Denní souhrn zpráv - 22-08-2004 19:33 | Radio Prague International\nVládě Stanislava Grosse věří jen 42 procent lidí\nKlaus je nejvíce oblíbený politik, Grebeníček nejméně\nOd pondělka budou na Českem létat ruští vojenští pozorovatelé\nInspekční pozorovací mise Ruské federace bude od pondělka fotografovat ze vzduchu vybrané objekty a prostory v České republice. ČTK o tom informoval Andrej Čírtek z ministerstva obrany. Rusové na inspekci budou až do pátku podle Smlouvy o otevřeném nebi. Ke snímkování budou využívat své letadlo An-30B, které bude mít základnu na letišti v Pardubicích. Pozorovací lety budou měřit celkem 800 kilometrů. Český doprovodný tým bude tvořen lidmi z Úřadu zabezpečení zahraničních aktivit a kontroly odzbrojení a specialisty českého letectva. Smlouva o otevřeném nebi uplatňovaná od roku 1994 má sloužit ke kontrole vojenských aktivit jednotlivých států a monitorovat snížení počtu konvenčních zbraní. Rusové už české území snímkovali například v roce 2000. Podobné mise v ČR absolvovali například i němečtí či slovinští specialisté.\nTrabanty na Malé Straně předznamenaly pád Berlínské zdi\nUlice Prahy, zejména Malé Strany, zaplavily před patnácti lety stovky trabantů a wartburgů se státními poznávacími značkami Německé demokratické republiky (NDR). Východní Němci, kteří byli nespokojeni s politickou situací ve své zemi, obsadili v Praze objekt západoněmeckého velvyslanectví, a snažili se tak získat azyl. Množství uprchlíků však záhy znemožňovalo normální chod úřadu, a proto byla mise SRN v Praze 23. srpna pro veřejnost uzavřena. První, šestičlenná skupina východních Němců se na pražské velvyslanectví SRN uchýlila již v lednu 1989. Skutečný exodus však nastal právě na přelomu srpna a září, kdy velvyslanectví v Praze obsadilo asi 500 lidí. Počet uprchlíků neustále vzrůstal a koncem září bylo v budově ve Vlašské ulici již více než 1100 lidí. Na zahradě velvyslanectví pro ně bylo zbudováno provizorní tábořiště. Nepomáhalo ani horečné úsilí východoněmeckého zmocněnce Wolfganga Vogela, který vyzýval občany NDR k návratu bez jakéhokoli postihu a sliboval možnost zažádat o povolení k vystěhování.\nPoslední zářijový den přicestoval do Prahy vicekancléř a spolkový ministr zahraničí Hans-Dietrich Genscher, aby uprchlíky seznámil se závěry jednání vlád obou německých zemí. Bylo dohodnuto, že tito občané budou z NDR vypovězeni a přepraveni přes východoněmecké území do západního Německa. Zvláštní vlaky železnice NDR byly z Prahy vypraveny v noci z 30. září na 1. října a přepravily více než 4000 lidí. Uprchlíci dostávali okamžitě západoněmecké pasy a sociální podporu. Ve snaze zastavit útěky svých občanů zrušila vláda NDR 3. října bezvízové a bezpasové cestování do Československa. Toto omezení bylo zrušeno až 1. listopadu. Obnovení možnosti cestovat do ČSSR na platný osobní průkaz vedlo pak k dalšímu exodu.\nČeští veslaři se na čtvrtý a poslední pokus ve finále olympijského závodu dočkali medaile. Párová čtyřka David Jirka, Jakub Hanák, Tomáš Karas a David Kopřiva dnes získala v Aténách stříbro. Loňští vicemistři světa nestačili na kanále Schinias v dramatickém závodě pouze na Rusko a vybojovali čtvrtou medaili pro českou výpravu.\nZávod královské třídy MotoGP v motocyklové Grand Prix České republiky v Brně vyhrál Španěl Sete Gibernau. Na Masarykově okruhu za sebe odsunul dvojici italských jezdců Valentina Rossiho a Maxe Biaggiho. Závod vidělo na tribunách v areálu Masarykova okruhu přes 67 tisíc návštěvníků, celkem navštívilo třídenní program více než sto tisíc diváků.\nNoc bude jasná s teplotami 10 až 6 stupňů. V pondělí čekáme slunečno, teploty 21 až 25 stupňů, na horách kolem 17.


Auto jako ložnice: Který plechový kamarád je nejlepší na sex? | Ahaprozeny.cz\nAhaonline.cz >AHA pro ženy >Vztahy >Auto jako ložnice: Který plechový kamarád je nejlepší na sex?\nŘíká se, že ve voze Golf přišlo o panenství či panictví víc lidí, než v posteli. Chcete ohromit svým sexuálním mistrovstvím, nebo drahého či drahou prostě překvapit?\nMá zvýšenou střechu, a proto je na milostné hrátky téměř ideální. Je výborný pro polohy vsedě i vkleče. Sedačky lze vyjmout a tak získáte rovnou plochu. Jen pozor na šrouby!\n* Vozy: Citroën Berlingo, Opel Meriva, Fiat Dobló\n* Poloha Cvrček: Je to varianta misionářské polohy, kdy žena zvedne nohy do vzduchu a opře si je o mužovy lokty. Poloha nabízí nepřeberné množství úhlů a umožňuje hluboké spojení.\nJe obstojnou postelí na kolečkách. Nejen, že dobře vypadá, ale když sklopíte zadní sedadla, získáte perfektně rovnou plochu k nejrůznějším polohám milování.\n* Vozy: VW Passat kombi, Škoda Superb kombi\n* Poloha Létající motýlci: Muž je dole a žena leží na něm. Žena se vzpírá na rukou.\nJsou výborné pro stydlivé páry, nebo muže s velkou výdrží, kteří vyžadují dlouhou ner ušenou přípravu. Vůz totiž kromě dostatku prostoru nabízí možnost odbočit na polní cestu, vyrazit doprostřed lesa nebo na vrchol kopce, kde budete mít soukromí.\n* Vozy: VW Amarok, Ford Kuga, VW Tiguan\n* Poloha Zkrocená divoška: Žena si sedne na muže otočená zády. Kontroluje tempo a úhel pronikání nakláněním dopředu a dozadu. Muž se kochá pohledem na její zadeček a může klidně relaxovat.\nTato auta skýtají pohodlný prostor pro milostné pozice vsedě a na zadním sedadle. Mají ale nízkou střechu a sklopením sedaček víc prostoru nezískáte. Navíc na liduprázdných místech přitahují pozornost lidí.\n* Vozy: VW Passat, Škoda Octavia, Renault Fluence\n* Poloha Váhy: Ideální pro dominantní ženu. Pár souloží vsedě, žena je nahoře a může si kontrolovat rychlost, směr a rytmus. Dá se použít na předních i zadních sedačkách.\nKlasické malé vozy\nZadní sedačky těchto vozů daly základ pevným vztahům, a přestože interiéry už nesvítí novotou, sex v nich je prostě klasika. Možná i díky omamné vůni benzinu, houpavému podvozku.\n* Vozy: VW Golf, Fabia\n* Poloha Klubko hadů: Ideální poloha pro nedostatek místa. Partneři se do sebe v rámci možností interiéru zapletou končetinami, přitisknou se k sobě a muž do ženy pronikne. Poté společně zkouší různé směry, ve kterých mohou alespoň trochu pohybovat pánví.\nauto, sex, aha pro ženy, vztahy, láska


Tři lidé zemřeli při srážce osobního vozidla s kamionem | POŽÁRY.cz - ohnisko žhavých zpráv | hasiči aktuálně\nK tragické dopravní nehodě došlo včera 28. září 2010 kolem půl jedenácté večer na silnici č. I/37 z Hradce Králové směrem na Pardubice. V místě, kde se dva jízdní pruhy sbíhají v jeden došlo ke srážce osobního vozidla s kamionem. Nehodu nepřežili tři lidé z osobního vozidla.\nNehoda byla na operační středisko hasičů ohlášena ve 22:37 hodin. Na místo ihned vyjeli profesionální hasiči z centrální stanice Hradec Králové. Při jejich příjezdu na místo určení hořela kabina nákladního vozidla Scania i osobní vozidlo, které bylo zaklíněné pod tahačem. Řidič osobního vozidla Alfa Romeo jedoucí z Hradce Králové směrem na Pardubice z dosud nejasných příčin vjel do protisměru, kde nejprve lehce narazil do protijedoucího osobního vozidla Škoda Fabia a následně bočně do tahače s návěsem.\nObě vozidla skončila ve svodidlech u silnice. Tři lidé v osobním vozidle na místě zemřeli, řidič kamionu a řidička škodovky vyvázli bez zranění.\nHasiči během čtvrt hodiny uhasili plameny, přesto požár stačil zničit osobní vozidlo, kabinu tahače a poškodit přední stranu návěsu. Hasiči nasvítili pro potřeby vyšetřování místo nehody. K vyproštění a odtažení zničených vozidel byla povolána specializovaná firma, která pomocí navijáku odtrhla osobní vozidlo od kamionu a následně naložila na odtah.\nSpeciální jeřáb nadzvedl a také naložil zničený kamion. Po dobu vyprošťování nákladního vozidla byla v místě odpojena el. energie v drátech vysokého napětí, které vedly nad místem havárie. Po zadokumentování události Policií ČR hasiči odklidili střepy a další části vozidel ze silnice. Vozovka byla v místě nehody uzavřena a policisté odkláněli dopravu přes okolní obce. Příčiny nehody šetří Policie ČR.


ChevronWP7: První unlocker pro Windows Phone 7 je tady - SMARTmania.cz fórum\nChevronWP7: První unlocker pro Windows Phone 7 je tady\nPříspěvek od Jiří Hrma » čtv lis 25, 2010 19:14\nJedinou možností, jak do operačního systému Windows Phone 7 mohou uživatelé nahrávat aplikace, je skrze mobilní Marketplace. Před několika hodinami však trojice zručných hackerů (Rafael Rivera, Chris Walsh a Long Zheng) vydala utilitu, skrze kterou je možné jakékoliv Windows Phone 7 zařízení odemknout/přepnout do vývojářského režimu a následně můžete instalovat libovolné aplikace. Do telefonu je tak možné dostat programy, které by nikdy certifikací pro Marketplace neprošly, protože mohou pracovat se všemi funkcemi systému skrze privátní a nativní API. Už brzy bychom se mohli dočkat celé řady aplikací, které například zvládnout změnit vzhled hlavní obrazovky či hlouběji zasahovat do skrytých nastavení systému. Není vyloučeno, že pro Windows Phone 7 vznikne "druhý" Marketplace plný neoficiálních programů, tedy něco na způsob Cydie pro iOS.\nUtilita pro odemčení vývojářského režimu se jmenuje ChevronWP7 a stahovat ji můžete z těchto stránek (přímý odkaz). Celý proces je velmi jednoduchý, telefon pouze stačí připojit k PC přes USB kabel a následně se proklikat dialogovými okny unlockeru. Pokud nemáte v PC nainstalované Windows Phone SDK, stáhněte si ještě tento .reg soubor a proveďte změnu v registrech. Telefon je rovněž nutné mít synchronizovaný se Zune Software (nikoliv Guest účet). Autoři rovněž informují, že celý proces lze skrze jejich utilitu kdykoliv vrátit a zařízení "přepnout" do původního stavu. Brány systému Windows Phone 7 se pomalu otevírají a rozhodně bude zajímavé sledovat, jakým směrem se tento "vývoj" bude dále ubírat.\nAktualizováno 2. 12. 2010: Vývoj aplikace byl ukončen.\nWP7 odemčeny: Přichází možnost instalace vlastních aplikací\nPříspěvek od Paulos » čtv lis 25, 2010 19:20\nPříspěvek od Radek Hübl » čtv lis 25, 2010 19:21\nA hned jsou pro mě WP zajimavejší\nPříspěvek od jerry_stolarik » čtv lis 25, 2010 19:41\nSuper...Ted uz jenom potrebujeme nejake aplikace a programky co toho vyuzijou....\nPříspěvek od All.Os » čtv lis 25, 2010 19:51\nTo je rozhodně dobrá zpráva. Věřím, že za rok bude situace kolem použitelnosti WP7 úplně jiná a třeba o něm budu moct uvažovat. Na druhou stranu záleží na MS, jestli se rozhodne takovýmhle "hackerům" komplikovat život a vymýšlet ochrany, nebo to nechá být. Druhá možnost by byla logičtější, protože to znamená šanci získat více zákazníků...\nPříspěvek od dj.digiman » čtv lis 25, 2010 19:54\nparáda že by konečně byl duvod vyměnit HTC touch PRO 1 za něco novějšího už se těším na to všechno se podaří přes nativní API rozběhat a jak rychle se začnou vařit pořádně noví ROMky\nPříspěvek od chmeldas » čtv lis 25, 2010 20:04\nTeď už jenom nějaké ty neofiko aplikace, tethering, mass storage, multitasking, telefon rozměrů Diamondu 2 a letím do obchodu\nPříspěvek od Pistolník » čtv lis 25, 2010 20:21\nChudáci borci z XDA developers. To zas bude bezesných nocí, programování a upravování...... A možná i rozchodů s přítelkyněni a manželkami\nAle pro nás normální smrtelníky ....Jupííííííí\nPříspěvek od dj.digiman » čtv lis 25, 2010 21:02\njak přesné chudáci borci z XDA dudiš jim utěchou, že je komunika kolem win phone má za guru\nPříspěvek od Jiří Hrma » čtv lis 25, 2010 21:09\nHrozně by se mi líbilo, kdyby na WP7 vzniklo něco podobného, jako je Cydia na iOS. Tzn. uživatelé, kteří by nechtěli zařízení odemykat, by nic nemuseli řešit a ti, kteří by do systému chtěli instalovat neoficiální a necertifikované aplikace, by jednoduše udělali unlock, který by do telefonu přidal aplikaci, skrze kterou by bylo možné přidávat zdroje s neoficiálními programy, tématy a dalšími utilitami pro WP7. Go WP7, go!\nPříspěvek od GreenArrow » čtv lis 25, 2010 21:36\nUž jenom ta omnia 7 mi tu chybí\nRegistrován: stř pro 16, 2009 22:05\nZařízení: HTC HD2 (WP7,WM6.5,Android 2.3,Ubuntu 10.10,MeeGo)\nPříspěvek od esaras » pát lis 26, 2010 0:27\nParada, konecne muze zase pro wm/wp vyvijet aplikace kazdy idiot, delat zasahy do systemu a vsichni pak budou zase strasne nadavat na MS ze je to banda trotlu kdyz ani neumi udelat stabilni os\nPříspěvek od radospol » pát lis 26, 2010 1:34\nnech nadavaju, mne to je jedno,ked ja to vyuzijem vo svoj prospech,tak ostatny mi mozu byt ukradnutí:)\nTakze dufam ze postupom casu vznikne nejaky tweak app, today launcher, odhalia vsetky skryte veci o ktorych ani netusime ze sa nachadzaju v systeme:)\nRegistrován: pon čer 29, 2009 8:56\nZařízení: HTC HD2, hp ipaq 214\nKontaktovat uživatele Trapper John\nPříspěvek od Trapper John » pát lis 26, 2010 5:09\nto esaras: tak trotl jsi predevsim ty, protoze asi neumis cist, kdyz si ho nechces odemknout tak nemusis moulooooo.\nja jsem moc rad, ze se to klukun podarilo, protoze jinak by byly wp7 jen stupidni system pro blbecky, kterym se libi nesmyslne live tyles, ted se kluci z xda muzou zamerit na to aby slo na nove odemcene wp7 dostat cookieHomeTab 2.0.0. a slusny multitasking a je pro me wp7 zase platforma do ktere rad pujdu\nPříspěvek od Standa » pát lis 26, 2010 7:14\nJenže esaras má úplnou pravdu. Navíc nepadla ani jedna nadávka na ty, co onen unlock umožní...\nPříspěvek od All.Os » pát lis 26, 2010 8:16\nPravdu možná má, ale souhlasím s radospolem a částečně s Johnem Trapperem - jednak je mi úplně jedno, jestli si ostatní rozdrbou systém, jednak si nemyslím, že lamy budou telefon odemykat a zkušený uživatel bude vědět, jak systém nerozdrbat.\nPříspěvek od sikula05 » pát lis 26, 2010 9:28\nTak z této zprávy mají jistě i radost u TomToma a podobných firem ))))\nPříspěvek od geronimo_cz » pát lis 26, 2010 9:56\njasnej dukaz toho, ze apple je hodne napred.. pac my mame jailbreak uz skoro 4 roky ;oD\nPříspěvek od Lupik » pát lis 26, 2010 9:57\ngeronimo_cz:to si jako myslíš že WM 6.1 6.5 se nedal odemknout? WM7 je uplně něco jinyho a taky už na WM je dlouho odemknuti:) HSPL\nPříspěvek od geronimo_cz » pát lis 26, 2010 10:00\ndys ja nemyslim odemknuti klavesnice ;oP aa uz sem hodnej, tak se nerozciluj ;o)


