Hříchy pro šíleného korektora – autentizace, autentikace nebo autentifikace? | Interval.cz\nDomů Archiv Hříchy pro šíleného korektora – autentizace, autentikace nebo autentifikace?\nHříchy pro šíleného korektora – autentizace, autentikace nebo autentifikace?\nJiž řadu měsíců zuří v českých luzích a hájích lítý boj o správnou podobu termínu označujícího „proces ověření identity uživatele“. Ve hře jsou celkem tři kandidáti – výrazy autentizace, autentikace a autentifikace. Přestože se ozývají i hlasy snažící se význam jednotlivých slov od sebe odlišit, drtivá většina odborníků chápe zmíněné termíny jako synonyma. Tady však veškerá shoda končí…\nJak je patrné z nejrůznějších článků, ale především z diskuzních příspěvků, správné znění příslušného výrazu se stalo jablkem sváru mezi odbornou i laickou veřejností. Přestože tento článek není prvním a zřejmě ani posledním příspěvkem na dané téma, byl bych rád, kdyby posloužil jako seriózní odpověď na dvě základní otázky. Jak se vlastně inkriminované termíny v češtině objevily? A dalo by se nějakým způsobem zjistit, který výraz je správný a který je pouhým nesmyslným patvarem?\nKe kořenům problému\nDynamický rozvoj informačních technologií a dalších oborů způsobuje, že je nutné hledat a nacházet stále nové a nové termíny, přičemž čeština pochopitelně musí držet krok. Někdy se objeví ryze český ekvivalent (v minulosti to byl například „počítač“), avšak mnohem častěji si termín zkrátka vypůjčíme z cizího jazyka, a to buď v původní podobě (například „software“), nebo v podobě určitým způsobem modifikované, počeštěné (například „aplikace“). Do této poslední skupiny spadají i tři výrazy, o nichž mluvíme.\nTermíny se samozřejmě objevují příliš rychle, než aby je bylo možné dostatečně pružně kodifikovat, takže většina pokusů ověřit si nové termíny ve slovnících končí nezdarem. Mimo jiné se to týká i našich tří soupeřů. Kdybyste si otevřeli Akademický slovník cizích slov, objevíte sice příbuzné slovo „autentizovat“, ale autentizaci, autentikaci ani autentifikaci nenajdete. Vzhledem k tomu, že se v tomto případě nabízí hned několik způsobů počeštění a že „posvěcená“ varianta zatím neexistuje, není nijak překvapující, že dosud nedošlo k jednomyslné shodě.\nSnad by nám ale mohla pomoci krátká etymologická exkurze. Zkusme tedy vypátrat, odkud k nám jednotlivé termíny přišly, který z nich můžeme považovat za vítaného hosta a který za nežádoucího vetřelce.\nPři pátrání po původu diskutovaných slov se dostáváme až k řeckému výrazu authentikos a k latinskému authenticus. Právě z latiny se tento termín dostal do slovní zásoby moderních jazyků. Podívejme se, jak se s ním vypořádali v angličtině, francouzštině a němčině.\nV angličtině se používá sloveso authenticate, jež znamená „prokázat, že je něco skutečné, pravdivé“ a z něhož je logicky utvořeno podstatné jméno authentication. Pokud bychom se tedy snažili o co nejvěrnější překlad z angličtiny, dospěli bychom zřejmě ke slovu autentikace, přičemž bychom využili stejný mechanismus jako například u slova communication (komunikace).\nVe francouzštině se zase důsledně používá slovo authentification, které je ekvivalentem anglického authentication a je utvořeno ze slovesa authentifier. Kdybychom tedy hledali cizokrajnou oporu pro slovo autentifikace, najdeme ho právě ve francouzštině.\nZbývá nám ještě němčina. Zde najdeme dokonce dvě varianty – die Authentifizierung a die Authentisierung. Přestože první varianta má v počtu výskytů na německých webech navrch, běžně se používají obě dvě, přičemž právě termín die Authentisierung by mohl být inspirací pro český výraz autentizace.\nNávštěva v cizině nám tedy k rozluštění rébusu příliš nepomohla. Nezbývá nic jiného, než se zamyslet nad tím, jak jsou jednotlivá slova utvořena v češtině.\nTermíny v češtině\nVzhledem k tomu, že slovní kořen všech diskutovaných termínů je stejný, mohla by nám posloužit snad jen krátká úvaha nad příponami. Ani jedna z nich sice není českého původu, ale v češtině se běžně používají a často se podílejí i na tvorbě nových výrazů. Několik příkladů:\n-zace – absolutizace, aklimatizace, organizace, stabilizace, sterilizace a další\n-fikace – diskvalifikace, falzifikace, glorifikace, identifikace, unifikace a další\n-kace – implikace, indikace, intoxikace, komunikace, predikace a další\nDalším kritériem, podle něhož je třeba hodnotit přejaté termíny, je jejich schopnost přizpůsobit se specifikům českého jazyka – to znamená, zda je možné skloňovat je podle určitého vzoru, zda je možné ze slovesa pohodlně utvořit podstatné jméno, z podstatného jména jméno přídavné a podobně. Podrobme tedy naše kandidáty zkoumání v tomto světle:\nautentizace – autentizovat, autentizační, o autentizaci, s autentizací…\nautentifikace – autentifikovat, autentifikační, o autentifikaci, s autentifikací…\nautentikace – autentikovat, autentikační, o autentikaci, s autentikací…\nZdá se, že ani na základě tohoto kritéria se nám nepodaří žádného kandidáta vyhodit z kola ven. Zřejmě tedy přišel čas požádat o vyjádření nejvyšší autoritu.\nCo na to Ústav pro jazyk český\nS laskavým svolením pana Chromého uveřejňujeme oficiální stanovisko oddělení jazykové kultury ÚJČ. První část tohoto vyjádření se týká sporu o dvě nejpoužívanější slova, tedy o autentizaci a autentifikaci:\nSlovníky neobsahují ani jedno z těchto slov. Akademický slovník cizích slov zachycuje pouze podst. jm. „autentičnost“, „autenticita“ a sloveso „autentizovat“ (ověřovat, ověřit). Od toho odvozené podst. jméno je „autentizace“. Anglické „authentication“ se do češtiny překládá jako „ověření, legalizace, prokázání pravosti, důkaz pravosti“. Výraz „autentifikace“ jsme našli několikrát zachycený v databázi Českého národního korpusu, např.: mechanismy autentifikace vlastních systémů www – v počítačové praxi se běžně užívá. Domníváme se, že z hlediska slovotvorného jsou v pořádku výrazy „autentizace“, „autentizovat“, „autentifikace“ je rovněž přípustná – význam: ověření pravosti.\nK termínu „autentikace“ zní vyjádření takto:\nVýraz „autentikace“ má zhruba o polovinu méně výskytů v internetových vyhledávačích než „autentifikace“. Vzhledem k tomu, že otázku těchto tří slov nikdo z lingvistů vědecky neřešil, můžeme se v tuto chvíli omezit na to, že se jedná o další z možných variant.\nV současné době tedy zřejmě není možné zodpovědně prohlásit jeden z termínů za správný a ostatní zatratit. Zbývá ale ještě jedna důležitá otázka – můžeme se smířit s tím, že nám v odborné terminologii straší několik výrazů, které mají naprosto stejný význam?\nSynonymické termíny – co s nimi?\nKouzlo termínů spočívá v tom, že mají v dané odbornosti jednoznačný význam a že je tedy možné přesně je definovat. Není však podmínkou, aby neměly žádná synonyma. Naopak, existence dvou (nebo i více) souznačných termínů je nejen v češtině běžnou praxí. V lékařství vedle sebe pokojně spočívají termíny české a latinské (cukrovka – diabetes), ve sportovní terminologii výrazy ryze české a výrazy převzaté z angličtiny (postavení mimo hru – ofsajd, pokutový kop – penalta) a ve všeobecné terminologii výrazy jako kvalita a jakost.\nJiž zmíněná „sterilizace“ je zase zajímavým příkladem toho, jak se termíny s týmž významem, ale v odlišné formě, uchytily v různých vědních a průmyslových odvětvích. Termín sterilizace se dnes používá především v lékařství, kde je definován jednak jako „ničení, inaktivace mikroorganismů v určitém prostředí varem, vysokou teplotou…“, jednak jako „umělé vyvolání neplodnosti, sterility“. Naproti tomu v potravinářství se ujal termín sterilace, který je jakýmsi „polovičním synonymem“ termínu „sterilizace“. Je totiž definován jako „konzervování potravin varem, vysokou teplotou…“ (podle Slovníku cizích slov).\nAni obor informačních technologií není synonymických termínů ušetřen. Jen namátkou, dokážete spočítat, kolik se v češtině objevilo termínů označujících magazín uveřejňovaný na internetu? Možná se vám vybaví e-zine, e-zin, e-magazín, webzin, webzine, internetový magazín, snad i některé další výrazy. K žádným dramatickým sporům tehdy kupodivu nedošlo – každý začal používat termín, který mu vyhovoval, a necítil potřebu spílat ostatním. To, zda klid zbraní nastane i v případě autentizace, autentikace a autentifikace, je otázkou dosud nevyřešenou.\nZávěr věci je…\nPředevším bych se na tomto místě chtěl omluvit čtenářům, kteří očekávali jednoznačné a srozumitelné rozřešení celého sporu. Vím, že jsem toto rozřešení neposkytl. Na základě dosavadních poznatků bych nemohl s čistým svědomím vynést definitivní verdikt. Zároveň bych ale chtěl zdůraznit dvě zásady, jejichž dodržování by mohlo zmatky ohledně autentizace, autentikace a autentifikace přinejmenším omezit.\nTa první je, abychom se mezi jednotlivými termíny nesnažili hledat nebo uměle vytvářet rozdíly – jsou to skutečně synonyma, slova, která označují tentýž proces. Druhá, související zásada je, abychom dbali na jednotnou terminologii alespoň v rámci jednoho článku či jedné knihy. Souboj mezi autentizací, autentikací a autentifikací tím sice nerozhodneme, ale možná přispějeme k jejich pokojnému soužití.\nA ještě citát z vyjádření šéfredaktora magazínu Interval.cz, pana Málka:\nPatří k dobrému zvyku odborných periodik působit na kulturu vyjadřování autorů i čtenářů a napomáhat tak vzájemnému porozumění v oboru. K tomu slouží také interní redakční politika, která, mimo jiné, sjednocuje používání odborné terminologie v rámci daného periodika. K této politice ode dneška bude patřit důsledné používání termínu „autentizace“ ve všech našich dalších článcích. Věřím, že tento termín získá časem převahu, protože se jednodušeji píše a snáze vyslovuje než jeho synonyma.\nPHP Guru » Autentizace Zář 23, 2009 at 0:22\n[…] Proces ověřování identity uživatele se v českém prostředí také často nazývá autentifikace nebo autentikace. Osobně bych se těmto alternativním a možná i nesprávným termínům doporučoval vyhýbat. Ostatně, na toto téma již bylo napsáno dosti. […]\nMiroslav Vrabec Pro 13, 2009 at 14:24\nPoprvé jsem si prohlížel vaši velmi zajímavou „poradnu“. V textech se velmi často vyskytují předložky „v, k, z, s“ na konci řádku, tedy nikoli u slova, ke kterému patří. Je to pouze důsledek formátování textu?\nRoman Říj 9, 2010 at 19:20\nSterilizace x sterilace\nI v potravinářství se vyskytují oba termíny.\n„Připravíme živnou půdu, pak ji sterilizujeme a rozlijeme do Petriho misek. Následně stanovíme množství mikroorganizmů ve sterilované zelenině.“\nObě slova, sterilace i sterilizace, znamenají ničení mikroorganizmů.\nRozdíl v obou slovech je následující.\nSterilizace se provádí v malém, důkladně a bez výrazného ohledu na cenu.\nSterilace je ve velkém (průmyslově) a je šetrnější; zde se zohledňuje jednak ekonomické hledisko (kratší var není tak drahý) a jednak hledisko kvality potraviny (kdo by chtěl rozvařený kompot).\nInformace v článku není chybná, jen ji upřesňuji.\nRadim Bře 26, 2016 at 11:33\nTak nevím, v jakém smyslu to používáte v potravinářství, ale pominu-li lékařství, tak se slova sterilace a sterilizace používají v ostatních oborech jako rovnocenná. Význam obou znamená úplné odstranění živataschopných organismů. Obojí se může provádět v malém i velkém. To, o čem mluvíte, jako o sterilaci, není sterilace, ale konzervace. Ta nezajistí, že prostředí je sterilní, ale redukci nebo inaktivaci mikroorganismů. Konzervaci můžete udělat různými způsoby fyzikálně nebo chemicky. Sterilace rovněž, bez ohledu na to, jestli to rozvaříte, či nikoli.\nHlusta Kvě 20, 2016 at 12:03\nAniž bych o tom někdy přemýšlel, používám občas slovo „autentifikace“, je to podobné slovu „identifikace“ — přijde mi to tak nejpřirozenější. Běžně se snažím cizí výrazy spíše nepoužívat, ale „ověřit totožnost uživatele“ mi přijde moc dlouhé.\nTlucz-huba Úno 17, 2017 at 16:43\nMožná jsem pouze zatížen dlouhodobým pobytem v anglofonních zemích, ale v češtině používám termín „autentikace“. Držím se přitom logiky, že drtivá většina odborné terminologie v oblasti informačních technologií byla převzata právě z angličtiny, a to nejen češtinou, ale třeba i zmiňovanou francouzštinou nebo němčinou.\nRadek Srp 20, 2019 at 12:28\nPřipojuji se s díky za hezký článek. Jako by nestačil rozpor „autorizace“ právě s „autentifikace“/“autentikace“. Osobně je mi bližší „autentifikace“.


