Jak by to nemělo být - eMimino.cz\nRychlá navigace: eMimino.cz » Deníčky » Porod » Jak by to nemělo být\nPorod a vše kolem jsem si nikdy neidealizovala, ale ani nečekala, že to může být tak strašné. O miminko jsme se snažili přes rok a půl, bohužel mi na začátku května bylo řečeno, že pravděpodobně sami neotěhotníme a měli bychom zvážit léčbu.\nUž trošku větší.\nUž jsem velká holčička.\nNějak jsem se s tím smířila a řekla si, že teda necháme vše na červenec a do té doby si budeme trochu užívat. Odjeli jsme týden po kontrole na dovolenou a užili si to jak jen to šlo. Pak jsme se vrátili, vykopali na zahradě díru na velký bazén a pak ho i zabudovali, jezdili na kánoi, já začala držet dietu a dokonce se i dařilo hubnout. Bylo mi výborně a tak jsem se rozhodně nešetřila. Jediné co mi začalo dělat neplechu, byl zub. Zubařka mě prohlédla a řekla, že by to chtělo ošetření na vyšším pracovišti a jestli nejsem těhotná. Tak jsem odvětila, že samozřejmě nejsem. I tak jsem si ale měla udělat těhotenský test. Ještě ten den večer jsem si test udělala a ejhle, vyšly hned 2 čárky. Tak jsem manželovi řekla, že je to nějaký klump a šla v klidu spát. Ráno jsem si test zopakovala a 2 čárky se objevily hned po nasáknutí močí. Vyšla jsem ven z WC a manželovi oznámila, že mám pravděpodobně cystu a chtělo se mi brečet, protože budu muset se zubem a teď ještě i se spodkem do nemocnice. Objednala jsem se na druhý den na gynekologii a lékařce sdělila mé podezření. Vzala mě na ultrazvuk a řekla: Pokud to dobře vidíte, tak ta vaše cysta má 2 ručičky, 2 nožičky,srdíčko… No řeknu vám, že jsem byla ráda, že ležím a vůbec jsem nevěděla jak reagovat. Doktorka mě hned objednala na další kontroly, protože jsem byla na konci 11. týdne. Hned jsem samozřejmě volala manželovi a byla totálně mimo, ale radost jsme měli obrovskou. Bohužel jsem začala lehce krvácet a tak mi bylo nadále zakázáno chodit do práce. Když mi byly konečně povoleny vycházky, začala jsem si to opravdu užívat, nakupovat a až na krvácení mi bylo fajn. Těhotenství probíhalo perfektně, jen mi lékařka stále opakovala, že naše holčička vypadá větší.\nByl leden, holky od nás ze skupiny už hlásily první přírůstky a já jim tiše záviděla. Přes pupek jsem už neviděla ani na nohy a dny začínaly být únavné. Do termínu zbývalo 14 dní a já špásovala, jak neporodím ani do léta, protože na kontrole jsem vždy slyšela, že mám do porodu stále daleko. Byla sobota ráno, venku krásně mrzlo a bylo čerstvě nasněženo, mě bylo lépe a šli jsme k babičce na oběd. U babičky bylo vše v pohodě, jen sebou malá víc mlela, tak jsme se tomu ještě pěkně zasmáli. Ve 14.45 jsme vyrazili domů a udělali si malou procházku. V půli cesty najednou rup!!! a něco mi teklo po nohách. Úplně jsem se lekla, že jsem se počůrala, ale teklo to pořád víc a víc a já měla kompletně mokrý kalhoty. Sranda byla, že říkám manželovi, že mi asi odtekla plodová voda a on prý jak asi, tak mu ukazuji jak jsem mokrá a on se chudák úplně vyděsil. Nedalo se nic dělat a musela jsem celá ukapávající dojít domů. Lidi kolem mě museli asi koukat, ale v tu chvíli mi to bylo úplně fuk. Doma jsem se ještě osprchla, dobalila poslední věci a jeli jsme do porodnice.\nTam mě z dálky přivítaly 2 porodní asistentky slovy – vy jdete rodit a jste si jistá, že je to plodovka? Udělali zkoušku a samozřejmě byla. Dostala jsem košili na převlečení a přitom jsem si vyslechla, že jsem „malý pivo“ a toho macka tedy neporodím. Za chvíli přišel doktor, kouknul na mě, zeptal se kolik měřím, prohlédl mě a prohlásil, že to má radost, že zase bude muset dělat císaře ve 3 ráno. To už jsme s manželem na sebe trochu koukali. Šli jsme na hekárnu, mě poslali do sprchy a manžela mezitím vyhazovali domů, ten se naštěstí nedal. Do teď mi bylo celkem fajn, jen taková jemná menstruační bolest. Kolem 19. hodiny už ale začaly první bolesti, to jsem ještě nevěděla, co mě čeká. Před půlnocí už jsem měla nepravidelný kontrakce, někdy po 5 a někdy po 10 minutách, po sprše to ale vždycky trochu polevilo. Pak se ale přidaly křížové bolesti a já sotva ležela, takže jsem se chvilku procházela, chvilku seděla, chvilku ležela a stejně to byl hnus. Ve 2 ráno mi přišli natočit záznam – po hodině ležení přišla záznam zkontrolovat sestra a jaksi zjistila, že ho zapomněla zapnout, takže to sice celou dobu snímalo, ale nic nepsalo, takže jsem si tu pohodu užila další hodinu. To jsem si už stěžovala na bolest zad, tak mi bylo řečeno, že nesmím pořád jenom ležet a vyslali mě do sprchy, abych se prý hýbala. Po 5 hodině už začaly kontrakce hezky pravidelně po 5 minutách a začalo mi docházet, že to bude maso. V 7 se vystřídala směna a porodní asistentka mi nařídila ležet na boku, aby malá sestupovala. Fuj, já se kroutila jak had a nebylo to vůbec příjemné. Byla jsem napomenutá, že vůbec nespím, tak ať koukám zabrat (a to doslova). Opět chlapa vyhazovali domů, ale řekl, že ještě vydrží. Pořád mu opakovali, že je tam k ničemu, ale pro mě byl důležité. Zaprvé jsem se bála, že kdybych se přece jenom rozrodila, tak přijde o to vidět malou a pak mi hlavně strašně pomáhal. On mě hladil, masíroval, nosil pití, utěšoval a snažil se zabavit.\nV 10 přišla do služby jiná lékařka, prohlédla mě, zeptala se jak se mám a jestli mi už vykapala „kapačka“. Tak jsem odpověděla, že jsem žádnou nedostala. Slyšeli jsme jak pak vedle nadávala a za chvilku přišly sestry a šly mě napíchnout. První žíla praskla, ale to se stává, na podruhé už se trefily a dostala jsem antibiotika (mají se dostat do 12 hodin po odtečení plodové vody, to už jsme ale nestihli). Pak se tam na mě začali postupně střídat a hňácat mi břicho vyšetřovat a shodli se, že pokud do odpoledne neporodím, tak jdu na císaře. Upřímně mi bylo všechno jedno, hlavně aby mě už nic nebolelo. V 11 začali kontrakce po 2–3 minutách, ležet na boku už vážně nešlo a do sprchy jsem kvůli kapačce nemohla. Manžel se jel domů osprchnout a najíst, i když byl pryč jen půl hodiny, já myslela že je to věčnost. Fakt se mi ulevilo, když jsem ho zas viděla. Jak ale říká on, jemu bylo spíš úzko, že mi nemůže pomoct a chtělo se mu brečet. Ve 13 hodin už jsem prosila o něco na bolest, protože jsem měla kontrakci za kontrakcí a už jsem nemohla. Načež jsem dostala odpověď, že je to vše jen o psychice a mám být silná. No ještě hodinu jsem teda byla, ale pak už jsem hekala jak blázen a dostala jsem pěkného sprďana, že podle záznamu jsou kontrakce slabé a k porodu to není, tak ať tolik nevyvádím. Bohužel to nešlo a já se teda zeptala jestli by mě někdo nemohl vyšetřit. Za celou dobu jsem totiž nedostala ani zvoneček se kterým bych si sestru přivolala, takže jsem je vždy viděla jednou za hodinu a půl. Nakonec se sestra vrátila a po vyšetření mě nahnala do sprchy, že za chvilku jdeme na sál. Ve sprše jsem měla skákat na balónu, aby malá dosestoupila, no řeknu vám, že se osobně znám s každou dlaždičkou, protože jsem se s každou při kontrakci pořádně objala.\nNa sále jsem ale ještě nesměla tlačit, ale já už cítila jak se dere ven chtě nechtě. Tak jsem musela opět na bok a měla jsem si zatím tlačit sama, to už jsem řvala jako tygr. Porodní asistentky jsme slyšeli jen z dálky. Do toho přišla doktorka, která mi napsala antibiotika a divila se, že jsem na sále. Ptala se jak mi je, mrkla na záznam, zavolala sestry a pak už to jelo. Hned jsem dostala nějaký kapačky (asi s oxytocinem), volali se děckaři a doktorka nadávala, že jsou na záznamu decelerace a proč jí nevolali, že už se mělo rodit. Pak se naklonila ke mně a řekla, že to bude bolet, že mě víc nastřihne, ale že musím tlačit, že musí malá co nejdřív ven. Prý jí když tak vytáhne kleštěmi. Bohužel jsem nedostala za celou dobu klyzma, takže jsem při každém zatlačení tlačila i stolici, takže místo abych po kontrakci odpočívala, tak pode mnou měnili podložky a já zvedla stále pánev nahoru a dolů. Pak to bylo vcelku rychlý, manžel mi tlačil hlavu ke kolenům, obě asistenky skákaly po břiše, doktorka dělala cosi dole a pak hup a ticho. Malá měla pupečník omotaný kolem krku, hrudníku a v půli pravý uzel, dětská doktorka si jí hned vzala, pak jí odsáli a prodýchnuli a konečně byl slyšet řev. Když s ní pak manžel přišel, byla chudák celá modrofialová, hlavu celou vytahanou, ale i tak byla to nejkrásnější co jsem kdy viděla. Přesně po 24 hodinách se nám narodila naše beruška s váhou 3560 g a 48 cm.\nDvě hodiny jsme ještě strávili na sále a pak mě hnali do sprchy, byla jsem pěkně zpocená, tak jsem si vzala šampón a že si umyji hlavu, bohužel jsem nesměla, prý u nich si už umyji jen spodek a zbytek dodělám na oddělení. Přešla jsem tedy na pokoj, kde ležela paní po císaři, šla se vykoupat a do toho přišli naši. Přinesli kytku mě a malý. Za chvilku dorazila sestra a řekla nám, jestli náhodou mi „dámy“ nechceme na pokoji trochu vyvětrat. Tak jsem teda vyvětrala, i když jsem tam měla čerstvé novorozeňátko a měla jsem si připravit věci na koupání. Naši i manžel mezitím odešli, já si sama vykoupala malou (bylo mi teda pěkně blivno), zkusila jsem jí nakojit a opět dorazila ta milá sestra. Ptala se jestli ty kytky nechtěj náhodou vázu s vodou, tak jsem odpověděla, že jsem si o ní chtěla říct. Vzala kytky a už se nevrátila. Po hodině jsem teda šla za ní, jestli si ty kytky můžu odnést, ale bylo mi řečeno, že může být paní co je se mnou na pokoji alergická, takže si je nechají na sesterně. Večer za mnou přišla doktorka, co ošetřovala malou a říkala, že vylezla ven za 5 minut 12, že mohlo být po ní, protože vibrovala stále na pupečníku sem a tam a utahovaly se uzly na pupečníku. Prý mám „nepravé“ kontrakce. To je mi bohužel úplně jedno, protože já celou dobu říkala, že cítím jak tam malá tlačí.\nCelou noc jsem pak nespala, nějak jsem se od malé nemohla odtrhnout, byla tak krásná:) Druhý den jsem dostala nadstandard a šla si pro kytky, nenechala bych je tam ani za nic. Malá mezitím začala měnit barvy a začal se jí zvedat bilirubin. Do toho se jí přidaly teploty a nechtěly klesat. Měla stagnační cyanózu a novorozeneckou žloutenku, tak se začala zářit zatím na pokoji. Bohužel se jí to stále zvyšovalo a musela na nedonošence na záření. Dostala Medicolux, po kterém jí to ještě vystoupalo. Přišla doktorka a nechala jí odebrat krevní skupinu, kdyby náhodou musela dostat transfúzi, pak přišel další odběr, zda nemá zánět jater a zase další odběry, no já se nabrečela. Medicolux nám taky nezabral a tak jí přidali Bili blanket podložku, no a nakonec jsme skončily na „jipovém“ zářiči a po 5 dnech mi jí konečně vrátili na pokoj. Chudinka byla celá rozpíchaná, ale byla u mě a já už bych jí nikdy nikomu nedala. Nejhorší bylo, že zakázali kvůli chřipkové epidemii návštěvy a fakt nepustili ani nohu. Když mi manžel volal, co malá, tak ani nešlo mluvit, já prostě pořád bulela a nešlo to zastavit. Když pak povolili návštěvy tatínkům, tak se mi strašně ulevilo, že už na všechno nejsem sama. Manžel byl zlatíčko a snažil se co mohl, jen aby nám holkám bylo lépe. Jen prohlásil, že po tomhle už žádný další miminko neplánuje, že má jen jedny nervy a moc se o nás obě bál.\nJinak na šestinedělí přišla 3. den nějaká doktorka, mrkla dolů a zjistila, že jsem šitá a nemají o tom v papírech ani ťuk, to už jsem vážně nemohla. O tom jak se k nám choval personál (ne všichni) raději ani mluvit nebudu. Jen mě mrzí, že právě v této nemocnici také pracuji a dost jsem gynekologii bránila. Malé bilirubin stále neklesal, ale bylo mi slíbeno jít v pondělí (po 10 dnech) domů. Čekala jsem na manžela a když jsem se zvedala z postele, cítila jsem jak ze mě něco vypadlo. Běžela jsem do koupelny a taky že jo. Byla to nějaká sliznice a koagula o velikosti mýdla. Šla jsem za sestrou, která mi řekla, že je to normální a tak jsem se zklidnila. Bohužel 20 minut po té přišel lékař a řekl, že pravděpodobně krvácím dovnitř a že musím hned na ultrazvuk. To už bylo moc a nejraději bych utekla. Naštěstí na ultrazvuku bylo všechno v pořádku a následující den nás propustili. Řeknu Vám, že pokud se ještě někdy rozhodnu rodit, tak určitě né v této nemocnici, i když péče dětského personálu, 2 lékaři z gynekologie a asi 3 sestry byly perfektní.\nA proč jsem vlastně napsala tento deníček? Protože mě kolikrát rozesměje, jak tu někdo píše, že mu personál nepustil relaxační hudbu či nezapálil aroma lampičku. Já byla ráda, že jsem nakonec vůbec porodila. Smysl mého deníčku nebyl ani v tom, že bych chtěla vyděsit nastávající maminky, spíše je jen podpořit. Opravdu se nebojte a pokud máte nějaké pochybnosti, tak je vyslovte. Nebuďte tak vyplašení a tolerantní jako já, jde o vás a vaše miminko A opravdu se nebojte, až budete mít ty svoje miminka u sebe, tak si na nějaký porod ani nevzpomenete.\nExtra třída :D 10048 příspěvků 10.06.11 07:41\nZakladatelko, moc gratuluji k malé je nádherná!!! a prosím Tě řekni nám porodnici nebo aspon město ve kterém si rodila. Jsem první co se ptá ale rozhodně ne poslední\nUkecaná baba ;) 1085 příspěvků 10.06.11 07:50\njsi statečná, já jsem po 10ti hodinách řvala ať mi dají epidurál nebo jdu domů a dali\nKelišová 5801 příspěvků 10.06.11 08:01\nMoc gratulujuk malé!!! a určitě napiš kde jsi to rodila, moc prosím\ncher 10.06.11 08:21\nMoc gratuluji a jako by jsi popisovala moje porody s tím rozdílem, že personál jsem měla lepší. 1.syn se narodil po 34 h od praskn.vody a druhá dcerka za 15 h, protože mi začli vyvolávat hned ten den, vychutnala jsem si naprosto stejně příšerné bolesti, takže mě se zase chce smát, když někdo napíše, že porod byl krásný zážitek a že se dá rodit potichu a důstojně JInak neboj, po letech zapomeneš, ale asi děti budou mít větší věkový odstup, moje mají 8 let.\nZávislačka 3239 příspěvků 10.06.11 08:36\nGratuluji k porodu maličké a hlavně,že jste zdravé!Ten tvůj porod to je hrůza.Respektive ta porodnice,ten přístup,strašné.\nZasloužilá kecalka 693 příspěvků 10.06.11 08:40\nTedy klobouk dolů, co jsi všechno zvládla… Z některých lidí pracujících v nemocnici je na na … Je to smutné, že zrovna v nemocnicích, kde jsou potřeba chápaví lidé se najde tolik … /doplňte si sami/.\nChtěla jsem se zeptat, neuvažovala jsi dopředu o epidurálu?\nKaždopádně vám blahopřeji ke krásné holčičce. Přeji hodně zdravíčka a štěstíčka, a ať na vše nepříjemné brzy zapomeneš ty i manžel\nlumu 10.06.11 08:54\nno to byl opravdu „porod“ taky by mě zajímala porodnice kde jsi rodila\nZávislačka 3322 příspěvků 10.06.11 08:55\nhlavně, že všechno dobře dopadlo.....a do té nemocnice bych jim asi poslala"milý"dopis…\nExtra třída :D 14535 příspěvků 10.06.11 09:00\nDěkuji všem . O epidurálu jsem původně vůbec neuvažovala, a když jsem začala uvažovat, tak mi bylo řečeno, že je pozdě a mám to vydržet. O jakou porodnici se jedná jsem nenapsala úmyslně. Ač jsem na ně byla původně strašně naštvaná, tak je přesto nechci nějak poškodit, protože znám spoustu maminek, které byly spokojené. Napíšu jen, že se jedná o jednu z větších porodnic v Ústeckém kraji .\nKecalka 422 příspěvků 10.06.11 09:08\nje mi líto, cos zažila v porodnici. Je to síla.\nJá bohužel neměla to štěstí, abych si dcerku odvezla z porodnice domů. Jela jsem s prázdnýma rukama díky paní doktorce, která si k mému porodu přišla pozdě.\nBohužel. Moje prvorozená dcera je mrtvá.\nMohu se zeptat v jaké nemocnici jsi rodila?\nZávislačka 4771 příspěvků 1 inzerát 10.06.11 09:11\nCo k tomu říct? Drsný, drsný, drsný. Personál by se měl stydět. Já jsem měla naštěstí v porodnici úplně skvělý personál, jak na sále, tak na šestinedělí. Kromě dětských sester. To byly čarodějnice jedna vedle druhé. No co přežili jsme to. Ať ti malá krásně roste, je moc hezoučká…\nZasloužilá kecalka 562 příspěvků 10.06.11 09:24\nTerezko krásně napsané… Jen mě mrzí, že jsi to měla takhle… Už u nás v diskuzi jsi mě trošku vystrašila,tím porodem a nechápala jsem jak se mohli takhle chovat … Jinak s epidurálem jsem to měla stejně, když jsem si o něj řekla, bylo už pozdě. Hlavně, že všechno dobře dopadlo… Theuška je nádherná holčička\nExtra třída :D 14535 příspěvků 10.06.11 09:32\nJulií: moc mě mrzí co jsi zažila, to se snad ani nedá přežít . Právě tohle bylo smyslem mého deníčku, nenechat se odbýt, protože někdy může být už pozdě. Budu držet palce, aby se ty rány alespoň trochu zahojily .\nUkecaná baba ;) 1209 příspěvků 10.06.11 09:37\nNebyla to náhodou Mostecká porodnice?Já jen,že od začátku skoro až do konce mi to připomínalo můj porod ted v květnu se vším všudy i s popisem chování sestřiček a doktorů\nUkecaná baba ;) 1033 příspěvků 10.06.11 09:42\nTak po takovém zážitku bych tedy asi napsala velkou stížnost na celé oddělení,to snad ani není možné že se ještě někde takto chovají a že v tom i mají pěkný bordel,jako že jsi byla nastřižená a dle tvého psaní asi hodně a oni to nikde neuvedou je neuvěřitelné.Opravdu je mi líto že se u nás ještě najde taková porodnice s takovým přístupem k rodičkám,neskutečné.Já rodila 2× malé pordnici v Boskovicích a nemůžu si to vynachválit,celý personál jak na porodním od.tak na šestinedělí byl svělý,všichni poradili a hlavně u porodu šlo o mě a o dítě,po porodu šlo o naše pohodlí a tak to má být,první dítě šlo vakuovou pumpou také kvůli pupečníku,nikdo nezaváhal ani minutu,neumím si představit že by mě nechali rodit 24 hod,u druhého dítěte se mi zastavili kontrakce,mohli čekat,asi by se to rozjelo protože jsem měla ruplou plodovku ale bez mrknutí oka mi dali prostaglandinovou tabletu a za 2.5 hod byla malá na světě,byl to teda šrumec ale fofr…\nNo každopádně si snad nezanevřela a pořídíte jednou sourozenečka,jen najít lepší porodnici,hodně štěstí a zdravíčko pro mimčo\nExtra třída :D 13893 příspěvků 10.06.11 09:53\nTerrad - to je přece jedno, jestli tam byl někdo spokojený. Máš zkušenost, jakou máš, a bylo by jedině dobře, kdybys napsala odkud. Poškodili oni Tebe .\nK miminku gratuluju, ale jinak čtení je to děsné .\nZávislačka 3379 příspěvků 10.06.11 11:05\nahoj Terad take gratuluji, a nechapu jak se takhle nekdo muze chovat v porodnici. vsechny bych je vyhazela! nedivim se ze se nastavajici maminy boji, ja se take bala, ne porodu, ale toho jak se tam ke me budou chovat. nastesti jsem rodila v Horovicich a super, nemuzu si stezovat.\nTo co jsi zazila ty je des, oni si neuvedomuji snad, ze tim miminko ohrozuji a mamniku taky? taky bych napsala stiznost, okamzite!\nExtra třída :D 14535 příspěvků 10.06.11 11:38\nPo porodu jsem zvažovala podat stížnost, protože jsem se cítila hodně ukřivděně, ale co vím, tak jich tam pár přišlo a chod oddělení se naprosto nezměnil . Že Zuzkko?\nNeúnavná pisatelka 19208 příspěvků 10.06.11 11:55\nTak od ted uz svuj porod ani chovani prersonalu (grrr ) za extrem nepovazuji jsi hrozne statecna a moooc gratuluji k princezne\nExtra třída :D 13661 příspěvků 10.06.11 12:13\ngratuluji k holcicce,to je fakt hrozne,kazdopadne neprimo vime jake porodnici se vyhybat-jeste zevsechno melo krasny konec\nExtra třída :D 10666 příspěvků 10.06.11 12:30\nMoooc gratuluji. Užila jsis dost, ale jsi dobrá, že jsi všechno zvládla na jedničku a že manžel bojoval, aby tam byl s tebou. Nejhorší je, že člověk s tím v tu cvhíli nezmůže nic. Já jsem měla taky takové kontrakce u prvního a šli jsme na císařr, protože měla aritmii srdíčka. U druhýho jsem ani nedonosila, přístup personálu ke mě byl taky šílený, pořád se na mě dívali co tam jako dělám, že mi nic není. Je to o lidech a někdy prostě narazíš na takový co ti zhnusí ty nejkrásnější chvíle.\nExtra třída :D 10679 příspěvků 10.06.11 12:34\nTerrad moc gratuluji k malinké je krásná a statečná jako maminka a tatínek . Velice před tebou smekám,já bych na ně křičela a nadávala,ale co oni by si s toho nejspíš nic nevzali. Nechápu jak se takhle mohli chovat .\nPřeji vám ať jste šťástný,malá vám krásně roste .....u druhého vybrat jinou porodnici\nJá rodila v Plzeňské porodnici a naprostá spokojenost…i když zlý lidi se najdou všude\nZasloužilá kecalka 762 příspěvků 10.06.11 12:49\ntaky moc gratuluji ke krásné holčičce Za 2 měsíce mě čeká porod chlapečka, taky si připouštím že porod nebude hračka, po 3 letech snažení jsem stím už smířená a moc se těším až malej bude venku Trošku jsem se zhrozila když si napsala Ústecký kraj, jsem rozhodlá pro Teplice tak snad bude vše ok. Věřím že když je super personál tak je porod mnohem snažší ale hold se každýmu nepoštěstí\nZávislačka 3438 příspěvků 10.06.11 12:51\nneskuteční,jak si někteří doktoří/sestry neuvědomují že pečují o nový život a berou to tak strašně nezodpovědně\nZávislačka 2806 příspěvků 10.06.11 13:20\nAhoj Terrad a Theuško, opětně mě zase zamrazilo, když jsem si to četla a jsem strašně ráda, že jste holky v pořádku . je to hrozný, když si někdo musí prožít takové věci. Nechápu některé sestry (všeobecně) že dokážou být tak „příjemné“ kor v porodnici, když člověku není dvakrát nejlíp.\nExtra třída :D 14535 příspěvků 10.06.11 13:23\nAhoj , jak se holky máte?\nUkecaná baba ;) 1505 příspěvků 10.06.11 13:34\nKrásný deníček Velká gratulace k malé krásné princezně …\nA mě se nejvíc líbí ten konec: ""A opravdu se nebojte, až budete mít ty svoje miminka u sebe, tak si na nějaký porod ani nevzpomenete.\nPříspěvek upraven 10.06.11 v 13:35\nZasloužilá kecalka 539 příspěvků 10.06.11 13:34\nTakový personál by chtěl . Jinak gratuluji k Thee, moc pěkná.\nKelišová 6562 příspěvků 10.06.11 14:23\ntaky gratuluji ke krasne holcicce:) Mam pred porodem a fakt te obdivuji,ze jste byli s manzelem tak tolerantni vuci personalu. Ja bych asi nebyla…Moje kamaradka mela podobny porod a jelikoz chce i dalsi deti,tak stiznost podavat bude,nechali ji 3 dny rodit…Kazodpadne uz mas vse za sebou a ted te cekaji jen a jen krasne chvilky s malou:) hodne stesti…\nUkecaná baba ;) 1708 příspěvků 10.06.11 14:24\nTerrad, užila sis svoje jen co je pravda… Zdá se mi, že na tebe byli takoví hnusní možná i proto, že jsi zdravotník a navíc děláš u nich v nemocnici. Nechali tě tam napospas, abys jim do toho náhodou nekecala…fakt smutné. Jednoduše se na tě vykašlali a co je nejhorší, nedodrželi ani základní postupy\nStížnost na ně bych asi nepodávala vzhledem k tomu, že bys ji musela adresovat zaměstnavateli.\nUkecaná baba ;) 1708 příspěvků 10.06.11 14:31\nMam pred porodem a fakt te obdivuji,ze jste byli s manzelem tak tolerantni vuci personalu. Ja bych asi nebyla…\nJaničko, i já jsem vždycky přesně věděla, jak se při porodu všem vzepřu a budu chtít, aby respektovali moje potřeby…jenže u porodu je ti tak blbě, že nemáš sílu na odpor a jsi takhle maličká. Je neuvěřitelné, co všechno si v takové situaci necháš líbit - a pak máš na sebe vztek. Přeju ti víc asertivity než jsem měla já. mmch - málokterý chlap ti dokáže u personálu něco vyjednat, protože je na tom psychicky velmi podobně jako žena. A ty „zuřivé“ tatínky jsou schopni vykopnout, že komplikují porod.\nNeúnavná pisatelka 19493 příspěvků 10.06.11 14:31\nTerrad, ani bych se nedivila, kdyby to byl Chomutov, malem jsem se kvuli nim taky nenarodila, resp narodila mrtva… sileny. Ja rodila v kadani a tam to byla pohoda\nExtra třída :D 14535 příspěvků 10.06.11 14:36\nVeveří to tím druhým příspěvkem zcela vystihla, člověk je tak vyčerpaný a bolavý, že mu všechny věci dochází hodně pozdě .\nEcht Kelišová 8410 příspěvků 10.06.11 14:41\nNo to je maso… já taky chytla „skvělý“ personál. Ženská je ale v tu chvíli tak odkázaná na okolí, má strach z toho, co se děje, a má obavu někomu cokoliv vytknout, no a personál na to spoléhá, že ženské většinou drží hubinu.\nale gratuluju k holčičce\nUkecaná baba ;) 1653 příspěvků 10.06.11 15:03\ngratuluji, ze jsi to statecne zvladla!!!!\nprijde mi jakoby se v porodnicich rodilo poprve, vzdyt ti lidi uz musi byt profici a vedet kdy se podavaji leky, kapacky atd… hlavne ,ze porad maji male platy a stezuji si, ale za co jim zvetsovat platy za amaterske chovani?\nKelišová 5813 příspěvků 10.06.11 15:58\nUff..trošku mě vyděsil ten přístup v té nemocnici,bohužel to tak chodí a mám pocit,že čímdál víc..Ještě,že vše dopadlo tak krásně dobře a máte krásnou zdravou holčičku. Snad náš porod v listopadu proběhne také v pohodě. Přeji hodně zdravíčka !!!!!!\nZávislačka 2806 příspěvků 10.06.11 16:10\nTerrad máme se docela dobře, sice stále bojujeme s tím ekzémem, ale už je to mnohem lepší. jinak jsme konečně absolvovaly očkování a dobrý, i bez teplot. adla roste jako z vody až je mi to k nevíře že už jsou jí 4 měsíce, nějak moc to utíká.\nTheuška je krásňoučká a vám se daří dobře????\nUkecaná baba ;) 1011 příspěvků 10.06.11 16:26\ngratuluji k holčičce..bohužel mám podobnou zkušenost s porodem syna před 6ti lety,ale i přesto jsem to nevzdala a opět čekám miminko a jdu do té stejné nemocnice snad se ten přístup za tu dobu změnil..jinak kvůli dlouhému čekání doktorů má můj syn kvůli přidušení ADHD ale naštěstí to není nemoc která by ho ohrožovala na životě…držím palce at tě tahle zkušenost už nikdy nepotká\nUkecaná baba ;) 2343 příspěvků 10.06.11 16:38\nEcht Kelišová 9615 příspěvků 10.06.11 16:50\nSeš úžasná, já bych byla v péči psychologa Nebo možná rovnou psychiatra…\nGratuluju ke krásné princezně a k úžasnému manželovi\nNeúnavná pisatelka 18319 příspěvků 10.06.11 18:09\nTerrad tos zvládla úžasně…! Už jsem si myslel, že na emimi skoro ani nejseš…\nProboha co to je za personál…!?!? Ten by měli preventivně protáhnout nějakým lágrem…! To by rozhodilo i chlapa jako jsem já…\nZávislačka 4090 příspěvků 10.06.11 18:23\nExtra třída :D 14535 příspěvků 10.06.11 18:40\nAhoj Juro, to víš nějak nebyl čas , ale už zase zvládám a tak tu opět vykecávám na emiminu .\nZávislačka 3819 příspěvků 10.06.11 18:43\nTerez-moc krásně jsi to napsala a já zase bulila jako tenkrát,když jsem to četla u nás v diskuzi poprvé. Jsi statečná a silná holka a Theuška samozřejmě také\nKelišová 5461 příspěvků 10.06.11 19:11\nTak mě se syn narodil po 38 hodinách od odtoku plodové vody také jsem si prošla peklem.Jen tak další dítě nebude.\nEcht Kelišová 8509 příspěvků 10.06.11 19:25\nZasloužilá kecalka 506 příspěvků 10.06.11 19:48\nmoc gratuluju k dcerusce a chvalabohu ze vse dobre dopadlo\ntohle je hruza cist, ne prozivat\nja bohuzel rodila sama, ex si v tretim mesici rozmyslel, ze jde jinam, tak jsem mela k porodu jedinou podminku, mit tam meho skveleho gynekologa, porodnika, cloveka s obrovskym srdcem\nnastesti vse probehlo relativne bezproblemove, co se tyka porodu, ja si pak odprdla svoje, ale vse dobre dopadlo a ja na moji porodnici nemuzu rict nic, vse je o lidech, tak je zrejme i z tveho dennicku\nhodne stesticka dal\nStálice 51 příspěvků 10.06.11 19:56\nGratuluji a jsem moc ráda,že je malá v pořádku .Já rodila 3krát a pokaždé jiný porod,některý bolel míň jiný víc a u třetího byl prťa přidušený,ale za co jsem moc vděčná,vždy jsem měla u porodu lidi kteří my vždy rádi poradily a pomohli,no a prostě se o mě starali ukázkově Do budoucna Vám přeji hodně štěstíčka a hlavně toho zdravíčka\nEcht Kelišová 8788 příspěvků 10.06.11 21:04\nGratuluju ke krasne holcicce a musim teda rict, ze ten pristup je opravdu neuveritelny.\nExtra třída :D 12981 příspěvků 10.06.11 21:20\nJe mi jasný o jakou porodnici jde\nPřesto já tam rodila dvakrát a milí lidé převažovali ty blbé ..\nJe to o lidech a bohužel jsi měla „štěstí“ na takovou hroznou konstelaci..\nPřesto máš nádherou dceru, gratuluji


