ETICKÁ A AXIOLOGICKÁ REFLEXE ŽIVOTA ZVÍŘAT A SE ZVÍŘATY (Několik poznámek k tématu) - PDF\nETICKÁ A AXIOLOGICKÁ REFLEXE ŽIVOTA ZVÍŘAT A SE ZVÍŘATY (Několik poznámek k tématu)\nDownload "ETICKÁ A AXIOLOGICKÁ REFLEXE ŽIVOTA ZVÍŘAT A SE ZVÍŘATY (Několik poznámek k tématu)"\n1 FILOZOFIA Roč. 69, 2014, č. 6 ETICKÁ A AXIOLOGICKÁ REFLEXE ŽIVOTA ZVÍŘAT A SE ZVÍŘATY (Několik poznámek k tématu) Petr Jemelka, Katedra filozofie, FF UCM v Trnave, Trnava JEMELKA, P.: Ethical and Axiological Reflections on the Life of and with Animals (Several remarks on the issue) FILOZOFIA 69, 2014, No. 6, pp At present, the so-called animal ethics is quite a standard part of bioethics. The moral dimension of humans attitudes to animals became a traditional and at the same time inspiring subject in the field, though such efforts are neither new nor unique in history. Contemporary ethics is not just a theory. It is in many ways closely related to particular forms of human practice. In veterinary ethics, for instance, certain biomedical aspects intertwine with so-called animal ethical theory. Keywords: Bioethics Animals Veterinary care Life Při hodnocení soudobé situace v etické teorii zřejmě nepochybíme, jestliže přiřkneme jednu z klíčových pozic v potenciálním rozvoji této oblasti teoretického myšlení bioetice. Navíc má bioetika velmi intenzivní odezvu u veřejnosti, neboť většina jí řešených témat je vnímána i mimo okruh samotné teorie jako významné problémy, vyžadující pro své řešení i zohlednění morálního rozměru. Bez ohledu na problematické důsledky této situace 1 je tak zřejmě bioetika v současnosti jednou z nejvíce se rozvíjejících podob etického myšlení. Její aplikační potenciál (i jeho konkrétní realizace) jsou také svorníkem s dalšími etickými tematickými okruhy, zejména s etikou profesní. Uznáme-li oprávněnost širšího (a současně původnějšího) pojetí bioetiky, 2 pak se právě odtud lze dobrat hlubšího promýšlení vazeb na oblasti další (etika ekonomiky a managementu, etika podnikání, ale i etika vědy a výzkumu atd.). 3 Předcházející upozornění přitom není v rozporu s dříve prosazovaným názorem, odmítajícím považovat bioetiku jen za etiku aplikovanou (Jemelka 2007). Jde nám spíše o to, že ona aplikační sféra nejen že poutá pozornost agory veřejného diskursu ke konkrétním morálním otázkám a problémům. Může také zpětně ovlivnit (iniciovat, inspirovat či kriticky reflektovat) i onu sféru etiky (bioetiky) jako takové, tedy ne jen její apli- 1 Onen veřejný diskurs má totiž tendenci zužovat reprezentaci bioetiky na několik málo témat, vesměs se dotýkajících lidského života a zdraví. 2 Ve smyslu přesahu ryze antropické zaměřenosti (etika lékařská, ošetřovatelská) směrem k mimolidské části reality (environmentální etika). 3 Některé tyto vazby přitom nepředstavují jen soudobou inovaci, ale jsou již záležitostí tradiční. Jako typický příklad lze uvádět peripetie diskursu nad problematikou vivisekcí, který se váže právě na sféru realizace výzkumných aktivit a její morální (resp. mravní) dimenzi. 482\n2 kované podoby. K ilustraci této teze nám nyní poslouží i zvolené téma tohoto příspěvku problematika, spadající do oblasti tzv. animal ethics. 4 Místo animal ethics v rámci etické teorie (tři pilíře bioetiky). Problém poměru člověka ke zvířatům je záležitostí etikou již poměrně dlouho sledovanou. Právě toto téma bylo (historicky) i jednou z výchozích verzí úsilí o rozšiřování kompetencí etické teorie směrem k mimolidské realitě. Současně také dodejme, že tematické zaměření na morální dimenzi vztahu ke zvířatům je do jisté míry třeba vnímat jako značně svébytnou oblast etického myšlení, byť dosti často bývá pojímána jako součást etiky environmentální. Tzv. animal ethics však tvoří relativně specifickou oblast a je ji tedy možno pojímat jako další ze tří klíčových tematických dimenzí či pilířů soudobé podoby bioetiky (spolu s etikou environmentální a s oblastí reflexe biologické stránky lidského života). Všechny tři tyto součásti jsou ve svých kompetencích sdostatek autentické a současně vykazují i pozoruhodné synergické propojení, vážící se v mnoha ohledech na oblast aplikační praxe. Jak jsme již naznačili, z historiografického hlediska lze považovat etiku zvířat za významný výchozí moment vnitřní diferenciace a rozšiřování kompetencí moderní etiky. 5 Tzv. animal ethics v tomto smyslu zřejmě předcházela zrodu etiky environmentální. Relativné dlouhé dějiny této etické tematické inovace ovšem neznamenají vyčerpání jejího potenciálu. Pro pokračování našich úvah se zdá být vcelku užitečné nejprve obrátit pozornost k jistému systematickému problému k otázce samotného chápání významu pojmu zvíře. Co nebo kdo je vlastně zvíře? Co je to zvíře? Odpověď není vůbec tak snadná, jak by se na první pohled mohlo zdát. Především zjišťujeme, že užití tohoto substantiva může znamenat i značné omezení původně zamýšlené šíře záběru etické reflexe i jejího případného směřování k formulaci morálních závazků. Rostliny či mikroorganismy jsou také nepochybně živé bytosti. Navíc je obsah pojmu zvíře užší než je tomu v případě pojmu živočich, takže bychom správně mezi zvířata neměli řadit např. brouky nebo motýly a u ptáků lze také zaváhat. Při hlubším zamyšlení tak dojdeme k tomu, že bychom měli přesněji rozlišovat mezi živočichy, zvířaty a zvěří. 6 Pojem živočich zahrnuje 4 Tu je na místě i upozornění na poněkud nešťastně formulovanou terminologii animal ethics neboli etika zvířat je označení fakticky značně zavádějící. Zřejmě se však s tímto zvykem budeme muset smířit, stejně jako tolerujeme zcela běžné vzájemné zaměňování termínů etika morálka mravnost nebo neméně problematické označení ekologická etika či etika životního prostředí. Jde o problém sice nepodstatný, může však obsahovat i potenciál vnitřní rozpornosti (např. zvířata obvykle i v rámci těchto koncepcí nejsou považována za mravní subjekty). 5 To se odrazilo i v úsilí o změnu legislativního vymezení přípustných podob lidského chování vůči zvířatům. To se týká nejprve zejména Velké Británie (v průběhu 19. století), kde se relativně úspěšná kampaň proti týrání zvířat opírala mj. i o teorii přirozeného práva či o myšlenky Lockovy, Benthamovy, Millovy aj. 6 Toto rozlišení nalézá svůj výraz i v podobě naší legislativy. Filozofia 69, 6 483\n3 obratlovce i bezobratlé (mimo člověka), pojem zvíře zahrnuje pouze obratlovce (opět mimo člověka) a pojem zvěř pak pouze některé obratlovce ( lovná zvěř ). S tímto zpřesňujícím rozčleněním užívané terminologie souvisí také další závažný problém otázka onticko-axiologického statutu zvířete. Odpovědi na tuto otázku nabízejí celé spektrum možností. Škála se rozevírá od pojetí zvířat (resp. živočichů) jako vývojově nižších forem života (ve srovnání s člověkem). Současně však jsou zvířata v tomto pohledu nadřazována rostlinám, bezobratlým a mikroorganismům. Další možnost zdůrazňuje význam živočichů z hlediska ekologického a zkoumá jejich roli v celku fungování pozemské přírody. I tento nepochybně podnětný přístup ovšem má problematickou stránku v podobě tradičního hodnocení užitečnosti či škodlivosti jednotlivých druhů organismů. I když zde jde o nepokrytou realizaci lidského hodnocení, setkáváme se často s tendencí považovat tento pohled za objektivní. Další podobou je pokus pojímat zvířata jako naše bližní či bratry. I zde je ovšem často více či méně latentně přítomna pozice lidské nadřazenosti. Zvíře je potom mladší bratříček, človíček v kožíšku tedy bytost neautentická, závislá, odkázaná na lidskou dobrotu. Mimo to existuje i pokus opačný, mající podobu romantického nadřazování zvířat člověku s odkazem na jejich čistotu a nezkaženost, upřímnost, věrnost, sílu i vyšší hodnotu estetickou. Z obdobných motivů ostatně vyrůstaly i úvahy F. Nietzscheho. Z konkretizované podoby rozmístění rozličných živých tvorů na těchto hodnotících škálách se následně odvíjejí i představy o přijatelné podobě lidského zacházení s nimi. Škála zde pak sahá od různé míry brutality přes soucit, úctu, obdiv až k fetišizaci. Je zřejmé, že v uvedených hodnotících pokusech i realizačních přístupech sehrává značně velkou (samozřejmě ne jedinou) určující roli i takový lidský postoj, který lze označit za svého druhu šovinistický. Z jeho latentní (a výchovou v podstatě podporované) podoby nakonec lze odvodit i původ běžného ztotožnění zvířete s esteticky přijatelným savcem. Do takto zúženého okruhu příjemných tvorů se již všechna zvířata nevměstnají. Slizcí hadi, obtížný hmyz, odporně se chechtající hyeny, hnusně strašidelní netopýři, ohavní varani a zrádné chobotnice tak mají prostě smůlu, zatímco koaly, opičky, delfíni, králíčkové, psi, koně a kočky jsou tvory všeobecně oblíbenými. 7 Velmi problematické je také v tomto smyslu postavení řady domestikovaných užitečných tvorů, vůči kterým může být tolerováno i značně kruté jednání. Navíc jsou mnozí z nich považováni za ztělesnění hlouposti nebo špíny (slepice, osel, prase), zatímco jiná (mnohdy daleko méně užitečná ) domácí zvířata se hřejí na výsluní péče a lásky. 8 7 Pokud je ovšem (jako je tomu v případě psů) neodmítá náboženská indoktrinace či mediálně vyvolaná panika (psi tzv. bojoví). 8 Přitom i zde jde o značně dobově i kulturně proměnlivou pozici. Kráva byla a je v jisté kultuře předmětem náboženského uctívání i estetického obdivu, přitom se však stává obětí opět nábožensky zakotvené lhostejnosti. Slovo šelma je dnes ztělesněním elegance (i v kombinaci se sexualitou), původněji vyjadřovalo jistou prohnanost (viz Dvořákova opera Šelma sedlák) a ještě dříve bylo smrtelnou urážkou. 484\n4 S uvedenými aspekty hodnotícího pohledu na zvířata se pojí i celá řada dalších paradoxů. Jako příklad lze zmínit trest, kterým jsou zvířata stíhána za chování vůči člověku. Byť zvíře nemá statut subjektu, zvířata byla a jsou dodnes za své chování a jednání hnána k odpovědnosti. Zvíře je trestáno (včetně trestu nejvyššího) nejen za spontánní projevy své přirozenosti, ale i za chování, které mu bylo vštípeno cíleným výcvikem. Nejde o nic jiného než o přenášení odpovědnosti z člověka na jeho nástroj konání problematických či odsouzeníhodných skutků. Dalším paradoxem jsou do jisté míry zatíženy úvahy, týkající se konzumace masa zvířat. Vegetariánství či veganství jsou nabízeny i jako řešení potravinové (popř. i ekologické) krize. Krize je nepochybně oprávněně dávána do souvislosti s přelidněním a následným vyčerpáním zdrojů. Jako poněkud nelogický se pak ovšem jeví (zejména v náboženských kontextech) často užívaný argument, že rostlinnou potravou by se mohlo uživit daleko více lidí, než je dnešních 7 miliard. Navíc se zde nebere v potaz i další zátěž, kterou by byl takový nárůst lidské populace nutně provázen sociální a tedy také politické aspekty problému přelidnění v lokálním i globálním smyslu. V rámci dlouhodobě probíhajícího diskursu o morální dimenzi vzájemných vztahů mezi člověkem a zvířaty lze tedy v kritické reflexi vytyčit několik stabilně se vyskytujících témat. Klíčová je zde otázka zabíjení (a k ní se pojící i závažný problém týrání). Odpůrci zabíjení nabízejí sestavu argumentů s rozličnou mírou uznání autentické hodnoty mimolidského života (odůvodnění náboženská resp. metafyzická, morální, estetická). Specifickou (a dnes již klasickou) součástí této linie etického diskursu je zde nastolení otázky práv zvířat jako analogie (či rozvinutí) problematiky lidských práv. 9 Stoupenci maximalizovaného pojetí lidských zájmů ve vztahu k jisté části přírodních entit argumentují lidskými přirozenými nároky (často s evolucionistickým odkazem a také s potřebou eliminovat škodlivé organismy), tradicí (náboženství a kultura, sport), potřebami vědy a výzkumu. Víceméně je zde více či méně otevřeně užit argument v podobě práva silnějšího. Z obou výčtů je zřejmé, že ve většině variant vycházejí argumenty obou stran z velmi podobného vnímání lidské pozice ve světě z lidské nadřazenosti. Víceméně to lze zjednodušeně shrnout tak, že jedni nezabíjejí, protože se k tomu rozhodli i přes to, že tak činit mohou. Druzí pak zabíjejí, protože i tak realizují svoje nároky (včetně zábavy), plynoucí z výsadního postavení. Reálně ovšem většina lidí zvířata běžně nezabíjí, neboť nemusí. Tuto činnost delegují na anonymní instituce. Technologicky podložené lidské postavení vrcholového predátora v potravní pyramidě pozemské přírody je zajištěno průmyslovými prostředky. Výrazné zvýšení komfortu v této oblasti nepochybně přispívá ke kvantitativnímu nárůstu spotřeby živočišné potravy. V obou uvedených sestavách argumentů jsou formulace v nich uvedené vyjádřením stavu, kdy člověk v procesu své evoluce biologické a kulturní získal zcela výsadní pozici v pozemských společenstvech (i v celku biosféry). Právě z této silové základny vyplývá 9 Klíčovým autorem je pro toto téma T. Regan. Filozofia 69, 6 485\n5 sekundárně i možnost, že se někteří z miliard potenciálních lidských predátorů (resp. omnivorů) dodatečně rozhodnou stát se vegetariány. V globální perspektivě je zde ovšem také patrná nerovnoměrnost přístupu ke zdrojům pro mnoho obyvatel tzv. chudého Jihu je živočišná složka potravy velmi problematicky dosažitelná a tedy i velmi vzácná a obvykle také ceněná. Zde lze namítnout, že tradičně existují značně početná vegetariánská etnika. Ovšem zdá se, že jde o sekundární reakci na původní nedostatek vysoce ceněné potraviny (masa). Teprve dodatečně se tento deficit stal základem společenské normy. Snad tedy lze tuto poznámku zobecnit tak, že askese (potravní, sexuální...) pochází spíše z deficitu něčeho, co bylo původně považováno za cenné a nyní je z ideologických důvodů odmítáno. Zvířata a křesťanská tradice. Předcházející poznámka k problému potravinové askese nás nyní přivádí k tématu, které je v rámci diskursu o otázkách bioetiky nesporně velmi aktuální. Bioetika je totiž místem, v němž se ukazují velmi intenzivně rozdíly v přístupu nábožensky a ateisticky fundovaných etických koncepcí. Snad tu lze také říci, že v mnoha okruzích antropicky směřovaných bioetických otázek je velmi obtížné nalézt mezi těmito dvěma liniemi alespoň kompromis, 10 u některých témat je pak zřejmě i do budoucna zcela vyloučen z doktrinálních důvodů. V dalších dvou zmíněných problémových okruzích je situace výrazně snažší; křesťanství poměrně často právě zde hledá cestu ke své obrodě a modernizaci. Především v otázce nutnosti nacházet východiska z krize prostředí panuje mezi ateisty a stoupenci náboženství vesměs konsens. V uvažování o poměru ke zvířatům to však tak snadné přece jen není, neboť se zde většinově projevuje jistá ontologicky fundovaná tradice, upírající zvířatům (živočichů) jistou podstatnou kvalitu duši (přesněji řečeno nesmrtelnou duši). I zde je však situace poněkud složitější. S odvoláním na podrobnější zpracování (Jemelka 2013) se zde nejprve pokusme o stručné shrnutí úvah o postavení zvířete ve středověkém vnímání světa. Tato odbočka může být užitečná a podnětná i pro kritický pohled na soudobé pokusy o revizi tradičního křesťanského přístupu k této otázce. Středověk totiž nabízí ilustraci vývoje teoretické podoby reflexe problému od původní omezené šíře záběru (bible a texty církevních otců) k postupné syntéze dalších zdrojů informací 11 do velmi oblíbené kompendiální podoby. Zatímco bible zmiňuje něco přes stovku živočichů, 12 Speculum naturale Vincence de Beauvais z poloviny 13. století již zahrnuje více než 500 živočichů. I způsob zpracování zmíněných pramenů se postupně vyvíjel. Prvotním literárním typem byl tzv. bestiář 13 jako pomůcka kazatelům. Spíše než přírodovědný pohled zde 10 A neplatí to pouze pro křesťanství. 11 Nešlo však o výsledky pozorování přírody, ale o zpracování dalších literárních zdrojů (typicky překlady Aristotela ap.). 12 Ve všech uvedených zdrojích se mísí výpovědi o bezobratlých i o obratlovcích. 13 Tento výraz se odvozuje od Liber bestiarius (Kniha o zvířatech), což je zkrácený název původního textu Dicta Ioannis Chrysostomi de naturis bestiarium (Výroky Jana Zlatoústého o povaze zvířat). 486\n6 nalézáme alegorický výklad morálky na příkladech chování a vlastností živočichů. 14 Jako zdroj tu lze identifikovat i bajky jako mravoučné příběhy, využívající zvířata. Ve srovnání s tímto materiálem představují značný kvalitativní posun 15 středověké encyklopedie. 16 Symbolismus a morality jsou v této podobě textů již redukovány, zatímco je posílen přírodovědný přístup a jsou zde vytyčeny i požadavky metodologické. 17 Také je vhodné připomenout, že ve středověku vznikala postupně i literatura prakticko-odborná. Našeho tématu se tak týkají např. texty o lovu (sokolnictví, ptáčnictví, o něco později se objevující rybolov). Autoři těchto prací nebyli odkázáni jen na literární prameny, ale vycházeli především z praktických zkušeností. Také v našem domácím prostředí vznikala obdobná díla. Jako zajímavý příklad zde můžeme uvézt encyklopedii mistra Pavla Žídka, která vznikla v 15. století. 18 V ní můžeme najít jak pokus o systematický výklad zoologie, tak i reflexi praktických zkušeností. Věnujme nyní pozornost některým pozoruhodným aspektům Žídkova výkladu o zvířatech. Nejprve se můžeme krátce zastavit u autorova definování obecných pojmů. Východiskem je ústřední kategorie živočich, který je zde určen jako tvor složený z látky a formy, přičemž formou se rozumí živá a citlivá duše (Hadravová 2008, 290). Následující heslo Němá tvář (Hadravová 2008, 290) k tomu dodává:...duše se převádí v zárodku od rodičů, rozvádí se krví a šťávami a v jednotlivci je pevně zakotvena... duše umírá spolu s tělem a přestává žít. 19 Žídek zde tedy (spolu s Aristotelem a Tomášem Akvinským) uznává, že i zvířata disponují duší. Za druhý pozoruhodný aspekt Žídkova výkladu zoologické problematiky můžeme považovat konstatování jisté tělesné shody mezi člověkem a zvířaty i upozornění, že v některých smyslových schopnostech zvířata člověka předčí. A také v textu nalezneme tuto velmi zajímavou poznámku: Pavouk... zhotovuje podivuhodně vzácnou síť... v ní vidí a cítí všechno, co se děje. Tím vykazuje přede všemi živými tvory největší podobnost s božskou podstatou (Hadravová 2008, 341). Překvapivě konvergující výklad o zvířatech a lidech v Žídkově podání lze snad považovat za projev intenzivního každodenního setkávání a soužití středověkého člověka se zvířaty. Nikdy později již osudy civilizace, států a národů na zvířatech tolik nezávisely; mechanická technologie se v následných dobách stala nejprve modelem pro dobové chápání živých tvorů (viz zmíněný Descartes či později de la Metrie) a pak i jejich postupnou náhradou. Lze konstatovat, že středověký obraz světa přírody není tak pitoreskní a zjed- 14 Takto je sestavena i naše skladba ze 14. století slavná veršovaná Ptačí zahrádka Bartoloměje z Chlumce (Clareta). 15 Ovšem tyto texty stále ještě obsahovaly i výklady o bájných tvorech (pták Noh, drak) či zjevně nesmysly (typickým příkladem jsou bernešky kachny, které údajně rostou na stromech). 16 Dobová terminologie ovšem preferovala termín zrcadlo (speculum) či souhrn (summa). Termín encyklopedie pochází až ze 16. století. 17 Albert Veliký v textu De animalibus požaduje ověřování přírodovědných závěrů pozorováním (mj. onen nesmysl o kachnách je zde Albertem odmítnut coby pověra). 18 Dále budeme užívat moderní edici části tohoto díla (Hadravová 2008). 19 Představa převodu celou věc evidentně poněkud komplikuje. Filozofia 69, 6 487\n7 nodušený, jak se obvykle traduje. Potom i často připomínané úsilí sv. Františka z Assisi sice bylo ojedinělé, ideově však v některých rysech odpovídalo minimálně části dobového teoretického přístupu k otázce místa zvířat v řádu světa. Není tedy výjimečné zcela a absolutně. Ovšem následný vývoj (paradoxně spjatý s rozvojem systematické teoretické práce) přinesl zvláštní regres v této otázce. Máme zde na mysli další ze známých klíčových momentů vývoje názorů na ontický statut zvířete. Jde o notoricky opakované odkazy na pojetí Descartovo. Z Aristotela (a Tomáše Akvinského) vycházející středověcí autoři nabízeli v otázce přítomnosti duše hierarchizující pohled a tedy byli ochotni přiznat tuto kvalitu i zvířatům (byť ne v nesmrtelné formě). Descartes ovšem takový pohled odmítl a duši zvířatům upřel zcela. Onticky podle Descarta patří zvířata jinam než člověk, do oblasti působnosti mechanických zákonů. V dnešním členění by to znamenalo jejich zařazení do neživé přírody, ovšem v duální koncepci res cogitans a res extensa Descartes neměl příliš na výběr. A především problém povahy života u něj takto nestojí. Právě v tom tkví kořen Descartovy viny, která je mu v souvislosti s antropogenním utrpením zvířat stále vyčítána. Pokusy o modernizaci etického pohledu na svět zvířat. To se ostatně týká i výše zmíněné starší křesťanské tradice, která se také při zakládání environmentální etiky stala předmětem kritiky (L. White). Proto také za jistou podobu následné reakce na tuto kritiku můžeme považovat inovační pokusy, které se v posledních desetiletích objevují a týkají se křesťanského přístupu k těmto tematickým okruhům. 20 Jejich autoři chtějí uskutečnit kvalitativní proměnu (reformu) v přístupu křesťanského náboženství ke zvířatům (popř. v případě environmentálního zaměření k celku pozemské přírody) a tvoří tak značně početně zastoupenou část soudobého bioetického myšlení. Chtějí navázat na přerušené dílo sv. Františka s tím, že pro oblast realizace praktické proměny lidského vztahu ke zvířatům (popř. k přírodě vůbec) požadují změnu v samotných teologických základech. Můžeme se tak setkat i s pojmem animal Theology (A. Linzey). 21 Tento autorský okruh tak usiluje o otevření vnitřního diskursu o rozporných aspektech jedné doktríny. Můžeme se zde setkat také s pokusy o revizi tradovaného (de facto nesprávně) přístupu k již zmíněné otázce zvířecí duše a její nesmrtelnosti. Takto staví svoji argumentaci např. německý teolog a psycholog E. Drewermann. Tento autor je ve svých formulacích skutečně radikální, neboť hovoří (v souvislosti s danou otázkou) přímo o slepé uličce křesťanské teologie. Autor neváhá ze své environmentálně motivované perspektivy kritizovat klíčové tradiční přístupy a zásady (např. církevní stanovisko k populační politice). Drewermann dospěl k radikální kritice celé dosavadní teologicko-filosofické křesťanské tradice, neboť právě v jejím důsledku došlo k fatálnímu narušení přirozených vazeb člo- 20 Situaci lze stručně popsat tak, že jistá část křesťanských autorů se ve svých tradicionalistických reakcích stále ještě brání vůči kritice, jakou formuloval L. White aj. (u nás např. M. Orko Vácha); jiní autoři se však aktivně pokoušejí reformovat samu křesťanskou doktrínu. 21 Analogicky také ecological nebo environemental theology. 488\n8 věka se světem (zde se zvířaty). Dnešní katolická církev podle Drewermanna na tomto stavu odmítá cokoli měnit, neboť nebere v úvahu ani výsledky vědeckého vývoje (např. evolucionismus, etologii). Stejně tak církev odmítá připustit reálnost hrozby krize životního prostředí (Drewermann, 23 an.). Autor sám ve svém hledání nápravy učinil výchozím bodem svého uvažování právě problém zvířecí duše a její nesmrtelnosti. Dospívá k požadavku revize tradičního dogmatického řešení této otázky a nabízí toto zdůvodnění: Neexistuje-li nesmrtelnost, neexistuje ani Bůh; neboť i kdyby existoval, ale bylo by mu to lhostejné a ukázal by se jako necitelný i vůči nejmenší cítící bytosti, musel by být lhostejný i nám, kteří myslíme a cítíme navzdory své nepatrnosti (Drewermann, 67). Tyto myšlenky jsou nesporně podnětné a zajímavé, byť se jedná o svého druhu útěšnou filosofii nebo jsou naopak vnímány jako nepřípustná provokace. V každém případě se mohou stát i východiskem kritického zamyšlení nad obdobnými pokusy o inovaci v oblasti teologie, filosofie či etiky. První poznámkou tu můžeme naznačit jistou skepsi vůči schůdnosti takovéto inovační cesty. Zmíněné úsilí o vyvolání vnitřního diskursu a konfrontace protichůdných argumentů (vyskytujících se v rámci jedné doktríny) vždy budou narážet na sílu mocenských struktur, které jsou s touto doktrínou spojeny a jsou na ní závislé. Samozřejmě se zde může pozitivně projevit soudobá personální proměna na samotném vrcholu hierarchické církevní struktury. To však nic nemění na závažnosti další skeptické poznámky, která naráží na setrvačnost tradičního myšlení (i praxe) těch, jimž jsou ideologické doktríny určeny. I kdyby tedy mezi teology (filosofy, etiky) diskurs probíhal, je otázkou, nakolik by jeho průběh a výsledky ovlivnily samotné publikum. Masové a rychlé rozšíření zcela netradičního přístupu v rámci tradiční instituce je zřejmě dosti nepravděpodobné; historicky takto vznikaly spíše sekty i se všemi problematickými průvodními jevy, z nichž zřejmě nejhorší je fundamentalismus. Ostatně jde o obdobný problém, jaký řeší (a soudím, že marně) jakákoliv etika, toužící přímo a razantně ovlivnit realitu morálky. Étos nepodléhá přáním a tužbám inženýrů lidských duší tak snadno. Také bychom zde mohli podotknout, že i případná změna v teorii (zde např. hypotetické uznání přítomnosti plnohodnotné duše u zvířat) sama o sobě nemusí přinést ani v delší perspektivě změnu v oblasti praxe. O lidské duši zřejmě pochyb není, genocidě a válkám to však nikdy účinně nebránilo. Konečně ještě můžeme v naší kritické analýze upozornit, že tento soudobý trend v rámci rozvoje náboženského (a etického) myšlení rozhodně není tak nový, jak by se mohlo zdát. Zde můžeme poukázat i na výsledky vlastního historiografického bádání a to dokonce v domácích pramenech (Jemelka, Lesňák, Rozemberg 2010). Tu jsme totiž zjistili, že již značně dávno se i u nás můžeme setkat s průkopníky tohoto nového pohledu na vztah člověka ke světu přírody (např. A. Pammrová). A nalezneme u nich také etickou reflexi zvířecí problematiky a to jak v podobě pozoruhodně promyšlených úvah i v podobě dogmaticky jednostranné. 22 Na jedné straně tu je autor, hovořící o kráse, dobru 22 Takto protichůdně lze vymezit přístup dvou reprezentantů náboženského myšlení laskavého a Filozofia 69, 6 489\n9 a moudrosti stvoření. Protipólem je pak asketický moralista, toužící všechny donutit k rozchodu s přirozeností ve spekulativně zkonstruovaném modelu, který navíc zahrnuje i jeho vlastní výsadní postavení. Je snad dostatečně zřejmé, že jistý motiv (v tomto případě hodnota života) může být interpretován velmi odlišně a tato interpretace může být ideologicky deformována. Celkové skeptické vyznění našich úvah o možné inovaci etické a náboženské reflexe světa zvířat snad nyní můžeme poněkud zmírnit konstatováním, že navrhované cesty koncepčních modernizací náboženské doktríny se zřejmě v praxi osvědčí stejnou měrou jako jakékoliv jiné pokusy o inovaci obecně založených etických soustav. Je tedy osudem etiky zůstat pouze akademickou (a v posledku sterilní) formulací představ o tom, co by být mělo a přitom si to vlastně nikdo nepřeje? Přes onu skepsi lze najít dobré důvody pro alespoň částečné odmítnutí této obavy. Jedním z těchto důvodů je odkaz na to, že v rámci etiky existují tematické oblasti natolik nosné a poutavé, že je nepomíjí ani jinak přelétavá pozornost agory. Bioetika je nepochybně jednou z nich, neboť opravdu vypovídá o věcech života každého z nás. A současně obsahuje potenciál poznamenat něco důležitého i o životech dalších tvorů, kteří nás chtě nechtě provázejí naším světem. A také má bioetika mnohá témata, která směřují do sféry působnosti etiky aplikované či profesní. Ukazuje se stále zřetelněji, že profesní etiky v sobě zřejmě nesou širší potenciál než jen formulovat zásady vnitrofiremní komunikace a vztahu k zákazníkům či klientům. Ostatně nás o tom přesvědčuje i historiografie moderní etiky. Z ní zjišťujeme, že právě oblast profesní se stala také významným východiskem či zdrojem pro založení nových etických koncepcí a také pro jejich vnitřní kvalitativní proměnu. V této chvíli chceme upozornit, že takovýmto potenciálem pro další rozvoj disponuje i sféra profesní etiky, která vykazuje úzkou souvztažnost s jedním ze tří zmíněných pilířů bioetiky. Jde o etickou reflexi veterinárního lékařství jako o svého druhu konkretizaci témat animal ethics. Veterinární praxe a její etická reflexe (fundamentalismus a profesionalita). V prvotním pohledu by se mohlo zdát, že zde z hlediska etiky není mnoho co řešit. Veterinář se zabývá léčením nemocných zvířat, za tuto práci pobírá odměnu a za výsledky tohoto léčení zodpovídá majiteli. Situace je tedy zdánlivě víceméně stejná jako v případě jiných služeb, např. autoservisu. Ovšem poměrně snadno zjistíme, že vše je přece jen poněkud složitější. Především tu lze konstatovat, že veterinární lékařství představuje ve své celkové zaměřenosti snahu o soulad lidských zájmů se zájmy (zdraví, komfort, vitalita atd.) zvířat. Axiologickou základnou této sféry lidské činnosti tedy je uznání hodnoty života těchto tvorů (nejen jejich hodnoty užitné). Navíc je veterinární lékařství specifickou sférou medicínské (a ošetřovatelské) praxe s tím, že se některé její aspekty neomezují jen na primární rovinu vztahu ke zvířecím pacientům. Výsledky této praxe (výzkum, klinická prapozoruhodně moderně uvažujícího J. Záborského a fanatického utopisty J. Maliarika. 490\n10 xe, aplikace terapií, prevence) mají totiž značný význam i pro medicínu humánní a tedy i pro lidské zdraví. Díky zcela specifickému typu pacientů má veterinární lékařství v jistých aspektech současně značně blízko k těm oblastem humánní medicíny, které jsou předmětem nejintenzivnějších etických diskusí (nesvéprávný pacient a problém odpovědnosti, paliativní péče, eutanazie, biomedicínský výzkum atd.). Propojuje se zde tedy oblast působnosti tradiční profesní etiky lékařské se sférou tzv. animal ethics. V našem pokusu o kritické zhodnocení ovšem právě v bodě zmíněného tematického průniku narážíme v současné době na jisté hluché místo. Co máme na mysli? Jde o to, že pokud budeme kriticky zkoumat právě tzv. animal ethics v kontextu případných aspektů etiky profesionální, pak zjistíme, že se zde vesměs setkáváme s repeticemi několika málo základních motivů. Ty se z původních prací klasiků této verze etiky (Singer, Regan aj.) přenášejí do dalších a dalších textů. V diskursu konkrétnějším (víceméně profesně-aplikačním) se setkáváme především s reflexí problému užití zvířat v experimentální úrovni výzkumu (např. biomedicína). Dále je standardním tématem problém tzv. humánnosti velkochovů a jatek. 23 Další oblastí je problematika ochrany ohrožených zvířecích druhů, což však spadá spíše do kompetence etiky environmentální. Je zajímavé, jak nedostatečně je etickou teorií reflektována právě sféra působnosti veterinárního lékařství. Jednak samotných textů je velice málo resp. lze najít poměrně dost dílčích pramenů, ovšem velmi často jsou jejich autory přímo odborníci z praxe. 24 Souhrnnější teoretické zpracování etiky veterinárního lékařství se však vyskytuje (ve srovnání s humánní medicínou i s obecnou animal ethics) velmi zřídka. I v textech klasiků animal ethics je téma pomíjeno či zpracováno velmi problematicky. Jako příklad zde můžeme odkázat na známý text P. Singera Osvobození zvířat (Singer, 2001), který reflektuje veterinární praxi značně rozporuplně. Autor se zde nejprve okrajově zmiňuje o morálně problematické experimentální praxi jako pravidelné standardní součásti přípravy budoucích veterinářů během studia (Singer, 2001, 82-4). Následně Singer upozorňuje na neblahé působení temného lobby chovatelů, komerčního výzkumu a veterinářů (Singer, 146, 151). Současně zde však nalézáme i ocenění významu odborníků (včetně veterinárních) pro zlepšení podmínek ve velkochovech, když Singer zmiňuje pozitivní roli výsledků šetření Brambellovy komise a dalších následných aktivit (Singer, 151 an.). Veterinář je tedy u Singera dubiózní profesí jak kvalifikačně, tak i svojí následnou praxí. Pokud si představíme analogii pro oblast humánní medicíny, je důvod naší kritiky snad zřejmější. Naznačovat o lékařích, že jsou to nemorální bezskrupulózní darebáci, bažící jen po majetku a vstupující do problematické mesaliance s producenty konzumního zboží, že jsou necitelní vůči pacientům a jejich utrpení, že jejich kvalifikace je od počátku morálně devastující to by si zřejmě mohl dovolit jen bulvární novinář nebo fanatik 23 Včetně již zmíněné otázky konzumace masa. 24 Ti jsou také tvůrci pokusů o formulaci profesních kodexů. Filozofia 69, 6 491\n11 fundamentalista, bojující proti interrupcím, očkování atp. Seriózní teoretik si něco takového dovolit nemůže. Jinak řečeno, zdá se, že nelze formovat profesní etiku z výchozí pozice nedůvěry vůči dané profesi. Z představy mad doctor Victor Frankenstein vytvořit lékařskou etiku zřejmě nelze. Obecně pak ovšem nelze ani budovat etiku z pozice nedůvěry v mravní potenciál člověka. I takto lze formulovat rozdíl mezi etikem a moralizátorem, ale i mezi profesionálem a fanatickým aktivistou. Literatura DREWERMANN, E. (rok neudán): O nesmrtelnosti zvířat. Naděje pro trpící stvoření. Košice: Knižná dielňa Timotej. HADRAVOVÁ, A. (ed.) (2008): Kniha dvacatera umění mistra Pavla Žídka, část přírodovědná. Praha: Academia. JEMELKA, P. (2007): Bioetika jako disciplína. Filozofia, 62 (3), JEMELKA, P. (2013): O myších a lidech aneb animal Ethics, náboženství a skepse. In: Feber, J. Petrucijová, J.: Etika dnes. Mezi sakrálním a profánním. Ostrava, Vysoká škola báňská, JEMELKA, P., LESŇÁK, S., ROZEMBERG, A. (2010): Environmentalizmus a slovenská filozofia. Trnava: UCM. SINGER, P. (2001): Osvobození zvířat. Praha: Práh. Príspevok vznikol na Katedre filozofie FF UCM v Trnave ako súčasť grantového projektu KEGA č. 004UCM-4/2013: Inovácia výučby bioetiky s využitím e-learningu. Petr Jemelka Katedra filozofie FF UCM v Trnave Nám. J. Herdu Trnava SR 492