Kojima je totální fenomén, unikátní směska Dereka Zoolandera a Tommyho Wiseaua. Na jeho první film se upřímně těším. Bude to další kultovka jako The Room.\nMusim souhlasit. Asi nejvic overrated herni persona vsech dob. Dohral jsem prvni Metal Gear. Ve sve dobe slusna hra s dobrymi mechanikami. Predelavka na PC technicky zastarala, ale hra slusna. V konkurenci tehdejsich PC her ale o uroven slabsi.\nDohral jsem Portable Ops a Peace Walker. Hlavne druha jmenovana hra mela asi nejlepsi grafiku na PSP a solidni mechaniky. Hral jsem MGS V. Opet solidni mechaniky.\nCo se ale pribehu tyce, tak je to jedno velke wtf ve stylu "co si Japonec mysli ze je cool". Same klonovani, hloupa jmena ve stylu Solid Snake, Liquid Snake, Naked Snake, ze se v tom uz asi nevyzna ani sam Kojima. A MGS V jsem uz ani nedohral do konce. Strasne me tam iritoval mis mas pribeh a priblble zkratky pro vsechno, protoze si Kojima myslel, ze zkratky jsou cool. HQ is sending BB to LZ.\nKojima umi herni mechaniky. Pribehy a lore jeho svetu jsou ale neumetelska pakarna. A i ty mechaniky jsou diskutabilni. V Peace Walker jsem poslouchal hodiny nahravek z kazetaku a slysel jich vetsinu neli vsechny. Kdyz jsem zjistil ze stejne "vypraveni pribehu" je v mgs v, kazety jsem si prehraval sporadicky a jen zlute oznacene (dulezite) a i to byla otrava.\nPodepisuju 100%. Herní mechanika v MGS5 mě totálně odrovnala, jedna z nejzábavnějších věcí, jaké jsem kdy hrál. Otevřený svět, plížení, střílení, stavění základny, čorkování materiálu a pracovní síly pomocí balonu....naprostá pecka. Ale ten příběh a postavy....to byla taková neuvěřitelná stupidita a trapas, že se mi občas chtělo řvát smíchy (nebo spíš plakat). Kojima je vážně Ed Wood/Tommy Wiseau/Uwe Boll videoher. Nejlepší je, jak si to zřejmě vůbec neuvědomuje, protože kolem sebe má zástup přihlouplých pochlebovačů, kteří mu říkají, jaký je génius. Je to napůl smutné, napůl legrační.\nJj balon byla super vec a i takove detaily jako spatne pocasi nebo striska znemoznovaly jeho pouziti nebo to snizovalo uspesnost. Ty hry musi bejt strasne tezky naprogramovat, aby tam vsechno skvele slapalo.\nMGSV má skvělé story, ovšem základní podmínkou je hrát předchozí díly... neznám promakanější herní sérii po příběhové stránce jak MGS. Pokud se ti chce plakat a řvát u hry, protože má na tebe příliš komplikovaný příběh, pravděpodobně bude pro tebe nejlepší zůstat u "her" jako doom...\nBTW: viděl jsem spousty anime a míra divnosti u Kojimových her je ještě velmi nízka. Díky bogu za japonsko kde ještě neztratili cit pro originalitu a novátorství a nejedou v zajetých kolejích jako v případě západní produkce\nJa ti nevim. Prvni MGS byl jakoze z budoucnosti a pak najednou to bylo z minulosti, revolver ocelot byl zlej, najednou to byl tvuj kamos. Krom tech trapnejch zkratek a prezdivek Snejku tady byl Boss pak najednou Big Boss, protoze Big Boss byl hustejsi nez Boss. Prijde mi to, ze podobnej lore jsme vymysleli v pevni tride behem skolni druziny. Neni na tom nic komplikovanyho. Je to jen prekombinovany Je tam rada shallow stylizovanych postavicek s nejakym vymyslenym osudem ze tady bojoval a tady ho naklonovali a vse to pusobi dojmem, ze naivni dite (nebo precenovanej Japonec) vymejsli nove postavicky a novy pribeh tak, aby to nejak sedelo na to predesle vypraveni. Proste kdyz byl MGS 1, tezko meli pripraveny pribeh na MGS 5 a je to sakra videt, jak to nasilne roubujou na casovou osu, aby to sedelo. Vlastne nemusime chodit moc daleko od samotneho nazvu hry Metal Gear. Ten oznacuje v jednicce super atomovou zbran, konecny cil hry. Tady proste toho moc novyho nevymyslis nez "novy typ Metal Gearu". A i kdyz treba boss bitky v Peace Walker byly jedny z nejlepsich co jsem kdy hral, samotnej kanon kolem tech metal gearů a jejich nazvy jsou opravdu jak od petileteho haranta.\ntakže o tom vůbec nic nevíš a jen se ztrapňuješ... že ti to stojí za to. Přitom stačí strávit deset vteřin na googlu a najít si jak jdou jednotlivé díly dějově po sobě a hned to začne dávat větší smysl.\nNevím co tady zkoušíš, já hrál v podstatě všechny díly několikrát, včetně jednoho maratonu kdy jsem to jel tak, jak jdou po sobě dějově (a to se rozhodně nezhoduje s daty vydání her). Smysl to dává perfektní.\nA jestli ti tak pekelně vadí to, že má hlaví postava nickname snake a jestli je to tvůj jediný argument proti příběhu, který tady pořád opakuješ, tak je to skutečně hodně slabé.\nŽe nemáš dobrou představivost a nemáš rád pořádné neotřelé scifi a promakané uniferzum je na tebe moc komplikované, rozhodně není chyba MGS. Ano taky se najdou lidi, co považují např. Malazskou knihu padlých za přeplácanou ptákovinu... obvykle jsou to lidi co za vrchol četby považují Kotletu nebo Kulhánka...\nŽe se postavy vyvíjejí, střídají strany a dějově je série zasazená od 60. let do blízké budoucnosti už na tebe bylo asi příliš...\nTak jsi fanda MGS serie, je tezke ti tu hazet argumenty. Ja jsem fanda Falloutu 1 a 2 a rozumim, ze se to nekomu nemusi libit. MGS je pribehove proste kolotocarska traparna. Uz jen to, ze hlavni hrdina je pojmenovanej po Snaku Pliskenovi a dokonce kopiruje i vzhled hrdiny z beckoveho filmu osmdesatych let (i kdyz vyborneho) o necem svedci. MGS je proste klasickej priklad toho, kdyz se Japonec, co zere Hollywood, rozhodne delat jakoze hollywoodske hry. Vysledek je podobnej tomu, jako kdyz si ceske decko koupi rovnej ksilt a zacne rapovat a mysli si, ze je Tupac. Neverim, ze by byl Kojima schopen natocit kvalitni film. Jak psal kolega nademnou, bude to jak Tommy Wiseau.\nMimochodem "promakane" univerzum ma i takovej Mortal Kombat, desitky postav s dlouhym backgroundem, ruzne dimenze, svet v ohrozeni, zombie Liu Kang a ozivovani mrtvych, Jax a pribeh jeho robotickych pazi, Scorpion a Subzero a jejich origin. Ve vysledku je to ale beckova stupidita, ktera uz se davno nejde brat vazne a polovina postav je taky zalozena na hrdinech beckovych filmu, at uz na Brucem Lee, Van Dammovi, nebo Terminatorovi.\npořád brečíš jen nad tím že se hlavní hrdina jmenuje snake... teď začneš rozebírat jeho vzhled.... to jsou neskutečně slabé argumenty. Hitman je plešatý šášula v obleku s tetováním na zátylku a jak řekli samotní členové redakce games o příběh v hitmanovi stejně nejde.\nTak tě baví fallout, dobře pro tebe, já to nehrál, protože rozplýzlé izometrické hry kde nejde poznat postavu od terénu nehraji. Každopádně jsem hrál fallout new vegas a caesar legion byla víc pošahaná a over the top než půlka MGS dohromady. A byla to moje nejoblíbenější frakce.\nKaždopádně MGS série je top kvalita a ty na tom nic nezměníš. Já hrál ty díly všechny a jestli je MGS brak, pak je brak úplně každá hra.\nŽe má Kojima rád filmy a bere inspiraci z různých žánrů na tom není nic špatného. Opět to jsou jen velice slabé argumenty někoho kdo hatuje věc o které ani moc neví. Smutné.\nPS: jestli jsi se Mortal kombat někdy snažil brát vážně, tak je mě tě upřímně líto. Očividně jsi nepochopil kde leží kouzlo MK.\npříběh a lore v MGS sérii samozřejmě smysl dávají a jak lore tak stylizace je jedna z nejlepších vůbec... nebo mě řekni o stealth hře s lepším universem... hitman nebo splinter cell je v rámci příběhu naprostá nuda. Že tebe příběh ve hrách nebaví a nedokážeš se do něj ponořit je tvoje volba, ale to neznamená, že je hra špatná. Vedle komplexnosti MGS série působí i witcher 3 jako jednoduchá pohádka\nJinak stealth hry s lepsim universem? Pamatuju si, ze v dobe prvniho MGS jsem paralelne paril i Deus Ex, tak to mame prvni priklad. Dale z te doby Thief ma rozhodne lepsi universum. Dishonored z novejsich her taky neni k zahozeni. Hitman je uz trosku prekombinovanej, ale porad hrajes za agenta 47, kterej neni solid, naked, liquid a pribehovej background ma solidni, takovej dospelejsi.\nZapomenout na Splinter Cell. Zrovna SC a Thief ukazují, jaký byl dřív rozdíl mezi PC a Konzolemi.\nJinak oro mě je MGS jedna z nejlepších her, co jsem hrál. MGS:V jedno z největších zklamání. Právě ty herní mechaniky, hloupá a predvidatelna AI (kde jsou časy SWAT 3).... Mrtvý svět. MGS:V měl být jako Zaklínač 3, tady je vidět jak je něco precenovane jen proto, že to má jméno.\ndeus ex je naprosto nudný západní generický cyberpunk, který už byl milionkrát popsán ve scifi knížkách a scifi filmech (hur dur zlé korporace a implantáty). Thief je šestáková fantasy a hitman aka plešatý týpek s giga nápadným edgy tetováním na hlavě už snad žádné universum a příběh ani nemá...\nTak je to tvůj názor :-D\nTo ze kazdej dil vymyslej novej typ robota metal geara a vymyslej kolem toho nejakej podivnej pribeh jeste neznamena, ze je to komplexni. Ve vysledku je to vzdycky hon za znicenim nuklearni zbrane a zachranu sveta. Kdyz jsem si tuhle pustil video na youtube shrnujici mgs univerzum, tak jsem byl uz po dvou minutach v tezkym cringi, jak trapne me bylo.\nTady si dovolim nakopcit odstavec z wiki, jestli ti tento popis neprijde jak fantazie decka z prvni tridy, tak asi mas jiny vkus nez ja: The Sahelanthropus (also known as the ST-84 Metal Gear) is a large Metal Gear unit that appears in Metal Gear Solid V: The Phantom Pain. It is classified as an Anthropoid Bipedal Weapon System and was built by the Soviet Union in co-operation with the mysterious XOF organization.\nJinak to XOF je jedna z asi tisicu trapnych zkratek, co se v MGS objevuji a vrcholem je MGS V, kdd furt mluvi v tech hloupych zkratkach typu LZ (misto landing zone). XOF je totiz FOX pozpatku. Proste genialni cool zkratka od genia Kojimy.\nnevím, asi máš hodně špatnou představivost, pokud ti mecha roboti připadáji cringe... opět to není chyba hry. V ději jde samozřejmě o mnohem víc než jen o zničení robotů, to je jen jedna dějová linka z mnoha, které se celým universem proplétají.\nA mimochodem, dosud jsem neviděl jinou hru, která by měla tak komplexní množství různých organizací, stran, spolků a skupin které ovlivňují děj a která by měla tak vymazlený design strojů a nepřátel.\nA pokud jde o zkratky stačí se podívat do skutečného světa na střední východ. Jaké strany tam operují, dostaneš tucty zkratek různých teroristických organizací, speciálních jednotek, frakcí, tajných agentur atd. Tedy naprosto normální věc používat zkratky.\nO tom, že MGS narozdíl o generické západní produkce a má i řadu promakaných a dobře skrytých poselství a poučení snad nemá ani cenu mluvit, to už by na tebe bylo moc.\nJinak bohuzel dokud se to bude jmenovat ta hra Metal Gear, tak budou muset v kazdym dile naroubovat na pribeh jeste hustejsiho robota nez minule a bude to cim dal vic k smichu.\nJo kdyby vysla hra s nazvem Snake: The Metal Gear story a venovalo se to dukladnemu sondovani mysli frajera co prosel padesat valek a ma tri amputovany koncetiny, plech zarazenej v mozku a vystreleny jedno oko, tak bych si to zahral. Pribeh by mohl byt komornejsi, napriklad snaha vypatrat vrahy dcery/syna a dat jim co pro to. Klasicka temna revenge story se zdegenerovanou valecnou legendou. To by byla pochoutka.\n"Pribeh by mohl byt komornejsi, napriklad snaha vypatrat vrahy dcery/syna\na dat jim co pro to. Klasicka temna revenge story se zdegenerovanou\nvalecnou legendou. To by byla pochoutka." Super, takže další generická cliché nuda, jakou na západě produkují již desítky let ve filmech a řadu let ve hrách... přesně z těchto spy cliché si Kojima dělá tak otevřeně srandu v podstatě celou MGS....\nještě by ti určitě vyhovovalo, kdyby se oddělali všechny scifi prvky, aby to bylo kompletně generické jak od Toma Clancyho...\ntakže tak, člověk co nehrál všechny díly se mě tady snaží poučovat, co je dobré a co ne... díky bohu za Kojimu a jeho unikátní střelený pohled na svět... nerad bych žil v nudném světě, kde vrchol příběhu je hitman a deus ex\nhrál jsi od Kojimi vůbec někdy něco? Nebo tu jen tak trolluješ?