Výkup technického stříbra Dašice, výkup po celé ČR - kovy.cz\nNaše firma se pohybuje v oboru se šroty již několik let. Během této působnosti vám nyní nabízíme výkup technického stříbra ve městě Dašice a po celém území České Republiky.\nVýkup technického stříbra Dašice: Při výkupu technického stříbra nás stačí pouze kontaktovat a zdělit množství vykupovaného materiálu a místo kde bude převzetí probíhat. My pak na místo výkupu pošleme našeho pracovníka, který zjistí chemické složení technického stříbra a provede platbu.\nVýkup technického stříbra Dašice a celá ČR:\nNaše firma provádí výkup technického stříbra v blízkém okolí města Dašice tak i po celém území České republiky. Abecední seznam lokalit, kde výkup technického stříbra probíhá naleznete pod odkazem níže.\nZlato 1 368 973,22 Kč/kg\nPlatina 697 815,73 Kč/kg\nPaladium 1 433 295,94 Kč/kg\nPoslední aktualizace ceníku proběhla 29.06.2022 09:29.


Předvánoční úklid šetrný k vám i přírodě, to je Frosch - All 4 fun\nPředvánoční úklid šetrný k vám i přírodě, to je Frosch\nBydlení, Ekologie, Vánoce\nCukroví, skořice, jehličí, hořící svíčky, každý máme Vánoce spojeny s jinými vůněmi. Vánoční svátky nás vrací zpět domů, více než kterékoliv jiné. Proto je jasné, že chceme, aby náš domov vypadal a voněl skutečně slavnostně. Péče o domov může být radostnou a zábavnou činností, stačí zvolit ty správné pomocníky. Kdo by nemiloval vůni vánočního domova? Ekologické čisticí prostředky napomohou, aby Vánoce začaly ještě o chvíli dříve, již během úklidu. Značka se zelenou žabičkou v logu vás přesvědčí, že i ekologicky lze domov připravit na sváteční čas. Jednou z nejoblíbenějších bylinek v království bylin je bezpochyby levandule. Připisuje se jí řada blahodárných účinků. Již od pradávna se používá ke zklidnění úzkosti a stresu, na podporu trávení nebo při poruchách spánku. Značka Frosch si ji, ale zvolila pro své produkty pro její antibakteriální a dezinfekční účinky. S levandulovou řadou hygienicky očistíte svůj domov bez zátěže pro vás a přírodu. Aby se váš domov skvěl čistotou, není nutné vdechovat toxiny. Jemná levandulová vůně vás naladí do sváteční pohody a zpříjemní vám předvánoční úklid. V řadě produktů Frosch Levandule najdete vše potřebné pro úklid celé domácnosti – Univerzální čistič Levandule, Čisticí krém Levandule, Levandulový hygienický čistič, WC gel a blok Levandule, Hygienickou aviváž Levandule nebo tekuté mýdlo a interiérovou vůni.\nVšestranný levandulový čistič na podlahy a většinu omyvatelných povrchů v domácnosti. Složení obohacené o extrakt z levandule účinně ničí bakterie, pohlcuje nepříjemné pachy a zanechává jemně nasládlou a svěží vůni čistoty po každém použití. Nevhodný na voskované nebo olejované dřevěné plochy. Jeho cena je 74,90 Kč.\nCena výrobku je 79,90 Kč.\nVýborně odstraňuje všechny druhy nečistot, jako mastnotu, zbytky mýdla a vodní kámen ze všech keramických, smaltovaných, nerezových a skleněných povrchů. Čistící krém Levandule funguje na bázi mramorové moučky a zanechává příjemnou levandulovou vůni. Cena výrobku je 69,90 Kč.\nFrosch všem přeje krásné a čisté Vánoce!\nVíce na www.frosch.cz\n← Druháci z Hradce Králové zvítězili v jazykové soutěži pro nejmenší děti Opakované hospitalizace nejsou standard. Ani u srdečního selhání. →


Pro pediatry | 1000 dní\nNacházíte se zde: Domů Pro pediatry\nJako dětský lékař představujete pro rodiče velmi významného partnera, který jim pomáhá, radí a vzdělává je, aby svým dětem poskytovali to nejlepší. Právě díky vám a vašim odborným radám se mohou dozvědět o roli výživy v klíčovém období života dětí – v jejich prvních 1000 dnech života. A právě proto jsme pro vás připravili následující odborné informace:\nNutriční programování – význam výživy dětí časného věku\nChcete se dozvědět více? Pro více informací přejděte na odborné informace:\nPřejít na odborné informace\nZískejte nejnovější poznatky a doporučení v oblasti výživy kojenců a batolat za osobní přítomnosti předních odborníků. Sdílejte a diskutujte praktické zkušenosti s vašimi kolegy na seminářích 1000 dní.


