Bečefuchgle (33) - Asistenti Erduka (Jupiterský duch 4) (Science fiction z paralelních vesmírů)\nCísař dostal od Pepkovy party maximum, co mu mohli dát. Nejen co do orgánů, kde se plně vyrovnal Icymu, ale hlavně co do vědomostí. Salgiel, Pepek a Yazatap mu vybrali nutné znalosti a Salgiel mu je pečlivě naskládala do přídavné paměti, implantované kvůli telepatii. Pepek tam kromě Ježkových zákonů přidal Technické minimum pro vladaře, jak tomu sám říkal, Yazatap přispěla Minimem diplomacie a s Biologickým minimem od Salgiel to dalo vzdělání, jaké už dlouho žádný z Císařů Emurechó neměl. Souběžně Salgiel zapracovala na zvýšení jeho životnosti. Vzhled velebného starce se začal brzy měnit, vrásky se vyhladily, svaly zpevnily. Jen šedivé vlasy Císaři zůstaly, ale teď už to nebyl příznak stáří. Salgiel mu šedivou barvu vložila do genetiky natrvalo - i jeho potomci by měli brzy šedivět.\n„Na vaše šediny si lidé zvykli,“ řekla mu. „Není dobré to měnit, jsou připomínkou příkoří, které jste vytrpěl. Bude to tedy rodová známka Císařů. Ať vám trvale připomínají, že ani Císař není chráněný před nespravedlností tohoto světa.“\nHned po operaci se, jako první z Pepkovy party, věnovala jeho procvičování.\nOgdurské vzdělávání umožňuje nalít do hlav neuvěřitelné množství mechanických znalostí, ale pak vyžaduje procvičení, aby si člověk uvědomil, co vlastně zná. Bez toho jsou mrtvé a jejich využití je iluzorní, nebo přinejmenším pomalu postupuje. Andělka Bísíája kdysi Oldovi věnovala slušné množství ogdurské vědy, ale z nedostatku času s ním procvičila jen nejnutnější. Oldu až do dospělosti překvapovalo, co všechno ve své hlavě nachází. Nejvíc vědomostí mu pak vybavila Máňa, kterou uchvátily natolik, až se mu v nich začala probírat.\nDobu, než Císaři dorostou naočkované orgány, využili k procvičování střídavě s prací na zákonech. Jak říkal Pepek, spojili příjemné s užitečným. Až pak následovalo trénování nových orgánů. Základy jejich užívání měl Císař v předaných znalostech, ale potřeboval dohled nad jejich zvládnutím. Zejména slýrib mohl být nebezpečný. Skupinka fanatiček se v Oáze zmocnila slýribu násilím, ale místo vlády nad vesmírem jim přinesl smrt - hvězdná brána dokáže neuvěřitelně rychle roztrhat toho, kdo ji otevře špatným způsobem - například sám v sobě.\nZdrželi se tím skoro o měsíc, ale získali dalšího do party. Bečefuchgle se mezitím nezbořilo, jak žertem ujišťoval Pepek Císaře.\nAle ani tam se čas nezastavil.\nHrabě Mysréch Kílvap Suruas začal pod dojmem dosavadních úspěchů své rodové panství v Bečefuchgle upevňovat a rozšiřovat. Svou Gardou s úderným jádrem čipovaných mariňáků obsadil překvapivým ranním útokem sousední město Peldyboj. Jeho zastupitelé, napojení na družinu vévody Myrota, se nezmohlo na odpor a cesta od letiště k radnici byla lemovaná mrtvolami lidí, kteří se nestačili před mariňáky včas schovat. Samotného vévodu Myrota rozsekali mariňáci na kusy v jeho vlastní posteli, nejspíš si ani nestačil uvědomit, co se děje. Jen Mistr Éšchi, velitel Myrotovy tělesné stráže, vzdoroval zabarikádovaný ve své pevnůstce déle, ale jeho mariňáci se prostě nemohli měřit se Suruasovou dvacetinásobnou přesilou. Když přitáhli raketomet, Mistr Éšchi se raději zastřelil, aby nepadl do rukou mariňáků živý, a tím poslední odpor skončil.\nHrabě pak dal obsadit banky, včetně pobočky Císařské. Ne aby se zmocnil nových peněz, které tam byly. Naopak, téhož poledne je dal na lidové slavnosti veřejně spálit, aby je nahradil čerstvě vydanými surualy, od nynějška jediným oficiálním platidlem na území obou měst. Slavnost byla velkolepá a vydařila se, jen místní se drželi stranou. Neodvážili se slavnost bojkotovat. Gardisté je nemilosrdně vyháněli z domů a mariňákům se neodporuje.\nZpitý úspěchem uspořádal hrabě na největším prostranství Peldyboje vojenskou přehlídku své vítězné Gardy, spojenou s náborem dalších dobrovolníků. V čerstvě dobytém městě se ovšem nikdo nehlásil a očekávat po takovém masakru dobrovolníky by bylo hodně drzé, ale dobyvateli to nevadilo. Aby mohl do Gardy slavnostně zařadit dobrovolníky, dal si je hrabě prozíravě pro tuto příležitost dovézt z Bečefuchgle.\nS jednou maličkostí ale nepočítal ani hrabě, ani velitel jeho Gardy, Mistr Chryzz.\nPrvní starostí mariňáků bylo přerušení veškerého spojení mezi vévodským palácem a všemi vojenskými posádkami, které by snad mohly vévodovi i městu přijít na pomoc. To se mariňákům skvěle podařilo - otázkou bylo, zda by nedávno rozpuštěné vojenské posádky mohly do událostí vůbec zasáhnout. Také obsazení bank proběhlo hladce, tak brzy po ránu byly prázdné, bez klientů a personálu. Převzetí Císařské banky proběhlo nejrychleji, neboť její bezpečnostní služba neměla ani jednoho čipovaného.\nMariňáci se pak o zaměstnance bank přestali starat a ti mohli vlastními komunikátory upozornit na změněnou situaci nadřízené pobočky. Podrobnosti o obsazení Peldyboje se k Císaři dostaly ještě dřív, než tam začala vítězná přehlídka Suruasovy Gardy.\n„Něco jsem čekal, ale tohle opravdu ne,“ komentoval to Císař.\n„Potvrdilo se, co jsem tušil,“ dodal Pepek. „Žádná svoboda, nastupující tyranie!“\n„Půjdeme tam?“ nabízela se lakonicky Yazatap. „Hlásím se do výpravy!“\n„Bereme,“ odvětil Pepek. „Tři na to jistě stačíme. Gosur už se také nemůže dočkat, že?“\nCísař jen přikývl, ale úplně si jistý nebyl. Přece jen je pouhý trénink něco jiného než použití naostro. A některé vlastnosti ještě neměl zcela zvládnuté.\n„Vdudegy jsme zatím netrénovali,“ přispěchal mu na pomoc Pepek. „Cestu do Bečefuchgle bych tedy pojal jako trénink vdudegů.“\n„V pořádku,“ souhlasila Yazatap. „Leťte tedy napřed.“\nVdudegy jsou pro cestování po planetě skoro stejně ideální, jako okifeiské teleporty. Cesta k protinožcům trvala tříčlenné výpravě půl hodiny, a to ještě Pepek Císaři zpočátku každý skok prostorem pomáhal a pak vyhodnotil. První skoky byly sotva třicetikilometrové, ale po krátkém tréninku se prodlužovaly, až ke konci co skok, to dvě stě kilometrů.\nJakže to říkala Bísíája? Kde by zůstala pozemská letadla - i nejrychlejší stíhačky?\nYazatap se držela za nimi, ale neztrácela s nimi kontakt. Měla pochopení, že Císař nemůže od počátku lámat rekordy. Ostatně - až dosud ztratili měsíc, pár minut je nerozhází. Když se ale nad obzorem objevily vrcholky budov města Bečefuchgle, naznačila Pepkovi, že je nejvyšší čas změnit se v duchy a do města přiletět inkognito, jak měli původně v úmyslu.\nProšli každý vlastním hmotovým zrcadlem - Císař poprvé nevyužil Pepkovo. Pak společně přeskočili poslední stokilometrový úsek.\nByli v Bečefuchgle, městě odbojného hraběte Suruase. Přesněji, viseli jako duchové zhruba kilometr nad jeho palácem.\n„Takže - hadry a mezi lid?“ usmál se Císař.\n„Dobře, že to berete s humorem,“ usmála se na něho Yazatap. „Ale pozor, skutečnost může být syrovější než čekáme a co se tu děje, má k humoru hodně daleko.“\nSnesli se dolů. Pepek předpokládal, že hraběcí palác bude prázdný, když je hrabě s celou družinou v sousední Peldyboji, přistáli proto v centru města, prolnuli skrz střechy budov a zastavili se ve veliké, jasně osvětlené hale, těsně nad hlavami lidí, aby měli přehled.\nSupermarket, napadlo okamžitě Pepka.\nNa první pohled se dalo rozpoznat nákupní středisko. Prostor kolem několikapatrové podlouhlé haly byl skleněnými stěnami rozdělený na desítky menších obchůdků, připomínajících včelí buňky. Většinou byly liduprázdné, postávali v nich nečinně jen jejich majitelé, nebo možná prodavači. Uprostřed se hala rozšiřovala a byly zde rozmístěné větší, také poloprázdné obchody. 09\n„Plno tu tedy nemají,“ komentoval to Pepek.\nVznášejících se postav si nikdo nevšiml. Udržovat se v průhledném stavu nebylo pro duchy v jasném světle haly problémem, naopak, víc energie by je stálo zviditelnění.\n„Začneme,“ rozhodla Yazatap. „Potřebujeme informace a zase informace. Navrhuji získat je od nejbližšího člověka, nehybně jich tu stojí a sedí plno.“\n„Začni tedy!“ povzbudil ji Pepek. „Gosur si to zkusí hned po tobě.“\nCísař se zájmem sledoval, jak Yazatap přisedla k prodavačce, otráveně sedící za prodejním pultem. Nasunula se do ní, aby obě, hmotná s nehmotnou, seděly na stejné židli. Stačilo zaujmout stejný sklon těla, aby obě splynuly a Yazatap zdánlivě zcela zmizela. Trvalo to ale jen pár minut a Yazatap se opět vynořila - ačkoliv ji i teď viděli jen její kolegové duchové.\n„Čekali jsme, že je hrabě darebák,“ obrátila se směrovaně na Pepka a Císaře. „Nespletli jsme se, tohle je jen další ukázka jeho lidumilnosti.“\n„Co tím myslíš?“ dožadoval se Pepek vysvětlení.\n„Tenhle obchod,“ ukázala Yazatap rukou kolem sebe. „Další parádní past na důvěřivé lidi! Je až k neuvěření, do čeho jsou lidi ochotní vlézt!“\n„V čem je to past?“ zajímal se i Císař.\n„V podmínkách nájmu těch krámků,“ odvětila ochotně Yazatap. „Tohle nákupní středisko dal náš dobrodinec hrabě postavit, aby sem soustředil obchodníky z celého města. Jeho lidé jim slibovali úžasné podmínky, nákupní středisko mělo nakupující soustředit a obchodníci tu měli mít zlatý důl. Tomu odpovídaly vysoké nájmy, ale jak hraběcí agenti zdůrazňovali, při očekávaném vysokém obratu by šlo o přiměřené sumy. Obchodníci, kteří na tu vějičku naletěli, zřejmě příliš neuvažovali a dali se oslnit vidinami vysokých zisků.“\n„Takže jich spousta brzy zkrachovala,“ doplnil s pochopením Pepek.\n„To by byl normální trest za velké oči,“ řekla Yazatap. „Jaképak vysoké zisky? Větší odbyt jim město zajistit nemůže, počet obyvatel tu přece nestoupl! Vidina, že se sem stáhnou zákazníci z celého města, je falešná, vždyť i na Zemi většina lidí nakupuje nejraději blízko svého bydliště, to je přece každému jasné odedávna! Na slavnostní otevření přišly davy zvědavců, ale jen mizivě z nich si něco koupilo. Když zvědavci odtáhli, zůstalo tu prázdno, asi jako teď.“\n„Dobře, ale proč to potom nezavřeli?“ zajímal se Císař.\n„Protože jim to nájemní podmínky nedovolují,“ řekla Yazatap. „Nájemní smlouvy jsou na pět let, ať se tu prodává, nebo ne. Vypovědět je předčasně, znamená zaplatit naráz nejen nájem za pět let dopředu, ale navíc i pětinásobnou likvidační pokutu. Podobné pokuty hrozí i těm, kdo by sice nájem platili, ale přestali by prodávat. Většina napálených obchodníků se vrátila do svých dřívějších obchůdků po celém městě, kde mají své stálé zákazníky, ale zdejší krámky musí udržovat v chodu bez ohledu na ztráty a platit, platit a platit. Proto je vedou ženy a jak vidět, ochotou neoplývají - kdo by za té situace projevoval nadšení?“\n„Darebáctví to je, ale krátkozraké,“ zhodnotil to Císař. „Po pěti letech se ta tržnice zhroutí a hrabě zkrachuje.“\n„To není tak jisté,“ pokračovala Yazatap. „Jednak si za pět let na předraženém nájemném nestydatě nahrabe, ale horší je, že zdejší lapení obchodníci musí ty krámky udržovat, jako kdyby byly kdovíjak ziskové. To mu nahání další vodu na mlýn. Jeho agenti shání další oběti a tvrdí jim: Podívejte se, jak se tu všem krásně obchoduje!“\n„To si to ti noví nemohou zjistit včas?