívá v zavedení větracích kanálů do neviditelných částí budovy. Dobře promyšlené uspořádání větracích kanálů činí, že každý pokoj v domě je ventilován.\nRekuperace pro dům stanoví zisky:\n· Nižší energetické nároky na budovu, to znamená nižší spotřebu elektřiny - až o 30%!\n· Čerstvý dodávaný vzduch je filtrací vyčištěný od prachu a jiných nečistot.\nJednoduché výměníky tepla protiproudové - jejich vysoká účinnost je stanovena na 80-96%. Kordy jsou rovnoběžné. Vzhledem k tomu, že v nich proudí vzduch v opačných směrech, je dosaženo příznivého rozložení teploty na povrchu výměníku.\nSpirálové protiproudové výměníky tepla - vyrobené z hliníkové fólie natočené do tělesa válce. Díky jejich konstrukci je prodloužená vzdálenost , kterou překonává vzduch, takže námraza je vyloučena. Účinnost tohoto výměníku je až 85%\nKřížové výměníky tepla - Název tohoto výměníku tepla je odvozen od toho, jak v nich proudí vzduch (svisle, křížem). Tyto výměníky tepla jsou tiché, snadno se čistí a jsou nejčastěji instalovány v malých rodinných domech a jiných malých budovách. Cirkulace vzduchu je v nich vynucená ventilátory.\nRotační výměníky tepla dodávají teplo i vlhkost. Základem jejich práce je rotující buben. Tento typ tepelného výměníku se vyznačuje vysokou účinností (80-88%), malými rozměry a vysokým výkonem.


Knihy: neosahané, ale úspěšné • RESPEKT\nV pondělí už mě pustí dovnitř.\n„Ne.“ Nestává se často, že by tato jednoslovná odpověď zněla pozitivně, ale v případě otázky „museli jste propouštět?“ to platí. Zvlášť když míří na české nakladatele a jejich aktuální, covidem poměrně fatálně posunuté situace. Během více než rok trvající pandemie uzavírající zemi do karantény měli mnozí Češi spoustu času na čtení. K novým knihám se ale nemohli dostat obvyklou cestou v knihkupectvích, protože ta byla po většinu roku 2020 – a až do tohoto pondělí – zavřená. Kvůli tomu loni vyšlo o pět tisíc titulů méně než předcházející rok, jak hlásí národní agentura ISBN, celkem kolem 15 tisíc.\n„Kvůli zavřeným knihkupectvím, nedostatečným tržbám a nejistotě,“ vysvětluje majitel nakladatelství Torst Viktor Stoilov, proč raději vydání některých novinek odložil. Jak ale vyplývá z jeho slov i z reakcí dalších kolegů z branže, to nejhorší se nakladatelstvím podařilo přežít se ctí.\nStoilov propouštět ani neměl koho. Jeho nakladatelství je malý rodinný podnik, ve kterém si víceméně vystačí sám spolu s externími spolupracovníky. I tak se mu ale loni podařil husarský kousek, když s knihou O Pavlovi, v níž Daňa Horáková vzpomíná na soužití s filmovým režisérem Pavlem Juráčkem, zvítězil v tradiční anketě Lidových novin Kniha roku a nyní čeká na červnové vyhlášení cen Magnesia Litera, kam je knížka rovněž nominovaná s nemalými ambicemi. Nakladatelství Euromedia je oproti Torstu gigantem. Dává práci stovkám…


ZEL(e)NÉ LISTY - Werbář - cibuloviny - Albuca setosa\nÚvod » Werbář - cibuloviny » Albuca setosa\nAlbuca setosa, Jacquin\nFotografie 1 - Albuca setosa\nZelení přátelé i čtenáři ZL, slibuji, že už opravdu konečně začnu psát taky o nějakých sukulentech. Ale jak se v poslední době dostávám stále do většího nestíhání, řeším i na tomto webu spíše různé resty a opuštěné rubriky (ještě mě například čeká něco sepsat o zkušenostech s naším ne-skleníkem) a kytky spíše jen přemisťuji než popisuji. Dnes to bude taky restík, článek o cibulce ze skupiny albukovitých. Už jsem psal na ZL o třech albukách, přibude tedy čtvrtá, což zase z hlediska velikosti tohoto rodu a doby trvání ZL není žádná smršť.\nRod Albuca tedy úspěšně přečkal poslední taxonomická zemětřesení, o kterém jsem už jednou psal, a uhájil si aspoň pro chvíli svoji samostatnost. Už se sice nehovoří o stovce druhů, vypadá to spíš na počet někde mezi 60-80, ale ono je to stejně poměrně hodně. Mnoho druhů albuk roste na velkých areálech a mají proto více synonymických jmen a je zde určitě prostor pro týmy polních botaniků i jejich laboratorních kolegů, kteří jednou nějakou revizi tohoto rodu stvoří. Jenom nebude lehké se k ní dostat, i když tady spoléhám na své nové rakouské hyacintovité přátele s jejich dlouhými prsty, ti ji sehnat dokážou.