mk | Stereo reality\nÚvodBlogAktuální situace Březen\ndovoluji si vám v této překotné době přinést několik aktuálních informací ohledně vývoje na realitním trhu, za předchozí dva měsíce.\nV oblasti pronájmů nedošlo k tak radikálnímu zásahu, jak se očekávalo. Přestože na území hlavního města Prahy došlo k uvolnění více než 11.000 bytů využívaných původně ke krátkodobým pronájmům (ve skutečnosti se do nabídky dostalo zhruba 40% těchto bytů), ve většině případů se je nedaří pronajmout a tím zatím minimálně ovlivňují trh s nájemním bydlením. Důvodem je především fakt, že většinu těchto bytů nenabízejí přímí majitelé, nýbrž podnikatelé, kteří mají tyto byty sami pronajaté od skutečných majitelů a dále je pronajímají v rámci své podnikatelské činnosti. Problémem je smlouva, kterou nabízejí – nejedná se totiž o nájemní smlouvu, ale o smlouvu podnájemní, která dle zákona nájemce v podstatě nikterak nechrání. Dalším negativem je, že velká část těchto bytů je nabízena na kratší dobu než jeden rok, což většinu zájemců odrazuje.\nZajímavá situace nastala v oblasti prodeje nemovitostí, kdy jsme zaznamenali obavy jak na straně prodávajících, tak na straně kupujících. Prodávající klienti se obávají především možné ztráty hodnoty utržených financí. Naopak kupující zaujali pozici „vyčkávací“ a čekají na možné snížení cen nemovitostí. Názory odborníků se v této záležitosti různí a nedá se snadno predikovat vývoj cen na trhu nemovitostí. Každopádně do budoucna můžeme čekat skutečně spíše pokles cen, o jeho výši pak bude rozhodovat další celosvětový ekonomický vývoj. Celkové situaci příliš nepřispěly ani některé výroky politiků ohledně možného zrušení daně z nabytí věcí nemovitých, které padly již v březnu a téměř způsobily zastavení realitního trhu. Vláda ČR nakonec návrh změny zákona předložila Poslanecké sněmovně 30. Dubna 2020, což by minimálně mělo pomoci uzavřít do zdárného konce pozastavené obchody. Očekáváme, že zákon přijde v platnost v druhé polovině roku a pokud bude schválen, tak se zpětnou platností. Jistě vás budeme o vývoji informovat.\nNaše realitní kancelář Stereo reality využila situace především ke svému rozvoji a rozšíření nabídky služeb pro naše klienty. Začali jsme využívat nejmodernější technologie digitalizace, přičemž jsou naší hlavní novinkou interaktivní 3D online prohlídky nemovitostí:\nNově také nabízíme v rámci All inclusive servisu video prohlídky nemovitostí. Zájemci si tak mohou nabízené nemovitosti prohlédnout z pohodlí svého domova, ve společnosti svých nejbližších. Až poté, co si o nabízené nemovitosti udělají reálnou představu, mohou si s naším makléřem domluvit osobní prohlídku.\nNaším dalším krokem, bylo zavedení všech bezpečnostních a hygienických opatření, která trvají i nadále. Při prohlídkách používají všichni naši makléři ochranné pomůcky, které zdarma nabízíme také našim klientům.\nAbychom se zapojili do pomoci těm nejdůležitějším v první linii, nabídli jsme, zdravotníkům zdarma k užívání byt v Českých Budějovicích.\nPro snadnější orientaci v této chaotické době jsme spustili online realitní poradnu, která se setkala s velkou odezvou a sešlo se tu až nečekaně velké množství dotazů. Naše poradna je i nadále připravena radit a pomáhat našim klientům díky FB stránkám:\nPevně věříme, že naše novinky oceníte a v případě zájmu o prodej či pronájem vašich nemovitostí se rozhodnete opět využít služeb Stereo reality. V případě jakýchkoliv dotazů či nejasností se obraťte přímo na mne nebo naše makléře. Jsme připraveni vám kdykoliv zdarma a nezávazně poradit, či nabídnout nejlepší možné varianty prezentace vašich nemovitostí.\nV závěru mi dovolte popřát vám, i vašim rodinám a nejbližším, především pevné zdraví a pozitivní mysl. Celou situaci společně jistě zvládneme.


Moto2 testy Valencie - pátek\nDvoudenní test pokračoval třetím dnem.\nTřetí den testování na okruhu ve Valencii přinesl další tři zájemce o stroje FTR Moto2. Po Karlu Abrahamovi, který si motocykl modelového označení M209 vyzkoušel včera, jezdili dnes s tímto strojem i poslední tři Mistři světa třídy 125 ccm Julian Simon, Mike di Meglio a Gabor Talmacsi.\n„Tento model je postavený především pro zkoušky a vývoj,“ říká Steve Bones, ředitel společnosti FTR. „Nyní jsme dostali mnoho informací, jak motorku vylepšit. Nějaké zásahy budou velké, nějaké naopak menšího charakteru. Příští rok už představíme opravdový závodní stroj.“\nMike di Meglio a Julian Simon, během těchto tří testovacích dní jezdili na třech různých motocyklech, když před dnešním testem FTR absolvovali dva dny se stroji BQR a Kalex, který si také vyzkoušel náš Karel Abraham a Hector Faubel. Se strojem Kalex navíc jezdili i oba piloti týmu Pons Kalex Axel Pons a Sergio Gadea. „Vždy, když jsem vyjel, tak jsem se cítil fyzicky silnější. Cítím, že jsem udělal pokrok a navíc i dosáhl přijatelného času, když uvážím, že tohle je úplně nový motocykl,“ říkal Axel Pons, který teprve nedávno podstoupil operaci starého zranění.\nTestování Moto2 pokračuje příští týden na okruhu Almeria, kde by měli opět jezdit jezdci toužící po stroji Kalex a FTR. Tento test se odehraje ve dnech 14. – 15. prosince 2009.


ROZHOVOR | "Jdu si vlastní cestou a rodiče do ní netahám," říká Anna Julie Slováčková | iREPORT – music&style magazine\nROZHOVOR | "Jdu si vlastní cestou a rodiče do ní netahám," říká Anna Julie Slováčková\nVydáno 31.03.2021 | autor: Hana Bukáčková\nAnna Julie Slováčková vydala v polovině února své první sólové album s názvem Aura, na kterém spolupracovala s Patricií Fuxovou z Vesny či Igorem Ochepovskym. Jak se s nimi dala dohromady? A jak vznikl duet Slunečnice, který nazpívala s Martou Jandovou? O tom jsme si s mladou zpěvačkou popovídali v rozhovoru, během kterého zároveň prozradila, co na její tvorbu říkají rodiče a zda se s nimi během vytváření desky radila.\nJakou aurou aktuálně vyzařuješ? A muzika tvé kapely?\nJá osobně momentálně asi docela smutnou aurou. Mrzí mě, jak velkou pauzu od pořádného hraní a koncertů jsem si musela dát. Jinak si myslím, že mám takovou hezkou fialovou. S kapelou je to výbuch hned několika barev. Taková krásně pestrá duha na jevišti.\nFialová je pro mě barva plná tajemna. Zároveň v ní cítím takové zvláštní uklidnění, ale i nezkrotnou energii. Myslím, že podobnou barvu často vysílám. Ať už doma, nebo na jevišti.\nSvé debutové album Aura jsi s kapelou vydala teprve před pár týdny. Jak vznikalo?\nVlastně úplnou náhodou. Sešla jsem se jednou v kavárně s Patricií Fuxovou a Igorem Ochepovskym, protože jsem s nimi chtěla probrat další možnou spolupráci. A jak jsme tam tak společně seděli, bavili se a bylo nám fajn, tak ze mě najednou vypadlo: "Já chci natočit desku, už je ten čas." Patricie s Igorem se usmáli, plácli jsme si a začal dlouhý, náročný, ale krásný proces tvoření.\nTvůj táta se nechal slyšet, že se vždycky u písničky Slunečnice, ve které zpíváš o tom, jak život utíká a abychom si užívali každé jeho vteřiny, rozpláče. Nahrála jsi ji jako duet s Martou Jandovou. Jak se ti s ní pracovalo?\nTáta je z té písničky pokaždé dojatý, což pak dojme i mě, a tak vedle sebe oba sedíme a lesknou se nám oči, protože chceme být jeden před druhým za siláky, co nepláčou. (smích)\nS Martou se mi spolupracovalo bezvadně. Už jsme spolu před několika lety vystupovaly v televizní show Tvoje tvář má známý hlas. Naše úplně první setkání proběhlo ale v drogerii, kde byla Marta se svojí dcerou a já kolem nich prošla a říkala jsem do telefonu něco šíleně sprostého. Marta se na mě překvapeně podívala, já se omluvila a až potom mi došlo, že šlo zrovna o ni. To jsme se osobně ještě neznaly, já byla malý kuře a Marta si to asi ani nepamatuje. (smích)\nAle k té spolupráci. Marta dala písničce úplně jiný rozměr. Je to velká jízda, která mě baví od začátku až do konce, a je mi velkou ctí, že se na songu podílela.\nJak už bylo řečeno, na albu se podílela i Patricie Fuxová z kapely Vesna. Jak jste se daly dohromady, a jak probíhala vaše spolupráce? Dokázala vystihnout, co jsi chtěla říct?\nS Patricií jsme se poprvé viděly jako děti na narozeninové oslavě u nich doma. Pak uplynula dlouhá řada let, než nás dal osud znovu dohromady. Kontaktovala jsem ji kvůli singlu Co víc. Chtěli jsme totiž vydat nějakou pozitivní písničku a já si v těch extra pozitivních textech v tu dobu moc nevěřila. Udělali jsme společně tedy Co víc a Nepopsanou. Oba singly jsou i na CD.\nOd začátku nám to spolu šlo hladce, vše probíhalo v příjemném tónu, a já jsem už tehdy věděla, že chci s Patricí dělat dál. Že nám ten kabátek sluší. Většinu věcí na albu jsme napsaly u mě doma v obýváku a až na jednu píseň jsme neměly ve spolupráci žádný větší zásek. Patricii jsem se každopádně předtím, než jsme začaly tvořit, maximálně otevřela. Řekla jí jak o svých démonech a kostlivcích ve skříni, tak i těch nejšťastnějších momentech. Byly jsme celou dobu na jedné vlně.\nNa jaké písni jste se zasekly?\nJmenuje se Kde jsou rány. Původně měla znít úplně jinak. Pak jsme se ale sešli s Igorem Ochepovskym, se kterým jsme udělali produkci a zjistili jsme, že asi každá z nás slyšela něco jiného. Z celého alba je asi tahle písnička tou, se kterou bylo nejvíc problémů. Nakonec to ale dopadlo tak, že patří mezi mé nejoblíbenější.\nMezi písněmi chybí úspěšný duet I když jsme plešatý, který jsi nazpívala s Pokáčem. Nezapadal do konceptu?\nMyslím, že by do konceptu i zapadl, ale jak hudbu, tak text napsal Pokáč. Měla by tedy být spíš na jeho desce.\nKdyž jsme u těch duetů. Když jsi desku tvořila s Patricií, proč z toho nevzešla i pěvecká spolupráce?\nS Patricií, doufám, nějaká podobná spolupráce v budoucnu třeba bude, určitě se tomu nebráním. Album jsem snad nevydala poslední a příležitostí bude určitě ještě spousta.\nJedna z tvých písní se jmenuje 32. Proč jsi zrovna vybrala tohle číslo?\n32 je číslo, které mě pojí dohromady s jednou osobou. Jde o vzpomínku na docela vtipný časy, které jsme spolu prožili.\nPromítla se do písniček zdravotní situace, ve které ses minulý rok ocitla?\nJe promítnuta pouze v singlu Padám. Ostatní písničky jsou o jiných tématech, kterými jsem si v životě prošla. Myslím, že v další tvorbě se k tématu nemoci určitě někdy vrátím. Zanechala ve mně ostatně dost jizev a je součástí mého života.\nTo naprosto chápu. Dala by se deska označit za "porozchodovou"?\nJako "porozchodovou" desku určitě nevnímám. Čistě o milostném vztahu na ní jsou asi tři písničky, u dalších jde o vztahy přátelské, s jinou blízkou osobou nebo naopak velice neblízkou. Snažila jsem se, aby si člověk mohl v písních najít vlastní scénář, sám si určit, komu by mohla být zpívaná.\nNepřála by sis do budoucna stát se stoprocentní autorkou songů? Děláš pro to něco?\nJá jsem stoprocentní autorka našich songů. Texty i hudbu píšu ke svým písním sama. Z písniček, co hrajeme s kapelou na koncertech, je od jiných autorů Slunečnice a Co víc, tam je práce čistě na Patricii Fuxové. Jinak pro to samozřejmě dělám něco pořád, je to přeci jenom i moje práce. Snažím se pořád zdokonalovat ve psaní textů i hudby, je to podle mě práce na celý život, protože tvorba jde ruku v ruce s umělcem.\nA co vlastně říkají na tvou tvorbu rodiče? Radila ses s nimi?\nRodičům jsem album nebo i jiné písničky, které hrajeme s kapelou mimo playlist cédéčka, pustila vždy až po vydání. Takže už moc nebylo do čeho radit. Všechno bylo hotové. S tátou jsem se radila na začátku před samotnou prací, jak co udělat, nahrát a podobně. Přeci jen už vydal několik desek, takže jsem si jeho názor a rady poslechla, a pak s nimi sama nějak naložila.\nMnozí si tě kvůli rodičům zaškatulkovali. Vadí ti to? Naučila ses to za ta léta nevnímat?\nVadí mi to, teď už ale daleko míň než kdysi. Jdu si vlastní cestou a rodiče do ní netahám. Jsem šťastná, když se na pódiu potkáme společně s tátou a bráchou a můžu zpívat s tátovým bigbandem. Jejich cesta jde ale úplně jiným směrem než ta moje.\nLidé budou mít vždycky předsudky. To, že se řemeslo předává z otce na syna, není žádnou novinkou. Hloupé je, když vám lidi závidí a říkají, že jste měla vyšlapanou cestičku, a že máte všechno zadarmo. Přitom to tak vůbec není. Musíme makat o to víc právě kvůli neustálému srovnávání s rodiči.\nAlbum jsi vydala sama bez záštity labelu. Co bylo důvodem? Nepřišla žádná nabídka?\nAni jsem žádný label neoslovila, aby nás vydával, takže neměla nabídka jak přijít. Chtěla jsem si to svoje první album porodit sama. A jsem ráda, že to tak bylo.\nDoslechla jsem se, že jsi nedokázala poslouchat svůj hlas z nahrávek. Vždy ti prý přišly otřesné. To asi není pro zpěvačku příjemné. Platí to ještě, nebo už ses naučila samu sebe poslouchat?\nUž jsem na tom nějak zapracovala a z nahrávek mi to nevadí. S televizí mám pořád trochu problém, ale i na tom snad nějak zapracuju.\nPodle mě je tvoje kapela jedna z mála, která má kromě tebe ještě jednu regulérní zpěvačku. Nefiguruje mezi vámi rivalita? Nechtěla bys být středem pozornosti?\nKarolína Fišerová zpívá u nás v kapele vokály. Jsem naopak moc ráda, že s námi je, protože dodává celému koncertu větší jiskru. Za prvé je to krásná ženská, za druhé skvěle zpívá a za třetí v ní mám oporu i mimo stage. Jsme na sebe tak napojené, že člověk často nepozná, co která z nás zpívá. Snad jen díky nazvučení hlavního hlasu a vokálu.\nStudovaly jsme spolu na konzervatoři a známe se skrz na skrz. Je první člověk, kterému pouštím nové písničky, zpívám nápady u klavíru, posílám texty. Její názor je pro mě velice důležitý. Drží mě často nohama na zemi a navíc mě plně podporuje. Mít někoho takového jako člena kapely, který navíc stoprocentně odvádí svoji práci a je na něj spolehnutí, je k nezaplacení.\nJsi takový věčný rebel. Myslíš, že se ti někdy podaří se zcela uklidnit?\nJá doufám, že ne. (smích) Ne, s věkem to určitě přijde. Minimálně za poslední rok jsem se zklidnila až až! Mám ale pocit, že jakmile nám umožní zase hrát a zpívat před lidma, tak vystřelím jako střela a nikdo mě nezastaví.\nJaké máte s kapelou plány do budoucna? Čeho byste chtěli dosáhnout?\nTeď hlavně hrát. Hrát, hrát a hrát. V nejbližší budoucnosti vydáváme dva klipy k písním Zastav a Slunečnice. Určitě budu pracovat na další desce a vymýšlet k ní merch.\nDosáhnout chci asi jako každý umělec toho, aby moje písničky lidi oslovili, zpívali si je, našli se v nich. Hráli si je na svatbách, oslavách, ve sluchátkách na cestách… A počet fanoušků rostl.\nText: Hana Bukáčková, foto: Kristýna Mrzenová (promo kapelni fotky), Petr D. Mráček (koncertní) a další.\nTémata: Anna Julie Slováčková, Aura, Patricie\nRECENZE: Patricie se stává idolem...