“ divil se Císař.\n„Nemohou,“ řekla Yazatap. „Hrabě každou zmínku o té habaďůře okamžitě žaluje. Soudy má pod palcem, patří mu ve městě skoro všechno, nikdo se neodváží ani ceknout!“\n„Odkdy má nějaký hrabě pod palcem Císařské soudy?“ rozčílil se Císař. „Jak se mu mohli soudci za pouhý měsíc tak podřídit?“\n„On je měl pod palcem už dřív,“ přidala Yazatap. „Hlavní žalobce zdejšího soudu je jeho syn, hrabě Lévim Suruas mladší. To mu, mimo jiné, umožnilo vyhlásit samostatnost.“\n„Já jsem hned říkal, že svoboda vyhlášená hrabětem není žádná svoboda!“ řekl Pepek.\n„Měl jsi pravdu,“ uznala mu to Yazatap. „Musíme se do toho vložit.“\n„A bude to jednoduché,“ řekl Císař. „Hrabě Suruas je vinen přepadením sousedního Peldyboje, kde došlo ke ztrátám na životech. Už jen to stačí k jeho odsouzení do Podsvětí. Spravedlnost tím dojde naplnění a podružné viny nás ani nemusí zajímat.“\n„Nebude to tak snadné, jak si myslíte,“ zavrtěla hlavou Yazatap. „I když vhodíme hraběte Suruase do Podsvětí, zůstane tu po něm k rozplétání jeho mafiánská struktura. Třeba jeho pět spolumajitelů zdejšího nákupního centra. Všichni patří do rodu Suruasů. Patří jim většina továren ve městě i v nejbližším okolí. Rod Suruasů řídí soud, policii i advokáty. Nebude to jednoduché.“\n„Pěkná rodina!“ řekl uznale Císař. „To abychom nelelkovali a dali se do toho, jinak na tom strávíme zbytek roku!“\n„Zkusíme sebou hodit,“ přijal to Pepek. „V této chvíli bych rozdělil partu. Yazatap, měla bys obsadit letiště, abychom nepropásli návrat vítězů. My dva navštívíme soud a porozhlédneme se tam. Gosur se beztak potřebuje pocvičit ve čtení myslí...“\n„Souhlasím,“ přikývla Yazatap. „Ale ještě před soudem bych se na vašem místě zastavila na zdejší policejní stanici a vyslechla jejího velitele. Major Pydge není sice Suruas, ale do rodiny patří, má totiž za manželku hraběcí dceru.“\n„Je ve městě nějaký darebák, který k tomu rodu nepatří?“ chytal se za hlavu Císař.\n„Všichni Suruasové snad nemusí být darebáci,“ řekla smířlivě Yazatap. „Ale příznačné je, že všichni zdejší darebáci k rodině Suruasů patří!“\nPoté se vznesla a proletěla zasklenou střechou vzhůru.\n„Nehledě na to, že to jsou bankéři,“ dodal Pepek.\nPak se spolu s Císařem otočili a prošli skrz skleněné stěny směrem, kde podle Yazatap měla být nejprve policejní stanice a o kus dál budova soudu.\nMajor Pydge přecházel po své služebně sem a tam jako lev v kleci.\nSituace v Bečefuchgle vypadala klidná, ale to bylo jen zdání. Zejména když očipovaná elita hraběcí armády vyrazila na harc a majorovi zbyli na ochranu pořádku řadoví policisté. Ještě neproběhl soud s poslední skupinou zatčených a už se na obrazovkách městských kamer začala tu a tam trousit další individua, kamsi spěchající a podezřele se rozhlížející.\nBečefuchgle zřejmě nebylo tak pokorné město, jak si hrabě Suruas představoval.\nCo s tím? Má své maníky poslat hlídkovat do městských tunelů? To nemá smysl, co by tam dělali? Jen by spiklence vyplašili. Ti lotři se určitě scházejí v bezpečném soukromí, kam městské sledovací kamery nevidí! Škoda, že kamery nejsou všude! Na veřejných záchodech dávají zajímavější obrazy, ale teď by se víc hodily v některých bytech. Hrabě říkal, že zatím není správný čas na jejich povinnou instalaci, ale majorovi v této chvíli opravdu chyběly.\nVětšinu stěny před jeho stolem pokrývala mozaika obrazovek. Byly na nich vidět všechny důležité průchody, nástupiště podzemní dráhy, ale i vnitřky budov.\nAle co je to za divnou postavu před obrazovkami? Průhledný chlap - to jsem ještě neviděl, vrtěl nechápavě major Pydge hlavou. Ale co má co dělat cizí osoba na přísně tajném pracovišti? Trestné je už vstoupit do této místnosti! Kromě majora, pár techniků, co instalovali obrazovky, a policejní služby, která musí sledovat podezřelé za majorovy nepřítomnosti, o ní smí vědět jen hrabě. Ten o ní ovšem ví, protože ji navrhl a financoval.\nPrůhledná postava si se zájmem prohlížela majorovo předimenzované sledovací pracoviště, ignorujíc přitom přísně tajná omezení. Když se do sytosti vynadívala, otočila se náhle k majorovi a oslovila ho.\n„Dobrý den!“ pronesla podivným hlasem.\n„Co... cože?“ zkoprněl major.\n„Posaďte se!“ vyzvala ho průhledná postava. „Pohovoříme si spolu!“\n„Co... co vy tady?“ zmohl se oslovený na zakoktání.\n„Posaďte se už konečně!“ zdůraznil průhledný.\nMajor Pydge zdřevěněl hrůzou. Aniž pocítil jakýkoliv dotyk, cosi ho popadlo a posadilo na jeho vlastní polstrovanou židli. Chtěl vyskočit děsem, ale svaly v něm náhle zhadrovatěly. Zůstal bezvládně sedět jako figurína ve výkladu.\n„Co ode mě chcete?“ vyhrkl.\n„Popovídat si,“ opakoval průhledný.\n„Ale o čem?“ chtěl vědět major.\n„Je toho víc,“ řekl průhledný. „Jste vládce zdejší policie, měl byste toho o současné situaci v Bečefuchgle vědět nejvíc. Co má třeba znamenat nedávné vyhlášení nezávislosti na Císařství?“\n„Přišli jste snad od Císaře?“ ztuhl major.\n„Dá se to tak nazvat,“ přikývl průhledný.\n„Tak se tam vraťte a vyřiďte mu, že odmítáme být jeho vazaly!“ vykřikl bezmocně major. „Dost bylo jeho vlády! Chceme si už konečně vládnout sami!“\n„Má to být názor všech zdejších obyvatel?“ zeptal se ho průhledný stručně.\n„Jistě!“ vyhrkl major. „Všichni to tak chceme!“\n„Všichni - až na šest set zatčených, kteří mají názor jiný, že?“ ušklíbl se průhledný.\n„Buřiče nepočítám!“ odsekl major.\n„Mohl bych totéž tvrdit o vás,“ opáčil průhledný. „Vzbouřili jste se proti Císaři, nebo ne? Ale šest set zatčených není na vaše město málo! Vždyť jste museli kvůli nim nedávno postavit nové vězení! A počítal bych, že těch nesouhlasících je ještě víc. Podle vašeho vlastního odhadu se jich na poslední demonstraci sešlo deset tisíc. Není to sice moc, ale Císař zřejmě může počítat s jejich otevřenou podporou. A těch, kdo se na demonstrace neodvážili a přece s vámi nesouhlasí, bude další násobek. Všeobecnou podporu tedy nemáte. Co můžete proti tomu tvrzení postavit?“\n„Zbytek města!“ odvětil hrdě major.\n„Trochu neurčité číslo,“ odvětil průhledný. „Nevadí, spočítáme si je sami. Přehled o městě tady máte, jak se zdá, chybí vám snad jen povinně instalované kamery v bytech. Ale hrabě Suruas je už objednal, že?“\n„To... to je nesmysl!“ vyhrkl zkoprnělý major. „Do soukromí lidem nelezeme!“\n„Záchody nejsou soukromá záležitost?“ ukázal průhledný na jednu obrazovku. „Jak vidím, máte přehled i o veřejných záchodcích. Případně i o těch v obchodním středisku.“\n„Ty jsou také veřejné!“ vyhrkl major a marně zkusil vstát. „Hrabě žádné kamery...“\n„Ale objednal,“ usadil ho průhledný pohybem hlavy nekompromisně zpátky na židli. „Lhát nám nemusíte, to je zbytečné.“\n„To byste musel nejprve dokázat!“ zmohl se konečně major na obranu.\n„Dokázat?“ usmál se průhledný. „Komu? Vám? Vy přece víte totéž co já! Nebo soudu, kde má hlavní slovo váš švagr? Ten to přece ví také! Ví to od začátku, ale mlčí.“\n„To je pomluva!“ vybuchl major, ale ze židle se nezvedl. „Provokace!“\n„S pomluvami nepracujeme, majore,“ ujistil ho přízrak. „Nemáme to zapotřebí. Nás zajímají jen fakta, rozumíte? Nejhorší pro vás je, že si to dokážeme přečíst přímo z vašich myšlenek, kde je umíme odlišit od výmyslů. Lhát nám prostě nemůžete. Gosure, máš to?“\n„Mám,“ ozval se další hlas - ačkoliv kdo by chtěl tvrdit, že to byl hlas člověka? Ze sedící postavy se vyloupl další stín a obrátil se k sedícímu majorovi.\n„Tohle je jen malá rybka,“ pokračoval novější přízrak. „Poslušná, až devótní. Kdyby neměl z pekla štěstí a nesvedl na jednom večírku hraběcí dceru, do rodu Suruasů by se nikdy nedostal, nedosahuje jejich formátu. Ale přičinlivý, to tedy je. Je to mistr na policejní zásahy hrubou silou, specialista na rozhánění protestních demonstrací. Mohl by být zupáckým setníkem i velitelem popravčí čety. A tohle že se tady stará o bezpečnost lidí? To je tedy paradox!“\n„Co to... kdo jste?“ koktal úplně dezorientovaný major. „A co tady chcete?“\n„Jsem váš Císař!“ oznámil mu přísně stín. „Vládu hraběte Suruase neuznávám. Přepadení města Peldyboje je podle Císařských zákonů zločin, kterému jste měl jako velitel zdejší policie zabránit. Omlouvalo by vás, že se nemůžete postavit silou proti síle hraběcí Gardy, ale vy jste se o to ani nepokusil. Považuji vás tedy za spolupachatele a zbavuji vás velení zdejší policie.“\n„Na to... na to nemáte právo!“ protestoval major, ale ať se snažil jak chtěl, nedařilo se mu přimět ochablé svaly k požadované činnosti.\n„Mýlíte se!“ odvětil Císař. „Dokud platí zákony Císařství, právo na to mám. Jestli si jako hrabě myslíte, že k získání nezávislosti stačí obsadit policii a soud svými kumpány, rychle na to zapomeňte! Hrabě dovládl, jeho zákony neplatí a nikdy neplatily.“\n„Hrabě se každou chvíli vrátí a zatočí s vámi!“ vyhrožoval jim bezmocně major.\n„Neměl byste tak hloupě prozrazovat plány vašeho hraběte!“ radil mu dobrosrdečně první stín. „Ale je to vlastně jedno. Známe je od vás a s nimi i jeho možnosti. Obdivoval bych vaši slepou důvěru v jeho vítězství, zejména když se zakládá na víře v jeho mariňáky. Vážně věříte, že nás přemohou? Kníže Pačdog jich měl víc, ale nebyli mu nic platní.“\n„Hrabě má i tajné zbraně!“ vytasil se bezmocný major s dalším trumfem.\n„Jistě, víme o tom. Hrabě se vám nedávno chlubil, že má proti nám něco nového,“ potvrdil jeho slova Císař. „Má to být něco naprosto neznámého, co určitě nečekáme. Tvrdil, že to vytáhne jako trumf až v pravou chvíli. Škoda, že jste byl tenkrát něčím zdrogovaný a nepamatujete si nic víc, než že to hrabě tvrdil opravdu přesvědčivě.“\n„Tajné zbraně!“ povzdychl si Pepek. „Není to první diktátor, který zoufale věří v záchranu na poslední chvíli pomocí tajných zbraní. Ale nesmíme ho podceňovat. Mohl by mít něco, co opravdu nečekáme.“\n„Co tedy navrhuješ?“ zeptal se ho Císař.\n„Moment... Yazatap hlásí z dispečinku letiště návrat vítězů, neměla by na ně být sama,“ zaposlouchal se Pepek do směrovaného vzkazu Yazatap. „Měli bychom se teď zaměřit na návrat hraběte. Odešleme zatím majora do Podsvětí. Pár hodin tam jistě přežije, než se k němu vrátíme. A soudci nám také neutečou.“\n„Chcete mě zabít?“ vyjekl major, protože Pepkově všesměrové telepatii rozuměl stejně jako Císař, ačkoliv smysl jeho slov pochopil jinak než oni.\n„Ne,“ ujistil ho suše Císař. „Neodepřu si potěšení z řádného a spravedlivého soudu nad vámi. Bude se toho na něm projednávat víc. Hlavní trest samozřejmě slízne hrabě, ale podle toho, co už teď víme, nějaký menší trest dopadne vrchovatě i na vás.“\n„Hrabě vás rozšlápne!“ vyhrožoval major. „Jako odporný hmyz!“\n„Věřím, že by se o to rád pokusil,“ přikývl Pepek. „Doufám, že je na nás připravený aspoň tak málo, jako zdejší velení policie.“\nZa znehybněným majorem se objevil bílý ovál a propadl se do hvězdné brány, orámované modrým ohněm. Major se nemohl ohlédnout, ale sopečný zápach cítil. Vykřikl, když se zvedl do výšky a i se židlí odcouval dozadu, ačkoliv za ním měla být pevná stěna. Koutkem oka zahlédl modravou elipsu, kterou proletěl, židle se s ním pak pozvolna z výšky prvního patra snesla dolů na kamenitou půdu a teprve když dosedla, major Pydge získal vládu nad svým tělem.