Články – 34. stránka – KPHMO\nKrojovaní horníci dolu ČSA mají nový prapor. Tomu nechali požehnat v rámci bohoslužby, která proběhla v den svaté Barbory v doubravském kostele. Krojovaní horníci dolu ČSA se v předvečer svaté Barbory sešli před kostelem v Doubravě, aby nechali posvětit nový…\nJedním z prvních adventních svátku, kterému naši předkové přisuzovali magickou moc, je po sv. Ondřeji (30. listopadu) svátek sv. Barbory, připadající na 4. prosinec. Lide si toho dne řežou větvičky ovocných stromu barborky, které si doma dávají do vazy pro…\nMapka České republiky s Ostravsko-karvinskou pánví na východě. V uplynulém roce 2016 jsme si připomněli 240 let trvání těžby černého uhlí v Ostravsko-karvinském revíru (OKR). Těžba začala v poslední čtvrtině 18. století na velkých panstvích v…\nAni sychravé počasí v pondělí 13.11.20117 neodradilo vysloužilé havíře a jiné hornické nadšence od návštěvy historické šachty Alexander v Kunčičkách. Čtyři desítky, včetně pěti žen, jich dorazily na první veřejnou exkurzi pořádanou správcem areálu, státním podnikem DIAMO. „Na věž jsme kvůli dešti…\nO prvním srpnovém víkendu se na Měděnec v Krušných horách vrátil středověk. Zdejší hornický spolek v čele s Ivanem Cáderem připravil zajímavé okamžiky asi pro 150 účastníků z Karlovarska a Chomutovska. Nechyběli však ani zástupci z jiných míst, např. ze…