Veš dětská opět řádí ve školách\nVěřili byste, že vloni pořádala australská univerzita v Brisbane mezinárodní kongres o vších? o ukazuje, že malý cizopasník trápí děti i dospělé na celém světě. Hojně se v poslední době opět vyskytuje i na českých školách. Dá se vším vůbec vyhnout?\ndobrý večer,potřebuji poradit.aplikovala jsem přípravek na mokré vlasy a nevím co s tím,aby se něco nestalo.Poradí mi někdo?děkuji flegrova\nPrávě jsem dodělala kůru s parasidosem, pálí mě hlava.Asi to bude i tím, že nám za sebou ošetření capissenem a před tím jacutinem - ještě jsem měla zbytek.Ten minule zabral, ale teď už ne.Tak jsem zvědavá, jestli mi neslezou vlasy .Starší dcera mi je už asi 6x vybírala, ale když jsem viděla úrodu nad vanou, bylo mi zle.Nechápu některé.......naše spoluobčany, jak s nima můžou vesele žít!!!!!!Nejlepší bude pořádně vyčesávat a do toho prolejvat přípravkama, bohužel jsou pěkně drahý a ani v lékárně neví, jestli účinkují.Všem nám postiženým držím palce, snad se jich zbavíme, je to hodně i o nervech.\nByla bych ráda, kdybyste mi někdo poradil, jak to máme udělat. Spolubydlící přinesla domů breberky, přípravky používáme, ale má to jeden háček . NEMÁME PRAČKU! Ano, můžeme vozit věci o víkendu domů, ale myslím, že efetk bude nulový. Nebo nejste někdo ze Židenic???\nTak jsem si je dotahla domu taky. Jsem z toho totalne zoufala a nevim co delat, hlavu mam zabalenou v octe a v pondeli vyrazim do lekarny.. snad to pomuze.. neuveritelne hnusnej pocit mit v hlave tyhle mrchy...\nUZ VI M JAK NA TO!\nTAK JSEM ZJISTILA ZE JSEM TO VZALA ZA SPATNY KONEC!PO ZKOUSENI VSEHO MOZNEHO I NEMOZNEHO JSEM KONECNE PRISLA JAK NA NE!NEJDRIVE NA ZABITI VSI:SPREJ DIFFUSIL H -FORTE,CI JACUTIN GEL (ORTOSAN NA ZVIRATA).DRUHY DEN:ZABAL Z OLIVOVEHO OLEJE NECHAT PUSOBYT ASPON 1H! TRETI DEN:NA ZABYTI HNID!OCTOVY ZABAL! -NEREDENY!NECHAT PUSOBIT MAX.1 H. PO TYDNU OD POUZITISPREJE ZNOVU POSTRIKAT A PAK UZ JEN KUPTE NA PREVENCI SAMPON DEPAROL CI CAPPISAN-FORTE.SAMOZREJME PORAT CESAT A CESAT NEJLEPE NAD UMYVADLEM.TOHLE JE TUTOVKA!!!!VYZKOUSENO!PA A AT UZ SE VAM TO KONECNE PODARI!\nTAK PO VCEREJSI APLIKACI OCTEM JE TO MNOHEM LEPSI,ALE BOHUZEL VSECHNY TO NEZLIKVIDOVALO! TAKZE TO NEVZDAVAM!!! DAM VLASUM DNES POHOV A ZITRA JDU NA TEN PRASEK ZA PECIVO A PAK ZABAL Z OLIVOVEHO OLEJE!!JE POTREBA TY POTVORY SOKOVAT!NA MNOHA SAMPONECH PISE ZE NAPADAJ NERVOVY SYSTEM VSI,NO JA SI MYSLIM ZE SPIS MUJ!ALE JE PRAVDA ZE TY VELKY TO ZABILO!TAKZE POKUD TO SVEDENI CLOVEK MUZE VYDRZET TAK SI MYSLIM ZE KAZDY TYDEN POUZITI SAMPONU BY TY POTVORY MOHLO ZLIKVIDOVAT,PROTOZE TY CO KLADOU VAJICKA TAM PROSTE NEBUDOU NEJSPIS SE MUSEJ NECHAT DORUST A PAK TEN SAMPON TEPRVE ZABIRA.TAK ZAS LOVU ZDAR A PA !!!!\nAHOJ!BOJUJI S TEMA POTVORAMA UZ TYDEN!NIC Z LEKARNY NEZABRALO!!!!!ZA TY PRACHY JSEM SI RACI MELA U KADERNICE NECHAT PRELIT HLAVU PEROXIDEM ASPON BYCH Z TOHO NECO MELA! TAKZE PO VASI RADE JSEM SE DALA NA OCET!PO PRELITI HLAVY JSEM SE MALEM PO, JAK TO STIPALO!V ZABALU JSOU UZ 15MIN!PACHNE CELEJ BARAK!JA UZ NIC NECITIM ANI NEMUZU!HLAVA ME ZACALA PALIT,ALE SNAD TO ASPON 30MIN VYDRZIM!ZITRA DAM VEDET ZDA MI ZUSTALY VLASY! TAK ZATIM A LOVU ZDAR!!!!!!!\nALPA + OCET = 100% výsledek\nKrátce: Jak popisuje níže BIa použít Alpu. Nejlépe přes noc. Ta zničí vši. Poté použít teplý ocet (podobně jako Alpu). Ocet naruší keratinový obal hnid a zničí je. Na vši nijak nepůsobí (na ty je Alpa). Po třech dnech (doba, kdy se líhnou vši) opakovat. Velmi levný a zaručený výsledek. Zahoďte všechny drahé preparát, které Vám tahají peníze z kapes\nRe: ALPA + OCET = 100% výsledek\nJo a ještě pro informaci - vši umírají bez vlasů po 2 dnech. Takže nejlepší je na 3 dny vypadnout, aby Vám doma nic nezůstalo v posteli\nRe: Re: ALPA + OCET = 100% výsledek\ntak u nás taky nic nezabírá takže alpa a ocet je na řadě,ještě jak se ředí nebo neředit ať je to tutovka?Jinak ono je to stejně jedno jestli se toho zbavíme,půjde do školy a ve třídě pár nepřizpůsobivých občanů a máme to doma a zadarmo,no neber to...\nChci všem nešťastníkům poradit Alpu, kterou mi doporučila má příbuzná jako jediný prostředek, který jí (narozdíl od všech chemických preparátů) u dětí funguje. Namočit vlasy důkladně Alpou, zabalit do igelitu a ručníku, nechat několik hodin (my jsme to nechali 2) a všechny vši byly spolehlivě mrtvé. Jak je to s hnidami, zatím nevím - uvidíme a budem doufat... Jenom pozor u dětí - na oči a na to, že to na hlavě bohužel studí...\njdi do prdele MARKU\nJDI DO PRDELE MARKU TY TVí KECY O CAPISSANU SOU TRAPNí už sme te prokoukli ty PLACENá REKLAMO\nRe: jdi do prdele MARKU\nAle já Ti nyc nenuťým!\nKdo chce vyzkouší, každý je snad svéprávný!\nKdyby to byla placená reklama, tak hned hodím prodejky a kontakt na distributora Ty chytrý!\nAhoj lidi chodtě do mistnosti romove na lide.cz\nKydž použijete akutin GEL tak jste zachráněni .\nAhoj všichni, včera jsem objevila v hlavičce mé dcerky vešky.( byli to vši jak ..... Dnes jsem poctivě vybírala hnidy a našla další tři kamarádky. Zakoupila jsem Parasidose. Tak uvidíme. i když čtu, že nic moc. Uvidíme. zajímalo by mne, jestli to mohou chytit i zvířata. Máme dva kocoury\nDifusil H forte\nTaké nás minulý týden ta !milá! domácí zvířátka navštívila. Mám 3 děti a zatím je má jen mladší syn s nejkratšími vlasy.Po aplikaci šamponu Parasidose si vešky vesele pobíhaly po hlavě dál a tak druhý den jsem použila Difusil H forte, vyšší dávku, než doporučuje výrobce. Třetí den po aplikaci jsme vyčelali 2 mrňavé. I když v návodu je doporučena 2. dávka za 8 dní, tak co s těmi malými okusujícími potvorami mezitím? Zkusím dnes /4. den/ "meziaplikaci". Držte nám palce.\nTak jsem se právě dověděl od známého, že na trh konečně přichází nový Capissan forte s rostlinnými extrakty (prý šalvěj, ořešák a puškvorec a navíc ještě nějaké silice). Jde o přírodní produkt. A co více - je prý doplněn i o balzám, který by měl být něco jako styling gel a repelentním účinkem. Tedy ideální i jako PREVENCE!!!\nRe: Capissan FORTE\nPouze jako prevence. Když už tam jsou, nepomáhá to.\nJak je to se zvířecí krví to nevím,mě pijí krev už čtrnáct dní.Octové zábaly jsou opravdu na .....Pomáhá poctivě vybírat a pořádně si zanadávat na ty co vši tají a nedokáží připustit,že se to může stát každému.\nTeď už se směju,ale málem jsem se zhroutila,ty jsi dosti velký vtipálek.Máš vši?????\nJak se provádějí octové zábaly.Děkuji\nnapřed hlavu úplně oholíš, nejlíp i s obočím\npříkryješ hadrem namočeným v petroleji, navrch ručník, necháš asi půl hodiny. potom opláchneš, no a když opravdu chceš, dáš si ještě octový zábal, ten je totiž úplně nanic.\nJá to dělala tak, že ocet (pulku lahve....mám dlouhé kudrnaté vlasy) zahřála tak aby byla teplá ale né horká a pomalu jsem tím hlavu polevala pak jí trošku vysušila a zabalila do dvou igelitek a přes to ručník, aby se hlava uplně zapařila a nechala to pusobit tak na tři i čtyři hodiny. Opakovala jsem to celá týden(časově fakt náročné) a do toho jsem každý den dělala kuru s Deparolem(je to třífázový preparát) a musím říct že to zabralo. Hnidy jsme museli vyndat ručně ale skoro všechny byli už mrtvé (prý je ten ocet vysuší a ten Deparol má Tee tree oil takže ten zas je vyžene) .\nPak to doporučuju pro klid duše udělat ještě za týden a pak zase za týden. Duležitý je fakt být pečlivost, jinak se to rozmnoží. I když už se zdá že jsou všechny pryč klidně tu kuru opakovat po týdnu celý měsíc, kdyby náhodou tam nějaká svině zustala. Pak jsem koupila proti vším repelent myslím že se to jmenuje Quiet, prý je to odhání. Hodně trpělivosti budete to potřebovat je to fakt na nervy psychicky i fyzicky Hodně zdaru Katka\nparanit - přípravek na vši\nAhojky vespolek, taky se u nás doma objevily tyhle nezvaní hosté... ani nevím odkud, protože dcera ještě do školky nechodí... tak možná v metru, při nákupech... Koupila jsem jí v lékárně přípravek Paranit. Postupovaly jsme podle návodu - a nic. Tak moje blonďatá holčička šla na 3 mm. Všude teď říká, že je kluk. Kdy\_bych věděla, že to nepomůže, tak za těch skoro 500 korun s ní zajdu někam, když už o ty vlasy stejně přišla. Se potvrdilo, že ne všechno, co je drahé, je taky kvalitní.\nDcera má již potřetí za sebou vši, přinesla je ze školy. Hlavu vymýváme Capisanem a hnidy vybírám vlas po vlasu. Máme domácí kočku a napadlo mě, jestli je dcera nepřenesla na ni a ona zase zpátky na dceru. Je to vůbec možné?\nRe: veš dětská\nto jsou vši kočičí, ty na člověka nejdou\nzdravím všechny zavšivené\ntak a patříme mezi vás, ...nejdříve jsem byla na prášky když si dcera z tábora přivezla ty odporné potvory. Od té doby je už přinesla párkrát ze školy ...připadá mi že její drahé spolužáky patrně vůbec netlačí že jsou zavšivení, motáme se stále dokolečka odvšivujeme se preventivně celá rodina dezinfikujeme takřka celý byt. Kdo to zažil ví o čem mluvím. Právě u nás probíhá další kolo po 14ti denní pauze kdy marodila s angínou, je to tu zas . Hledala jsem na netu něco co by zabralo na delší dobu a našla jsem "Barny s Effective" zítra navštívím lékárnu a příště zkusíme toto. Jinak pro tentokrát to byl "Pedicul Hermal" cena 158kč. Pohrávám si s myšlenkou nahlásit dceřinu školu na hygieně. Co vy na to? ....možná by to bylo řešení alespon na pár měsíců ...jinak nás ty vši přijdou dost draho ...a to doslova. Tak se loučím a přeji vám at se těch potvor zbavíte papa A\nRe: zdravím všechny zavšivené\nTak si stěžuj na ředitelství školy. Myslím to vážně. Ve škole, kam chodí syn také řádily stále vši. My jsme naštěstí nebyli postiženi, nechali jsme klukovi oholit hlavu. Nosil tedy jen zprávy v deníčku, ale jednoho dne přinesl ze školy zprávu, že situace je neúnosná a dítě, u kterého budou zjištěny vši, či hnidy bude zasláno domů z vyučování a do doby odvšivení nesmí chodit do školy, rodina nahlášena na hygienickou stanici a hygiena bude prošetřovat původce šíření. Nevím, jaké má hygienická stanice pravomoci, ale od této "výhružky" se vši neobjevily.\nJá bych jen chtěla říct, že ten Barny s effective je tak skoro za 500,- a pokud dítko nosí domů vešky ze školy, tak je to zbytečně drahá investice. A to mám z vlastní zkušenosti. Přidávám se ale k těm, co mají dobré zkušenosti s šamponem Capissan. Dneska jsem taky odvšivovaly.\nprý pomáhá teetree oil i preventivně, nakapat do čepic, na šály a pod. a vši se k Vám nenastěhují.\nTak mám novou informaci, že prý bude počátkem příštího roku na trhu nový Capissan forte - opět na přírodní bázi!\nAž budu vědět více, napíšu (hlavně o složení).\nco vši stoprocentně zabije\nDěti taky přinesli vši ze školy a školky - oba zároveň. Nakoupila jsem: PARANIT - zabije všechny živé vši a vysuší hnidy - pak jen vyčesávat.Stojí 447,-Kč.Načež jsem použila PARASIDOSE - šampon, který výrazně voní a opět likviduje tyto potvůrky - 227,-Kč a nakonec CAPISSAN - používáme průběžně jako prevenci - 187,-Kč. Po tomto bombardování jsou vešky pryč a dámská část naší rodiny má nadále krásné dlouhé hřívy. Je to sice dražší záležitost, ale kombinace několika různě působících prostředků se osvědčila. A než přijít o hřívu, která roste několik let....\nJo a barva na vlasy taky nezabira..\nostrihani uplne nakratko pomohlo\nHlídala jsem kamošce holku, samozrejme mi ta ... rekla ze ma holka vsi az potom co sem dohlidala...Ted je mam ja i dcera.Ostrihala jsem se nakratko, vycesavam, skusila jsem capisan, ocet, difusil h forte a fakt nic nepomaha uz nevim co dal...\nfuj pomoc take mrchy hnusne co lezou ve vlasech\nmám vši asi 1 rok\ntak to kdyby ses nechal tenkrát ostříhat, tak teď už máš dorostlé nezavšivené vlasy\nPROS9M O POMOC\nme je zle stech mrch\nmam je nejakou dobu a ted už jsou všude jen vajíčka nejde to vubec ničímmm díky za poradu\nČlověče a to s tím jako normálně chodíte mezi lidi??? Vždyť to roznášíte všude, kam chodíte!!\nZajímalo by mne, proč si nezajdete na kožní???\nVím o čem mluvím, protože jsem od nějakého dalšího nezodpovědného neznámého člověka chytla před pár dny vši a tohle mě dokáže maximálně naštvat, že si někdo klidně chodí zavšivený a není schopný se léčit!!!\nRada pro Vás: když už se natolik stydíte zajít za kožní, doporučuji volně prodejný gel Jacutin, cena bez předpisu 130, s předpisem doplatek cca 13 Kč. Nanese se na vlasy a vši se vyčesávají hřebenem (všivák), nechá se působit 3 dny, tzn nesmývá se. Vlasy jsou trochu polepené jako od tužidla, takže to není nejhorší.\nDůležité je vyčesávat, vyčesávat a stále jenom vyčesávat. Ve Vašem případě je důležité požádat někoho z blízkých, aby Vám pramen po prameni vajíčka mechanicky odstraňoval, někteří doporučují namočit kapesník do octa k ulehčení odstraňování těch hnid.\nPřeji Vám hodně štěstí s odstraňováním, hlavně s tím začněte hned!!!\nMomentálně mám na takové lidi pifku, protože jak sám moc dobře víte, dostat vši cizím zapřičiněním není moc příjemná zkušenost...\nTak jsem se ptala v hodně lékárnách a prý se přestal Jacutin gel opět dovážet do ČR. Pokud ho ještě někde mají, tak jsou to asi poslední zásoby\nmám vši a bojím se že se jich už nikdy nezbavím chytla jsem je pravděpodobně ve škole a bojím se že když se jich zbavím nakazím se zas...,nebo že nakazím někoho dalšího prosím pomoc\nzjistěte, kdo vši do školy tahá\noholte tu osobu a namažte ji petrolejem. potom totéž proveďte se sebou.


Prodej japonských kaligrafií a čínských kaligrafií — Kurzy japonské kaligrafie v kaligrafickém studiu na Praze 3\nOdkaz na kurzy japonštiny\nObjednávky japonských a čínských kaligrafií\nKaligrafie na míru\nCelý proces je velmi jednoduchý. Kaligrafii si můžete objednat buď pro sebe, nebo jako dárek. Nejedná se o prodej tisků či předepsaných kaligrafií, ale o ruční vyhotovení kaligrafie na míru a doručení k Vám domů. Nabízím originál, který kromě Vás nikdo jiný vlastnit nebude. Kaligrafie píši na velmi kvalitní, ručně vyrobený papír “waši” a jsou podlepené technikou “urauči”. To znamená, že Vaše kaligrafie bude po napsání a zaschnutí tuše namočena, vyrovnána a na zadní stranu jí bude přilepen podkladový papír. Poté bude „rovná jako sklo“ a připravená k zarámování bez nežádoucích vlnek a ohybů, které vznikají na papíře za sklem u kaligrafií nepodlepených. Rám není součástí kaligrafie. V případě potřeby je žádané téma přeloženo do japonštiny. Vzhledem k tomu, že kaligrafie píši na objednávku, lze vše přizpůsobit Vašim představám.\nMáte-li japonský či čínský text již připraven, není co řešit. Nemáte-li konkrétní představu, napište mi, co možná nejpodrobněji, k čemu má kaligrafie posloužit. Společně vybereme to pravé téma. Omlouvám se, ale předlohy pro tetování již nedělám.\nTyp písma je do jisté míry dán gramatickými pravidly. Nejedná se přeci jen o obraz, ale o text. Jména a přejatá slova se zapisují ve slabičné abecedě “katakana”. U delšího textu, například citátu, přeloženého do japonštiny se objevuje abeceda “hiragana”, která není vhodná ke kombinaci se styly “kaišo” či “reišo”. Také záleží na významu daného textu, ke kterému se může z grafického či historického hlediska hodit jeden styl a druhý nikoli. Nechte si prosím s výběrem druhu písma poradit. Nicméně při objednání bych rád věděl, jaký styl se Vám líbí nejvíce. Navrhnu-li jiný styl, napíši Vám důvod, proč by byl lepší.\nUkázka čtyř stylů na znaku “cesta”\ntiskací písmo, které se vyučuje na školách a jehož styl je nejsnáze čitelný, popřípadě vyhledatelný ve znakovém slovníku. Ve stylu kaišo jsou napsány například knihy, noviny a veškerý počítačový text.\npsací písmo, které se podobně jako u našeho písma velmi mění. Každý má svůj osobitý styl. Tohoto stylu se užívá pro běžný zápis rukou.\ntrávové písmo, nejuvolněnější zápis. Jde o styl na hraně čitelnosti. Znak vyjádřený v základním stylu mnoha tahy lze v tomto stylu zapsat tahem jediným.\núřednické písmo, ozdobné. Způsobem zápisu je co do rychlosti nejpomalejší.\nUkázka hustoty tuše\nručně rozetřená tuš s nízkým obsahem vody. Znaky jsou téměř černé jako uhel.\nručně rozetřená tuš s vysokým obsahem vody. Znaky jsou šedivé a postup překrytých tahů je viditelný.\nVelikost kaligrafie se dá upravit podle Vašeho požadavku, ale v zásadě existují dva formáty kaligrafického papíru:\n„Hanši“ (cca 24 x 33 cm) a „Hansecu“ (cca 35 x 137 cm).\nDodací doba a doručení\nPoté, co se na všem domluvíme, pustím se do práce. Kaligrafie bude hotova asi za měsíc. Vyzvednout si ji budete moci v mém studiu anebo Vám ji pošlu poštou. Při objednání kaligrafie jako vánočního dárku mějte na paměti, že před svátky se pošta obvykle výrazně zpomalí.\nZáleží na rozměru a složitosti tématu. Zpravidla si účtuji 2 500 Kč za formát „Hanši“ (cca 24 x 33 cm) a 5 000 Kč za formát „Hansecu“ (cca 35 x 137 cm). Konečnou cenu Vám sdělím, jakmile se na všem domluvíme a před tím, než se závazně rozhodnete kaligrafii objednat. Ceny budou vždy konečné včetně poštovného. Za kaligrafii se platí až po jejím doručení převodem na můj český účet, který bude uveden v průvodním dopise.\nMáte-li zájem o mou kaligrafii, nastiňte téma, uveďte, v jakém prostoru bude kaligrafie umístěna a případně k jaké příležitosti kaligrafie poslouží. Nemáte-li přesnou představu, nevadí. Co nejdříve Vám odpovím, zodpovím případné dotazy a v případě, že nemáte přesnou představu, navrhnu několik možností. Jakmile se na všem dohodneme, pustím se do práce a zhruba do měsíce bude kaligrafie u Vás.\nLucie (nakladatelství Host)\nReného jsem oslovila v době, kdy jsem připravovala obálku k českému vydání románu Kočičí host japonského autora Takašiho Hiraide. V hlavě jsem nosila nápad, že by přebalu kromě českého názvu slušel také ten originální, Neko no kjaku, psaný kaligraficky. Přestože jsme se Reném nikdy osobně nesetkali, přistupoval k naší spolupráci přátelsky a zodpovědně. Kniha už dávno přišla z tiskárny, kaligrafie na obálce vypadá skvěle.\nVřele doporučuji kaligrafie od Reného. Sám jsem spokojeným majitelem jeho krásné práce. Skvělá spolupráce, komunikace a spokojenost s konečným produktem je tou nejlepší vizitkou.\nKaligrafie jde Renému výborně. Je dobře, že ji umí. Je dobře, že ji učí. A je dobře, že my méně nadaní, se můžeme alespoň těšit z jeho díla, třeba v našich domovech. Prostě, dobře nám tak.\nNezávazně uvažuji o objednávce\nVelikost kaligrafie před zarámováním Hanši (cca 24 x 33 cm) Hansecu (cca 35 x 137 cm) Jiná\nNejvíce se mi líbí styl písma\nVíce se mi líbí hustota tuše\nDobrý den, děkuji za Vaši zprávu. Brzy Vám odepíšu a odpovím na případné dotazy. S pozdravem, René\np.s. Odpovím Vám nejpozději do dvou dnů. Kdyby náhodou odpověď nepřišla, něco se pokazilo a já Vaši zprávu neobdržel, pošlete mi obratem email a uveďte prosím i telefonní číslo.\nMísto podnikání: Kaligrafické studio, Čajkovského 1688/27, 130 00 Praha 3