Stejně jako před 6000 lety Sumeři, také Egypťané, Řekové a Římané pevně věřili, že veškerý pozemský život založila jakási forma nebeských bytostí, která své dílo korunovala člověkem. Nesmysl? Podivně vytrvalý...\nZásluhou natolik dlouhodobé konzistentní tradice bylo přirozeně extrémně obtížné prosadit jakoukoliv změnu, i když bylo zřejmé, že nahromaděné vědecké důkazy už nemohou být ignorovány. První podnět, požadující racionální prozkoumání schématu božího díla a základů náboženské víry s ohledem na počátky života a lidstva, je obvykle přičítán Charlesi Darwinovi. Ten však v klasickém díle "O původu druhů" (1859) oba problémy takticky obešel ve snaze nepodráždit mocenské struktury organizované víry, tvořící za jeho éry dominantní společenskou sílu. Ačkoli v titulu užil slova "původ", v knize samotné velmi opatrně rozebírá pouze problematiku postupného vývoje druhů z méně vyvinutých předchůdců - ne samotný vznik života. Diskusi o původu lidstva se vyhnul úplně.\nNakonec pod tlakem stoupenců i kritiků, kteří ho nutili, aby se vyjádřil k tomuto ožehavému problému, publikoval v roce 1871 dílo "Původ člověka". Charles Darwin se nikdy necítil dobře na hrotu sociální debaty, jejíž tématiku takto pomohl konstruovat.\nPo skutečných kořenech protestu proti církevnímu výkladu božího stvoření se musíme poohlédnout o 65 let dříve. Dva muži - přírodovědec a geolog - publikovali v roce 1795 nezávisle na sobě dvě práce, které doslova šokovaly čtenářské publikum. Zmíněným přírodovědcem nebyl nikdo jiný než Charlesův děd Erasmus Darwin, brilantní intelektuál v pravém slova smyslu. V knize "Zákony organického života" (The Laws Of Organic Life) tvrdil, že populační křivku řídí soupeření o zdroje, a že právě toto soutěžení je možným činitelem fyzických změn. Dále, že lidé jsou příbuzní opicím a lidoopům, a že na přizpůsobení druhu mohl mít vliv sexuální výběr. S výjimkou přirozeného výběru tedy probral téměř všechna významná témata, která později rozšířil jeho vnuk.\nVýznam tehdejšího dopadu Huttonovy teorie nesoucí jazykolamný název "uniformitarianizmus" však nelze přecenit. Tak či tak nemohla ohrozit Ussherovo dogma, protože neposkytla žádnou alternativu. Ač si byl Hutton zcela jist tím, že 6000 let je příliš krátká doba na uzavření předpokládaného cyklu, koncem osmnáctého století nebyl znám žádný způsob určení stáří "geologických epoch". Věc tedy musela počkat dalších třicet pět let. Tehdy se tohoto tématu chopil sir Charles Lyell, metodický britský analytik a výzkumník, který povýšil uniformitarianizmus na základ moderní geologie.\nLyell Huttonovo dílo rozvinul a vypracoval třísvazkovou studii nazvanou "Základy geologie" (Principles Of Geology; 1830-1833) a přesvědčivě popsal časový rámec, který Huttonova původní práce postrádala. Ussherovo dogma se sice zapotácelo, ale přesto zásluhou duchovenstva ještě zůstalo v platnosti, i když sílící světová vědecká komunita dávala za pravdu Huttonovi a Lyellovi: Země evidentně musela být stará milióny let. Jak ale přesvědčit převážně nevzdělané masy o neplatnosti Ussherovy představy? Tak jako předtím Hutton, ani Lyell a jeho stoupenci nedokázali prorazit mohutnou hradbu nevědomosti, po věky tmelené a pečlivě udržované maltou náboženského dogmatu. Avšak čas v ní přece jen vytvořil drobné trhliny, takže když 30 let nato přišel Charles Darwin (1859), našel ji téměř připravenou ke stržení. Rachot, který toto borcení vyvolalo, se jako ozvěna ozývá dodnes.\nAniž by to řekl otevřeně, vycházel Darwin z představy, že myriády životních forem řídí vlastní existenci od začátku až do konce samy, bez božské pomoci. Boha to sice z rovnice nevyjímalo nadobro, ale omezilo jeho vliv na podstatu každodenního života. Ironií je, že to připustil jen velmi neochotně. Byl to zbožný člověk, který vystudoval na duchovního. Nicméně rozpor vyvolaný mezi evolucí (tento termín sám nikdy nepoužil; hovořil vždy o přirozeném výběru) a Bohem se stal beranidlem, jímž nakonec byla definitivně proražena hrůzná tisíciletá zeď doktrinářské nevědomosti.\nNicméně značně pobořená zeď se nikdy nezhroutila úplně a kolem jejích ruin vypukla nekrvavá, dosud neukončená intelektuálně-ideologická válka darwinistů s kreacionisty. Nemá vítěze, i když její průběh časem přinutil některé zraněné ke kompromisům. Obě strany by mohly být uspokojeny, pokud by byly schopny připustit roli Boha jako iniciátora života, který následně, v rámci moudré politiky "zásadního nevměšování", nechal přírodu kráčet cestou evoluce. To by patrně bylo správně. Obě strany však pohříchu zvolily strategii "vítěz bere všechno" a neexistuje nejmenší náznak ochoty k sebemenšímu ústupku na konto protivníka. Prostor využitelný pro rozumný kompromis obě strany za těchto okolností ponechaly otevřený pro ustavičné útoky, při nichž dochází k intenzívní výměně nelítostných salv. James Hutton a Charles Lyell sice nade vší pochybnost prokázali, že Země je významně starší než 6000 let, nicméně byli přemoženi depresivní mocí církevního vlivu.\nZa tohoto stavu byla Darwinova argumentace nesmírně vítána: pozvolné změny druhů musely rovněž probíhat ve velmi dlouhých časových úsecích, což byla skutečnost významně posouvající jazýček vah na stranu vědy. Veřejné mínění zakolísalo a zprvu váhavý souhlas stále rychleji přecházel v uniformní odmítání starého smýšlení. (Bylo to období nástupu britského liberalizmu, takže celá záležitost byla navíc i mohutně politizována. Paralela k pozdějšímu nástupu a prosazení marxismu je nepřehlédnutelná. Ostatně sám Marx původně chtěl svůj Kapitál ozdobit dedikací Darwinovi, který to ovšem odmítl. pp)\nAlarmující zvrat událostí donutil takřka všechny zanícené kreacionisty pátrat po způsobu, jak utišit kritiky, aby se opět mohli ujmout role, umožňující řídit veřejné mínění. Jenže Ussherova linie 6000 let, již nosili jako řetízek obtočený kolem čela, se ve veřejném povědomí pozvolna stávala symbolem svéhlavého pohrdání skutečností a příval nového vnímání světa jim rval půdu pod nohama. Začali tedy pozvolna upravovat dosud neústupně obhajované tvrzení, že všechno včetně vesmíru vytvořil biblický Bůh. Najednou prý pochopili velkorysou moudrost, která mu umožnila dokončit Jeho zázraky v šesti érách blíže neurčeného trvání, tedy ne doslova jako v bibli v pouhých šesti dnech.\nSnahy kreacionistů samozřejmě neskončily tím, že drmolící velebníčci začali opačně šlapat do pedálů. Nejchytřejší z nich se hluboko zažrali do nebezpečné Darwinovy teorie a pátrali po mezerách vhodných k přeplátování děr, vykotlaných vědou v náboženském dogmatu. Jen čtrnáct let po zveřejnění knihy O původu druhů, publikoval J.W. Dawson, geolog a rektor McGillovy univerzity v Montrealu svůj "Příběh Země a člověka" (The Story Of The Earth And Man). Tato kniha je v každém ohledu stejně dobře napsaná a pečlivě argumentovaná jako Darwinovo velké dílo. Dawson mimo jiné poukázal na skutečnost, že Darwin a jeho stoupenci vydávají za platnou v podstatě bludnou teorii, v jejíž argumentaci s ohledem na tehdejší vědecké poznatky zejí tři propastné díry. Lze jen dodat, že zmíněné "tři bludy" beze změn platí dodnes.\nPrvním z nich je tvrzení, že život může spontánně vzniknout z organického materiálu. Dawson si v roce 1873 stěžoval: "Lidé, kteří všechno odvozují od fyzikálních sil dosud nevědí, jak tyto síly mohou vytvořit fenomén života, a to dokonce ani v jeho nejnižší formě. Až dosud se toto úsilí (vytvořit umělý život) ukázalo v každém případě jako marné," dodává. A jak to vypadá dnes? Ani po 127 letech intenzivního úsilí vědců celého světa, vysoce dotovaných ze společenských prostředků, se nepodařilo vytvořit ani nejzákladnější zárodek života, takže za rovnítkem zívá jen trapná nula. V každém jiném vědeckém oboru by rozum velel, že je "čas písknout na psa a uhasit oheň zbytkem vody z kotlíku". Ale pokud jde o darwinistickou logiku, poznamenal už Dawson: "Požaduje se po nás, abychom uznávali jako základní princip něco, co zcela odporuje praxi".\nZa druhý nevysvětlený bod označil Dawson předěl mez rostlinným a živočišný životem. "Liší se od sebe zcela zásadně, jeden odkysličuje a akumuluje, zatímco druhý okysličuje a spotřebovává. V reprodukci či rozkladu, a jen v těchto případech, rostlina občas napodobuje postup známý u zvířete, ale žádný živočich, ani v té nejjednodušší formě, ani na okamžik nepřevezme funkce rostliny. Myslím, že tato mezera může být vyplněna jen tím, že někdo počítá s obecnou neznalostí."\nPlatí to dodnes. Jestliže se život vyvinul tak, jak tvrdí darwinisté, musel by existovat minimálně jeden můstek, ne-li dokonce nesčetné mezičlánky, překlenující propastný rozdíl mezi rostlinami a živočichy. Nemá-li věda k dispozici alespoň jeden nepopiratelný příklad takového spojení, stojí opět jen před trapnou řádkou nul.\nBez ohledu na nepřetržité hlasité protesty vědců, ani v tomto případě neexistuje žádný nezpochybnitelný příklad úplného vývoje libovolného druhu. Aby nedošlo k omylu - nejde o částečné lokální změny vyvolané prostředím, ale o přechod z jednoho na úplně jiný, odlišný separátní druh.\nAbychom vůči vědcům byli spravedliví: někteří současní špičkoví odborníci na genetiku a přírodovědu přece jen "vypadli z role" a potvrdili, že Dawsonova tvrzení z roku 1873 platí dodnes. Thomas H. Morgan, nositel Nobelovy ceny za práci na poli dědičnosti, napsal: "Za celou lidskou historii neznáme ani jediný případ transformace jednoho druhu na jiný, i když jsme při rozlišování divokých druhů aplikovali ty nejpřísnější a nejextrémnější testy." Ředitel Britského muzea historie přírody Colin Patterson uvádí: "Nikdo nikdy nevytvořil nový druh pomocí mechanizmu přirozeného výběru. A nikdo se k tomu nikdy ani nepřiblížil." Toto v žádném případě nejsou mimořádná odhalení. Všichni vědci pracující na příbuzných polích jsou si toho velmi dobře vědomi, ale jen ostudně malá hrstka našla odvahu to veřejně vyslovit.\nSnad nejznámějším podvodem sloužícím k zakrytí té největší slabiny ochabující Darwinovy teorie byla proslulá anglická mystifikační kampaň okolo Piltdownského člověka, spuštěná v roce 1912. Padělatelé použili antickou lidskou lebku, kterou opatřili dolní čelistí současného orangutana a přizpůsobili tak, aby vypadala jako velice stará. Zuby opočlověka opilovali, aby se více podobaly lidským. To už bylo mnohem závažnější než Haeckelův podvod, protože padělek byl vydáván za dlouho zoufale hledaný "chybějící článek" mezi člověkem a jeho předpokládaným předchůdcem podobným opici.\nZa tímto podvodem stáli téměř všichni tehdejší angličtí špičkoví bojovníci za evoluci! Kolegové z celého světa se k těmto význačným vědcům připojili tak horlivě, že trvalo celých 40 let než byl podvod odhalen. Škoda, kterou tím způsobili pátrání po pravdě, byla neodvolatelná. Svět byl přesvědčen o pravdivosti a správnosti myšlenky darwinistické evoluce a bylo jen otázkou času, kdy se kreacionisté pokusí zarazit tyto podlosti a začnou svolávat své stoupence k poslední rozhodující velké bitvě. K tomuto střetu, který vešel ve známost jako "opičí soud", došlo před 77 lety, v červenci 1925, v zapadlé americké vísce Dayton v Tennessee.\nJohn Scopes, 24letý učitel tělocviku a trenér amerického fotbalu na Daytonské střední škole, hlasitě nesouhlasil s novým zákonem, který v Tennessee zakazoval vyučovat evoluci buď namísto, anebo souběžně s biblickým popisem stvoření. Tento zákon úmyslně přestoupil, když suploval učitele biologie. Nebyla to ovšem náhoda. Scopese si vybrala jako místního zástupce Americká Unie za občanská práva (ACLU). Byl svobodný, takže by v případě, že by proti němu byla vznesena obžaloba, nevystavoval riziku rodinu. Šlo o jeden z mnoha takzvaných "soudů století" a přilákal na 200 reportérů, píšících pro 2000 amerických i světových novin, časopisů a deníků. Tento případ už byl popsán ve stovkách knih a zapracován do mnoha her a televizních i celovečerních filmů. George magazine tento případ v roce 1999 dokonce klasifikoval jako "čtvrtou nejdůležitější událost 20. století".\nHistorik Garry Wills událost trefně popsal jako: "Nesoud podle nezákona s neobhájci podporovanými nepodporovateli. V nejdůležitějším okamžiku ho zkomplikovalo nesvědectví neznalce a skončil nevítězstvím kterékoli ze zúčastněných nestran." Bezesporu patří do jedné řady s debaklem kolem O. J. Simpsona, takže prezentuje další "modré oko světového formátu", zdobící tvář amerického právního systému.\nByl to prakticky duel neochvějného darwinisty a Scopova právníka Clarence Darrowa a Williama Jennings Bryana, spolehlivého stoupence kreacionismu, zastupujícím stát Tennessee. Oba byli vynikající advokáti a renomovaní řečníci, z nichž každý by sám o sobě zaručeně dokázal všechny ostatní umluvit a přesvědčit o správnosti svých představ o stvoření. Nicméně Darrow kordem svého ostrovtipu rozcupoval na cáry Bryana, který nedokázal obhájit tvrzení, že bible je doslovným záznamem posvátného Božího slova. Z hlediska zákona ovšem zvítězil Bryan, protože předmětem sporu bylo, zda se Scopes, který se, jak sám přiznal, dlouho snažil tento soud vyprovokovat, dopustil porušení platného zákona státu Tennessee. Scopes byl sice usvědčen a pokutován sto dolary, ale tento rozsudek byl později zrušen pro nedodržení jakýchsi formalit, takže se nakonec vlastně nic nestalo.\nJe nad slunce jasné, že "opičí soud" byl sehrán jako veřejná darvinisticko-kreacionistická diskuse. V souboji nejvýmluvnějších advokátů obou stran se mělo v přímém a nepřehlédnutelném slovním duelu svedeným před očima celého světa jednou provždy rozhodnout. Když se prach usadil, bylo jasné, že rolující příliv dějin nelze zastavit. Na kreacionisty se definitivně zřítila tsunami darvinismu, i když asi právem korunovaná zpěněným hřebenem pochyb a mnohdy i výsměchu, a vypláchla je z význačných postavení, jímž se těšili po staletí. Dlouhá desetiletí pak přežívali ve společenských a politických brakových vodách. I když jimi Darrow/Scopesova "rána do zubů" nepochybně řádně otřásla, kreacionisté zdaleka nebyli v koncích.\nStáhli se a v období deprese a druhé světové války relativně nečinně vyčkávali, až dokud se společnost v padesátých letech nestabilizovala. Pak jejich opět shromážděné šiky zaútočily na vzdělávací systém, očkující mysl mládeže darwinistickým dogmatem. Tentokrát to ale udělali mnohem lépe. Místo plýtvání úsilím a penězi na lobování legislativy, vstoupili přímo do srdce dění a soustředili se na lokální školské komise. Jejich slogan zněl: Evoluční učení připravuje Ameriku o její víru v Boha a náboženství a ničí morálku i tradiční rodinný život.\nDalo by se jistě argumentovat, že uvedená čísla komentují spíš selhání amerického vzdělávacího systému, než efektivitu strategie stoupenců kreacionizmu. Horečná kakofonie stoupenců kreacionismu ovšem v každém případě dosáhla vrcholu v okamžiku, kdy hlasování Kansaské státní školské rady poměrem 6 : 4 zrušilo status, za kterého se na středních školách vyučovalo pouze o biologické evoluci. Událost se ihned dostala do ohniska zájmu prakticky všech sdělovacích prostředků, protože tento přístup automaticky zahrnuje i staré pojetí "negeologického vzniku" Země a přechod od kosmologie "Velkého třesku" k myšlence univerzálního stvoření. Kansaská školní rada usilovala o to, aby se věda zabývala oběma možnostmi.\nAčkoli toto hlasování vysoce překonalo cíle vytčené novodobou kreacionistickou ofenzívou, neprojevily soudy žádnou ochotu akceptovat jakékoli srovnávání takzvané "vědy o stvoření " s tím, co se obecně považuje za "skutečnou vědu". V roce 1981 sice ještě v Arkansasu a Louisianě prošly zákony vyžadující začlenění výuky kreacionizmu do programu výuky státních škol, ale arkansaský zákon už rok na to deklaroval americký Oblastní soudní dvůr jako neústavní. Louisianský případ v roce 1987 skončil až u Nejvyššího soudu USA (Supreme Court), jehož konečný a nezměnitelný verdikt zněl: Kreacionismus je v podstatě náboženský výklad původu života, nicméně favorizuje jedno z náboženských vyznání (křesťanství) vůči ostatním (islám, hinduismus, atd.).\nPřes extrémní vrtkavost těchto otázek a okamžité údery, následující poté, když se někdo z toho či onoho pohledu postaví na "špatnou" stranu, končí veškeré pokusy o objektivní analýzu závěrem, že obojí, darwinizmus i kreacionizmus, je významnou měrou scestné. Jak by jinak bylo možné, aby si mohly navzájem předhazovat tak obrovské díry a mezery v teoriích, kdyby byly obě strany tak korektní, jak tvrdí? Einsteinova všeobecná teorie relativity, pomineme-li příležitostný nesoulad s kvantovou mechanikou, nemusela čelit žádné opravdové výzvě. Od doby, kdy ji Einstein vyjevenému světu v roce 1915 předložil, nedošlo k žádné debatě o sporných otázkách: pokud je něco deklarováno jako správné, musí být opak nesprávný a tak to má být.\nTak jako všichni dokážeme rozpoznat, co je "dobré", když to vidíme, měli bychom všichni umět rozeznat i to "špatné". Každý má nezadatelné právo akceptovat, že Země je nekonečně starší než 6000 let. Navzdory mnoha důkazům nápadných změn ve stavbě těla, které volají po mikroevoluci, i přes nespočetný počet druhů, neexistuje ani jediný definitivní důkaz o přechodu kteréhokoli z nich na vyšší druh, jak vyžaduje makroevoluce. Jsem přesvědčen o tom, že kdyby Charles Darwin ožil a mohl být konfrontován se skutečnostmi, které se nahromadily od jeho úmrtí, uznal by, že jeho teorie je špatná.\nJestliže je tedy spontánní oživení nemožné, jak tedy život vznikl? Jak k tomu mohlo dojít? Zde je dobré obrátit se na starého známého Sherlocka Holmese. Ten razil poučku, že by se člověk při každém hledání pravdy měl postupně zbavit všeho, co je rozhodně vyloučeno. To, co pak zbude, i když se o tom stále ještě může pochybovat, je pravda. Vyřadíme-li spontánní oživení, zbývá jako jediná další schůdná alternativa intervence, kterou na jakési úrovni provedla nějaká entita nebo bytosti. (Nedbejte teď oboustranných erupcí vzletných: "No nazdar!?" a hysterických výkřiků z okolí.)\nDříve než teď někdo z naší skupiny průzkumníků "středozemí" přeběhne na stranu pseudovítězů si ujasněme, že touto "entitou či bytostmi" není myšlen "Bůh" v kreacionisty zastávaném antropomorfním smyslu. Jsou tím míněny některé stránky nebo aspekty daných skutečností, které sice dosud formálně neuznáváme, což ovšem nic nemění na jejich existenci, působí na nás, jsme s nimi v interakci způsobem, jemuž právě začínáme rozumět.\nJak už jsem uvedl, trvají kreacionisté na tom, že Bůh (v tomto případě jediný muž, redukovaný z bezpohlavního plurálu v původním biblickém textu) vytvořil prvního muže podle svého vlastního obrazu a své vlastní podoby. Dobře, ale je-li to tak, musel mít přímo nahromadění dnů v nichž se nic nedaří, protože my, lidé, jsme prachmizerně navržený druh. Pravda, máme sice mozek s vysokou kapacitou, ale z nějakého podivného důvodu z ní smíme užívat jen relativně malou část. (Nyní opět slyšíme zběsilé vytí protestů vědců po pravici, ale nevšímejme si jich. Jestliže nám kterýkoliv ze sta takzvaných "chytrých blbců" /savantů/, kteří mají jakýsi přímý přístup ke stovce rozdílných částí mozku, může předvádět úžasný intelektuální festival, pak tytéž části musí být i v našich mozcích, ale naše "normálnost" nám přístup k nim blokuje.) Morálně představujeme příšerný mišmaš funkcí; jsme schopni být ztělesněným zlem v jednom a vtělenou láskou v příštím okamžiku, přičemž je pokryt i úplný rozsah mezi tím rozprostřených emocí.\nV těle ustavičně nosíme více než 4000 genetických poruch, každý z nás jich má v genofondu průměrně 50 (mnozí mnohem víc, někteří méně). A regulérní výzkum objevuje nové a nové. Těch vážných nemá žádný jiný živočišný druh víc než hrstku, ale zároveň také neexistuje takový, který by zahubil jejich nositele dříve, než dosáhnou reprodukční zralosti. My jich máme tucty. Jenže, jak jsme k nim přišli? Lépe řečeno: Proč v nás zůstávají? Jestliže jsou některé z nich stoprocentně smrtící ještě předtím, než je postižený jedinec schopen reprodukce, jak se jim podařilo rozlézt po celém našem genofondu?\nPřipustíme-li, že Bůh, ve dnech, kdy se nás rozhodl stvořit, dělal to nejlepší svým obvyklým neomylným způsobem, neexistuje žádná legitimní omluva na to, že tento projekt dopadl tak uboze. Rozhodně by nám nedal do vínku více fyzických poruch, než našim nejbližším genetickým příbuzným, gorilám a šimpanzům. Trocha albinizmu nikdy nepoškodí žádný druh, ten není jako tucty ostatních poruch, které s sebou nosíme. Takže proč by nám je nechával? Jaký by mohl mít důvod udělat nás geneticky mnohem méně robustními, než všechny ostatní druhy jejichž se cítíme být pány?\nŽádný takový důvod neexistuje, a to je další opěrný bod pro tvrzení, že to jednoduše muselo být jinak.\nPojďme teď zkontrolovat, oč se opírá darwinistické dogma tvrdící, že se lidé vyvinuli z primátů (šimpanze a gorily) postupným vývojem trvajícím čtyři milióny let, přes dlouhou sérii předchůdců, známých jako australopitekové (viz Lucy, atd.) a rané homo (homo habilis, homo erectus, a tak dále.). Třebaže australopithekové nepochybně chodili vzpřímeně (tento druh zanechal proslulý pár 3,5 miliónu let starých stop dvojnožce v tanzanské Laetoli), jejich lebky jsou natolik podobné opičím, že jsou jako eventuální předchůdci člověka naprosto nepoužitelní. Přesto pro tuto chvíli předpokládejme, že nějak přemostili evoluční mezeru k nejranějším homo, kteří už skutečně snesou tělesné přirovnání k lidem.\nNa jakékoli sérii snímků lebky homo předcházejícího člověku si lze povšimnout, že ji čas změnil jen málo, s výjimkou velikosti mozku, který se u tohoto druhu skokově zvětšil z původních zhruba 200 kubických centimetrů. Všechny kosti těchto lebek jsou ovšem mnohem hutnější a těžší než lidské, lebky nemají téměř žádné čelo. Zato zde jsou obrovské nadočnicové oblouky a velké, okrouhlé oční důlky, v nichž patrně byly uloženy bulvy schopné nočního vidění. Dále tu jsou široké lícní kosti a nosní pasáže naznačující, že nos musel být naplocho roztažen přes celý obličej (nemají žádnou nosní přepážku, která náš nos vyztužuje a vysunuje z tváře). Jejich ústa byla pregnantně rozšířena přes celou tvář a neměli bradu.\nVšechny tyto rysy jsou typické pro vyšší primáty, dominující ve fosilním záznamu až do období před asi 120 000 lety, kdy se geologicky vzato doslova "přes noc" objevují současnému člověku velmi podobní kromaňonci, kteří se absolutně ve všem ostře odlišují od domnělých předchůdců. Ve skutečnosti je seznam těchto rozdílů tak dlouhý, že je spolehlivější říct, že lidé nikdy nebyli primáty! (Právě zazněl další řev potupených po naší pravici, ale prosím zůstaňme i nadále mezi frontami a zvažujme pouze důkazy.)\nPodle naší mitochondriální DNK existujeme jako druh asi 200 000, plus-mínus několik tisíc let. To je ovšem zapeklitý problém pro darwinisty, prosazující, že jsme součástí předlouhé sekvence, táhnoucí se až k australopithekům žijícím před čtyřmi milióny let. Kromě toho bychom se měli objevit hned po neandertálcích, následujících po homo erectus. Jenže mitochondriální vzorky neandertálců, kteří žili před asi 300 000 léty a ještě před 100 000 lety se kupodivu překrývali s kromaňonci, ukazují, že neandertálci nebyli dostatečně těsně příbuzní lidem, aby mohli být považováni za naše přímé předky. S tím je spojen ještě jiný vážný přechodový problém, protože lidský mozek je v průměru o 100 kubických centimetrů menší než mozek neandertálce! (Výzkum také ukázal, že neandertálec měl dokonale vyvinutou jazylku, takže byl stejně jako my schopen dokonale mluvit a třeba i zpívat. pp) Kdo ví, co by se stalo, kdybychom s nimi byli v přímé dědičné linii?\nAntropologové mezitím opustili rovněž myšlenku, že možným přímým předkem člověka byl homo erectus. Homo erectus pravděpodobně vyhynul už před 300 000 lety, to znamená o 100 000 let dříve, než jsme se tu objevili. Očividně se kdysi - ostatně jako v každé válce - stala první obětí pravda. Antropologové nedávno začali přehodnocovat indonéské fosílie homo erectus - a hádejte, na co přišli? Usoudili, že je možné je datovat do doby před nanejvýš 30 000 lety! Žil tedy ještě 120 000 let poté, když se ve fosilním záznamu objevil první kromaňonec. To je překvapení, co? Vědci ovšem musí ještě vysvětlit naše "nenadálé objevení" a také odůvodnit širokou sadu nových charakteristických vlastností, které u primátů nikdy nebyly zjištěny.\nPochopte: Lidé primáty nikdy nebyli! Ano, do jisté míry jistě odpovídáme odbornému popisu, protože máme flexibilní ruce a nohy s pěti prsty, ale pak už nelze dělat žádná další rozumná přirovnání. Nemáme silné kosti jako primáti (jejich jsou mnohem robustnější než naše) ani jejich svalovou sílu (jsou ve stejném váhovém poměru 5 až 10krát silnější než my), ale na rozdíl od nich máme čelo, minimální oční oblouky, malé, podélně formované oční důlky pro oči, které v noci takřka nevidí, úzkou nosní pasáž a nos vyčnívající z tváře, plochá malá ústa, bradu a jsme dvounožci.\nKromě kostí máme řadu dalších odlišností: nemáme mozek primátů (zdrženlivě řečeno!), máme odlišný jícen (nemůžeme jíst či pít a současně dýchat; oni mohou), hlas (primáti mohou vydávat hlasité skřeky, ale my můžeme modulovat zvuky a tvořit z nich slova), pokrývku těla (všichni primáti mají kožešiny z chlupů od hlavy až po prsty na nohou, husté na zádech a lehčí na přední straně těla; my nemáme žádný kožich a náš vzor hustoty tělesného ochlupení je úplně opačný); ochlazujeme se hojným pocením (zatímco oni funěním, ačkoli někteří se i slabě potí); při pohnutí pláčeme (to nedělá žádný primát); neregulujeme náš příjem soli (všichni primáti to dělají); máme s vnitřní stranou pokožky spojenou vrstvu tuku proměnné síly, kterou primáti nemají; tato tuková vrstva ovšem brání hojení při poranění pokožky, takže kůže primátů se hojí rychleji; lidské ženy nemají žádný estrus cyklus (cykly útlumu a sexuálního vzrušení) jako všechny samice primátů; ale prvořadý rozdíl mezi lidmi a primáty spočívá v tom, že člověk má pouze 46 chromozómů, zatímco všichni vyšší primáti jich mají 48!\n(1) mnoho nevysvětlitelných rozdílů mezi námi a primáty;\n(2) naše velice nenadálé objevení ve fosilním záznamu;\n(3) příliš nedávný vznik člověka jako druhu;\n(4) proč náš druh nemá zřejmého prapředka;\n(5) ohromující množství genetických vad; a\n(6) evidentně umělé vzájemné propletení našeho druhého a třetího chromozómu.\nU posledních dvou jistě nepřekvapí, že jde o charakteristické průvodní znaky geneticky manipulovaných hybridů, o nichž jako o původních lidských bytostech hovoří dávní Sumeři! Začali jsme jimi tento esej a u nich také skončíme.\nJak už jsem poznamenal, na počátku byli Sumeři první velkou pozemskou kulturou. V celé své kráse se jakoby z ničeho vynořila v "době kamenné", zhruba před 6000 lety (viz datování biskupa Usshera!). Přinesla s sebou přes stovku "nej" (primárních objevů, použití atd.), která nyní přisuzujeme vysoké kultuře. Patří k nim mimo jiné i první písemnosti zapsané znaky klínového písma na hliněné tabulky, které pak vypalovali v peci (další z "nej") na kámen. Tisíce jich přečkalo až dodnes, a na mnohých z nich Sumeři vylíčili dobu, v níž na Zemi přišly stovky "bohů" (s malým "b"). Pocházeli z jiné planety, obíhající Slunce po protažené elipse po směru otáčení hodinových ručiček, tedy opačně než všechny další oběžnice.\nKdyž nastal čas, bohové ve své kosmické lodi vzlétli k nebesům, odkud šokováni rozsahem zkázy sledovali kataklyzma dole na Zemi. A pak, když vody dostatečně ustoupily a bylo možné přistát v pohoří Zagros, nad dřívějším údolím E.Din, teď ovšem pokrytým bahnem a usazeninami, připojili se k přežilým Adamu a společně začali s obnovou decimované civilizace.\nOpět si neodpustím vypíchnout, že většina vědců souhlasí s tím, že moderní civilizace (osídlení, zemědělství, atd.) nevysvětlitelně započala asi před 12 000 lety v pohoří Zagros (Toto pohoří je součástí "úrodného půlměsíce". pp), kde by dnes bylo mimořádně obtížné stavět a udržovat obydlí a provozovat jen špatně zavlažované terasové zemědělství. Řídká horská půda (a navíc velmi suché počasí) by vyžadovala mnohem víc vody než půda v úrodných nížinách. Titíž vědci ovšem za žádnou cenu nepřijmou existenci jakéhosi druhu celosvětové záplavy, která patrně zapříčinila, že předchozí civilizace musela začít znovu na (dnes) vyprahlé vysočině.\nVětšina moderních vědců se vysmívá všem odkazům korelujícím se sumerskými texty, protože je nepovažují za nic víc, než rozšířenou sérii náhod. Tvrdí, že Sumeři byli "až příliš tvořiví" při vytváření svých neuvěřitelně důmyslných, bohatými detaily zdobených "mýtů". Vždyť přece nesčetné podivuhodné věci, které popsali před čtyřmi tisícovkami let, jednoduše nemohou být přesnými záznamy jejich "primitivní reality"...\nOriginál článku: http://www.lloydpye.com