\nVyskočil, jako kdyby seděl na žhavém uhlí, ale jeho nové okolí nevypadalo pro jeho další osud povzbudivě. Šedivé kamení pokryté prachem, jen nahoře osvětlený ovál do jeho pracovny. Proletěl jím ještě nevelký batoh, který za ním ty průhledné postavy hodily. Pak se vesmírné okno zavřelo a kolem zůstalo šero podivného, cizího světa. Vypadal nevlídně a nakyslý zápach spálené síry ve vzduchu také nevěstil nic dobrého.\nTi dva mu prve říkali Podsvětí...\nYazatap čekala na letadlo s vítězi přímo v přistávací hale.\nNa dlouhou chvíli si nestěžovala. Letiště Bečefuchgle přijímalo za běžných podmínek čtyři velká letadla za hodinu, ale v posledních hodinách provoz znatelně poklesl. Zřejmě se sousedům donesla zvěst o napadení Peldyboje a málokdo zbytečně riskuje krk, kde se střílí.\nLetištní dispečeři speciál hraběte Suruase napjatě očekávali. Hned zpočátku si Yazatap ověřila, že je do akce nezasvětili, ale věděli, že hrabě vezl do Peldyboje čipované mariňáky. Nikomu nedalo práci domyslet si, oč tam šlo a od začátku se rozdělili na několik táborů.\nPrvní si navzájem nadšeně gratulovali ke skvělému úspěchu hraběcí výpravy. Poměrně brzy se dozvěděli i o porážce a smrti vévody Myrota a o vítězné přehlídce Suruasovy Gardy, otevřeně hraběti fandili a Yazatap jejich řeči sledovala zamračeně. Bylo v nich příliš mnoho otevřené i skryté nenávisti, sadismu a pohrdání obyvateli Peldyboje.\nDruhá skupina hodnotila tyto zprávy opatrněji a s neskrývanými obavami. Postavit se proti Císaři znamenalo postavit se proti celému světu Emurechó a na to přece hrabě neměl. Přepadení Peldyboje jim připadalo spíš šílené než obdivuhodné a neskrývali obavy, jak to všechno skončí.\nPočetnou skupinu tvořili i ti, kdo se nemohli rozhodnout, ke které straně se přidat. Úspěchy hraběte Suruase se jim nezdály přesvědčivé, ale na druhé straně trvaly příliš dlouho, aniž by proti nim Císař vystoupil. Hrabě si očividně ze sousedních měst ani z Císaře nic nedělal, největší silou široko daleko byli jeho čipovaní mariňáci. Ani nedávné rozpuštění vojenských posádek o síle Císaře moc nesvědčilo, takže se zdálo výhodné včas se přidat k hraběti, ale kdyby později přece jen zvítězil Císař, výhody by byly spíš na opačné straně. Bylo to hodně těžké rozhodování.\nJakmile obrazovky radarů ukázaly letadlo, přilétající mimo doby pravidelných spojů, bylo všem jasné, že to nemůže být nic jiného než hraběcí speciál. Část dispečerů začala jásat, netušíc, že v této chvíli stará válečnice Yazatap telepaticky přivolává Pepka s Císařem, ale nezaskočilo by ji ani kdyby nepřišli. Na uvítání stovek elitních mariňáků byla dobře připravená. Ještě než letadlo zabrzdilo nad přistávací halou a začalo klesat dolů, opustila dispečery a zamířila do letištní haly. Dorazila tam krátce předtím, než se masívní střešní žaluzie za klesajícím strojem zatáhly. Císař s Pepkem byli pořád daleko a i když to Pepek nechtěl nechat jen na ni, zřejmě to nestihl.\nNeviditelná Yazatap tedy čekala na letadlo s vítězi v přistávací hale sama.\nVe chvíli, kdy se dveře letadla vpředu i vzadu otevřely a mariňáci se chystali vyhrnout ven, přejela otevírající se dveře zónou elektrolytické nevodivosti a všechny přimrazila.\nBezvládná těla se v otvorech dveří naskládala jedno přes druhé a rychlost mariňáků spolu s jejich setrvačností jen přispěla k zatarasení úzkých východů. V letadle vypukla panika, ale cestu k úniku hledali mariňáci marně. Některé napadlo vytáhnout mačety a prosekat si východ boční stěnou, ale ven se dostali jen tři, než si jich Yazatap všimla. Ovšemže neváhala přimrazit je přímo v prosekaném otvoru, čímž jim i tuto ústupovou cestu odřízla. Pak se zaměřila na ty, kdo již na letištní plochu vyklouzli. Ani jejich super urychlení nestačilo na rychlost její myšlenky, složila je pouhých pár metrů od letadla. Pak se vznesla, prolétla přímo skrz stěnu letadla do pilotní kabiny, kde stejně naložila s piloty, a situace se v několika vteřinách otočila o sto osmdesát stupňů.\nVítězná výprava byla v pasti.\nKdyž na letiště dorazili Pepek s Císařem, bylo už prakticky po všem.\nLetadlo bylo plné nehybných těl, začali se k němu sbíhat lidé z letištního personálu. Měli to aspoň v úmyslu. Přiletěla i letecká záchranka, ale až k letadlu se nikdo nedostal, Yazatap je hned na kraji haly rázně zastavila.\nNízko letící sanitka vlétla do zóny kovové nevodivosti, díky vypnutým motorům dosedla na břicho a za efektního sršení jisker se po chvilce smýkání zastavila a zůstala stát.\nPřed přibíhajícími lidmi na okamžik vyvstaly plamenné stěny. Okamžitě zabrzdili všichni, nikdo se nehrnul do hrdinství při setkání s neznámem, které si neuměl vysvětlit. Yazatap to stálo méně síly než přimrazení, ze kterého by je navíc musela později křísit.\nA až teď, prakticky k hotovému, dorazili na místo Pepek s Císařem.\nLetiště bylo ochromené, kolem poškozeného letadla se nic nepohnulo. Zvědavci se opatrně drželi poblíž východů z přistávací haly, k letadlu se nikdo neodvážil.\n„Čistá práce!“ zhodnotil to Pepek. „Můžeme je už jen naházet do Podsvětí.“\n„Nevyslechneme si je nejprve?“ navrhoval Císař.\n„Teď na to není čas,“ nesouhlasila Yazatap. „Přimražené musíš oživit do čtvrthodiny, aby nezemřeli. Je jich něco přes dvě stovky, máme co dělat.“\n„Nebudeme ani vybírat ty, kdo ještě zůstali lidmi?“ přidal se Pepek.\n„Pozdě!“ řekla Yazatap. „Musíš je tak jako tak oživit a to v nich spálí čipy.“\n„Slabší dávka, nutná k oživení, ještě nemusí být tak destrukční,“ namítal Pepek.\n„No dobrá,“ vzdychla si Yazatap. „Budeme je tedy oživovat opatrně, snad se mezi nimi pár lidí najde. Buď jak buď, přesun hrdlořezů do Podsvětí bude pěkně na očích zvědavé veřejnosti. Podívej se, jak všichni kdo mají oči zírají, co se bude dít!“\n„Když na očích, tak na očích!“ pohodil hlavou Pepek. „Třeba to zapůsobí víc, než když jsme tam jiné posílali potají. Můžeme začít?“\n„Jistě,“ souhlasila Yazatap. „Jen jsem si ponechala třešničku na dortu na konec. Váženého pana hraběte ani jeho družinu jsem nepřimrazila, protože se sama z letadla nedostane. Jsou uvnitř a čekají tam na svůj konec.“\n„Dobře jste udělala!“ schválil to Císař. „Co takhle uspořádat s nimi veřejný soud?“\n„Neukvapovala bych se,“ varovala ho Yazatap. „Zrovna tady na letišti má pan hrabě hodně příznivců, improvizovaný soud by chápali jako zvůli. Soud ano, ale když už, tak řádný a se všemi procesními náležitostmi!“\n„Jenže na to sem musíme dopravit soudce odjinud,“ uvažoval Císař. „Zdejší soudy nejsou podle mě spravedlivé.“\n„Maličkost!“ usmála se Yazatap. „Salgiel už to zařizuje! Jenže musí přicestovat normálním letadlem a dnes už to zřejmě nestihnou.“\n„Nevadí!“ smířil se s tím Císař. „Ať přiletí! My tady uděláme, co se dá. Vyslechneme svědky, zjistíme, co se opravdu stalo v Peldyboji, bylo by dobré zabránit zničení důkazů...“\n„Docela rád bych si přečetl myšlenky hraběte,“ přihlásil se Pepek. „Zejména na jaké tajné zbraně se spoléhal. Zřejmě mu nebyly nic platné, ale přesto by mě to zajímalo.“\n„To můžeš hned,“ ujistila ho Yazatap. „Hrabě sedí v letadle a dokonce je při vědomí, nestál mi ani za přimražení. Došlo mu, že jeho plány utrpěly smrtelnou ránu a bez svých pochopů se ani neodváží zvednout ze sedadla.“\n„Díky,“ řekl Pepek. „Neodolám a přečtu si ho. Jestli chcete, můžete zatím přesouvat jeho armádu, kam patří. Nevadilo by, kdybyste se u toho zviditelnili, ať vás všichni vidí!“\n„Souhlasím,“ přikývla Yazatap. „Ale se zhmotněním bych se neukvapovala. Pár hraběcích příznivců by mohlo dostat zálusk na odměnu, kdyby proti nám něco podnikli. Neměli by dostat ani špetku šancí.“\n„Tak můžete začít,“ přikývl Pepek. „Jdu za panem hrabětem.“\nZatímco Yazatap s Císařem společně oživovali čipované mariňáky a přemisťovali je trvale veřejně otevřenou branou do Podsvětí, Pepek si přisedl na jednu sedačku s hrabětem. Nevydržel totiž déle čekat, chtěl se co nejdřív dozvědět co nejvíc o hraběcí tajné zbrani.\nDozvěděl se to poměrně rychle, ale hned poté se od hraběte odpoutal a vzletěl skrz letadlo i žaluzie letištní střechy do výšky.\n„Pokračujte v oživování, jdu se podívat na to překvapení, co na nás hrabě chystal!“ oznámil Yazatap i Císaři - a zmizel.\n„Co jsi zjistil?“ zeptala se ho Yazatap, aniž by přerušila rutinní oživování mariňáků a jejich transport do sousedního nevlídného světa.\n„To překvapení!“ odvětil Pepek a z jeho telepatie bylo znát jisté napětí.\n„Ale co to je?“ chtěl vědět i Císař.\n„Pan hrabě je na nás opravdu dobře vyzbrojený!“ odvětil Pepek pořád ještě napjatě. „Nemá jen čipované mariňáky, jeho arzenál obsahuje i větší kalibry! No, snad jsem mu to odečetl z hlavy správně, ale i když jsem jeho dálkový ovladač spálil, může to být o hubu!“\nYazatap zpozorněla. Pochopila, že s nimi Pepek telepaticky diskutuje jen okrajově, větší díl pozornosti zřejmě věnoval slibovanému hraběcímu překvapení.\n„Co tam děláš?“ zeptala se ho stroze.\n„Moment... jukněte se ještě na tohle...“\nYazatap náhle vyvstal v hlavě nezřetelný obraz. Na okamžik se zastavila a zavřela oči, aby pochopila, co to je. Také Císař na okamžik strnul, zřejmě dostával od Pepka totéž. Ale jako první pochopil, oč tady běží.\n„Ten syčák!“ ulevil si. „To už opravdu přestává všechno! Běžné zločiny mu nestačí?“\n„Co jsme to vlastně viděli?“ zeptala se ho Yazatap, když obraz stejně rychle zmizel.\n„Atomová torpéda z bitevních lodí!“ poznal je Císař. „Něco takového se nesmělo za žádnou cenu dostat na planetu! A ke všemu na Emurechó, to už je vrchol nezodpovědnosti!“\n„Aha!“ pochopila Yazatap. „Hrabě měl atomové bomby! Opravdu dobře vyzbrojený!“\n„Kde k nim přišel, to vám snadno vysvětlím,“ odvětil Pepek. „Vyráběli je v jeho podzemní továrně v údolí dvacet kilometrů za městem. Když je nedávno armáda přestala na váš Císařský rozkaz odebírat, pár mu jich zkrátka zbylo, ale kromě toho je vyráběl i nějakou dobu potom. Měl na to nejen materiál, ale i odborníky“\n„Je možné, že prostředky na to měl. Jenže torpéda, ke kterým ses dostal, jsou v katapultech a mohou být nejen naprogramovaná, ale už aktivovaná!“ doplnil Císař přece jen trochu ustaraně. „Neber je na lehkou váhu a raději na ně nesahej, abys je omylem neodstartoval!“\n„Aktivovaná jsou, to už vím taky,“ zavrčel na dálku telepaticky Pepek. „Pan hrabě Suruas mi naštěstí nechtěně poskytl i všechny informace, potřebné k jejich bezpečnému zajištění. Měl je připravená nejen pro spuštění na dálkový příkaz, ale odstartovala by, i kdyby se sem z jakékoliv příčiny nemohl včas vrátit, takže mi nezbývá nic jiného než je okamžitě zajistit. Jak se tak dívám, jedno mělo letět na sousední město Peldyboj - pan hrabě to měl nejspíš jako pojistku, co kdyby měl i vévoda Myrot něco v záloze? Jenže další torpéda jsou nastavená na větší dálku. Myslíte, že by doletěla až do Scheje? V tom případě bychom tam byli už dlouho jako nic netušící terč a skoro se divím, že je neodpálil už před týdnem! Vždyť jsme ho poslali do Podsvětí i s jeho spáleným ovladačem, měl to svinstvo u sebe pořád. Proč to vlastně nepoužil, když viděl, že jde do tuhého?