Následujících 20 položek »  2 3 4 5 6 7 ... 13\nJih ožije hudbou!\nTo je název jednoho z vítězných projektů loňského participativního rozpočtu Náš Jih. Ten se uskuteční v pátek 20. května od 16 do 21 hodin a v sobotu 21. května od 12 do 21 hodin na náměstí Ostrava-Jih v Ostravě-Hrabůvce. Dvoudenní festival představí veřejnosti nečekaně pestrou skladbu místních hudebních uskupení napříč žánry. Nejlidnatější městský obvod Ostravy se může pochlubit řadou známých, méně známých i doposud neznámých hudebních uskupení, ve kterých působí obyvatelé obvodu.\nOstrava-Jih zve k návštěvě areálu Rybníky pod Hurou\nHistoricky je městský obvod Ostrava-Jih s rybníkářstvím spjat již pět století. Díky revitalizaci výškovických rybníků se ve čtvrtek 14. 4. 2022 otevírá veřejnosti nová relaxační zóna, umístěná v půvabném zákoutí Výškovic poblíž ulice Drůbeží.\nOstrava-Jih ladí na velikonoční notu\nJiž od pondělí jsou v ulicích nejlidnatějšího městského obvodu Ostravy připraveni těšit kolemjdoucí usměvaví velikonoční ozdoby v podobě velkých zajíčků, kuřátek a vajíček. Setkat se s nimi lze na čtyřech místech, a to v Hrabůvce na náměstí Ostrava-Jih, v části bělský Les u východu z podchodu směrem k poště na ul. Bohumíra Četyny, v Zábřehu u ul. Jugoslávská a také před kinem Luna. Největší zajíc měří zhruba 3 metry a velikonoční výzdoba bude na svých místech až do 25. 4. 2022.\nNa zelený čtvrtek 14. 4.2022 je na náměstí Ostrava-Jih také připraveno vše na naladění na velikonoční notu. Slezský jarmark, zábavná show i kreativní zábava pro děti, cimbálová muzika i koncert kapely Tři vykřičníky – to vše od 8 do 18 hodin v rámci akce Velikonoce na Jihu.\nSenior EXPRES JIH!!! slouží úspěšně již 5 let\nCestování v rámci celé Ostravy již pět let usnadňuje obyvatelům nejlidnatějšího ostravského městského obvodu služba Senior EXPRES JIH!!! První dva vozy vyjely 4. dubna 2017. Od té doby se počet aut i počet držitelů průkazek ztrojnásobil. Cena za jízdu pro seniory naopak zůstala stejná. Radnice službu za dobu provozu podpořila částkou 16,7 milionu korun.\nV sobotu se koná akce Ukliďme náš Jih\nV sobotu 2. dubna proběhne na území nejlidnatějšího obvodu Ostravy akce Ukliďme náš Jih.\nHlasuje se o deseti milionech korun na nápady obyvatel! Participativní rozpočet na Jihu jde do finále\nUž šestý ročník participativního rozpočtu Náš Jih vstoupil do rozhodovací fáze. Od dnešního pondělí 25. října do neděle 7. listopadu mohou obyvatelé Ostravy-Jihu starší 15 let rozhodnout, jak se rozdělí 10 000 000 korun vyčleněných z rozpočtu obvodu. Hlasovat je možné o 38 projektech na webu nasjih.cz. Součástí je soutěž o tablet.\nMezinárodní den památek si Ostrava-Jihu připomene bezplatnými komentovanými vycházkami\nAčkoli na počátku 80. let vyhlásila organizace UNESCO Mezinárodním dnem památek a sídel 18. duben, připomene si jej městský obvod Ostrava-Jih s ohledem na předchozí covidovou situaci 9. – 10. října 2021. Jedním z hlavních cílů tohoto dne je zvýšit povědomí o památkách a historii míst, která jsou součástí každodenního života veřejnosti, radnice proto připravila osm bezplatných komentovaných vycházek.\nObyvatelé nejlidnatějšího ostravského obvodu už po šesté navrhují, čím Jih vylepšit