Deti petra rychleho - vše o tématu | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Wiki.Ahaonline.cz >d >(deti petra) or (deti petra rychleho) or (deti rychleho) or (petra rychleho)\nAktuální informace o tématu: deti petra rychleho\nPřečtěte si o tématu "deti petra rychleho". Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam nejoblíběnějších článků s klíčovými slovy "deti petra rychleho", které hledáte. V naší encyklopedii najdete články, fotografie i videa k tématu "deti petra rychleho".\nPetra Bučková z Ordinace září v Hollywoodu: Orlando mě poznal podle očí!\nDvanáct let byla Petra Bučková (41) zdravotním klaunem, ale nejvíce se do diváckého povědomí dostala jako seriálová dcera Petra Rychlého (54) alias…\nOtrava na táboře! Ale z čeho?\nTáborníky u Chříče na Plzeňsku postihly prudké zažívací potíže! Záchranáři ve čtvrtek večer ošetřili celkem 50 dětí a pět dospělých. Všichni…\nPremiéra Štěstí je krásná věc byla plná trapasů: GODLA POKAZIL, CO MOHL\nKdyby šlo jen o odhalenou bradavku silikonové slavomanky Evy Feuereislové (30) z VyVolených, o nic by nešlo. To by ale moderátor premiéry Štěstí je…\nDo školy včera nedošli čtyři žáci (10 až 12) v Rohovládově Bělé na Pardubicku. Na přechodu je srazil řidič golfu (45). Všechny děti se zranily,…\nHvězda Ordinace Rychlý se raduje: Další miminko!\nRodinný klan bude mít dalšího člena. Syn Petra Rychlého (54) Matěj (30) by měl totiž s manželkou Aničkou čekat dalšího potomka. Oba to zatím ale…\nOrdinace v růžové zahradě: Neuvěřitelné! 80 dětí za rok!\nDěti jsou radost i starost a Ordinací v růžové zahradě 2 jich za jeden rok projde neuvěřitelných osmdesát. Nejnovějším přírůstkem je Adam Vojtek…\nProfesionální sportovci mají jinou takzvanou spotřební lhůtu. Proto odcházejí do »důchodu« kolem třicítky, kdy jiní teprve začínají stoupat po…\nKryštůfka napadla rakovina v 10 měsících, Nikolku v 5 letech: Leukemií onemocní až 100 dětí za rok!\nNejčastější dětskou onkologickou nemocí je leukemie. Této nemoci se také říká »rakovina krve«. Je to nádorové onemocnění vycházející z krvetvorných…\nPo stopách svatého Václava: Kde bezpečně oslavit zítřejší…