\nMám ve sbírce několik albuk s takovým zajímavým habitem – vrchní část jejich zatahující cibule je schovaná do jakoby vlasaté ochrany připomínající hnědou jutu. Právě nyní jedna z nich kvete a mě to vyprovokovalo ji zkusit dourčit. Naštěstí to nebylo zase tak komplikované díky tomu, že nejde o nic vzácného, naopak o široce se vyskytující albuku s typickým vzhledem. Je to Albuca setosa, dávno popsaná a v Jihoafrické republice rozšířená albuka, rostoucí na západě od jižního Namaqualandu, přes Karoo a všechny Kapska až do Swazilandu na východě. Proto má pochopitelně mnoho místních forem a odchylek, to podstatné však u ní zůstává. Je to ona jutovitá síťka v horní části cibule, která vzniká odeschnutím a rozpadem nejstarších listů. Z nich vlastně zůstanou jen mrtvé nejpevnější části ve formě ztvrdlých vláken listů. Je to zvláštní strategie směrem k nějaké ochraně, které ale ještě nerozumím. Jisté ale je, že tato cibulka vyhledává hodně suché a nevýživné půdy, různé kamenité až skalnaté svahy a někde šplhá i do vyšších nadmořských výšek.Třeba to s tím souvisí a je to ochrana před chladem i před přehříváním. Vlastní cibule je střední velikosti a roste celkem hodně pomalu. Ta moje největší (dárek od slovenského cibuláře) má v průměru určitě přes 4cm. Listy jsou v menším počtu (do 6) a jsou celkem měkké a rychle se směrem od cibule zužují. Vůbec to vypadá, že na cibuli dlouho nevydrží a v extrémních podmínkách rychle odesychají. Ve skleníku je to jiné, tam jim kapku vody dávám pravidelně, a tak jsou listy trvalejší, přesto mají sklon k onomu odesychání od konců. Květenství je sympaticky nízké, albukovské květy jsou vztyčené a tvoří pohlednou několikatýdení záležitost. Květy se postupně odspodu otevírají a po několika dnech zasychají. Barvy květů mohou být podle literatury od čistě bílé přes krémovou, žlutavou k tmavším odstínům, je to určitě dáno různými lokalitami ale hlavně asi dostatkem jihoafrického sluníčka. V kultuře jsou květy pochopitelně bledší.\nVšechny moje Albuca setosa mají hlavní dobu vegetace od podzimu do jara, v našem létě odpočívají. Je to dáno jejich západokapským režimem. Určitě ale existují i jiné formy s obráceným režimem, například ty ze Swazilandu nebo východního Kapska. J.\n1. Zbytky listů u báze nadzemní části rostliny\n2. Poupata a květy


Tři sestry a lidožroutské obřisko / Pohádky | ProMaminky.cz\nTři sestry a lidožroutské obřisko\nTo byly jednou tři sestry v lese na jahodách, a když se obrátily na cestu domů, zakopla kterási z nich o bludný kořen a bylo! Prostě se v tom lese docela ztratily. A jak tak chodily a chodily, padly na jedno divoké obřisko, které se olízlo a hnalo je ke svému zámku kalupem. Tam se obr rozkročil a ptal se té nejstarší:\n„Budeš moje nebo smrti?“\n„Raději smrti!“ odvětila. Ptal se tedy té druhé:\n„Raději smrti!“ odvětila i tato. Ta nejmladší byla ale chytřejší, a když se jí obr ptal, měla se k pukrleti a řekla:\n„Och, pane obře, ze srdce ráda se stanu Vaší ženou, ale jsem ještě tak mladá, počkejte mi ještě rok.“ Obřisko se spokojeně zatetelilo a jak bylo v tom tetelení, vzalo svazek klíčů od všech zámeckých komnat a od toho dne byla ta nejmladší domácí paní. Ty dvě nerozumné sestry skončily v chlívku, kde je měla obrova matka pěkně vykrmit, dokud nebudou kulaťoučké a šťavnaté k pečení. Však je cpali samými dobrotami!\nObr odcházel každého rána za svými nekalostmi a domů přicházel tu kolem poledne, jindy až k večeru. Své staré matce pokaždé poručil nejen chlívek, ale i svoji rozmilou nevěstu. Jednoho dne byla matka zvědavá, jak se to s těmi v chlívku má, a tak jim poručila:\n„Hele, Vy dvě, vystrčte každá prst!“ Naštěstí byla u chlívku i ta nejmladší, která přišla jako každého dne, aby svoje sestry utěšila, a ta teď každé podala klacík a šeptla:\n„Ta stará je napůl slepá, vystrčte místo prstů ty klacíky.“ To také udělaly. Stařena měla pohotově nůž a hbitě řízla. „Sper to ďas! Co to je?“ zvolala:\n„Tvrdé je to jako kost! Vždyť Vy mi od samého stýskání hubnete! Nejvyšší čas s Vámi do pece!“\nKdyž se druhého dne měl obr ráno k odchodu, matka mu řekla:\n„Přijď dnes v poledne domů, chlapče, bude Tě čekat výtečná pečínka!“ Potom šla k peci a fortelně zatopila. Když byla pec po čertovsku rozpálená, zavolala tu nejmladší a řekla:\n„Počkej tu a přikládej, dokud se nevrátím.“ Šla do chlívku a přivedla obě sestry. Ty Vám hořekovaly a naříkaly, že by se nad tím, jak bídně musejí sejít se světa, lecjaký kámen ustrnul. Ale stařena byla jinačího založení, poručila jim, aby si tak a tak sedly na sázecí lopatu a to fofrem. Ale ta nejmladší, obrova nevěsta, měla zase chytrý nápad a řekla:\n„Ale matičko, ty hloupé husy nevědí, jak se správně na takové lopatě sedí. Ukažte jim to, já Vám to tu na konci podržím.“ Stařena nelenila a posadila se na lopatu. Tu dívky přiskočily a společnými silami babici strčily do pece, zavřely na závoru, zamknuly všechny dveře, klíče hodily do studny a čiperně pelášily pryč.