Česká škola: C. k. gymnázium, kam chodil Franz Kafka: Strach ze zkoušek, který se stupňoval až k hrůze z maturity\nC. k. gymnázium, kam chodil Franz Kafka: Strach ze zkoušek, který se stupňoval až k hrůze z maturity\nsobota 25. srpna 2018 ·\nŠtítky: dějiny školství, gymnázium, maturita, názory\nFranz Kafka navštěvoval Státní gymnázium s německým vyučovacím jazykem, které stálo na Staroměstském náměstí. S ním 19.září 1893 nastoupilo do ročníku dalších 86 chlapců, ale v kvartě už bylo jen 50 žáků a maturitu jich složilo pouhých 22. V primě bylo i pět českých žáků, jejichž rodiče si pro ně přáli vzdělávání v němčině, všichni ale – zřejmě pro svůj jazykový hendikep – brzy ze studií vyletěli. Podle těchto čísel je zřejmé, že škola to byla přísná a strach ze zkoušek, který se stupňoval až k hrůze z maturity, který Kafka popisuje ve svých denících, nebyl neopodstatněný. Magazín Rodiče vítáni přináší pohled na tehdejší gymnázium podle knihy Reinera Stacha Kafka – rané roky.\nFranz Kafka (wikipedia.org)\nI jeho spolužáci, kteří na školu jinak nevzpomínají ve zlém, přiznávají, že ze strachu ze zkoušení běžně v prvních ročnících zvraceli. Učitelé to považovali za projev slabosti.\nNejvětší důraz se kladl na studium klasických jazyků, latiny a řečtiny. Studenti měli osm hodin latiny týdně, od třetího roku šest hodin latiny a pět řečtiny. Oproti tomu jen tři hodiny věnované rodnému jazyku.\nMatematika šla Franzovi ze všeho nejméně a při zkoušení u tabule prý plakával. Učitelé zamhuřovali oko, protože jinak byl premiantem.\nVzdělávací cíle výuky němčiny, rodného jazyka, byly popsané v Instrukcích pro výuku na gymnáziích v Rakousku takto: „Výuka německému jazyku nemá za cíl pouhé jazykové vzdělávání, nýbrž má poskytovati plné bohatství látky v klasické či alespoň bezvadné formě k vytváření duchovních a charakterových vlastností a živě ovlivňovat a propojovati i zčásti doplňovati výuku ve všech ostatních předmětech.“ Náplní tohoto vzletného cíle byl podle Stacha zejména rozvoj národní hrdosti.\nZe tří hodin němčiny týdne jedna padla na gramatiku. Bylo také třeba se naučit nazpaměť asi deset básní za rok, a to občas přezkušovali i inspektoři.\nMaturitní zkoušku skládal Franz Kafka a jeho spolužáci na jaře roku 1901. Z písemné zkoušky z němčiny dostal „uspokojivě“, tedy trojku. K tématu „Jaké výhody plynou pro Rakousko z jeho pozice ve světě a jeho přírodních poměrů“ ho nic moc nenapadlo, říká životopisec. Písemné zkoušky byly celkem čtyři, kromě němčiny také z latiny, řečtiny a matematiky. Ústní zkoušky trvaly čtyři dny, jeden předmět se zkoušel i hodinu. Z dvaceti dvou kandidátů prošlo osmnáct.\nMaturitních zkoušek se Kafka dopředu velmi hrozil a nebyl jediný. Kniha se zmiňuje o jeho spolužákovi z lavice Karlovi Krausovi, který se rozhodl před maturitou uprchnout až do daleké Ameriky a pro tento účel ukradl svému otci vše, co našel v jeho peněžence. Přemluvil k tomu i jednoho ze svých kamarádů a dostali se až do Hamburku, kde byli polapeni. Kraus nakonec ale maturitu složil.