Pronájem chalupy Borkovany - chalupy k pronájmu | Eurobydleni.cz\nPronájem chalupy Borkovany - chalupy k pronájmu\nNabízíme pronájem chalupy Borkovany za nejlepší ceny na trhu. Projděte si naší nabídku chalupy k pronájmu Borkovany.\nPronájem chalupy Borkovany (540+)\nMáte rádi chalupaření, ale nechce se vám investovat peníze do koupi chalupy, o kterou byste se museli starat? Vyzkoušejte tedy námi nabízené chalupy k pronájmu Borkovany. Určitě si vyberete právě takovou, o které jste vždy jen snili. Není nutné hned chalupu kupovat a vázat se pouze k jednomu místu. V tomto případě je lepší variantou pronájem chalupy Borkovany. Mnoho lidí nemá takové finanční prostředky, aby si rovnou chalupu mohli koupit, proto jsou pro ně chalupy k pronájmu Borkovany ideální variantou.\nChalupy k pronájmu Borkovany\nToužíte-li po chalupě v oblasti Borkovany, určitě byste se měli podívat do naší nabídky, kde najdete pronájem chalupy Borkovany v mnoha různých obměnách. Záleží pak na vás, jak dlouho si ve vybrané chalupě pobudete. Všechny námi nabízené chalupy k pronájmu Borkovany vás okouzlí, neboť mít možnost odpočinout si na chalupě, je k nezaplacení.\nChalupa Borkovany pronájem\nOkolí oblasti Borkovany v sobě ukrývá mnoho kouzelného. Každá námi nabízená chalupa pronájem Borkovany, přináší skvěle strávený čas v přírodě. Využít tak pronájem chalupy Borkovany vám připraví dokonalý relax právě a jen díky tomu, že si pronajmete dokonalou oázu klidu a pohody.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem chalupy Borkovany, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující chalupy Borkovany, a to chalupy na prodej Borkovany, pronájem chalupy Borkovany, dražby chalup Borkovany.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii chalupy k pronájmům Borkovany nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích rekreační objekty Borkovany, rekreační objekty k prodeji Borkovany, rekreační objekty k pronájmu Borkovany, Rekreační objekty Borkovany na dražba.\nDalší lokality v okolí pronájem chalupy Borkovany\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem chalupy Borkovany, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem chalupy Borkovany. Určitě lépe naleznete pronájem chalupy Borkovany, který hledáte.


Qoolqee – převlečený za mobil – lenkovo\nQoolqee – převlečený za mobil\nAutor lev vložil 8 srpna, 2005\nJak z názvu vysvítá, tenhle přehrávač je především cool. Rozhodně vypadá … zvláštně. Ve srovnání s decentními tvary a barvami předchozích přístrojů vypadá…. prostě jinak.\nNa první pohled mi asi nejvíc připomíná véčko s masívním pantem a utrženou horní chlopní, které má na horní hraně připevněný policejní maják z americké detektivky, který při připojení k počítači modře bliká. Uznávám, tímhle prvním odstavcem jsem asi velkou část čtenářů postrčila směrem k dalšímu přehrávači, ale možná byste se neměli ukvapovat. Qoolqee je jednoznačně model pro mládé (rozuměj puberťáky). Ale to neznamená, že jde o nekvalitní přístroj – ostatně, kdyby neměl něco navíc, do našeho testu by se nedostal. A pokud se ponoříte do manuálu a nespolehnete se jenom na údaje na krabici, zjistíte, že navíc je toho překvapivě dost.\nPřehrávač umožňuje připojit dva páry sluchátek – druhá sluchátka se připojí do konektoru určeného pro line-in, který je běžně zakrytý umělohmotným víčkem. Hudbu na disk překopírovat přes průzkumníka – manuál radí vytvořit pro soubory zvláštní složku. Přehrávač hudební soubory najde bez ohledu na to, do jakého adresáře je umístíte. Hry, stopky a adresář najdete pod nabídkou menu s názvem Fun. Adresář obsahuje data, která je možné po nainstalování software z přiloženého CD načíst z Outlooku. Můžete si tak pravidelně synchronizovat své kontakty, tedy aspoň některá jejich pole – konkrétně jméno, 3 telefonní čísla (mobil, domů, do zaměstnání) a email. Bohužel nezvládá češtinu, takže jména budou s největší pravděpodobností zobrazena špatně až nečitelně. Přehrávač také umožňuje zobrazení kalendáře běžného měsíce se zvýrazněným dnešním datem, ovšem bez možnosti přidávat do něj jakékoli informace, takže je asi určen pro ty, kteří ve víru mladické nerozvážnosti ztratili pojem o tom, co je zrovna za den.\nMůžete ho použít i pro čtení textových souborů – v menu tuto možnost nenajdete, ale když použijete průzkumníka, a najdete požadovaný soubor, není problém ho otevřít. Na displeji se zobrazí sedm řádek, písmo je velké a bez problémů čitelné, bohužel na šířku displeje se vejdou tak dvě možná tři slova, a opět, stejně jako u předchozích přehrávačů, se můžete rozloučit s nadějí, že si přečtete text v češtině. Nedostatek podpory češtiny se u testovaného přístroje projevil i u podpůrných programů instalovaných v počítači – menu a nabídky jsou sice v angličtině, ale v oknem potvrzovacích dialogů se místo písmen zobrazujé otazníky – pravděpodobně by to měly být znaky nějakého jiného – nejspíš čínského – písma.\nSoftware Qoolqee Screen Editor umožňuje upravit nebo vytvořit obrázky na plochu pro spořič obrazovky a pro vypnutí a zapnutí přístroje. Můžete libovolně upravit fotografii nebo vlastní obrázek, či začít malovat od prázdného plátna. Na závěr ještě přidám upozornění na funkci, kterou jsem jinde nenašla – je možné v menu nastavit rychlost přehrávání skladby.\nFormáty: MP3, WMA, OGG\nKapacita: flash paměť, 512 MB\nRozměry [š x v x d mm]: 45.9 x 79 x 25,1\nDisplej: 128 x 128, 65.000 barev, 38 mm


E-zpravodaj: leden 2014 | bit cz training, s.r.o.\nE-zpravodaj: leden 2014\nV uplynulém projektovém období neproběhly nové informační schůzky, jelikož na přelomu listopadu a prosince loňského roku proběhly infoschůzky ve všech okresech Kraje Vysočina a vstoupivší klienti se v současné době účastní následných projektových aktivit (aktivačních a rekvalifikačních kurzů).\nV novém roce proběhl od 2. do 14. ledna aktivační kurz v Jihlavě, úspěšně jej absolvovalo 14 klientů. Dne 14. ledna byl zahájen aktivační kurz v Třebíči s 15 klienty a dne 16. ledna aktivační kurz v Havlíčkově Brodě se 13 klienty. Oba kurzy, v Třebíči i Havlíčkově Brodě budou ukončeny dne 24. ledna 2014. Po úspěšném absolvování aktivačního kurzu budou účastníci v projektu pokračovat vybraným rekvalifikačním kurzem.\nFoto: Aktivační kurz v Jihlavě, 2.–14. 1. 2014\nDne 10. prosince byl otevřen rekvalifikační kurz Obsluha osobního počítače dle sylabu ECDL v Jihlavě, který bude ukončen závěrečným testováním dne 24. ledna 2014. V období od 7. ledna do 17. února 2014 probíhá rekvalifikační kurz Pracovník v sociálních službách. Absolvent rekvalifikačního kurzu zná zákon o sociálních službách v rozsahu výkonu profese pracovníka v sociálních službách včetně standardů kvality, osvojí si základy sociální práce, etiku v sociálních službách a základy komunikace s klienty sociálních službách, které aplikuje v praxi. Uchazeč po absolvování kurzu umí poskytnout klientovi první pomoc a umí klienta ošetřit, přičemž zná terminologii, základy ošetřovatelství, možnosti rehabilitace.\nFoto: Zahájení rekvalifikačního kurzu Pracovník v sociálních službách, 7. ledna 2014\nV období od 16. ledna do 14. května 2014 probíhá rekvalifikační kurz Administrativní pracovník s praxí. Cílem rekvalifikačního kurzu je naučit účastníky ovládat základní aplikace na počítači a umět je využívat v administrativě, vytvořit obchodní dopisy, vnitropodnikové písemnosti a personální písemnosti. Získané znalosti si účastníci ověří v praxi, která je součástí rekvalifikačního kurzu.\nFoto: Zahájení rekvalifikačního kurzu Administrativní pracovník s praxí, 16. ledna 2014\nJeden klient projektu nastoupil na rekvalifikační kurz Obsluha elektrovozíku a motovozíku v Chotěboři.\nNa nově vytvořená pracovní místa nastoupili od prosince dva klienti a od ledna 2014 nastoupili tři klienti projektu. Od února 2014 nastoupí do zaměstnání čtyři klienti. Jedná se o úspěšné absolventy aktivačních a rekvalifikačních kurzů projektu.\nNa polovinu února 2014 dodavatel plánuje spuštění rekvalifikačních kurzů: Základy obsluhy osobního počítače, Profesní způsobilost řidiče a v březnu 2014 Obsluha osobního počítače dle sylabu ECDL Start.