dle štítku "koronavirus"\n27.05.2020 Oldřichov za časů Korony »\nOldřichov za časů Korony Nezadržitelně se blíží doba, kdy se postupně rozvolní všechna protivirová opatření a život se vrátí zase do normálních kolejí. Děti mohou do školky, a hlavně některé z nich půjdou do školy (konečně). Okénka našich hospod a zahrádky se otevřela (hurá, hurá). A už se dokonce zase zdravíme i s turisty, kteří Oldřichovem...\n19.03.2020 Senioři – apel Policejního prezidia ČR »\nJsme v tom společně! Celosvětově se řadu týdnů řeší nákaza virem COVID-19. Ohnisko se bohužel přesunulo do Evropy a významně se dotýká naší země. Koronavirová pandemie se dostala do popředí společenské diskuze. Pomoc jednotlivcům, celým rodinám i všem obyvatelům České republiky je samozřejmá, jsme v tom přece všichni společně. Znevažování...\n17.03.2020 Dobrovolná pomoc sousedům v karanténě »\nMilí sousedé, vzájemnou pomoc pro všechny, kteří mají problém s nákupem nebo zajištěním jiných potřeb pomáhá koordinovat zastupitelka Jiřina Vávrová. Potřebujete pomoc nebo chcete sami pomáhat? Napište prosím, na mail: vavrova.jirina@seznam.cz nebo volejte na telefon: 603366526. Pokud máte volnou kapacitu na *šití roušek*, ale nevíte, jak...


Pošta, kurýr, nebo osobní vyzvednutí? Před Vánoci bude rušno hlavně v externích výdejních místech - Novinky.cz\nNovinky.czVánocePošta, kurýr, nebo osobní vyzvednutí? Před Vánoci bude rušno hlavně v externích výdejních místech\nČeši stejně jako loni budou většinu dárků pořizovat online. Foto: Profimedia.cz\nČeši stejně jako loni budou většinu dárků pořizovat online, k vyzvedávání balíčků přitom plánují masivně využít tzv. externí výdejní místa. Alespoň to vyplývá z průzkumu společnosti Seznam.cz. Nejvíce přitom budou externí sklady vytížené v Praze. Naopak v malých obcích s méně než tisíci obyvateli budou upřednostňovat doručení kurýrem.\n„Výraznější zájem o tento typ doručování se dá očekávat v Praze, kde je síť externích výdejních míst nejhustší. V hlavním městě plánují využít tento typ dopravy online objednaného zboží čtyři pětiny dotázaných,“ sdělil Darek Pikálek, marketingový a uživatelský výzkumník Seznam.cz.\nŠéfka obchodu se rozhodla zatočit s otravným klišéKoktejl\nS blížícími se svátky lidé volí co nejspolehlivější způsoby doručení. Chtějí si být jisti, že dárky budou doručeny včas. Na nákupním rádci Zboží.cz si proto stále častěji vybírají produkty prostřednictvím filtru „Doručení do Vánoc“ a nakupují ve větší míře u e-shopů, které garantují dodání do Vánoc.\n„Síť výdejních míst Zásilkovny roste, do konce roku jich budeme mít v České republice necelé tři tisíce, na Slovensku kolem šesti set. Rozšiřujeme depa a navyšujeme i počet doručovacích automobilů. Zákazníkům zaručujeme dodání nejen do druhého dne, ale často i v den objednání. Novinkou pro letošní rok je služba Mezi námi, která lidem umožňuje zaslat balík někomu jinému jen za pomoci telefonu a platební karty z jakéhokoliv výdejního místa,“ uvádí Milan Šmíd, marketingový ředitel skupiny Packeta, která vlastní Zásilkovnu.\nDramatické rozšíření počtu výdejen plánuje i konkurenční Uloženka. „Naše síť disponuje v současné době více než 1300 výdejními pobočkami napříč Českou republikou a Slovenskem, kde si zákazníci mohou vyzvednout své nákupy.\nV letošním roce se soustředíme na lepší sledování zásilek, a především rozvoj doručování na konkrétní adresu. Ve spolupráci s kurýry zrychlujeme doručení na výdejní místa, většina zásilek je dnes doručována do druhého dne,“ dodává Gabriel Kalapoš, ředitel Uloženky.


Jídelní lavice je praktická nejen v jídelně - Deník.cz\nJídelní lavice je praktická nejen v jídelně\nJídelní lavice bývaly ještě před 40 lety součástí snad každé domácnosti, postupem času ale přestaly splňovat estetické požadavky moderní jídelny. Dnes lavice prožívají renesanci. Výběr je mnohem rozmanitější a design stylový.\nNespornou předností jídelní lavice je úspora místa. Lavice stojí u stolu napevno a nemusíme ji nikam odsouvat, když si chceme sednout. Tam, kam by se vedle sebe vešly jen dvě židle, můžeme díky lavici pohodlně usadit tři dospělé osoby nebo hned několik malých dětí. Když pořádáte rodinnou sešlost nebo dětskou oslavu, nemusíte nosit židle navíc z různých koutů bytu, hosté se prostě jen trochu "zmáčknou" na lavici.\nLavice mohou být rovné nebo rohové a nemusejí najít využití jen v jídelně. Rovná lavice poslouží třeba v předsíni, kde si díky ní můžeme při zouvání bot pohodlně sednout, rohová lavice se hodí klidně i na balkon, kde vám poskytne příjemné letní posezení.\nTrendy v ložnicích: Mizí dveře, přibývá zdobných prvků\nMožná si pamatujete, že staré jídelní lavice nabízely úložný prostor pod sedáky; takové lavice se vyrábějí i dneska, ačkoli to není pravidlem, záleží na designu. V malých bytech jde nicméně o velice praktický způsob, jak získat trochu úložného prostoru navíc.\nCo se týče vzhledu, nabídka je opravdu široká. Lavice může být celodřevěná a doplnit rustikální interiér, seženete ale také zcela moderně vyhlížející kousky s kovovými prvky nebo pohodlným čalouněním. Malou inspiraci nabízí fotogalerie.\nProměna kuchyně: Z fádní nudle v černobílou eleganci


Přívěsek Archanděl Gabriel exclusive, orgonit - eshop Bombastus\nPřívěsek Archanděl Gabriel exclusive, orgonit\nGabriel je průvodcem při vzestupu našich duší, vede nás na cestě ke světlu Boží Milosti. Vyzývá, abychom otevřeli svá srdce pro Boží Milost, která je nekonečně láskyplná.\nArchanděl Gabriel je průvodcem při vzestupu našich duší, vede nás na cestě ke světlu Boží Milosti. Vyzývá, abychom otevřeli svá srdce pro Boží Milost, která je nekonečně láskyplná. Přívěsek je vyroben z nejlepší křišťálové pryskyřice Gedeo, kamenů, orgonitových štěpin a kovové postavičky archanděla Gabriela.\npryskyřice, kov, křišťál\nPřívěsek je zabalen v dárkové krabičce, součástí balení je i jednoduchá bavlněná šňůrka.\nandel archanděl biogenerátor bolesti energie gabriel gpz harmonizace imunita ochrana orgonit přívěsek regenerace spánek život


Bunda by měla být dostatečně velká, tak aby se pod ní pohodlně vešly další vrstvy. Anatomicky tvarované střihy musí přesně sednout na vaši postavu a bunda by neměla omezovat pohyb. Rukávy bundy by ani při vzpažení neměly být kratší než k zápěstí a jejich konce by měly být stahovací.\nKalhoty by měly pohodlně padnout a střih by měl dovolit volný pohyb bez pocitu jakéhokoli pnutí. Délka nohavic u outdoorových kalhot by se měla pohybovat pod horním okrajem bot. Délka lyžařských kalhot může být kratší v porovnání s kalhotami outdoorovými.\nOblečení standardně dělíme do tří vrstev.\nPrvní neboli spodní vrstva musí plnit funkci odvodu potu a vlhkosti od těla a zároveň zajišt'uje pocit tepla a sucha\nDruhá neboli také tepelně izolační vrstva primárně plní funkci tepelené izolace, navíc může mít také funkci větruodolnosti čí voděodolnosti.\nVrchní (třetí) vrstva chrání proti větru a také proti vodě, zároveň musí být i prodyšná.\nPro aktivní pohyb je nutné, aby všechny vrstvy odváděli pot.


Způsoby léčby konopím\nnadační fond pro léčbu konopím\nCílem nadačního fondu je dostupná\nléčba konopím. Podporujeme\nvývoj a výzkum a poskytujeme přímou\npomoc těm, kdo to pořebují.\nAktivity a projekty nadačního fondu\nRealizujeme vývoj konopných přípravků a jejich certifikaci tak, aby přípravky z konopí byly legální a dostupné pro všechny, kdo je potřebují. Připojte se do běžích projektů.\nZpřístupnění léčby konopím\nPoskytujeme léčbu konopím těm, kteří ji potřebují a z různých důvodů je pro ně těžko dostupná. Přihlašte se do nadačního programu pro podporu léčby konopím. Jsme tu pro vás.\nPodora a vzdělávání lékařů\nPoskytujeme podporu a vzdělání lékařům a lékařskému personálu, tak aby se léčba konopím dostala do jejich každodenní praxe. Léčebný potenciál konopí je obrovský a lékaři jsou ti nejpovolanější pro jeho využití. Přihlaste se do programu pro lékaře.\nCílem nadačního fondu je pěstování léčebného konopí pro kompletní pokrytí potřeb České republiky. Chceme dodávat maximálně dostupné léčebné konopí české produkce. Podpořte nás.\nVyvíjíme konopné doplňky stravy a kosmetiku\nPěstujeme konopí pro výrobu a výzkum\nPodporujeme vaši léčbu konopím\nMáte otázky ohledně léčby konopím?\nZkušenosti s léčebným konopím\nCBD olej mi pomohl přijít zase k sobě ve stresových situacích. Stala jsem se klidnější a vyrovnanější. Jím celkové trochu méně a především jsem omezila přísun sladkého,což mi pomáhá pro klidný spánek. Za omezení sladkého vděčím i konopnému čaji, bez kterého se nyní můj večer neobejde.\nSára 25 let, studentka\nPo večerním sportu nemohu občas spát. V tu chvíli sahám po konopném čaji. Vím, že po něm zaručeně usnu a ještě k tomu se vyspím vydatněji než obvykle, což pomáhá regeneraci těla.\nOndřej 32, Sportovec\nJsem nadšená! Jen po několika málo dnech užívání CBD oleje pozoruji značné zlepšení mého celkového zdravotního stavu. Mám víc energie, chronická únava zmizela, stejně tak vyrážka na kůži a chonický zánět střev se také zlepšil. Mám také pocit, že se mi zlepšilo vidění, nyní vidím opět zcela jasně. Je to skvělý produkt!\nBrigitte Malz, Zvěrolékařka\nLéčebné konopí konference 2018\nPraktické zkušenosti s preskripcí a používáním konopí pro léčebné použití v České republice. Konference v Brně, která se uskutečnila v dubnu 2018 na Mendelově Univerzitě v Brně.\nLéčebné konopí na předpis\nLéčebné konopí je v Česku dostupné na elektronický předpis a to v omezené míře. Léčbu povoluje zákon na zmírnění obtíží a to pacientům s rakovinou, roztroušenou sklerozou či AIDS. Předepisovat ho mohou onkologové, neurologové, odborníci z oboru paliativní medicíny, psychiatři, oční a kožní lékaři.\nCopyright © 2017 - 2018, Lecebne-Konopi-nf.cz


Horákovi, časť 27 (Jaro útočí) v televíznom programe | TV Program\nHorákovi\t- Jaro útočí\nNa Patrika jde jaro a obětí je tentokrát Kristýna. Ta ho pěkně vypeče, rozhlásí, že ten, s kým bude chodit, musí být hlavně dobrým otcem jejích dětí, po kterých velmi touží. Tereza je stále zamilovaná do Lukáše. Ten ale "se šprtkama" nechce mít nic společného. A tak se Tereza začne učit dělat rošťárny od skutečného mistra - od Ondry. Jan s Edou četli, co neměli - test o manželském sexu, který si udělala Lucie se Soňou v jednom ženském magazínu.Na Patrika jde jaro a obětí je tentokrát Kristýna. Ta ho pěkně vypeče,\t... zobraziť viac rozhlásí, že ten, s kým bude chodit, musí být hlavně dobrým otcem jejích dětí, po kterých velmi touží. Podaří se jí Patrika skutečně přesvědčit, že s ním chce dítě, a on utíká z ložnice.Tereza je stále zamilovaná do Lukáše. Ten ale se šprtkama nechce mít nic společného. A tak se Tereza začne učit dělat rošťárny od skutečného mistra - od Ondry. Učí se vytáčet členy rodiny hořčicí a lhaním. Nakonec se jí od Ondry dostane i poklony za její mistrovství.Jan s Edou četli, co neměli - test o manželském sexu, který si udělala Lucie se Soňou v jednom ženském magazínu. Eda se tak dozví, že Soňa orgazmus jen předstírá. Je z toho velmi rozrušen a považuje to za konec manželství. Soňa mu nakonec vysvětlí, že to napsala jen pro legraci, aby měla o čem mluvit s Lucií.\t« zobraziť menej\nPôvodný názov: Horákovi\nViac o Horákovi\nZajtra 12:30 - 13:25\tČT1 Horákovi - Nepodceňuj sílu pakoně ST\nTV Program > Horákovi\n> Jaro útočí