Home Nezařazené 100 let Gymnázia Tišnov\n4. díl. 1951–1960\n1956 – Nemovitosti spravované místním národním výborem: radnice čís. 111, hasička č. 25, osmiletka č. 840, jedenáctiletka č. 20…\n6. 4. 1957 – Krajský odborový svaz zaměstnanců školství Brno uspořádal spolu s Jedenáctiletou střední školou v Tišnově v sokolovně Krajskou přehlídku soutěže LUT (lidové umělecké tvořivosti) učitelů. Vystoupili vítězové krajského kola, které se konalo v Brně, M. Třebové, Mikulově a Svitavách.\n21. 8. 1957 – Pilní žáci jedenáctiletky odjeli na chmelovou brigádu.\n28. 4. 1958 – Na počest 1. máje provedla jedenáctiletá střední škola pestré pásmo tělovýchovných vystoupení, tance, hudby, zpěvu, recitací a divadelních scének.\n9. 9. 1959 – Dopoledne se konalo slavnostní setkání abiturientů tišnovského gymnasia se společným obědem v sokolovně.\n1960 – Jedenáctiletá střední škola (JSŠ) končila školní rok 1959/60 s 889 žáky, z nichž bylo 132 s vyznamenáním, 452 dělnického a 61 rolnického původu. Školní rok 1960/61 začínal s 850 žáky v 25 třídách; jednu místnost musela poskytnout nově zřízená krajkářská škola. JSŠ nemá tělocvičnu. Polytechnická školní dílna byla umístěna v budově zvláštní školy dvorem s JSŠ související; dále má škola svou zahradu a skleník. V duchu usnesení ÚV KSČ v těsném spojení školy s životem byla na 3. stupni zavedena výrobní praxe; žáci 9. třídy (40) pracovali\nv ČSSS a v JZD 9. květen, žáci 10. třídy v ZKL v Tišnově II a 11. třídy v MEZ Drásov (76) a v Modetě Tišnov (20 dívek), od září 1960 pracuje jedna skupina žáků JSŠ také v okresním stavebním podniku v Tišnově. JSŠ má dále školní družinu (75 dětí, 2 vychovatelky), školní kuchyni s jídelnou stravující 300 žáků. … Následuje jmenný přehled vedení školy a učitelů.\nProfesor biologie a zeměpisu Dr. Václav Komárek, který na tišnovském gymnáziu vyučoval již od roku 1933, se stal poprvé ředitelem školy v létě 1948 a působil na tomto postu do konce školního roku 1952/53. Do funkce ředitele se poté znovu vrátil v roce 1957 a setrval v ní až do roku 1963, kdy odcházel do důchodu. U příležitosti jeho 75. narozenin o něm v září 1978 napsal Josef Ondroušek, maturant z roku 1962, mimo jiné toto: „… téměř dva tisíce studentů na něj s láskou vzpomíná pro jeho lidský přístup, porozumění a pochopení pro drobné studentské starosti a problémy. Všichni dnes také oceňují jeho osobitý způsob výuky, v jeho hodinách jsme se dozvídali daleko více, než předepisovaly učební osnovy…“\nKdyž se v roce 1953 stala z gymnázia Jedenáctiletá střední škola, vystřídal na čtyři roky Dr. Komárka na ředitelském postu o 20 let mladší Antonín Stejskal, profesor dějepisu a českého jazyka. Rodák z Jamného byl nejprve ředitelem měšťanské dívčí školy, na gymnázium nastoupil rovnou na místo ředitele, ale působil zde i poté jako profesor až do roku 1969. Po odchodu ze školy se věnoval mírovému hnutí, stal se dokonce předsedou České mírové rady a žil v Praze.\nDr. Vlasta Šanderová – čeština, dějepis, 1951–1969. Po absolvování filozofické fakulty na Masarykově univerzitě působila od poloviny 30. let jako středoškolská profesorka. Do Tišnova přišla z husovického gymnázia a brzy začala úzce spolupracovat s Karasovým divadlem. Navázala kontakty s rodinou Josefa Františka Karase a výsledkem studia této osobnosti pak byla její kniha Návrat do města pod Květnicí. Při výuce dokázala citovat zpaměti celé básně i neuvěřitelně obsáhlé prozaické pasáže. Žila v létech 1912–1981.\nJarmila Jurková – matematika, deskriptivní geometrie, 1953–1985, 1992–1996.\nPadesátá léta byla teprve obdobím nástupu mladé kantorky, která pak strávila v tišnovském gymnáziu prakticky celou učitelskou kariéru. Ve svých hodinách nutila přemýšlet, dedukovat, logicky chápat, kladla neustálé otázky, aby samotní žáci byli schopni vyřešit probíraný problém. „Dokázala až rentgenově přesně analyzovat naše myšlenkové pochody,“ říká o ní jeden z jejích posledních žáků, dnešní soudce Krajského soudu v Brně JUDr. Lukáš Hlouch, absolvent z roku 1999. Žila v nedalekém Drásově, zemřela v loňském roce.\nZora Jakubcová – čeština, ruština, 1956–1980\nPocházela ze severočeského pohraničí, po odstoupení Sudet se uchýlila do Předklášteří, kde byl její strýc proboštem v klášteře. Proslula nevídanou vlídností a laskavostí, spojenou s odbornými a pedagogickými kvalitami. Jak vzpomínal absolvent z roku 1976, dnešní ředitel ústavu fyzikálního inženýrství VUT Brno profesor Tomáš Šikola, „v našich dobách byla ruština značně neoblíbená, ona v nás ale přesto ve svých hodinách probudila zájem o ruskou klasickou literaturu.“ Při oslavách 90 let gymnázia v roce 2010 se dočkala v sále sokolovny dlouhotrvajícího potlesku. Žila v létech 1922–2015.\n– maturita 1957, třídní profesor Jaromír Hejl\nV létech 1958–63 studoval režii hraného filmu, školu absolvoval filmovou esejí Moravská Hellas. Dostal za ni Čestné uznání na festivalu v Karlových Varech, ale vzápětí film osobně zakázal prezident Novotný kvůli údajnému napadání folklóru, tedy umění vycházejícího z lidu. V době normalizace nesměl filmovat a v polovině 70. let proto odešel do exilu (Francie a USA), z něhož se kvůli nemoci manželky vrátil a pracoval jako řidič v místní sodovkárně. Po roce 1990 natočil několik velmi rozsáhlých a složitých filozofických dokumentů, z nichž poslední Komunismus a síť aneb Konec zastupitelské demokracie právě vstupuje do kin. Od roku 2002 je vedoucím Katedry dokumentární tvorby na pražské FAMU.\nDalší článek: Výsledky soutěží Ekoporadny\nPředchozí článek: Sokolovnu rozezní hlas slavné operní pěvkyně\nZ novinek: Backman Fredrik: Životní terno Autor pochází ze Stockholmu,…


Max a Maxipříšerky (Blu-ray)\nNázev titulu: Max a Maxipříšerky (11x)\nOriginál: Where the Wild Things Are (USA, 2009)\nKatalogové č.: 1004620\nKategorie: Dětské filmy, Dobrodružné filmy, Pohádky,\nTitulky: anglické pro nesly., arabské, bulharské, české pro nesly., čínské, estonské, hebrejské, chorvatské, islandské, korejské, litevské, lotyšské, maďarské, polské, rumunské, slovinské, srbské, thajské, turecké\nRecenze: 80% (3), Uživatelé: 66% (31)\nWhere the Wild Things Are | Blu-ray\nDevítiletý Max uteče z domova a přeplaví se přes moře, aby se stal králem podivuhodné říše obrovských chlupatých příšer. Ovšem být králem není vždycky tak jednoduché, jak to vypadá! Režisér Spike Jonze natočil kouzelnou, vizuálně ohromující filmovou adaptaci slavného klasického příběhu Maurice Sendaka, který zkoumá onen radostný a divoký chaos času a místa, kterému říkáme dětství\nNational Film Board of Canada a Warner Home Video vám přináší novou adaptaci knihy Maurice Sendaka, kombinující hranou a kreslenou akci. V původním znění uslyšíte hlasy Meryl Streep a Foresta Whitakera.\nPLUS: SÉRIE KRÁTKÝCH FILMŮ Z "MAX A MAXIPŘÍŠERKY” OD\nMaurice a Spike, Max a Spike, Recordovi, Carter Burwell, Absurdní problémky: Jak natočit psa, který štěká při běhu, Dobrý vtip, Útok upíra: Maxův krátký film a Vláda dětí.\nBonusové titulky: Nemusí být v High Definition; Titulky: české, anglické pro neslyšící, maďarské, polské, čínské, korejské, thajské


» Půjčky pro vaši spokojenost\nCheck with seller Půjčky pro vaši spokojenost\nVýhodná půjčka pro celou Českou republiku, kterou můžete využít na cokoliv. Nabízím vám půjčky od 50.000 Kč až do 5.000.000 Kč bez zástavy nemovitosti a bez nahlížení do registru dlužníků. Vyřízení celé půjčky včetně vyplacení financí maximálně do 48 hodin od podepsání smlouvy o půjčce. Rychlý a efektivní schvalovací proces s velkou průchodností schválených žádostí. Víc informací vám poskytnu na emailu: nemecekfin@gmail.com


David Zábranský / Martin Juhás čili Československo :: Jan-k-celis\nÚvodní stránka | David Zábranský / Martin Juhás čili Československo\nMartin Juhás čili Československo je pátou knihou letos čtyřicetiletého spisovatele Davida Zábranského (nar. 1977), vycházíme-li z recenze Petra A. Bílka v Respektu, vyznačující po vyzdvihovaném debutu Slabost pro každou jinou pláž, novele Šternův pokus milovat a experimentující polohu próz Kus umělce a Edity Farkaš, Juhásovi předcházejících (Wikipedie uvádí ještě jednu rozhlasovou hru a dvě povídky otištěné v Respektu, které samozřejmě nejsou „knihami“). Martin Juhás čili Československo byl nominován (vedle dalších ocenění) na Magnesiu Literu za prózu 2016, stejně tak jako Zábranského debut tuto cenu obdržel, tato skutečnost mi byla motivací knihu přečíst.\nNa obálce vydání v nakladatelství Premedia 2015 je takřka šestisetstránková kniha označena jako „román“, v textu vypravěč reflektuje její podobu jako „kroniku“. V jedné z recenzí se upozorňuje na skutečnost, že Martin Juháš, ač je to tak titulem vyznačeno, není hlavním hrdinou, nýbrž jedním z řady postav, jejichž příběhy posouvají dopředu košatý děj. Jako první přichází na scénu Bohumil Jíra, autor pomníku Mistra Jana Husa ve Strakonicích, města, do něhož je lokalizováno dění první části knihy (Češi a Slováci, následuje díl druhý Fašisté, díl třetí Nacisté a poslední díl čtvrtí Čechoslováci), s titulní postavou se za podivných okolností seznamuje čtenář teprve posléze.\nNa skutečnost, že se jedná o kroniku, tedy útvar historické prózy, který – coby výklad dějin – sehrál důležitou úlohu ve společenském vědomí českého národa (jedním z témat knih Aloise Jiráska, který může jako nejvýraznější z rozsáhlé řady dalších spisovatelů od 19. až po druhou polovinu 20. století, tuto literární oblast reprezentovat, bylo právě husitství), by zde měla ukazovat hned úvodní scéna svalení Mariánského sloupu na Staroměstském náměstí „ani ne týden po vzniku samostatné Československé republiky“, podobně jako další pasáže založení firem Fezko, vyrábějící unikátní fezy, či České zbrojovky, později proslulé svými motorkami „čezetami“. Věci se ovšem mají trochu jinak.\nPrincipy žánru nijak nepopírá skutečnost dalších významových vztahů ve spletitém syžetu románu, například již u zmíněného začátku skutečnost, že se jedná o dva pomníky (Mariánský a Husův), které jsou symboly historických protichůdností (pokračují Masarykem a politikou Hradu v metropoli a úlohou komunistů a fašistů právě v jižních Čechách) a zdrojem napětí v příbězích. Chronologický vyprávěcí postup, pro žánr kroniky příznačný (chronos – kronika, neruší ho ani kompozice v několika časově souběžných pásmech, jako např. rozsáhlý román Mezi proudy zmíněného Jiráska), ovšem v Zábranského románě je soustavně porušován, autor předjímá, co se stane, nebo se k vysvětlení některých momentů vrací. Je tedy zřejmé, že podobně jako u uvedených biografií jednotlivých postav, ať už historických (Rudola Gajda…) či pouze románových, což je příznačný postup realistické prózy, k níž kronika patří, je i čas tématem pouhé hry se čtenářem, určitého odstupu a ironie, s níž Zábranský k psaní přistupuje.\nNárok historické prózy je – když odhlédneme od umělecké kompetentnosti interpretace historických událostí či smyslu historie – pravdivost faktů či reálií. Pozastavil jsem se (vzhledem k tomu, že některé zvláště lokální historické události nedovedu posoudit, zatímco hudební témata ano) nad tvrzením, že píseň Hej, Slované, je fašistická. To je samozřejmě možné rozebírat, stejně tak jako poukaz jednoho čtenáře, který se pozastavuje nad tím, že osoby v knize telefonují přímo na meziměstských linkách, zatímco v tehdejší době se hovory ještě spojovaly ručně v ústředně. Nechci se pouštět do polemiky o správnosti či přesněji adekvátnosti prezentace historických reálií, protože, jak jsem zmínil, nedisponuju potřebnou kompetencí historika. Jen bych chtěl na problém poukázat – vzhledem k tomu, že toto téma se v dnešním diskursu často objevuje právě proto, že historie (respektive dlouho tabuizovaná témata) v posledních letech bývá tématem například ve filmových zpracováních (nejzřejmější příklad je skandální zkreslení skutečnosti v seriálu Bohéma).\nTo jsou ale možná v našem případu nepříliš podstatné momenty. Zásadní je naopak v románovém útvaru zkřížení tohoto popisně realistického postupu, akcentující přesná data a faktické souvislosti, s principem magického realismu či imaginativního přístupu, pro nějž jsou příznačné naopak nerealistické obrazy. Můžeme hned z první části knihy zmínit to, jak si tříměsíční plod, budoucí Martin Juhás (či Reitmajer), udělá výlet do světa, v němž bude žít, tak, že se vysouká z matčiny dělohy, a posléze zase zaleze zpět. Komentátoři hovoří o magickém realismu, mě v tento moment napadá Plechový bubínek Güntera Grasse, v němž se hlavní hrdina Oskar Matzerath rozhodne, že ve věku tuším třech let přestane růst (zatímco jeho duševní vývoj je uzavřen již v okamžiku narození).\nRecenze si nemohly nevšimnout rybiček, které (podobně jako Juhás) opustily své prostředí akvária a cestují prostorem/vzduchem po místnosti nebo dokonce po ulicích. Třetí takový moment, rovněž se opakující v celé ploše románu, a mající i magický účinek v ději, je „klínek“, který má utěsnit vodu, naopak způsobuje vlhnutí stěn ve vile a na nejrůznějších místech takřka coby deus ex machina zasahuje do příběhu. Jsou to vlastně živly, vytvářející jakýsi prostupný či „tekutý“ prostor, a živelný je také sex, který má dost podstatné místo v příbězích postav. Nejen, že je pochopitelně východiskem „zrodu“ postav (doslovně, a líčen je v bezprostřední tělesnosti), ale vytváří zde paletu nejrůznějších podob až šokujících: Nejde o to, že bychom mohli u jednotlivých postav vytvořit jakýsi seznam odchylek (nechci říkat úchylek) od běžného sexuálního chování a orientací (ovšem, co je běžné?), ale i způsob, jakým jsou jednotlivé epizody/příhody prezentovány, je tak trochu „podvratný“: „Většina spermatu skončila v Marii. Ján se vytasil nejen s tělesnou silou, nýbrž i se symbolismem když dívku políbil dvěma dávkami, z nichž ta první šla symbolicky do spodní části, ta druhá symbolicky do hlavy. Toho dne uvedl dívku do zcela jiného stavu.“ (s. 15, to je vlastně popis zrodu hlavního hrdiny, Ján a Marie jsou Martinovi rodiče).\nImaginativnost a překvapivost některých motivů je v příkrém kontrastu s věcností, s jakou je citováno například znění dobových zákonů. Estetický efekt je ovšem vlastně týž: je to optika přiblížení až „k dotyku“, vyvolávající pocit bezprostřední účasti čtenáře na ději. V příběhu se setkávají postavy fiktivní s reálnými, i u nich se nicméně dozvídáme, podobně jako u deskripce historických událostí, větší podrobnosti z jejich života než na stránkách Wikipedie. Je to onen zmíněný úhel pohledu z určitého místa (Strakonic). Tak se dozvíme, který den byla založena místní pobočka Komunistické strany Československa ve Strakonicích, osudy agrárníka Rudolfa Barana, Rudolfa Rösslera či JUDr. Branžovského, podrobnou biografii Radoly Gajdy (s. 213), mihne se zde Klaus Mann (syn Thomase Manna, autor proslulého románu Mephisto o postavě diktátora, tedy tématu blízkého Zábranského knize, měl československé občanství, s. 177) a jeho sestra Erika, ale také třeba Josef Skupa se svým Hurvínkem z Plzně (s. 218), zjevují se peripetie fašistického hnutí, ale i touhy a realizace samostatnosti Slovenska, viděného rovněž z konkrétního místa (obce Riečnica na Kysucku, kde bydleli rodiče Jána Juhásze).\nKdyž tak přemýšlíme o pohledu na české dějiny, můžeme mít pocit, že Zábranského výklad je podobný, jako je postižení postavy Marie Jiříčkové, matky hlavního hrdiny: „Marie byla dívka stydlivá, zamlklá a snad i málo inteligentní.“ (s. 15) Také interpretace širšího historického rámce, kterou každá takováto kniha i implicitně musí být, rozhodně není z těch, které jakkoli dějiny oslavují či je vykládají v jakémkoli racionálním rámci. Jako by to všechno, události od let dvacátých až po ty válečné, s krátkou dohrou poválečných (čtyřicátých a začátku padesátých) let, byl nějaký prapodivný omyl. Tak, jako se „nepovedla“ individuální sexualita jednotlivých postav (někdy traktovaná dokonce humorně, jako např. školní tření Barbory a Martina, „malý zrudl a do čuráčka se mu navalila krev.“, s. 372, jindy v kontextu dobových zákonů, jako homosexualita Jána Juháse a Supa, „homosexuální styky sice byly v ČSR oficiálně vnímány coby pohlavní zvrácenost“ atd., přezné znění paragrafů, s. 246, podobně jako protichůdná politická přesvědčení defilují v románu sadismus [Jan Juhás], incest mezi otcem a synem, impotence, svým způsobem se patří i nezměrné přejídání tlusté Berty atd. atd.), něco se zvrtlo i v historii celého společenství, která je stejně dramatická jako osudy románových postav.\nAlespoň jedno doložení: „Martinův příběh je z velké míry příběhem zloby, zrady a špatnosti“ (s. 373). A přitom je osobní život našich hrdinů úzce propojen s „velkými dějinami“. Opět jeden příklad (při operaci Martin, kterou prováděl 15. března 1939 doktor Tůma): „Martina stačilo zavřít a zašít, když vrchní sestra vešla na sál, celá uplakaná (…) Tůmovo čelo brzy zalil pot. Lékař se ocitl v nejsložitější situaci svého života: Na stole mu ležel otevřený syn komunistů a do země se zatím valila armáda, jíž Hitler vetkl do erbu pomlácení žido-bolševiků“ (s. 387). Stejně jako v závěru knihy její autor hovoří o knize Otakara Štěpánka s názvem naše chráněné a užitečné ptactvo, v níž si přečetl: „Vžitý název racka chechtavého vznikl zřejmě omylem v době národního obrození, a to nesprávným překladem z německého Lachmöwe. Německé jméno je totiž odvozeno od podstatného jména die Lache (kaluž, tůň) a nikoli od slovesa lachen (smát se).“\nještě odkazy upřesnit\nDavid Zábranský, Martin Juhás čili Československo\nDavid Zábranský, Martin Juhás čili Československo, Premedia Bratislava 2015, 576 s.