„Temné mraky na obzoru.” Švédsko varuje před variantou delta - Novinky.cz\nNovinky.czKoronavirus„Temné mraky na obzoru.” Švédsko varuje před variantou delta\nJohan Carlson Foto: Profimedia.cz\n11. 6. 2021, 17:04 – Stockholm • Aktualizováno 11. 6. 2021, 17:21\nŠvédsko děsí indická mutace koronaviru, která je o 60 procent nakažlivější než původní virus. Šéf Švédského úřadu veřejného zdraví Johan Carlson dokonce mluví o „temných mracích na obzoru“. Naléhavě žádá obyvatele země, aby se nechali očkovat, protože vakcinace by měla zabránit čtvrté vlně pandemie.\n„Na obzoru jsou temné mraky a myslím tím hlavně propukání varianty delta. Nachází se v Evropě a místně také ve Švédsku,“ uvedl Carlson. Varoval, že jedna dávka vakcíny proti indické mutaci příliš nechrání. Je tedy nutné, aby měli lidé plnou vakcinaci.\nV posledním měsíci země zaznamenala prudký pokles počtu covidových případů a hospitalizací. Téměř polovina dospělé populace mezitím dostala nejméně jednu dávku proticovidové vakcíny. Dosud bylo ve Švédsku potvrzeno jen 71 případů indické varianty, ale místní úřady kvůli ní zintenzivnily trasování. V Británii už je této variantě přisuzováno zhruba 90 procent nových případů koronavirové nákazy.\nV Británii přibývají případy koronaviru kvůli indické mutaci, počty obětí ale nerostouEvropa\nŠvédsko se v boji proti pandemii vyhýbalo přísným restrikcím a sázelo na dobrovolné dodržování hygienických pravidel, čímž se lišilo od většiny evropských zemí.\nDesetimilionové Švédsko naposledy ve čtvrtek hlásilo 831 nových případů infekce a tři úmrtí. Dohromady v severské zemi zemřelo více než 14 500 nakažených. Srovnatelně lidnatá Česká republika eviduje více než 30 tisíc úmrtí lidí s covidem.\nIndii vadilo pojmenování „indická varianta”\nVariant původního viru SARS-CoV-2 existuje po světě mnoho. Jedna z nich, vědci pojmenovanána jako B.1.617, byla objevena v Indii. Začalo se jí proto říkat „indická varianta”. Tato varianta má ještě specifickou verzi B.1.167.2., která je podle všeho vůbec nejnakažlivější.\nSvětová zdravotnická organizace (WHO) ji na žádost Indie pojmenovala „delta”, aby už název nebyl pro zemi stigmatizující.


Soutěž: Vyhrajte lístky na koncert skupiny Čechomor v kladenském Domě kultury - Kladenské listy\nSoutěž: Vyhrajte lístky na koncert skupiny Čechomor v kladenském Domě kultury\nPondělí, 21. Listopad 2016 07:00\nSkupina Čechomor se rozhodla své letošní vánoční koncerty ozvláštnit. Kromě toho, že její členové budou již tradičně propagovat činnost o. p. s. Pomocné tlapky, zabývající se chovem, předvýchovou a výcvikem asistenčních psů, pozvali si letos také zajímavé hosty.\nNa jejich turné je doprovodí japonský hudební skladatel, producent a hráč na tradiční japonské bubny a flétnu šakuhači Joji Hirota a jeho Taiko Drummers. Hra na typické japonské bubny taiko byla původně součastí různých tradičních slavností a rituálů. V dnešní době se vyvinula do moderní koncertní podoby a těší se stále větší oblibě mimo jiné právě zásluhou Jojiho Hiroty. Taiko Drummers si pod jeho taktovkou získávají srdce posluchačů na celém světě.\nKoncert se uskuteční 15. prosince od 19. hodin.\nKladenské listy pro své čtenáře připravily soutěž o deset volných vstupenek na koncert. Stačí jen zodpovědět jednoduchou otázku.\nSoutěžní otázka zní: Jak se jmenuje zakladatel seskupení Taiko Drummers, které si skupina Čechomor pozvala na své letošní vánoční turné?\nUzávěrka soutěže je ve středu 7. prosince.


Smíření – Farnost Žižkov\nAni poté, co se odkloníme od cesty, kterou Bůh vyznačil svými příkazy, není nutno si zoufat. Ježíš ví o naší slabosti: stanovil způsob, jak lze dosáhnout odpuštění našich hříchů a poklesků. Pokud je ovšem uznáme a snažíme se jich litovat.Smíření je nutné pokaždé, když Boha zradíme špatným myšlením, slovy či skutky, kterým říkáme hříchy. Při smíření s Bohem nám pomáhá kněz, který při svěcení obdržel skrze svého biskupa od Ježíše moc odpouštět hříchy. Ti, kdo nikdy nebyli ještě u svátosti smíření, mohou se na ni náležitě připravit – ať se nebojí kontaktovat kněze. Ostatní mají možnost pravidelně vyhledat kněze podle rozpisu, který je na vývěskách každého z našich kostelů.\nSvátost smíření lze přijmout v kostele sv. Prokopa v pondělí, ve středu, ve čtvrtek a v pátek v době 17.25 – 17.50, v kostele sv. Anny v neděli v době 7.30 – 7.50, v kostele sv. Rocha v úterý 16.30 – 16.50, ve středu v 6.30 – 6.45 a v neděli 16.30 – 16.50.\nJste pokřtěni, ale nebyli jste nikdy u zpovědi nebo u svatého přijímání?\nHledajících jako vy je více, než byste si mysleli, takže se nebojte kontaktovat kněze. Příprava dospělých k přijetí těchto svátostí probíhá společně s dospělými, kteří se připravují ke křtu ve Farním centru (Čajkovského 36). – viz Rubrika Křest.\nV Praze existuje stálá zpovědní služba v několika kostelích (např. u Sv. Kříže Na Příkopě, u Sv. Josefa na náměstí Republiky, u Panny Marie Sněžné na Jungmannově náměstí aj.).


Balkónové výběhy pro želvy | euzelva.cz\neuzelva.cz > Venkovní výběhy pro želvy > Balkónové výběhy pro želvy\nNaše suchozemské želvy na balkónech\nI na balkóně je možno suchozemským želvám udělat vyhovující venkovní "balkónový" výběh. Každý chovatel nemá to štěstí, že vlastní zahradu nebo dům, kde může pro želvu vytvořit pěkný venkovní výběh. Ti z Vás, kdo mají byt a trochu štěstí, že zároveň vlastní alespoň balkón a jsou ochotni se podělit o prostory s želvou, mají vyhráno. Želvě mohou během letních měsíců a prakticky od jara do podzimu umožnit luxus venkovního výběhu umístěného právě na balkóně.\nDocela důležíté je, jak je balkón orientovaný, odvětraný a jak dlouho zde svítí sluníčko. Z důvodu, aby se abnormálně nepřehříval. Při běžném počasí cca do 30°C nemusíme nic řešit a stačí standardně zařízený výběh s miskami, úkrytem a substrátem. Zvolená podestýlka může být klidně i hlína nebo to, co používáte ve vnitřním výběhu a na co je želva zvyklá. Úkryt volíme hodně vzdušný a nejlépe se osvědčil například větší placatý kámen umístěný na kamenných nožkách. Tento úkryt je dokonale větrán ze všech stran, a nehrozí zde přehřátí daných prostor ani ve větších teplech. Stín nám může též zajistit nějaká kytka v květináči vhodně umístěná.\nZ čeho vybudovat chovné prostory?\nInspirací Vám mohou být fotografie našich chovatelů želv pod článkem. Prakticky vytvoříme ohrádku, kterou želva nepřekoná a uvnitř vybavení standardně jako každý výběh. Materiál ohrady může být dřevo, plast, beton a nebo přímo nějaký box. Nikdy nezapomínáme, že při průtrži mračen může pršet i do tohoto výběhu a proto v úrovni substrátu umožníme z prostorů dostatečně velké odtokové otvory, kanálky. Prostě, aby se nam želva neutopila!\nKdyž naše želva nezimovala\nJedná se hlavně o evropské druhy želv, na kterých je začátkem jara někdy znát v teráriu jistá únava. Želva méně jí, více odpočívá, je zalezlá a méně aktivuje. Pobyt ve venkovním výběhu pak využije po změně prostředí k delšímu odpočinku. A to zejména v prvních týdnech pobytu venku. Výjimkou není, zrovna tak jako při přemístění do klasického travnatého venkovního výběhu na zahradě, ani odpočinek trvající i 1 - 3 měsíce. Pokles průměrných denních teplot po přesunu jí k tomu dá impuls. Vůbec Vás to nemusí děsit, je to zcela přirozené chování. Takovou želvu občas pouze kontrolujeme a do ničeho ji nenutíme, nebudíme ani zbytečně nevytahujeme.\nEvropské druhy želv\nVraťme se, ale k chovu samotnému. Důležité je, jaký druh želvy chováme. Pokud jde o nejběžněji chované želvy u nás jako jsou například želvy zelenavé, vroubené, žlutohnědé, stepní..., tedy druhy, co v přírodě zimují, je důležité před přesunem ven položit si pár otázek:\n- zimovala v zimních měsích naše želva nebo ne? odpověď: NE\n- je dostatečně připravená na snížení průměrných teplot na balkóně? Odpověď: ANO\n- odpovídají venkovní denní teploty přibližně teplotám, co má doma? Odpověď: ANO\nPokud naše suchozemská želva splňuje tyto podmínky, může jít většinou už během měsíce května do tohoto výběhu. Strávit tam pak může celé jaro a léto až někde do konce září dle teplot pro daný druh želv. Více o načasování přesunu želv do venkovních výběhů, a to platí i pro balkón najdete v článku Kdy dát želvy do venkovních výběhů.\nTeplomilnější druhy želv\nU teplomilnějších druhů želv, které většinou nezimují, jako například želv pardálích, uhlířských....posečkáme s přemístěním ven až na červen - červenec dle počasí. Pro návrat do vnitřních terárií někdy během měsíce září je jsou důležité teploty a to především noční. I tyto druhy tam necháváme non-stop (dnem i nocí). Na balkónech jsou většinou ranní teploty vyšší než jsou u země, to je jistá výhoda při chovu.\nJak dlouho by mělo svítit sluníčko na balkón?\nU odpočívající, nezimované a neaktivní želvy je to jedno, protože pokud odpočívá, její aktivita je skoro nulová a je věčně někde zalezlá. Takže v tomto případě je to prakticky jedno a neprobudí ji ani sluneční paprsky.\nNaopak u želvy, která je aktivní, by měla být doba, po kterou jde na balkón přímé sluníčko, alespoň dle mého, cca 4h denně na místě zvoleného výběhu a po zbytek dne dostatečné denní světlo.\nPokud chceme chov na balkóně úspěšně zvládnout, měli bychom dodržet pár základních zásad pro balkónový chov a jsou to především:\nZásady balkónového chovu suchozemských želv:\n- dostatečně velké stinné místo na části výběhu po celý den\n- nepoužívat klasickou boudu a zvolit raději dobře větraný úkryt z kamenů\n- dostatečný přísun vody během dne (miska s vodou, koupání želvy)\n- na části výběhu zajistíme vlhké místo se substrátem či hlínou\n- místo pro potravu a její podávání v stinné části výběhu\n- při velkých vedrech (tropy) přemístit raději želvy domů do stínu\n- v žádném případě nepoužívat terária, akvaria a jiné uzavřené prostory\n- pokud možno, tak želvy nepřenášíme domů (výjimkou jsou velká vedra a mrazy)\n- sledujeme předpověď počasí a máme vyhráno\nNa fotografiích vidíte možné řešení balkónových výběhů od různých chovatelů\nPřeji pěkné léto Vám i želvám


38 fanúšikov prispelo anonymne\n….ať to šlape\nKlíčenka Doma nejlíp\nMoc všichni děkujeme a přejeme hodně spokojených klientů\nJe to velice důležité téma. Sám jsem vozíčkář ve středním věku a moc bych si přál zůstat do konce života ve svém přirozeném prostředí s pomocí terénních služeb. Přál bych to všem, proto přispívám.\nPlátěná taška Doma nejlíp\nJen ať to každý vidí! Super práce!\nAdresa je Blatnice 202, 330 25, předtím jsem neuvedla. Díky\nDržím projektu palce, ať se Vám daří.\nZdravotní sestra na telefonu 2x15 minut\nPatron projektu Doma nejlíp\nAsociace náhradnich rodin ČR drží palce! P.S. doma je určitě nejlíp a to i dětem!💋\nTriko pro dámy Doma nejlíp\nDržím palce a věřím, že se akce povede. Na medailonky se moc těším! Nikdo nikdy nevíme, kdy tuto službu budeme potřebovat.\nSada dvou plechových hrnků Doma nejlíp\nVěřím, že to vyjde a těším se na medailonky a fotografie.\nTričko pro pány Doma nejlíp\nDržím palce, aby tento smysluplný projekt zdárně dosáhl cílové částky.