“\n„Torpéda jsou stavěná pro útoky v kosmu na blízko,“ zapochyboval Císař. „Peldyboj by zničit mohl, ale neměl k tomu důvod, když tam slavně zvítězil. V atmosféře je to ovšem jiné, tam nebudou mít torpéda dostatečný dolet.“\n„Leda by letěla nad stratosféru,“ podotkla Yazatap. „Z oběžné dráhy zasáhnete kterékoliv místo na planetě, tam dolet prakticky nerozhoduje.“\n„Scheja je proti útokům z oběžné dráhy chráněná,“ připomněl jim Císař.\n„Neřekl bych,“ namítl Pepek. „Co křižník Fašabhyd?“\n„Protivzdušná ochrana stačí proti výsadkovým lodím, torpédům a improvizovaným střelám!“ tvrdil Císař. „Dřív se občas stávalo, že někomu luplo v hlavě, naložil si létající kamion obyčejnou důlní trhavinou, sedl za řízení a navedl tu svépomocnou bombu na cíl. Největší blázni své torpédo ani neopustili a nechali se výbuchem roztrhat, jen aby způsobili co největší zkázu! Občas mívali úspěch, ale nikdy u císařských měst. Kosmické lodě jsou ovšem něco jiného. Mají příliš ničivou a hlavně dalekonosnou palebnou sílu, než aby bylo možné zabránit zničení vrchní části města, ale výsadkovou operaci by to znemožnilo a část obyvatel měla pak v krytech slušnou naději na přežití.“\n„V každém případě bude lepší, když je zajistím,“ přerušil ho Pepek. „Nemuselo to být jen pro Scheju, ale pro nějaké bližší sousedy, asi jako ta pojistka proti Peldyboji. Možná by bylo lepší prohodit ty prskavky do Podsvětí, ale tam by se k nim mohl dostat stejný magor jako hrabě.“\n„Jenže tam by je mohl odpálit jen na stejné darebáky, jako je sám,“ podotkl Císař.\n„Škoda zkazit si zbytečně celý svět!“ řekl Pepek.\n„I když je to Podsvětí?“ zpochybnil to Císař. „Tam by to taky vadilo?“\n„Jo,“ trval na svém Pepek. „Neměli bychom kam vyvážet lumpy. A házet je do nějakého radioaktivního pekla, to už by bylo lepší obnovit vaše dávná akvária s piraňami.“\n„Někdo by si je možná zasloužil,“ hlesl Císař.\n„Dohodli jsme se, že ne!“ uťal to Pepek.\nUdálosti na letišti se po městě rychle rozkřikly a davy zvědavců se rozrostly. Většina se jich držela obezřetně ve zdánlivém bezpečí vchodů, ale odvážnější zjistili, že zastrašující ohnivé stěny vzplanou jen před těmi, kdo se k letadlu příliš přiblíží. Nejodvážnější postupně plnili letištní halu a někteří cizincům očividně fandili. Ti si zvědavců nevšímali. Zaháněli jen nejdotěrnější, když se příliš přiblížili, ale metodicky se věnovali především poraženým.\nPoloprůhledné bytosti se kolem letadla míhaly, objevovaly se a opět mizely, takže se nikdo ani neodvážil odhadnout, kolik jich je. Odnášely modře orámovanou branou jedno bezvládné tělo po druhém do ztemnělého vesmíru, páchnoucího sírou. Nepříjemným kyselým zápachem se brzy zaplnila i letištní hala, někteří lidé začali kašlat a slzet, bázlivější raději opatrně ustupovali, bližší naopak napjatě sledovali podrobnosti toho, co se před jejich očima odehrávalo. Z dálky se zdálo, že cizinci bezvládné mariňáky odnášejí, ale zblízka bylo vidět, jak se těla sama zvedají a zvolna odplouvají přímo do brány. Každé před ní trochu zazářilo, ale toho si všimli jen ti nejpozornější. Tím to ale bylo záhadnější.\nDříve než se nad město Bečefuchgle snesl soumrak, stál v letištní hale prázdný vrak letadla s boční stěnou proraženou samotnými mariňáky. Ztráta letadla by ovšem hraběte tak nepostihla... kdyby neměl v této chvíli horší problémy, neboť ho někteří zvědavci bezpečně poznali při průletu do nepříjemně páchnoucího světa za modrou branou. Ještě měl na sobě slavnostní maršálskou uniformu Císařských kosmických sil, doplněnou zlatými emblémy Suruasovy Gardy, ale už byl bez své parádní čepice. Gardě velel až do konce, jenže na letišti se její řady tenčily tak rychle, jak by ho v nejhorším snu nenapadlo a s její akceschopností to též nebylo tak skvělé, jak se všem zdálo ještě před hodinou.\nAni Pepek, ani jeho parťáci ovšem nechápali, proč se hrabě vzdal tak snadno. Nejenže se nepokusil ani o náznak odporu, ale proč nepoužil ani svou tajnou zbraň, ačkoliv měl k tomu dost času i klidu? Yazatap si pozdě vyčítala, že jí nestál ani za přimražení, takže mu vlastně možnost použít dálkový ovladač torpéd sama nabídla. Zabránil tomu až Pepek, jenže hrabě musel dávno předtím bezpečně poznat, že prohrál a pozemské úsloví o chcípající kobyle se přesto nenaplnilo.\nŽe by si hrabě na poslední chvíli uvědomil obludnost toho, co chystal? Nebo se k tomu neodhodlal ze strachu před trestem, o kterém už nemusel pochybovat? To v této chvíli nikdo nevěděl. Pepka sice napadlo navštívit hraběte v Podsvětí a dokončit tam výslech, přerušený zjištěním nastražených atomových torpéd, ale pak nad tím mávl rukou. Nebezpečí zažehnal, to nejdůležitější se dozvěděl právě včas, aby tomu stihl zabránit, a další podrobnosti ze života diktátora by zajímaly spíš bulvární média, nebo psychologa, Pepek by ani v duchu nechtěl prstem ukazovat na Salgiel. Času je na to zatím dost.\nKdyž tělo hraběte Suruase před zraky tisíců lidí zmizelo v modrém oválu, brána se uzavřela a všichni pochopili, že nezvyklá podívaná skončila a to je konec hraběte i jeho dobývání.\nMísto toho vyvstala otázka, co bude dál?\nPoloprůhlední cizinci se po uzavření brány shromáždili před letadlem a pak vykročili proti houfu zvědavců. Teprve když se přestali míhat, bylo vidět, že jsou jen tři. Vzbudili ale ještě větší respekt, než kdyby jich bylo víc. Dav se před nimi velice ochotně rozestupoval a uvolňoval jim cestu k nejbližšímu východu, ale cizinci s odchodem nespěchali. Když byli ze tří stran obklopeni lidmi, zastavili se. Jeden z nich ztratil průhlednost a změnil se ve zdánlivě obyčejného člověka.\n„Jsem Gosur Chroep, Císař Emurechó!“ ozvalo se nejbližším v hlavách, i když vzdálenější měli dojem naprostého ticha. „Vládu hraběte Suruase neuznávám. Ruším jeho zákony, i pravomoci policie a soudu a obnovuji v Bečefuchgle zákony Císařství. Do příletu náhradního soudu a nového velitele policie pozastavuji činnost všech vládních institucí.“\n„Táhni do pekel, kam patříš - i s těmi příšerami!“ vykřikl náhle kdosi v davu.\nVzápětí práskl výstřel. Jen jeden, neboť Yazatap se tím směrem stihla po hlasu zaměřit a po první ráně přimraženého střelce k zemi, ale na opačné straně davu se ozval výkřik bolesti a klesl tam k zemi člověk, zalitý krví. Kulka neškodně prolétla Císařem, ale protože se o něho ani trochu nepřibrzdila, pokračovala v letu - s neztenčenou chutí zabíjet.\nV davu vypukla panika a většina lidí se začala tlačit k východu.\n„Počkejte!“ pokusil se je zastavit Pepek. „Všichni jste byli na vlastní oči svědky pokusu o vraždu císaře!“\nVnímali ho ale jen nejbližší. Dva - tři se nerozhodně zastavili, ale ostatní byli mimo dosah všesměrové telepatie, nic neslyšeli a v panice prchali dál.\n„Stůjte!“ vykřikl znenadání Císař hromovým hlasem.\nMegafon zdejší výroby si zřejmě do hiblagu připravil už ve Scheji, v původním Ogdurském vybavení určitě nebyl. Díky tomu se všichni zastavili, jen Pepek si uvědomil, že se Císař kvůli tomu převedl do hmotného stavu. Ducha by přece nikdo neslyšel ani s megafonem!\nTak krátce po prvním atentátu to ale byla odvaha!\n„Gosure, vraťte se!“ varoval ho směrovanou telepatií, aby to nikdo jiný nevnímal.\n„Klid, prosím!“ odvětil Císař stejnou cestou. „Ujměte se, prosím toho raněného! Zdá se mi, že ho budete muset oživit!“\n„Nechte to na mně!“ chopila se toho Yazatap, zřejmě to bylo směrováno i na ni. „Odláká to na chvíli pozornost. Jen ty lidi požádejte, aby mě k němu pustili a nepřekáželi!“\nCísař opět pozdvihl megafon.\n„Prosím, uvolněte naší lékařce cestu k raněnému!“ požádal občany.\nPepek si ale ulehčeně vydechl, když Císař hned poté prošel hmotovým zrcadlem do bezpečí duchovité hmoty. Odvahu uměl ocenit, ale bylo dobře, že Císař riziko zbytečně nevyhledává.\nYazatap prošla ulicí v davu, na jejímž konci ležel v kaluži krve postřelený člověk, a na krok před ním se zastavila. Ležící postavu obklopil zářící oblak, takže nešlo jen o léčení, ale o kříšení mrtvého. Zářící oblak se zvětšoval, až zděšení lidé ustupovali, pak náhle zmizel.\nPostřelený se nemotorně obrátil na všechny čtyři, pak se ale postavil a udiveně se rozhlížel kolem sebe. Až teď si všiml, že je celý od krve. Ačkoliv žádnou bolest necítil, upamatoval se na ni a vykřikl, spíš hrůzou než bolestí.\n„Klid, vždyť už jste v pořádku!“ uklidňovala ho Yazatap.\n„Jakýpak v pořádku, když je střelenej?“ oponoval jí nasupený chlap z davu.\n„Ještě před okamžikem byl střelený a dokonce už mrtvý,“ souhlasila s ním Yazatap. „Jenže to se právě změnilo. Teď je živý a v pořádku.“\n„To bys musela být čarodějnice!“ zavrčel chlap nesouhlasně.\n„Třeba jsem,“ přikývla Yazatap.\n„Pryč se všemi čarodějnicemi a čaroději!“ vykřikl chlap, ale na víc se nezmohl.\n„Čarodějnice, která vrací lidem život, je jistě lepší než ten, kdo lidem život zkracuje,“ nedala se Yazatap. „Proč raději nekřičíš: pryč s násilníky? Násilí ti nevadí?“\n„A co jsi udělala s tamtím?“ ukázal chlap naproti.\n„Myslíš s tím vrahem?“ ušklíbla se Yazatap. „Přimrazila jsem ho, aby v tom nemohl pokračovat, ale neměl o něho péči, před soudem bude stát určitě v pořádku!“\n„Mistr Eljopéh - před soudem? To se vám nepovede!“\n„Proč ne?“ opáčila Yazatap. „Asi jste si zvykli, že jsou někteří beztrestní, ať provádí co provádí, ale spravedlivé to rozhodně nebylo. Když se má na celé Emurechó obnovit spravedlnost, musí se týkat i Mistrů. Mistr Eljopéh nebude první ani poslední odsouzený za vraždu.“\n„Copak někoho zabil?“ nesouhlasil chlap.\n„Tady toho,“ ukázala Yazatap na vzkříšeného.\n„Dyť sama tvrdíte, že mu nic není!“\n„Teď už mu nic není,“ odpálila ho Yazatap. „Ale bylo. Mistr Eljopéh ho zavraždil, já jsem ho vzkřísila, na podstatě vraždy to nic nezměnilo. V obnovených Císařských zákonech jsou za násilné činy přísné tresty a vražda je trestaná nejvíc! Závidět mu tedy nemusíte.“\nObrátila se a stejnou uličkou v davu se vrátila k druhé bezvládně ležící postavě. Zastavila se před ní a zvedla očima ze země vražednou pistoli. Pak na okamžik zesvětlela.\nMistr Eljopéh se udiveně rozhlížel, než mu došlo, že tady neleží ze své vůle. Na rozdíl od své oběti nevykřikl, ale neměl k tomu ani důvod. Nebo si to aspoň myslel. Horší bylo, že se jeho pistole vznášela skoro metr nad ním.\n„Mistře Eljopéhu!“ oslovila ho znenadání průhledná postava ženy, stojící před ním. „Chtěl jsi zabít Císaře a zabil jsi jiného člověka. Jsi tedy obžalován z vraždy.“\n„Jak to, že je naživu?“ podíval se Mistr Eljopéh nenávistně na Císaře.\n„Vražda Císaře ti nevyšla, ale spáchal jsi jinou a trestu neujdeš. Podsvětí není vlídný svět, ale pro zločince je až dost dobrý,“ pokračovala Yazatap.\nS těmi slovy otevřela modře orámovanou hvězdnou bránu a než se Mistr vzpamatoval, vznesl se a proletěl tudy do soumračného světa.\nZ davu lidí se ozvalo zašumění, ale nikdo už neřekl ani slovo.\n„Tak - to bychom měli!“ řekla Yazatap.