Karlovarským minerálním vodám stoupl obrat na 7,5 miliardy. Pomohl růst balených vod i zájem o dražší zboží | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nKarlovarským minerálním vodám stoupl obrat na 7,5 miliardy. Pomohl růst balených vod i zájem o dražší zboží\n15. 2. 2017 13:05 / 3 minuty čtení\nMattoni výsledky firem minerálka\nKarlovarským minerálním vodám stoupl loni obrat ze 7,3 na 7,5 miliardy korun.\nLidé jeví zvýšený zájem o nákup kvalitnějších produktů, což se odrazilo zejména v kategorii džusů.\nVýsledku napomohl také zvýšený prodej balených vod v Maďarsku, kde firma koupila dvě tamní značky.\nUkazatel EBITDA, který ukazuje zisk před odečtením úroků, daní, odpisů a amortizací, loni skupině KMV stoupl o 14 procent. Konkrétní částku ale společnost nezveřejňuje.\nK hospodářskému úspěchu KMV přispěl vývoj prodejů balených vod v Maďarsku, kde v roce 2015 KMV získaly značky Szentkirályi a Theodora, pokračující růst obliby minerálních vod a představení produktových novinek KMV na českém trhu.\nV Česku KMV vedle minerální vody Mattoni vyrábí pramenitou vodu Aquila a minerální vodu Magnesia. KMV vyváží své produkty do více než 20 zemí a vlastní zahraniční značky minerálních vod v Rakousku, Maďarsku a na Ukrajině.\nSkupině KMV se daří i na evropských trzích. Na Slovensku drží pozici dvojky na trhu přírodních minerálních vod. V Rakousku je dvojkou v sektoru přírodních minerálních vod a na třetí pozici v ochucených vodách. V Maďarsku je lídrem na trhu přírodních minerálních vod díky odkoupení dvou nejvýznamnějších tamních nápojářských firem.\nV roce 2016 pokračovaly KMV v rozvoji exportu svých produktů do více než 20 zemí světa. KMV se chtějí nadále soustředit například na export do Číny, která pro KMV představuje čtvrtý největší exportní trh, nově KMV usilují o vývoz například do Austrálie.\nKromě obchodních aktivit firma loni otevřela v Kyselce i Muzeum Mattoni a historie stáčení minerálních vod v rekonstruovaném historickém pavilonu Löschner. "Překvapil nás zájem veřejnosti o Muzeum Mattoni, výjimečně jsme proto otevřeli i během listopadových víkendů. Muzeum se znovu otevře 1. dubna a pro letošní návštěvnickou sezonu chystáme s obcí v Kyselce a jejím okolí poznávací stezku po stopách Heinricha Mattoniho," uvedl generální ředitel KMV Alessandro Pasquale.


Zeleninové placičky s cukínou a řepou na rukolovo polníčkovém salátku – Luciessence\nZeleninové placičky s cukínou a řepou na rukolovo polníčkovém salátku\nDub 18. 2016\nDěkuji moc za inspiraci mé bývalé spolužčce K., která je po mnoho let mlsnou vegetariánkou. Prozradila mi jaký druh zeleninové večeře má nejraději – zeleninové placičky. Pak nastoupila do hry má mlsnost, pátrání, zkoušení a vzešel zeleninový recept hodný větší pozornosti. Miluji je! Doporučuji je!\nIngredience na 8 placiček (pro mě jeden oběd, když ten den makám)\njedna středně velká cukína a 4 malé řepky (průměr 7 cm)\nvrchovatá lžička lněných semínek\npůl lžičky kurkumy (pokud ji milujete, dejte i více)\n7 otočení mlýnkem s pepřem\n2 lžíce mouky hladké (já použila celozrnnou)\nV mixéru nebo na struhadle zpracujem cukínu, necháme chvilku stát a pak z ní vymačkáme vodu. Dále zpracováváme řepu. Doladíme lněnými semínky, prolisovaným česnekem, kurkumou, pepřem, solí, zahustíme moukou a správnou konzistenci dotvoříme přidáním vejce.\nNa plech si dáme pečící papír a vytřeme ho oblíbeným oleje, já použila sezamový. Placičky vysoké 1,5 cm jsem pekla 50min na 200°C v horkovzdušné troubě na druhou polohu. Tenčím placičkám stačí 30min, ale já jsem zrovna dnes měla chuť na něco karbanátkovějšího.\nPodávala jsem na salátku a moc dobré je, když si placičky jěště pocitrónujete.\nsmíchala jsem rukolu s polníčkem, opepřila, osolila, pokapala oliv. olejem a pocitrónovala\nPokud vám nechutná rukola pro její hořkost, kombinujte ji s jinými saláty. Dostanete tak do sebe potřebné hořčiny i bez šklebu v obličeji.\nPokud nechcete používat stále pšeničné mouky na zahušťování, zkuste rýžovou, funguje velmi dobře, jak do placiček i základů omáček.\nPokud jíte saláty bez obsahu tuku (oleje), vitamíny, co se rozpouští v tucích “A, D, E, K” nebudou v těle vůbec nebo hůře vstřebány.


Nový přechod zvýší v Bezděkově bezpečnost - Litoměřický deník\nNový přechod zvýší v Bezděkově bezpečnost\nROUDNICE NAD LABEM - Nový železniční přechod pro pěší by měl zvýšit bezpečí chodců v roudnické čtvrti Bezděkov. Stavební práce na jeho budování zahájily pracovníci specializovaných firem před několika dny.\nSOUČASNÝ STAV. Původní přejezd pro motorová vozidla brzy nahradí nový, moderní. Samostatný přechod pro pěší bude v jeho blízkosti | Foto: Michal Závada\n„Přechod určitě vítám, chyběl tu. Brzy se stanu maminkou, a tak jsem ráda, že nebudu muset s kočárkem mezi auta. Bude dobrý také pro děti, kterých se tu pohybuje poměrně dost,“ svěřila se Deníku Lucie Komárková. Dále zmínila fakt, že železniční přechod pro chodce v tomto místě dosud neexistoval. Pro místní obyvatele to tedy znamenalo přecházet železniční trať po přejezdu, který je určen pro motorová vozidla.\n„Vybudování přechodu přes trať v ulici Švermova bude provedeno společně s výstavbou nového chodníku a novým veřejným osvětlením,“ informoval Vlastimil Sýkora, tiskový mluvčí Roudnice nad Labem.\nVybudování zmiňovaného chodníku je zčásti ukončeno. V rámci této akce stavební firma zhotovila také nový povrch prostranství před přilehlými garážemi. „Je určitě dobře, že se tu něco takového staví, jen si nejsem jist, zda nám při silnějších deštích nepronikne voda do garáží. Myslím, že to tu mohlo být lépe vyspádované,“ svěřil Deníku své obavy jeden z majitelů blízkých garáží, který si kvůli svému okolí nepřál uvést své jméno. „Máme příslib stavební firmy, že je tu kvaliutně udělaný podklad a tak se voda bude vsakovat,“ doplnil motorista.\n„Nový chodník i funkční osvětlení tu byl potřeba již řadu let. Hlavně v noci jsem se tu necítila zrovna bezpečně,“ uvedla Lucie Komárková.\nNa financování stavby samotného přechodu se podílí Město Roudnice nad Labem společně se státním fondem dopravní infrastruktury. „Od fondu jsme obdrželi dotaci ve výši šesti set dvaceti šesti tisíc korun. Výsledná částka na celou investiční akci však bude jeden milion a osmdesát tisíc korun. Zbytek do této částky hradí město,“ vysvětlil finanční stránku stavby Vlastimil Sýkora.\nŽelezniční trať, přes kterou povede nový přechod, spojuje Roudnici nad Labem například se Straškovem – Vodochody. Drtivá většina projíždějících vlaků je osobních. „České dráhy dostanou přechod do užívání s tím, že se o něj budou do budoucna starat. Předpokládáme, že stavební práce budou do třiceti dnů dokončeny,“ vysvětlil na závěr Vlastimil Sýkora.


"NATO živí teror a migrační vlny!" Komunisti táhnou do voleb | Týden.cz\n"NATO živí teror a migrační vlny!" Komunisti táhnou do voleb\n05.09.2016 11:40 Aktualizováno 05.09. 12:43\nKSČM chce kampaně pro říjnové senátní a krajské volby využít k šíření petice, k jejímž požadavkům patří referendum o vystoupení České republiky z NATO a zákaz případného vyslání českých vojáků na hranice s Ruskem, řekla poslankyně a předsedkyně pražské KSČM Marta Semelová.\nPetice s heslem Kdo stojí o střet s jadernou velmocí je reakcí na červencové rozhodnutí NATO rozmístit čtyři mnohonárodní prapory v Polsku a v Pobaltí kvůli obavám těchto zemí z agresivní ruské politiky. Prapory budou na místě od příštího roku, a to tak dlouho, jak bude potřeba. Vojáci USA se stanou základem praporu v Polsku, Britové v Estonsku, Kanaďané v Lotyšsku a Němci v Litvě. Případné zapojení českých vojáků zatím není na pořadu dne.\nKandidáty jsou v Praze 11 ekonomka a předsedkyně kontrolního výboru Prahy 10 Jana Čunátová, která by mimo jiné chtěla do ústavy vrátit právo na práci. Lektorka bulharštiny Ludmila Nedělková se chce zaměřit na sociální problematiku a potírání kriminality v Praze 10.\nZastupitel Prahy 17 Pavel Franěk, bývalý ředitel odboru cestovního ruchu ministerstva pro místní rozvoj, se chce zasazovat mimo jiné o lepší čerpání peněz z fondů EU. Do Senátu bude kandidovat v Praze 6.


Pojďte s námi do formy! - Časopis Muscle & Fitness\n3/2012 společné české a slovenské edice M&F přišla také mnohými z vás tak očekávaná chvíle: Odstartovali jsme další ročník soutěže ve změně postavy za tři měsíce DO FORMY S MUSCLE&FITNESS. Děje se tak už podvanácté! Zapojit se může doslova každý z vás, ale i vaši přátelé a známí – pokud splňují podmínky v propozicích soutěže a pokud je na tuto možnost včas upozorníte.\nPodrobné pokyny pro účastníky otiskujeme rovnocenně v obou řečech našeho/vašeho časopisu na stránkách 11–13. Prostudujte si je velmi pozorně a důsledně se jimi řiďte. Online přihlášky a propozice se nachází ZDE. Všem odvážným a statečným přejeme mnoho úspěchů!\nZejména pro orientaci nových čtenářů bych rád upozornil na to, čím tato naše tradiční a populární soutěž není.\nNení to kulturistická soutěž s cílem vybrat nejsvalnatějšího muže. (A už vůbec ne nejsvalnatější ženu).\nNejedná se o závody v hubnutí. Spoléháme na čestnost a smysl pro fair-play každého účastníka. Pokud jde o kilogramy a centimetry, nemá smysl přikrášlovat ani vstupní, ani závěrečné údaje. (Takové tendence se objevily u některých účastníků předchozích ročníků.) Není to prvotně ani o různých fintách prezentace na fotografiích „před“ a „po“. Odborné pohledy našich zkušených a nezaujatých porotců snadno zjistí, kdo se příliš spoléhá na vizuální efekty typu „předtím se nevyholím a neopálím, potom ano“, nebo „nejdříve vystrčím břicho, svěsím ramena a uvolním svaly, pak právě naopak“ a nebo (na to upozorňuji dámy) „na závěr nasadím maximální podpatky a maximální mejkap.“\nO co tedy v soutěži DO FORMY S MUSCLE&FITNESS jde? Vizuálně samozřejmě především o tu kýženou změnu navenek. Ovšem také o možnost získat inspiraci, o šanci začít na sobě pořádně pracovat, získat návyky na pravidelnou tělesnou aktivitu, racionální stravování a na cílevědomý a zdravý životní styl. (Nebo se k němu opět vrátit.)\nJde o ojedinělou motivaci prezentovat výsledky svého úsilí, umu a sebedisciplíny nejenom sám před sebou a před svým nejbližším okolím, ale také před naší širokou komunitou – před zraky všech nadšenců a spřízněných duší, na stránkách nejčtenějšího sportovního magazínu a jeho webového portálu.\nKdyž zalistujete minulými ročníky našeho magazínu, dále v jeho zvláštních vydáních, v článcích na M&F ONLINE či další odborné literatuře, najdete spousty teoretických i praktických poznatků a konkrétních návodů i tipů, jak na to. A je velmi důležité, abyste pak po třech měsících, v rámci podkladů, zaslaných do naší redakce, ani vy nezapomněli podělit se písemnou formou se svými zkušenostmi. (I to bude součástí hodnocení vašeho výkonu.) Takže pojďte na to, přátelé! Jménem týmu M&F vám přeji mnoho vytrvalosti a úspěchů. Makejte tvrdě a umně a nikdy to nevzdávejte!\nVýživa - 11.05.2004


Glosa: O opatrnosti při pohybu pohraničím - Tachovský deník\nGlosa: O opatrnosti při pohybu pohraničím\nPavel Voltr nabádá v článku o turistice v pohraniční oblasti k opatrnosti. Je to odborník v oblasti informací turistům na slovo vzatý a já bych mu věřil. Pohraniční oblasti Tachovska jsou skutečně velmi řídce osídlené, ba někdy přímo liduprázdné. Stát se něco, pomoci se nedovoláte. Předloni v létě jsme absolvoval sérii pěších túr okolo hranic tachovského okresu. Desítky kilometrů vedly nádhernou, tichou krajinou Českého lesa. I když české turistické značení je skutečně jednoduché a geniální, může se stát, že sejdete z trasy. Stačí chvilka nepozornosti. I mě se to přihodilo. Byť jsem věděl, kam jdu, držel jsem se směru, po několika minutách jsem se zase vrátil na původní trasu, tak žádná legrace to nebyla. Dostal jsem se do míst poznamenaných nedávnou lesní těžbou, popadané suché kmeny, větve, tu a tam mokřad, kde si nejste jistí, jestli se proboříte po kotníky, po kolena, nebo ještě víc. Říkal jsem si – stát se něco, zapadnout do bažiny, zlomit si nohu, pomoci se nedovoláš. A proto s Pavlem souhlasím – opatrnosti není nikdy dost. Teď v zimě, ale i kdykoliv jindy.