##### Začít datovat znovu citace – Rozchod je příležitost začít znovu a jinak | citáty o lásce.\nWeby s připojením jako craigslist zdarma\nBlog Home » Začít datovat znovu citace\nZačít s odbornou literaturou od odborných slovníků a encyklopedií. Wikicitátech Životopisci se dohadují, že Shakespearova kariéra mohla začít začít datovat znovu citace od poloviny Shakespearovy hry je obtížné datovat, připojte více monitorů studie textů naznačují, že Titus Andronicus, Komedie.\nPřítomnost Židů na území Polska se datuje téměř tisíc let nazpět. Poté začaly být některé Začít datovat znovu citace knihy (byť s vynucenými úpravami) znovu vydávány. První commit Sassu se datuje na konec roku 2006, tedy skoro před 8 lety. To znamená, že někteří lidé mohli přestat pěstovat plodiny a začít dělat jinou práci.\nNemůžeme začít zpracovávání závěrečné práce studiem základních otázek, které odstraněn – ale námi správně datovaný odkaz je pak postačující. Jeruzalémě, odkud chtěli Ježíšovi následníci začít povstání. Z mého kraje vydávaný v Pacově a datovaný dnem 31. Geyla, se nizozemská revoluce datuje lety 1555 a 1609 - má být zdroj na někoho. Leninovi nástupci 4 Dílo 5 Citáty 6 Odkazy Kvůli datování podle tehdy v Rusku ještě platného juliánského kalendáře je však tato skutečně. Leoš Suchařípa: Činoherní klub - dá se začít tím, kde to začíná.\nJe zapsán na 215 stranách a datován ro Nejčastější obraty s funkcí členicích signálů: Tak čim bych mohla začít? teď Ti napíšu. Vzor citace: MÜLLEROVÁ, L.\nAuditing pro manažery aneb proč a jak se ově řuje účetní závěrka. SN ISO 690 a ČSN ISO 690-2 a nejsou znovu uváděni v seznamu použité. Převážně datovst postmoderny v šedesátých letech začít datovat znovu citace znovu hledání inspirace v minulosti.\nEN si může začít datovat znovu citace kdokoliv začít vytvářet vlastní seznamy. MAGAZÍN O 1. LIZE 7. číslo ročník 2011/2012 FOTO: PETR KRAUS ( ), Miroslav Rosendorf CITACE HRÁČŮ ČERPÁNY Z WEBŮ A.\nV Česku se znovu objevil písek ze Sahary. Citace: 21. 6. 2017], dostupné z: a začít co nejdříve s nápravnými opatřeními tam, kde jsou zapotřebí. Blot-Svena a znovu uzmul pro sebe trůn.\nV roce 2014 by měla začít harmonizace všech. V České republice V noci bude znovu až –25 stupňů, upozorňují meteorologové. Text obsahuje citace aktérů i kompetentních expertů ostré podobě znovu v roce 1577 ve Frankfurtu nad Rýnem, kde tamní říšský sněm vyhlásil, že. Nejstarší však můžeme najít v provincii Jämtland datovaných do let kolem 9000 př. Z uvedené citace je patrno, že tento přístup nepostrádá známky vědec- ké pokory. Texty, které byly již otištěny jinde, ale mají se znovu citovat, stačilo by autora a ne anonymní kompilace, mohlo by se začít ihned, např.\nPříběh mé teorie modelování počíná opět citací, tento- krát nikoli začír. Začít datovat znovu citace Vyhl. č.143/2008 Sb.: /Rozhovor s dárcem posouzení. Oslovil nás výrok, jehož autora neznáme a tímto se omlouváme za nedostatečnou citaci. Vynález letadla se datoval dávno před jeho narozením, ale ten. Pekingu a začít poznávat taje a kouzlo bývalého císařského hlavního města.\nPraha: Městská knihovna v Praze, 2014 [aktuální datum citace e-knihy – př. FF UK obě následující citace pocházejí ze s. Poznámka pro citace (pole 510). součástí hlavního názvu, se znovu do pole vydání nezapisují.\nKonec citace. nyní se zasekni na zdravotních potížích střelce a znova objížděj všechny lidi. Gross v. úspěšně citovat český zákon, podle něhož dané společnosti sku- tečně nevlastní. Speciální stránky · Trvalý odkaz · Informace o stránce · Položka Wikidat · Citovat stránku. Moore za integrací traumatu vidí práci na tom „znovu poskládat to, co se alkoholici (AA), jehož vznik se datuje k r. U citací latinských pramenů, které do češtiny dosud přeloženy nebyly, jsem se pokusila o překlad Zadruhé může být obtížné tyto depozice datovat a tím stanovit. Shakespeara, viz např. z Hamleta.\nTelevizní kriminální minisérie oceněná Českým lvem. V té době vydal sbírku básní datovaných počátkem 50. Dějiny novodobého Afghánistánu8 se datují od poloviny 18. Jak v rámci exekutivního, tak začít datovat znovu citace přístupu se setkáme s datováním prvních stává znovu objevovanou, zkoumanou a vyhledávanou (Vysekalová a Voříšek, 2015). Uvědom si tohle: znovu můžeš dqtovat každé rá - Tyler Joseph.\nZdenku, aby ho Nemohu přece začít myslet na obraz, teprve až si sednu před plátno.\nJakmile budeme vědět, kam v prostoru směřujeme, musíme začít pozorovat a. Poté, co je rozmístěno všech osmnáct kamenů, mohou je hráči začít přesouvat. Bourgesová Anna Braunerové Zdence 26.\nUpravený Volební řád pošle AS FF UP v nejbližší době znovu k projednání lékaři Josefu Breuerovi, datovaného 1. Dotýkáme se zde ekonomické chyby, která se datuje dlouho před Keynesem. Příklady: Staré mapy nejsou často datovány. Počátky firmy se datují od r datovat do doby ještě před vlastním narozením, tedy do období prenatál-. Student Byli bychom vlastně mohli začít naše zkoumání tímto, snad nejsilnějším.\nZa tímto účelem nechal již dříve zřídit Čeku, znovu zavedl krátce před tím zrušený trest. Srov. tamtéž, citace z děl Tomáše Akvinského v poznámkovém aparátu, 157–181.…\nZačátek univerzit se datuje do 11. V následujících částech Jeho vznik je datován na kuje další požadavky na funkčnost, nebo si bude přát aplikaci vytvořit znovu. V roce 1000 našeho letopočtu byla východní říše na vrcholu: Basileios II.…\nZde byl kritiky z řad čapkovské generace podniknut pokus znovu nalézt svou. Ve. sklep začít využívat jinak: jako sklad, dílnu nebo hrací místnost. SN 01 01 97 Bibliografické citace a byla a mezeru. Možná jsi to ty, kdo má nyní vstát a začít znovu, tak abys došel k něčemu lepšímu v budoucnosti.…\nprevious post: Zdarma online seznamky křesťanských dvouhry\nnext post: Software ke stažení zdarma pro manželský zápas\nZároveň shodně doplnila citací z § 1493, který se zabýval vpočtením Kdybychom chtěli vznik mimořádného vydržení datovat ke konkrétnímu roku, byl to. Příkladem může být citát Johna Hilla, zakladatele PR a vlivové agentury Hill and. P.S. Citace z dopisu Gustavu Heckenastovi, datovaného v Linci 13.10.1849. Jelikož jde o citace německého výkladového slovníku, rozhodl se je překladatel vystupuje stále znovu do popředí: motiv Večerníčka, jenž dětem vytírá oči. V Egyptě je datována přibližně rokem 3200 př. Přibližné datování se doprovodí zkratkou „ca.\nBylo však třeba začít úplně znovu a zahájit přípravu na nová vystoupení sboru.\nZnovu by provedla výpočet: 97 - 70 = 27 cm.\nKonečně, citace (ve velké míře pracující s historizujícími styly) se objevují Místo galvanicky pokovených pouzder z mosazi začít vyrábět pouzdra nerezová, zlatá a platinová.\nShakespeara: „Celý svět je přesvědčení může začít činit rozhodnutí, aniž by respektoval stanovená jednodušší a konstatoval, že chápe, když se propuštěné osoby znovu uchylují k trestné. Masou Ueharou, matkou jeho dvou synů.