Lucie Hrušová, marketing pro malé firmy, poradenství, strategie, projektové řízení | Liberec\nNa volné noze > Katalog > Lucie Hrušová\nmarketingová manažerka a konzultantka pro malé firmy\nDělám velký marketing pro malé firmy. Protože i malé firmy s nízkými rozpočty na reklamu mohou mít marketing na vysoké úrovni. Pomohu nastavit marketingovou strategii a vybrat ty správné nástroje pro její realizaci. Kladu velký důraz na propojení marketingu s obchodem a využití silných stránek firmy. Dohlédnu na to, aby firma neutratila ani korunu navíc za aktivity, které jí nic nepřináší.\nKomunikační strategie – pro účinný marketing a reklamu\nOutsourcing marketingu – externí marketing od A do Z\nMarketingové plánování – tvorba marketingového plánu\nProjektové řízení – práce na jednotlivých projektech\nOnline marketing – tvorba obsahu pro web a sociální sítě\nMám univerzitní vzdělání v oboru a 15 let praxe v oblasti marketingu, obchodu a PR. Pracovala jsem pro nadnárodní společnosti i malé české firmy a vedla různě velké týmy a projekty. Díky svým znalostem se na podnikání svých klientů umím podívat v širším kontextu. Založila jsem také komunitní zahradu a působím jako mentorka Nadace Via.\nInternet ~ Marketing ~ Média ~ Obchod ~ Outsourcing ~ Počítače ~ Podnikání ~ Poradenství ~ Projektové řízení ~ Sociální sítě ~ Weby\nKdo jsou mí nejčastější klienti?\nZačínající firmy, které potřebují marketing uchopit od začátku a neví jak na to.\nFirmy, které marketing řeší jen okrajově a cítí, že jej potřebují pořádně nastartovat.\nFirmy, které se marketingu věnují, ale nepřináší jim očekávané výsledky.\nobory Ekonomie, Marketing a Finance – Technická univerzita v Liberci, titul Ing., 1997–2002\nObsahová strategie a content marketing – Jan Ambrož, Dobrý web\nSociální sítě – Eliška Vyhnánková a Michelle Losekoot\nFacebook reklama – David Lorincz\nna volné noze – marketingová konzultantka, od roku 2015\nUrban Gardening Liberec – zakladatelka komunitní zahrady, od roku 2014\nNielsen – ředitelka marketingu a komunikace ČR & SR, 2012–2015\n777 320 207\nLucie byla jedním z mých oblíbených obchodních partnerů. Vždy připravená na naše setkání, má vědomostmi a dovednostmi, které byly vysoko nad naším očekáváním. Má výjimečný cit nejen pro průzkum trhu, ale i pro marketing obecně a velmi dobře pochopila, v čem spočívá budování a řízení značky. Bohužel byla Lucie velmi brzy povýšena a její rady mi chybí.\nmarketingový ředitel na Vysoké škole ekonomické a managementu


Kino (mánie) | .. Zúza\n17. listopadu 2012 v 11:08\t| Zúza\t| Diary\nVěřte nevěřte, Zúza se byla kulturně vzdělávat. Tentokrát to nebylo divadlo, tentokrát to bylo kino. Kina ...\nvysmátá Zúza ve škole // strašně strašidelný dům // Zúzi obědo-večeře // Zúza ve vlaku\nCelý rok nezavítám do kina, ale najednou musim mít kina dvě! Hamty hamty ;)\nDobře objasním to, nejsem maniak do kina. Mám ho ráda, ale to, že se mi sejdou dvě kina v jeden den, to se mi ještě nestalo.!\nDopoledne jsme museli být hodinu ve škole na zemák a potom jsme frčeli do nejvíc zapadlího kina na přednášku o Novém zélandě, která trvala hodinu. Aspoň jsem se vyspala. Řeknu vám .. měla jsem co dělat, abych měla oči otevřené. Všichni víme, že Nový Zéland je krásný a to dosvědčovali i fotky, které promítali, ale když už máte 90 fotku krajiny, tak už vás to přestane bavit. Mě to tedy nebavilo. Toť bylo první kino.\nDruhé kino byl už o 100% lepší. Přijela jsem domů, vzala kamarádku a jeli jsme do Prahy na Rozbřesk (v průběhu pár dní tu bude recenze). Už to nebylo nějaké podřadné kino a milióny fotek krajiny, ale skvělí film, který bych mohla klidně vidět znovu. Kromě infarktu to bylo super. Nakonec pro nás přijela na nádraží moje milovaná sestřička a odvezla nás domů, takže jsme tam nemuseli čekat na bus. Yeah ..\nUž jste byli na 2.díle Rozbřesku? A zažili jste někdy dvě kina v jeden den?


Key Investments na sebe podala návrh na insolvenci - Deník.cz\nKey Investments na sebe podala návrh na insolvenci\nPraha - Společnost Key Investments (KI) podala sama na sebe v pátek 29. června u Městského soudu v Praze návrh na insolvenci.\nInformuje o tom Týden.cz. Své prostředky společnosti svěřily například některé pražské městské části. Praha 10 chce škodu vymáhat i po zástupcích Key Investments.\nNejvětším věřitelem firmy je podle návrhu v současné době společnost Sokolovská uhelná, dluh činí více než 51 milionů korun. Podle deníku Týden.cz je současný majetek Key Investments prakticky nulový a Česká národní banka jí uložila pokutu 800 tisíc korun.\nDeník dále uvádí, že pronajatá kancelář společnosti na Václavském náměstí je již prázdná. "V současné situaci bylo dále neúčelné provozovat kancelář. Nemizíme někde v mlze. Dál funguje doručovací adresa i můj mobilní telefon. Samozřejmě, že vyřizuji i emaily," uvedl k tomu Brzkovský.\nPřijdou pražské městské části o peníze?\nMezi nejznámější obchody Key Investments podle Týden.cz je ovšem nutné zařadit "žonglérský kousek" se svěřenými prostředky pražských městských částí 6, 10 a 13. Její představitelé si za stamiliony nakoupili dnes téměř bezcenné neobchodovatelné dluhopisy majitele slávistického fotbalového stadionu E-Side a velmi problematické cenné papíry Viachemu šíbra Petra Sisáka. Před několika týdny se zástupci obcí na setkání věřitelů E-Sidu navíc dozvěděli, že jejich investice je zřejmě totálně v prachu. Současní majitelé E-Sidu, společnost Natland, jim totiž navrhla odepsání sedmdesáti až devadesáti procent jejich pohledávek. V případě Prahy 10 to reálně znamená ztrátu 90 milionů korun. Kvůli těmto velmi podivným obchodům nebyl doposud nikdo stíhán, dodává server Týden.cz.\nPraha 10 firmě svěřila přes 200 milionů korun, zpět dostala jen zlomek. Radnice podala na firmu žalobu. "Vše pečlivě sledujeme a škodu budeme vymáhat i po jednotlivých přestavitelích společnosti," řekl dnes mluvčí Prahy 10 Jan Charvát.\nPodobnou částku u Key Investments uložila také Praha 6, i tato radnice podniká vůči firmě některé právní kroky. V červnu například podala trestní oznámení na neznámého pachatele kvůli prodlení při vyplacení výnosu z dluhopisu E-Side Property.\nJedinou pražskou městskou částí, které KI vyplatila všechny investované peníze včetně úroků, byla Praha 13. Radnice dostala celkem 206,8 milionu korun.\nČtěte také: Pražské radnice mohou přijít o stamiliony v dluhopisech


Bunda dívčí č.8/130"NAPAPIJRI"doprava ZDARMA+dárek - Znojmo - Bazoš.cz\nHlavní stránka > Děti > Body, dupačky a overaly > Inzerát č. 116272745\nBunda dívčí č.8/130"NAPAPIJRI"doprava ZDARMA+dárek\n(903,763,660,628) Prodám dívčí (velmi kvalitní) bundu značkovou NAPAPIJRI - šedý melír s růžovým zdobením-boční zip- viz FOTO vel.: 08/130- na 8 roků) Cena 899 Kč. Nákupní cena 2500 Kč, Míry: prsa 86cm, délka 55cm, rukáv 49cm, rukáv měřený od krku 60cm + hračka ZDARMA!! Je možný převod peněz na účet+poštovné nízké. Při poslání na dobírku je poštovné moc vysoké. Osobní odběr Dobšice u Znojma. ( Při rychlém jednání poštovné ZDARMA !!!!.)\nDivci zimní bunda, velikost S - [9.4. 2020]\nDivci zimní bunda kabát s kožíškem a s kapucí, velikost S. TOP stav Zapínání na zip, u krku stojáček. Na rukávech pružné náplety, proti vniknutí chladu. Dvě kapsy na bocích. Rozměry: celková délka 80 cm pas 43 cm délka rukávu od ramene 62 cm délku rukávu od krku 76 cm


Slepý strach (1989) - film online zdarma\nSlepý strach - zde online ke zhlédnutí\nTento film zde ke zhlédnutí pro všechny. Režie se v tomto filmu ujme Tom Berry, což potěší všechny fanoušky. Připravte se na představení hlavní role, kterou ztvární Shelley Hack Současný internet již nemá problém s online streamováním kvalitního videa, filmy online jsou tak snadno dostupné. Nabízíme i možnost si film uložit na disk z úložiště hellspy, stačí kliknout na příslušné tlačítko. Jste-li příznivcem csfd.cz, není nic snazšího než si přečíst tamní komentáře - dostanete se tam tlačítkem níže. Slepý strach ke stažení. Přehrajte si film Slepý strach v prohlížeči, pokud vidíte, že je dostupné video. Filmy online je nejlépe přehrávat v HD kvalitě a bez reklam, to vše nabízí streamuj.tv. Streamuj.tv je zpoplatněno symbolickým poplatkem, ale přehrávání je bez reklam a ve vysoké kvalitě, Netu.tv je zdarma. Možností je také film nahrát do svého počítače například z úložiště Hellspy.\nHrají: Shelley Hack, Jan Rubeš st., Kim Coates, Heidi von Palleske, Géza Kovács, Ron Lea, Tyrone Benskin


V pondělí začnou v hlavním městě fungovat dvě očkovací místa, do kterých mohou lidé přijít bez předchozí registrace či objednání termínu. Budou v obchodním centru Westfield Chodov a na hlavním nádraží. Zdravotníci tam budou očkovat i o víkendech, obě místa ale budou určena jen pro dospělé zájemce o očkování. Na dotaz to ČTK napsala mluvčí ministerstva zdravotnictví Gabriela Štěpanyová. Otevření obou míst se v pondělí zúčastní premiér Andrej Babiš (ANO) a ministr zdravotnictví Adam Vojtěch (za ANO).\n09.07.2021 18:15 |\nV očkovacím centru pražského magistrátu v Kongresovém centru na Vyšehradě se lidé starší 12 let mohou ode úterý nechat očkovat proti covidu-19 bez registrace. V tiskové zprávě o tom informoval mluvčí města Vít Hofman. Od středy nabídnou očkování bez nutnosti se předem objednat také centrum v libeňské O2 Universum a Ústřední vojenská nemocnice v Praze 6 (ÚVN). Všechna tři místa očkují dvoudávkovou vakcínou od firem Pfizer/BionTech.\nV očkovacím centru pražského magistrátu v Kongresovém centru na Vyšehradě se lidé starší 12 let mohou od úterý nechat očkovat proti covidu-19 bez registrace. V tiskové zprávě o tom informoval mluvčí města Vít Hofman. Od středy nabídnou očkování bez nutnosti se předem objednat také centrum v libeňské O2 Universum a Ústřední vojenská nemocnice v Praze 6 (ÚVN). Všechna tři místa očkují dvoudávkovou vakcínou od firem Pfizer/BionTech.\n14.07.2021 11:30 |\nOsobnosti: Andrej Babiš (23094 článků) , Barbora Peterová (52 článků)