Okolo republiky 1500 / 950 - Propozice\nVýsledky OR 2021\nStart: Žacléř, Rýchorské náměstí, sobota 21.8.2021 v 10.00\nOkolo republiky 1500 km (kontrolní body 1 – 6)\nOkolo republiky 950 km (kontrolní body 1 – 3)\nKategorie: muži, ženy, dvojice\nČasový limit: pro obě trasy stejný, 7 dní, tedy 168 hodin. Ale… v cíli počkáme i na posledního závodníka (teda nebude-li na cestě měsíc :)\n- do 30. dubna 1900 Kč jednotlivci / dvojice 3200 Kč\n- do 30. června 2400 Kč jednotlivci / dvojice 3700 Kč\n- do 20. července jednotlivci 2900 Kč / dvojice 4200 Kč\nStorno poplatek: do konce dubna 20%, do konce června 40%, do 20. července 60%, od 21. července 100%.\nPočet startujících: maximální limit je 99 účastníků\nMapování trasy závodu: každý závodník při prezentaci obdrží tracker, který musí po celou dobu účasti v závodu udržovat v provozu.\nKontrolní body dlouhá trasa:\n1 Hrčava, obecní úřad\n2 Lanžhot, městský úřad\n3 Cyklocamp pod Landštejnem\n4 Nová Pec, obecní úřad\n5 Hranice, městský úřad\n6 Hrádek nad Nisou, městský úřad\nKontrolní body krátká trasa:\nDlouhá a krátká trasa se rozdělí v Cyklocampu pod Landštejnem, kde bude závodníkům k dispozici základní zázemí. Možnost přespání v chatce, sprcha a toaleta v kempu, základní občerstvení. Do zázemí také bude možné si nechat dopravit balíček se základními věcmi pro další pokračování v závodě. Zázemí bude v provozu od neděle 22. srpna 18.00 do čtvrtka 26. srpna 10.00. Kdo přijede později, může využít služeb kempu bez možnosti zázemí v pořadatelem pronajatých chatkách.\nV Cyklocampu pod Landštejnem mohou závodníci zhodnotit situaci a z dlouhé přestoupit na krátkou trasu nebo z krátké na dlouhou. Jedinou podmínkou je oznámit to neprodleně pořadateli.\nPrezentace: pátek 20.8. od 17 do 21 hodin v tělocvičně Základní školy Žacléř.\nSobota 21.8. od 7.30 do 8.30 hodin na Rýchorském náměstí\nNocleh před startem: v tělocvičně Základní školy Žacléř, otevřeno od 17.00, ráno k dispozici snídaně, vše zdarma. Objekt nutno opustit do 9.15 hodin.\nParkování vozidel: dle pokynů pořadatele v místě.\nPředání balíčků k převozu do Cyklocampu pod Landštejnem či do cíle: při prezentaci.\n- neznalost pravidel akce Okolo republiky 1500 / 950 stanovených v propozicích se nepřipouští jako omluva\n- změna či doplnění propozic vyhrazeno\n- a na závěr to nejdůležitější: nikdy nezapomeňte na vlastní bezpečnost a fair play


Jednací řád Rady města - PDF Stažení zdarma\nDownload "Jednací řád Rady města"\n1 Jednací řád Rady města Rada města se podle 101 zákona o obcích č. 128/2000 Sb. na tomto svém jednacím řádu dohodla: 1 Úvodní ustanovení (1) Jednací řád Rady města upravuje přípravu, svolání, průběh jednání, usnášení a kontrolu plnění jeho usnesení, jakož i další otázky. (2) O otázkách upravených tímto jednacím řádem, popř. o dalších zásadách svého jednání, rozhoduje Rada města v mezích zákona. 2 Pravomoci Rady města Rada města rozhoduje o všech těchto otázkách: (1) Rada města připravuje návrhy pro jednání Zastupitelstva města a zabezpečuje plnění jím přijatých usnesení. (2) Radě města je vyhrazeno: a) zabezpečovat hospodaření města podle schváleného rozpočtu, provádět rozpočtová opatření v rozsahu stanoveném zastupitelstvem města, b) plnit vůči právnickým osobám a organizačním složkám založeným nebo zřízeným Zastupitelstvem města, s výjimkou obecní policie, úkoly zakladatele nebo zřizovatele podle zvláštních předpisů, nejsou-li vyhrazeny Zastupitelstvu města ( 84 odst. 2), c) rozhodovat ve věcech města jako jediného společníka obchodní společnosti, d) vydávat nařízení města, e) projednávat a řešit návrhy, připomínky a podněty předložené jí členy Zastupitelstva města nebo komisemi rady města, f) stanovit rozdělení pravomocí v městském úřadu, zřizovat a rušit odbory a oddělení městského úřadu ( 109 odst. 2), g) na návrh tajemníka městského úřadu jmenovat a odvolávat vedoucí odborů městského úřadu v souladu se zvláštním zákonem, h) zřizovat a rušit podle potřeby komise Rady města (dále jen komise ) jmenovat a odvolávat z funkce jejich předsedy a členy, i) kontrolovat plnění úkolů městským úřadem a komisemi v oblasti samostatné působnosti města, j) stanovit celkový počet zaměstnanců města v městském úřadu a v organizačních složkách města, k) ukládat pokuty ve věcech samostatné působnosti města ( 58); tuto působnost může Rada města svěřit příslušnému odboru městského úřadu zcela nebo zčásti, l) přezkoumávat na základě podnětů opatření přijatá městským úřadem v samostatné působnosti a komisemi, m) rozhodovat o uzavírání nájemních smluv a smluv o výpůjčce; tuto působnost může Rada města svěřit příslušnému odboru městského úřadu nebo příspěvkové organizaci města zcela nebo zčásti, n) stanovit pravidla pro přijímání a vyřizování petic a stížností, o) schvalovat organizační řád městského úřadu, p) plnit úkoly stanovené zvláštním zákonem.\n2 (3) Rada města zabezpečuje rozhodování ostatních záležitostí patřících do samostatné působnosti města, pokud nejsou vyhrazeny Zastupitelstvu města nebo pokud si je Zastupitelstvo města nevyhradilo. Rada města nemůže svěřit starostovi ani městskému úřadu rozhodování v záležitostech podle odstavce 2 s výjimkou záležitosti uvedených v odstavci 2 písm. k) a m). (4) V městech, kde starosta vykonává pravomoc Rady města ( 99 odst 2), je Zastupitelstvu města vyhrazeno též rozhodování ve věcech uvedených v odstavci 2 písm. c), d), f), j) a l). 5) Je-li Rada města odvolána jako celek a není-li současně s tím zvolena nová Rada města, vykonává dosavadní Rada města svou pravomoc až do zvolení nové Rady města. 3 Svolání jednání Rady města (1) Rada města jedná podle potřeby, nejméně však jedenkrát za měsíc. Jednání Rady města se koná v územním obvodu města. Jednání Rady města svolává a zpravidla řídí starosta. (2) Rada města je schopna se usnášet, je-li přítomna nadpoloviční většina všech jejích členů. Jestliže při zahájení jednání Rady města nebo v jeho průběhu není přítomna nadpoloviční většina všech členů Rady města, ukončí předsedající jednání Rady města. (1) Jednání Rady města je neveřejné. 4 Příprava jednání Rady města (4) Písemné materiály, určené pro jednání, předkládá navrhovatel v počtu 7 výtisků prostřednictvím městského úřadu tak, aby mohly být vyzvednuty nejpozději 3 dny před řádným jednáním Rady města. (5) Předkládané materiály musí být zpracovány tak, aby umožnily členům Rady města komplexně posoudit problematiku a přijmout účinná opatření. 5 Účast členů Rady města na jednání (1) Člen Rady města je povinnen zúčastňovat se jednání Rady města, popřípadě jednání jiných orgánů města, je-li jejich členem, plnit úkoly, které mu tyto orgány uloží, hájit zájmy občanů města a jednat a vystupovat tak, aby nebyla ohrožena vážnost jeho funkce. (2) Člen Rady města, u něhož skutečnosti nasvědčují, že by jeho podíl na projednávání a rozhodování určité záležitosti v orgánech města mohl znamenat výhodu nebo škodu pro něj samotného nebo osobu blízkou, pro fyzickou nebo právnickou osobu, kterou zastupuje na základě zákona nebo plné moci (střet zájmů), je povinnen sdělit tuto skutečnost před zahájením jednání orgánu města, který má danou záležitost projednávat. O tom, zda existuje důvod pro vyloučení z projednávání a rozhodování této záležitosti, rozhoduje tento orgán města.\n3 (3) Členové Rady města jsou povinni se zúčastnit každého jednání, jinak jsou povinni písemně se omluvit starostovi s uvedením důvodu. Také pozdní příchod nebo předčasný odchod omlouvá starosta. (4) Nevykonává-li člen Rady města funkci z důvodu pracovní neschopnosti, karantény, těhotenství nebo péče o dítě do 3 let věku, měsíční odměna mu nenáleží. Člen Rady města je povinen neprodleně informovat starostu nebo zástupce starosty o těchto důvodech a předpokládané době jejich trvání. (5) Účast na jednání stvrzují členové podpisem do listiny přítomných. 6 Program jednání (1) Právo předkládat návrhy k zařazení na pořad jednání připravovaného zasedání Rady města mají její členové a výbory, komise prostřednictvím svých předsedů. (2) O zařazení návrhů přednesených v průběhu jednání Rady města na program jeho jednání rozhodne Rada města. 7 Průběh jednání Rady města (1) Jednání Rady města zpravidla řídí starosta. Starosta může řízením jednání pověřit jiného člena Rady města. (2) Starosta (předsedající) řídí hlasování, jehož výsledek zajišťuje a vyhlašuje, ukončuje a přerušuje jednání a dbá o to, aby mělo pracovní charakter a věcný průběh. (3) V zahajovací části jednání starosta (předsedající) prohlásí, že jednání Rady města je usnášení schopné, dá schválit program jednání a sdělí jméno ověřovatele zápisu z tohoto jednání. (4) Zápis z předchozího jednání je při jednání Rady města k nahlédnutí. (5) Zápis, proti němuž nebyly námitky podány, se pokládá za schválený. Pokud byly uplatněny, rozhodne o nich Rada města popřípadě Zastupitelstvo města na nejbližším zasedání Zastupitelstva města. (6) Do rozpravy se přihlašují účastníci jednání zvednutím ruky v průběhu projednávání daného bodu Rady města, nejdéle však do ukončení rozpravy. (7) Bez ohledu na pořadí přihlášek do rozpravy nebo diskuse musí být uděleno slovo tomu členovi Rady města, který namítá nedodržení jednacího řádu nebo platných právních předpisů. (8) Nikdo, komu předsedající neudělil slovo, se ho nemůže ujmout.\n4 (9) Rada města se může usnést na omezujících opatřeních podle průběhu jednání (např. může v diskusi vystoupit pouze 1x, vystoupení omezit u předkladatele na 10 min., technické poznámky zkrátit na 3 min.) (10) Návrh na ukončení rozpravy může podat kterýkoliv člen Rady města. O tomto návrhu se hlasuje bez rozpravy. 8 Hlasování (1) K platnému usnesení Rady města, rozhodnutí nebo volbě je třeba souhlasu nadpoloviční většiny všech členů Rady města. (2) Vyžaduje-li povaha usnesení, aby zasedání Rady města hlasovalo o jednotlivých bodech navrženého usnesení, stanoví jejich pořadí pro postupné hlasování předsedající. (3) Byly-li uplatněny pozměňující návrhy, dá předsedající hlasovat nejprve o těchto změnách a poté o ostatních částech návrhu. (4) V případě, že je předložen návrh usnesení v několika variantách, hlasuje Rada města postupně dle pořadí podaných návrhů. V případě uplatnění protinávrhu, se hlasuje nejdříve o tomto protinávrhu. Schválením jedné varianty se považují ostatní varianty za nepřijaté. (5) Usnesení musí obsahově odpovídat výsledkům jednání. Usnesení musí být formulováno stručně a adresně. Případně s termíny a odpovědností za splnění ukládaných úkolů. (6) Jestliže předložený návrh nezískal při hlasování potřebnou většinu, může se Rada města na návrh starosty (předsedajícího) usnést na dohadovacím řízení. Starosta (předsedající) v tomto případě vyzve politické skupiny členů Rady města, aby jmenovaly po jednom zástupci pro toto řízení a jednání Rady města přeruší. Dohadovacímu řízení předsedá starosta (předsedající). Dojde-li k dohodě, která nasvědčuje tomu, že upravený návrh získá potřebnou většinu, starosta (předsedající) obnoví přerušené jednání Rady města, přednese upravený návrh a dá o něm hlasovat. Nezíská-li upravený návrh potřebnou většinu, prohlásí starosta (předsedající) návrh za odmítnutý. (7) Hlasování se provádí veřejně zdvižením ruky pro návrh nebo proti návrhu, nebo se lze hlasování zdržet.usnesení je přijato, hlasuje-li pro návrh nadpoloviční většina všech členů Rady města. (8) V zápise z jednání Rady města je jmenovitě uvedeno, kdo byl pro projednávaný návrh, kdo byl proti a kdo se hlasování zdržel. (9) Usnesení Rady města a nařízení města podepisuje starosta spolu se zástupcem starosty, nebo jiným radním. (10) Zveřejnění usnesení Rady města se provede obvyklým způsobem.\n5 9 Péče o nerušený průběh jednání (1) Nikdo nesmí rušit průběh jednání Rady města, předsedající může vykázat z jednací síně rušitele jednání. (2) Nemluví-li řečník k věci nebo překročí-li stanovený časový limit, může mu předsedající odejmout slovo. 10 Ukončení jednání Rady města Předsedající prohlásí jednání za ukončené, byl-li pořad jednání vyčerpán a nikdo se již nehlásí o slovo. Rovněž prohlásí jednání za ukončené, klesl-li počet přítomných členů Rady města pod nadpoloviční většinu nebo z jiných závažných důvodů, zejména nastaly-li skutečnosti znemožňující nerušené jednání. 11 Práva členů Rady města při výkonu své funkce (1) Člen Rady města má při výkonu své funkce právo a) předkládat zastupitelstvu města, Radě města, výborům a komisím návrhy na projednání, b) vznášet dotazy, připomínky a podněty na Radu města a její jednotlivé členy, na předsedy výborů, na statutární orgány právnických osob, jejichž zakladatelem je město, a na vedoucí příspěvkových organizací a organizačních složek, které město založilo nebo zřídilo; písemnou odpověď musí obdržet do 30 dnů, c) požadovat od zaměstnanců v souladu s organizačním řádem města zařazených do městského úřadu, jakož i od zaměstnanců právnických osob, které město založilo nebo zřídilo, informace ve věcech, které souvisejí s výkonem jejich funkce; informace musí být poskytnuta nejpozději do 30 dnů. (2) Členové Rady města mají právo vznášet dotazy, připomínky a podněty, na další orgány města a vedoucí organizací a zařízení zřízených nebo založených městem a požadovat od nich vysvětlení. 12 Pracovní komise (1) Pro přípravu stanovisek a expertiz může Rada města zřídit pracovní komise. (2) Do těchto pracovních komisí Rady města volí své členy a podle potřeby další odborníky a experty. (3) Funkce pracovních komisí končí splněním úkolu. 13 Zápis z jednání Rady města (1) O průběhu jednání Rady města se pořizuje zápis, který podepisuje starosta nebo místostarosta a určení ověřovatelé. V zápise se vždy uvede počet přítomných členů Rady města, schválený program jednání Rady města, průběh a výsledek hlasování a přijatá usnesení. Za jeho vyhotovení odpovídá městský úřad. Vede také evidenci usnesení jednotlivých zasedání a soustřeďuje zprávy o jejich plnění.\n6 (2) Zápis, který je nutno pořídit do 10 dnů po skončení jednání, je uložen na městském úřadu k nahlédnutí. O námitkách člena Rady města proti zápisu rozhodne nejbližší jednání Rady města. (3) Nedílnou součástí zápisu jednání Rady města je vlastnoručně podepsaná listina přítomných, přílohy k bodům jednání. Dále se v zápisu uvádí: - den a místo jednání, - hodina zahájení a ukončení, - doba přerušení, - jména určených ověřovatelů zápisu, - jména omluvených i neomluvených členů Rady města, - program jednání, - výsledek hlasování, - schválené znění usnesení, 15 Zabezpečení a kontrola usnesení 1) Rada města projedná na nejbližším jednání opatření k zabezpečení předešlého usnesení Rady města. 16 Jednací řád schválila Rada města 1. prosince 2014 s účinností ke dni 2. prosince Ke 2. prosinci 2014 pozbývá platnosti jednací řád Rady města schválený 18. února Stochov, dne 2. prosince 2014 starostka města.. místostarosta města