FOTO: V grilování soutěží kotletky i Ajeťáci - Plzeňský deník\nFOTO: V grilování soutěží kotletky i Ajeťáci\nPlzeň - Vůně grilovaného masa se od sobotního dopoledne vznáší vzduchem uGlobusu vChotíkově uPlzně. Začalo tu totiž jedno zdvanácti regionálních kol Mistrovství České republiky vgrilování– Grilmánie.\nSoutěž Grillmania na parkovišti hypermarketu Globus. Součástí bylo i vystoupení Železného Zekona.Foto: DENÍK/ Vlastimil Leška\nDeset týmů tu zápolí o postup do celostátního finále.„Připravujeme teď pokrmy z mletého masa. Klasické karbanátky i mleté s kari a arašídy. Pikantnější recepty si necháváme na později, na steaky,“ říká Jiří Hájek z týmu Kotletky z Rokcity.\nNa akci je už od jejího startu řada návštěvníků, kteří mají možnost pokrmy, které soutěžící připraví ochutnat. Pozornost poutá také tým, který si říká Ajeťáci a inspiroval se postavičkami ze seriálu A jeto. V rámci doprovodného programu už vystoupil Železný Zekon, chystá se také koncert Michala Davida.\nOd dvanácté hodiny začínají jednotlivé týmy obcházet členové poroty. Vítěz bude znám kolem sedmnácté hodiny.


Estetická stomatologie rozzáří váš úsměv | Univerzita krásy\nNa Brandeis Clinic děti ze zubařského křesla neutíkají\nZačne to někdy doma, jindy až na ulici, ale spolehlivě v čekárně, pokud tam nepřišlo dítě poprvé. Tedy v čekárně u zubaře. Kroutí se, vymýšlí, proč do ordinace nejít, když se otevřou dveře propuká v pláč a křik, utíká z náručí a dostat ho na křeslo je nadlidský výkon pro oba rodiče, sestru i lékaře. Určitě existují výjimky, ale udělejte si malý průzkum mezi svými přáteli, zda jejich dětí chodí rády k zubaři. Možná se dovíte, že někde zašel strach tak daleko, že je ošetření možné jen v celkové anestezii. Nemusíme si nic nalhávat, ani dospělí nepovažují návštěvu zubního lékaře za věc příjemnou, na kterou se těší. Často jejich trauma pochází právě z dětství. A přitom by to všechno mohlo být jinak. Proč, to vysvětluje MUDr. Jan Machač, anesteziolog pražské kliniky estetické medicíny Brandeis Clinic. […]\nBělení zubů nemůže provádět kdokoli\nČeši rádi nakupují výhodně. Dokazuje to množství slevových serverů, akčních nabídek na barevných letácích ve schránkách i nesčetné televizní a rozhlasové reklamy, které jsou postaveny na lákavé ceně. Mohu k tomu říci jen toto: Ať si každý nakupuje podle svých možností, nepřísluší mi to hodnotit. Ale pokud jde o zdravotní péči, byla bych opatrná. Bělení zubů na základě voucheru ze slevového portálu nebo v obchodním centru cestou ze supermarketu? Osobně bych do toho nikdy nešla. […]\nVěnujte pozornost správné dentální hygieně a vyhněte se nepříjemným problémům vyvolaným záněty chrupu\nZánětem dásní způsobeným zubním plakem, který je hlavním předstupněm parodontitidy, trpí téměř každý dospělý člověk. Proto by měly být součástí péče o chrup také pravidelné návštěvy dentálního hygienisty, který vás profesionálně zbaví zubního kamene a zároveň poradí, jak správně pečovat o své zuby a mezizubní prostory. Nepodceňujte důležitost dentální hygieny a využijte speciální letní slevy v pražské Brandeis Clinic. Správnými návyky předejdete mnoha nepříjemným problémům. […]\nNejčastější dotazy na téma zubní implantáty\nPro koho jsou zubní implantáty vhodné? Zubní implantáty mohou být vhodným řešením pro doplnění chybějícího jednoho zubu, více zubů, nebo k rekonstrukci celého chrupu. Jediný limitující faktor je dostatečný objem kosti v místě plánované implantace. Dokonce i pacienti s kompenzovaným diabetem a mírným abúzem nikotinu se nemusejí obávat nepřihojení implantátu.\nNa otázky odpovídá MDDr. Ondřej Klika, estetický zubní lékař. […]\nZkažený zub nemusí vždy bolet\nNa otázky o zubním kazu, jak ho zjistíme a jak léčíme, odpovídá MDDr. Ondřej Klika, estetický zubní lékař. […]\nČištění kořenových kanálků zubu se není třeba obávat\nČištění kořenových kanálků zubu, odborně zvané endodoncie, je ošetření, které lékař provede, když dojde k proniknutí infekce do dřeně zubu, a tím i do kořenového systému. Nejčastěji tato situace nastane v souvislosti se zubním kazem nebo při ulomení zubu vlivem úrazu. Jaké jsou projevy, a jak probíhá ošetření, vysvětluje MDDr. Ondřej Klika z pražské Brandeis Clinic. […]


V Triangle se začala stavět další továrna - Neturen - Chomutovský deník\nV Triangle se začala stavět další továrna - Neturen\nŽatecko - Co se týká počtu zaměstnanců, půjde v tomto ohledu o malého investora. Zaměstná čtyřicet lidí.\nV průmyslové zóně Triangle u Žatce začala v minulých dnech výstavba továrny japonské společnosti Neturen. Zaměstnat by měla 40 lidí, spuštění výroby je naplánováno na duben příštího roku. Co se týká počtu zaměstnanců, půjde v tomto ohledu o malého investora v žatecké průmyslové zóně.\nV továrně se mají vyrábět kalené dráty mikrovlnným ohřevem. Z nich se dále vyrábí pružiny pro automobilový průmysl. Investice společnosti Neturen v zóně Triangle by měla dosáhnout zhruba 450 milionů korun.\nTovárna má stát do konce roku\nVýstavba závodu začala terénními pracemi, nová továrna by měla stát do konce roku. V lednu příštího se plánuje instalace technologií a v dubnu by mohl být zahájen provoz. „Závod společnosti Neturen Czech s.r.o. vznikne v jihovýchodní části zóny Triangle na pozemku o velikosti 5,36 hektarů," uvedla Magdalena Hanáčková, mluvčí Krajského úřadu Ústeckého kraje.\nZahájení výstavby továrny doprovodil slavnostní akt s tradičními japonskými rituály posvěcení místa a vyhnání zlého ducha. „Ústecký kraj vnímá společnost Neturen Czech s.r.o. jako významného partnera. Proto je připraven vyjít mu vstříc nejen nyní, ale i v budoucnu, při případné další expanzi. Každé nově vytvořené pracovní místo je pro náš kraj přínosem," řekl náměstek hejtmana Stanislav Rybák z Loun.\nSkupina Neturen má 14 dceřiných společností a pět poboček. V Trianglu bude stavět Neturen Czech. „Jedním z důvodů, které jsme při výběru lokality pro umístění našeho výrobního závodu zvažovali, je místní potenciál pracovní síly, zejména mezi studenty," uvedl před časem výkonný ředitel Neturen Czech Šigeru Mizoguči.\nMísta pro 900 lidí\nV průmyslové zóně Triangle nyní působí pět společností Gestamp, Hitachi, Solar Turbines, Johnson Controls a Hargo. Dohromady zaměstnávají asi 900 lidí. Brzy by k nim měla kromě Neturenu přibýt společnost Grammer, jež si pronajala továrnu po Panasoniku, který v Triangle skončil před několika měsíci. Společnost chce do Žatce sloučit výrobu ze současných tří závodů v Česku a Německu. Prostory si pronajala na 15 let od skupiny CTP, která je od Panasoniku odkoupila. Kolik zaměstná v Triangle lidí, zatím neuvedla.


EVENTY, KULTURNÍ AKCE :: Logitour\nO nás > Nabídka zájezdů, eventy > MAĎARSKO > EVENTY, KULTURNÍ AKCE\n20.5. a 22.7. 2018 BUDAPEŠŤ PRO DĚTI S NÁVŠTĚVOU TROPICARIA A ZOO\nV hlavním městě Maďarska navštívíme Tropicarium s akváriem, které je svou rozlohou 3 000 m2 největším akváriem ve střední Evropě! Zažijete dobrodružný výlet do světa tropů a oceánů, kde lze spatřit na 400 druhů zvířat a 100 druhů rostlin z Rudého moře, Karibiku a Indického oceánu. Při prohlídce spatříte akvária a sály s maďarskou faunou, mississipskými aligátory nebo rybami korálových útesů či rejnoky. Zvláštní atrakcí je akvárium se žraloky, pod jehož dnem vede tunel dlouhý 11 metrů, a skýtá tak jedinečnou podívanou. Zajímavostí je rovněž dešťový prales, kde se každých 30 minut nad obrovskými rostlinami setmí a přicházejí mraky, hřmí, blýská se a spustí se tropický déšť. Teplý tropický déšť, hromy a blesky vyvolávají atmosféru jako ve skutečném pralese! Celkem 8 stálých výstav láká na exotické ptáky, tamaríny, aligátory, želvy a všechny ryby světa. V obrovském akváriu plují žraloci a rejnoci, které si na závěr můžete také pohladit. Zážitkem je i ukázka krmení piraní! Při pohledu z mostu uvidíte, jak pod vámi plují aligátoři. Mezi dětskými návštěvníky je oblíbený aligátor z Mississippi, který většinou loví ptáky a ryby.\nZOO v Budapešti patří k nejstarším a nejkrásnějším zoologickým zahradám na světě. Návštěvníkům otevřela své brány už v roce 1866. Má zvláštní ráz pavilonů, které jsou postaveny ve stylech upomínajících na architekturu různých koutů světa. Navštívit můžete např. Jihoamerický, Australský, Madagaskarský nebo Jihoasijský pavilon, kde můžete obdivovat zvířata i rostliny, které jsou pro tyto části světa typické a jedinečné. Nechybí ani tzv. Jedový dům, kde jsou například jedovatí pavouci, či hadi. Velmi oblíbená je určitě expozice s názvem Savana. V Budapešťské zoologické zahradě uvidíte 700 druhů chovaných živočichů, 2 000 druhů evropských i tropických rostlin, 16 pavilonů plus motýlí expozice.\nNávštěva ZOO v Budapešti fakultativně - není povinná. Ostatní zájemci mohou např. navštívit nejznámější památky v centru Pešti.\nTropicarium: dospělá osoba (18 - 62 let) 2 500 HUF, děti, studenti, senioři 1 800 HUF (děti do 4 let zdarma)\nZOO: dospělá osoba (14 - 62 let) 2 800 HUF, senioři 2 000 HUF, děti (2-14 let) 1 900 HUF\nCena: 780,- Kč/os nebo 31,- Eur/os (cena zahrnuje dopravu tam i zpět klimatizovanými minibusy, služby průvodce v buse, pojištění přepravovaných osob, dálniční poplatky a parkovné, nezahrnuje cestovní pojištění, vstupné)\nKód objednávky: 20.5.2018 - 440VE\n22.7.2018 - 504VE\nOdjezd: Uherské Hradiště 6:15 (parkoviště před zimním stadiónem)\nVeselí nad Moravou 6:40 (parkoviště před supermarketem Lidl)\nKyjov 7:10 (parkoviště za kulturním domem Kyjov)\nSkalica (SR) 7:40 (parkoviště před zimním stadiónem Skalica)\nHodonín 8:00 (parkoviště u FÚ Hodonín - naproti nádraží ČSAD)\nBřeclav 8:30 (parkoviště za KD Delta Břeclav)\nOdjezd zpět z Budapešti: dle dohody cca 18:00\n1.9. a 13.10. 2018 BÜKFÜRDŐ - TERMÁLNÍ LÁZNĚ\nTermální lázně Bükfürdő leží na západě Maďarska u hranic s Rakouskem. Jedná se o jedny z nejznámějších a nejoblíbenějších evropských léčebných lázní, otevřených plaveckých bazénů a zážitkových lázní a druhé největší maďarské lázně s nejmodernějším světem sauny a speciálním Lékařským wellness střediskem. Zdejší voda s vysokým obsahem vápníku, hořčíku a fluoru o teplotě 55 °C tryská z hloubky 1282 m. Lázně umístěné na 14 hektarech jsou skutečným lázeňským komplexem se 32 bazény a vodní plochou přesahující 5200 m2. Bazény jsou napuštěny léčivou vodou o teplotě 32 až 38 °C, plavecké bazény vodou teplou 26 až 28 °C. Oba skluzavkové komplexy, které jsou v lázních zdarma zanechají nezapomenutelné zážitky. Vstupné do lázní - dospělí celodenní 2 800 HUF, děti 1 500 HUF, studenti celodenní 1 700 HUF.\nCena: 550,- Kč/os nebo 22,- Eur/os (cena zahrnuje dopravu tam i zpět klimatizovanými minibusy, služby průvodce v buse, pojištění, dálniční poplatky a parkovné, nezahrnuje cestovní pojištění)\nKód objednávky: 1.9.2018 - 544VE\n13.10.2018 - 586VE\nOdjezd: Uherské Hradiště 6:10 (parkoviště před zimním stadiónem)\nKyjov 7:00 (parkoviště za kulturním domem Kyjov)\nSkalica (SR) 7:30 (parkovisko pred zimným štadiónom Skalica)\nHodonín 7:45 (parkoviště u FÚ Hodonín - naproti nádraží ČSAD)\nOdjezd zpět z Büku: dle dohody cca 17:30\n15.9. a 27.10. 2018 GYŐR - TERMÁLNÍ LÁZNĚ\nAquapark a Termální lázně Rába Quelle - Győr nabízí návštěvníkům odpočinek, rekreaci a zábavu. Termální koupaliště zde bylo původně postaveno již v roce 1931, podle plánů architekta Alfréda Hajóse. Lázně jsou rozděleny na část léčebnou a část zábavní. V léčebné části naleznete kryté i venkovní sedací bazény s termální vodou bohatou na minerály (teplota vody 29, 32 a 38° C), v zábavní části kryté i venkovní bazény s perličkovými lázněmi, podvodními masážními tryskami, vodopádem a tobogánem, dále za příplatek saunu, masáže, restauraci, kavárnu a vodní bar přímo v bazénu. Alkalická, hydrogen-uhličitanová, 63°C teplá voda s vyšším obsahem jodidu tryská z hloubky 2000 m. Lázně disponují 3 termálními a 5 zážitkovými bazény s proudícími kanály, masážními tryskami, gejzíry, chrliči vody, jeskyní a vodopádem, bazén Romantic poskytuje kouzelný noční požitek i za bílého dne. Z atrakcí zde naleznete 2 tobogány (64 m a 38 m), zahradu saun, jacuzzi, dětský bazén a hřiště. Lázně jsou jedny z mála bezchlórových v Maďarsku. Vstupné do lázní - dospělí celodenní 3 150 HUF, 3 hodiny 2 950 HUF, studenti a důchodci celodenní 2 550 HUF, 3 hodiny 2 400 HUF.\nCena: 480,- Kč/os nebo 19,- Eur/os (cena zahrnuje dopravu tam i zpět klimatizovanými minibusy, služby průvodce v buse, pojištění, dálniční poplatky a parkovné, nezahrnuje cestovní pojištění)\nKód objednávky: 15.9.2018 - 558VE\n27.10.2018 - 600VE\nOdjezd: Uherské Hradiště 6:20 (parkoviště před zimním stadiónem)\nVeselí nad Moravou 6:45 (parkoviště před supermarketem Lidl)\nKyjov 7:15 (parkoviště za kulturním domem Kyjov)\nSkalica (SR) 7:40 (parkovisko pred zimným štadiónom Skalica)\nOdjezd zpět z Győru: dle dohody cca 17:30