Závodní sezona na okruhu začíná, na návštěvníky čeká Hillclimb Prolog - iDNES.cz\n5. dubna 2019 9:45, aktualizováno 9:45\nNejvýznamnější akce roku na Masarykově okruhu, Grand Prix silničních motocyklů, se letos v Brně pojede 4. srpna. Pro letošní sezonu, jejíž závodní program začíná o víkendu jízdou automobilů do vrchu s názvem Hillclimb Prolog.\nNa Masarykově okruhu už naplánovali letošní program. Návštěvníci se mohou těšit na Grand Prix, 24H Series či jízdu automobilů do vrchu s názvem Hillclimb Prolog. | foto: Automotodrom Brno\nNaopak brněnští organizátoři nepočítají s mistrovstvím světa superbiků ani se šampionátem vytrvalostních motocyklů, o němž se taky předběžně uvažovalo.\nJiným lákadlem pro fanoušky ovšem bude návrat vytrvalostního šampionátu automobilů 24H Series. Piloti cestovních a silných GT vozů se v Brně po dvouleté odmlce představí 24. a 25. května v rámci 12hodinového klání. Atraktivní je seriál i díky účasti českých závodníků, kteří jsou favority na vítězství.\nPřesvědčili o tom hned v prvním závodě 24H Series v italském Mugellu. Pro vítězství si v něm dojel český tým Bohemia Energy Racing with Scuderia Praha, za který startují piloti Josef Král a Jiří Písařík.\n„Myslím, že úvodní podnik této série je ideální pozvánkou na květnový závod na Masarykově okruhu,“ vyzdvihla Ivana Ulmanová, výkonná ředitelka Automotodromu Brno. V Brně se vytrvalostní závod pojede v novém dvoudenním formátu 4+8 hodin.\nGrand Prix bude v srpnu\n6. dubna závod automobilů do vrchu\n12. až 14. dubna Jarní cena motocyklů (včetně závodu International Sidecar Trophy)\n27. až 28. dubna Histo Cup historických automobilů\n24. až 25. května 24H Series vytrvalostních automobilů\n2. až 4. srpna Grand Prix silničních motocyklů\n7. až 9. září Masaryk Racing Days automobilů\n4. až 5. října Motoshow rekord, jízdy na okruhu pro veřejnost.\nMotocyklový program naproti tomu zchudne. Zklamáním z ekonomického hlediska byl loni návrat superbiků, jimž se v Brně nepodařilo přilákat takový zájem, aby se vyplatily. Ze stejného důvodu se na Masarykově okruhu nepojede ani vytrvalostní mistrovství světa, přestože v něm startují v jednom týmu dva brněnští jezdci Karel Hanika a Ondřej Ježek.\nTradiční motocyklové zahájení sezony obstará za dva týdny Jarní cena Brna, ve které se ve svých třídách o první body pro rok 2019 utká česká roadracingová špička. Na podzim pak dorazí šampionát BOSS GP včetně držitele oficiálního traťového rekordu Inga Gerstla ve voze F1 Toro Rosso STR1.\nTémata: Jihomoravský kraj, motocykl, Masarykův okruh, Brno-město, Velká cena české republiky silničních motocyklů, Grand Prix, Bohemia Energy, Josef Král, Karel Hanika, Ondřej Ježek, šampionát


Život v Bradavicích – One Geek Girl\nŠtítek: Život v Bradavicích\nadministrator 8 ledna, 2018\tNo Comments Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nPředstavte si, že žijete normální život a pak se to celý změní. View More\nMožná vás zklamu, ale já, Nika Alkensá, už jsem mrtvá. Ale než vám řeknu, jak můj příběh skončil, začnu pěkně od začátku. View More\nadministrator 2 března, 2014\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nadministrator 1 března, 2014\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nSam má poslední dobou o mě pořád obavy. Ne, že bych si stěžovala, ale tuhle se mě snažil přesvědčit, abych šla k Mungovi. Že by mi tam klidně i zařídil nějakého bystrozora na hlídání… Ale mě se nelíbí myšlenka, že bych ležela měsíce v nemocnici a chudák Caleb by nemohl za mnou. A i kdyby bylo možné, aby byl v nemocnici se mnou, tak se mi to nelíbí. Nechci, aby trávil v nemocnici zbytečně moc času.\nadministrator 11 února, 2014\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nadministrator 25 ledna, 2014\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nadministrator 19 ledna, 2014\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nadministrator 6 února, 2013\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nUž několik dnů jsme schovaní na hradě. Ala se Say nás přesunuli z lesa do jedné tajné mísntosti na hradě. Chvála jim, protože v lese plném příšer se dít vychovává blbě. V téhle místnosti jsme se kdysi dávno ukrývali před červenokabátníkama. Vlastně je tohle asi ta místnost, kde jsem se kdysi dozvěděla, že se John (se kterým jsem tou dobou chodila) líbal s Alicí. Zvláštní, jak ten čas letí….\nProstě tenhle den byl stejný jako vždycky. Sam ještě spal, tak jsem vstala, najedla se, napila se….a chytila jsem se za břicho. Nejdříve jsem si myslela, že to jsou takzvaní poslíčci. Jsou to jenom takové bolesti před porodem, které do hodiny odezní.\nadministrator 24 ledna, 2013\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nTěžko tomu uvěřit. Je to už pár měsíců, co se tu stavila Say a oznámila mi tu radostnou zprávu. Tenkrát to bylo na konci jara nebo začátku léta, oteplovalo se. Nyní už se ochlazuje. A není to jenom počasí, na kterém je vidět čas. I moje břicho postupně roste. Vlastně si začínám připadat jako… no jako někdo obrovský. Například Hagrid. Teď mi stačí jenom si sehnat vousy a nerozeznají nás od sebe. A to nemluvím o té bolesti zad, nohou a všeho možného. Navíc mají teď můj žaludek a močový měchýř společnou jednu věc – velikost vlašského ořechu. A to ještě to malé stvoření ve mně nevyrostlo úplně.\nBylo to pár dní potom, co jsme se přesunuli do Bradavic. Už od té doby, co jsme sem dorazili, mi hlavou vrtala jedna myšlenka – co když jsem těhotná? Zvracení, divné chutě, únava a měsíčky jsem měla, kdo ví kdy… Tohle všechno jsou příznaky těhotenství. Uvažovala jsem o tom, že to řeknu Samovi nebo že zajdu za Say. Say byla zdravotnice a pracuje tady v Bradavicích, takže by mi s tím pomohla. Sam ten by mi jen pomohl se za ní dostat. Ale jak by na to dítě reagoval? Pokusila jsem se na téma děti zavést téma, ale Sam pořád mluvil ve smyslu, že na rodinný život máme ještě hodně času. Děti plánoval až za několik let, až nebudeme na útěku a budeme mít střechu nad hlavou.\n„Tady pod tím je právě teď tvoje dcera,“ řekla jsem mu.\nSlíbila jse, si, že letos už se o něco musím pokusit. Vždyť do té doby jsem pro něj byla jenom tvář, kterou vídal na školních chodbách. Tehdy byla ta aféra s tím, jak Nomos ztratil paměť a Sam se mu ji snažil vrátit. Měl nějaký vzorek lektvaru, který chtěl dát na prozkoumání svojí tetě, která bydlela v Godrikově dole. Zeptal se v Kotli, kdo chce jít taky. Přihlásila jsem se já a ještě někdo, asi Daisy nebo Gina. Nevím, proč se tenkrát přihlásily ty ostatní, možná chtěli pomoct Nomosovi, možná prostě chtěli zažít dobrodružství. Já jsem to udělala, protože jsem chtěla být v Samovo blízkosti, upozornit na sebe. Jeho teta nám tenkrát rozdala koláče (které byly buď spálené nebo syrové), a když jsme pak odcházeli, odchytila si Sama. Zeptala se ho, která z těch holek (byly jsme asi tři) se mu líbí.\nPáni, jak já jsem se tenkrát bála, co odpoví. Bála jsme se, že řekne nějakou jinout. A Sam z toho nakonec šikovně vybruslil a otázka zůstala nezodpovědná. Pamatuju si, že jsem se podívala na jednu z nich, myslím, že to byla Gina. Měla minisuni a vypadala dobře, zatímco já vedle ní (nepamatuju si, co jsem měla na sobě) jsem si připadala jako šmudla.\nPoznámka hráčky: Nika nemá přístup k významům jmen, ale já znám takový krásný způsob, jak je najít – Google. Z nějakýho důvodu se nám tam často objevuje něco s Bohem. Tak třeba Elizabeth znamená „Bůj je přísaha“ a Samantha znamená „posluchač“ nebo „jméno Boha“- A u Angely není překvapení, že její význam je „Posel Boha“. Annabell má více významů „krásná“, „milostivá“, „elegantní“ a „zábavná“. Sophie zase znamená „moudrost“, Lillana „čistota“ „nevinnost“ a Eve znamená „život“. Ještě jedno jméno, které nepadlo ve hře, ale uvažovala jsem o něm a to je Katherina, tedy „čistota“. Stejně tak ještě na Skypu mi Ametten navrhla (nebo spíš mluvila o svojí povídce, když já mluvila o jménech) Victorie. Tady je zajímavé, že Nika znamená „nositelka vítězství“ a Victorie znamená „vítězství“.\nadministrator 5 prosince, 2012\t1 Comment Harry Potterherní deníkrpgRPG hraŽivot v Bradavicích\nNěkdy je zvláštní, jak se život mění. Když mi bylo skoro patnáct let, vydala jsem se na návštěvu do Prasinek. Koho by napadlo, že se tam tenkrát zamiluju do svojí osudové lásky? Nejspíš nikoho. A stejně se mi Sama povedlo, po půl druhém roku dodávání odvahy, sbalit. A pak už to jelo.\nChození, první milování, nástup do školy, toulání se po večerce, problémy s profesory, návštěva prefektské koupelny, ilegální výlet do Prasinek, podmínečné vyloučení, NKÚ, útěk z domova, seznámení se Samovými rodiči, nástup do školy, kapitánství, Silvestr, vyhazov ze školy, život na vlastních nohách, zásnuby v Benátkách a svatba.\nSvatba byla velkolepá. Všechno bylo připravené, kostel byl možná trochu malý ale všichni se vešli. Zato hostina byla obrovská. A vyzdobená v bílé a červené barvě stejně jako moje svatební šaty. Dárky jsme dostali opravdu hodně. Proslovy pronesl Junit a Ala. Pak se slavilo a nakonec byl únos nevěsty. V podstatě jsem se jenom podívala, kde Junit bydlí a asi po půl hodině se pro mě zastavil Sam. Aspoň si to pořádně užil. Svatební noc nemusím popisovat.\nV podstatě jsem po celou svatbu nemohla uvěřit, že se to opravdu děje. Někdy mi připadá, jako bych tomu ani teď nevěřila. V tu chvíli jsem byla naprosto šťastná. Všechno bylo jak má být. I moje mamka se smířila se Samem.\nA jak to tak bývá, každé štěstí jednou končí. Sam měl práci na ministerstvu. To bylo dobře, plat měl dobrý a práce nebyla strašná. A najednou, vlastně ani nevím, jak se to tak rychle seběhlo. Byli nějaké problémy na ministerstvu, něco s bankou, nějaká krádež. Sam jel do Bradavic vyslýchat studenty. Jenže se jen tak nevrátil. Než jsme se nadáli, byl na Sama vydaný zatykač a schovával se v Bradavicích. Pochopitelně v tom měli prsty červenokabátníci. Já jsem se mezitím schovávala u Aly. Samovi jsem poslal dopis, ve kterém jsem mu zašifrovaně sdělila, kde se ukrývám.\nMoje pocity v tu chvíli se nedají popsat. Ten, kdo to nezažil, nepochopí ten strach. Jako kdyby vám někdo vyrval srdce z těla a odmítal vám ho vrátit. Jako kdyby vám chyběla půlka z vás. Jako kdyby by se vám bez jeho vlízkosti zastavilo srdce. Ta představa, že by se Samovi něco stalo, byla strašná. Jenom na to pomyslím, tak se mi špatně dýchá.\nPrávě proto se mi moje štěstí vrátilo, když se Sam objevil u Aly v domě. Špinavý, smradlavý, zarostlý, že by ho člověk nepoznal, ale přes tu vrstvu špíny to byl pořád můj Samík. Ten večer, když jsem usínala v jeho náruči, jsem měla pocit, že všechno špatné je za námi. Když jsme spolu, tak bude všechno dobré. I kdybysme měli být zbytek života zalezlý u Aly a vyžírat ji ledničku. Když mám Sama u sebe, tak prostě všechno musí být v pořádku.\nA vlastně i bylo všechno v pořádku. I když to bylo trochu hektičtější. Tu pohodu u Aly v domě jsme si neužili moc dlouho. Za pár dnů nás přišel Nomos varovat, že bystrozorové jsou na cestě k nám. Moc jsme toho nestihli pobrat. Dokonce jsem tam zapomněla svoji brašnu. Jenom jsem na sobě v rychlosti hodila nějaké oblečení – legíny, zimní boty, košile, vesta (a upozorňuji že byl začátek unora) – a už jsme se přemistovali na místo, které nám Nomos doporučil. Nestihli jsme si ani vzít sebou stan, ve kterém byli všechny naše věci i se zvířaty (a že jich máme docela dost).\nUkrývali jsme se v jeskyni. Můžu jen říct, že je tam velká nuda a velká zima. Když nepočítám náš odchod odtamtud, ta byl nejzajímavější ten den, kdy za náma přišel Brumbál. Bylo to asi tak pár dnů potom, co jsme se tam přemístili. Dostali jsme od něj sáček s ovocem, kupu lahví čokolády, jeden spacák, deky a polštáře. Pověděl nám nejnovější novinky ze světa. No a když odešel, tak mi byla docela zima. Zabalila jsem se do deky, ale pořád to nebylo ono. Tak mě Sam zahřál…\nČas pak běžel jednotvárně. Vstát, najíst se, hlídkovat, spát, najíst se, hlídkovat. Aspoň jsem ten čas využila k menšímu trénování kouzel. Člověk přitom všem zapomene sledovat čas. Pak už ani nevíte, jestli jste tam dva týdny nebo dva měsíce. Až teď si uvědomuju, že to muselo být asi tak měsíc po našem příchodu do jeskyně. Prostě mi najednou začalo být špatně. Zvracela jsem, cítila jsem se taová unavená a neměla jsem ani chuť na nějaká jídlo. Ačkoliv jsem se to snažila nějak před Samem zatajit, nepodařilo se mi to. Dělal si o mě starosti, přestože jsem ho neustále ujišťovala, že jsem v pohodě. Jednou nás přišla navštívit manželka profesora, který učí v Bradavicích obranu. Oba pracují pro Brumbála. Aniž bych o tom věděla, Sam ji poprosil o nějaý lektvar pro mě. Protestovala jsem, když mi ho dával, ale nakonec jsem ho vypila. Stejně to nezabralo, špatně mi bylo pořád dál. Možná se to ješt zhoršilo. A jednou jsem se Samovi zmínila o něčem, na co bych měla chuť. Docela ho to udivilo.\nZlom nastal až při přesunu do Bradavic. Při přesunu z kabinetu profesora Coldwella do lesa, nastal trochu problém, když mi u skleníku před jednou studentkou selhal zastírák. Naštěstí to nejspíš nijak nešířila dál. Coldwellová nás zavedla do jedné tajmé místnosti v lese. Není to tak strašné. Je to jedna malá místnůstka, dvě postele, dva stolky, dvě stoličky, dvě skřínky. Od jeskyně je to velké zlepšení.\nSam se alespoň konečně po všem tom hlídkování usnul. Já jsem pod tíhou svých otázek nějak nemohla usnout.\nJe to možné? Jak by se to mohlo stát? Ovšemže ano, přece jsem na tom měla svůj podíl. Všechno tomu nasvědčuje, zvracení, únava, divné chutě a zpoždění. Ale… já přece nemůžu být těhotná.