Plných 60 % Evropanů vlastní tzv. chytrý televizor | Televizniweb.cz\nOd Bohumila Herwiga 28.12.2020\nInstitut CSA (Consumer Science & Analytics) uspořádal, pro výrobce televizorů TCL Electronics, průzkum zaměřující se na chování lidí ve vztahu k televizorům a k televiznímu vysílání. Mimo jiné zjistil, že na jednu domácnost připadá 1,8 TV.\nVzorek evropské populace představovalo 3083 lidí starších 18let pocházejících z Francie, Velké Británie a Německa. Z nich plných 87 % uvedlo, že sleduje televizi alespoň jednou denně i když například 33 % Britů uvedlo, že má televizor zapnutý téměř nepřetržitě.\nPrůzkum, který proběhl od 30. 11. 2020 do 8. 12. 2020, rovněž prokázal, že během restriktivních opatření způsobených současnou situací získává televizor na důležitosti. Až polovina obyvatel výše uvedených zemí předpokládá, že bude sledovat televizi mnohem déle než v předchozím roce, přičemž preferovaným místem je obývací pokoj (80 %), následuje ložnice (10 %) a kuchyně (8 %).\nAlespoň jeden televizor vlastní 97 % domácností. Ty „chytré“ oslovují, podle průzkumu TCL, především lidi mladší 35 let a pokud celkově vzato má tento přijímač 60 % Evropanů, ve skupině pod 35 let je to už 72 %. Tito diváci pak preferují zejména sledování streamovacích služeb (70 %). Zajímavé také je, že téměř třetina Angličanů a Francouzů ohlásila, že sdílí obsah ze svých chytrých telefonů na obrazovkách televizorů (zrcadlení).\nJeden komentář: “Plných 60 % Evropanů vlastní tzv. chytrý televizor”\nASUS VP247H – LED monitor 24″ není vůbec špatný