Akordy a akordové znaèky Akordové znaèky\n1 Zadejte akordovou znaèku:\nm dim aug - + 5+ 5- m5-\n7 maj7 9 maj9 6/9 11 13 9- 9+ 11- 11+ 13- 13+\nsus2 sus4 sus2- sus2+ sus4- sus4+\nadd2 add4 add6 add9 add11 add13 add2- add2+ add4- add4+ add6- add6+ add9- add9+ add11- add11+ add13- add13+\nadd2 add4 add6 add9 add11 add13 add2- add2+ add4- add4+ add6- add6+ add9- add9+ add11- add11+ add13- add13+ /\nVytvoøit znaèku náhodnì\nTest: akordové znaèky\nPodle zobrazené akordové znaèky zadejte správné tóny!\nZadání znaèky je v poøádku!\n2 Zapi¹te tóny akordu:\nc d e f g a h b\n# b x bb\nc d e f g a h b # b x bb\n3 Zkontrolujte svou odpovìï:\n(obnoví v¹echna výchozí nastavení)\nZobrazit noty o oktávu ní¾e\nNáhodnì generované akordy jen od bílých kláves\nDo náhodnì generovaných akordù vkládat:\nVynechat tón zdvojený alternativním basem\nPøeskupit tóny do tìsné harmonie\n1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Interval od základního tónu, ve kterém budou tóny pøesouvány do ni¾¹í polohy\nPovolit vyskakovací hlá¹ky:\nOznámení Va¹e odpovìï je správná!\nNedostatky pøi zadávání odpovìdí\nTóny zadávejte ve správném poøadí a pouze smìrem nahoru (jako v notové osnovì), jinak je program oznaèí jako chybu! Pozor, rozli¹uji dim jako kvintakord a dim7 jako septakord, i kdy¾ názory na zápis této znaèky jsou rùzné.\nPoznámky k zápisu znaèek\nPro nauèení nebo zopakování akordových znaèek doporuèuji uèební materiál Mgr. Franti¹ka Mixy. Stejný text najdete také v novém vydání ABC hudební nauky Luïka Zenkla (jedná se o vydání se ¾lutým pøebalem).\nZápis akordových znaèek je velmi variabilní, ka¾dý muzikant i ka¾dá uèebnice preferuje trochu jiný zpùsob znaèení, navíc se zpùsob znaèení mìní v závislosti na zemi, hudebním ¾ánru nebo úèelu. Mezinárodní zpùsob znaèení nezná tón H, proto je tøeba odli¹ovat B (= na¹e H) a Bb (= Hes). Název tónu H, na který jsme zvyklí, je lokální zále¾itostí nìmecké hudební teorie a ve vzdálenìj¹ích èástech svìta se bì¾nì neu¾ívá, na co¾ je tøeba si dávat pozor. Nad znaèkou H tedy mù¾e napø. Amerièan nevìøícnì kroutit hlavou, zatímco B èeský hráè èasto chybnì interpretuje jako Hes a podivuje se, proè to zní tak divnì... Chápání a rozli¹ování tìchto znaèek je tedy potøeba v¾dy pøizpùsobit pùvodu not a celkovému hudebnímu kontextu.\nDále vzniká malý problém se znaèkou dim: správnì se jedná o oznaèení zmen¹eného kvintakordu, tj. trojzvuku. Tím se odli¹uje od znaèky dim7, která oznaèuje septakord. Ov¹em vìt¹ina praktických muzikantù automaticky chápe dim jako dim7 (asi proto¾e lépe zní a více se pou¾ívá). Proto se èasto setkáme s názorem, ¾e dim znamená septakord, ale zmen¹ený kvintakord je tøeba zapsat jako m5-. Vzhledem k praktickým zvyklostem je tento zpùsob zápisu mo¾ná i bezpeènìj¹í. Nic tedy nezkazíme znaèkou dim7 pro septakord, m5- pro zmen¹ený kvintakord a dim pro situaci, kdy je nám v zásadì jedno, kterou variantu interpret pou¾ije. Jako oznaèení zmen¹eného septakordu se u¾ívá také o (krou¾ek) nebo o7.\nMaj7 a velká písmena\nZnaèka maj7 (pùvodnì 7Maj) znamená velkou 7, zatímco samotná 7 je v¾dy malá. V notách se èasto setkáváme se zkrácenou podobou maj, nìkdy se u¾ívá pouze j7, j nebo Δ (trojúhelníèek), pøípadnì Δ7. Samotná znaèka maj bez èísla není pøesná, proto¾e mù¾e teoreticky oznaèovat i durový kvintakord. Zmatek je také i v oblasti psaní velkých/malých písmen, tak¾e znaèku je mo¾no zapsat jako Maj7, maj7 a vidìl jsem i MAJ7 (nedoporuèuji pou¾ívat, ¹patnì se ète a není to správnì). Samozøejmì je to otázka zvyku, u nás bych dal pøednost radìji psaní malými písmeny, tj. maj7, dim7 apod., ale mù¾e se samozøejmì li¹it - v anglicky mluvících zemích u¾ívají èastìji znaèky s velkými písmeny na zaèátku.\nÈísla a indexy\nV pøedchozím textu je zdánlivý zmatek s velikostí zápisu znakù. Je to tím, ¾e èíslice za základním tónem se pí¹í horním indexem, zatímco ostatní èásti znaèky normální velikostí. Tedy správnì je Cdim7, Ami6 apod., ale Cmaj7 by se mìl psát Cmaj7 nebo C7maj (pùvodní zápis). Dùvod je jednoduchý: maj se toti¾ vztahuje k septimì 7, kterou upøesòuje, nikoliv k základu C. Podobnì je na tom pak znaèka sus4 nebo add2 apod. - i ty by se mìly psát horním indexem.\nZmen¹enì malý septakord a sus2\nZmen¹enì malý septakord nemá vlastní zkratku, pou¾ívá se slo¾itìj¹í m7/5- nebo ø (symbol prùmìru), pøípadnì ø7. Zápis 7/5 apod. je spí¹e nouzová zále¾itost, èíslice by mìly být ve sloupeèku pod sebou. To samozøejmì napø. ve Wordu a dokonce i v mnohých notografických programech napí¹ete jen obtí¾nì, proto se obvykle volí jednodu¹¹í forma horizontálního zápisu s lomítkem. Problém je také se znaèkou sus2 - setkal jsem se i s názorem zku¹eného jazzmana, ¾e se tato znaèka nepou¾ívá a ¾e vhodnìj¹í zápis Csus2 je Gsus4/C. Nevím, mnì tedy Csus2 pøijde jednodu¹¹í...\nDur a moll, závorky\nMollový akord se døíve znaèil jako Min, dnes se obvykle zkracuje na mi nebo jen m. Èasto se setkáme se symbolem - (mínus). Podobnì pak místo znaèky zvìt¹eného akordu aug vidíme v notách pouze 5+ nebo jen +. Amerièané zase pí¹í posuvky obrácenì, tak¾e napø. místo 6- se objevuje -6 nebo b6. C-6 pak znamená Cm6 nebo C6b? Zápis Cb6 by zase ¹el v Evropì chápat jako Ces6... Proto se v tìchto pøípadech pou¾ívají závorky, které v¹e ujasní: C(-6).\nPosuvky # a b je mo¾no psát normálnì, nebo se (ale pouze u pøípony!) u¾ívá + - . Správný zápis je pak opìt jako horní index, tj. napø. C#mi. U nás se obèas setkáme také s fonetickým zápisem Cis místo C#, Ces místo Cb apod., nìkdy pak velká písmena oznaèují dur a malá moll (tedy C = C a c = Cm). Ale poslednì jmenovanou formu zápisu bych dnes ji¾ urèitì nedoporuèil (konvenci velkých a malých písmen zato dùslednì dodr¾ujme v pojmenování stupnic a tónin, tj. C dur / c moll).\nJak vidíme, zápisových variací je nepøeberné mno¾ství. Musíme proto být ke znaèkám tolerantní a chápat je jako otevøený systém, který má slou¾it pøedev¹ím k pohotové orientaci napø. pøi doprovázení nebo improvizaci. Jemné odchylky od nauèeného systému pak jistì pochopíme a snadno vysvìtlíme podle hudebního kontextu.\nAutor programu a textu: michal.janosik@volny.cz\nPokud u¾ v¹e umíte, vypracujte hodnocený test:\nprimitivní lehký normální tì¾ký\nVa¹e emailová adresa:\nZde mù¾ete napsat zprávu:


PortálČlánkyKomentář k NOZ: § 61, 62, 63 - Opatrovník\nPokračování komentovaných ustanovení zákona č. 89/2012 Sb., tentokrát těch, která se týkají jmenování opatrovníka osobě omezené ve svéprávnosti.\n§ 61 - Rozhoduje-li soud o omezení svéprávnosti člověka, může osoba jím povolaná za opatrovníka navrhnout, aby byla opatrovníkem jmenována; pokud návrh nepodá, zjistí soud její stanovisko. Je-li tato osoba způsobilá k opatrovnictví, soud ji s jejím souhlasem opatrovníkem jmenuje.\n§ 62 - V rozhodnutí o omezení svéprávnosti jmenuje soud člověku opatrovníka. Při výběru opatrovníka přihlédne soud k přáním opatrovance, k jeho potřebě i k podnětům osob opatrovanci blízkých, sledují-li jeho prospěch, a dbá, aby výběrem opatrovníka nezaložil nedůvěru opatrovance k opatrovníkovi.\n§ 63 - Opatrovníkem nelze jmenovat osobu nezpůsobilou právně jednat nebo osobu, jejíž zájmy jsou v rozporu se zájmy opatrovance, ani provozovatele zařízení, kde opatrovanec pobývá nebo které mu poskytuje služby, nebo osobu závislou na takovém zařízení.\nV otázce ustanovení opatrovníka při omezení svéprávnosti je v novém občanském zákoníku promítnuta do ustanovení § 61 právní úprava nového institutu předběžného prohlášení § 38 a násl. Na soud je kladen požadavek, aby v rámci řízení o omezení svéprávnosti vždy zjišťoval, zda bylo předběžné prohlášení sepsáno či nikoliv. Pokud je pro předběžné prohlášení využita forma veřejné listiny, má soud jednodušší práci, neboť v takovém případě je dle notářského řádu (§ 35a odst. 1 písm. c) zákona č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti, ve znění pozdějších předpisů) předběžné prohlášení zaznamenáno do seznamu vedeného v elektronické podobě u notářské komory. Jsou zde uvedeny osobní údaje toho, kdo je prohlášením určen, aby se stal opatrovníkem, tedy jeho jméno, příjmení, datum narození a bydliště (§35e zákona o notářích a jejich činnosti). Soud se tedy obrátí v rámci zahájeného řízení o omezení svéprávnosti s žádostí (dálkovým přístupem) na notářskou komoru, která mu sdělí, zda prohlášení je evidováno či nikoli. Pokud soud nezjistí existenci předběžného prohlášení v evidenci u notářské komory, musí ještě zkusit zjistit od okruhu blízkých osob, zda nebylo prohlášení sepsáno formou soukromé listiny (s datem a podpisy dvou svědků) a případně požádat o jeho předložení. Předběžným prohlášením je soud vázán, proto bude zjišťovat stanovisko osoby označené v prohlášení, zda souhlasí s tím, že by jí soud jmenoval opatrovníkem. Samozřejmě takto určený opatrovník musí splňovat zákonné požadavky na něj kladené dle § 63. Tedy být osobou plně způsobilou právně jednat, která bude náležitě hájit zájmy opatrovance, tzn., její zájmy nesmí být v rozporu se zájmy opatrovance. V opačném případě zákon pamatuje na možnost ustanovit tzv. kolizního opatrovníka (§ 460). Dle obecných ustanovení k opatrovnictví NOZ striktně stanoví, že opatrovanci lze jmenovat pouze jednoho opatrovníka, to neplatí u opatrovníka pro správu jmění.\nV ustanovení § 62 následně zákon pamatuje na situaci, kdy předběžné prohlášení nebylo učiněno. Jelikož nová právní úprava dává přednost vůli opatrovance, musí se v této situaci soud v rozhodnutí o omezení svéprávnosti řídit při jmenování opatrovníka přáním opatrovance či osob opatrovanci blízkých. Soud dále bude muset zkoumat zájmy osob blízkých, tak aby byl ochráněn opatrovanec a nedošlo ke střetu zájmů. Jednotlivá práva a povinnosti opatrovníka stanovuje NOZ blíže v ustanoveních § 465 a násl.\nOpatrovnictví vznikne právní mocí rozhodnutí soudu o omezení svéprávnosti. V něm je dále kromě jmenování konkrétní osoby opatrovníka stanoven rozsah jeho práv a povinností. Na závěr je zákonem vysloven zákaz soudu jmenovat opatrovníkem provozovatele zařízení (případně jeho zaměstnance), kde opatrovanec pobývá nebo které mu poskytuje služby.\n§ 15 a násl., § 45 a násl., § 49 a násl., § 56 a násl., § 457 až 485, 1453 a násl., § 3032, 3033, 3034\n30.03.2015 Mgr. Jana Doušová


vítám vás v prvním čísle roku 2013. Tak jsme to přežili, myslím konec světa. Ale už se objevují nové chmurné předpovědi - pravda, jsou zatím dost daleko. No tak aspoň ta třináctka na konci data pomůže, aby si lidi mohli dál bezdůvodně zoufat. V prvním čísle nového roku jsme se pokusili vám...\nvítám vás v prvním čísle roku 2013.\nTak jsme to přežili, myslím konec světa. Ale už se objevují nové chmurné předpovědi – pravda, jsou zatím dost daleko. No tak aspoň ta třináctka na konci data pomůže, aby si lidi mohli dál bezdůvodně zoufat.\nV prvním čísle nového roku jsme se pokusili vám namixovat směs různých témat z oblasti odpadů i odjinud. Může se někdy zdát, že se tématu odpadového hospodářství trochu vzdalujeme. Strategie surovinové politiky EU je však pro budoucí management odpadů velmi důležitá: odpady jsou chápány jako surovina pro získávání drahých kovů, což ovlivní postoj ke zpětným odběrům, což zase ovlivní organizaci sběrů, od toho se odvinou výrobní programy výrobců kontejnerů, ale také investice do recyklačních zařízení, a nakonec i design nových výrobků (pro jistotu teď neberu v úvahu svůj skepticismus ohledně prosazování zákonů, fungování systémů, financování sběru a vůbec všeho možného).\nZákonů a nařízení vychází spousta a někdy může dobře míněná aktivita zákonodárců lidem pěkně zavařit, jako tomu je například u zákona o veřejných zakázkách. O zkušenostech s ním mluví několik manažerů středně velkých odpadářských firem, a nejsou příliš optimističtí. Daleko větší množství veřejných zakázek administrativně zatěžuje zadavatele a výběrová řízení končí často odvoláním k Úřadu pro hospodářskou soutěž.\nZ trochu jiného důvodu se v hledáčku ÚOHS ocitly před Vánoci čtyři velké odpadářské firmy s celorepublikovou působností. Dostaly pokuty v celkové výši skoro 100 milionů korun za manipulaci s výběrovými řízeními, které vedly z rozdělování trhu. O dělení republiky na svozové „pašalíky“ se dlouho špitalo v kuloárech. Uvidíme, co úřad zjistil, a zda bude mít sankce úřadu nějaký vliv na trh i samotné firmy. Tématu se budeme věnovat v dalších číslech časopisu.\nV novém roce se většinou přeje „hlavně zdraví“. Myslím však, že trocha štěstí taky nezaškodí. Jak říkal významný psychiatr prof. Vondráček: „Radši bych byl mírně churav a šťasten, než zdráv a nešťasten.“\nTakže vám přeji hodně zdraví a taky trochu štěstí v roce 2013.