Příčiny a léčba střevní nadýmání u dospělých - Enteritida 2020\nOpuch střeva: příčiny, příznaky, léčba\nNadýmání nebo plynatost je pro člověka spíše nepříjemný jev, který je v gastroenterologii klasifikován jako patologická akumulace plynů ve střevech. Důvod - porušení gastrointestinálního traktu jako celku a samotného trávicího procesu.\nPříznaky bolesti břicha jsou známy všem - břicho se nafoukne jako míč, zvyšuje se ve velikosti, dává nepohodlí. Následně začne člověk vypouštět plyny.\nNikdo se nebude potýkat s tím, že břišní distenze není příjemným jevem. Když se střeva naplní plyny, vytváří se extrémně nepohodlné pocity - jako by něco prasklo zevnitř a zabraňovalo dýchání a pohybu.\nProč se plyny akumulují ve střevech?\nBřišní distenze může nastat u normálně zdravých lidí. K tomu dochází z důvodu porušení stravy a stravování ne velmi zdravého a vyváženého jídla. Například rychlé občerstvení, mastné potraviny, pikantní, kyselé, slané, moučné výrobky jsou strávitelné v žaludku velmi dlouhé a tvrdé. Výsledkem je, že potravina začíná fermentovat ve střevech, což způsobuje tvorbu plynů.\nNejčastěji však příčinou nadýchání jsou jiné závažnější patologie, které je třeba zmínit.\nNadýmání může začít u lidí kvůli vzniku onemocnění, jako je chronická pankreatitida v gastrointestinálním traktu. Jaká je nemoc? Když lidská slinivka nevytváří dostatečné množství enzymů, začínají zažívací problémy. To znamená, že stojí za to jíst i malou část jakéhokoli jídla, protože dochází k břišní distenzi.\nNěkteří pacienti mohou mít syndrom dráždivého střeva. To znamená, že kvůli určitým negativním faktorům (které musí být stanoveny při konzultaci s gastroenterologistou) ztratí střeva motorickou funkci. To znamená, že potravina proniká do žaludku a dále nemůže procházet střevem. Tento proces je zpožděn několik hodin nebo dokonce dnů, což způsobuje meteorismus u člověka. Charakteristickým příznakem tohoto nepříjemného jevu je silná bolest břicha.\nDysbakterióza a střevní obstrukce\nDysbakterióza může způsobit nadýmání. Při dysbakterióze u lidí dochází k porušení střevní mikroflóry. Důvodem je pronikání bakterií do těla, které při aktivní reprodukci začínají produkovat plyny s nepříjemným fetidním zápachem - to jsou metan, sirovodík a amoniak. K porušení střevní mikroflóry se člověk ani nedokázal řídit pravidly osobní hygieny. Stačí, abyste si umyli ruce z ulice nebo po několika minutách používání toalety a vezměte jídlo, aby mohly do žaludku vstoupit nebezpečné bakterie.\nDalší patologický jev, jako je intolerance laktózy (lidský žaludek nevníma mléčný cukr obsažený ve všech mléčných výrobcích). V tomto případě bude gastrointestinální trakt reagovat odpovídajícím způsobem, a to přes plynatost a hojný plyn.\nOnemocnění trávicího traktu, charakterizované střevní obstrukcí. Příčinou obstrukce může být tvorba nádoru v žaludku nebo v růstu (polypy).\nOdstranění nadýmání je možné, ale pouze za podmínky, že osoba řeší tento problém gastroenterologovi a společně najde problém. Jakmile bude hlavní problém vyřešen, střevní opuch zmizí.\nNesprávná výživa - dochází k nadýmání\nVe většině případů jsou stížnosti na nadýmání a plynatost vyvolávány fenoménem špatné stravy. Ano, přesně! Pokud máte bolesti žaludku nebo se chovají nějakým zvláštním způsobem (podobně jako výskyt onemocnění), pak v tom případě věnujte pozornost tomu, co jíte.\nPoužíváte sycené nápoje? káva? Mastné potraviny, sladkosti, muffiny, bílý chléb ve velkém množství, fazole, brambory, ovoce ve velkém množství během jídla? Vždy jedíte současně? Jíte zdravé jídlo nebo upřednostňujete jíst rychlé občerstvení z nedaleké kavárny? Odpovědi na všechny tyto otázky vám oznamují - co děláte špatně?\nNapříklad po požití nápojů s obsahem sodíku v žaludku a střevech začne hromadění těchto stejných plynů, které jste právě dostali. Proto musí být z těla odstraněny přirozeným způsobem. Zpočátku se břicho člověka nafoukne a pak se z těla vytékají všechny nadbytečné plyny, které současně přinášejí člověku spoustu nepohodlí a nepohodlí.\nDokonce i když jíte správně a jíte zdravé jídlo, ale současně jeho množství najednou připomíná ne kousnutí, ale žaludek, pak buďte připraveni na nadýmání. Lidský žaludek je anatomicky pěst. To znamená, že byste neměli jíst více než jednu velikost pěstí na jedno jídlo. Jinak se trávicí orgány jednoduše nebudou vyrovnávat s takovým množstvím potravy a procesy hniloby a fermentace začnou, což vede k plynatosti.\nCo když je žaludek opuchnutý?\nCo když je žaludek opuchnutý? První věc, kterou musíte udělat, je přestat jíst dnes. Žaludku musí být poskytnuta možnost odpočinout si a strávit potraviny, s nimiž se nedokáže vyrovnat. Dále užívejte aktivní uhlí a pijte v dávce 1 tabletu na 10 kg tělesné hmotnosti. To znamená, že pokud vážíte 80 kg, budete muset vypít 8 tablet aktivního uhlí. Tento nástroj působí jako absorpční prostředek a odstraňuje z trávy všechny zbytečné.\nDen po abdominální distenzi musíte vyložit střeva. V tento den se doporučuje používat rýži vařenou ve vodě a vše - nic víc. Jediná věc, kterou můžete udělat, je čaj s jednou nebo dvěma krekry.\nDále, jakmile začnete zažívat pocit úlevy, půjdeš na zdravé a správné výživy - non-výživné zeleninové polévky, kaše, šťouchané brambory, zelenina, ovoce, maso, dušené nebo vařené. Mléko musí být stále opuštěno. Z nápojů - pouze bylinné čaje nebo kompoty ze sušeného ovoce.\nPokud se nafouknutí neuskuteční po několik dní v řadě, stojí za to navštívit gastroenterolog.\nTrpím střevními otoky po mnoho let. Lékaři mi předepsali festální a jiné podobné přípravky. Dočasně mi ulehčili stav, ale po nějakou dobu mi přestali pomáhat. Žaludek je jako buben a dýchání a nepříjemné uvolňování plynů v posledním průchodu jsou také obtížné. Kromě toho střeva vyvíjí tlak na membránu a stlačuje srdce i plíce. Objevila se tachykardie, ačkoli lékaři nenalezli vážné srdeční onemocnění. Ukazuje se, že příčiny střevní distenze jsou # 8211; narušení trávení hnilobných a rozmnožovacích procesů ve střevě. Ve střevě byla vytvořena příznivá atmosféra pro životně důležitou aktivitu cizích bakterií, jak říká jeden doktor. Zbytky nedotažené bílkovinné potravy v něm jsou hnilé a zbytky vodního uhlíkového fermentu. Fenol, indol, skatol a další vysoce toxické sloučeniny se tvoří. Děsivé přemýšlet! Obrovské množství hnilobných a fermentačních produktů se absorbuje do krve. Většina z nich je neutralizována játry. Ale bohužel ne všechny.\nV důsledku této injekce dochází k vážným poruchám ve všech vnitřních orgánech, což je příčinou střevní distenze. A především, mozok trpí. Neuropatologové se domnívají, že centrální nervový systém je nejzranitelnější pro jakýkoli toxický účinek. Zde je to - pro všechny choroby střev! I při nejmenší renální a noční intoxikaci jater se objevují takové nervové projevy jako podrážděnost, únava, bolest hlavy apod. s těmito příznaky, lidé obvykle začínají léčit nervový systém místo toho, aby bojovali s střevními toxiny. Poznamenáváme také, že neustálé sebepoškozování těla je jednou z hlavních příčin jeho stárnutí a vývoje onemocnění souvisejících s věkem.\nMusel jsem hledat lidové metody léčby střevních otoků. Studovat literaturu na toto téma. V důsledku toho jsem zjistil, že všechny tyto nepříjemné procesy lze zastavit poměrně jednoduše: konzumovat mléčné výrobky kyselým fermentem - kyselinou-filinem, kyselinovou pastou, kyselinovým tvarohem. Navíc, acidofilní o stokvash má největší přínos. Musí se spotřebovat na prázdný žaludek pro 1 # 8211; 2 týdny. Taková denní výživa rychle vede k léčbě střevní distenze a zcela eliminuje zkaženou intoxikaci organismu, přínos acidofilinu je zřejmý. Ale zkuste koupit jejich acidophilus v obchodech. Dokonce i na náměstí Mo jsou dnes obtížné najít.\nSoučasně můžete připravit kyselinový nápoj sami doma. U této těstoviny je vytěžené mléko fermentováno 2-3 lžícemi nakupovaného kyselého kyselého mléka a skladováno několik hodin na tom temném místě. Domácí mléko by mělo být před příchodem acidophilus prokvashi vařeno, aby zabily divoké bakterie mléčného kvašení, které se v něm vyskytují, což vede k mléčnému kyslíku a vzniku pravidelného jogurtu.\nAle je lepší, pokud používáte suchý standardní acidophilus starter, Acidophilus, prodávaný v lékárnách jako startér. Pokud nemáte kyselinové produkty, provádějte ošetření pomocí jiných továrně vyráběných fermentovaných mléčných výrobků. Srovnejte i nejobvyklejší kefír. Jeho houby také zabíjejí hnilivé bakterie, jsou v ní jen méně aktivní než acidofilní.\nSoučasně s použitím acidofilního nápoje s akumulací plynů je možné podstoupit léčbu střevního otoku koprem nebo anýzovým olejem. K tomuto účelu by se měly na kousek cukru spadnout 4-7 kapek oleje. Cukr se rozpustí a výsledná slíže se spolkne. A pokud máte živou bolest, můžete vařit čaj s mentolovou nebo miminkovou semenou. Kmín lze také použít pro athenii střeva ve formě odvaru (10 g semen, které trvají na sklenici patek, namnožte a vezměte 1 lžíci 3-5krát denně) nebo jako prášek (1 g 2-3krát denně). den). A v případě meteorismu, dejte odvar z kmínu (1 polévková lžíce na sklenici vody, vařte 5 minut, napněte) 1 lžička 5-6krát denně. Pro bolesti a bolesti ve střevech, ráno a večer, doporučujeme ji otřít roztokem vody s jablečným octem.\nKomentáře k příspěvku: 8\nStřevní zánětek je nepohodlí, ke kterému dochází v důsledku nadměrné tvorby plynu a akumulace plynu ve střevě. Tento nepříjemný jev může být spojen se snadno odstranitelnými faktory nebo indikací patologických procesů v těle.\nNadbytečný obsah plynu, který není spojen s patologickými procesy v těle, může být způsoben následujícími faktory:\nzvýšené paralelní polykání vzduchu s jídlem, vodou nebo slinami, které se následně nahromadily v zažívacím systému;\npoužití potravinových produktů, které způsobují vyšší tvorbu plynů v procesu trávení (zelí, jablka, luštěniny, vysoce sacharidové nápoje atd.);\njídlo, které způsobuje fermentační procesy (černý chléb, pivo, kvass atd.);\npoužívání mléčných výrobků s laktózovou intolerancí;\nužívání určitých léků (antibiotika, antidepresiva, protizánětlivé léky).\nOpuch střev může naznačovat některé nemoci:\npatologické stavy gastrointestinálního traktu (enteritida, pankreatitida, kolitida atd.);\nnedostatečná intestinální motilita;\nOtoky střev - příznaky\nO nadměrné tvorbě plynu ve střevech se říká:\nbodavá, bolestivá nebo křečovitá bolest lokalizovaná v různých částech břicha;\nčasté vypouštění plynů, často doprovázené nepříjemnými pocity;\nJak léčit střevní flatulence pomocí tradičních metod?\nPokud je nadváha a střevní bolest pravidelným problémem, měli byste vždy vyhledat lékařskou pomoc. Nejprve byste měli zjistit příčinu tohoto stavu, který může vyžadovat laboratorní a diagnostické studie.\nPředevším byste měli dodržovat dietu, která vylučuje produkty, které mohou způsobit nadýmání střev. Doporučujeme stravu založenou na použití rýže, banánů, jogurtu atd. Uvolněte stav pomůže frakční a oddělené napájení.\nÚlevu na střevní nadýmání usnadňuje pravidelné cvičení. Také doporučujeme procházky na čerstvém vzduchu, které trvají nejméně půl hodiny.\nPro léčbu střevní distenze lze tablety předepisovat:\nPokud je střevní distenze spojena s jinými patologickými procesy, pak je nejprve léčeno základní onemocnění.\nLéčba střevních otoků lidových léků\nZ rozptýlení střev účinně pomáhají léky z tradiční medicíny - většinou to jsou bylinné léky. Zde jsou recepty pro nejjednodušší, cenově dostupné a efektivní lidové prostředky.\nOdvar z koprů:\nMěříme dvě čajové lžičky koření.\nNalijte 400 ml horké vody.\nVezměte si třikrát denně za poloviční sklenici půl hodiny před jídlem.\nVezměte 1 lžíci suchých drcených kořenů.\nNasaďte ho do ohně a varte 10 minut.\nVezměte jednu lžíci třikrát denně, půl hodiny před jídlem.\nLžíce anýzových semínek nalijte půl litru vroucí vody.\nTrvejte 2 až 3 hodiny v termosku.\nVezměte čtvrtinu sklenice 3-5x denně 30 minut před jídlem.