Shounen - ai povídky - Pohádkový svět - Cink\nÚvod » Pohádkový svět » Cink\nJednoho zimního večera, kdy už nebylo skoro co dělat, se v jedné vesnici sešli u Kajovy babičky tři nejlepší přátelé. Zima byla, že venku dřevo praštělo, ale v chaloupce bylo teploučko. Oheň příjemně hřál a Kajova babička seděla u kolovrátku a prsty se jen míhaly.\n„Babi, mohla bys něco vyprávět?“ požádá svou babičku Kaj.\nBabička nadzvedne obočí a zahledí se na Gerdu hezkou světlovlasou dívku a věčně zamlklého Jona. Ten jako by mezi ty dva nepatřil, ale právě jeho si z celé vesnice nejvíc oblíbila. Ten chlapec uměl naslouchat a srdce měl věrnější než pes.\n„Babi, no tak něco hezkého,“ prosí dál Kaj. „Umíš vyprávět nejlépe z vesnice.“\n„Lichotníku, ale dobře. Už jsem vyprávěla o Velkém zrcadle, co přineslo na zem neštěstí?“\n„Ne, o čem to je?“\n„Kdysi dávno žil jeden velký čaroděj,“ začne těmi slovy. Kaj s Gerdou sedí za stolem v rukou horký čaj s bylinek, ale Jon si sedl k stařence ještě blíž a hltá její slova stejně jako Kaje. Moc dobře si uvědomuje, že jeho city jsou nereálné, ale srdci člověk neporučí. A tak Kajova babička vypráví o velkém čaroději, který chtěl zničit nebe pomocí zrcadla, do kterého vtělil veškerou zlobu a ošklivost světa. Když se někdo do něj podíval, pokřivil se mu svět a on viděl jen špatnost a sám se takovým stál. Stal se zlým a v lidech viděl jenom špatnost. Jenže čaroděj, jak se těšil, že se pomstí, nedával pozor a upustil zrcadlo a to se roztříštilo na střípečky tak drobounké, že snadno se dostaly do lidských očí a srdcí.\n„To muselo spadnout z velké výšky.“\n„To ano, Jone a střípečky byly tak drobné, že je jich strašné množství.“\n„A co lidé, babičko?“ optá se Gerda.\n„Ti? Některým spadnou střípky do očí, jiným ne, ale těm, co se stane to neštěstí a střípky zakotví v jejich srdcích, se stávají zlými. Jejich duše se změní. Ani rodina je nepoznává. Nakonec se ztratí ve sněhových bouřích a nikdo je ještě nikdy nenašel.“\n„Kam asi tak mohou zmizet?“ poznamená zamyšleně Jon.\n„To už je trochu jiný příběh, ale říká se, že odcházejí za Sněhovou královnou.“\n„Ano. Prý žije daleko předaleko na severu. Jakmile začne večer, putuje ve svých sáních po zasněžených zemích a lidi se střípky si odvádí k sobě do paláce.“\n„Jsou to jen příběhy,“ usměje se babička. „A teď alou do svých postelí. Kaji, pozdravuj doma, Jone a ty svého dědečka, a vyřiď mu, ať zítra se za mnou staví.“\n„Vyřídím. Jdete?“ otočí se na své přátele. Píchne ho u srdce, když uvidí kradmý Kajův pohled na Gerdu.\n„Běž napřed, doprovodím Gerdu domu.“ Jon přikývne. Vezme teplý kabát, na hlavu narazí si čepici a na ruce natáhne kožešinové rukavice. Někdy si s přáteli připadá jak páté kolo u vozu, ale má je rád. To jen někdy jako teď… Vyjde ven do tiché noci. Pohlédne vzhůru na svítící krystalky. Moc dobře ví, že jsou to hvězdy, ale prý takhle vypadají diamanty. Nikdy je neviděl, ale kupec je tak popisoval. Určitě i takto září ledový palác Sněhové královny. Vykročí k domovu, když zaslechne lehký svist. Otočí se, ale nic nezahlédne a potom zbledne., protože nedaleko uvidí stopu od sání. Polkne a začne utíkat směrem k domovu. V hlavě mu víří řeči Kajovy babičky o sáních Sněhové královny a o unesených lidech. Doma zabouchne dveře.\n„Co je, Jone?“ optá se ho dědeček.\n„Nic. Oh, máš zítra přijít za Kajovou babičkou. Dědečku, existuje Sněhová královna?“\nDědeček se na svého vnuka zadívá. Zamrazí ho. Proč se ptá? „Ano, ale radím jedno, zapomeň na ní. Myšlenky na ní jen ji přivolávají.“\n„Dobře.“ Obejme ho. „Nemohu tě opustit.“\n„Jsi hodný, Jone, až moc.“\nJon se usměje. „Dobrou noc, dědečku a neponocuj u knihy moc dlouho.“ Jeho dědeček přikývne a zadívá se na knihu. Jon má pravdu, měl by jít spát.\nDruhý den, kdy čekají s ostatními, až vyrazí na lov, se k němu nakloní Kaj. „Viděl jsem ji,“ začne tajemně.\n„Cože? Koho?“ nechápe Jon, ale tak blízká přítomnost Kaje, mu jako vždy poplete hlavu a má pocit, že může létat.\n„Ji. Sněhovou královnou. Koukal jsem z okna a najednou tam byla.“\n„Nemyslí na ní!“ přikáže mu prudce Jon. „Myšlenky ji přivolávají,“ vzpomene si na dědečkovu radu.\n„Cože? Jo, ach ano. Však hned zmizela. Ale byla krásná.“\n„Krásnější než Gerda?“ začne váhavě Jon.\nKaj mlčí. Potom pokrčí rameny. „Byla jiná.“ Hvízdne na psy. Ti se zvednou. Vyrazí s ostatními na lov a řeči o královně jsou zapomenuty. Toho dne jim štěstí přeje a narazí na velké stádo divokých sobů. Uprostřed lovu najednou se Kaj předkloní a začne si třít oči. Chvilku oslepen se dívá na bílou plochu, ale nic nevidí kromě bělosti. Tělem se mu zatím šíří chlad, až se dotkne samotného srdce. V tu chvílí oči opět prozřou a on uvidí vesničany i soby. Zatřese hlavou a jde pokračovat z lovu, aniž by si všiml, že když zvíře zabije, má z toho potěšení.\n„Výborný lov, Kaji. Stalo se něco? Chvilku se mi zdálo, že nejsi v pořádku.“ Jon se dotkne Kajova ramene.\nKaj pohodí hlavou, v očích se mu zablýskne. „Nesahej na mě!“ Jon nechápavě odstoupí, jak ho tón hlasu překvapí. „Promiň, jen jsem unavený, ale byl to dobrý lov“ vzpamatuje se Kaj.\nJonovi se ulehčí. „Dobře, tak pojedeme.“ S rozčtvrcenými soby vyrazí zpět k vesnici, kde jsou radostně přivítání.\nJednoho dne na sklonku podzimu vejde Jon ke Kajově babičce. Moc dobře ví, že tu její vnuk nebude a je tomu rád. Od jara se s ním něco stalo, ale nechápe co. Pořád se na každého utrhuje a dokonce uhodil Gerdu, která z toho se nemohla dlouho vzpamatovat. Ale v očích jí stále vidí lásku k černovlasému kamarádovi. „Dobrý den.“\n„Posaď se, Jone. Co tě ke mně přivádí?“ optá se a zamíchá polévku v hrnci. Donese dřevěnou lžící k ústům a ochutná. Sáhne do nádoby se solí a opatrně tam špetku hodí. „Dám ti trochu pro tvého dědu a tebe.“\n„Babičko, Kaj se změnil.“\nStařenka se k němu obrátí. „Já vím a bojím se toho. Jako by to nebyl on.“\n„Co se stalo?“ Povzdech ho překvapí.\n„Bojím se, že jeho srdce ovládla zima.“\nJon zalapá po dechu. Už dávno zapomněl na příběh, který jim loni Kajovy babička vyprávěla, ale sotva to řekla, vyvstalo mu to v mysli. „… a drobné střípky zloby, nenávistí a ošklivostí dopadly na zem a vnikly do lidských srdcí…“. „To není možné. Přece to byla jen pohádka.“\n„Já nevím, možná ano, ale změnil se.“\n„To ano. Musí to nějak jít napravit. Kde bych mohl hledat pomoc?“ zeptá se naléhavě, čímž stařenku překvapí.\nJonovy tváře zčervenají. „Je to přítel,“ zamumlá, ale Kajově babičce je všechno jasné. Je ji to tak líto, ale ví, že Kaj má rád Gerdu. Stařena mu položí ruku na rameno.\n„Zůstaň jim i nadále, ať se děje, co se děje, chápeš?“\nJon přikývne. „Děkuju. Musím jít na dřevo. Nechcete nějaké dovézt? Máme ho dost.“\n„Budeš moc hodný.“\nJon přikývne. Moc dobře ví, že Kaj se stal nejen popudlivým, zlostným, ale taky lenivým a po večerech vysedává v místní hospodě víc, než se sluší. Nasadí si čepici a vyrazí na dřevo. Druhý den, když se probudí, zjistí, že venku je bílo.\nZachvěje se, protože to mu připomene i další příběh o mizících lidech se střípky zrcadla v srdcích. Jenže Kaj nezmizí, nedovolí to. Odchodí peřinu, seběhne dolů do hlavní místnosti a přihodí dřevo. „Ještě pojedu na dřevo, dědo. Letos je sníh brzy, bude tuhá zima.“\nDěda přikývne. „Dobře a vrať se, než se setmí.“\nKdyž Jon zapřahuje psy, zahlédne Kaje. „Kaji, jedu na dřevo, nechceš jet taky?“\n„Proč ne. Není kouzelný?“ Nabere sníh do ruky, který ihned roztaje. „Nejdu, makej si tam sám, hlupáku.“ Odejde. Jon se zamračí, sevře ruce do pěsti. Co má dělat?\n„Zůstaň jeho přítelem,“ vybaví si slova Kajovy babičky. Ani mu to nemusela říkat. Zůstane jim do smrti už jen proto, že ho skutečně miluje. Pískne na psy, kteří vyrazí.\nKaj se brouzdá prvním sněhem. Je tak čistý oproti lidem. Ti jsou tak hnusní, špinaví a zlí, ale sníh naopak. Nic není krásnější než oslňující bělost v slunečních paprscích. Už se nemůže dočkat, až nastane skutečná zima. Potom odejde od těch hloupých špinavých lidí. Odejde tam, kde nebudou. Ani ta hlupačka Gerda, ani Jon. Divně se kouká. Ano, odejde.\n„Jsem připravený,“ zamumlá, ale ve svém srdci necítí píseň, která by ho volala jako loni. Chce jí cítit, chce zmizet a už nevidět z toho světa nic. Celé dny nic nedělá a jen čeká na tu píseň. Jednoho dne ji zaslechne. Vstane, když najednou je stržen.\n„Co to děláš?!“ vykřikne Jon. „Je tam fujavice! Chceš zmrznout?!“\n„Pusť mě!“ Bezmyšlenkovitě přítele uhodí. Chce odejít za tou vábící písní.\n„Kaji! Prosím!“ řekne vyděšená Gerda. „Zůstaň, co tě to popadlo?“\n„Ehm, tak dobře,“ řekne pokorně, ale jen proto, že píseň je daleko a on by se k ní nedostal. Jon a Gerda si oddechnou. Jenže na krátko a za chvilku už se Kajovi vyhýbá celá vesnice, jen Gerda s Jonem s ním zůstávají. Jednoho dne, kdy den odešel spát, a zavládla tma, Gerda nemůže spát a tak se dívá smutně do oken své lásky. Najednou přitiskne tvář k studenému oknu. U domu její lásky stojí divukrásné sáně. Teprve po chvilce zpozoruje osobu, která v saních sedí. Nevidí ji zřetelně, protože ji jako by zahalovala pára, což v té zimě, kdy praští, až stromy pukají, je hloupost. Ovládne strach, popadne teplý pléd, přehodí ho přes sebe a statečně vyrazí do noci.\nJak vyjde na práh domu jen ve svetru. Není mu zima, naopak nemůže se dočkat, až zahlédne toho, kdo pěje tu divukrásnou píseň. Okouzleně se dívá na sáně, ale především na ženu s diadémem, který ho oslňuje svými záblesky. Jenže víc než krystalky ledu na koruně září modré ženské oči. Jsou chladné, ale jemu to nevadí. Přistoupí k sáním.\n„Paní, potřebujete něco?“\nOzve se hlas připomínající cinkot zvonku na šíjích sobů. „Nic, Kaji. Kromě tebe a zrcadla. Půjdeš se mnou?“\n„S vámi? Ach ano, čekám na to. Nesnáším tu ubohost tady. Jsou tak odporně hodní a přátelští.“\n„Ano, je to ubohé, malé. Pojď blíž.“ Jak přistoupí. Už se nebojí té tváře jako před rokem. Jeho srdce už se dávno potáhlo studenou mlhou a zamrzlo, ale přesto v něm ještě jsou vzpomínky. Královna se nakloní ke Kajovi. Bude z něho skvělý sluha, který dokončí to, proč sem přijela. „První, abys zapomněl na svět.“ Políbí ho chladnými rty na jeho teplá. „Druhý, abys zapomněl na něj i na ní. Nejsou ti k ničemu, chápeš?“\n„Ano, chápu, má paní.“ Polibek ho zastudí a on zapomene na Jona, na Gerdu. „Prosím polib mě ještě.“\n„Ne, protože bys zemřel. Mám s tebou jiné plány. Nastup.“\nKaj ochotně nastoupí do překrásných bílo modrých sání zdobených diamanty. Usadí se a stále okouzleně zírá do překrásné chladné tváře Sněhové královny.\n„Jedeme!“ Sáně se rozjedou v poryvu poletujících sněhových vloček.\n„Kaji!“ křičí udýchána Gerda, která jako jediná uvidí, že Kaj nastoupil do sání, které se rozjely. „Kam jedeš?! Zůstaň!“ Ale sáně ujíždějí a Kaj se ani neotočí. Zapomněl na svět stejně jako na Gerdu a Jona. V jeho mysli je jen královna a střípky zrcadla, kvůli nimž sem královna dorazila.\nGerda se zastaví, uvědomí si zimu. Musí něco udělat. Rozhodne se velmi rychle a ani nezajde za Jonem. Má pocit, že každou minutou se Kaj stále víc a víc vzdaluje. V domě se teple obleče a vyrazí za svou lásku. Neví, kam jít, ale stopy po sáních ji zavedou na místo určení, za její láskou. Jestliže je vyprávění Kajovy babičky skutečné, pak může Kaje zachránit.\nJenže ještě někdo zahlédne sáně a to Kajova babička. Smutně kouká do okna potaženého velkým stříbrným květem, který zůstal po dechu Sněhové královny. Moc dobře ví, co to znamená. Kaj odešel. Od chvíle, kdy mu do očí vnikly střípky zrcadla, už to nebyl on. Přesto doufala, že se zachrání. Marně. Sedí v kuchyni a přemýšlí, co má dělat. Ráno k ní vpadne Jon.\n„Je tu Kaj?!“\n„Ne, sedni si.“\n„Ale… Nemám čas, omlouvám se.“\n„Odjel v sáních s královnou.“\n„Cože? Ale my mysleli, že odešel někam s Gerdou na dostaveníčko a nevrátil se domu. Ztratila se taky. Její rodiče se bojí. Má přijít mohutná vánice.“\nKajova babička je překvapena. Netušila, že i ona zmizela, ale ona neměla střípky. „Cože?! Holka bláznivá. Určitě nastoupila do sání taky. Ne, to ne… Ale kde by mohla být?“\nJon chvilku přemýšlí. „Velmi ho milovala, možná ho v noci viděla a šla za sáněmi.“ Mlčí, potom odhodlaně řekne. „Půjdu za nimi.“\n„Ale co,“ mávne rukou. „Najdu je a přivedu.“\n„Zachraň je oba, prosím.“\n„Udělám to.“ Vyběhne ven. Doma se obleče, rychle dědečkovi vysvětlí, co se stalo. Ten ohromeně poslouchá, ale pochopí, že svého vnuka od cesty neodradí. Pomůže mu zabalit pár maličkosti a vyprovodí ho na okraj vesnice. I další přišli se s ním rozloučit. Jon se rozhlédne po přátelích. Vidí jim v očích, že považují jeho výpravu za sebevraždu, že se nevrátí, ale on musí. Gerda a Kaj jsou jeho přátelé. Nenechá je někde v ledové pustině zemřít.\nVyrazí do pustiny, na nohou má lyže, aby byl rychlejší. Ani svého oblíbeného psa Aria nevzal sebou. Jede po stopách sání s hlavou skloněnou, aby mu nic neuniklo. Už po pár krocích zjistí, že vedle stop sání jsou ještě jedny stopy, lidské. Gerda. Rozzlobí se. Copak se vypravila do té hrozné zimy jen tak? Potom se stopy saní ztratí a zbyly jen lidské. Nechápe, kde jsou ty od sání a zřejmě i Gerda podle toho, jak zde přešlapovala, se chvilku rozhodovala, kam jít. Automaticky vyrazí po těch Gerdiných. Gerda je jeho kamarádka a rodiče se o ni tolik bojí. Zakleje, protože na stopy dopadnou první vločky. Přidá, ale sníh začíná padat hustěji a přidá se i vítr. Vzpomene si na předpověď stařešiny. Vánice. Divoká, nevypočitatelná, kdy umírá zvěř i lidé. Musí se někam schovat, ale před ním je jen planina. S hlavou proti větru se jí prodírá. Sotva se pohybuje, protože dobře ví, že stačí se zastavit a čas se pro něj zastaví taky.\nKrok, další krok a další. Jedna noha vpřed, druhá noha vpřed. Nezastavovat se, ale Jonovy síly pomalu dochází a v jeden moment se zastaví. Opírá se o hůl a těžce dýchá.\n„Musím jít,“ řekne nahlas sám pro sebe. „Musím jít,“ zopakuje rty potaženými sněhem.\nPotřese hlavou. Tohle je zvuk zvonku. V téhle vánici?\n„Zvonek?“ zvedne hlavu, ale přes bílou smršť nic nevidí.\nZvuk je blíž. Sebere síly a vydá se za cinkotem.\nCink, opět blíž. Najednou se zastaví, jak před ním z bílé smrště vystoupí sob. Na krku má upevněný zvonec. Cink. Zastaví se. Jon se na něj dívá, potom klesne na kolena, hůl upustí. Dál už nemůže. Oči se mu potáhnou milosrdnou mlhou a on klesne do bílého sněhu. Sob šťouchne do těla, pak pomalu své tělo složí vedle Jona. Oči se zahledí na bílou stěnu. Zvonec opět cinkne. Kolem nich se vytvoří ticho, kdy není slyšet svistot větru. Na sobí i lidské tělo nespadne ani vločka a vítr se vyhýbá ležícím postavám.\nBezbarvé oči soba se dívají na vichřici a jen občas pohne hlavou, zvonek zacinká.