Sölden - aktuální report z 26. - 27.03.2013 - SNOW.cz\nSölden\taktuální report z 26. - 27.03.2013\nnávštěva od: 26.03.2013 do: 27.03.2013\nVýborné lyžařské středisko s perfektním zázemím, které nabídne každému lyžaři vydařenou dovolenou. Ideální pro dva až tři dny lyžování. Rozmanité sjezdovky s perfektním sněhem na ledovci Tiefenbach a dlouhé dojezdy do Söldenu, které jen tak neomrzí. Menší počet opravdu těžších černých sjezdovek.\nSjezdovky průměrně upravené, občas propady a ve špatné viditelnosti velice nečekané terénní vlny. Menší množství černých sjezdovek a některé černě značené jsou spíše červené. Nádherná je černá č. 7, k ní ale vede dlouhý páteřní traverz a po ní opě následuje dlouhý dojez až ke spodní stanici lanovky. Brzy ráno skvělé červené č. 10 a 21 do údolí. A celý den krásná sjezdovka č 1.\nVe vyšších partiích perfektní. Pod 2 000 m ale převažuje technický sníh a u dojezdů ke spodním stanicím lanovek už do 11 hodin boule a vydřená místa. Odpoledne prakticky led a na stranách umělá krupice. Na ledovcích parádní prašan, za dva dny napadlo cca 15 cm sněhu, v údolí ale pomalu roztával.\nVětšina lanovek je nových, s dostatečnou kapacitou a bublinou proti nepříznivému počasí. Staré dvojsedačky jsou jen u méně vytížených okrajových sjezdovek a oproti novým odpojitelným sedačkám jsou extrémně pomalé. Nejslabším článkem je čtyředačka Einzeiger, u které se tvoří opravdu nevídané fronty. Je nutno ji použít při cestě k ledovcům. Doporučuji ihned brzy ráno a nebo až okolo 13. hodiny. Dvousedačka Rotkogl u hezké černo-červené sjezdovky je doslova utrpení, pomalá a je schopna několikrát zastavit.\nHlavně ve středu díky slunečnému počasí a velikonočním prázdninám docela velká. Stále se ale daly najít místa, kde se dalo velmi kvalitně lyžovat a na lanovkách nejsou fronty. Je třeba se ale vyhnout v nejexponovanější časy lanovkám vedoucím na ledovce. Hlavně 4sedačka Einzeiger působí jako filtr před cestou k ledovcům a před obědem u ní byla fronta na 30 min. Dá se ale předběhnout a odjet do 10 min. Po ránu i fronta na Gaislachkogl II. Lanovky z údolí prázdné.\nVelké množství chat a horských restaurací, které ale nabízí prakticky to samé. Mohu doporučit slunečnou restauraci Eugens Obstlerhutte, kde byla velmi rychlá obsluha a dobré tyrolské jídlo. Nebo italskou restauraci Phillip. Aprés-ski v podobě tančících Němců v lyžákách jsem radši nenavštívil.\nDoprava v celém údolí je bezproblémová, vše dobře značeno. Dostatek parkovacích míst, garáže přímo u lanovek a vše zdarma. Dokonale propracovaná infrastruktura skibusů.\nKomplexní lyžařské středisko s perfektním zázemím na dva až tři dny lyžování\nVětšina lanovek nových, rychlých a pohodlných\nParkoviště a garáže přímo u sporních stanic lanovek zdarma\nMožnost výborného jarního lyžování na ledovcích\nPořádání mnoha akcí (hudební, sportovní atd.)\nChybí alespoň jedna dechberoucí sjezdovka s historií\nVelké množství rusky mluvících nelyžařů na svahu\nLanovka Einzeiger má malou kapacitu a tvoří se u ní až 30min. fronty (nutno použít při cestě na ledovec)\nVracení skipasů ve sportovních obchodech po uzavření lanovek (nepochopitelně chybí automaty na vrácení skipasů)


Máš umělecké střevo? | Máš umělecké střevo? − Gallery Tour 3 v 1\nProgram 3 v 1 platformy Máš umělecké střevo? nabízí studentům středních a vysokých škol a nově i široké veřejnosti navštívit v jednom sobotním dni probíhající aktuální výstavy v předních pražských galeriích. Součástí Tour je lektorský výklad ke každé z vybraných výstav a vstup na tuto výstavu. Do programu vybíráme vždy to nejzajímavější z galerií DOX, Galerie Rudolfinum a Národní galerie se zaměřením na současné a moderní umění. Čtvrtletní pravidelnost těchto Tour vám zprostředkují aktuální výstavy, odborný lektor vám zodpoví vaše dotazy, ale také vás seznámí s fungováním našich největších institucí nebo jejich zákulisím.\nProgram zajišťuje Platforma Máš umělecké střevo?, která spolupracuje s profesionálními lektory, umělci či teoretiky umění.\nKde? Centrum současného umění DOX, Národní galerie v Praze a Galerie Rudolfinum\nProgram začíná v 10.00 a končí kolem 16 hodin, je rozdělen na dva bloky s hodinovou pauzou.\n100,-Kč /student nebo pedagog (s platným studentským/učitelským průkazem)\n200,-Kč / dospělý\nKrištof Kintera: Nervous Trees (Galerie Rudolfinum)\nRozsáhlý projekt Krištofa Kintery Nervous Trees akcentuje procesuálnost autorovy tvorby. Výstava shrnuje posledních pět let Kinterovy tvůrčí práce a představí na dvě desítky soch, instalací a interaktivních objektů. Součástí expozice je tzv. laboratoř, kde návštěvník vstupuje do průběhu vzniku Kinterovy aktuálně realizované instalace Postnaturalia.\nAj Wej-Wej. Zákon cesty (Národní galerie – Veletržní palác)\n„Není žádná uprchlická krize, jen krize lidstva… Při současném přístupu k uprchlíkům ztrácíme své základní hodnoty“, říká světově proslulý současný umělec Aj Wej-wej v reakci na současnou humanitární katastrofu. Projekt Zákon cesty je impozantní a přesto intimní obhajobou lidských práv migrantů.\nPřed očima (Centrum současného umění DOX)\nVýstava představí dnešní Irák očima mladé generace dokumentárních fotografů pocházejících především z iráckého Kurdistánu. Díky znalosti lokálního prostředí a díky přístupu do míst, které zůstávají nepřístupné zahraničním fotožurnalistům, předkládají tito místní fotografové publiku jedinečnou vizuální cestu poznání napříč jejich zemí.\nSraz je před Galerií Rudolfinum v sobotu 23. 9. 2017 v 10:00\nRezervace nutná na\nŠkolní skupiny zapojené do soutěže Máš umělecké střevo? mají možnost rezervovat si Tour i mimo vypsané termíny!\nAj Wej-Wej. Zákon cesty (Národní galerie - Veletržní palác)


Tak trošku opice bez výrazu - musicserver.cz\nVydáno: 12.11.2012 19:00 v sekci Recenze - Ondřej Hricko | foto: facebook interpreta\nŠumperská popová kytarovka O5 & Radeček v květnu vydala singl "Ripápá", kterým uvedla svou tehdy připravovanou novou desku "Pozdrav z Opičích hor". A jelikož Radečci slaví dvacet let, bylo možné, že znovu opráší svůj dar psát hity a potěší fanoušky další kvalitní řadovkou. Povedlo se?\nO5 & Radeček - Pozdrav z Opičích hor\nSkladby: Sedí u piána, Dokud vítr fouká, Ripápá, Kde pořád sílu brát, Nebuď smutný, Pálím další most, Sára, Sova, Zůstaň (Padá déšť), Já budu tu dál, Když splývám s oblohou, Ten den za to stál, Anděl, Sedí u piána (akusticky)\nVydavatel: Československá muzika\nPokud byly první dvě nahrávky O5 & Radeček sledovaným zbožím, další desky vycházely spíš v tichosti a namísto zástupu fanynek začali hrát úzkému kruhu nejvěrnějších fandů. Sympatické určitě je, že se nenechali odradit ústupem ze slávy a nahrávají pravidelně nová alba. To aktuální, v pořadí páté, pojmenovali trochu zvláštně "Pozdrav z Opičích hor", ale určitý vtip to docela má.\nCo od novinky čekat? Do jisté míry se nedá očekávat nějaký výrazný hit typu "Praha" a velkolepý návrat do mainstreamu, ale zřejmě je pravděpodobnější komornější poprocková deska se soft kytarami a uhlazenou produkcí. To ovšem neznamená něco hanlivého, ne každá kytarovka musí znít dirty jako Airfare nebo Sunshine. Vždyť i Británie má své Keane nebo USA The Fray. A k právě prvním zmíněným bych hudebně novinku asi přiřadil. Celkově se deska nese v hodně smířlivém, opatrném tónu "jen abychom příliš nezvířili vody", což jejich fanouškům bude dozajista lahodit, horší to ale bude se získáváním těch nových. Éra polosladkých písniček se váže na dobu starou přinejmenším deset let. Kupříkladu mě udivil pomalý, přízemní úvod desky, který obstarává skladba "Sedí u piana". Jak jsem ale později zjistil, v rámci alba jde vlastně o standard, moc rychlejších a napínavějších skladeb tu k nalezení není.\nNejvětší radio hitem je asi druhá "Dokud vítr fouká", která má dobře zapamatovatelný, melodický refrén a neomrzí ani po několika posleších. To se ovšem nedá říct o minimálně polovině nahrávky, která trestuhodně splývá, a oddělit od sebe jednotlivé skladby dokáže až pozorný, vícenásobný poslech. Nejpřísnější kritiku si ovšem zaslouží texty, které jsou ve většině případů nicneříkající, nudné a posluchači nic smysluplného nenabídnou. Připadá mi, že se muzikanti v některých případech skrývají za abstraktní fráze, které mají schovat nulové textové nápady. Třeba "Sova" hraničí až s dětským popěvkem: "Sova v dálce krouží a zahouká, zahouká, úúú, úúú, zpět přes velkou louži se vrátí k nám, vrátí k nám, úúú, úúú, lidi jsou jak ptáci, odlítaj, odlítaj, úúú, úúú, pak se zpátky vrací, nic neříkaj, nic neříkaj".\nAni singlová "Ripápá" nijak neoslňuje, a porovnám-li ji se singly z předchozích desek, dosti strádá. Po dvaceti letech hraní bych očekával větší nasazení a trochu originality, která chybí nejen singlu, ale celé desce. Radečkové mi na nové desce přijdou, jako by trpěli syndromem vyhoření. Snaha je sice znát, sem tam se naskýtá pocit čehosi zajímavého, ale ve výsledku se vlastně nic neděje. Album působí jako starší automobil, který se v zimě snaží nastartovat, ale jakmile se jeví známky nahození motoru, chcípne.\nrecenze (Forrest , 13.11.2012 11:52) Reagovat\nAutor recenze si desku poslechl zřejmě jenom jednou.\nRe: recenze (larry, 13.11.2012 20:09) Reagovat\n... nač poslouchat víckrát? Recenze je celkem přesná... L.\nRe: recenze (Dominik, 14.11.2012 14:33) Reagovat\nJá si taky myslím, že recka je všeříkající a trefná a Forrest je dle mého buď člen kapely nebo managementu :-D jinak nevim. Pozdrav není vyloženě blbý album, ale i po více posleších mě moc nebaví a 4/10 je optimální, tak bych hodnotil i já. A recenze se mi moc líbí! Dobrá práce.\nRe: recenze (Forrest, 14.11.2012 15:28) Reagovat\nJá bych to hodnotil 6/10. Btw - jsem pouze fanoušek a podle mě má tato kapela buď příznivce nebo odpůrce (nic mezi tím). Třeba nové desce Inzerát od kapely Kryštof bych určitě nedal 8/10, protože to nepovažuju za takový zázrak. Přijde mi, že když to jsou "Kryštof", tak mají minimálně 8/10 už nějak automaticky předem.\nPrůměrné album (shrekinho, 16.11.2012 13:14) Reagovat\nTak po několika posleších se mi ta deska nezdá špatná ... Je to sice dost možná nejhorší cd O5, ale poslouchatelné to je ... souhlasím a za dobrý postřeh považuji, že texty jsou slabší ... Předchozí deska Máš mě na svědomí byla o hodně lepší a hitovější. Z tohoto cd bych vybral za nejlepší kousek poslední píseň Anděl, která mi upoutala hned napoprvé, dále singl Ripápá či Sedí u piána určitě stojí za poslechnutí. Průměrné album 5/10