m&h Infračervené dotykové sondy | m&h - Precision at the Workpiece | Hexagon Metrology\n> m&h Infračervené dotykové sondy\nm&h Infračervené dotykové sondy jsou spínací sondy. Při najetí na plochu obrobku se dotek vychýlí a infračerveným světlem se spínací signál přenese k přijímači v prostoru stroje. Bezporuchový přenos signálu mezi sondou a přijímačem je hlavním kritériem pro spolehlivé měření v obráběcím centru.\nNová obousměrná sonda m&h IRP 25.50 se vyznačuje modulární konstrukcí. Je možné používat různá měřicí zařízení, nejrůznější prodloužení a dotyky. Sondu tak lze kdykoliv optimálně přizpůsobit různým požadavkům a použitím v obráběcím stroji. Do budoucna se plánuje vývoj dalších sond a senzorů, které mohou být použity na stejném systémovém základu.\nSondy m&h nové generace umožňují současný provoz dvou sond IRP25.50 pouze s jedním přijímačem IRR91.50. Toho lze využít například u strojů se dvěma vřeteny pro měření na obou vřetenech současně.\nAutomaticky eviduje teplotu obrobku jak před, tak také během obrábění (patentováno). To umožňuje řízení výrobních procesů a úpravu parametrů obrábění během výroby. Parametry závislé na teplotě mohou být včetně tolerance přesně stanoveny ještě před tím, než přejde obrobek do další fáze obrábění. Tím je zajištěna konstantní vysoká výrobní kvalita.\nInfračervená dotyková sonda IRP40.40-LF byla vyvinutá speciálně pro citlivé materiály a pro měření geometrií u tenkých a křehkých obrobků. Měřicí ústrojí, které má trvale nejnižší snímací síly, může být osazeno různými doteky a měřicími kuličkami od Ø 0,2 mm. Nová sonda má přesnost opakování sigma 1 μm. I při vyšší rychlosti snímání a větším vychýlení doteku zůstanou snímací síly sondy IRP40.40-LF od m&h konstantně nízké – tím jsou chráněny Vaše křehké a vysoce citlivé obrobky před poškozením.\nExtrémně malá infračervená sonda IRP40.50 o průměru pouhých 25 milimetrů a délce 42,4 milimetrů si najde své místo v každém malém obráběcím centru a poskytuje dostatek prostoru pro možnost měření rovněž na ose Z bez nebezpečí kolize. Sonda IRP40.50 je vysoce přesná a hodí se také pro malé a drobné obrobky díky malé měřicí síle 0,7 N (X/Y). Samozřejmě i sonda m&h IRP40.50 disponuje spolehlivým přenosem signálu HDR.\nObousměrný infračervený přijímač IRR91.50 je schopný současně komunikovat se dvěma snímacími systémy na stejném stroji. Má velké vysílací a přijímací úhly a může být použit u všech infračervených dotykových sond a systemů seřizování nástrojů společnosti m&h.Všechny důležité součásti jsou umístěny v nerezovém tělese přijímače a není tak zapotřebí žádné další rozhraní /interface /v elektrické rozvodné skříni.


Jídlonosič bílý 0,75l Riess\nSmaltovaný jídlonosič využijete pro přenášení studených i teplých obědů apod. Kovový uzávěr a silikonový proužek na víku zaručují dokonalé těsnění a jídlonosič je velký tak akorát na jednu porci. Jídlo v něm můžete na sporáku rovnou ohřát. Vhodý na všechny typy sporáků (včetně indukce). Není vhodný do mikrovlnné trouby.\nVšechny smaltované produkty značky Riess jsou vyráběny v CO2 neutrální manufaktuře v rakouském Ybbsitzu. V továrně, jejíž kořeny sahají hluboko do historie a která je do dnešního dne vlastněna a\nBěžná cena 359,00 Kč -20% Cena 287,00 Kč\nBěžná cena 599,00 Kč -50% Cena 300,00 Kč\nSkleněná krabička na potraviny Built 700ml\nStylová a zároveň praktická záležitost je tahle krásná skleněná krabička s plastovým víčkem, do které můžete dát různé dobroty a připravit tak sobě nebo dětem dokonalou svačinu i oběd. Objem 700ml.


Premiéry v kinech od 25. 2. 2016 | Filmové premiéry | Kritiky.cz\nPremiéry v kinech od 25. 2. 2016\n25. února 2016 Jiří Borový 0 Comments\nDneska má v kinech premiéru celkem pět filmů. Pohádka, filmová klasika a samozřejmě další americký Blockbuster.\nV tomto významném díle F. Felliniho, které je považováno za jedno z nejradikálnějších, je hrdinou filmový režisér Guido Anselmi, který se ocitl v profesionální a osobní krizi. Z této situace jej však, jak se zdá, nemohou dostat ani nové filmové projekty, ani ženy. Pod tlakem svého producenta připravuje nový film, zatímco je přitahován zároveň ke své inteligentní manželce Luise, smyslné milence Carle a krásné mladé herečce Claudii, avšak ani ony mu nepomohou najít smysl života.\nKdyž se mladá dívka z naprostého zapadákova přestěhuje do jednoho z největších měst na světě, čeká na ni docela silný šok. A přesně to se v padesátých letech minulého století přihodilo Eilis (Saoirse Ronan), kterou k takovému dobrodružství přiměje starší sestra, jež si pro ni přeje o něco lepší budoucnost, než jakou by bylo další živoření v Irsku. Eilis vyráží přes oceán na cestu z malého irského městečka Enniscorthy do newyorské čtvrti Brooklyn. Vydává se tak na cestu do neznáma, do prostředí, které s ní zpočátku nemá nic společného a do života, který si sama nezvolila. Ocitá se v cizím světě, připadá si jako ve vyhnanství a podléhá stesku po dosavadním životě v rodném Enniscorthy, ale poté, co se seznámí s pohledným italským dělníkem, stýskání po domově pomalu mizí. Eilis přichází životu v rušném New Yorku na chuť. Pak ale přijde událost, kvůli které se musí vrátit zpět do rodného Irska, kde je vtažena zpět do svého předchozího života, a i zde potkává novou lásku. Dostává se tím mezi dva hlasy vlastního srdce a musí se rozhodnout mezi světem, z něhož pochází, a světem, kde si může splnit svůj sen.\nTrůn egyptského vládce obsadil nemilosrdný bůh temnoty Set (Gerard Butler). Kdysi mírumilovné a prosperující impérium se kvůli němu zmítá ve válce, chaosu a strachu. Setově krutovládě si troufá vzdorovat jenom hrstka odvážných povstalců. Překvapivé spojenectví s cílem zastavit Setovo řádění nakonec uzavřou obyčejný zlodějíček Bek (Brenton Thwaites) a mocný bůh Horus (Nikolaj Coster-Waldau). Jejich dech beroucí dobrodružství a boj proti Setovi a jeho krvežíznivým poskokům je zavede do podsvětí i na nebesa. Smrtelník i bůh musí projít zkouškami odvahy i obětavosti a postavit se monstrům, o kterých smrtelník do té doby pouze slýchával. Jinak nebudou mít nejmenší šanci nakonec zvítězit.\nClemens nemá na své děti čas. Pracuje totiž na velké změně územního plánu města a smlouvy jsou na spadnutí. Chybí už jen, aby pár nájemců opustilo své byty a výstavba může začít. Když Rolf přijde o svůj byt, chce se pomstít a rozhodne se stát chůvou Clemensových dětí. Plán je víc než jasný – sabotáž. Nepočítá ale s tím, že Clemensovy děti Winnie a Theo jsou připraveny na všechno. Udělaly si totiž sport z toho, že se dokážou zbavit všech svých chův. A věřte, že neznají slitování – což nový Chůvák zjistí velice brzy. Ale zatímco se Rolf snaží zachránit svůj domov, nechtěně se stává i zachráncem Clemensovy rodiny.\nPohádka o rozmazlené princezně a dvou kamarádech, kteří se neživí vždycky úplně poctivě. Až když se trojice ocitne shodou okolností v kouzelném Černém lese, kde žijí podivné lesní bytosti, naučí se od nich to, co je nedokázali do té doby naučit sami lidé - že tak, jak se chováme k ostatním, tak se pak oni chovají k nám. Neboli že co dáváš, to se ti vrátí. Ale co by to bylo za příběh, kdyby kromě ponaučení, zábavy a milých postav chyběla láska? A tak se stane, že kromě toho, že se princezna Markétka napraví, se také zamiluje do obyčejného Matěje...\n17. srpna 2017 17. 8. 2017 Filmové premiéry dnešního dne. Po strništi bos Edu Součka, jeho maminku a tatínka už známe z filmu Obecná škola. Nyní jsme však v Protektorátu, kdy je rodina osmiletého Edy donucena […]\n1. července 2003 Červencové premiéry I v červenci je pro filmové fandy připraveno mnoho filmů, tentokrát třináct a mezi nimi jsou takové skvosty jako Hodiny, Charlieho andílci a jiné... 3.7. Plnou parou vzad! (Boat Trip) […]\n30. května 2005 Premiéry v červnu - Válka světů, Stopařův průvodce po Galaxii ... ...Prokletí, Madagaskar a další 02. 06. 05 Stopařův průvodce po Galaxii Pozemšťan Arthur Dent (MARTIN FREEMAN) prožívá další z řady svých špatných dnů. Dnes je to ale ještě o […]\n19. srpna 2004 Král Artuš Historikové si po staletí mysleli, že je král Artuš pouze mýtem, avšak tato legenda byla založena na skutečném hrdinovi, jehož život byl rozvrácen vnitřním bojem mezi osobními ambicemi a […]\n29. března 2004 Osm a půl V tomto významném díle F. Felliniho, které je považováno za jedno z nejradikálnějších, je hrdinou filmový režisér Guido Anselmi, který se ocitl v profesionální a osobní krizi. Z této […]\n← The X-Files - Babylon (S01E05) - Zase Carter, opět bída.\nDenisa Pfauserová - princezna Markétka →\nVygenerováno v 10:19:42\nza 3,44688 s


Liga mistrů: Barcelona vymazala čtyřbrankový náskok Pařížanů z prvního zápasu a senzačně postupuje do čtvrtfinále. V něm se představí i Dortmund | EuroZprávy.cz\n9. března 2017, 00:15 — Autor: EuroZprávy.cz\nBarcelona - Stejně jako v úterý, tak i ve středu měla na programu nejprestižnější klubová fotbalová soutěž na starém kontinentě Liga mistrů UEFA další dva odvetné osmifinálové duely. A zatímco včerejší zápasy skončily očekávaným potvrzením výsledků z prvních zápasů, ve středu to už bylo poněkud divočejší, především tedy co se týče alespoň odvetného zápasu hraného v Barceloně. Ta totiž v úvodním duelu v pařížském Parku Princů senzačně kapitulovala 0:4 s Paris Saint Germain a tak ji mnozí fotbaloví fanoušci z bojů o postup do čtvrtfinále odepisovali a to i proto, že právě zmiňovaný výsledek 0:4 z úvodního utkání se ještě nikomu v Lize mistrů nepodařilo v odvetě smazat. Středeční na Nou Campu ale vše změnil. Katalánští sice ještě v 88. minutě vedli nad Pařížany pouze 3:1, což tak na postup zdaleka nevypadalo, neboť v té době museli domácí přidat ještě další tři branky, dvě z nich se jim ale ještě podařilo vstřelit do ukončení záklaní hrací doby a následovalo tak prodloužení. V něm Barcelona dala ještě jednu branku na konečných 6:1 a zázrak v podobě už tolik nečekaného postupu party kolem Lionela Messiho či Neymara do čtvrtfinále tak byl na světě. Další volné místo pro účastníka čtvrtfinálové fáze Ligy mistrů UEFA pak zaplnila Borussia Dortmund, která v odvetě před svými fanoušky hostila Benficu Lisabon. Tu německý celek porazil 4:0 především díky hattricku Aubameyanga.\nUž od úvodního hvizdu bylo na Nou Campu jasné, že domácí do této odvety s Paris Saint Germain půjdou s plným nasazením a nebudou nic vzdávat předem. Skóre se i proto měnilo poprvé už po třech minutách hry, kdy hlavně díky branková technologie uviděla míč od Suárezovy hlavy, na kterou byl před tím adresován centr od rohového praporku, za brankovou čárou, přestože na zem kulatý nesmysl nedopadl, 1:0. Hosté z francouzské metropole takový začátek odvety rozhodně nečekali a nemalá zaskočenost na nnich byla vidět. Hůře jim pak bylo v závěru prvního dějství, neboť v době, kdy do odchodu do kabin na poločasovou přestávku zbývalo pouhých pět minut, si udělal dobrý den s pařížskou defenzivou Iniesta, jenž se sice nakonec ke střele nedostal, nicméně jeho chytrá patička si do branky Pařížanů cestu našla a to poté, co ji tam nešťastně usměrnil bránící Kurzawa, 2:0. Svěřenci zkušeného kouče Emeryho, jenž nejednou uspěl v Evropské lize se Sevillou a jenž tak v současnosti vede Paris Saint Germain, byli od té chvíle daleko nervóznější, což tak znamenalo řadu chyb v obraně hostů, jejich středová řada taky nikterak nevynikala a tak i proto se příliš do zakončení nedostával kanonýr Pařížanů Cavani.