\nKdyž přišel obr kolem poledne domů, tloukl na dveře, ale nikdo mu neotevřel. Klíče nenašel, tak musel dveře vyrazit. Měl obrovský hlad, hnal se rovnou k peci, utrhl závoru a sápal se po pečeni, ale ouha! Seděla tam jeho stará matička, vysušená a vypálená do černoty. Vztekle se rozběhnul ke chlívku, ale ten byl prázdný, pak hledal po celém zámku svoji mladou nevěstu, ale i ta byla pryč. „Ha, ta nevěrnice nevěrná! Proradnice proradná! Všechny jsou pryč! Jen počkejte, já si Vás přivedu zpět!“ Natáhnul si svoje sedmimílové boty a vydal se za sestrami.\nTy tři, jak tak utíkaly, jakoby jim hořely spodničky, potkaly nějakého staříka, který jim ukázal správnou cestu a daroval jim tři věci, jehlu, střep skla a lahvičku s vodou. Však je upotřebí, až budou mít to obřisko na dohled! A už tu bylo! Ta nejmladší vzala jehlu a strčila ji do země. A rázem je od obra dělilo jehlové moře.\n„Jak jste to přešly?“ houkl za nimi.\n„Stáhly jsme si boty a bylo to ráz na ráz.“ poradila mu jeho nevěsta. Obr si stáhnul boty a vydal se přes jehlové moře a šel a šel, až mu z rozpíchaných nohou stříkala krev. A protože si ten hlupák nechal své sedmimílové boty na druhé straně, musel zpět, aby si je vzal. Inu obr obřisko!\nMezitím dívky uběhly pěkný kus cesty, ale málo platné, obr je ve svých sedmimílových botách zase dohonil. Tak za sebe jedna hodila skleněný střep a rázem je od něj dělilo moře skleněných střepů.\n„Jak jste to přešly?“ houkl na ně obr.\n„No přece po čtyřech.“ poradila mu jeho nevěsta. A obr nelenil, spustil se na všechny čtyři a sunul se na druhou stranu. Šlo mu to jako psisku pastva v osení a bylo u toho vzdychání a naříkání a ruce i kolena měl dokrvava rozedrané. Inu obr obřisko!\nDívky byly zase kus cesty vpředu, ale obr je zase brzy dohonil. Tak za sebe jedna hodila tu lahvičku a tu se mezi nimi rozlilo moře vody.\n„Jak jste se dostaly na druhou stranu?“ volal za nimi obr.\n„Pověsily jsme si kolem krku mlýnský kámen, aby nás nadnášel.“ poradila mu jeho nevěsta. Obr popadnul mlýnský kámen, pověsil si ho na krk a skočil do vody. To Vám byla ale šlamastyka! Kámen to táhnul dolů, jak už to kameny mají ve zvyku a dalo mu starání a bylo u toho vody polykaní a zajíkání, než se zase vydrápal na břeh. A protože toho marného honění měl po krk, obrátil se domů, kde popadnul tři hromové kyje, vyskočil na jednu vysokou horu a ty hromové kyje hodil za sestrami.\nAle bylo mu platné jak motovidlu noty. Sestry zatím doběhly do země lidí a tam nad nimi už neměl žádnou moc a ony dorazily šťastně domů. Dlouho se tím ten obr obřisko ale netrápil, protože v tom okamžiku puknul vzteky.\nmrkew, 12. 5. 2016, 8.43


Malování větrných elektráren na růžovo nic nevyřeší – Ekologické bydlení\n20. 11. 2014 20. 11. 2014 Radomír Dohnal Anglie, listy turbíny, Velká Británie, větrná elektrárna, větrná energetika\nLidé častují projekty větrných elektráren řadou nejrůznějších výtek, ale dvě převládají. Nejčastěji se hovoří o jejich estetiku přírody a krajinný ráz narušujícím vzhledu, a za druhé jsou pak větrníkům vyčítány smrtelná zranění, která způsobují ptákům a netopýrům listy svých rotorů.\nVýzkumníci z britské Univerzity v Loughborough se úspěšně vypořádali s druhým zmíněným problémem, ale rozhodně tím nezmenšily dopady toho prvního.\nProč se vlastně netopýři tak ochotně srocují kolem smrtících rotujících listů? V Loughborough znají odpověď: láká je sem hmyz, který je zase přitahován světlými a osluněnými povrchy.\nIndustriálně šedivé, ale mnohem častěji zářivé bílé listy rotorů turbín větrných elektráren přitahují hmyz jako magnet, a netopýři, pokoušející se je zde ulovit končí často rozbití na zemi. Řešení je tedy nasnadě: nahradit stávající barvu listů jinou, která by tolik potravu ptáků a netopýrů nelákala.\nJaká by to ale měla být barva? Výzkumníci škálovali jednotlivé barevné odstíny dle jejich preference hmyzem, a zjistili, že nejméně atraktivní se jim zdá nachová barva. Ta by sice nepochybně dokázala snížit i míru zranění hmyzožravých ptáků a netopýrů, způsobených větrnými elektrárnami, ale samotný dopad na estetiku přírody a krajinný ráz by byl o poznání děsivější.\n„Dlouhou dobu se spekulovalo o tom, co vlastně hmyz na struktuře větrných elektráren přitahuje,“ říká doktorandka Chloe Longová, která se na výzkumu podílela. „Nikdo ale v detailu nezkoumal, na základě čeho jsou jaké druhy hmyzu traktovány elektrárnami a proč.“ Jak dále uvádí Longová, je zapotřebí stanovit, co by přetření elektráren na růžovo nebo nachovou ve skutečnosti změnilo.