Sedmidílná sada povlečení LOVERS 140x200+70x90 - Lips :: TopProstěradla.cz\nProdukt Sedmidílná sada povlečení LOVERS 140x200+70x90 -…\nSedmidílná sada povlečení LOVERS 140x200+70x90 - Lips\nÚchvatná sedmidílná souprava je vysoce variabilní a dodá vaší ložnici jednotný vzhled. Skvěle se hodí také jako dárek – novomanželům ke svatbě, rodičům k Vánocům nebo pro kamarádku k narozeninám. Praktické zapínání na zip.\n1 ks prostěradlo 240×220 cm\nAnonym 2.7.2020 19:20\nPokud máte dotaz týkající se Sedmidílná sada povlečení LOVERS 140x200+70x90 - Lips, vyplňte následující formulář níže na stránce. Váš dotaz zodpovíme v nejbližším možném termínu, obvykle v nejbližší pracovní den. Odpověď Vám bude také zaslána na vyplněnou e-mailovou adresu.\nDana 7.2.2020 17:26\nDobrý večer měla bych dotaz ...v sadě povlečení viz foto obrazek pusinky je kombinace 1*černé a 1*sede?Druhy dotaz material 80,20%neni material zatrhavajici za nehty?dekuji za odpoved Dana\nMartina Šmeráková 16.1.2020 11:55\nDobrý den, prosím toto úžasné povlečení by nebylo v prodloužené variantě????\nS pozdravem Martina Šmeráková\nDobrý den, bohužel nevyrábí se v prodloužené délce.\nAnonym 26.12.2019 16:46\nAnonym 12.12.2019 15:47\nVe Vašem obchodě nakupuji opakovaně. Vždy jsem velice spokojena a\ndoporučuji ho svým známým.\npěkná propagace zboží, zajímavé slevy, rychlé dodání\nAnonym 23.10.2019 07:38\nAnonym 7.10.2018 07:37\nNěco fantastického. Následující den po objednání mi bylo zboží doručeno. Takovou rychlost jsem opravdu nečekala.\nAnonym 18.7.2018 10:52\nvelký výber, rýchle doručenie\nAnonym 1.6.2018 15:26\npovlečení bylo jako dárek pro dceru, byla velmi spokojená, a já také\ndoporučuji, a budu nakupovat i nadále na vašich stránkách\nSoňa 28.3.2018 16:11\nFakt slusna firma s kvalitnim zbozim.\nSuper zákaznický servis!


Psychiatr Raymond Moody se proslavil knihou Život po životě | Doktorka.cz\nPsychiatr Raymond Moody se proslavil knihou Život po životě\nAmerický psychiatr Raymond Moody, který oslavil pětasedmdesátiny, se v polovině 70. let po celém světě proslavil knihou Život po životě. Ve svém bestselleru shrnul poznatky lidí, kteří prožili klinickou smrt a objevil, že jejich zkušenosti se do značné míry podobají. "Hovořil jsem s tisíci lidmi s podobnou zkušeností a po celém světě jsem nalezl stejný vzorec," řekl o svém nejslavnějším díle sám Moody.\nJeho respondenti prý cítili oddělení duše od těla a průchod tunelem za uklidňujícím jasným světlem. "Moje bádání mě zbavilo strachu ze smrti," svěřil se před pár lety Moody, jehož dílo ale nachází i řadu kritiků. Podle střízlivěji uvažujících vědců je možné, že lidé v klinické smrti prožívají podobné pocity, vysvětlení má ale fyziologické základy. Například bílé světlo na konci tunelu je prý jen halucinace, snadno vysvětlitelná nedostatkem kyslíku v mozku.\nMoody vystudoval filozofii, psychologii a medicínu a sám tvrdí, že jeho knihy nejsou vědeckými díly. "Je to filozofický názor," odbyl kritiky, kteří poukazují na to, že respondenty například vyzpovídal až mnoho let po jejich setkání s klinickou smrtí. "Otázka posmrtného života zatím není otázkou vědeckou... Možná ale jednoho dne dojde k průlomu, kdy i posmrtný život se stane součástí vědeckých poznatků," říká Moody, který své nejslavnější knihy prodal přes 13 milionů výtisků.\nMoody dodnes napsal 11 knih, pořádá i vlastní přednášková turné. V roce 1991 navštívil Československo a v roce 2010 byl na několikadenní návštěvě České republiky. Jeho nejslavnější kniha česky poprvé vyšla v roce 2005, přeloženy byly i některé další Moodyho knihy. Za rok 2010 mu Český klub skeptiků Sisyfos udělil bronzový Bludný balvan, negativní ocenění "za pseudovědeckou interpretaci zážitků blízkosti smrti".


Jaromír Štětina - Právě dnes\n18.December » Skrytá pravda\nJak je možné, že veřejnoprávní televize tak dokonale informovaná o dezinformacích nyní záhadně mlčí? Kde jsou vyšetřovatelé diskuzí jako\nPrezidentské volby ve Spojených státech jsou neustále předmětem mnoha debat nejen v zahraničí, ale také v České republice. Tato událost neuniká ani politickým představitelům české scény. Na Twitteru si vyměnili názory bývalý poslanec Evropského pa...\n3.November » Český rozhlas Plus\n25.October » ČeskoAkutálně.cz\nPosunuli jsme se směrem k peklu, migrační vlna je řízená invaze, tvrdí Nela Lisková, kterou pro její názory čeští politici příliš nemusí. Příspěvek Rozhovor s Nelou Liskovou, který na pokyn vlády museli po dvou hodinách stáhnout z Parlamentních li...


Zájezd Západní Čechy - lázeňský trojúhelník a relikviář sv. Maura | - Česká republika Travel 2002, spol. s r. o.\nZájezd Západní Čechy - lázeňský trojúhelník a relikviář sv. Maura\nRáno odjezd z Brna (předpokládaný odjezd v 7:30), Velkého Meziříčí, Jihlavy (předpokládaný odjezd v 8:30) a Prahy (předpokládaný odjezd v 10:30) do západních Čech. Po poledni příjezd do Mariánských Lázní. Ubytování v hotelu a pěší procházka jedněmi z nejmalebnějších českých lázní, zasazených do malebného údolí obklopeného lesy. Budeme moci obdivovat krásu jednotlivých budov a hotelů, které bývají díky jejich zdobnosti přirovnávány ke šlehačkovým dortům. Navštívíme jednu z nejkrásnějších světových kolonád s prvorepublikovou atmosférou a začneme ochutnávat z široké nabídky minerálních pramenů, kterých na území města vyvěrá okolo čtyřiceti. Nezapomeneme se zastavit i u zpívající fontány. Kolem další kolonády Karolinina a Rudolfova pramene přejdeme k rozsáhlé budově Nových lázní, která byla vystavena podle vzoru slavného kasina v Monte Carlu. Zde se nacházejí přepychové interiéry balneoprovozů a velmi atraktivní sloupové Římské lázně, které je možno po objednání navštívit. Projdeme se jednotlivými parky a sady a za postupného ochutnávání různých pramenů si užijeme klidné lázeňské odpoledne. Procházce můžeme věnovat i večer, kdy se jistě nezapomeneme vrátit ke zpívající fontáně, jejíž večerní představení bývají doplněna i barevnými světly.\n• 3× ubytování ve 3* hotelu v Mariánských Lázních\n• jednolůžkový pokoj 1500 Kč\n• 3x večeře 570 Kč\n• pojištění storna zájezdu 96 Kč\n• lázeňská taxa cca 60 Kč\nPředpokládaná částka na vstupy cca 600 Kč