\nZanedlouho poté, co začala druhé půle, tu byl třetí gól v síti hostujícího celku. Meunier totiž v 50. minutě zfauloval v šestnáctce Neymara, k nařízené penaltě se pak postavil Messi a byl to právě tento slavný Argentinec, jenž se postaral o zvýšení skóre na 3:0 a co se z počátku zdálo jako nemožný úkol, se pomalu stávalo skutkem. Protože ale vidina srovnání čtyřbrankového manka z úvodního duelu byla blízko, Barcelona se hnala dopředu tak, že zapomínala, že má hrát i vzadu. Do šancí se tak postupně dostávali i hosté, přičemž v první příležitosti Cavani neuspěl, v 62. minutě se však už z gólu na 1:3 z podhledu Pařížanů mohl radovat a to poté, co mu předal balón Kuzawa, jenž si tak odčinil svoji vlastní branku z první půle. Tehdy to tak vypadalo s katalánskou Barcelonou všelijak, jen ne na postup do vysněného čtvrtfinále. Pak ale přišla na řadu 88. minuta utkání a nástup barcelonských hvězd. Tehdy se totiž nejprve trefil Neymar z přímého kopu, do hvizdu ukončující základní hrací dobu pak stihl tento Brazilec skórovat ještě z penalty a stav byl tak rázem 5:1 pro Barcelonu. Duel tak šel do nečekaného prodloužení, v němž se trefou Serio Roberta na konečných 6:1 nakonec dokázala protlačit mezi nejlepších osm mužstev na tomto kontinentě. To Pařížané zažívali velmi smutné chvíle.\nAubameyang svým hattrickem rozhodl o postupu vestfálského klubu\nDalší osmifinálový odvetný zápas se ve středu uskutečnil v Dortmundu, kde tamní Borussia přivítala Benficu Lisabon, která si tak do Německa přivezla jednobrankový náskok z první zápasu, který doma vyhrála 1:0. Dortmund tak měl o dost jednoduší úkol, než katalánská Barcelona, pokud chtěl pomýšlet na postup do čtvrtfinále. Honba za ním začala velmi svižně, neboť už po čtyřech minutách hry se k zakončení po rozehraném rohovém kopu dostal Aubameyang, jenž tak otevřel skóre tohoto odvetného utkání a jenž tak tím ještě naznačil, že právě tato odveta bude hodně o něm. Byl to německý celek, jenž hrál daleko lepší fotbal než soupeř, dařilo se jim zkrátka vše. Dostávali se dřív k odraženým balónům, hráli lépe kombinačně a více se snažili útočit. Dlouho jim však trvalo, než našli nějaký recept na dlouho neprostupnou obrannou linii portugalského klubu, která byla málem pokořena krátce před pauzou, kdy se Pulisic rozhodl k zakončení hlavou, protože ale byl daleko od branky, nijajk zvlášť tak soupeřova gólmana neohrozil. Právě Pulisic se ale postaral nakonec o zvýšení skóre na 2:0, když se mu podařilo v 59. minutě přelobovat brankkáře Endersona. Ten záhy kapituloval potřetí, když ho překonal podruhé v duelu Aubameyang, jenž tak mimochodem zaznamenal svouu šestou přesnou trefu v sedmém duelu této soutěže. Pět minut před koncem pak přdal svůj další gól, čímž se tak mohl radovat nejen z hattricku, ale i z postupu svého klubu do čtvrtfinále.\nKonečné výsledky odvetných osmifinálových duelů Ligy mistrů UEFA (8.3.2017):\nBranky: 88. a 90. + 1. (z pen.) Neymar, 3. L. Suárez, 40. Kurzawa (vl.), 50. Messi (z pen.) 90. + 5. Roberto - 62. Cavani\nPrvní zápas: 0:4, postupuje Barcelona\nBorussia Dortmund - Benfica Lisabon 4:0\nBranky: 4., 61. a 85. Aubameyang, 59. Pulisic\nPrvní zápas: 0:1, postupuje Dortmund


Rozhovor s Michalem Medunou\núterý, 27. 2. 2018 21:30\nI v jarní části ligy pokračuje tradice založená na podzim, že hostem utkání je vždy jeden z bývalých hráčů 1. FC Slovácko či 1.FC Synot. Postupně se u mikrofonu na stadionu Miroslava Valenty vystřídali Lukáš Fujerik, Václav Činčala, Jiří Kowalík, Tomáš Polách, Vladimír Malár, Karel Kuba, Petr Drobisz nebo Jan Trousil.\nPozvání k utkání se Spartou přijal šestatřicetiletý Michal Meduna, který za 1.FC Synot odehrál třiaosmdesát utkání v letech 2001 – 2004, kdy nastřílel třináct branek a po roce stráveném v pražské Spartě odešel do tureckého Manisasporu, kde musel ze zdravotních důvodů profesionální kariéru ukončit.\nMichale, do 1.FC Synot jsi přišel před sezónou 2001/2002 z druholigových Pardubic jako mladičký střelec. Synot byl tehdy nováčkem v nejvyšší soutěži, který spíše získával ostruhy. Postupem času ale získával zkušenosti a dral se také ligovou tabulkou vzhůru. Jaké máš na tři sezóny ve slováckém klubu vzpomínky?\n„Máš pravdu, že jsem přišel do klubu, který tehdy začínal svůj ligový růst. Přišel jsem za trenéra Komňackého a zažil také další trenéry. Bokšu, Rabušice, Radolského a samozřejmě Karla Jarolíma. Za něj jsme byli v tabulce také někde kolem pátého, šestého místa.“\nPři tvém příchodu tvořila tým jména, která nebyla až tak známá. V českém fotbale si své renomé teprve budovala. Přesto to na hřišti fungovalo. V čem bylo kouzlo tehdejšího Synotu?\n„Určitě to bylo partou. Tehdy jsme se znali všichni dopodrobna. Byli jsme velcí kamarádi a zažívali spolu i společné akce. Vzpomínám si, že jsme jeli třeba chytat ryby a najednou nás tam bylo deset. Drželi jsme zkrátka pospolu. Tým opravdu nebyl postaven na nějakých hvězdách, i když jména jako Kowalík, Malár měly už tehdy zvuk.“\nPak jsi přešel do Sparty. Tam ta rodinná atmosféra už taková nebyla? V kabině byl Karel Poborský a další hvězdy… Drželi jste také pohromadě?\n„Nemůžu říci, že by parta ve Spartě nebyla. Určitě byla, ale už to nebylo tak, jak v Synotu. Zjednoduším to… V Hradišti jsem věděl, jak se jmenují manželky hráčů, jak se jmenují děti, kolik jim je let… Ve Spartě jsme to věděl jen o těch nejbližších kamarádech. Davidovi Bičíkovi, Jirkovi Homolovi, Petru Johanovi…“\nK Petru Johanovi se váže i zajímavá historka, když jsi hrál proti Spartě za Synot tady na Slovácku. Vzpomínáš si?\n„Vzpomínám si velmi dobře a s Petrem Johanou, když jsme spolu působili v Turecku, tak jsme se tomu hodně nasmáli. Stalo se to v průběhu utkání, které jsme vyhráli 2:0. Míč byl u naší brány a na sparťanské polovině vběhl na hřiště fanoušek v dresu Sparty s číslem i jménem Petra Johany na zádech, který mu byl hodně podobný, až na pár kil nadváhy… Chvilku to nikdo ani nezaregistroval. Také já si o falešném Petrovi myslel, že je ten pravý a normálně jsem vedle něj běžel na hrot útoku. Až pak se po něm na hřišti strhla pořadatelská honička. Ale jak říkám. S Petrem jsme se tomu ještě dlouho smáli.“\nV tureckém Manisasporu ses kromě Petra Johany setkal i s dalšími Čechy. Jak vám to spolu klapalo na hřišti?\n„S Petrem jsme tam přišli, když postoupili do první ligy, a po podzimu jsme na tom dobře nebyli, ale přišel nový trenér Ersun Yanal, který pak trénoval chvíli i turecký nároďák a ten to pozvedl. Přišli i Lukáš Zelenka, Filip Hološko z Liberce… Skončili jsme někde uprostřed tabulky, v úplném klidu. V úvodu další sezóny jsme měli šílené rozlosování. Doma jsme měli Besiktas, do Trabzonu a doma Galatasaray. Všichni nás tipovali na nula bodů a poslední místo, ale my jsme Besiktas porazili, v Trabzonu jsme remizovali 1:1 a přišel domácí zápas s Galatasaray, ve kterém jsme vedli 2:0 a přišel můj problém se srdcem. Nakonec se zápas překvapivě dohrál a z vymyšlené penalty Galatasaray v samém závěru vyrovnal.“\nV průběhu zmiňovaného zápasu s Galatasaray jsi zkolaboval přímo na hřišti a kdyby nebyla u hřiště sanitka, tak to mohlo dopadnout mnohem hůře.\n„To je pravda. Já pak sice zažil obrovské rozdíly mezi soukromými a státními nemocnicemi, ale sanitka přímo na hřišti mi hodně pomohla, možná i skutečně zachránila život.“\nTakže při té smůle jsi měl i štěstí v tom, že se to stalo v Turecku?\n„Takhle to nechci říkat. Už si moc nepamatuji, jaké bylo tehdy zdravotní zabezpečení našich ligových stadionů.“\nTeď jsi v péči českých lékařů z IKEMu a ti tě dali dohromady. Máš nějaké omezení a můžeš ještě hrát fotbal?\n„Ano, jsem v rukou českých lékařů a musím jim za péči moc poděkovat. Pro běžný život mě dali zcela dohromady a nemám žádné omezení. Nosil jsem v sobě takový strojek, který mi hlídá činnost srdce. Teď mám voperovaný nový a s ním mohu i na magnetickou rezonanci, což jsem před tím nemohl. Takže omezení nemám žádné. Mohu hrát i fotbal, a tak jezdím ještě do Rakouska, kde hrají třetím rokem tu úplně nejnižší soutěž. Vloni se dal dohromady i tým bývalých hráčů 1.FC Synot či Slovácka. Už jsem za ně zahrál jeden zápas a věřím, že letos přidáme další. Na to se těším. Nejen, že si zahrajeme fotbal, ale hlavně, že zavzpomínáme. Opravdu jsme byli výborná parta. Vedle toho mám už svůj pracovní život, a tak žiji skutečně normálním, běžným životem.“\nPři zápase se Spartou ses vrátil po třinácti letech opět na Slovácko. Poznal jsi jej ještě?\n„Není pravdou, že bych se vrátil po třinácti letech. Při jedné akci jsem na stadionu hrál za bývalé hráče Slovácka benefiční zápas proti klukům z nároďáku EURA 96 a pak jsem přijel na Slovácko také na pohřeb Miroslava Valenty seniora. Teď to bylo ale na dva dny a byl jsem i s přítelkyní, takže jsem si to užil i vnímal trochu jinak. Za ty roky se toho moc nezměnilo. Stadion je pořád stejný a myslím, že pro českou ligu je naprosto ideální. Takové by měly být všechny stadiony. Udělali jsme si s přítelkyní ale i výlet na Velehrad, kde jsme tenkrát na Hotelu Mlýn spávali. Prošli si místa, kde jsme na Velehradě trénovali, objevili jsme skanzen i nádherný komplex na Modré, prostě krásný den… Už jsme si s přítelkyní vytipovali u Břestku chalupu, kde chceme v létě strávit i delší dovolenou.“\nJaký dojem na tebe udělalo samotné město Uherské Hradiště?\n„No tak v něm se změnilo hodně. Podniky, kam jsme chodívali a kam jsem chtěl vzít partnerku na večeři, už neexistují. Na druhou stranu jsme našli hodně příjemnou hospůdku, kterou dokonce ani kluci z Hradiště moc neznali. (smích)“\nByl jsi hostem utkání Slovácka se Spartou a určitě to nebylo špatné utkání. Co říkáš na fotbalovou prezentaci současného Slovácka?\n„Já jsem byl velmi mile překvapen. Kluci se snaží kombinovat, nic nenakopávají. Na to v jaké pozici v tabulce jsou, tak hrají hodně dobrý fotbal. Pokud u něj vydrží, tak bude jen záležet, jak se jim bude dařit střílet branky. Věřím, že se zachrání. Vím, že je na kluky strašně velký tlak, ale spadnout se prostě nesmí, to by byla obrovská škoda. Cesta nahoru by byla hrozně složitá. Ještě jednou ale chci zdůraznit, že hra Slovácka se mi hrozně líbila a líbilo se mi, že i pod takovým tlakem jsou schopni předvádět takový fotbal. Myslím si, že až se budou prát s celky bojujícími také o záchranu, tak by tahle hra na ně mohla platit.“\nPrvní poločas byl ze strany Slovácka více kostrbatý. Ve druhém ale bylo Slovácko lepším týmem, což nakonec přiznal i trenér Stramaccioni na pozápasové tiskovce.\n„Souhlasím s tebou. Současně to ukazuje na momentální největší problém Sparty, o kterém jsem se bavil i s klukama ze Sparty. Sparta dá branku a přestane hrát. Když si vzpomenu moje časy ve Spartě, tak když jsme šli do vedení, do soupeře jsme pořád bušili. Můj osobní názor je, že trenér Stramaccioni absolutně nereaguje na vývoj utkání. Ať se na mě nikdo nezlobí, na hrot útoku postaví osmnáctiletého Drchala, který odehraje výborný zápas a navíc dá branku, ale je na hrotu sám… Tak ho po vedoucí brance dám dolů a pošlu na hřiště oživení v podobě rychlonohých hráčů, kteří se u lajny rozcvičovali. Když vedu venku 1:0, tak opticky hru zatáhnu, nechám Slovácko hrát a vsadím na rychlé brejky. Myslím, že by rychlonozí krajní hráči klukům ze Slovácka pláchli. Slovácko pak začalo hrát kombinačně, hodně pomohlo střídání Navrátila za Havlíka. Vyzvednout musím výkon defenzivního záložníka Janoška. Druhý poločas začal hrát fantasticky. Nebál se a o tom to právě je. Kluci se přestali bát a začali si dávat dobré balony. A když se ještě vrátím ke Spartě, Kanga šlapal vodu, Ben Chaim nebyl vidět ani Venca Kadlec neměl vůbec nic. Ani střelu na bránu. To je pro mě obrovské zklamání.