\nZatímco v Británii zabijí, respektive jsou jednou z příčin úmrtí ptáků a netopýrů, solární elektrárny okolo 1000 (nízký odhad) až 28 000 (vysoký odhad) jedinců, větrné elektrárny pak okolo 140 – 328 000, jaderné elektrárny okolo 330 000, ropné rafinérie a zpracovatelská zařízení okolo 500 000 až milionu, pořád tu jsou uhelné elektrárny, které se podílí na smrti okolo 7,9 milionu ptáků ročně.\n„Jednak nejsou na poli výroby energie větrné elektrárny tím největším zabijákem ptáků a netopýrů v Británii, aby změna jejich barvy vyrovnala estetický dopad na krajinu,“ říká Longová. „A pořád tu budeme mít divoké a domácí kočky, které uloví 1,4 – 3,7 miliard ptáků ročně.“\n← Chytrý odpadkový koš – z PET flašky vám jednou uplete svetr\nInženýři z NASA vymysleli chytrou žárovku →\n30. 1. 2013 Jan Horčík Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Počet větrníků na severu Evropy strmě roste


„Paraziti jsou krásní a chytří,“ říká s úsměvem doktor Flegr, který vyučuje evoluční parazitologii na katedře parazitologie Přírodovědecké fakulty UK. Málokdo z většiny populace by s ním souhlasil. Ve chvíli, kdy zjistíme, že jsme „něco chytli“, máme snahu se „toho“ co nejrychleji zbavit. Pojďme se podívat na některé z parazitických strategií blíž. Třeba zjistíme, že mohou za víc, než bychom si jen troufli odhadovat. Parazité nejsou jen předlohou hororových scénářů (stačí porovnat filmové příšerky s fotkou z rastrovacího mikroskopu, a je jasné, kde berou filmaři obrázky Vetřelců), ale i jedny z nejúspěšnějších organismů světa.\nParazité patrně na Zemi existují od samotných počátků života před 3,5–3,8 miliardami let. Dodnes jsou nejpočetnějšími ze všech životních forem na Zemi. Mitochondrie máme v buňkách všichni a chloroplasty zase mají s výjimkou několika parazitických skupin všechny rostliny. Nikoho by asi nenapadlo, že obojí (mitochondrie i chloroplasty) jsou úspěšně zakuklené parazitické organismy, kterým se podařil geniální tah. Už se vůbec nemusí snažit „dostat“ se do hostitelského organismu. Tak dobře se evolučně adaptovaly na svého hostitele, že v něm prostě zůstaly a staly se jeho nedílnou součástí. Parazité zřejmě mohou i za vznik sexuality. Kdybychom se množili dělením, jako třeba prvoci, nebude se naše genetická výbava měnit tak dramaticky. Víceméně by naše DNA zůstala totožná a parazit přizpůsobený na daného hostitele by, vyjma náhodných mutací, neměl žádnou překážku. Protože díky sexuální reprodukci máme cosi „od maminky“ a cosi „od tatínka“, musí se parazit snažit znova a znova úspěšně pronikat do daného organismu, který už není geneticky naprosto totožný jako jeho předek. Určitě každý z nás zná lidi, kteří jsou pořád nemocní, a jiné, kteří nezastonají ani v případě drasticky nezdravého životního stylu. Mimo jiné právě v tom „mají prsty“ naše geny. Velké procento onemocnění je způsobeno právě parazitem. Parazité, tedy lépe řečeno parazitické strategie doprovázejí fenomén zvaný život téměř po celou dobu jeho existence. Samotný vznik jaderných buněk je podle teorií evolučních biologů dán sloučením dvou různých typů buněk, z nichž jedna „se chovala“ paraziticky.\nBiolog Piekarski roku 1954 napsal, že za parazity se pokládají živé organismy, které na určitou dobu nebo trvale žijí na úkor jiného, zpravidla většího organismu, hostitele, u něhož získávají potravu, popřípadě v němž nebo na němž žijí. Ve většině případů jej neusmrcují. Jsou-li od svého hostitele trvale odloučeni, zahynou. Mrtvého hostitele parazit nevyhledává. Každý organismus může být hostitelským často i pro několik parazitů různých taxonomických skupin zároveň. Třeba člověk může mít v mozku prvoka, ve střevech helminta a ve vlasech roztoče. Můžeme na kůži nachytat klíště (parazitický roztoč), které vnese do lidského organismu původce boreliózy s latinským jménem Borrelia burgdorferi. Jak jinak, jde taktéž o parazita. Z hlediska jeho evolučního přežití je pro parazitický organismus výhodné vyvolat takové chování hostitele, aby se mohl pomnožit a dál vyvíjet. Na hostiteli často nesejde. Larva vrtejše umí přinutit blešivce, aby plaval blíže ke hladině a tím se nabídnul hladové kachně coby malé, leč vítané zpestření denního menu. V kachně vrtejš dospěje a dokončí svůj vývoj. Klasické sebevražedné chování. Ku prospěchu parazita. Jiným příkladem, podobně groteskním, je letící včela, která na své cestě k úlu potká rybník. První, co udělá, je, že zamíří přímo na hladinu. Pro včelího neplavce má toto nepochopitelné chování pochopitelný výsledek. Včela se utopí. Jenže pak z ní vyleze parazit, helmint (laici tento organismus označují jako červa), jenž se potřeboval dostat do vodního prostředí, které je důležité pro jeho další vývoj. Ještě bizarnější chování má plž nakažený motolicí rodu Leucochloridium macrostomum. Motolice se dostane do tykadla, kde utvoří nápadný orgán. Barevný a pulzující! Takže plž jantarka obecná Succinea putris si vesele leze a „signální“ tykadlo upozorňuje okolní ptáky na vítané sousto. Pokud pěvec jantarku sezobne, snadno si domyslíte, kdo je konečným hostitelem motolice. Mimochodem, o výzkum tohoto parazita se zasloužil český zoolog Ladislav Halík.