Selista - restaurování nábytku\nO NÁS GALERIE KONTAKT\nOpravy a restaurování selského, lidového a starožitného nábytku\nSELISTA - Pavel Cimburek\nRestaurování, renovace a opravy starožitného nábytku má již velmi dlouhou tradici. V dřívějších dobách si velmi drahý nábytek mohla dovolit pouze šlechta, později i zámožní měšťané. Ostatní lidé, hlavně na venkově používali nábytek jednodušších tvarů, konstrukcí a také dostupnějšího druhu dřeva. Mnoho z nás našlo na půdě či ve sklepě kusy nábytku po prababičkách, babičkách a rádi byste nyní tento již starožitný, selský či lidový nábytek zpátky začlenili do své domácnosti. Proto je zde naše firma SELISTA, která zajistí veškeré služby spojené s restaurováním, renovací a opravou starožitného nábytku\nNaše firma se zabývá opravami, renovacemi, restaurováním i rekonstrukcemi selského, lidového a starožitného nábytku, jeho nákupem a prodejem . Při práci používáme tradiční postupy i materiály tak, aby byla v co největší míře zachována autenticita a historická hodnota restaurovaného kusu nábytku. Restaurovat, renovovat či opravit je možné i velmi poškozené kusy, které laik ani nepovažuje za možné opravit.. Proto je vhodné poradit se s odborníkem, který má zkušenosti s opravami starožitného nábytku.\nZrestaurujeme Vám jakýkoliv váš nábytkový kus ať už se jedná o skříně, komody, stoly, postele, lavice, hodiny či jiný. Při restaurování či renovaci je nezbytné posoudit daný kus. Prohlédnout jeho poškození, opotřebení a konstrukci. Dále je třeba restaurovaný nábytek vždy dokonale rozebrat, očistit a opravit poškozené části či nahradit chybějící, zpevnit uvolněnou dýhu a doplnit ji. Opravy se provádějí samozřejmě stejným druhem dřeva či jiného materiálu, který byl původní. Potom se musí vše pečlivě vybrousit, všechny díly sklížit a provést povrchovou úpravu Povrchová úprava je možná jakýmkoliv způsobem-vosk, olej, lak atd. Samozřejmá je dohoda se zákazníkem o této povrchové úpravě nebo sami doporučíme k danému kusu nejvhodnější řešení.\nDoprava nábytku patří k našim službám.\nProtože se dříve nábytek vyráběl převážně jednotlivě, nebyla sériová výroba, proto každý kus je svým způsobem originál a bývá jinak konstrukčně řešen a je v jiném stavu opotřebení. Nelze proto stanovit přesnou cenu předem, ale pouze orientační.\nSelista - 2020 ®


Šestá Příbramská neckyáda byla ve znamení večerníčků - Příbramský deník\nKlání netradičních plavidel, osazených pestrými, ještě netradičnějšími posádkami se odehrávalo hned v několika disciplínách v areálu na koupališti Nový rybník. | Foto: Radek Velebil\nLetos to byl již šestý ročník akce, tentokrát laděné ve večerníčkovském stylu, u příležitosti stého výročí od narození příbramského rodáka, animátora a režiséra Václava Bedřicha. Ten režíroval mimo jiné večerníčky Bob a Bobek, Říkání o víle Amálce, Maxipes Fík a další.\nElegance, bílá barva a spousta zábavy. V Kamýku proběhne tenisové Retro


201609 ROCK&ALL - rockandall-shop\n› ROCK&ALL › 201609 ROCK&ALL\nKód produktu 201609\nNick Cave – Může bonvivána temnoty srazit temnota na kolena? Nick Cave po čtyři desetiletí koketoval se smrtí, po loňské tragédii se mu ale přiblížila nesnesitelně blízko. Takové události člověka změní, i když nechce. (Ondřej Horák, Petr Nožička, Roman Jireš, Jan Tesař)\nTéma: Bootlegy v 21. století – Rammstein, Muse, Paul McCartney, Bon Jovi či Kiss. Žánrově zdánlivě nesourodé kapely mají jedno pojítko. Jejich koncerty v České republice natočil sedmatřicetiletý Martin alias Mr. Scully z Plzně. (Milan Říský)\nFreddie Mercury 70 – Svět populární hudby zatím neměl mnoho teatrálnějších ikon, než byl Freddie Mercury. Kariéra umělce v širším slova smyslu měla od počátku pevné základy v jeho výtvarném cítění. (Pavel Víšek)\nSix Degrees Of Separation – Rozhovor s jednou z nejosobitějších tuzemských tvrdě rockových skupin nabízí neobyčejně trefnou, otevřenou a zábavnou reflexi hraní v letité kapele a všeho, co s tím souvisí. (Michal Husák)\nMydy Rabycad – S dříve electroswingovou a dnes, jak sama říká, „glamtronic“ kapelou jsme si povídali zejména o hraní v zahraničí.(Pavel Zelinka)\nNěžná noc – Kdo by si pomyslel, že se dají dohromady dvě tak zdánlivě vzdálené osobnosti české scény, jako jsou zpěvák, skladatel a jeden z nejoriginálnějších českých textařů posledních více než třiceti let, Jan Hedl, všemi řečený Sahara a zpěvačka Blanka Šrůmová? Nota bene nejen umělecky, ale i v osobním životě… (Petr Korál)\nAirbourne – Pro jedny pouhá odmocnina z AC/DC, pro druhé mladá krev, která pozvedla prapor hard rocku zase hodně vysoko. Airbourne dál přísahají na chlast a rock’n’roll a nová deska je opět nabitá živelnou energií. (Petr Adamík)\nRock & All Interview: David Koller – Jeden z těch velkých profilových rozhovorů, u kterých musíte s těžkým srdcem vybírat, které z bohatých aktivit umělce pro tentokrát přejít, vynechat. Ostatně kdyby záleželo pouze na Davidovi, možná by došlo pouze na to, co má právě před sebou. (Leoš Kofroň)\nKlaus Voormann – Spíše než jméno slovutného výtvarníka je známější jeho práce pro Beatles. Právě před 50 lety vyšlo jedno z jejich přelomových alb Revolver a tvůrce obalu nyní vzpomíná na okolnosti jeho vzniku. (David Hrbek)\nRock & Top – Green Day, Slipknot, festivaly, hologramy, Souperman, The Beatles, Barb Wire Dolls, At The Drive–In\nRepublic Of Two – Indiefolkové duo se ve velkém stylu hlásí s novou deskou, rozebírali jsme ovšem i řadu dalších hudebních spádů sehrané dvojice Jiří Burian & Mikoláš Růžička. (Pavel Zelinka)\nMistři v přítmí – Adrian Belew (Tomáš S. Polívka)\nPrago Union – Měl smlouvu s velkým vydavatelstvím, jeho kapelu hrála televize i rádia, jeho texty zlidověly. Pak začal od nuly, aby získal svobodu a naučil se nezávislosti. Kato právě vydal pod hlavičkou Prago Union nečekaně optimistické album Smrt žije, které se ihned stalo nejprodávanějším albem u nás. (Ondřej Horák)\nNa vlastní uši – Vašek Bláha (Ondřej Krista)\nPeter Garrett – A ještě jednou Austrálie. Zpěvák, aktivista a politik Peter Garrett nedávno publikoval rozsáhlou autobiografii, právě vydal vůbec první sólové album a příští rok opět začnou koncertovat jeho Midnight Oil. (Petr Nožička)\nVoices of Rock – Rod Evans (Tomáš S. Polívka)\nKam se poděly náboženské kapely? – V devadesátých letech zažily velký vzestup a jejich vliv na scénu byl znatelný. Do stereotypu rockových nebo metalových koncertů vnesly nové prvky. Kázání mezi písničkami, texty hledající Boha a přízeň fanoušků, co pili celý večer limo. (J. J. Šimon)\nAlan Vega – Zemřel radikální muzikant, který svou neústupností změnil zvuk mainstreamu. K odkazu newyorského protopunkera se hrdě hlásí stovky kapel a jde o tak různorodá jména jako Bruce Springsteen, Sisters Of Mercy nebo Pet Shop Boys. (Ondřej Horák)\nKufry plné pokladů – Někdy jde jen o dílčí poznámky, jindy plné krabice či rovnou kufry s literárním odkazem umělců, kteří již tato svá díla neuvedou do života. To ovšem nevylučuje, aby na jejich základě vzniklo mnoho zajímavé hudby. (Michal Bystrov)\nBlixa Bargeld – Zpěvák Einstürzende Neubauten a bývalý Bad Seed Nicka Cavea je neústupný umělec i pragmatický obchodník. Před jeho pražským koncertem jsme se bavili o temnotě aktuálního alba Nerissimo. (Ondřej Horák)\nHudba & Film – Komiksovky a rockové hity (Milan Říský)\nSvěženky – Let’s Eat Grandma, Masked Intruder, Yak (Pavel Zelinka, Jakub Poštolka, Vojta Tkáč)\nRecenze – Pixies, Airbourne, Ian Hunter, Dinosaur Jr., Steven Tyler, Against Me, U2, Gov’t Mule, Devin Townsend, D.A.R.K., The Odd Gifts, Periphery, Keb’ Mo, Incognito, Descendents…\nLive – Marillion, Damien Rice, Neil Young, Robert Plant, Mighty Sounds, Brutal Assault,\nBenátská!, Michal Prokop, Rihanna\nOzvěny amerického jihu – Aaron Neville (Michal Bystrov)\nJazz & Blues – John Scofield (Pavel Víšek)\nGlobální kuchyně – Rudolstadt 2016 (Petr Dorůžka)


Pohybové studio K6: Pilates, Jumping, Body forming, Piloxing, Kruhový trénink, Bosu - Pražský patriot\nPohybové studio K6: Pilates, Jumping, Body forming, Piloxing, Kruhový trénink, Bosu\n9. dubna 2015 14:44\nPokud hledáte způsob, jak doplnit energii a zklidnit se, pak zkuste jedno z výše jmenovaných. Tyto metody nejsou na první pohled tak energické jako aerobik nebo step. Jsou pomalejší a mnohem niternější.\nNeposilují pouze tělo, ale přinášejí též posilnění duševní rovnováhy a uvědomění si sama sebe.\nPohybové studio K6 najdete na adrese: Zelenky-Hajského 8, Praha 3. Nabízí nejen cvičení, ale instruktorem pilates se můžete stát i vy, pokud se rozhodnete navštívit licencovaný kurz instruktor pilates, který je akreditován Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy ČR.\nAbsolvent kurzu získá osvědčení o odborné způsobilosti „instruktor cvičení pilates“ na jehož základě může požádat o vystavení živnostenského listu a vykonávat profesi pilates (osobní) instruktor ve fitness centrech nebo jiných tělovýchovných zařízení.