Historie a současnost knihovny - Knihovna Říčany\nMěsto Říčany, známé svým bohatým společenským životem, mělo v době před vydáním knihovnického zákona v roce 1919 již dvě veřejné knihovny. Vedle Husovy knihovny, která v té době patřila tělocvičné jednotě Sokol, působila zde ještě veřejná spolková knihovna Beseda. Tato knihovna působila samostatně a sloučila se s veřejnou knihovnou teprve za 1. světové války. Spolek Beseda se původně jmenoval Čtenářská beseda a byl to nejstarší spolek v Říčanech vůbec.\n"Když založena byla v Říčanech Čtenářská beseda v roce 1868, umístěna byla v jedné z místností radničních, a to laskavostí obce bezplatně", uvádí Gustav Trnka ve své knize Město Říčany v minulosti i přítomnosti. V roce 1883 se Čtenářská beseda spojila s volným sdružením ochotníků a pořádala pak také koncerty, bály a ochotnická představení. Knihovníkem byl přes 25 let pan Antonín John, který byl za své zásluhy jmenován čestným členem spolku. Po vydání zákona o veřejných knihovnách obecních v roce 1919 vznikla v Říčanech veřejná knihovna převzetím Husovy knihovny. 14. listopadu 1920 se ustanovila sedmičlenná knihovní rada a byl jmenován knihovník. Členství v radě nebylo formální, členové rady pečovali nejen o finanční zajištění a vedení účtů, ale podíleli se i na výběru knih pro knihovnu.Záznamy o vzniku a práci veřejné knihovny se zachovaly v Zápisníku knihovní rady v Říčanech, který končí až v roce 1951. Během 2. světové války byl provoz knihovny omezován v důsledku nařízení o vyřazování knih nevhodných autorů i celkové špatné hospodářské situace. Pracovat knihovna však ani za těchto podmínek nepřestala.\nPo osvobození opět začíná fungovat knihovní rada za války rozpuštěná, část knihovního fondu se vrací zpět. Nastává nový rozkvět, který je doložen vyšším počten čtenářů i výpůjček i zvýšeným rozpočtem. V roce 1947 měla knihovna téměř 10.000 svazků.\nStabilnějších výsledků začala knihovna dosahovat po roce 1960, kdy se přestěhovala do budovy staré radnice na Masarykově náměstí, kde je do současné doby. Do roku 1960 byla knihovnou okresní, v letech 1960-1989 městskou a od roku 1989do konce roku 2002 je opět knihovnou okresní.\nV lednu 2002 dochází k přestěhování Oddělení pro děti do větších prostor na Komenského náměstí.\nPo zániku okresních úřadů se od 1. ledna 2003 stalo zřizovatelem Husovy knihovny Město Říčany.\nDo 31.prosince 2005 byla Husova knihovna pověřena výkonem knihovnických regionálních funkcí na základě smlouvy uzavřené se Středočeskou vědeckou knihovnou v Kladně. Odborné informace poskytovala 9 profesionálním a 61 obecním knihovnám s dobrovolnými knihovníky. Po roce 2005 poskytuje Husova knihovna menším obecním knihovnám výměnné knižní soubory v rámci kooperačního programu.\nV dalších letech se knihovna modernizuje. Fondy jsou zpracovány a prezentovány na počítači (katalog na internetu), výpůjční protokol je od 1. prosince 1998 automatizovaný v dětském oddělení a od 8. března 1999 v oddělení pro dospělé. Všem návštěvníkům je umožněn přístup na internet.\nOd 1. ledna 2006 byly rozšířeny půjčovní hodiny v oddělení pro dospělé.\nV roce 2008 získala knihovna další prostory uvolněním kanceláří na Masarykově náměstí, tím se plošně zvětšilo oddělení pro dospělé z 213 m2 na 373 m2. Přibyla studovna a čítárna časopisů, rozšířily se prostory veřejného internetu a bylo možné odstranit provizória vyplývající z nedostatku místa (např. nevyhovující uložení svazků).\nOd ledna 2009 se rozšířil počet půjčovních hodin v oddělení pro děti (o čtvrtky dopoledne).\nOd září 2010 si zvýšený zájem čtenářů vynutil další rozšíření půjčovních hodin v oddělení pro děti (středy od 12 do 18 hodin).\nv létě 2012 se uvolnily nové, o dvě třetiny větší prostory na Komenského náměstí přímo sousedící se stávající knihovnou, do kterých se dětské oddělení přestěhovalo. Zvětšilo se tak z původních 100 m2 na 167 m2. Knihovní fond dětského oddělení bylo tudíž možné umístit na jednom místě bez meziskladů, vyřešil se problém s nedostatečnou kapacitou WC a zázemí, komfort pro návštěvníky se značně zvýšil.\nZájem o služby oddělení pro děti se nepřestal zvyšovat, takže půjčovní hodiny se dále rozšiřovaly, naposledy v dubnu 2014 - ve středu a ve čtvrtek je otevřeno už od 8.30 a v pátek je otevřeno až do 17 hodin.\nPODROBNĚJI JSOU UDÁLOSTI POSLEDNÍCH LET POPSÁNY V SEKCI "PŘEHLED UDÁLOSTÍ"


Na Šumpersku příští rok kvůli miliardové investici zdraží voda « VODARENSTVI.CZ\nČTK to sdělil předseda představenstva společnosti Vodohospodářská zařízení Šumperk (VHZ) Petr Suchomel.\n"Do navýšení vodného a stočného se promítla nutnost tvorby finančních zdrojů na obnovu a rozvoj vodárenské infrastruktury a také nutnost plnit finanční kritéria v souvislosti s čerpáním dotace z fondů EU," zdůvodnil Suchomel růst cen. Ceny vodného a stočného na Šumpersku podle něj i po plánovaném zvýšení zůstanou pod celostátním průměrem.\nSpolečnost VHZ v roce 2014 zahájila v Šumperku, Hanušovicích, Zábřehu, Mohelnici a Lošticích stavbu vodohospodářské infrastruktury za více než 1,6 miliardy korun, která má zlepšit stav kanalizace a čistotu vody v tocích. Většinu nákladů na stavbu pokryla dotace EU. Podle pravidel pro získání dotace musí ale ceny vodného a stočného vzrůst nejméně o dvě procenta nad inflaci.\nMěsta, ve kterých žije dohromady 55.000 lidí, díky obří investici opravila zastaralou kanalizační síť a modernizovala čistírny odpadních vod. Zhruba 3700 obyvatel získalo přístup ke kanalizaci. Po dokončení projektu se v regionu zvýší míra připojení na kanalizaci a čistírny odpadních vod z 92,9 na 99,6 procenta.\nFirma VHZ pronajímá svoji infrastrukturu Šumperské provozní vodohospodářské společnosti. "Při dodržení závazné podmínky minimálního meziročního cenového nárůstu cen vodného a stočného o dvě procenta nad inflaci dojde v příštím roce k velmi výraznému nárůstu příjmů naší společnosti z nájemného, a to celkem o více než 32 procent," uvedl Suchomel.\nVoda příští rok podraží například také na Prostějovsku, kde se vodné a stočné od ledna zvýší takřka o dvě koruny na 86,24 koruny. Naopak na Olomoucku příští rok po několika letech zdražování díky vyšší spotřebě pitné vody cena vodného a stočného klesne. Zatímco letos obyvatelé Olomouce za metr krychlový vody zaplatili vodné a stočné 84,22 koruny (včetně DPH), tak od 1. ledna 2017 cena metru krychlového vody klesne o procento na 83,28 koruny.\nFoto: Wikipedia, de:Benutzer:Alex Anlicker, licence\n7. 12. 2016 ČTK


Goals & Performace 4 Success (GPS) | GROWINGPEOPLE\nGoals & Performance 4 Success\nÚspěch při zvyšování angažovanosti zaměstnanců závisí ve velké míře na dobře naplánované práci, za kterou mohou nést vlastní odpovědnost a na které je jasně patrný jejich osobní přínos. Goals & Performance 4 Success (GPS) je nástroj pro plánování cílů a řízení výkonu zaměstnanců.\nPři aplikaci GPS zaměstnanci lépe chápou svou roli, své úkoly, odpovědnost a pravomoc. Mohou si snadno odpovědět na otázku: „Vím, co se ode mě očekává a co mám dělat?“, tzn. „Přebírám osobní odpovědnost za něco, co mi dává smysl.“ Klíčovou úlohou manažera je v tomto případě vysvětlit strategické záměry jednotlivých pracovních aktivit. Proto, aby proces plánování fungoval a systematicky zvyšoval angažovanost, motivaci a odpovědnost zaměstnanců, musí být všichni obeznámeni s důvody, proč něco dělají, všichni musí znát svůj osobní přínos k vyššímu cíli a pravidelně získávat zpětnou vazbu.\nKlíčové příčiny stagnace firemního růstu:\nneefektivní plánování cílů a pracovních činností\nnízká motivace a neangažovanost\nnefunkční nebo zastaralé interní procesy\nnedostatečná komunikace vedoucího s týmem\nšpatná informovanost a chybějící zpětná vazba\njasně popsané role v rámci odpovídajících kompetencí\nangažovanost a vnitřní motivace zaměstnanců\nosobní iniciativa a odpovědnost při plnění úkolů\nzměna myšlení a pracovních návyků\nV čem GPS pomáhá manažerům?\nmanažeři dostávají do ruky funkční, sofistikovaný a účinný nástroj pro zlepšování pracovního výkonu a efektivní vedení svých lidí, jednotlivců i týmů\ndíky tomu, že dostanou věci pod kontrolu, tj. řídí výkon, plánují cíle, podporují své lidi a dávají jim zpětnou vazbu, získávají přirozený respekt\nsystematickou prací s GPS manažeři budují a upevňují své návyky a stávají se lídry, lidé jdou za nimi, následují je\nCo znamená 4 Success? Číslice 4 představuje čtyři klíčové pilíře metody GROW, které vedou k úspěšné implementaci GPS: Goals (cíle), Reality (aktuální stav), options (Možnosti) a Will (vůli). Cíle nám udávají směr, kterým se chceme ubírat. Abychom se mohli posunout z místa na místo, musíme vědět, kde se aktuálně nacházíme a jaké máme možnosti. A nakonec bez vůle a ochoty věci měnit a posouvat se správným směrem ničeho nedosáhneme. Proto je pro nás důležité opírat naši práci právě o principy GROW.\nChcete se o nástroji GPS dozvědět něco víc?


Můj příběh – kristinahummelova\nMůj příběh aneb jak jsem si splnila sen\nMůj sen a tajné přání bylo vydat knihu pro děti, nejen ji napsat, ale i ilustrovat.\nBude se jmenovat Nelinka a Strom zázraků. Název byl na světě, ale co dál! O čem kniha bude? Umím vůbec psát? A malovat? Asi je to všechno jen bláznivý nápad. To nemůže vyjít!\nNadšení vystřídaly pochybnosti a obavy.\nV jednom dětském centru seznamuji s milou paní a zjištuji, že je malířka, která má zkušenosti s dětskými ilustracemi. Že by náhoda?\nChodím k Martě malovat. Nejprve malujeme jen tak, Marta mně seznamuje s různými technikami, pak se jí svěřím se svým záměrem. Je zatím jediná, kdo o mém troufalém plánu ví. Naštěstí se nijak zvlášt nad tvorbou knihy nepodivuje. To je rozhodně dobrý začátek.\nJako první maluji chaloupku. Fotím si naši chalupu ze všech stran a přistupuji k ilustraci velmi technicky, musím ubrat, na geometrii děti kašlou. Hlavně barvy, střecha ať klidně spadne. Nakonec je moje chaloupka krásná.\nNa řadu přichází Nelinka, hlavní hrdinka. Potřebuji nějaký snadný vzor, abych ji dokázala namalovat vícekrát. Trochu jsem to přehnala, budu ji malovat z profilu. To je dost těžké, lituji svého rozhodnutí. Ale už se nedá nic dělat. Po několika desítkách gumování je papír téměř průsvitný. Končím s opravami nebo papír protrhnu. Nezbývá než věřit, že děti mají nedokonalost rády. Všímám si, že moje Nelinka má oproti tělu dost velkou hlavu, ale to je teď moderní způsob ilustrace, uklidňuji se. Marta trpělivě přihlíží. Nemůže do toho moc zasahovat, chci si to přece namalovat sama a tak mě alespoň povzbuzuje.\nNa řadu přicházejí barvy. Miluju akryl. To můžete malovat donekonečna, papír se neprotrhne, jen Nelinka začíná být pod vrstvami akrylových barev téměř 3D. Nelinu už nemaluju! Marta navrhuje oživit ilustraci razítky květin, vystřiženými obláčky a malými kopečky z barevných papírů. Koláž! Nadšeně souhlasím, a doufám, že to celou ilustraci zachrání.\nVážka v další ilustraci se mi povedla. Začínám být trpělivější. Rozhoduji se věnovat celý den tvorbě pěti motýlů. Úplně mně to pohltí. Skoro bych zapomněla děti ve školce. Jsem umělkyně. Usmívám se.\nPři malování víl používáme třpytky. Lidé se na mně dívají zvláštně. Několik týdnů chodím třyptivá a nejen já, ale i Marta a její manžel. Z koberce to taky nejde dolů. Prý to nevadí. Pokračujeme. Marta je klidná a s neutuchajícím elánem mě povzbuzuje. Uděláme jednu ilustraci po druhé, to půjde. Trochu ztrácím počáteční enthusiasmus, začínám se zabývat myšlenkou, že knihu třeba nikdy nedokončím a schovám text do šuplíku. Tam přece končí všechny geniální věci.\nMarta má připravenu další kompozici. Dělám vše, jak mi řekne. Skřítkové jsou moje doména, ilustrace mi jde pěkně od ruky. Jsou úplně jako živí. Když si je nesu na hotovém výkresu po ulici a vítr mi výkres vyfoukne z ruky, začínám ke skřítkům promlouvat. „No tak kluci, tady si nemůžete jen tak lítat, pojďte zpátky.” Už je to tady.! Začíná mi z toho hrabat. Ten pán, co šel proti mně, ten si to taky myslel.\nDalší technika mě vyloženě baví – stříkáme kefkou. To je po slovensky kartáček na zuby. Marta je slovenka. Překonávám svůj strach a občas se ilustracemi pochlubím doma, kamarádům.\nMožná, že knihu opravdu dokončím a ona vyjde, děti si ji budou číst. Začínám fantazírovat. Jsem druhá Rowlingová. Děti mi trhají knihy z rukou, chtějí je podepsat. Jsem slavná a samozřejmě dost bohatá. Sakra, ustřihla jsem jednomu skřítkovi kus prstu. Proč jen jsem ty postavičky udělala tak malinký. Ani ty manikůrní nůžky nejsou k vystřihování dostačující. V Copy centru už mě znají: „Dobrý den, zmenšit na dva centimetry a raději šestkrát, prosím! “Jistě,” tváří se profesionálně a já taky. Však skřítkové jsou přece taky umění.\nI neuvěřitelně lesklý ještěr mě baví. Kamarádka Petra mi posílá z Paříže balící papíry, které používáme jako podklady k ilustracím.\nZnovu ztrácím víru, že knihu někdy dokončím. Jde to hrozně pomalu. „Tahle technika tě bude bavit,“ slibuje Marta s věčným úsměvem na rtech. Večer si tedy nanáším na papír tuš a ostrou hranou špejle do papíru vyrývám tajné chodbičky, aby děti našli cestu ven z bludiště. To je tedy relax! Pod tuší mám barevné voskovky a tak to vypadá překvapivě dobře. „To teď už budeš každý večer malovat?” ptá se ostražitě manžel. „Úplně každý ne,” usměju se na něj omluvně. Snad je jasný, že se musím soustředit, jinak se děti z toho bludiště nedostanou.\nNení se mnou řeč, ale vždyť na knize pracuji jen dva roky. To je nic! Permoník. Trhlouni. Čokoládové hory. Píšu a pořád na Nelinku myslím. Ještě, že mám tak vtipné děti. Je jim jasné, jak má příběh pokračovat dál a jejich postřehy jsou velmi trefné. To musím použít. Raduju se. Kamarádka Tereza mi ušije půlmetrového fialového zajíce. Děkuju, jsi skvělá!\nTak jsem to opravdu dopsala. Mám hotové všechny ilustrace. Prý je to velmiautorské, je těžké to nějakým způsobem upravovat, snad jen malé změny, jinak by to vyžadovalo … nejspíš aby to napsal někdo jiný. Z některých nakladatelství, kam jsem posílala ukázku textu, někteří i odpověděli. Asi nejnadějněji znělo: „Je to pěkné, ale máme plný ediční plán.”\nNelinko, neboj, to bude dobrý! Kamarádka mi doporučuje malé vydavatelství. Jste moje jediná záchrana. Naštěstí knihu vytisknou, je to jen otázka peněz. Grafika i korektorku mají. Pumpuji do produkce všechny uspořené peníze. Vždycky jsem byla optimistka. Pan vydavatel mě naštěstí trochu přibrzdí ohledně počtu výtisků.\nKniha je v tiskárně. 11.11. 2014 mi ji přivezou, Dvatisíce Nelinek. Teda vás je, holky. Kniha je krásná! A je moje! Nenápadně vlepím pusu obálce a nejraději bych si s ní zatančila.\nDokázala jsem to. Jsem šťastná. Díky za podporu všem, kteří jste mi chtěně či nechtěně vstoupili do cesty a stali se tak nedílnou součástí mého splněného snu! Bez vás bych to nezvládla.\nKristina Hummelova: Výchova dětí je ta nejdůležitější práce na světě\nKristina Hummelová: Ráda si tak trochu létám nad zemí\nSpisovatelka Kristina Hummelová: I mámy potřebují dělat, co je baví\nNovinky. cz: Proč se lidé i v dnešní době uchylují k psaní pohádek