\nParazit dokáže nejen manipulovat chování, ale i vyvolat fyziologické změny – například parazitickou kastraci. Běžně konzumovaná slávka jedlá Mytilus edulis může mít smůlu a potkat s motolicí Prosorhynchus squamatus, která může za to, že se slávce sníží dělení pohlavních buněk. Co z toho motolice má? Zmiňovaný mlž místo toho, aby investoval do „výroby“ pohlavních buněk, investuje do stavby vlastního těla, což je pro parazita výhodnější. Snad ještě bizarnější je představa, že bakterie dokáží změnil pohlaví hostitelova organismu. Alespoň jeden příklad za všechny. Parazitické bakterie z rodu Wolbachia dokáží změnit pohlaví jedince nejméně 3 rodů suchozemských korýšů. U lidí toto naštěstí nehrozí. Proč se tak děje? Bakterie se dokáží šířit pomocí korýších vajíček, nikoli však pomocí jejich spermií. Tak místo toho, aby se spokojily s faktem, že mají smůlu, protože se dostaly do tvora s nesprávným pohlavím, začnou aktivně pracovat ve svůj prospěch.\nSKRYTÝ PŘÍBĚH TOXOPLAZMY\nToxoplasma gondii aneb toxka, jak ji familiárně nazývá dr. Flegr, byla popsána roku 1908 u hlodavce gundi saharského Ctenodactylus gundi. Dva francouzští lékaři izolovali prvoka ze sleziny gundiho, čímž se tento africký hlodavec zapsal do dějin parazitologie jakožto mezihostitel. Teprve později se zjistilo, jak prvok mezihostitelem, v našem případě hlodavcem, manipuluje. Cílem parazita je dostat se ke konečnému hostiteli. Tím je kočkovitá šelma. Právě v jejím střevě může toxoplazma dokončit svůj vývoj. S výkaly kočky se dostane do trávy, kde žijí hlodavci... a její životní příběh se opakuje. Ve své habilitační práci dr. Flegr o roli mezihostitele píše: „Infikovaná zvířata pomaleji reagují na nepříjemné podněty vyžadující složitější reakci (test rychlosti seskoku s teplé plotýnky), naproti tomu na jednoduchý podnět reagují stejně rychle jako zvířata kontrolní. Tyto změny bylo možno pozorovat teprve po odeznění akutní toxoplazmózy... V neposlední řadě jsme zjistili, že pozorované změny v reakční době jsou specifické pro toxoplazmózu, tj. není možné je pozorovat v případě infekcí čtyřmi jinými druhy parazitů.“ Před časem publikované výsledky ukázaly, že toxo-pozitivní dárci krve mají také delší reakční doby než neinfikovaní. Mimo jiné se v habilitační práci můžeme dočíst, že v České republice 30 % z nás toxoplazmózu prodělalo. Člověk se stal nechtěným mezihostitelem. Prvok nepozná, že je v člověku, nechápe, že tady jeho životní pouť končí, a zřejmě se ho snaží manipulovat tak, aby se snadněji stal kořistí kočkovité šelmy.\nZajímavé bezesporu je, že onemocnění u lidí rozpoznal další z českých lékařů, oftalmolog J. Janků. Akutní toxoplazmóza je většinou krátká nemoc, kdy si postižený myslí, že má chřipku, bolí ho v krku, má nateklé uzliny. Skoro nikdo nepozná, oč vlastně ve skutečnosti jde. Latentní toxoplazmóza je rozpoznatelná až podle zvláštních testů. V podstatě žádné další příznaky nejsou. Sedí v nás někde cysty prvoka a nic nedělají. Jenom kdyby dotyčný dostal AIDS nebo uměle navozené snížení imunity (imunosupresi), např. při transplantaci orgánů, hrozí smrt. Několik let výzkumů potvrdilo existenci rozdílů v psychologických profilech osob s latentní toxoplazmózou a osob nenakažených. Psychologický posun je podle výzkumů dr. Flegra také zapříčiněn působením parazitické toxoplazmy. O jaké faktory konkrétně jde? Například o míru ochoty respektovat sociální pravidla a normy, podezřívavost, žárlivost. Zajímavé je, že působení u mužů je opačné než u žen. Jmenované faktory jsou u mužů vlivem „toxky“ zesílené. U žen lze pozorovat spolu s dobou, která uběhla od nakažení toxoplazmou, postupný vzestup ochoty respektovat sociální pravidla a větší otevřenost, bezstarostnost a společenskost. Výzkum toho, jak na nás tahle parazitóza vlastně působí, ještě zdaleka není u konce. Třeba se jednou v budoucnu Francouzům, kterých je nakaženo místy až 80 %, budou české výsledky setsakramentsky hodit k pochopení některých zvláštností jejich národní povahy.