“\nTy jsi nosil v Synotu na svých zádech číslo sedmnáct, které po tobě převzal Tomáš Zajíc. Na své mládí si proti zkušeným sparťanským zadákům dovolil docela hodně.\n„Dovolil si opravdu hodně a je to ta mladická drzost, která mu přinesla tuším už sedmý gól v sezóně. A takové góly tak mladý hráč potřebuje. On viděl, že sparťanská obrana není příliš jistá a vyhrával hodně soubojů. To zase mluví proti Spartě. Když jsme proti ní hrávali my, tak Kovi (Radoslav Kováč) s Hübschmanem odvraceli skálopevně jeden balon za druhým. Osobně jsem Kovimu po zápase říkal, že kdyby trochu potrénoval, tak odehraje stejný zápas, jako ti kluci. Sice možná trochu odskočeně za nimi, ale o moc horší by to nebylo. Navíc hru Sparty nikdo neřídil. Vůbec nebylo slyšet žádné pokyny. Zajíc vyčíhal, že spolu nekomunikují a využil toho. Přitom v prvním poločase to měl strašně těžké. Naběhal tam spoustu metrů a přitom dostal jeden, dva balony. To co ale předvedl ve druhé půli, dělá útočníka útočníkem a pokud v tom bude pokračovat, tak by mohl Slovácku pomoci k záchraně, což mu ze srdce přeji.“\nTvoje sedmnáctka má tedy důstojného pokračovatele?\n„Kéž by tak.“ (Úsměv)\nKdyž vezmu tvůj pocit. Dají se porovnat týmy tehdejšího Synotu, který také neměl mezi sebou velké hvězdy a byl postaven na klucích z regionu, který byl výjimečně doplněn zvenčí se současným kádrem mladíků?\n„Určitě se to porovnat dá. Já nechci snižovat úroveň ligy. To v žádném případě. Opravdu ani za nás nebyly velké příchody. Je otázka skutečně roku, dvou, aby si tým sedl a pak určitě půjde tabulkou vzhůru, jako jsme šli tenkrát my. Co je ale pryč, je doba „Starých a Mladých“. Opět jsme to s klukama rozebírali. Já když přišel do kabiny a uviděl jsem Honzu Palinka, tak pro mě to byl zkušený frajer, kterýmu jsem se pomalu styděl tykat. Když nám dal ale pocítit, že je normální a my začali držet ještě více při sobě, tak to nám mladým strašně pomohlo. Trpím tím, když se jdu podívat na dorostence, kteří to u nás v Pardubicích zkouší a oni si myslí, že když jsou v áčku ve druhé lize, tak už mají fotbalovou maturitu za sebou. Nám řekl Tomáš Polách či Palo Kopačka: „Běhej a my tě dáme dokupy.“ A když si tyhle pohledy sedly, tak to fungovalo. Když přišel Milánek Petržela, tak vydržel devadesát minut běhat po lajně a pak ho opravdu Tomáš Polách dvěma nádhernýma přihrávkami „udělal“ a Milánek mohl nádherně odcentrovat. Vždycky jsme se smáli, když mu Tomáš říkal: „Za půl roku si můžeš udělat i kličku.“ My jsme to ale poslouchali a vyplatilo se nám to, protože to tak skutečně bylo. Mně se podařilo z toho nějakou branku vstřelit, Milanovi na nějakou nahrát a všechno na sebe náramně navazovalo. Teď mi přijde, a není to problém jen Slovácka, ale všech mladých, že mladí nemají ke starým respekt a nechtějí se od nich učit a nechat si poradit a teprve pak přidávat svoji nadstavbu. Přitom přirozené to je jak ve fotbale, tak v běžném životě.“


i-RU.CZ - Ruské velvyslanectví obvinilo MZV ČR ve dvojích standardech. Komentář ambasády\nRuské velvyslanectví obvinilo MZV ČR ve dvojích standardech. Komentář ambasády\n3. února 2021 se na žádost české strany uskutečnilo setkání velvyslance Ruské federace v České republice A.V. Zmejevského s náměstkem ministra zahraničních věcí České republiky A. Chmelařem.\nKomentář Velvyslanectví RF v ČR:\nV souvislosti s posledními prohlášeními české strany k situaci kolem A.Navalného jsme jednoznačně upozornili partnery, že vměšování Prahy do vnitřních záležitostí Ruska je nepřípustné. Rozhodně jsme odvrátili spekulace o údajně existujícím politickém pozadí verdiktu ruského soudu proti němu.\nPokusy o vyvíjení tlaku na činnost justičních orgánů v naší zemi ze zahraničí nelze vnímat jinak než jako nepřátelské akce, které porušují mezinárodní právní normy. Předali jsme dokument, který chronologicky popisuje události kolem tzv. otrávení A.Navalného, jeho návratu z Německa do Ruska a vyvrací známé spekulace na toto téma (https://bit.ly/2MViio4).\nZdůraznili jsme, že v otázkách ochrany lidských práv, včetně svobody projevu a shromažďování, jedná ruská strana v souladu s normami ruské legislativy a mezinárodních závazků, včetně Mezinárodního paktu o občanských a politických právech.\nPoužívání dvojích standardů v přístupech k otázce dodržování lidských práv v různých zemích považujeme za nepřijatelné. Položili jsme otázku, zda Praha vyjádřila znepokojení nad osudem známého aktivisty v oblasti lidských práv J.Assangeho, pronásledovaného Washingtonem z politických důvodů, kterému bylo ve Velké Británii odepřeno propuštění na kauci a kterému by při dosti pravděpodobnému vydání do USA mohl hrozit rozsudek smrti.\nOtázky vyvolává i absence reakce Prahy na jednání bezpečnostních orgánů během potlačení demonstrací v USA, Francii, Nizozemsku, Německu a samotné České republice (video - https://bit.ly/3tm7Dnj).\nPřipomněli jsme použití síly Policií ČR proti účastníkům shromáždění na Staroměstském náměstí v říjnu 2020, kteří vyjadřovali svou občanskou pozici. Doporučili jsme české straně soustředit se na řešení vlastních problémů v oblasti lidských práv, na které byla Praha opakovaně upozorňována a to i v příslušných mezinárodních organizacích.\nRIA Novosti - Ruské velvyslanectví obviňuje české ministerstvo zahraničí z dvojího standardu\nRuské velvyslanectví v Praze komentovalo předvolání šéfa diplomatické mise Alexandra Zmejevského na české ministerstvo zahraničí v souvislosti s rozhodnutím ruského soudu o Alexeji Navalném a poukázalo na projev dvojího standardu ze strany české diplomacie.\nJe známo, že náměstek ministra zahraničí České republiky Aleš Chmela na schůzce se Zmejevským protestoval proti rozhodnutí soudu, uvedl, že ho Praha považuje za politicky motivované, a vyzval k okamžitému propuštění Navalného.\nVelvyslanectví v této souvislosti oznámilo, že českým partnerům naznačilo, že zasahování do vnitřních záležitostí Ruska je nepřípustný.\nSimonovský soud v Moskvě zrušil v těchto dnech Navalnému podmíněný trest v kauze "Yves Rocher". Podle verdiktu musí odsouzený odsedět v kolonii obecného režimu dobu 3,5 roku (bude mu započtena i doba strávená v domácím vězení).\nPo oznámení rozhodnutí vyzvaly orgány USA, Německa, Francie, Velké Británie a dalších zemí, stejně jako zástupci evropských institucí, Moskvu k propuštění Navalného.\nV reakci na to ministerstvo zahraničí doporučilo zahraničním politikům zabývat se záležitostmi jejich států a respektovat mezinárodní právo.\nRuské soudy dříve třikrát zvažovaly, jak postoupit s podáními vězeňské služby - změnit Navalného podmíněný trest na nepodmíněný. Pokaždé to odmítly, nicméně s prodloužením zkušební doby.\nOdsouzený Navalný se podle vězeňské služby za poslední tři roky téměř 60krát nedostavil k povinné trestní inspekci. Byly mu uděleny správní pokuty a zatčení.\nVšechny tyto skutečnosti podle zákona hrozily zrušením podmíněného trestu. V loňském roce byl v Rusku podmíněný trest nahrazen nepodmíněným 11.300 osobám a v roce 2019 - více než 15.000.\nV roce 2017 Evropský soud pro lidská práva ve Štrasburgu uznal případ "Yves Rocher" jako politicky motivovaný, ale udělil Navalnému odškodné za domácí vězení, které ruské orgány zaplatily.\n(RIA) 03.02.2021, iRUCZ\nTisková konference Sergeje Lavrova (MID RF) k výsledkům činnosti ruské diplomacie v roce 2020, 18. ledna 2021.\nKlíčová slova: velvyslanec, zmejevsk\n02.02.2021 Svět řeší nedostatek vakcín, Petříček řeší nové protiruské...\n01.02.2021 Schwarzenberg vyzval co nejdříve urovnat vztahy s Ruskem...\n26.01.2021 Ruský velvyslanec v Praze předvolán na MZV kvůli...\n19.01.2021 TASS: Petříčkovo ministerstvo zahraničí navrhlo rozšířit sankce proti...\n15.09.2020 Česká republika hodlá při konzultacích s Ruskem nastolit...\nhttps://ria.ru/20210203/chekhiya-1595937205.html 7 x\nZdroj: http://czech.mid.ru Publikováno 04.02.2021\n07.02.2021, 15:05:35 Naše slepá podpora konfrontacni ho postoje kRusku je velmi dementní.\n06.02.2021, 14:03:02 -> Karel: Oba bratři byli za tento podvod usvědčeni.\n06.02.2021, 14:01:59 V právním jazyce se tomu říká zpronevěra a ruské úřady


Klávesy - keyboardy - Cmias.cz\nVýhodné sety kláves Klávesy bez dynamiky Klávesy s dynamikou Mini klávesy\nYamaha PSR F51 SET1B\nUšetříte - 90 Kč\nYamaha PSR F51 SET1\nUšetříte - 190 Kč\nYamaha PSR F51 SET2S\nUšetříte - 280 Kč\nBeale AK 140 SET1C\nYamaha PSR F51 SET3\nUšetříte - 670 Kč\nBeale AK 140 SET1B\nUšetříte - 390 Kč\nBeale AK 280 SET1A\nBeale AK 140 SET4\nUšetříte - 760 Kč\nYamaha Piaggero NP 12 SET1\nYamaha Piaggero NP 12 SET3\nUšetříte - 654 Kč\nCMI Melodia a.s. – Yamaha specialista nabízí klávesy (keyboardy) nejen značky Yamaha (PSR, DGX, YPT, NP V, EW a další), ale i dalších předních světových výrobců jako např. Casio, Ashton, Roland, Korg či Orla. Z nabídky kláves si vybere každý, ať už se jedná o začátečníka (dětské klávesy), studenta, pokročilého či profesionálního hráče na klávesové hudební nástroje.\nKlávesy za výhodné ceny\nChcete ušetřit? Nakupujte klávesy ve výhodných setech s doporučeným příslušenstvím. Vybrané modely kláves (keyboardů) si můžete rovněž osobně vyzkoušet v obchodním domě CMI plaza v Hradci Králové.\nVýběr keyboardů pro každého\nVyznat se v nabídce kláves (keyboardů) nemusí být pro každého snadné. V internetovém obchodě Cmias.cz jsme se rozhodli, že vám s výběrem pomůžeme už při samotné kategorizaci. Klávesy tak můžete vybírat v příslušných kategoriích dle toho, na jaké úrovni se aktuálně nacházíte.\nHledáte-li keyboard pro vaši dceru či syna, pak se podívejte do nabídky kategorie Dětské klávesy. K dispozici jsou cenově dostupné nástroje pro nejmenší, které nabízí to základní, co lze od dětských keyboardů očekávat.\nPro studenty a žáky uměleckých škol je připravena sekce Studentské klávesy. Jednotlivé modely jsou vyvíjeny právě s ohledem na to, aby se student seznámil se základy hry na klávesové nástroje. Tomu odpovídá i vybavení studentských kláves, které ve většině případů obsahují výukové systémy, které významně pomáhají studentům, aby se naučili hrát na klávesové nástroje.\nVýznamnou část nabídky internetového obchodu tvoří klávesy pro pokročilé. Zde je již vybavení nástrojů na vyšší úrovni. Do modelů jsou zařazovány nové funkce, vlastnosti a moderní technologie, které by u předchozích kategorií nebyly využity. Předpokládá se, že hráč již ovládá hru na klávesové nástroje a chce svoji tvorbu posunout opět o krůček dále.\nNezapomínáme ani na profesionální hráče, kteří vyžadují pro svoji hudební produkci to nejlepší. Kategorie profesionálních keyboardů obsahuje modely, které se pyšní těmi nejnovějšími funkcemi a vlastnostmi, které jsou na trhu k dispozici. Výrobci při vývoji úzce spolupracují se světovými umělci, aby vzniklé hudební nástroje odpovídaly jejich požadavkům.\nNejvyšší kvalitu ve všech kategoriích nabízí klávesy Yamaha. Mezi další špičkové výrobce keyboardů patří Casio, Roland, Korg, Ashton či Orla.