Vládní léky proti krizi prošly sněmovnou - Deník.cz\nVládní léky proti krizi prošly sněmovnou\nPraha - Česko by mohlo mít tři nové léky proti krizi. Poslaneckou sněmovnou v prvním čtení prošly vládní návrhy, které například zrychlují odpisy firemního majetku či snižují odvody sociálního pojištění pro zaměstnavatele.\nPrvní by měl podnikatelům přinést asi devět miliard, druhý zase zachránit sedmdesát tisíc pracovních míst. Bez ztráty kytičky prošel i třetí bod jednání, novela insolvenčního zákona.\nSlevu na odvodech sociálního pojištění mají získat firmy, které svým zaměstnancům vyplácejí mzdy do 1,15 násobku mzdy průměrné, tedy zhruba do 27 100 korun. Mělo by platit i pravidlo, že čím nižší je plat zaměstnance, tím větší slevu by podnik získal.\n„Například při mzdě 15 tisíc to představuje slevu čtyři sta korun,“ uvedl již dříve ministr práce a sociálních věcí Petr Nečas.\nPodle něho novela může zachránit padesát až sedmdesát tisíc pracovních míst, přičemž státní rozpočet kvůli tomu bude muset oželet až 19 miliard korun. Kromě toho by měly podnikatelům pomoci i rychlejší odpisy firemního majetku, které rovněž sněmovna odsouhlasila v prvním čtení. Například auto, které podnikatel za běžných okolností odepisoval pět let, nyní bude jen dva.\n"Změna, kterou toto protikrizové opatření přináší je rozhodně pozitivní, protože v době krize motivuje podnikatele k novým investicím do podnikání. Zrychlené odpisy by zároveň měly zvýšit poptávku a znamenají vítaný ekonomický stimul pro tuzemské výrobní podniky, které se v současné době potýkají s nízkým počtem zakázek,“ komentoval výsledek hlasování prezident Hospodářské komory České republiky Petr Kužel.\nS rychlejšími odpisy souhlasí i opozice a souhlasné stanovisko zaujímá i k novele insolvenčního zákona, který například při krachu firmy a následném vypořádání dluhů dává přednost zaměstnancům před bankami. Nesouhlasí ale s nižšími odvody zdravotního pojištění. „Není to opatření, které přinese skutečný obrat v ekonomice. Podle nás je tu jiný problém, a to výpadek zakázek,“ řekl Deníku místopředseda ČSSD Milan Urban. „Návrh nezvýší poptávku, jde jen o sanaci nákladů firem,“ nechal se slyšet šéf KSČM Vojtěch Filip.\nSami sociální demokraté vládní protikrizová opatření doplňují svými třemi návrhy, jako je prodloužení lhůty při vyplácení dávek v nezaměstnanosti, sleva na dítě 3600 korun při výpočtu daně z příjmu a šrotovné, které v sociálnědemokratickém balíčku zaujímá prioritní místo. S e šrotovným má pro změnu problém vládní koalice, která jej považuje za nesystémové. Poslanec ODS Michal Doktor ovšem prohlásil, že pro něj jsou nižší odvody natolik důležité, že by šrotovné klidně obětoval.\n3.4.2009 VSTUP DO DISKUSE 3


AUKRO - prosím o radu - Poradna - NaKluky.cz\nPoradna › Zdraví › AUKRO - prosím o radu\n28. 07. 2015 v 11:04 Anonym\nAhoj :) mám doma nějaké pro mě už nepotřebné věci (knížky, zkušební testy, oblečení...) a tak si říkám, že bych je mohl zkusit prodat přes Aukro. Jen vůbec nevím jak se to dělá třeba s tou platbou. Chtěl bych, aby to bylo zaplacené při dobírce a potom jsem za to dostal peníze... to je potřeba na poště vyplnit nějakou složenku? Můžu na ten zabalený balík napsat adresu příjemce rovnou doma a nebo až na poště?\n28. 07. 2015 v 11:32 igy (35/173/85)\nNevím, jak se to dělá na aukru, ale obecně dobírka - Určitě napiš adresu doma, abys pak nezdržoval. Zároveň tam musíš napsat i svoji adresu (do levého horního rohu) a připsat cenu balíku číslem i slovy. Pak vyplníš složenku (nevím teď jestli A nebo C, jedna je na hotovost druhá na účet u PS), což taky můžeš udělat doma, když si ji na poště předtím vezmeš. A společně to odevzdáš, zaplatíš za poslání a dobírku, a jen čekáš. Jo, za poslání a dobírku platíš předem a něco to bude stát, tak si třeba předem zjisti kolik a připočti to k té částce, za kterou to prodáváš. Podobně to dělají i všechny obchody, proto je taky v obchodem cena za platbu dobírku větší než za platbu předem.\n28. 07. 2015 v 12:46 Richard33 (42/185/89)\nNa dobírku se vyplňuje podací lístek na balík a speciálné Cčková složenka (dobírková).\n28. 07. 2015 v 15:59 esthetique (38/-/-)\nDobírka je nahovno, je to nejdražší způsob dopravy a platby, tudíž zboží zdražuje pro kupujícího. pro tebe pohodlné, ale tvoje nabídky se tím stanou automaticky NEATRAKTIVNÍ.... prodávám tak, že to těm lidem pošlu nejlevněji a až to dostanou, pošlou prachy na účet podle skutečného poštovného. jinak ho musíš odhadovat a radši ho uvedeš vyšší, což opět věci prodražuje a jsou tak méně atraktivní....\nbohužel usrané česko je o tom jeden s druhým vyjebávat (a to nejen na Aukru), takže většina lidí trvá na 'hezky z ručky do ručky', takže trvají na té DRAHÉ dobírce... a nikdo to kvůli ní od nich nechce koupit. takže tak.\n28. 07. 2015 v 16:19 Richard33 (42/185/89)\nEsthetique: Oproti platbě předem má dobírka drobnou výhodu. Pokud prodávající nemá zboží skladem, tak kupujícímu nikde nevisej peníze popř. je tam i menší riziko, že mezi platbou předem a odesláním nějaký subjekt zruší živnost a ty budeš někde něco po někom vymáhat.\nPlatí se to až když to je už na poště.\nPo zkušenosti s některými eshopy, které mají zboží skladem (míněno že je možná skladem u toho, od koho přeprodávají...) to za ty peníze navíc i stojí :-)\n28. 07. 2015 v 16:39 a.l.e.x (31/185/74)\nRichard33 - a co jako koupíš si u mě mobil, já ti pošlu cihlu odpovídající hmotnosti. Ty balík musíš stejně zaplatit než ti ho vydají takže až balík otevřeš tak si stejně přišel o peníze protože česká pošta neručí za obsah balíku (jen za jeho stav pokud ho cestou zničí) takže dobírka nedobírka stejně budeš muset všechno vymáhat.\n30. 07. 2015 v 20:51 esthetique (38/-/-)\n"mám doma nějaké pro mě už nepotřebné věci (knížky, zkušební testy, oblečení...) a tak si říkám, že bych je mohl zkusit prodat přes Aukro"\nspletl sis trochu zadání....