\nJon se zavrtí, když mu do vědomí pronikne cinknutí. Opět ten stejný zvuk. Otevře oči. Nad sebou spatří světlé hnědé tělo soba s širokým obrovským parožím. Na šíji má zvonec, který právě v tu chvíli cinkne a on zírá do bezbarvého sobího oka. Přejede ho mráz. První co ho napadne je to, že sob má bezbarvé oči, ale potom mu dojde, že je slepý. Dotkne se ho. Je teplý. Neví, proč ale oddechne si. Není to vidina, kterou občas člověk mívá v hustém sněžení. Ovšem nedivil by se tomu, protože se vynořil z bílé tmy jako nějaké bájné zvíře.\nSob se zvedne. Jon si všimne sněhu, který vytvořil obrovskou závěj před sobím tělem. Chránil ho. Nikdy o ničem podobném neslyšel, ani stařešinové to nevyprávěli, ale zachránil mu život tím, že s ním zůstal.\nZačne kolem sebe hledat. Sob ho pozoruje, jako by nebyl slepý, ale Jon si toho nevšímá. Nakonec najde všechny věcí, dokonce i hůl. „Musím jít, děkuji ti. Víš, hledám přátele, kteří odjeli v sáních. Kajova babička říká, že to byla Sněhová královna, která je odvezla.“\nVydá se na cestu. Sníh ještě kolem nich víří, ale vánice už není tak silná. Sob se za ním kouká a potom se vydá za ním. Jon nejprve nic nezjistí, ale potom se otočí, aby se ještě jednou rozloučil se sobem. Udiveně kouká na hlavu s mohutným parožím, které je skoro za ním. Málem že mu tlamou nefuní na záda. Nechápe, jak nemohl slyšet zvonec. Posune si čepici. Má ho odehnat?\n„Neměl bys jít domů?“ navrhne mu krapet nejistě. „No jo, asi mi nebudeš rozumět. Co mám dělat?“ Jednou se za ním takhle vleklo psí štěně. Jenže to byl pes, ne dospělý slepý sob. Nakonec se rozhodne ho ignorovat a vyrazí vpřed. Rozhodne se neotáčet, ale už brzy slib poruší a otočí se. Sob jde za ním jako pejsek. Zamračí se a vyrazí ještě rychleji, ale zjistí, že je to zbytečné. Pro soba jako by nespěchal, je stále za ním. Postupně zjišťuje, že je za sobí přítomnost rád. Večer unavený zahlédne světélko. Vypraví se k němu. Usměje se, vždyť je to pan Acke, obchodník, který toho spoustu ví. Je pěkný ukrytý mezi stromy a sníh tu skoro nepadá.\n„Ó to je Jon! Co tak daleko? Ticho!“ okřikne smečku psů.\n„Díky bohu, že jsem zahlédl váš oheň. Hledám Kaje a Gerdu. Neporadil byste mi?“ Odepne si lyže, zapíchne hůl do sněhu a ruce natáhne nad ohníček. Teplo ho vzpruží.\n„Posaď se. Čaj.“ Jon vytáhne svoje jídlo a… „Co to je? Sob? Vy přece nechováte soby.“\nJona polkne sousto. „Zachránil mi život v té vánici.“\n„Tys ji přežil? Byla strašná. Nebýt toho, že jsem našel útočiště ve srubu, tak nevím, ale i tak mi trvalo dvě hodiny se ze srubu dostat. Tak povídej, co je s Kajem a Gerdou?“ Poočku se podívá na soba. Je divné, že psi ho ignorují, skoro jako by se ho báli a ti se nebojí ani medvěda.\n„Kajova babička si myslí, že nastoupil do sání Sněhové královny. Vypravil jsem se je hledat, netušíte, kde bydlí?“\n„Až na severu, uprostřed sněžných pláních, kde nic neroste a sníh netaje, aspoň jsem to slyšel, zkus se vypravit na sever,“ poradí mu. „Ale cesta není snadná.“\n„Nepředpokládám, že by byla, ale děkuju moc za radu.“\n„Rada, žádná nebyla,“ zabručí rozpačitě. „Máš divného soba.“\n„Slepý? Zvláštní barva na soba a ten zvonec.“\n„Díky němu ještě žiju.“ Vřelé se zadívá na soba. Během cesty ho tak nějak začal považovat za přítele. Doufá, že s ním půjde i zítra.\n„Chápu. Půjdu spát.“\n„Taky půjdu, myslím, že cesta bude víc než náročná.“ Oba ulehnou a Jon se dívá na hvězdné nebe. Ráno po snídani se rozloučí. Acke slíbí, že vyřídí v jeho vesnici pozdravy. Jon se odrazí a vydá se na cestu. Tentokrát se nemusí otáčet. Nějak tak tuší, že sob za ním jde taky. Jeho kroky směřují stále k severu. Ve dne ho vede instinkt, večer hvězda Polárka.\nJednoho dne spatří velký dům. Překvapeně na něho zírá. Nikdy by neřekl, že zde někdo může bydlet. Zamíří si to k velkým vratům. Zabuší na ně. Chvilku myslí, že se nic nestane, ale vrata se nakonec otevřou.\n„Vítej.“ Uprostřed nádvoří stojí žena v lehkých šatech. Kolem ní není ani památka po sněhu. Jon kouká a nemůže uvěřit. Tak nádherné květiny neviděl ani uprostřed léta. „Mé jméno je Siri a to je můj dům. Pojď dál a svleč si kabát, zde vládne léto a teplo. Sob?“ Znejistí nad přítomnosti zvířete, ale potom nad tím mávne rukou.\n„Dobrý den, paní. Omlouvám se, že ruším, ale někoho hledám.“\nSiri se rozesměje. Jonovi to připadá jako ševelení bříz v létě. Je tak jemný, krásný. „Snad nechceš dneska někam jet. Pojď dál a ty hrozné lyže nech u vrat. Nikdo ti je nevezeme. Nesnáším zimu, není zde krásně?“\n„Nádherně, paní Siri.“ I ona je krásná. Sob kouká na mladíka, jak podléhá vlivu čarodějky. Chtěl by ho varovat, ale netuší jak. „Rád chvilku zůstanu.“\nSiri ho s úsměvem vezme pod paží a vede ho dovnitř domu. „Povídej, koho hledáš?“\n„Přátele. Kaje a Gerdu.“\n„Gerda, ach ta.“ V duchu zaskřípe zuby. Holka nevděčná! Tolik ji pomohla, dala ji všechno a ona si klidně uteče. Ovšem tenhle mladík je daleko lepší než ta ničemnice. „Byla tu, ale odešla. Taky někoho hledala.“\n„Och to je dobře, že je naživu.“\n„Jistě, ale odlož si, zde je teplo, zde nepotřebuješ nic mít.“ Kouzlí a snaží se, aby zapomněl na svět tam venku. A Jon jejímu vlivu podléhá. Nechce se mu ze zahrady věčného léta, kde to kvete a stromy neustále plodí ovoce. Jednoho dne se zastaví, přivoní ke květině, když zaslechne.\nPotřese hlavou. Co by tu dělal sobí zvonec?\nA sob u vrat, kde stále čeká, pohne opět hlavou a zvonec opět zacinká. Cink, cink. Jon stojí jako očarovaný. V hlavě se mu projasňuje a on si začíná vzpomínat, odkud přišel, proč z vesnice odešel. Kaj a Gerda. Hledal je a potom zde zůstal. Jak mohl zapomenout? Siri! To ona způsobila. Otočí se a běží k vratům, kde uvidí své věcí, ale i lyže a hlavně soba, který opět potřese hlavou, až zvonec zacinká. Obejme ho kolem šíje.\n„Už nemusíš, děkuji ti.“\n„Kam si myslíš, že jdeš?!“ ozve se přísný hlas.\n„Hledat své přátele. Děkuji, vám paní Siri, ale musím jít.“\n„Nikam nepůjdeš!“ zasyčí, napřáhne před sebe ruce, ale nic. Udiveně hledí. Přece jasně chtěla ho svázat, ale liány se neobjevily. Zmizela její moc? To není možné! Podívá se na ně. Pak sklouzne pohledem na soba. „To ty!“ zavřeští a opět použije moc, ale opět nic. Jon nic nechápe, ale taky na nic nečeká a vyrazí ven. Jakmile otevře vrata, dovnitř pronikne pár vloček.\n„Ne! Zavři vrata! Nenávidím sníh!“ Slyší a tak je zavře. Podívá se vedle sebe, kde stojí sob se zvoncem kolem krku. Tyči se odrazí a vyjede na sever. Opět plyne den za dnem a stále v dohledu nic, když zahlédne černou skvrnu. Zamíří k ní. Vrána? Ta otočí k němu hlavu.\n„Hele, nesežeru tě.“ Zobákem si prohrábne peří. „Jsem vrána, ne vlk.“\n„Promiň, ale nikdy jsem neslyšel, že by vrány mluvily.“\n„Tys toho neslyšel. Za to já slyším všechno.“\n„Jistěže. Létám, na rozdíl od tebe.“\nJon se usměje. „Pak jistě víš, kde je Kaj a Gerda.“\n„Kaj? To je snad star nebo co? Seš druhý, kdo se po něm shání.“\n„Cože? Někdo se už ptal? Gerda? Hezká světlovlasá dívka.“\n„Neměla peří a zobák. Co já vím? Kaj je v princeznině paláci. Támhle je palác!“ ukáže křídlem určeným směrem. „Hele, letím.“ Vzlétne.\n„Není za co, krasavče!“ zakrákorá. Jon se usměje. Má stopu. Vyrazí určeným směrem. A opravdu nakonec dojede před krásný palác s městem a lidmi. Udiveně se kolem sebe rozhlíží, ale pamatuje si, co se mu stalo se Siri a tak pevně jde směrem k paláci.\n„Stůj!“ zastaví ho stráž. „Kam jdeš?“\n„Chci mluvit s princeznou.“\n„Nikam… Vlastně mohli bychom to zařídit,“ změknou jako zázrakem. „Počkej tu.“ Jon stojí před velkými dveřmi a přemýšlí, zda skutečně to zařídí. „Můžeš jít, dovnitř, ale nic nedělej. Princezna je překvapená a rád uvítá cizince.“\n„Není za co, vlastně nechápu, proč to dělám. Hele, ten sob tam nemůže.“ Zarazí Jona.\n„Promiňte, všude se mnou chodí. Na cestě sem se mi stal přítelem.“\n„Chápu, ale to je palác, ne stáje!“\nJak se otočí na soba. „Musíš tu zůstat, ale kdybych se dlouho nevracel, přijď pro mě,“ řekne mu tiše. Zvonec souhlasně cinkne. Jon jde za stráží po schodech. Rozhlíží se po kobercích na podlaze, po gobelínech na stěnách a jiskřivých lustrech. Takovou nádheru neviděl.\n„Už tu jsi, pokloň se,“ uslyší zasyčení stráže.\nJon se zardí a ukloní se, potom zvedne hlavu. Zamrká, ten muž po boku ženy vypadá jako Kaj. Ta podoba je neuvěřitelná. Nebýt krásného oblečení, přísahal by, že je to jeho láska.\n„Vítej, cizinče, co chceš v našem krásném městě?“\n„Hledám dívku jménem Gerda. Měla by tu být. Je tu ještě?“\n„Gerda, ach ano, ta tu byla, ale odjela. Hledala svého chlapce a ty jsi Jon, že?“Jon je překvapený, že není schopen řeči, proto jen přikývne. Princezna tleskne. „Věděla jsem to. Pojď, vyprávěj nám, kde jsi byl a co jsi viděl. To je můj muž.“\n„Je tak strašně podobný Kajovi, paní.“\n„Ano, i Gerda to říkala,“ řekne princ a tím naruší dokonalou iluzi svého vzhledu. Jona uvede tím do šoku. A tak vypráví princi a princezně o svém putování. Najednou se přistihne, že mluví o sobovi, který mu zachránil život. Uvědomí si svůj úsměv a udiví ho to. I hlas mu zní něžně, prostě jinak.\n„Krásné. Zůstaň dnes naším hostem a zítra tě vybavíme na cestu. Sněhová královna skutečně sídlí na Severu země, kde nic neroste, viď drahý.“\n„To ano. Opravdu jsem mu tak podobný?“\n„Neuvěřitelně, pane. Moc děkuju za pomoc. Snad Gerdu dostihnu a budu moci jim oběma pomoci.“\n„A co ty?“ optá se ho princ zvědavě.\nJon se ošije pod jeho pohledem. Jako by věděl, že neřekl vše. „Já? Nic, slíbil jsem, že ho přivedu.“\nPrinc přikývne. „Královna je zrádná, měj se na pozoru. Kdysi dávno to tak nebylo a i u nás vládlo spravedlivě léto se zimou, ale změnilo se to.“\n„Ano. Sluha tě zavede do komnaty a neboj se o soba, mi lidé se o něj postarají. Je vidět, že ho máš velmi rád.“\nRád? Jon netuší, jak reagovat, ale je pravdou, že mu přirostl k srdci. „Ještě jednou děkuji.“\n„Jdi. Vidím ti na očích, že jsi unavený.“ Jon se nejistě usměje. Jak mohou si být tak podobní? I úsměv mají stejný. Nebýt hlasu, přísahal, že je to Kaj. V posteli o všem přemýšlí, jak nemohl od momentu, kdy se vydal na cestu. Co udělá, až dostihne Kaje s Gerdou? Musí se vrátit, ale pustí je královna a bojovat s ní? Jak? Je silná. S myšlenkou na cestu usne.\nRáno dostane od princezny sáně, které ho mají rychle vzít k cíli. Když uvidí zapřaženého soba, požádá, zda by mu nedali jiného a teď se veze a jeho průvodce sob utíká vedle saní. Netuší, proč to tak chtěl, ale něco se v něm vzpříčilo, když ho viděl v postroji.\n„Za chvilku tam budeme a potom uvidíme. Trochu se bojím,“ promlouvá k sobovi. „Jak se asi jmenuješ?“ napadne ho teprve teď, kdy sedí zachumlán do kožešin až po nos.\nSob v saních se vzepne a padne. Sáně se převrátí. Jon se snaží vyhrabat z kožešin.\n„Chacha, dobrý úlovek! Ten by mohl vydržet víc, než ta holka!“\nMuž se zatváří udiveně. „My? No přece loupežníci, bandité, mistři své profese. Tak a teď půjdeš. Hej, toho soba rozporcujte! Budeme mít večer hostinu.“\nV Jonovi se všechno sevře, když si uvědomí, že v postroji mohl být jeho sob. Takhle ho uvázali na provaz.\n„Ne, ty blbče! Nebo se s masem chceš vléct ke Katje?“ Muž se přikrčí. Jon si představí statnou ženskou s vařečkou. Nediví se mu, takové by se vyhnul taky. „Hejbni kostrou!“Jon dostane pořádný štulec. Vykročí s loupežníky k neznámému cíli. Je jenom rád, že jdou na sever, když si vybaví první poznámku vůdce téhle různorodé tlupy. Mluvili o holce a co když je to Gerda? Potom by mohla být u nich. Povzbudí ho to. Možná konečně ji dostihne. Nakonec dorazí k otvoru ve skále. Polkne. Nevypadá to nijak útulně. Vůdce přikáže zastavit a on se ocitne ve tmě, jak mu zavážou oči. Klopýtavě jde a hodně dlouho, když ucítí opět vzduch. Zamrká, jak ho oslepí jasné světlo. Nevěřícně se dívá na krásnou oázu.\n„Dobrý, no né?“\n„Ehm to je úžasné!“ Popojde, když je stržen.\n„Hoďte ho do sklepa! Zítra půjde s ostatními kutat. Soba dejte Katji, bude se jí líbit.“\n„Cože? Ale… Neublíží mu?“ Neklidně pohlédne na soba, který je veden k oáze. Doufá, že se bude mít dobře. Sob se otočí za mladíkem, kterého doprovází.\nJenže cinknutí už Jon neslyší, jak se skutálí po pár schodech do místnosti. Je tu zima. A tma. A páchne tu. A něco tu šramotí. Myši, napadne ho jako první. „Pusťte mě!“ zařve.\n„Klid, chlapče, nikdo tě neslyší,“ ozve se chraplavý hlas.\n„Kdo je to?“ prudce se otočí. „Kde jste? Nic nevidím.“\n„Kde? U banditů, nic víc, nikdo netuší. Dvakrát denně dostaneme jídlo a to je vše. Já tu jsem, hm, ani nevím.“\n„Aha. Chtěl bych se odtud dostat ven.“\nSmích, který přejde v kašel. Jona to vyděsí, že by měl tu zůstat a nevidět slunce, oblohu a hvězdy, vítr ve tváři a nepohladit soba. Netouží zemřít v jeskyni.\n„To nejde. Nikdo se odtud nedostal, jen jako mrtvola.“ Jon se posadí. Pátravě začne sahat kolem sebe. „Za chvilku si zvykneš, pak ti to ani nepřijde. No a za pár měsíců budeš rád, že žiješ.“\n„Nikdo se odtud nedostal?“ zkusí to znovu.\n„No… Asi jo. Jedna holka, ale té pomohla Katja. Musel by ses ji zalíbit, ale ta na chlapy moc není,“ zachechtá se a opět ho přemůže kašel.\nSmích. „Ale jo, prubnout to můžeš. Raději spí, to pomůže nemyslet na hlad.“ Jon se stočí na pár hadrů, které nahmatal. Pokouší se usnout, ale nejde to. Najednou se otevřou dveře, dovnitř napochoduje chlap s pochodní.\n„Zhasni!“ zavrčí jeho chrchlající spolubydlící. Dovnitř napochoduji shrbené mužské postavy, které se uloží podle mu neznámého systému.\n„Egil zařval,“ řekne stejně chraplavý hlas. „Ale koukám, je tu posila.“\nTicho. „Dobrá, Jon 2.“\nVztyk!“ zařve postava. „Žrádlo, prasata!“\nNěkdo zavrčí, ale většina si to poslušně šine ke vchodu. Jona udiví jejich poslušnost, ale když pohlédne do jejich tváří, spatří nesmírnou únavu a vyhaslé oči bez života. Převezme misku s jídlem. Nijak vábně nevoní, ale pustí se do jídla.\n„Nováček sem!“ zařve od vchodu hlas. Okamžitě odloží jídlo a než se zvedne, miska zmizí.\n„Má to za sebou,“ pronese pochmurně hlas, který se neliší od ostatních.\n„Pohni se!“ Jon skoro sletí, jak do něho kopnou. Zaskučí, ale dobře ví, že rvačka mu nepomůže. Jen opět zamrká před světlem. Dostrkají ho k oáze. Uleví se mu, že jeho sob je v pořádku.\n„To je tvůj sob?“ zeptá se štíhlá černovlasá dívka s rukama v bok.\nJon se zadívá na soba. „No ano.“\n„Dobrá, chci ho osedlat, ale nedá se.“\n„Osedlat?“ zeptá se blbě a čumí na tu dívku. „Proč?“\n„Bože, zase další blbec! No přece, abych na něm jezdila! Odkud seš? Z měsíce? Co?“\n„No u nás nejezdíme na sobech.“\n„Zatracení venkované. Dělej, osedlej ho.“ Jona rozpačitě se podívá na hromádku co má u nohou. „Je hezký, líbí se mi. Buď rád, že se mi líbí, skončil by jako jídlo.