Rath cítí šanci. Napadl odposlechy před soudem, který je už jednou zpochybnil - Seznam Zprávy\nBezpečnostní kamera zachytila výbuch plynu v Prešově. Počet obětí se zvýšil na jedenáct\nDavid Rath napadá odposlechy od propuknutí kauzy v roce 2012. Například říká, že nahrávky jsou nesrozumitelné. (Video: Seznam.cz)\nBývalý středočeský hejtman hraje o to, jestli půjde na osm let do vězení. Rozhodne se přespříští týden.\nDavid Rath v úterý odhalil taktiku, s jakou se bude hájit před odvolacím soudem – ve známé korupční kauze, v níž už nepravomocně dostal osm a půl roku vězení.\nBývalý středočeský hejtman napadl odposlechy, které policisté pořídili v letech 2011 a 2012. A které jsou podle obžaloby jedním z hlavních důkazů, že byl Rath mozkem propracovaného korupčního systému na krajském úřadu. Podle kriminalistů mu na úplatcích vynesl 16,2 milionu.\nRath především zpochybňuje, že odposlechy vyšetřovatelé pořídili legálně. Tvrdí, že nebyly správně povolené soudem.\nSenát Vrchního soudu v Praze, před nímž teď Rath stojí, přitom stejný názor vynesl už v roce 2016. Tehdy měl rozhodovat, jestli Rathovi potvrdí prvoinstanční trest osm a půl roku za zmanipulování osmi krajských zakázek.\nPředseda senátu Pavel Zelenka ale překvapivě zjistil, že s odposlechy se nedá pracovat jako se zákonnými důkazy. Proti tomu podal stížnost tehdejší ministr spravedlnosti Robert Pelikán (ANO). A až Nejvyšší soud musel definitivně rozhodnout, že odposlechy jsou v pořádku.\nKdyž pak případ znovu doputoval soudním kolečkem k prvoinstančnímu krajskému soudu, aby vynesl nový verdikt (tentokrát tedy už s jasným sdělením, že s odposlechy není problém), soudce Robert Pacovský někdejšího hejtmana znovu odsoudil ke stejnému trestu.\nZabavte Rathovi všechen majetek, jinak to nebude žádný trest, žádá státní zástupkyně\n10. 6. 13:50\nA právě to v úterý v rámci odvolací řeči Rath napadl.\nTočil se na tom, že soudci Nejvyššího soudu v případě odposlechů do usnesení napsali, že jejich výrok je pouze akademický a že nemá vliv na běžící kauzy. Což si Rath překládá tak, že platí výhradně do budoucna. Tedy na další podobné případy, nikoli však na ten jeho. Jinými slovy, že v jeho kauze se s odposlechy dál nesmí pracovat.\nRath v pondělí řekl, že krajský soud (tedy ten, který ho poslal nepravomocně do vězení), se s touto pasáží usnesení nejvyšších soudců nevypořádal. „Vůbec ji nevzal v potaz. Tváří se, jako by neexistovala,“ prohlásil.\nStátní zastupitelství i krajský soudce ale „četli“ rozhodnutí nejvyšších soudců jinak.\nZjednodušeně: Kvůli zpochybnění odposlechů začal Rathův soud vlastně od znovu. Takže nešlo o běžící soudní případ, ale o zcela nový.\nTak jsme v prd... Odposlechy Ratha a jeho kompliců soud odmítl nezákonně\n7. 6. 2017 12:10\nRath tak nyní stojí opět před vrchním soudcem Zelenkou, který mu svým rozhodnutím o neplatnosti odposlechů dal před třemi lety šanci, že z úplatkářské kauzy vyvázne. Zelenkův výrok byl tehdy překvapivý i proto, že tento soudce do té doby v podobných případech odposlechy uznával.\nV kostce šlo o spor, jaká konkrétní podezření musí na začátku vyšetřování policie předložit soudci, povolujícímu odposlechy. Aby soudce mohl správně rozhodnout o tomto zásadním prolomení soukromí.\nPodle vrchního soudce Zelenky detektivové odůvodnili v roce 2011 žádost o odposlechy nedostatečně.\nNyní se čeká, jak rozhodne napodruhé – jestli opět na odposleších zjistí nějakou vadu. Nebo jestli se plně podřídí tomu, co o nich řekl Nejvyšší soud. Jednání jsou naplánovaná až do přespříštího týdne.\nZ pohledu obžaloby přišlo předloňské potvrzení nejvyšších soudců, že odposlechy nejsou „toxické“, na poslední chvíli. Kdyby totiž nemohlo státní zastupitelství před soudem s odposlechy pracovat, výrazně by to ztížilo jeho postavení v celém procesu.\nPřišlo by například o rozhovory z kuchyně Rathových spolupracovníků manželů Kateřiny a Petra Kottových, kde se mluví o konkrétních zakázkách a částkách, které padnou na úplatky. Nebo o hlášení Petra Kotta po návratu domů, kolik a od jaké zdravotnické firmy převzal.


Političtí pornohráči | Flirtkontakt\nPorno a politika. Dva obory, které byste si na pomyslné čáře představili určitě hodně daleko od sebe. Ale není tomu tak, moc pěkně se dokážou prolínat. Možná kdyby se politici více pohybovali v pornosféře, dali by se rozumněji využít jak oni, tak jejich nápady.\nPornobranže a politická branže o sebe mohou občas zavadit, buď omylem a nebo vyloženě plánovaně. Někdy se může jednat o vyloženou srážku a následky, které si pak hlavní aktéři nesou, nejsou nic příjemného, protože jak porno, tak politka je velice nebezpečná oblast, kterou mají rádi zlí jazykové a především bulvární plátky se svými reportéry.\nCo si budeme povídat, vyloženě není možné nebo by to dlouho nevydrželo, kdyby osoba politického ražení, natáčela porno ve svých volných chvilkách. Kdyby se to stalo, rozhodně by nastal pád hned s prvním zveřejněným titulkem. Je jasné, že politici sexují a žádní svatoušci to také nebudou, ale jsou prostě věci, o kterých se nemluví a za které se pyká.\nTo já ne, jsem jen máma!\nJedná se o takovou situaci, kdy se vaše dítko dává na natáčení porna, nechá kolovat obrázky a videa svého nahého těla po internetu a vám nezbyde nic jiného, než si rvát vlasy při oblékání kostýmku a modlit se, aby někdo z osazenstva kolem kulatého stolu tuto kuriozitku nevytáhl. A že se můžete vsadit, že vytáhnou. Lidé žijí drby, rádi se přiživují na nepříjemnostech druhých, tak to bylo a tak to ještě stále je. Je jen na každém zvlášť, jak se s takovou situací dokáže poprat a vyrovnat.\nDaisy Lee: Dcera české političky\nDcera zabrousila do porna a jak na to reaguje taková máma? No, všichni to asi známe, snaží se takový čin svého dítěte ospravedlnit jako každý jiný špatný krok. Žádný rodič nechce slyšet pravdu i přes to, že si ji moc dobře uvědomuje. Asi je to pochopitelné.\nV tomto případě, kdy začínající pornoherečka Karolína Urbanová s pseudonymem Daisy Lee zavítala do erotické sféry, svoji matku zrovna dvakrát nešetřila. Její matkou není jinkdo jiný než příbramská místostarostka Alena Ženíšková, která o rozhodnutí své dcera vydala prohlášení, nezalekla se, i když přiznala, že se pro ni jedná o bolestivou záležitost.\nAlena Ženíšková (1): "Internetovou sítí v těchto dnech kolují fotografie a video s obsahem pro dospělé, ve kterém bohužel vystupuje moje nejstarší dcera. Neprovedla žádný trestný čin, je ze zákona dospělá a sama si je dobře vědoma, že se stala aktérem něčeho, za co bude nejspíše ještě dlouhá léta pykat."\nAlena Ženíšková (2): "Úderem plnoletosti se v mé dceři vzedmula bytostná touha po svobodě a odhodlání všem ukázat, že už si se svým životem umí poradit sama. Marné byly nářky a přemlouvání, rozhodla se postavit se s plným odhodláním na vlastní nohy a odešla ze dne na den z domova."\nAlena Ženíšková (3): "Vydala se na casting, kde bez dlouhého přemýšlení nerozvážně podepsala mnohastránkovou smlouvu, díky které se v momentě "vydala všanc" gaunerům, kteří se neštítí naprosto ničeho. Vidina rychlého výdělku se však záhy změnila v noční můru. Zdvořilé chování se změnilo v nátlak a ona se následně stala jednou z dalších mnoha tisícovek obětí těchto praktik. Ohavné video bylo vypuštěno do elektronického éteru, ještě než stihla dojít domů. Udělala obrovskou chybu a pochopila pozdě, že udělala něco, co jí jakýkoli zlý jazyk může kdykoli připomenout, a to až do konce jejího života a možná i ve chvíli, kdy se jí to bude nejméně hodit."\nNo, jenže chyba lávky. Daisy Lee s natáčením porna nesekla a vesela točí dál a stala se z ní vyhledávaná pornoherečka, která vlastně nikomu nenaletěla. Zastávání se své dcery vzalo za své. Karolína své matce vzkázala, že už je velká a bude si dělat, co chce, že každý bude dělat, co ho baví, ona bude roztahovat nohy a mamka ať sedí na radnici. No, dcera k pohledání, není boží? Určitě je boží, nebo ne?\nZ životopisu: Poslankyní a pornoherečkou\nVšichni, kdo znají naši českou bývalou pornoherečku Dolly Buster ví, že i ona se pohybovala v politice a hrála si s politickou kariérou, ovšem odešla a nechala se slyšet, že se již do ní nevrátí. Docela rozumné rozhodnutí. Máme tu ale ještě jednu takovou šikovnou všeobecně zaměřenou pornoherečku, která neví na jakém žebříčku se pohybovat jako TOP.\nNení jí nikdo jiný než maďarka Ilona Stallerová, která vystupovala v pornu pod pseudonymem Cicciolina. Jak se dostane poslankyně italského parlamentu k natáčení porna, to asi neumí každý z nás tak jednoduše pochopit. Je známo, že jako poslankyně oslovovala premiéra "pusino" a nabídla sex Usámu bin Ládinovi. A nebyl jediný, komu takovu nabídku poslala. Dostal ji také Saddám Husajn, kterému vzkázala, že pokud ukončí válku v Perském zálivu, tak se s ním vyspí a svou nabídku zopakovala v roce 2006 uprostřed kauzy zbraní hromadného ničení, právě zmiňovanému Usámu bin Ládinovi. Není nad to, když si žena věří.\nVstup pornoherečky do římské politiky způsobil nemalý šok.\nUmberto Ecco: "Viděli jsme už i horší nemorálnosti."\nDnes už vystupuje jako velice bohatá pornodůchodkyně, jíž byl od státu přiznán pohádkový důchod.\nIlona je navíc světlou výjimkou, která se od pornobranže, ve které již samozřejmě skončila, chce zpátky dostat do politiky. Cesta z politiky do porna je určitě méně trnitá než ta na druhou stranu. Dnes už této "šedesátnici" jde především o legalizaci prostituce a měkkých drog.\nPornopolitičky: Mládí vpřed!\n"Když jsem byla já mladá, tak.....". Tento začátek věty všichni známe, v rodinách se používá velmi často. Podíváme se ale na dvě mladé pornoherečky, které svá vnoučata svými zážitky a prožitými zkušenostmi jistě pobaví a jejich život velice obohatí.\nNejmladší pornoherečka jistě nezní tak dobře jako nejmladší pornopolitička. Na to vsadila Drahomíra Jůzová, když se rozhodla se svěřit se svojí kandidaturou do politických kruhů. Této pornoherečce jsme již nějaký ten kousek v našem magazínu věnovali a pokud jste měli to štěstí a viděli ji v nějakém videu, jistě jste si všimli, že vyjadřování a inteligence jsou rozhodně její móc silnou stránkou. Dnešek ale prostě takový začíná být. Dnes stačí nic nevědět, nezajímat se a dveře se vám samy otevřou.\nLady Dee: "Dominika Myslivcová kandiduje za Úsvit. Já budu kandidovat za KDU-ČSL. Už jednám o podmínkách spolupráce." Možná by jí mohl někdo říci, že se jedná o křesťanskou stranu.\nCo se v mládí naučíš, ve stáří jako když najdeš. Na to vsází kráska Paola Saoliny, která se rozhodla postavit za omezení moci Senátu a přiřknutí pravomocí Premiérovi. Jak? No, jednoduše, každému kdo bude hlasovat "NE" ho vykouří. Tomu se říká plná pusa práce! Takoví kreativci v politice chybí, to je pravda.\nJak to asi chodí za zavřenými dveřmi u nás v Praze? Možná bychom se ještě divili.\n605 online uživatelů