\nBudeme-li obracet listy historických atlasů, potištěné daty významných bitev, mapami dobytých území a hrůznými čísly s počty obětí, pravděpodobně si neuvědomíme souvislost s parazity. Právě oni mají zásadní zásluhu na dnešní podobě mapy světa. Je třeba si uvědomit, že nemoci, které se dostaly do nových působišť, byly daleko účinnější proti neimunizovaným obyvatelům. Proč mohl Cortés se svými 300 vojáky dobýt obrovská území a porazit Aztéky? Jak mohl zdolat tak obrovskou přesilu?! Odpověď zní – neuvěřitelným způsobem mu pomohly spalničky a černé neštovice. V šestnáctém století se stalo obětí černých neštovic osmnáct milionů Aztéků. Jenže „Dějiny dobytí Peru“ Williama H. Precsota nic takového nepopisují. Naopak, vyzdvihuje se tady hrdinství a „neuvěřitelné utrpení“ jeho věrných dobyvatelů. Půl století po příchodu Cortése do Mexika klesla populace z 25–30 milionů na pouhopouhé 3 miliony.\nÚloha chorob při vyhlazování původního obyvatelstva Severní Ameriky je už přece jen lépe zdokumentována. Kolonista John Wintrop bral jako řízení prozřetelnosti zprávu, že indiány v okruhu 500 km vyhubily neštovice. „Bůh nám dal nezpochybnitelné právo na toto místo,“ pravil, žehnaje epidemii.\nJak na tom byla Evropa? Ať promluví Clementis VI. „Léta Páně 1348 zuřila na téměř celém povrchu zemském taková úmrtnost, že stěží kdo kdy poznal podobnou. Živí sotva stačili pochovávat mrtvé, nebo před nimi v hrůze prchat. Téměř všech se zmocnila taková hrůza, že jen co se někomu ukázal vřed..., byla oběti odepřena jakákoli pomoc, dokonce i příbuzní ji opustili. Mnozí pak byli uloženi do hrobu, a tak byl značný počet osob pohřben zaživa.“ Proti tomu je parazitická kastrace, kterou provádí řada parazitů, skvělá vyhlídka. Evropa měla kolem roku 1300 asi 73 milionů obyvatel. Roku 1350 jen zhruba 51 milionů. Hlavní příčina – mor! Zdá se, že tyto epidemie nemají s parazity nic společného. Opak je pravdou. Všechny epidemie, mory, španělské chřipky či cholera mají v pozadí svého parazita. V případě neštovic jde o intracelulárního parazita, protože buňku manipuluje k výrobě pro ni nepotřebných sloučenin. Parazit není jen veš či tasemnice. Ale to bychom už byli zpátky u definice.\nNa první pohled to vypadá, že když někdo parazituje na někom jiném, jde o jasně „špatné“ chování. Takový už je lidský, tedy antropocentrický pohled. Vždyť i v našem slovníku je slovo parazit používáno ve smyslu „příživník“ či „vyžírka“. Přírodní systémy ale takové jednoznačné a hrubě zjednodušující vysvětlení dokáží vyvrátit. Bude-li řečeno, že parazité jsou užiteční, normálnímu smrtelníkovi se to zrovna jako pravdivé tvrzení zdát nebude. Vždyť k čemu či komu jsou užitečné vši, tasemnice či prvoci vyvolávající nejrůznější choroby? Parazité hrají svou nezanedbatelnou úlohu v tom, že udržují své hostitelské organismy v kondici, jejich imunitní systémy v neustálé pohotovosti a svou přítomností je stále trénují. Slabé kusy zajdou, ale silné zůstanou. Absence některých parazitů (o přítomnosti mnohých vůbec nemusíme vědět) má za následek naše ochoření či pocity strádání. Některé alergie jsou přičítány našemu „zdravému“ životnímu stylu, kdy se vyhýbáme kontaktu s přírodním prostředím a doma se snažíme mít všechno naprosto čisté. Reklama nám vemlouvavě praví, že pouze baktericidní přípravek nám zajistí zdravé prostředí našich koupelen a toalet. Otázka, zdali tomu není náhodou naopak, zní uším horlivých hospodyněk příliš kacířsky. Při pokusech na laboratorních hlodavcích však bylo zjištěno, že jedinci chovaní v naprosté aseptické čistotě umírali dřív, než jejich příbuzní chovaní v normálních podmínkách. Co vlastně o námi tak odsuzovaném fenoménu parazitismu víme? Naprostá většina našeho poznání živočišné říše je odpozorována a vyzkoumána z neparazitických organismů. Přitom parazitů je nepoměrně víc. Většina poznání pochází z menšiny zvířat. Možná už jen tento samotný fakt může vést k zamyšlení, jak důmyslná je vlastně strategie, jejíž pojmenování je pro člověka synonymem něčeho amorálního.\nZ nepřeberného množství nejrůznějších strategií parazitů by stálo za to zmínit něco, s čím se může setkat každý, kdo rád cestuje a netráví čas jen v hotelu či pod plážovým slunečníkem.\nZ člověku nebezpečných parazitů se zastavme u motolic (Trematoda) čeledi Schistosomatidae. Krevnička může číhat na turistu při projížďce po Nilu, stejně jako na dobrodruha, který se brodí bahnem delty Orinoka.