Rulandské bílé 2017 Vinařství Syfany\nHrozny pochází z našich vlastních vinic - používáme původní metody - bez selektováných kvasinek a enzymů.\nRulandské bílé je odrůda, které se dříve přezdívalo Burgundské bílé. Je to víno se světle žlutou až žlutozelenou barvou. Ve vůni lze najít tóny hrušky, citrusových plodů, broskve, ořechů, vanilky, lipového květu nebo chlebové kůrky. Chuť je dlouhotrvající, plná a elegantní. Skvěle se víno hodí k uzeným rybám, plísňovým sýrům nebo svěžím dezertům.\nSauvignon 2019 Vinařství Lekavý\nSolaris 2018 Vinařství Iris


Tvář soutěže – Kolem KM\n„Bez kola si život nedokážu vůbec představit“, říká tvář soutěže Do rachoty kolem KM\nS radostí vám představujeme tvář soutěže Do rachoty kolem KM. Je jím dvacetiletý kroměřížský rodák Luděk Helis ml., který se deset let aktivně a úspěšně věnoval závodní cyklistice. Mezi jeho největší úspěchy patří: vítězství na Mistrovství České republiky v silniční cyklistice, osminásobný Mistr České republiky v dráhové cyklistice, reprezentační účast na závodech v Portugalsku, Německu, Polsku, Velká Británii, ale i na Mistroství světa juniorů v dráhové cyklistice v Jižní Korei a mnoho dalších.\nMomentálně studuje Fakultu sportovních studií v Brně. Cyklistice se stále věnuje, kolo hraje v jeho životě významnou roli a naší soutěži velmi fandí.\nZeptali jsme se ho na pár otázek:\nNa kole jsi začal závodně jezdit jako malý kluk. Jak to vlastně začalo?\nDříve jsem hrál florbal, ale pouze chvilku a pak jsem zkusil cyklistiku, u které jsem zůstal. Nejdřív jsem začínal právě v Kroměříži. Šlo o horská kola. Na bajku jsem za Kroměříž závodil asi 5 let a pak mě zlákala silniční a dráhová cyklistika, na kterou se specializoval tým v Prostějově. Tento tým byl kvalitnější, s širšími možnostmi se rozvíjet, a tak jsem do něj přestoupil. V Prostějově jsem chodil i na střední školu. Další roky jsem závodil za tento tým a částečně za českou reprezentaci. Před maturitou jsem svoji kariéru ukončil.\nBez kola si život nedokážu vůbec představit. Ať už jako dopravní prostředek, kdy je kolo mnohem rychlejší než MHD a auta, nebo jako odvětví sportovních činností. Momentálně beru kolo spíš jako dopravní prostředek. Ale samozřejmě když už na kole jedu, tak zároveň dělám i něco pro sebe, takže vlastně i sportuju.\nKol mám nyní více. Využívám je podle terénu prostředí nebo počasí. Jedná se o horské kolo, silničku, zimáka a festku s jedním převodem na ježdění po městě.\nSamozřejmě. V Brně je často hustá doprava a tak je jízda na kole mnohem rychlejší dopravní prostředek.\nNejvíce počasí. Pak jsou to taky neohleduplní řidiči, ale těch je naštěstí jen málo.\nSvoboda, nezávislost! Nemusím se vázat na žádné spoje, přestupy atd.\nTěžko říct. Někdy se na kole opravdu vyjet nedá. Například vlivem špatného počasí nebo když člověk musí v práci trochu vypadat a jede do práce v obleku. Jiné by to bylo, kdyby měl každý možnost se v práci osprchovat a mít k tomu vhodné podmínky.\nMyslím, že je super, že se takové akce vymýšlí a realizují. Jak všichni víme, s hustotou dopravy i s životním prostředím to bude jenom horší, aut přibývá. A tak motivovat lidi, aby jezdili na kole a trochu ten svět šetřili, je jenom dobře!


Sháníte kombinézu na motorku? - Bikers Crown | vše pro motorkáře\nPřečteno 3639 krát\nPokud patříte mezi okruhové jezdce nebo vyznavače rychlé sportovní jízdy, tak vám kožené kombinézy nemůžou být cizí. Nabídka jednodílných nebo dvoudílných kožených kombinéz je na našem trhu poměrně široká, ale jejich kvalita je více než různorodá, proto při výběru nové kombinézy nehleďte jen na cenu a vzhled, protože v kombinéze se musíte cítit především pohodlně a bezpečně! Kvalitní kombinéza na motorku musí být ušitá z prvotřídní kůže za použití dvojtých a trojitých švů s mnoha bezpečnostními prvky a chrániči. Při správně zvolené velikosti celkem přesně kopírují vaši postavu, což sice trochu omezuje ve volném pohybu, ale všechny pohyby potřebné pro jízdu na motorce můžete provádět bez větší námahy i díky strečovým prvkům. Další výhodou jsou určitě dobré aerodynamické vlastnosti přiléhavého koženého oděvu a hned vedle vysoký faktor bezpečnosti v případě pádu. Kožené kombinézy nabízejí vysokou odolnost proti prodření a díky upjatému střihu také dobře fixují chrániče na svém místě.\nV naší nabídce najdete prvotřídní kožené kombinézy od prověřených značek Alpinestars, Macna, XRC nebo Spyke. Nabízíme jednodílné i dvoudílné, pánské i dámské, stačí si jen vyzkoušet a vybrat tu pravou přímo pro Vás!\nPůvodní cena: 28.990 Kč\nNová cena: 22.990 Kč\nAlpinestars 2017 Challenger\nAlpinestars 2017 Motegi\nPůvodní cena: 21.290 Kč\nNová cena: 16.290 Kč\nPři výběru kombinézy opravdu nespěchejte. Pokud máte jakékoliv dotazy, poraďte se s personálem našich prodejen a ujistěte se, že vybraná kombinéza vám vyhovuje ve všech směrech. Projeďte se v ní klidně před prodejnou, ať vyzkoušíte pohodlí přímo za jízdy. Rádi vám s výběrem poradíme. Neváhejte nám napsat, zavolat nebo za námi přijeďte na prodejny.\nVíce z této kategorie: « Přemýšlíte o koupi kombinézy na motorku? Repliky bot jezdců MotoGP můžeš mít i ty »


Tři z deseti policistů, kteří zavinili útěk podnikatele Radovana Krejčíře, od policie odešli. Další dva byli přeřazeni na jiné pracoviště v rámci protikorupční policie, dva pak byli přeřazeni k jinému útvaru a jen dvěma zůstalo původní zařazení.\nale na záběrech TV stanic byl ukazován zásah alespoň z desítkou policistů ne ze třemi.Navíc se nějak pozapomělo,že zásahu byli přítomni dva státní zástupci a těch by se měl trest týkat na prvním místě.A tak opět se koza nažrala aby.................\na proc Bubla\nse drzi zidle..........kolik jeste bude prusvihu nez odejde?\nTři z deseti policistů, kteří zavinili útěk podnikatele Radovana Krejčíře, od policie odešli.\ntady jaksi chybi zminka, ze odesli s patricnym balikem za pusteni parchanta krejcire\njá bych za několik set tisíc,..či miliónů, končil v práci třeba dvakrát do týdne !!!\nZávěry obsažené v tomto článku plně podporují tzv."Krejčířovu verzi". Jen tak dál policie!...\nRe: Co je pravda a co lež?\nPravda je, ze je Krejcir na Sejsilach a lez je ta, ze jim utekl.\na Ty bublo??\nA co ty Franto\na teď jsou na řadě socani\nProtože nepospávali, ale spali.


Radůzy Recepty.com - TIPY OD RADŮZY - Když přijde na lámání chleba\nÚvod » TIPY OD RADŮZY » Když přijde na lámání chleba\nKrátká historie chleba\nChleba je potravinou, která je jednou z nejstarších připravovaných jídel vůbec. Jeho historie sahá už do doby Neolitu, kdy měl pravděpodobně podobu uvařené cereální pasty. Postupně se jeho složení a příprava zdokonalovali. Dnes se vyrábí z vody a různých druhů mouky (režná, pšeničná, kukuřičná, ovesná, rýžová, celozrnná atd.) Chléb je od pradávna symbolem přežití a má kulturní i politický význam. Vážou se k němu různé přísloví, tradice, zvyky a náboženské rituály.\nChléb je mnohotvárnou potravinou, které má různé podoby, tvary, chutě a názvy, i když jde vždy „jen“ o chléb. Například ve Francii jsou národní pýchou bagety (bílý chléb), pro Finsko a Rusko je typický plochý, velmi tmavý chléb, kulatého tvaru. V Indii je oblíbený plochý naan, v Mexiku jsou to kukuřičné placky tortilly…jednoduše řečeno, co jiná kultura, to jiný chléb.\nNejčastěji ho konzumujme jako přílohu k jinému jídlu, ale i samostatně. Například s máslem či obložený všelijakými dobrotami. I kavárna Coffee&Co přichází s chlebovou pochoutkou – pojmenovanou PANINI - která je původem z Itálie. Slovo panini v překladu znamená „malý chléb“ a je podáván většinou teplý a plněný různými delikatesami.\nPanini v České republice\nU nás bohatou nabídku panini najdete například v síti coffee-housů Coffee&Co. Panini vám nabídnou vždy čerstvě upečený a křupavý. Vybrat si můžete z různých variant, například s šunkovým, prosciutto-rukolovým nebo mozzarelovým základem, stejně jako panini na toskánský způsob se sušenými rajčaty a olivovým olejem. Nabídka se nyní rozrostla o novou variantu s uzeným lososem, s dvěma druhy sýra a o italské kuřecí.\nJestli jste dostali chuť na rychlou, chutnou a zdravou svačinku, na něco teplého, co zasytí žaludek a potěší vaše chuťové pohárky, přijďte si do Coffee&Co pro „kousek“ Itálie.\nBudete-li spěchat, v kavárně vám rádi panini zabalí s sebou, stejně jako všechny produkty z lákavé nabídky Coffee&Co.\nNahlédněte do kavárny Coffee&Co na internetu, více na www.coffee-co.cz.


GLOSA: Je-li teror rutinou - Neviditelný pes\nGLOSA: Je-li teror rutinou\nČím častěji útočí islamisté, tím víc Západ hájí islám\nLondýn, Petrohrad, Stockholm, Alexandrie a Tanta. To jsou místa teroristických útoků za poslední dva týdny. Za všemi stáli pachatelé, kteří se tak či onak vztahují k islamismu. Jenže jsme svědky pozoruhodného jevu. Čím je džihádistických útoků více, čím jsou pravidelnější, tím stereotypněji vyznívají reakce evropských elit: děsí se teroru, ale stále ho odmítají jakkoliv spojovat s islámem. Každý může přemýšlet, proč tomu tak je.\nZačněme Egyptem. Jednak proto, že tamní křesťanské oběti džihádistů počtem převyšují ty poslední evropské. A také proto, že právě koptové (desetina z 93 milionů Egypťanů) nemají ve své vlasti žádné zvláštní zastání. A pokud mají, tak u vojenské vlády prezidenta Sísího. Podpoří je lídři Západu, který se sám už nespojuje s křesťanstvím? Těžko. Německý ministr zahraničí Gabriel vyslovil „nejhlubší soucit obětem a vztek k pachatelům“, aniž by je pojmenoval. Aniž by řekl, z jaké ideové líhně jsou napájeni. Aniž by dodal, jak se tomu bránit.\nTak se jen dále posiluje dojem, že prioritou evropských lídrů je nesahat na islám jako takový. Jak píše v komentáři Frankfurter Allgemeine Zeitung: „Když koptové i katolíci házejí do jednoho pytle Muslimské bratrstvo, IS a al-Káidu, nahrávají vládě... V Iráku a Sýrii pykají křesťané za svou oddanost ‚sekulárním‘ diktátorům ne-li záhubou, pak útěkem.“ Názorotvorný list tak sugeruje představu, že blízkovýchodní křesťané si za své ohrožení mohou sami, pokud jsou loajálnější k diktátorům než k islamistům. Ale mohli by hlasatelé této teze uvést jeden jediný příklad, kdy se křesťané (menšiny obecně) po pádu diktátora neocitli v ohrožení? Jenže kdo na to poukáže nahlas, hned to schytá za islamofobii.\nBudiž. Ale je-li problém to říci, zbývá symbolika. Bylo dobrým zvykem po útocích džihádistů nasvítit Braniborskou bránu v Berlíně v národních barvách postižené země (francouzských, belgických, britských). Čekáte teď barvy Egypta? Marně. Jak píše bloger Peter Grimm, britské barvy byly poslední iluminací. Když následoval atentát v Petrohradu, městská červeno-zeleno-rudá vláda z tohoto zvyku vycouvala. Prý proto, že Berlín nemá s Petrohradem partnerství (byla to spíš záminka pro odpor k solidaritě se zemí Putina). Že je s tím definitivní konec, ale pak ukázala tma za Stockholm i za Alexandrii. Možná se uvažuje i takto: proč dělat světelnou show kvůli něčemu, co se opakuje dvakrát za týden?\n4 528 953 Kč\nJ. Jurax No jo "Německý ministr zahraničí Gabriel vyslovil „nejhlubší soucit... 1:59 14.4.2017\nP. Vaňura Kdykoliv se vyskytne bezpečnostní problém, vyberu některého z generálů SS a... 15:42 13.4.2017\nM. Prokop Re: Kdykoliv se vyskytne bezpečnostní problém, vyberu některého... 17:32 13.4.2017\nJ. Jurax Re: Kdykoliv se vyskytne bezpečnostní problém, vyberu ... Ehm - řekl bych, že... 2:02 14.4.2017\nJ. Vintr To, že Islám nemá nic společného s terorismem by se dalo ještě lépe a přesněji... 11:41 13.4.2017


Kulturní akce Vyškov - koncerty, plesy, výstavy apod.\nVolná místa na Úřadu práce Vyškov - denně aktualizovaná nabídka zaměsznání.\nKde : Vyškov\nZdravím:) nabízím hlídání dětí. Jsem studentka Gymnázia. Je mi 18 roků, ale zkušenosti s dětmi (hlídání dětí z rodiny, vedoucí na příměstském táboře) ... více\nDobrý den, nabízím hlídání dětí v odpoledních nebo večerních hodinách a o víkendu. Jsem (VŠ) učitelka v mateřské škole s dlouholetou praxí. Mám zkušenosti s dětmi od narození do 14 let. ... více\nNáhradní babička od 2019\nPečovatelka (VŠ, 62), milá a spolehlivá, s kladným vztahem k dětem, nabízí výpomoc rodině jako náhradní babička, možno v týdnu nebo o víkendu, cena dohodou. Možnost hlídání ve vlastním RD - není podmínkou. V mailu pro ... více\nPaní/slečna na občasné hlídání\nHledáme pro naše dvě děti, 14 měsíců a 4 roky, občasné hlídání na večer, později možná přes přes noc. Jednalo by se o nárazové hlídání, proto hledáme nějakou studentku nebo starší paní, která má zkušenosti s d ... více\nHlídací babička non stop\nVelice zkušená maminka z pěstounské péče nabízí hlídání vašich dětí dlouhodobě, když budete v nemocnici nebo pracovat v zahraničí. O vše potřebné se postarám a na ostatním se dohodneme osobně. Hlídám od narození ... více\nHledám hlídání na půl úvazku\nDobry den , sháním hlídání na 5.hodin v tydnu pro mého skoro dvouletého syna. Jednalo by se o hlídání od zacatku prosince,pozaduji jen vazne zájemce s praxi v oboru. Dekuji ... více\nJsem 19 - letá studentka a nabízím hlídalní dětí. K dětem mám odjakživa velmi kladný vztah a díky mladšímu bratrovi a občasnému hlídání dětí u známých, také zkušenosti. Mohla bych pracovní dny od 16h V příp ... více\nHledám pro své dvě dcery (4 a 3 roky) stálou hlídací babičku na občasné hlídání. ... více\nAktuání mapy všech obcí v ČR najdete na Mapa Vyškov.\nNabídka pracovních míst - práce Vyškov