Výuka náboženství - Diecéze plzeňská\nVýuku náboženství v plzeňské diecézi zajišťuje přibližně 30 kněží a 20 katechetů s kanonickou misí. Jejich práci a koordinaci zaštiťuje Katechetické centrum Biskupství plzeňského.\nV současné době katecheté vyučují děti, rozdělené do skupinek většinou podle věku, s pomocí vybraných metodik, které jim samotným vyhovují a mají s nimi dobrou zkušenost. Práce katechetů stojí na dobrovolnosti, kromě symbolických odměn tak nejsou placeni. Ve farnostech doplňují práci administrátora v přípravě dětí k svátosti smíření či svatému přijímání. Věnují dětem svůj čas a výuku náboženství zpestřují hrami a dalšími edukačními aktivitami.\nDiecézní katechetické centrum pořádá každoročně před Vánoci a Velikonocemi pro děti školního věku interaktivní semináře na vybraná témata. Během roku zve školy také na komentované prohlídky kostela či na programy do Muzea církevního umění plzeňské diecéze.\nSvým spolupracovníkům z jednotlivých farností nabízí podklady pro výuku, metodické rady, případně i materiální pomoc. Jednou do roka organizuje společné setkání pro katechety a katechetky z celé diecéze.\nMezidiecézní spolupráci v oblasti katecheze a náboženského vzdělávání zaštiťuje Katechetická sekce České biskupské konference. Připravuje například jednotné materiály, učebnice náboženství apod. Věnuje se systematickému vzdělávání a formaci katechetů a učitelů náboženství. Významným projektem sekce je postupně budovaný metodický portál pro katechezi a náboženské vzdělávání katecheze.cz.\nMgr. Ludmila Němečková – referentka katechetického centra\nTel: +420 731 619 698


Pozvánka na komponované odpoledne na pirandellovské téma » Divadelní ústav\nInstitut umění – Divadelní ústav, Italské kulturní centrum a Národní divadlo zvou na slavnostní uvedení publikací Luigi Pirandello: Hry I a Hana Tillmanová: Teatro italiano v Praze 1875–1880. Komponované odpoledne na pirandellovské téma a slavnostní křest proběhnou v úterý 24. října 2017 od 17:00 v CAFÉ NONA.\nPublikace Hany Tillmanové se zabývá fenoménem dřevěného divadla pro 2000 diváků, které stálo nad někdejší Koňskou bránou na okraji Vinohrad. Jeho stavbu inspiroval Ital Eugenio Averino, rodák z Ancony(1827–1880), ředitel společnosti tanečníků a akrobatů. Jeho rodina měla k Praze zvláštní vztah, protože už jeho otec vystupoval se svými akrobaty ve Stavovském divadle a na Karlově náměstí. Teatro italiano působilo jenom pět let, za tu dobu se zde vystřídalo několik nájemců, včetně cirkusů. Byla to první vysloveně mezinárodní scéna v Praze a zároveň první budova v Praze, která – po způsobu varieté – měla hlediště a lóže s restauračními službami. Nakonec se ukázalo, že pro takové divadlo Praha kolem roku 1880 ještě nemá dost obyvatel, ale přesto se na tomto jevišti do Prahy dostala řada vynikajících umělců a hlavně – Teatro italiano byl nový sociologický fenomén, který dával Praze punc velkoměsta.\nPublikace jsou k zakoupení na E-shopu PROSPERO http://prospero.divadlo.cz/\nvydáno: 20.10.2017 17:09


1 145,00 Kč (1 040,91 Kč bez DPH)\nKaždý enzym a jeho přesně stanovené množství zde má svůj význam. Zvlášť důležitý je živočišný enzy\nm trypsin, který má výrazný protizánětlivý účinek a zlepšuje hojení. Účinek jiných enzymových směsí může být zcela odlišný.\nObsah balení: balení po 300 dražé pro déletrvající užívání a jako rodinné balení.\nvíce informací na: www.wobenzym.cz


Co je prodloužená záruka? Jedná se o zpoplatněné prodloužení záruční lhůty. Tudíž namísto dvouleté záruky můžete zboží v případě poruchy reklamovat po dobu tří, čtyř či více let.\nHP ProBook 430 G5 v ceně 20 990 Kč,\nprodloužená záruka o 1 rok 2099 Kč\nprodloužená záruka o 3 roky 4198 Kč\nHP ProBook 430 G5 v ceně 20 990 Kč\nprodloužená záruka o 1 rok 1949 Kč\nprodloužená záruka o 3 roky 3895 Kč\nEuronics V délce 1, 2 či 3 let nulová spoluúčast, horní hranice pro jednu pojistnou událost 30 000 Kč, v případě televizí 75 000 Kč\nNa co se prodloužená záruka vztahuje\nProdloužená záruka totiž není zákonem daná - jedná se o výlučně obchodní vztah mezi spotřebitelem a obchodníkem, který je definován pouze ustanoveními ve smlouvě. Proto pokud kupce podepíše smlouvu s určitým typem výluk a poté nebude spokojen s vyřízením reklamace, bude mít nižší šanci na úspěch v případě soudního či mimosoudního vymáhání - souhlas s výlukami totiž stvrdil svým podpisem.\nTato služba je užitečná hlavně u elektroniky ve vyšší cenové relaci, kdy vám případná vyplacená částka sice nepokryje nákup nového produktu, ale může vám pomoct v realizaci nákupu nového.\nJe třeba si vždy důkladně pročíst pojistné podmínky a racionálně zvážit, zda by se záruka vztahovala na vady, jejichž pravděpodobnost nastání je poměrně velká. Některé firmy ve svých pojistných podmínkách mají výluky, týkající se nedbalostního zanedbání. Toto je velmi nespecifický pojem, tudíž může být obtížné dokazovat, že jste s přístrojem nenakládali nedbale.


Prostor Zlín – č. 1/2016 / kolektiv autorů (b00206)\nProstor Zlín – č. 1/2016\nProstor Zlín je odborný časopis s téměř dvacetiletou historií. Vychází čtvrtletně a jeho vydavatel em je Krajská galerie výtvarného umění ve Zlíně, kt…\nBližší informace o knize "Prostor Zlín – č. 1/2016"\nProstor Zlín je odborný časopis s téměř dvacetiletou historií. Vychází čtvrtletně a jeho vydavatel em je Krajská galerie výtvarného umění ve Zlíně, která při přípravě spolupracuje s předními českými i slovenskými umělci, kurátory a dalšími odbornými pracovníky galerijních institucí. Prostor Zlín – č. 1/2016, autor kolektiv autorů.\nAnotace knihy " Prostor Zlín – č. 1/2016, autor kolektiv autorů"\nNové číslo časopisu Prostor Zlín – č. 1/2016\nMilí čtenáři, nové číslo časopisu Prostor Zlín 1/2016 je již k dostání ve vybraných knihkupectvích, literárních kavárnách i galeriích. O dění nejenom na výtvarné scéně si můžete přečíst v těchto článcích:\nRubrika VÝTVARNÉ UMĚNÍ:\nJana Bojanovská - Antonín Slavíček (1870 - 1910) Mezi životem a uměním - 2\nJan Lacina - Krajinomalba jako výtvarný dokument krajinných struktur své doby - 12\nAlexander Matoušek - Krajina z linie a krajina z bodu - 17\nPavlína Pyšná - V sochařství je jiný pojem času. Rozhovor s Radimem Hankem - 20\nAlena Pomajzlová - Zbyněk Sekal, A věci se zvolna berou pře se - 26\nVít Jakubíček - Zlínský kraj očima malíře Vladímira Hrocha - 31\nVít Bouček - Vladimír Hanuš. Krajiny v mezisvětí, Oblaka v polích, Modely krajin - 34\nJan Andres - Angermannův Autoportrét jako Kleinova láhev - 38\nLadislava Horňáková - Počátky panelové výstavby ve Zlíně II. Bartošova čtvrť a první celostátní konstrukční soustava G 57 - 40\nVít Jakubíček - Rajlichova kniha Brno černá bílá - 48\nBlanka Petráková - Slunce v lese a Antonín Slavíček v Luhačovicích - 50\nLeo Bacon Slanina - 58\nPavel Herot - 60\npřípravuje Pavel Petr.\nNázev publikace: VI. Zlínský salon mladých 20121 Kč\nNázev publikace: Kamil Mikel1 Kč\nNázev publikace: Svatopluk Slovenčík / retrospektiva1 Kč\nNázev publikace: VII. Nový zlínský salon1 Kč\nNázev publikace: Ostrov umění v moři průmyslu. Zlínská škola umění (1939-1949)1 Kč\nProstor Zlín – č. 1/2014\nProstor Zlín – č. 1/2015\nProstor Zlín – č. 2/2014\nProstor Zlín – č. 2/2015


Nejlepší ubytování se snídaní - Mito - TripAdvisor\nNejlepší ubytování se snídaní - Mito, Japonsko\nMito – noclehy se snídaní / penziony\nUbytování se snídaní - Mito\n1. nejvýhodnější možnost z 1 výsledků v destinaci Ubytování se snídaní - Mito\nDalší ubytování (3) v okolí – Mito\n11,5 km od: Mito\nČ. 15 z 34 noclehů se snídaní / penzionů – Oarai-machi\n11,9 km od: Mito\nČ. 1 z 34 noclehů se snídaní / penzionů – Oarai-machi\nČ. 5 z 35 noclehů se snídaní / penzionů – Hitachinaka\nČ. 1 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito\nČ. 3 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito\nČ. 4 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito\nČ. 15 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito\nČ. 27 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito\nČ. 17 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito\nČ. 25 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito\nČ. 13 z 41 hotelů / hotelů v tradičním japonském stylu v destinaci Mito


Popis San Bernard Šampon zelené jablko 5000ml - NajduZboží.cz\nNajduZboží.cz » San Bernard Šampon zelené jablko 5000ml\nSan Bernard Šampon zelené jablko 5000ml\nŠampon zelené jablko - pro dlouhosrsté psy a kočkyŠampon pro běžné mytí s obsahem zeleného jablka je určený pro dlouhosrsté psy a kočky. Má svěží vůni, tvoří bohatou pěnu a zajišťuje hydrataci kůže. Jeho účinek vychází z toho, že dlouhá srst… Více...\nCena: 1 742 Kč 1 obchod\nŠampon zelené jablko - pro dlouhosrsté psy a kočkyŠampon pro běžné mytí s obsahem zeleného jablka je určený pro dlouhosrsté psy a kočky. Má svěží vůni, tvoří bohatou pěnu a zajišťuje hydrataci kůže. Jeho účinek vychází z toho, že dlouhá srst vyžaduje dostatek kolagenu po celé své délce. Jeho složky napomáhají odstraňovat zacuchanou srst, zajištovat lesk a elasticitu srsti.Použití:Vodou sprchujte srst a kůži psa nebo kočky dokud nejsou dokonale namočené.Šampon nařeďte 1:3 a jemně vmasírujte do srsti celého p..\nPopis, fotografie a parametry produktu San Bernard Šampon zelené jablko 5000ml jsou získány z jednotlivých nabídek internetových obchodů. Před zakoupením produktu doporučujeme tyto informace (v konkrétním internetovém obchodě) překontrolovat.\n5 obchodů od 681,- Kč