\nExistuje teorie, podle níž původní rozšíření krevničky střevní Schistosoma haemotobium leží v oblasti bývalé Mezopotámie, tedy mezi Tigridem a Eufratem. Znamená to, že už jedny z prvních civilizací, jako akkadská či urdská, měly s tímto parazitem problémy. Nemoc byla známá i v Egyptě a zmiňují se o ní také některé lékařské papyry. Dokonce byla při pitvách mumií z XX. dynastie (1250–1000 př. n. l.) nalezena kalcifikovaná vajíčka krevniček. Nejstarší nálezy dokazující existenci nákazy na lidech pocházejí z mumie z let 3200 př. n. l. Samotný původce nemoci byl v Egyptě popsán roku 1851 německým patologem Theodorem Bilharzem. K šíření bilharziózy byly nápomocny pro nás bizarní příčiny. Například se věřilo, že požití pulců po jídle působí jako kontraceptivum. Člověk se na rozšíření motolic podílel svými technickými díly, což dokazuje například vybudování zavlažovacího systému na Nilu. Díky nim se začalo dařit druhům plžů, kteří v životopise krevničky fungují jako mezihostitelé. Do karibské oblasti a Jižní Ameriky doputovala krevnička z Afriky v 16.–18. století společně s otrokářským obchodem.\nŽivotní příběh krevničky\nRod krevnička (Schistoma) představuje motolice žijící v krevní soustavě savců včetně člověka. Přijímají živiny nejen střevem, ale i povrchem těla. Vzhledem k tomu, že se pohybují v krevním řečišti, je pro ně potrava snadno přístupnou. Výživné látky totiž získávají z hemoglobinu. Vajíčka vylučuje krevnička ještě nezralá, ale z hostitelova těla odcházejí už v pokročilém stadiu vývoje spolu s močí a výkaly. Miracidium, další ze stádií vývoje krevničky, se líhne zhruba za 10 dní mimo organismus hostitele. Jde o oválnou, obrvenou larvu, plovoucí ve vodě. Jejím dalším úkolem je infikovat vodního plže, kde prodělává další vývoj. Tam se radikálně zvyšuje počet jedinců, kteří opustí jeho tělo a během 72 hodin se musí dostat do organismu konečného hostitele. Je jasné, že při takové životní strategii má obrovské ztráty, což nahrazuje velkým počtem. Cerkarií, jak se jmenuje vývojové stadium v plži, se vytvoří během 4–6 týdnů až 100 000. Do konečného hostitele proniká kůží, méně často sliznicí dutiny ústní.\nRozšíření krevniček spadá do tropických a subtropických oblastí více jak 70 zemí světa. Odhaduje se, že infikováno je 200 milionů lidí, v riziku nákazy se nachází dalších 600 milionů. Mezihostitelé jsou vodní plži, což do jisté míry určuje, kde lze bilharziózu získat. Onemocnění, jehož akutní formou trpí asi 10 % infikovaných, má za následek postižení orgánů (játra, slezina, střeva), krevní záněty a další možnou infekci. Záněty jsou způsobené provrtáním krevniček do krevních kapilár. Vzhledem k tomu, že stadium infikující člověka žije ve vodním prostředí, je dobré mít kvalitní zdroj pitné vody, stejně jako vody k mytí.\n(Podle knihy „Lékařská helmintologie“ zpracoval Topí Pigula)


Když dlouze jdeme, vidíme věci jinak, tvrdí kunsthistorik a vedoucí studentské pouti po památkách | Plus\nKdyž dlouze jdeme, vidíme věci jinak, tvrdí kunsthistorik a vedoucí studentské pouti po památkách\nStudenti a učitelé dějin umění z Masarykovy univerzity ušli za 4 měsíce 1540 kilometrů po Francii a Švýcarsku.|foto: Archiv výpravy\nZa chladného počasí i ve vedrech a dusnu ušli studenti dějin umění Masarykovy univerzity v Brně celkem 1540 kilometrů napříč Švýcarskem a Francií při putování po středověkých památkách. Jejich pouť přiblížil v Magazínu Leonardo vedoucí výpravy Ivan Foletti.\nBrněnští studenti dějin umění a jejich pouť. Proč u nás umírají prasata na africký mor? V poušti Gobi žijí neobvyklí velbloudi. Moderuje Josef\n„Prvním impulsem byla zábava. Řekli jsme si: zkusme jít pěšky po středověkých památkách a uvidíme, co se stane,“ vzpomněl pedagog. „A zjistili, jsme, že celé prožívání středověké památky se mění tím, že jí jdeme vlastním tělem.“\n„Středověký člověk toto prožíval velmi podobně. Čas čekání před setkáním s předmětem našeho zájmu je něco nutného,“ tvrdí historik umění.\nProč nevyužít k cestování za uměním dnešní rychlovlaky? „Když máte všechno rychle, tak nemáte čas se na to připravit, a to myslím vyloženě tělesně. Vaše tělo reaguje úplně jinak, když se k nějaké památce došoupáte pomaličku pěšky, trvá vám to čtyři dny, vy se můžete těšit a pak se setkat.“\nTomu prý šlo o to, vrátit se do doby premoderní, kdy pěší chůze byla přirozeným způsobem přepravy. „Měli jsme rozvrženou základní osu, která znamenala tři týdny pochodu a tři týdny v rámci nějakého kláštera, kde budeme pracovat, pořádat tam mezinárodní worhshopy a tak dále.“\nCelkem dvanáctičlenná skupina měla za cíl projít celou Francií napříč. „Nešli jsme přímou čarou, ale klikatili jsme se po poutních cestách, šli jsme vlastně po památkách.