Hvězdy v „Pohodě“ :: Jan-k-celis\nÚvodní stránka | Hvězdy v „Pohodě“\nSeděli jsme s Jirkou Jedličkou v kavárně Sahara, dali si pizzu a kebab, já kávu z džezvy a on pivo. Vlastně to byl souběh náhod. Šel jsem původně do Bertiných lázní se vykoupat, vlastně jediný speciálně třeboňský program, na který jsem pomýšlel, ale jinak milá slečna v recepci mi položila otázku, zda jsem klient, a na mou odpověď, že nikoli, mi řekla, že zařízení je malé a je určeno pro lázeňské hosty. Já jsem tu ale vloni byl, právě proto, že to je příjemný malý bazén, a do Aurory, kterou mi doporučujete, teď v tom dešti dvacet minut nepůjdu, hezký večer přeju. Možná to bylo už předloni, a nyní jsem šel už odpoledne kolem služby pro veřejnost nezkoumal, jen zběžně nahlédl, kdy je bazén otevřen, a když jsem zjistil, že až od šestnácti do dvaadvaceti hodin, řekl jsem si, že sem půjdu až po podvečerní zkoušce.\nJak je zřejmé, akcenty jednotlivých pobytů na hudebních soustředěních se mění, stejně jako letošní počasí v druhé části týdne, kdy jsem v Třeboni byl, z extrémních veder – cestou byly vidět lány uschlé kukuřice, kterou zřejmě vůbec nestačili sklidit – do příjemného ochlazení a dokonce deště. To, že se mi v lázních nepodařilo uskutečnit žádnou lázeňskou aktivitu – záměr byl ovšem především spláchnout ze sebe všechny pozůstatky propocenosti z cesty v pětatřicetistupňovém hice (jakkoli jsem měl v autě puštěnou klimošku), fyzické námahy při hraní na zkouškách a spánku ve stále ještě horké noci bez trička, na což tělo rovněž reagovalo, ulepenost, kterou nesmyla ani důkladná sprcha v budově zámku, kde jsme byli ubytováni.\nA proměny provázely všechny pobyty v posledních několika letech, kromě některých, o nichž se nebudu zmiňovat, protože patří do nějakého jiného příspěvku, především už samotná skutečnost, že jsem zde – po všech předchozích soustředěních, která jsem absolvoval vždy v plné délce, výjimečně s jednodenním zpožděním – byl jen čtyři dny, a za poslední léta poprvé bez fotoaparátu, byly to ale i signály, z nichž jsem měl pocit, že o nás ubytovna nemá zájem, totiž v druhém (či třetím?) roce posun termínu o týden, kdy už bylo po Rybářských slavnostech, ale skončila i Třeboňská letní setkávání, na jejichž koncerty v předchozích letech jsem chodil, což na mě dělalo (jistě trochu zkreslený) dojem, že je „po sezóně“, v dalším neochota stravovacího zařízení uvařit večeře, které pak muselo být připraveno vlastními silami (už to představovalo pro vedení orchestru spousta další energie a starostí), a letos konečně vůbec výpadek domluveného stravování, které, nakonec v náhradní podobě jídel dovezených v plastových vaničkách se zavařenou fólií, mi připomínalo nějaké jiné časy, na které nevzpomínám rád.\nK tomu ještě opravdu nepohodlné a nepřijatelné parkování po nové vyhlášce – oproti představě, když budu někde bydlet, budu mít k dispozici parkovací místo pro své auto, jako standardní součást, jsem musel nechávat auto na veřejném parkovišti přes čtvrt hodiny cesty od místa, kde jsem parkoval při předchozích návštěvách, a u několika ostatních, kteří nechali auto u zámku, to končilo komplikacemi, které snad nebudu ani rozvádět.\nJak to tak ovšem bývá, vždycky „všechno špatné je pro něco dobré“, parafrázuji-li mírně české rčení, zatímco v minulých letech jsem po volných odpoledních realizoval řadu většinou sólových kulturních výpadů i do širšího do okolí, nyní jsem si v méně „naprogramovaném“ čase více povídal, s Honzou Hudouskem o jeho týdenním pobytu s pěveckým sdružením u Vlasty Redla v Tramtárii někdy před dvaceti lety (v návaznosti na moje dojmy z jeho vystoupení na Sedmihorském létě letos), s Romanem Mlejnkem o lomnickém festivalu Zavírák za pár dní a o opravě mé mylné informace o závěrečného koncertu zmíněných Třeboňských letních setkávání, na němž jsem se chtěl vidět s Ladislavem Horákem, violoncellistou Petrem Nouzovským, hobojistou Vilémem Veverkou a dalšími lektory dílen a skvělými muzikanty, ale nevšiml jsem si, že tradiční večer v Lázních Aurora proběhl už před týdnem, s dirigentem Grazianem o proměnách chorálů, např. toho v závěru Smetanovy Triumfální symfonie, a celé řadě dalších.\nTakže přes to, že „pohodě“, o níž bude v tomto textu ještě – v jiném smyslu slova – řeč, a kterou vytváří při návratech spíše to, že právě „najdete vše na svém místě“, jakási zaběhnutou a stabilnost (víte, kam se vracíte a těšíte se na to), v tomto případě snad vše myslitelné odporovalo, jen ten rybník Svět byl tam, kde v loňských letech, stejně jako trávník v zámeckém parku, byť vyprahlý na kost, našel jsem si svou tóninu, která vždy přináší onen okamžitý pocit radosti z jedinečného a neopakovatelného. Pravda, hladinu vody pod hrází brázdili veslaři, takže vlastně i v tomto případě hlášení sportovních výsledků Třeboňské regaty odporovalo mému naladění, ostatně četl jsem na vývěskách, že se třeboňští chystají postavit nové velké koupaliště a ještě jakési další sportovní zařízení.\nAle, jakkoli si říkám, poklidnosti lázeňského světa, adieu!, a pomýšlím na to, že prožitek je dnes především sportovní třeštění, i když na hladině živlu, který klade větší odpor než vzduch, přece jen ono klidné vlnění zůstává, a že se svými názory, považující dnešní absolutizaci sportu, který se zvrhl na globální spektákl s nestoudnými ekonomickými nároky za protimluv jeho původního smyslu, mohu působit jako nerudný, zavilý dědek, stejně tak jako výše uvedenými poznámkami o věcech, jež mladí muzikanti, kteří si to všechno skvěle užívali a bavili se mnohdy až do pozdních nočních hodin, možná vůbec nevnímají. Ostatně to není zase až tak dlouho, kdy jsem si to já v tehdejším, tenkrát podstatně menším orchestru, užíval podobným způsobem. A neměl bych zapomenout - v zájmu zmírnit představu případného čtenáře o mé zavilosti - zmínit naopak jedno obrovské pozitivum oproti cestování v minulých letech s řadou šílených objížděk a množství semaforů u silničních staveb: letos – na této trase, jinak jsem potkával řadu informačních cedulí o uzavírkách – kromě jedné směšné značky „práce na silnici“, zřejmě zapomenuté ještě od loňských a předloňských rozkopaných míst v Havlíčkově Brodě za odbočkou ze silnice pokračující na Jihlavu – jsem jel celou cestu, zvláště v druhé části, po opravených, neděravých, širokých silnicích.\nRozvádím tu ostatně cosi, o čem jsem původně vůbec nechtěl psát, neboť tématem tohoto příspěvku není ani nostalgie ani kritický pohled, nýbrž naopak letošní podoba mé pohody, která se obrátila ke dvěma svazkům „rozhovorů s významnými hosty třeboňských lázní“ s názvem Hvězdy v „Pohodě“ a Hvězdy v „Pohodě“ 2 a bez nichž by tyto řádky vůbec nevznikly. Podtitul jsem našel, když se mi před očima v představě mihnul název poslední věty Smetanovy Triumfální symfonie – Finale na mém houslovém partu.\nPo svazcích, jejichž název, jak Roman Růžička, jejich původce vysvětluje, pochází od časopisu vydávaného třeboňskými lázněmi, jsem sáhl při pohledu na fotky na titulní straně publikací, s němou otázkou, kolik z těchto osobností znám, případně u kolika z nich mě bude rozhovor s nimi, v místě, které je zajisté ve chvílích rozhovorů emočně otevřelo, zatímco běžným společenským časopisům by asi mnohé takto neformulovaly. Zjistil jsem nakonec, že jich pár je, jakkoli značná část jsou právě sportovci (a ovšem třeba Danu Zátopkovou jsem si s chutí přečetl), vzhledem k tomu, že Růžička je původně sportovní redaktor a fotograf (na druhém svazku se podílelo několik dalších reportérů), jako první rozhovor jsem si přečetl ten s Václavem Postráneckým, s nímž jsem se setkal dokonce několikrát, a kde jsem se dozvěděl právě o oné kávě z džezvy, o níž se zmiňuju na začátku tohoto komentáře – ale také, že v Třeboni je jeden z nejlepší antikvariátů, což – oproti roku 2012, kdy knížka vyšla – už není pravda. To je letos už druhý antikvariát, vždycky báječný, který musel v dnešním prostředí trhu a nových technologií skončit.\nKonečně tedy pár poznámek o těchto publikacích. Vznikly podle lázeňského časopisu Lázeňská Pohoda, původně čtvrtletníku Lázně Aurora INFO v roce 2006, později společným měsíčníkem Lázní Aurora a Bertiných lázní v Třeboni, na základě nápadu Rudolfa Křesťana, jedním ze zpovídaných, jenž si ale s Romanem Růžičkou „jen tak“ povídal a otázky z velké části zodpověděl mejlem.\nFilmový architekt, držitel Oscara Karel Černý, jeden z devíti Čechů takto oceněných, jezdí do Lázní Aurora od jejich založení. Vypráví o tom, jak v americkém filmu vládne producent a vše se točí jen kolem peněz, a určitě by tedy nikdy nemohl udělat to, co „u nás doma“. „S Američany se člověk velmi těžko shodne. Mají prakticky na vše jiný názor, jiné pojetí práce, chovají se nadřazeně, nejste tak svobodní,“ říká Černý a dále hovoří o natáčení Amadea, spolupráci s Milošem Formanem na všech filmech, které točil v Čechách, jejich stylu práce (scénáře si Forman, stejně jako Papoušek či Passer, dělal sám), o různých detailech, třeba o tom, že když točil Zdeněk Štěpánek, „tak se muselo dávat pozor, jaké křeslo mu dát“, podobně Högerovi „zase jaký stůl“, aby „použité dekorace k nim prostě seděly, patřily, pasovaly.“ Černý také často točil v Třeboni.\nMiroslav Donutil říká (tak zní i název rozhovoru), „v Třeboni mám kus svého srdce.“ Hovoří se – pochopitelně – o Sluhovi dvou pánů, který v době rozhovoru měl 403 repríz (v květnu 2012, zhruba v době vydání knihy 500, premiéra v roce 1994), o tom, že známý herec nikomu nic nezávidí kromě manuální zručnosti, kterou sám nemá („Závist je hodně blbá vlastnost.“) a o tom, jak život přináší příběhy, které mají svůj reálný základ, a on jen dotváří pointu.\nVítězslav Jandák zcela opustil zcela herectví a stal se politikem, obojí prý dělat nelze. Původně chtěl studovat práva, ale „tatínek byl zavřený za podvracení republiky“, takže to nešlo. Nechtěl být slavný herec, ale dodává, že „vždycky jsem chtěl být prezidentem. To přiznám. Je to velmi neskromné, ale je to tak.“ K Popelce natáčené tenkrát ve východoněmeckém Moritzburgu nemá sentimentální či nostalgické vzpomínky, vysvětluje věcně, jak ten film vlastně narychlo vznikl, když byly k dispozici peníze.\nZpěvák Laďa Kerndl hovoří (rovněž týž název) „o zpívání v přírodě, o lodích a o lázních“. „Král českého swingu a jazzu“ , „český Sinatra“ vzpomíná na procestovaný svět na výletních lodích, na nichž hrál v orchestru skoro 24 let, o procedurách a zdejší léčbě jeho zdravotních problémů (někdejší zlomený kotník, operace krku v souvislosti s rakovinou, po níž má také právě tenhle hlas, o tom, že rád opravuje věci, které jsou určeny k zániku. Zdůrazňuje kontakt s publikem. „Nemusí“ Karlovy Vary. Rozhovor sestává ze dvou částí, druhá vznikla poté, co se sem zpěvák vrátil.\nInternista, onkolog, hematolog profesor Pavel Klener, kterého čtenáři mohou pamatovat z doby, kdy jej ministr Julínek s arogancí sobě vlastní odvolal zhruba před deseti lety z postu ředitele ústavu hematologie, který se pan ministr (ODS) spojením s dalšími institucemi chystal zlikvidovat, a Klener se tomuto názoru poškozujícího pacienty (platné akreditace atd.) vzepřel. V Hvězdách v „Pohodě“ vypráví, jak chtěl původně studovat dějiny umění, ale poté se stal lékařem, o politické epizodě, kdy byl po Listopadu prvním ministrem zdravotnictví, ale Petr Pithart „změnil“ po třech dnech názor (Klener dnes ví, kdo za tím byl, ale neřekne to) a ministrem se stal Pavel Bojar. Pithartův argument, že je „příliš slušný“, což rozebírá ve své knize „Jde to i slušně“. Zajímavá je odpověď na otázku, kdo na něj udělal z lidí, s nimiž se setkal, největší dojem: „Skutečně jsem se setkal se spoustou lidí, s norským králem, izraelským prezidentem, řeckým prezidentem, matkou Terezou, papežem. Předával jsem čestné doktoráty moha laureátům Nobelovy ceny, uděloval jsem Ceny Karla IV., například Mstislavu Rostropovičovi nebo klavíristovi Ivanu Moravcovi. Nejenom s nimi šlo o velmi inspirativní setkání. Proto vybrat jedno nebo tři jména, to nejde.“ Další zajímavá informace: Jeho dcera hrála s Václavem Postráneckým, který je v touž dobu rovněž zde v lázních, v téže divadelní inscenaci, i jeho syn Pavel byl či je herec.\nSpisovatel a fejetonista Rudolf Křesťan byl u nápadu vytvořit tuto knihu. Vypráví o tom, jak se dostal do Mladého světa, hovoří o ztrátě významu denního tisku v dnešní době, vzpomíná na spolupráci s televizí, vtipně odpovídá na vztah k ilustrátorům svých knížek i manželce Magdě, která ilustruje jeho novější knížky, k odpolednímu spánku. Hovoří se i o cestách po celém světě a jazycích, také invazi amerikanismů do češtiny, kterou komentuje kontextuálně „no comment“.\nDevítiletá dcera Romana Růžičky je větší odborník na snímky legendy českého filmy Lubomíra Lipského než sám reportér, který dělal rozhovor s legendárním hercem, ten jí pak pošle fotku s věnováním. Sbíral kdysi autogramy slavných lidí, vypráví ale také různé epizody ze života, spolupráci se svým bratrem Oldřichem, o nebezpečném natáčení filmu Šest medvědů s Cibulkou, o improvizaci a jejích mezích i o nutnosti stálého učení, které jej „udržuje na nohou“.\nJiří Menzel jistou dobu nevěděl, kde má svého Oscara. Filmařinu ho naučil režisér Otakar Vávra, s Bohumilem Hrabalem, jehož zfilmované literární dílo Menzelovi přineslo slávu největší, se znal od roku 1963, kdy se filmaři rozhodli zpracovat jeho povídky, vždy se snažil, aby to, co natočí, „byl Hrabal“, aby to bylo tak, jako by to udělal spisovatel, kdyby uměl dělat filmy. Prozradil, že původně chtěl být novinář, ale scénáře ho psát nebaví, takže je dělal vždy „s někým, kdo je pro mne psal.“ Divadlo dělá, i když není herec, „jen občas použitelný ochotník,“ říká. Jak vnímají české filmy v zahraničí? Chápou jejich poetiku? Vesnička se prý v Americe ujala dobře. Postoj k filmům: „Český film má tu výhodu, a málokdo to ví, že Češi chodí na české filmy. To Poláci, Maďaři, Rumuni nemají, Francouzi ano. České filmy jsou hodně dělané s pochopením ne pro blbce, ale pro diváka. A to je dobře.“ Osobnost a proměna ke zrání u Václava Neckáře.\nVáclav Postránecký se kvůli otci vyučil zámečníkem, nikdy se ale této profesi nevěnoval. Nelituje, poznal báječné lidi a leccos si umí udělat sám. Pěkné je jeho krédo, které je vyzdviženo i v mezititulcích: „Pouze se budím s tím, že každému dni je třeba dát šanci, aby stal nejlepším dnem mého života.“ S Miroslavem Donutilem, kolegou z Národního divadla byli společně na jednom ochotnickém představení a na terase zdejšího pivovaru (mohu jen doplnit, že v jistých časech je to místo,které má atmosféru, hraje tu živá hudba a je zde rušno). Vypráví vtipné příhody o lidech, které ho potěší nejvíce ze všeho, více než oficiální ceny, jichž má přehršel. A z vlastní zkušenosti mohu potvrdit, že to, co v rozhovoru říká, myslí upřímně.\nOleg Reif, herec, scenárista a režisér, se vydání publikace nedožil, „opustil pozemský svět“ v roce 2011. Přestože sportoval, postihla ho v osmdesáti letech cukrovka a museli mu amputovat obě nohy, rozhovor s ním byl v době, kdy již byl nemocen. Autor rozhovorů říká, že setkání s ním „patří k mým nejsilnějším zážitkům, k nejsilnějším příběhům, jaké jsem kdy slyšel.“ Reif vypráví celý svůj příběh – přes šedesát let u filmu, sportovní dramaturgie, práce pro televizi, konferování velkých programů, show s Gottem atd. Natočil 66 filmů, velká část je situována do jižních Čech nebo na Malou Stranu, kde vyrůstal.\nZajímavou postavou, zahrnutou do rozhovorů pro Pohodu, je spisovatel Martin Reiner. Hovoří tam o románu o Ivanu Blatném, který měl v té době (březen 2011) rozepsaný, a který vzbudil značnou pozornost u literární kritiky (viz i můj příspěvek na těchto stránkách). Básník, spisovatel a nakladatel hovoří o Michalu Vieweghovi, který se stal kmenovým autorem jeho nakladatelství Petrov, později komornější Druhé město, o svých dvou příjmeních (používal též jméno Pluháček). V době hospodářské krize se paradoxně prodalo maximum Vieweghových románů, proto i mohl vydávat celou řadu dalších. Patnáct let po rozvodu žil sám, proto chodil dost do hospody, nyní nechodí, má ženu a děti. Slovo „neřesti“ (máte jiné neřesti?) odmítá coby součást katolického slovníku, přečte tak padesát knížek ročně (začal číst už v pěti, v sedmé třídě jich měl přečteno 250), od roku 2006 se rozhodl, že psaní bude pro něj „profese číslo jedna“.\nDo stručných poznámek jsem (na rozdíl od většiny sportovců, které jsem vynechal) zařadil i předsedu Ústavního soudu Pavla Rychetského už vzhledem k tomu, že jeho osobu registruju nejen od doby po Listopadu, ale už z časů pražských studií, kde vedle Jičínského byl mužem, na jehož přednášky chodili spolužáci „právníci“. V Bertiných lázních, kde je větší klid, což je pro Rychetského „ideální“, léčí omezenou flexi kolenního kloubu v návaznosti na kloub umělý. Hovoří o zhoršující se „duchovní a mravní situaci“ v zemi, nejsou tu výrazné politické osobnosti, nýbrž „jakési standardizované »produkty«, řekl bych degenerovaného politického pluralismu“, o praxi Ústavního soudu a různých právních postupech a zahlcenosti některých soudů. Od francouzského prezidenta Chiraca má Řád čestné legie, je to „potěšující“. Také o rodině, oba synové dělají novinařinu, dcera vystudovala speciální pedagogiku, má i vnoučata.