OBEC, HISTORIE, PAMÁTKY\nObec Kamberk se nachází v České republice, ve Středočeském kraji, v jižní části okresu Benešov - na jeho hranicích s Jihočeským okresem Tábor. Kamberk měnil v historii několikrát název (z Karrenberg, Caremberk, přes Zlaté Hory až zpět k dnešnímu názvu Kamberk), příslušnost k okresu a kraji, i statut (městečko, městys). Jediné, co mu zůstává pořád je jeho malebnost v krajině pod Blaníkem, blízkost lesů, říčky Blanice, čistá příroda...\nKamberk byl založen patrně ve druhé polovně 13.století a to jako osada horníků z okolních zlatých dolů. Spojení nejstarších dějin obce s dolováním nerostů se odráží i v jejím názvu - význam "karre" označuje čtyřkolový hornický vozík. V písemných pramenech se Kamberk objevuje poprvé v roce 1282, kdy byl v majetku Sezimy z Lanštejna. V roce 1337 zastavil zdejší doly král Jan Lucemburský Petru z Rožmberka a v letech 1369 až 1379 byl majitelem Kamberka známý hornický podnikatel, měšťan Jan Rotlev.\nPůvodní kostel, doložený v písemných pramenech již roku 1352, shořel v roce 1720. A tak další památkou a dominantou obce je po požáru nově postavený jednolodní barokní kostel Svatého Martina.\nkostel Svatého Martina v Kamberku\nV budově bývalé Kampeličky - družstevní záložny - bylo po její opravě zřízeno Muzeum venkova. Muzeum spolu s pamětní síní a zachovalou původní třídou v budově bývalé školy, představuje dochované doklady a předměty ze života venkovských obyvatel na přelomu 19. a 20. století.\nKamberský znak tvoří šestipaprskové loukoťové kolo na červeném podkladu. Kamberský znak začlenili do svého erbu i Páni z Onšova, kteří měli Kamberk svého času v držení.\nNa Předbořické návsi stojí kaple Svatého Vojtěcha.\nkaple Svatého Vojtěcha na návsi v Předbořicích\nHrajovicím, které leží v CHKO Blaník, tvoří dominantu návsi památný strom jírovec maďal.\npamátný "kaštan" na návsi v Hrajovicích\nObec Kamberk společně s Hrajovicemi a Předbořicemi má v současnosti asi 180 obyvatel. Ke Kamberku patří také rekreační zařízení Smršťov.\nrekreační zařízení Smršťov\nInformace o Kamberku můžete nalézt také na Wikipedii, nebo na stránkách Muzea České Sibiře.


Počet zobrazených příspěvků: 21-30 / 30\nCorwin45A [pošta] NEW 18:38:14 29.04.2007\nTedy, rád bych něco dodal, ale prostě není co. Tohle je rozhodně jedna z nejlepších věcí, na jaké jsem v bestiáři narazil. Možná mě ovlivňuje má obliba Pratchetových knih, ale věřím že tenhle Igor je použitelný pro každého, bez ohledu na jeho znalost Zeměplochy. Obzvlášť oceňuji širokou použitelnost, takto popsaný Igor se hodí jak do temného, gotického hororu tak do nějaké pološílené mrakoplašovské eskapády. Snad se jen zeptám zda je k "výrobě" Igora potřeba i "phravý šhílenhý lidskhý mhozek", nebo si musí alchymista poradit bez něj?\nsir Axel [pošta] NEW 15:54:02 29.04.2007\nČus, jak bylo zmíněno, je to dobrý příspěvek, já měl možnost a chtělo se mi vybrat tu variantu - špičkové.\nNápad - skvělý, praktický a použitelný\nVysvětlení - parádní, žádný zmatek\nPopis - kvalitní\nPovídka k tomu - krátká ale přesto zřejmě dostačující, mně teda určitě\nNo a na závěr mohu jen dodat : Jen tak dál, máš mou podporu.\nLoid [pošta] NEW 14:27:29 29.04.2007\nNo, jak tu tak čtu příspěvky, tak zjišťuji, že už bylo vše řečeno. Doufám, že zanedlouho vy,yslíš další takovýhle špičkový příspěvek.\nTextoris [pošta] NEW 12:37:21 29.04.2007\nAle jinač..horký kandidát na OHZD, smím-li soudit:)\nTextoris [pošta] NEW 12:36:59 29.04.2007\ndélka je jedna věc, ale jako když se to dobře čte, což četlo..dělá to asi...to ajkým stylem to je psané..žádná moc pravidlová mluva..takové přirozené... a dialogy nejsou zybtečné, takže.... ano..tady to az tpo čtení stojí:)---\n--jen opravdu, když jsem to čet teď podruhé, tak opravdu tam ta úprava vlastností to ej tam takové..zmateně, z mého pohledu psané..to se mi opravdu špatně četl oa ztrácel jsem pozornsot o toho:)\nTuvy [pošta] NEW 12:06:19 29.04.2007\nZdravím Zerafele! Jsem rád, že jsi zavítal...\n1) Van Helsinga jsem sice kdysi viděl, ale nějak mě to nezaujalo. Původní inspirací byl spíš T. Pratchett.\n2) Sešívání, přišívání atd... - ano, toto možno je. Možná jsem měl ale upozornit, že pokud alchymista dělá Igorovi "první tělo" sešíváním, měl by se tohoto vyvarovat. Pro PJe, jejichž VPčka budou toto zkoušet (viz text) jen malá dodatečná poznámka, že tento postup snižuje podstatně pravděpodobnost stvoření. Dál už se Igor přešívá jak chce (podrobněji viz text).\n3) Zde narážíš myslím na výpočet síly pro ÚČ - jistěže máš pravdu, že síla se odvíjí od celkového těla, ale pro výpočet ÚČ jsem sílu paží bral jako nejsměrodatnější.\nCo kdyby si hráč vymyslel, že chce denně kulturistit, ale jen na ruce (činky)? Popravdě bych mu to spíš jako PJ vymluvil, než to chtěl zkoušet řešit :-)\n4) Pokud by měl šanci, asi by zkusil jinou taktiku (boj, útěk, schování se...), pokud ne - i Igor je smrtelný...\n5) Kdepak - B je fyzické zranění. Když mu válečným kladivem zlámeš kosti, má je zlámané (poškození). Mimochodem, zranitelnost B má i většina (myslím) nemrtvých.\nIgor na krev nejede - pokud nějakou má, má ji jen pro jistotu, aby ji mohl "vypouštět". Asi máte pravdu s tím zařazením mezi mag. potvory... ach jo...\n7) Jelikož se takto označuje jak druh (igor), tak všichni jeho příslušníci jménem (Igor, popř. Igorina) nemůžeš udělat chybu :-)\n8) Ano. Přesněji - "většina sídla je nad zemí" (i když pod vodou) a při splnění ostatních podmínek ano. Podoba takového Igora by pochopitelně vycházela z prostředí (Merfolci?)\n9) Výborná otázka - Ano, uvedením věcí do správného stavu (je v sídle, sídlo je dostatečně v pořádku...) Igor opět pouto se sídlem získá. To je přesně taková ta věc, která vám přijde jako autorovi samozřejmá, že ji zapomenete napsat - z pohledu čtenáře chápu, že není jisté.\n10) Zde se ohradím - nechybí :-) "ztrácí každý den 1k6 životů a tyto nemohou být žádným způsobem vyléčeny"\n12) Myslíš předpokládám informace o Igorovi - nejsem si jistý (nemám po ruce pravidla) jak probíhá blokování téže věci dvěma theurgy, ale bude to pravděpodobně probíhat stejně.\nSnad jsem uspokojil tvé dodatečné tužby :-)\nzerafel [pošta] NEW 11:31:19 29.04.2007\nKonečně schváleno. Dílo s vysokým potenciálem a kvalitním zpracování. Bylo mi určitě ctí tomuto pomáhat. Těší mne, že jsi dal na mé rady v dílně. Nicméně se podiváme (lupou či snad elektronovým mikroskopem?) na pár zbloudilých much. Však mě znáš :o)\n1) Bestie je inspirací z Van Helsinga - tam je Igor (jméno) jako správce drákulova hradu - budiž.\nCo se ale zařazení týče, tady bych to jako humanoida i přes tvé vysvětlení neviděl, spíše magický tvor, protože humanoid obvykle nebývá takto silně magický - regenerace aj. Vím, vychází to ze sídla, ale už jen to propojení se sídlem je záležitostí magie a duše. Takže magický tvor.\n2) Přišívání částí jiných bytostí je celkem divné. Pokud bude nějaký šílenec a vyrobí si igora-člověka s krollí rukou. Nebude ramení kloub náhoudou moc velký pro lidský ,,důlek"? Nebo se zde může vyskytnout případ, kdy takový igor bude mít krollí uši a trpasličí oči - bude umět i tyto zvláštní schopnosti nebo je na to třeba mít jistý mozek? Je možné na něj přišít dračí kůži místo kůže třeba člověka?\nNašlo by se více podivností - ale to i v pravidlech od Altaru, že :o)\n3) Síla se neodvíjí jen podle paží :o)\nTřeba při zvedání kamene se zapojí všechny svaly na těle - takže pokud mám tedy krollí paži a hobití ,,zbytek", tak mám sílu 21 (podle krolla) a kámen snáze uzvednu? Nebo na prokopávání dveří se bere past na sil - tady jsou ruce spíše k ničemu. Mechanismus má v tomto chybičku.\n4) Jak by se igor zachoval, kdyby mu tu jeho hru někdo prokoukl a sejmul ho ležícího (vyřazený protivník) za 50 životů? :o))\n5) Pokud igorovi vadí fyzické zranění (zranitelnost B), proč mu pak nevadí ztráta krve? Nebo na co vlastně igor ,,jede", když ne na krev, které si klidně během hraní mrtvého vypustí i pár litrů? Pokud mu tedy krev (ztráta) nevadí, co jej pak zraňuje? Asi bych to ale viděl jako nějaký kiks ve zranitelnosti (B je tam na víc) než tuto logickou nesrovnalost. ;o)\n6) Co bych hodnotčil velmi kladně, je regenerace. Od verze v MS doznala tato kapitola velkých úprav a můžu říct, že ke kladnému pólu. Bravo, Tuvy!\n7) Osobnost je dobře popsána a tamní ponechání na úvaze Pj je na svém místě. Mám jen jednu šťouralskou poznámku - píše se igor s velkým nebo malým ,,I"? :o)\nAsi s malým, když jde o ,,druh"...\n8) Sídlo - mám jen jednu otázku. Jelikož jsem zde před nějakou dobou vložil své vodní povolání a o vodní svět v drd se zajímám, může být i takové sídlo pod vodou? Igor by se pod vodu hodil - nemusí dýchat.\n9) Jde nějak opětovně navázat ztracené pouto se sídlem?\n10) Chybí ti, zda si může takový igor těch 1k6 životů za den něčím vyléčit - lektvar, léčení od hraničáře... ale asi ne, je to určitě nějaký typ chřadnutí.\n11) Vznik igora je brilantně napsán - lehce pochopitelný a použitelný. Je dobře, že jsi nepoužíval čísla u výroby (% na úspěch alcymisty aj.), nechává to totiž mystický dojem :o)\n12) jak se projeví, pokud budu chtít já jako alchymista zablokovat igora - budou se jednotlivé blokování (mé a blokování sílda) nějak rušit nebo sčítat? Nebo je to podle pravidel, kdy dva thuergové blokují jednu věc?\nCelkově mám 100 chutí říct jednu větu - ,, Více takových děl". Dílo je opravdu mysticky (to bude těmi ,,říká se", ,,neví se"...) naspané a především se tak i chápe. Já se něco podobného pokoušel u svého Tajemství z ebenu, tam to ale bylo Zombiem nepochopeno.\nPravidlově je to taky téměř dokonalé - těch pár chybiček se lehce vyváží sadou dobrých nápadů. Takže u mě je to průměr...no...asi tak 5,11 - takže 5* :o)\nTuvy [pošta] NEW 10:47:45 29.04.2007\nDelorian - díky. O zařazení Igora jsem v dílně vedl diskusi a skončil jsem u humanoida, protože Igor může vzniknout i samovolně a s něčím jako "magií sídla" se mi operovat nechtělo (bylo by to příliš složité, neúčelné).\nTexotis - díky, zrovna od tebe jsem čekal, že mi vyčteš dlouhý rozsah. Jsem rád, že jsi uznal, že zde je naplněný :-)\nAd nesmrtelnost - ano, věkem Igor nestárne, ale sílí. Proto ta zmínka o Igorovi - illuminátovi.\nTextoris [pošta] NEW 9:43:45 29.04.2007\nVelice dobré, dobře pojato a dobře se to čte, tedy kromě..mě se špatně četla ta část s ÚČ a OČ..ale jinač dobře zpracované a dialogy krátké, vtipné, výstižné...\ntrochu mě zaráželo to, že...Igor je vlastně nesmrtelný...jeho "trvanlivost" je neomezená?!\nJinač jako každý dobrý mág a nějaký usedlík samotář, který chce týrat okolí, tak by si přál nějakého toho svého Igora...v podstatě je to hodně levná...hodně....hodně velká výhoda...\nTaké musím pochválit co se mi hodně líbí je ten vývoj osobnosti..hodně velké plus...\nCelkově dobře propracována nebojová CP (?) ...nemám co jinak vyčíst nevidím důvod proč nedat plný počet:)\nDelorian [pošta] NEW 1:56:33 29.04.2007\nToto je vzorový príspevok, nebojovej príšery, kombinujúci, nápad, použiteľnosť a kvalitné spracovanie.\nV zásade nemám k dielu pripomienky, určite by sa tam našli veci ktoré by sa dali vypichnúť, ale to nieje moja úloha. Ja by som sa skôr spýtal, prečo nieje Igor zaradený ako mag. tvor?\nInak u mňa za 5*, hlbšiu kritiku nechám na ostatných uživateľov.\nVygenerováno za 0.83477306365967 sekund.