“\nCelkem 10 studentů, kteří se výpravy účastnili, bylo pečlivě vybráno. „Zájemců bylo hodně. Na velký pochod ale mohl jít člověk, který už absolvoval minimálně jeden z našich kratších letních pochodů, abychom věděli, že to psychicky i fyzicky zvládne.“\n„Každý student, který pochod šel, měl také za úkol napsat diplomovou práci o jedné z památek, kterou jsme potkali,“ doplnil Foletti.\nZ celého putování je dostupná celá sérii záznamů. „Zájemci se mohou podívat na YouTube na našich 11 krátkometrážních filmů, které jsme natočili během pochodu a poté jsme je postprodukčně dali dohromady. Celý projekt má i vlastní web, kde jsou popsány všechny detaily pochodu.“\n„Rychlost našich současných dopravních prostředků je fantastická, ale odtrhává nás od krajiny, od prostoru,“ soudí pedagog.\nPodle něj, když jde člověk pěšky, vrací se do rytmu těla, který je člověku vlastní od té doby, co chodí. „To při delších pochodech vede k velmi zajímavým věcem. Je neurologicky dokázáno, že se synchronizuje vaše kognitivní schopnost s vaším tělem a začínáte fyzicky věci vnímat jinak.“\n„To byl mimochodem i výchozí postulát naší práce: když víme, že se na všechno díváme jinak, když dlouze jdeme, tak naše otázka byla, jestli se budeme i jinak dívat na umělecké předměty. A odpověď je ano,“ shrnul Ivan Foletti.\nUšli přes 1500 kilometrů po stopách středověkých poutníků\nUniversum: Unikátní akademický zážitek na celosemestrální pouti po jižní Francii\nThomas Kulidakis: Poche by se z profesního hlediska na šéfa diplomacie hodil\nOko za oko. Nový kolumbijský prezident slibuje revizi mírové smlouvy s FARC


Nejpropracovanější soutěžní weby máme u nás.\nAsi nejznámější zahraniční soutěžní web\nSoutěžní web z Francie\nNejstarší zahraniční soutěžní web, kde sbírají rekordy i z originálních automatů (videonahrávkou) nebo jiných platforem.\nRekordy z automatovek i jiných platforem.\nPrvní místa z výše uvedených soutěžních webů. Databázi aktualizuji každý týden, většinou v pondělí večer.\nKaždý soutěžní web má svoje pravidla. Některé hry se hrají s různou obtížností a některé mají i specifické bodování. Po nalezení záznamu v databázi si odkazem zjistěte detailní informace i o pravidlech hry a výpočtu skóre.\nKdo chce, alespoň na chvíli, "omládnout", zajeďte se podívat na originální automaty do obce Červený Újezd (okres Praha-západ). ( ambientsound.mp3 )\nBezedná studna příkladů, kde můžete pročítat stránky borců, kteří to dotáhli do konce. Každý web je originální a člověk najde další možnosti. Například, že lze řezat dřevotřísku klidně v obýváku, někdo zase postaví automat do kuchyně. Tak to by mi doma tutově neprošlo :-)\nTady se můžete mrknout na recenze panelů a dalších věcí, které se prodávají nebo se prodávaly. Co se týká rozmístění joysticků, trackballu a tlačítek, tak je to v podstatě stejné a už těžko někdo vymyslí jiný zázrak.\nPokud náhodou objevím nějaké zajímavé informace, tak to sem přidám.\nJestli by se někdo další chtěl podělit svým webem či fotodokumentací o svoje zkušenosti, pošlete mi odkaz nebo fotky na automatzavináčrazdva.cz\nZpět Zpět na úvodní stranu


Blanenští adoptovali dvě děti z Indie - Blanenský deník\nBlanenští adoptovali dvě děti z Indie\nBlansko - Možná o tom ani nevědí. Ale lidé, kteří si přišli během předvánočního shonu pro Betlémské světlo na blanenskou radnici a přispěli do sbírky na Adopci na dálku, se společně stanou adoptivními rodiči dvou dětí z Indie.\nMezi ně patří i Oldřich Němec z Blanska. „Myslím si, že je to skvělá věc, která má velký význam. Skutečně vím, na co ty peníze jdou, protože podporuju vzdělání konkrétního člověka,“ vysvětluje třiadvacetiletý student své důvody, proč do sbírky přispěl.\nBlanenští skauti uspořádali akci Betlémské světlo ve spolupráci s blanenskou radnicí už poosmé. Každoročně si odtud lidé mohou odnést světýlko, přivezené až z dalekého Betléma. Na místě je vánočně naladí také koncerty a vánoční vytrubování z balkonu radnice.\nSoučástí celé akce je právě sbírka Adopce na dálku, díky které pak mohou skauti z dobrovolných příspěvků návštěvníků každoročně podpořit výuku vždy stejného chlapce a dívky z Indie, které obyvatelé Blanska adoptovali už před lety.\nLetos však výtěžek akce překvapil i samotné organizátory. „Vybrali jsme témeř čtrnáct a půl tisíce korun, což je o pět tisíc více než loni,“ řekl vedoucí blanenského skautského střediska Světla Jan Forbelský. To bude podle něj možná stačit na vzdělávání ne dvou, ale i tří školáků.