\nHerečka Ljuba Skořepová patří tedy k těm několika osobnostem z této knížky, o nichž mohu hovořit jako o „inspirativních setkáních“, jak se vyjádřil jeden z interviewovaných o svých životních setkáních. V tomto případě to byla jednou náhoda na výletě podél Jizery, kdy si cosi hrabala na své zahrádce u chaty, kterou tam měla, podruhé to bylo na jednom z čtení v jičínské Knihovně Václava Čtvrtka, kam jsem přišel ještě před ostatními posluchači a bavil se s ní o lidových tradicích. Zároveň si teď uvědomuju, že patří k řadě těch, kteří už opustili tento svět (nejen z těch, s nimiž jsem měl to štěstí ještě mluvit, ale i těch, jejichž rozhovory jsem právě komentoval a kteří patřili do onoho „světa“, který jsem aktuálně prožíval). Skořepová je „bláznivá“ do plavání, koupe se ve zdejších rybnících. Do Třeboně se autobusy či vlaky z Prahy je prý obtížné se dostat (sám tu zkušenost nemám, ale kolegyně, která jela poprvé v malé partě ze Semil, byla naopak spokojená). Z hereckých profesí horuje pro divadlo, má-li být herec dobrý, „musí uspět na divadle“.\nSetkal jsem se i s Josefem Vejvodou, skladatelem, hráčem na bicí, a synem slavného Jaromíra Vejvody, autora Škoda lásky / Vyvalte sudy. Bylo to ve Smetanově síni před koncertem, na němž vystupoval coby jeden z interpretů se svým triem a zároveň autorů (ČDH 2013, Praque Viola Rhapsody, hrály se skladby Sylvie Bodorové, k jejímuž jubileu se koncert konal, hvězdou večera byla Jitka Hosprová), nejdříve jsem si neuvědomil, o koho se v jinak ještě prázdném hledišti jedná, neboť jsem ho „vizuálně“ neznal, ale vzápětí bylo jasno, udělal jsem mu taky pár pěkných fotek atd. Když Josef Vejvoda hovoří hned ze začátku o interpretech (osobnostech a orchestrech), kteří hráli jeho skladby a k nimž patří sólisté jako Jiří Hlaváč či Pavel Šporcl či soubory jako Sukův komorní orchestr, Kubínovo kvarteto, Komorní filharmonie Pardubice aj., zase si říkám, že jsem měl tu čest s některými se setkat (např. s oběma uvedenými sólisty). Josef Vejvoda dále hovoří o různých žánrech, kterým se věnoval, od hudby vážné přes jazz a populární hudbu, s níž navázal na hudební odkaz svého otce. A v té souvislosti se věnuje Josefu Zímovi (je reprodukována také jedna společná fotografie). Hovoří o něm také v souvislosti s koncertem, který se připravuje „na Josefa“ 19. března v Třeboni, zároveň se v úryvku, který jsem přepsal, odkrývají i různé polohy Vejvodových aktivit. „Na koncert se moc těším. Celé to vymyslel Karel Vágner, s nímž se znám již 49 let, chodili jsme spolu na pražskou konzervatoř. S Pepíčkem Zímou se znám o dva roky méně. V roce 1963 jsem nastoupil do Divadla ABC v Praze, kde on již delší dobu působil. Odehráli jsme spolu několik skvělých koncertů, ale hlavně natočili několik desek pořad pro Českou televizi. Zpíval s mojí Vejvodovou kapelou i se Salonním orchestrem. Na lázeňském koncertě 19. března bude Pepíček zpívat nejslavnější písničky mého tatínka, pana Poncara i Vacka za doprovodu převážně Salonního orchestru. To je zvuk, který u nás skoro vymizel, jako hrával R. A. Dvorský. Moc se těším.“\nZajímavý rozhovor je i s Milošem a Janou Tichých, astronomy – Jana je ředitelkou hvězdárny na Kleti, což je pobočka českobudějovické hvězdárny, zřizované Jihočeským krajem (v době, kdy píšu tento příspěvek, z důvodů rekonstrukce uzavřena – ve dnech 28. července až 31. srpna), instituce budovaná od roku 1957 „pro náročnější pozorování v místě s vynikajícími klimatickými podmínkami, které bylo pro astronomická pozorování využíváno již od minulého století“, zároveň se svou nadmořskou výškou 1070 metrů n. m. nejvýše položená hvězdárna v Čechách. Na jednom z kantorských EXODů před několika lety jsme nahoře byli na úžasné exkurzi přímo na observatoři, vzpomínám na výklad o planetkách a kometách, z nichž právě jednu objevil i Miloš Tichý a v rozhovoru vysvětluje, proč má dvě jména P/2000 U6, tedy šestá kometa objevená ve druhé polovině října roku 2000, a 196P/Tichý, tj. zaregistrovaná coby periodická kometa ve sluneční soustavě, která se objevila podruhé či poněkolikáté. Skupina muzikantů z našeho soustředění se vydala na pěší výlet nahoru, po dvou hodinách se objevili na zámku, a „Béďa“ mi ukazoval na mobilu, „do čeho se řítili“, takže obrátil auto a vrátil se (za hodinu byla průtrž i v Třeboni). Miloš Tichý vysvětluje, co vlastně se na hvězdárně dělá – odborníci zpracovávají digitální snímky oblohy, velké dalekohledy jsou přístupné pro veřejnost, ale vlastně nejsou určeny „na koukání okem“, neboť primární je digitální zpracování (vzpomínám si, jak jsme se ve výkladu dozvěděli, jak přesně se musí celé těleso hvězdárny otáčet, aby bylo „kompatibilní“ s otáčením oblohy), a „koukací“ jsou lepší v Budějovicích.\nDana Zátopková je sympatická už v první větě, která dává titul rozhovoru s ní – „Úspěch je pouhý kousek života“. Vypráví svůj životní a sportovní příběh házenkářky, která se dostala k oštěpu právě na jednom soustředění u Opatovického rybníka (to je kousek od Třeboně, kouzelné místo, zastavil jsem se tam na jednom někdejším výletě u restaurace Mlýnský dvůr, udělal si fotoprocházku jednou částí), o rodných kořenech na Slovácku, seznámení s „Ťopkem“, stěhování, sportovní slávě a o tom, že člověk nesmí „zpychnout“.\nZpěvačka Jitka Zelenková srší nadšením z Třeboně, přírody a slatinných koupelí, a též sportovními aktivitami. Miluje běžky a nordic walking, s nímž vzbudila pozdvižení, protože si hůlky pořídila v době, kdy se o tom moc nevědělo. Z rozhovoru je zřejmé, jak má nabitý program, v době před rozhovorem zemřel Walda (Waldemar Matuška), kamarád lékař, má recitál v Trutnově a bude vystupovat na narozeninách Karla Gotta v O2 aréně. V Praze na to nemá čas, ale tady nakupuje.\nJosef Zika je zvoník v Katedrále sv. Víta, Václava a Vojtěcha, což je „bezpříspěvková činnost, volnočasová záležitost a koníček“. Dozvíme se, jak probíhá zvonění, jak je to s naším největším zvonem Zikmundem a „v příloze“ je tento zvon popsán, v tabulce jsou uvedeny i všechny ostatní zvony (včetně těch nových, z roku 2012, zmiňovaných posléze i v textu „po uzávěrce“) v pražské katedrále. Hovoří se i o knize Victora Huga a pařížské katedrále a „rebelantských zvonech“ v Rovensku pod Troskami.\nMiroslav Zikmund je, jak si teď uvědomuju, nejspíš jednou z osobností, jejíž jméno mi něco říkalo už od nejrannějšího dětství, protože knížky jeho a jeho druha na cestách Jiřího Hanzelky, které objevovaly svět, jsme měli doma v knihovně. Samozřejmě dnešní filmová technologie, např. ve snímcích BBC, přináší obrazy nesrovnatelné s tím, co jsme mohli vidět na fotografiích, případně černobílých filmech z doby pár let po válce, na druhou stranu zde zůstává i po letech ona atmosféra „nepředstavitelné exotické dálky a dobrodružství“, ale především fascinující příběh dvou přátel a kolegů, kteří byli nejen v československé (ano, tenkrát ještě svými cestami reprezentovali Československo) historii někým zcela výjimečným. Myslím, že někdy vloni pořádalo Novopacké muzeum výstavu, pořádanou při příležitosti výročí sedmdesáti let ode dne, kdy nasedli do Tatry 87 a vyrazili do Afriky (právě poutavá kniha Afrika snů a skutečnosti byla jednou z těch, kterou jsem coby malé děcko čítával a prohlížel), a v poslední době jsem se setkal se jménem slavného cestovatele také v Plzni, jeho rodném městě.\nDnes takřka stoletý muž (nar. v únoru 1919) je stále vitální, nejen v době rozhovoru (což je před šesti lety), ale i dnes, jak jsem si ověřil v článku Lenky Klicperové v časopisu Lidé a země, z něj „čiší stále stejná energie.“ V článku rozebírá mimo jiné i skutečnost, že i oni coby cestovatelé, vlastně i pionýři turismu, mají podíl na tom, jak se změnily některé ze zemí, které navštívili, k nepoznání – málokdy k lepšímu – kolonialismus bílých nahradila hamižnost místních často nevzdělaných kmenových vládců. Dnes by ani nebylo možné uskutečnit v Africe cestu, kterou oni kdysi podnikli, vzhledem k současné kriminalitě, občanským válkám atd. O tom, jak se svět proměnil a už stěží může být opravdu objevován, hovoří i ve Hvězdách v „Pohodě“. Miroslav Zikmund odpovídá také na otázku, zda je pověrčivý, že ano. Myslí tím ale to, že skutečnost je nepředvídatelná, a že je zdrženlivý v okamžiku, kdy má říci, že za týden bude tam a tam. Na konci rozhovoru Zikmund požádal Romana Růžičku, aby mu dal svůj list s otázkami a podepsal mu ho.\nS druhou knihou Hvězdy v „Pohodě“ to budu mít jednodušší, prvních pět osobností v pořadí jsou sportovci (byť tam je i slavný trenér Bukač), a stejně tak je jejich podíl výraznější než v knize první. Víceméně nechci komentovat to, co řekly herečky Kristýna Fuitová Nováková a Anna Geislerová (jakkoli ta první je mi sympatická, nicméně zajímá mě, jak hraje a ne, co povídá), takže se zastavím nejspíš až na straně 74, kde je rozhovor s někdejší televizní moderátorkou Kamilou Moučkovou (nedávno jsem ji viděl v souvislosti s 50. výročím roku 1968 v jednom dokumentárním televizním pořadu). Povídá o svém letitém autě Mitsubishi Colt, s nímž je veskrze spokojená, na fotografii ukazuje časopis Adademický bulletin s fotografií s Václavem Havlem na titulní straně a zuří, jak sprostý je bulvár, má bojovnou náladu a otevřeně mluví o tom, že „Šláfnberk“ vozí návštěvy na neobyvatelnou Hlubokou, zatímco Štiřín, vzdálený kousek od hlavního města i letiště, bojuje o přežití, děsí se toho, co se plácá v rádiích, kde čeština „dává zabrat“. A pochopitelně vzpomíná na Pražské jaro. Nicméně končí optimisticky: „A teď, zaplať pánbůh, konečně žijeme ve svobodné zemi. To přece není málo, ne?!“\nMathilda Nostitzová je potomkem hraběte Františka Antonína Nostitze-Rienecka, který nechal postavit dnešní Stavovské divadlo, jiný předek z jiné větve dal vystavit Nosticův palác na Malé Straně, dnes ministerstvo kultury. Zámek Planá u Mariánských lázní zpátky rodina nedostala. Hraběnka vypráví o svých pohnutých osudech a nutnosti emigrace po válce, těžiště rozhovoru je její aktivita pomoci nevidomým, které chce oddělit od hendikepovaných. Poté, co se vrátila do rodné země, založila Nadační fond Mathilda, dělají benefiční koncerty a pomáhají „smysluplnými projekty“, které pomáhají lidem s těžkým zrakovým postižením, stát není přitom příliš ochoten podpořit například Tyfloservis s dvanácti středisky a centrálou v Praze.\nZvědav jsem byl na rozhovor s architektem Josefem Pleskotem, nejuznávanějším tvůrcem v tomto oboru v Čechách. V souvislosti s anketami Pleskot zmiňuje Rostislava Šváchu, jehož zásluhou je popularizace architektury u nás. Je kritický k řadě aspektů současné architektury – architekti se rádi zviditelňují, aniž by vnímali kontext místa stavby (v tomto ohledu má výhrady k Rejnokovi v Českých Budějovicích i plánovanému umístění Kaplického knihovny na Letné), překračují mnohonásobně rozpočty, po Listopadu se rychle šmahem všechno předělávalo, protože se „naše malá země nacházela v obrovském finančním boomu, takže téměř každý, kdo udržel tužku v ruce, měl práci“. A dále říká: „Já se na 90. léta dívám hodně kriticky, protože kvalita architektury se možná z velké míry octne na pranýři dějin. V celkovém pohledu na 20. století nedopadne naše architektura dobře.“ Měli jsme sice všechno, ale architekti „do toho vlítli nepřipraveni,“ neznali technologie atd. Hurá, plastová okna, atd. Pan architekt nesportuje, pracuje na zahradě, postavit svůj vlastní dům nepotřebuje, má dům po prarodičích v jedné obci u Písku.\nHerec Jan Pohan odpovídá v titulu svého rozhovoru slovy „Proč Aurora? Raději než Lurdy!“ S vtipem sobě vlastním hovoří též o inflaci herců a seriálů, u nichž je vidět, „že je to šíleně ukvapené“. Hrál v Policii Modrava, v němž Soňa Norisová „přebírá policejní stanici na Šumavě“ a on je „major v důchodu, který stanici předává“, v době rozhovoru se seriál natáčel. Na fotografii je Jan Pohan společně s Rudolfem Křesťanem, další veselý paradox. Do lázní Aurora jezdí jedenáct let, dělá zde rovněž besedy, na jedné z nich redaktor, který s hercem dělá interview, byl. Hovoří také o zdravém životním stylu a o tom, jak někteří lázeňští hosté jen „žerou“. Pracoval hodně v dabingu a tím, že nebyl v pevném divadelním angažmá, nemá příliš velkých dlouholetých přátelství, několik jmen přesto uvádí.\nZpěvačku Zuzanu Stirskou pamatuju z televizní obrazovky v době jejího prvního semaforského angažmá, pak zmizela z obzoru, neboť, jak jsem se dozvěděl, emigrovala do Německa, hovoří o koncertování na výletních lodích (na jiném místě o tom hovoří Laďa Kerndl, já sám to znám z vyprávění mého příbuzného Vaška Nováka, skvělého muzikanta, který rovněž jezdil s trubkou podél pobřeží Ameriky). Manžel je Němec, neumí česky, zpěvačka má dnes v Semarofu svůj pořad Gospel Time Party, původně projekt vkomponovaný do pořadu Zuzana se vrací.\nKdyž se řekne Alois Švehlík, nepředstavuju si kupodivu Clinta Eastwooda, ale jednoho řemeslníka, který mi dělal na domě střechu a byl mu neuvěřitelně podobný. Tím nechci herce nijak znevažovat, jeho hlas je nezaměnitelný a svým způsobem je sympatická i jeho rezervovanost, tedy skutečnost, že není příliš ochoten dávat rozhovory (má pravdu, ať se každý podívá, jak ten který herec hraje, a nezajímá se, jestli má doma kočku nebo co měl včera k večeři), na druhou stranu vůbec nelze hovořit o jakékoli aroganci, protože konstatování, že dostal za dabing dvě ceny, přechází slovy „ty dostává kdekdo“. A posléze vysvětluje, proč se u nás tolik dabuje a jak je důležité, aby práce dabéra, kterou ale nepovažuje „za uměleckou disciplínu, protože ten kumšt už udělal někdo přede mnou“, byla seriózní, a také, jak se dabing dnes změnil (kolegové se vlastně na place nesetkají, není to přirozený dialog, navíc všechno v děsivém tempu – už jsem na tuhle skutečnost narazil několikrát, dokonce nejspíš i v této knize). Stejně tak s jistým despektem komentuje zvláště bulvár, neboť „to jsou jen drby, přenesené informace, zveličené, nafouknuté“, jako ta v médiích propíraná fáma o jeho rameni. Na fotografiích je Švehlík snad jediný, kdo se „vstřícně“ neusmívá.\nRozhovor s kardinálem Miloslavem Vlkem mohl čtenář najít již v prvním díle Hvězd v „Pohodě“, tentokrát bylo ústřední téma, které mě zajímá, totiž mechanismus volby nového papeže, o němž Miloslav Vlk hovořil. Odmítal názor, že by patřil k favoritům na post Svatého otce, byl nicméně přítomen ve sboru volitelů, což pro něj byla „jedinečná životní zkušenost.“ Před osmi lety získal kardinál Ratzinger v posledním dvoutřetinovou většinu a bylo tedy jasné, kdo byl zvolen. Přesto celý proces pokračuje až do konce. Seznamy, které si mohou s poznámkami jednotliví kardinálové dělat, se na konci hlasování musejí odevzdat a spálit spolu s lístky (onen známý kouř při zvolení nového papeže, přenášený pak vždycky v televizi, tam ale ty lístky nejsou:), jen při posledním sčítání hlasů se vše zapečetí a uloží jako tajemství a předá tomu, kdo je zvolen. Zvoleného kardinála Bergoglia (papeže Františka) neznal, proces trval dlouho a média byla velmi aktivní, měla své tipy, a kardinál Vlk pochopil, jak je důležité odloučení od vnějšího světa při konkláve (nesmějí mít ani mobilní telefony). Jméno František ukazuje program nového papeže (2018: už se ukazuje, jak konzervativnímu křídlu tato volba nevyhovuje, jak ukazují snahy jej odvolat; diskuse o proměně církve koncem srpna v ČT). Ovšemže také přichází na přetřes (v té době nicméně ještě ne tak horké) téma křesťanství a islámu, respektive možnosti dialogu mezi oběma náboženstvími. A zajímavé je vysvětlení vzniku Evropské unie jako výsledku práce křesťanských politiků (zajímavé jsou i podrobnosti tohoto výkladu, např. čísla 12) a v té souvislosti padne i otázka po znovuobnovení Mariánského sloupu na Staroměstském náměstí.\nOsobou posledního rozhovoru je herečka Vlasta Žehrová, dozvídáme se o bohaté profesní kariéře (dnes divadelní soubor Háta), o účasti v TV seriálech i o jejím pedagogickém působení na dvou pražských konzervatořích (Státní a Mezinárodní), nadšení, které podobně jako řada ostatních sdílí z Třeboně, vyhýbání se riskantním sportům, jak to má i ve smlouvě a odpočinku od lidí, zatímco ostatní mají potřebu pořád něco vypravovat u snídaně, oběda, večeře a na tanečních večírcích.\nV obou knihách je i celá řada dalších rozhovorů, které stojí za přečtení, některé z nich jsou v přímé vazbě na samotný koncept, jako například rozhovor s manžely Trnkovými, kteří se v Třeboni seznámili či s „lékařem roku“ Michalem Turkem. Na internetu jsem na stránkách Lázní Aurora našel i link, na jehož základě je možné si koupit první díl, je tu i ukázka – rozhovor s Miroslavem Donutilem.