REX!: S takovými přáteli (2019)\nBlog Rorate Caeli dlouhodobě podporuje proces „regularizace“ FSSPX. Ve středu 6. listopadu oznámil, že Jim Vogel [tiskový mluvčí Amerického distriktu FSSPX – pozn. překl.] a Brian McCall [šéfredaktor webu Catholic Family News – pozn. překl.] navštíví v červenci 2020 Římské forum. Tuto akci po desetiletí pořádá Dr. John Rao [bývalý prezident „indultní“ organizace Una Voce America – pozn. překl.].\nPokud víme, toto je poprvé, kdy bude přítomen oficiální představitel FSSPX. Rychlý pohled na seznam hostů ukazuje, že to bude přehlídka nejznámějších osob koncilního novotradicionalismu: Dp. John Hunwicke, Peter Kwasniewski, Joseph Shaw a P. Edmund Waldenstein, pokud jmenujeme jen některé.\nVšichni tito lidé veřejně vyjádřili určité obavy nebo přímý nesouhlas s arcibiskupem Lefebvrem. Ti, kteří až tak nejsou proti arcibiskupovi, řekli, že jej obdivují za jeho obranu latinské mše, ale nikdo z nich neřekl, že FSSPX je tím místem, kde by katolíci měli být. Arcibiskup Lefebvre měl pro takové katolíky název: „falešní přátelé“.\nNázvy plánovaných přednášek, jež mají během dvou dnů na této akci zaznít, jsou uvedeny na blogu Rorate Caeli. Bližší informace naleznete zde. Některá témata jsou skutečně zajímavá. Jiná až tak ne. Zde jsou některá, která mě zaujala:\nNovus Ordo Missae, arcibiskup Lefebvre a založení FSSPX\nEcclesia Dei, Bratrstvo sv. Petra a Institut Krista Krále\nPokušení amerického pluralismu a debata o náboženské svobodě a katolickém státu\nPřitažlivost a nebezpečí tradicionalistického katolického ghetta\nDebata o „smíření“ FSSPX\nPřátelé vně hnutí: skuteční a smyšlení\nNepřátelé vně hnutí: skuteční a smyšlení\nNení těžké pochopit, o co tu jde. FSSPX konečně proniklo do „extraligy“. Nejsem si jistý, o jakých tématech budou Vogel a McCall hovořit, ale ať už budou mluvit o čemkoliv, určitě nebudou férově prezentovat hlavní body Odporu.\nPokud nic jiného, výše zmíněná témata naznačují, že Odpor bude očerňován ještě víc než sedesvakantismus, který je předmětem pouze jedné prezentace.\nJe důležité si připomenout, že akce jako je tato, je přesně tím, před čím arcibiskup varoval. Ve svém proslulém rozhovoru 2 roky po svěceních Jeho Excelence řekla:\nTohle je to, co nám činí problém s některými laiky, kteří jsou velmi milí, velmi dobří lidé, zcela pro Bratrstvo; kteří souhlasili s biskupskými svěceními, ale kteří hluboce litují, že již nejsou s lidmi, se kterými bývali, s lidmi, kteří nesouhlasili se svěceními, a kteří jsou teď proti nám. „To je škoda, že jsme rozděleni“, říkají, „proč se s nimi nesetkávat? Pojďme a dáme si spolu skleničku, podejme jim ruku“ – to je zrada! Ti, co tohle říkají, působí dojmem, že by bez váhání přešli a přidali se k těm, co nás opustili. Musí se však rozhodnout.\nPředstavený Amerického distriktu FSSPX P. Jürgen Wegner nedávno hovořil na akci Catholic Identity Conference, kterou pořádal web The Remnant Newspaper. Jeho téma? Tradiční latinská mše. Nu-da!\nArcibiskup pro tyto liberály zastávající vysoké oficiální posty v FSSPX není ničím víc než maskotem. Nechávají lidské ohledy a popularitu, aby řídili jejich rozhodování. Selhávají v tom, aby předkládali celou pravdu a nic než pravdu.\nBylo by hezké si myslet, že Vogel a McCall jedou na Římské fórum reprezentovat tradičně katolickou víru v její úplnosti a sdílet přesně to, čemu věřil arcibiskup Lefebvre. Je však pravděpodobnější, že si „vyzobou“ jen určité poznámky, které Jeho Excelence v 70. letech pronesla o „regularizaci“ s Římem. Pravděpodobně nazvou Odpor „schizmatickým“ a řeknou, že je dobře, že se Tradice „spojuje dohromady“, aby bojovala proti modernistickému Římu.\nÚčastníci zastávající „nejtvrdší linii“ na těchto smíšených setkáních obvykle končí tím, že zeslabí své principy a přidají se k ostatním. Končí tím, že otupí své ostří, aby zapadli a nezdáli se příliš extrémní. Vzhledem k tomu, že tohle FSSPX dělalo větší část posledního desetiletí, byl bych šokován, kdybych se dozvěděl, že příští léto na Římském fóru udělají něco jiného, než že budou pokračovat ve své zradě arcibiskupa Lefebvra.\nŠtítky: regularizace FSSPX


Mainská mývalí kočička - čistokrevná kočka 7381610\nMainská mývalí kočička - všívané ušatý kočky, Američtí kočky. 7381610\nHudba srdce: Mainská mývalí kočka, rodilý Američan - Mainská mývalí kočička. Zdarma tapeta zvířata. Kotě tapety obrazovky.\nKočky musí být učiněn v rejstříku léčivých přípravků. Koťata jsou zábavné, zábavné, veselý a hravý domácí zvířata. Tapeta na plochu 7381610: Zvířata žijí na Zemi stovky milionů let. Lékařské schopnosti nádherných koček jsou dobře známé od starověku. Koťata jsou povznášející, překvapení a uklidnění. Planeta zvířat - Zázemím zvířata. Kotě pozadí.\nDomácí kočky s tufted ušima. Apartmán zvířata · Mainská mývalí kočička · Domácí zvířata · plemeno · Maine Coon je úžasná kočka, který kombinuje ostrý vzhled šelmy a přátelskou poslušný přírody · kočičí plemena osobnost · přijetí · domácí přehlídka kočka · Mainská mývalí kočka · legrační koťata · Báječný · kočka pet nápady · Mainská mývalí koťata · Úžasný · Charakteristika Mainská mývalí\nÚžasné kočka je romantická součástí rodinného života, a ona je vždy považován za člena rodiny. Digitální fotografie prohlídky - Fotografování výtvarného umění galerie. Digital on-line médií, Web art gallery - digitální fotografie 7381610: Vrní krásná kočka můžete relaxovat, léčí nervovou soustavu, zmírňuje napětí, deprese a odstranění stresu.


Pokusy doma: Jak dobře znáte pomeranč?\nJak dobře znáte pomeranč?\nDnešní pokus bude opět o papáníčku. Žádný nezdravý pokus ale nečekejte a také nečekejte plný podnos cukroví, mísu čerstvých, ještě teplých koblih nebo vrchovatý talíř bramborového salátu. Sáhneme po něčem výrazně zdravějším – dnes budeme potřebovat citrusové plody. Je celkem jedno, jestli použijete grep, mandarinku nebo tak jako já pomeranč. Přestože pokus vypadá až příliš nepokusně, určitě s ním pobavíte kamarády a na závěr si ještě pochutnáte.\nVyberte si jeden pomeranč. Zaměřte se na tu část, kterou byl zavěšený ke stromu - možná najdete i část větvičky. Překvapení pro ty, kteří nevědí, že pomeranč roste na stromě (dočetl jsem se, že na dospělém vzrostlém pomerančovníku se prý ročně urodí přes 5 tisíc plodů!). V kůře pomeranče najdete pevně zatlačený jakýsi špuntík, zbytek stopky. Pečlivě a opatrně ho odstraňte. Pod ním se objeví malý důlek. A nejen ten. Podívejte se velmi pozorně. Pokud máte po ruce lupu nebo zvětšovací sklo, tak i tyto pomůcky vám možná přijdou vhod. Po obvodu tohoto důlku uvidíte jednu malinkou tečku vedle druhé. Skoro to vypadá tak, že pomeranč měl v rukou někdo před vámi a jehlou dělal kolem důlku dírky. Vezmete-li si druhý pomeranč, třetí, čtvrtý a další, najdete u každého to samé. Takže žádná jehla a žádné dírkování. Tečky spočítejte. Jsou skutečně hodně malé, takže raději je ještě jednou dvakrát přepočítejte a číslo si dobře zapamatujte.\nTeď si vezměte nůž a pomeranč „po rovníku“ rozřízněte na polovinu. Vnitřek pomeranče – žlutá až oranžová dužina – je tvořen klínovitými pouzdry, která jsou vyplněna tenkostěnnými váčky, obsahujícími sladkou šťávu a semínka. Těmto klínovitým pouzdrům se lidově říká měsíčky nebo půlměsíčky podle tvarové podobnosti s dorůstajícím nebo couvajícím Měsícem. Spočítejte tyto měsíčky. Překvapilo vás, že je to stejné číslo, které jste získali, když jste počítali tečky? Že je to náhoda? Tak vezměte druhý pomeranč a proveďte s ním to samé – odloupněte špuntík, spočítejte tečky, rozřízněte a spočítejte měsíčky. Nebo mandarinku, případně další citrusový plod. U některých jsou sice tečky špatně zřetelné, ale vybaveni lupou nebudete mít jinou možnost než potvrdit, že to tak skutečně je! Tohle moc lidí neví, takže si klidně můžete s kamarády zahrát na jasnovidce – „o co, že uhádnu, kolik je uvnitř pomeranče měsíčků, aniž bych ho rozřízl“. Vše si ale musíte nejdříve dobře nacvičit, než se vydáte před skutečné publikum. Zjištění počtu teček chce přece jen určitý cvik. Dobrá finta je tvářit se, že posloucháte, co vám pomeranč říká a přitom nenápadně počítat.\nJak toto kouzlo přírody vysvětlit? Pomeranč je rozdělen do jednotlivých pouzder, která jsou od sebe dokonale oddělena (není přece problém pomeranč oloupat a rozdělit ho na jednotlivé měsíčky). Jenže pomeranč potřebuje během růstu dostávat spoustu živin, minerálů, cukru atd. Spoustou kanálků se tyto živiny dostanou tělem stromu a stopkou pomerančů až k samotnému plodu. Ale každý měsíček, každé pouzdro potřebuje svoji vlastní cestu pro tuto výživu, protože uvnitř pomeranče mezi jednotlivými pouzdry živiny proudit nemohou. Kolik kanálků, tolik teček (dírek, kterými k pouzdrům proudí živiny) a tolik pouzder. Pokud jste kamarády ohromili svými jasnovideckými schopnostmi, tak teď je určitě ještě ohromíte znalostmi o pomerančích. Věřím, že vás dnešní experiment nenechá v klidu a prověříte každý citrus, který máte po ruce. Jenže co s tolika rozkrájenými citrusovými plody? Zkuste poprosit maminku a pomozte jí udělat kompot nebo osvěžující nápoj.\nJakou teplotu má plamen?


Béèko zakonèilo sezónu vítìzstvím » SK Slavia Praha\nBéèko zakonèilo sezónu vítìzstvím\nV posledním zápase letošního roèníku ÈFL slávisté uspìli na høišti rezervy Hradce Králové a udìlali vítìznou teèku za nepøíliš vydaøeným jarem. V našem dresu nastoupila pìtice fotbalistù A-mužstva. O tøech bodech jsme rozhodli dvìma slepenými góly krátce po pøestávce. Trefili se Kotrba s Otoèkou...\nV posledním zápase letošního roèníku ÈFL slávisté uspìli na høišti rezervy Hradce Králové a udìlali vítìznou teèku za nepøíliš vydaøeným jarem. V našem dresu nastoupila pìtice fotbalistù A-mužstva. O tøech bodech jsme rozhodli dvìma slepenými góly krátce po pøestávce. Trefili se Kotrba s Otoèkou.\nV úvodu prvního poloèasu jsme se chvíli rozkoukávali, ale postupnì se hra vyrovnala. Domácí fotbalisté si vypracovali dvì šance, ovšem pøi obou možnostech zaváhali. Naší nejvìtší pøíležitostí byl brejk Václava Kotrby, záložník však minul soupeøovu branku.\nRozhodnutí pøišlo v rozmezí 52. a 53. minuty zápasu. Martin Zachariáš vyslal pasem za obranu Otoèku, slovenský útoèník hledal Chlebouna. Tomu míè odskoèil, dostal se však ke Kotrbovi, který støelou do prázdné brány otevøel skóre. Vzápìtí jsme se prosadili znovu. Kratochvíl pøihrál dopøedu, Otoèka vyhrál souboj s gólmanem a uklidil balón do sítì - 2:0. Hradec dokázal stav pouze zkorigovat ze standardní situace. V závìru støetnutí mìl ještì dvì pøíležitosti Otoèka, ale neuspìl.\n„Vítìzství v posledním zápase sezóny pro nás znamená strašnì moc. Koneènì jsme dali góly. Vìøím, že z nás tímhle spadla smùla, jež se na nás celé jaro lepila. Pøestože se jednalo o poslední utkání, výhra mužstvo pro novou sezónu nabudí,“ uvedl trenér Pavel Trávník.\nHradec Králové B – Slavia B: 1:2 (0:0)\nBranky: 55. Èerný - 52. Kotrba, 53. Otoèka\nSestava Slavie: Podaný – Neno, Mil. Zachariáš, Vondráèek (75. O. Dubský), Mar. Zachariáš – Kratochvíl, Švec, Kotrba (62. T. Dubský), Hrdlièka – Chleboun, Zelinka (46. Otoèka)