“ Jon se otřese. To ne, vždyť je to jeho přítel! Vezme do ruky sedlo. „Pitomče, deku!“ Katja se sehne a vrazí mu do ruky deku. Jon ho rozprostře na hřbetě soba. Uhladí. „Jeho jméno?“\n„Tvoje ne, osle, jeho. Je nádherný,“ řekne zálibně dívka.\n„Oh, Endre,“ zamumlá, aniž ví proč.\n„Divné jméno. To ti trvalo a teď se projedeme. Už se těším, až ho vyzkouším.“\nJon si odkašle. „Paní, Gerdu jste neviděla?“\nKatja se zarazí, přimhouří oči. „Proč? Tvá přítelkyně?“\n„Ano, hledám ji. Prosím, pomozte mi. Bojím se o ni i o Kaje a její rodiče taky. Prosím snažně.“\nDívka si skousne ret. Má tomu cizinci pomoci? Ale Gerda byla moc hodná a Sněhová královna je krutá. Kdyby ti cizinci se jí zbavili…Pohladí soba po nose. Má? Nemá? Náčelník nebude rád, když uteče další vězeň. „Nasedni a prchej! Jela do Laponska, tam je sídlo Sněhové královny, ale dávej pozor. Je nemilosrdná,“ šeptá.\n„Sakra, nasedej a utíkejte! Jestli je to vůle boží, utečete!“ Jon už dál nečeká, vyhoupne se na soba a pobídne ho. Otěže vezme do ruky, ale vůbec netuší, co má dál dělat. „Pomoc! Pomoc! Ukradl mi soba! Pomozte mi!“ zaječí dívka silně. Nejbližší loupežnicí se zvednou. To už Jon na nic nečeká a snaží se řídit soba, ale ten se otočí, až zvonec cinkne a rozeběhne se. Katja i loupežnicí jen zírají, jak sob skáče z kamene na kámen. Spíš jako kamzík než sob. Než se vzpamatuji, už je nahoře a šplhá dolů.\n„Náčelníku, ten mladík utekl na sobovi.“\n„Já fakt nic. Najednou na soba skočil a ten utíkal tamtudy.“ Ukáže na strmou stěnu.\n„Náčelníků, má pravdu! On to skutečně proskákal!“ někteří se pokřižují. „Je dobře, že je pryč. To byly určitě čáry.“\nJon s rukama kolem sobího krku se ho sotva drží. V duchu se modlí nejen k bohu, ale taky ke skřítkům a vílám země. Když stane na pevné zemi, sesune se. Leží vedle soba, který se na něj dívá.\n„Volný!“ zakřičí. „Jsem volný!“ směje se, potom se zvedne a jde k sobovi. Obejme ho a políbí na nos. „Nevím, jak poděkovat.“ Položí mu ruku mezi paroží. „Mohu na tobě jet? Dovezeš mě do Laponska? Tak mi to Katja řekla. Snad ji nepotrestají.“\nSob do něj šťouchne.\n„Děkuju.“ Nasedne a sob se rozeběhne. Zvonec vesele cinká do rytmu kroku. Nejdřív má trochu potíže s rovnováhou, ale potom si zvykne a vychutnává si jízdu. Napadne ho, že až se vrátí domu, potom si nějakého soba pořídí. V zimě by mohl tahat sáně a v létě by na něm mohl jezdit a byl by to skvělý nosič. Kdyby s ním Endre zůstal, potom by byl nadšený, ale vůbec se v něm nevyzná. Je tak zvláštní. Jako by mu rozuměl. K tomu mu několikrát zachránil život.\nJedou několik dní, aniž by spatřili živáčka. Večer se vedle sebe schoulí a sob ho zahřívá svým tělem. Uvažuje, že mu nikdy nebude moci splatit, co pro něj udělal. Ráno nasedne a vyrazí opět na sever, ať sněží nebo ne. Cestou se rozhlíží, zda někde nenarazí na Gerdu nebo na její stopy, ale sněhová pláň je pustá. Nakonec se Endre zastaví. Jon zvedne hlavu. Ještě je to daleko, ale před ním je palác. Vypadá jako by se vznášel tak splývá se sněhem. Sob se pohne směrem k zámku.\n„Mám strach, Endre. Velký.“ Zvonek zacinká a dodá Jonovi odvahu. Napřímí se a dívá se, jak se obrovský palác k němu přibližuje. Vnímá věžičky ozdobené rampouchy a umně stočené ledové ozdoby. Je překrásný, jiskřivý, ale chladný, pomyslí si. Bydlet by zde nechtěl.\n„Podívej, sob! A dveře jsou otevřeny! Ale kde by Gerda sehnala soba? Možná jí ho dala Katja,“ zapřemýšlí. „Rozhodně jsme u cíle.“ Sob zastaví před otevřenými vraty posetými ledovými vločkami. Jon seskočí. Konečně je tady a tam za dveřmi, je někde Kaj s Gerdou. Vejde dovnitř. Vůbec si neuvědomí, že se za ním protáhne i sob. Zvonec, který vesele cinkal, teď mlčí. Jon si přestane všímat chladné krásy kolem sebe a hledá své přátele.\nOtevírá jedny dveře za druhými, když konečně za jedněmi uvidí Kaje s Gerdou. Drží ho v náručí a pláče. Jsou uprostřed ostrůvku a kolem je hladká lesknoucí ledová plocha, od které se vše odráží.\n„Gerdo! Kaji!“ zakřičí. Běží k nim, nevšímá si, že podlaha je kluzká. „Je v pořádku?“ optá se udýchaně na ostrůvku sněhu.\n„Jone? Co tu děláš?“ zeptá se plačící Gerda.\n„Já? Hledám vás. Je v pořádku?“\nGerad pohladí Kaje po tváří, na kterou stále dopadají horké slzy lásky. „Já, nevím. Přišla jsem a ležel tu jako bez života.“\nJon se skloní a sáhne na krk. „Je v pořádku.“ Rozhlédne se kolem sebe a pak ztuhne. Blízko něho je na zemi zrcadlo. Je obrovské v ledovém rámu, které umocňuje jeho nádheru. Natáhne ruku, aby se ho dotkl, ale potom ucukne. Stačilo mu jen okamžik, aby poznal z něj sálající zlo a u toho Kaj trávil dny?\n„Kaji?! Probuď se!“ vykřikne opět Gerda. „Konečně! Co to…“\nJon se otočí ke svým přátelům. Kaj klečí a chvěje se. Hlavu má sklopenou.\n„Kaji! Kaji! To jsem já, Gerda! Je ti něco?! Kaji!“ křičí zoufale Gerda dál, protože netuší, co má dělat, ale Kaj se třese stále víc, potom se nadechne a nakloní se k zrcadlu. Z očí mu začnou téct slzy. Nikdo nevidí jemné střípky v slzách, které stečou z tváří na zem a zamíří si to k prázdnému místu v zrcadle.\nSněhová královna pozvedne hlavu ve své komnatě. Zrcadlo je kompletní. Konečně se dočkala svého triumfu. Už nikdo ji nebude překážet, konečně získá tu největší moc na světě. Vstane z ledového trůnu a pospíchá do zrcadlového sálu. Tak dlouho ji trvalo, než sebrala všechny střípky. Už myslela, že bude muset si najít další duši, která bude pokračovat v sestavování zrcadla. Ale ten mladík svou práci dokončil. Nemýlila se v něm. Rozrazí druhé dveře a vejde dovnitř. Zarazí se nad cizinci.\n„Kdo jste?!“ vykřikne rozzlobeně.\nJon se zvedne. „Gerdo, postarej se o Kaje.“\n„Díky!“ Chytí ho za ruce a snaží se odtáhnout od zrcadla, z kterého začal vyzařovat temný svit. Taky se zvedlo a teď se vznáší v prostoru. Vypadá děsivě, jak se v něm převaluje lesklá plocha. Neustále se mění, vytváří víry nebo se vlní. Gerdě se povede Kaje odtáhnout z dosahu královny a zrcadla.\nJon stojí sám proti královně a zrcadlu.\n„Přišli jsme pro Kaje.“\n„Pro koho?“ nechápe královna, ale jedno dobře ví, překáží ji tu. Nechce mít tu nikoho, až ovládne zrcadlo. Pakáž jedna, pomyslí si. Napřáhne ruce.\n„Pro Kaje, kterého jste unesla.“\nKrálovnu to zarazí. „Tenhle? Nikoho jsem neunesla. Šel za mnou sám, dobrovolně. Sám dělal, co chtěl. Stejně jako ostatní.“\n„Donutila jste ho! Pustíte nás,“ znejistí, protože královna stojí s napřaženýma rukama. Ustoupí o krok. Proč hned neutekli? Udělal velkou chybu, že tu otálel. Každý ho na jeho cestě varoval, že královna nezná slitování. Měli pravdu. Teď za to zaplatí.\n„Nerozumím, proč se tu s vámi vybavuji, ale budou z vás docela hezké ledové sochy do mé zahrady. Ledový proud!“ vykřikne a z prstu vyšlehnou ledové provazce. Jon nečeká, až do něj led udeří a uskočí. Ledové proudy změní směr a pospíchají za svým cílem. Ještě jeden skok, ale Jon dobře ví, že je to beznadějné. Jednou ho dostihnou.\n„Neeeeeeee!“ zařve královna, utne svou sílu, ale ledové proudy nedokáže zastavit a naplno udeří do křehkého zrcadla. V prvním okamžiku se nic neděje, ale potom se ozve praskavý zvuk. Oba dva se nehybně dívají, jak zrcadlo puká. Nejsou schopni nic dělat, jak je zrcadlo zparalyzovalo. Gerda stačí jen zakrýt Kajovu hlavu.\nJon očekává moment, kdy se do něj zakousnou střípky z prasklého zrcadla. Reflexivně napřáhne ruce, i když ví, že je to zbytečné. Najednou je odhozen mohutnou sílou. Nechápe, co se děje, až když dopadne na ledovou plochu a otočí hlavu, spatří na místě, kde stál, soba.\n„Endre!“ zakřič zoufale, protože sob klesne na zem pod úlomky zrcadla, které se do něj zaryjí. „Neee! Ty ne!“\n„Cože?!“ Sněhová královna zvedne hlavu, zadívá se na soba. „To není…“ jenže střípky z ní vysávají poslední síly, až klesne na zem mrtvá. Jon se zvedne. Je mu jedno, co je s Gerdou, Kajem a běží k sobovi. Zvedne mu mohutnou hlavu s parožím. „Mrtvý?! To neeee! Prosím! Prosím! Ty přece ne!“ pláče a slzy dopadají do sobí světlé srsti. Ve dveřích se objeví nová postava v modrobílém bohatém šatě. Na krátkých bílých vlasech září modravá koruna z diamantů a ledu. U pasu mu visí meč a roh ozdobený zvonky. Ostře řezaná tvář se dívá na chaos v místnosti. Pomalu přejde k Sněhově královně.\n„Ellinor,“ jen řekne a dotkne se její ledové tváře. „Mrtvá, věděl jsem to.“ Sleduje, jak sestřino tělo pohlcuje led. Za chvilku bude součásti paláce, až se v něm nadobro ztratí. Nic nemohl udělat, ne potom, co okusila moc. Rád by ji zachránil, ale nedala mu šanci, nechtěla. Odpoutá se od sestřiny milované tváře a oči potažené bílým povlakem se zadívají na lidské bytosti. Všichni tři jsou tak zaujati , že si jeho příchodu nevšimli. Rty mu zvlní smutný úsměv a oči spočinou na Jonovi.\nTen zvedne hlavu k hlasu, ale přes oči zalité slzami, nic nevidí. „Je mrtvý. Měl jsem ho moc rád a zachránil mi život. Několikrát. Bez něj bych tu nebyl,“ vzlyká mezi řeči. „Proč? Proč to udělal? Bože, chci, aby byl nazpátek!“ Sevře sobí hlavu do náruče. „Neměl umírat! On ne! Proč je život tak krutý?“\n„Je mi to líto, ale nemůžete zde zůstat. JONE!“ řekne velmi důrazně. „Musíte pryč!“\nGerda s Kajem se zvednou a jdou k neznámému a Jonovi. „Ale jak odejdeme?“\n„Dám vám své sáně. Dovezou vás rychle do vaší vesnice a nikdy sem se nevracejte.“\n„Nevrátíme se, slibujeme,“ řekne pevně Kaj, který od nasednutí do sání Sněhové královny má zamženou mysl. Vůbec netuší, jak se zde ocitl a teprve Jon s Gerdou. Jednu chvilku si myslel, že umírá a potom mu něco začalo zahřívat srdce a potom se mohl nedechnout. Bylo to, jako by mu spadl kámen ze srdce. „Děkujeme moc.“ Zvědavě se dívá na cizince. Netuší, ale podle koruny na hlavě musí to být král. „Jone, půjdeme.“\n„Já… On je mrtvý!“ zvolá nešťastně a pohladí sobí nos.\n„Ale ty žiješ a máš dědečka a chyběl bys mnoha lidem. Jone, vrať se s námi.“\n„Zde nemůžeš zůstat. Čím déle tu zůstanete, tím víc se budete měnit v ledové sochy, až nakonec se jimi stanete.“\nJon se těžce zvedne. Zachytí se něčí paže, neví čí a je mu to jedno. Nechá se poslušně vést, ale před očima má stále Endreho. Jeho pohled, jeho krok i to jak si občas odfrknul. Miloval ho, aniž by mu to někdy řekl.\nKrál se rozhlédne kolem sebe. Napřáhne ruku a mávne jí. Střípky zrcadla se zvednou a dopadnou do rohu na jednu hromadu. Král sevře rty. Ví, že to nejsou všechny, že opět část se dostala do světa, ale s tím nic nezmůže. Prokleté zrcadlo, které způsobilo tolik neštěstí. Jenže nemá tu moc ho zničit, ale… Opět rozevře prsty a ty se začnou jemně pohybovat, až místo hromadu střepu je kvádr. Rychle ho obalí ledem, který nelze rozehřát. Ani sluneční paprsky, ani horká láva, dokonce ani lidská láska, by ho nerozpustily. Potom jde za těmi lidmi. Nerad se loučí s Jonem, kterého si zamiloval od prvního dne, ale nemůže zde žít, v zemi věčného ledu. Rád by ho zastavil, schoval ho do své náruče, ale k čemu by mu byl mrtvý Jon? To raději ho bude pozorovat z dálky, jak žije mezi svými a možná občas ho navštíví.\n„Pane, ještě jednou děkujeme.“ Gerda se hluboce ukloní.\n„Odjeďte,“ řekne stručně. Nechce je tu vidět déle. Čím dál se dívá na svou lásku, tím víc ho začíná bolet, že ho musí pustit.\nJon se ještě otočí za hlasem. Otře si oči a zadívá se do bělavých svého protějšku. Stojí, dívá se, hlavu má vymetenou jen s pocitem, že už je někdy viděl. Potřese hlavou, aby se od toho pocitu oprostil. Už se dotýká saní, když ztuhne. Rychle přeběhne ke králi a pohlédne mu do očí.\n„Endre?“ řekne tázavě. Potom s větší jistotou zvolá. „Ty jsi Endre! Ty jsi ten sob! Mám pravdu, že mám pravdu?! Oh bože, to není možné!“ hladí ho po tvářích a potom ho políbí na chladné rty. Endre rychle ucukne.\n„Ne! Nelíbej ho!“ zvolá Kaj. „Na vše zapomeneš!“ Chce se vymanit, ale Gerda ho pevně drží. Nechce, aby vystoupil ze saní.\n„Promiň, to samou radostí,“ řekne Jon. „Jak?“\nEndre si povzdechne. „Má sestra Ellinor, té které říkáte Sněhová královna, zatoužila nejen po mé moci, ale hlavně po moci zrcadla. Varoval jsem ji, ale nedala a musela ho mít. Jenže střípků bylo mnoho a ona sem přiváděla lidi, aby ji to zrcadlo složili. Ona nemohla, protože i ji temnoty vycházející ze zrcadla by pohltila. Mě zaklela do soba,“ pokrčí rameny. „Ztratil jsem veškerou moc, ale mohl jsem ji z dálky sledovat. Když jsem viděl, že má zrcadlo skoro hotové, rozhodl jsem se zasáhnout, i kdybych měl skutečně zemřít. Na cestě za sestrou jsem natrefil na tebe.“\n„Moc děkuju za záchranu.“ Už nemá odvahu se ho dotknout jako předtím. Jako by vysvětlení postavilo mezi ně tlustou zeď. Otočí se ke Kajovi a je Gerdě. Zamrazí ho, když pochopí, že ho nic k nim neváže. Jedině dědeček ho tam čeká, ale jinak jen bolest.\n„Musíš jet, není zde bezpečno.“\n„Já vím,“ zamumlá. Opět jde ke kouzelným sáním bez sobů, které ho čekají. Opět sahá na ně, aby do nich vlezl, a opět se jich pustí. Rozeběhne se, i když nohy mu ujíždějí. Sněhový král je překvapený. „Chci být tvýma očima! Prosím.“ Odvážně ho políbí.\n„Mýma očima? Proč?“ nechápe král.\n„Ale… Ty vidíš?“\nKrál se rozesměje, až se venku zvedne sníh. Je to burácivý smích. „Ne, mé oči jsou znamením krále. Ty mi sestra nemohla vzít. Jsou znamením krále sněžných plání.“\nJon překvapeně zaregistruje v očích sníh. Zamrká, zda se mu to nezdá, ale je tam stále, jen je vidět velmi zblízka. „Och, eh… omlouvám se. Já půjdu.“\n„Počkej, myslel jsi to vážně? Myslel jsem, že miluješ někoho jiného,“ řekne nahlas. Gerda s Kajem jsou v šoku z toho, že Jon opět políbil krále. Copak ho Kaj nevaroval?\n„Já myslel jsem si to. Vlastně miluji. Svého soba,“ řekne s úsměvem. „Je statečný, odvážný a moudrý a taky krásný a jmenuje se Endre.“\nKrál je překvapený. Nečekal to. „Ale…“\n„Klidně zůstanu ledovou sochou.“\nKrál se opět rozesměje. „Jestli skutečně-„\n„Chci! Myslím to vážně. Miluji tě.“\nKrál ještě váhá, ale když vidí v jeho očích žár, vzdá se. Mávne rukou a sáně se rozjedou bez Jona. Jon ho obejme. Král ho políbí. Jon nevnímá, jak jeho plavé vlasy mění v světlejší, až jsou bílé, ale srdce zůstane i po polibku stejně vroucí, jako bylo předtím. Král ho něžně vezme za ruku.\n„Jestli se ti tu něco nelíbí, změním to,“ navrhne- „Lidé nemají rádi zimu. Mohu stvořit hodně, i zahrady plné světlá a tepla.“\n„Líbí se mi vše a ty taky.“ Je mu jedno, co bude, hlavně, že je se svou láskou, i když ho poznal jako soba. Celou dobu si myslel, že miluje Kaje, ale když objímal Endreho, najednou věděl, že tamten cit byl jen odlesk toho, co cítí teď. Jako by v něm řádila bouře, smích a radost místo smutku a nenaplněné touhy.\n„V tom případě ti musím ukázat nejkrásnější místnost paláce. Nevadí ti že, je tu chladno?“\n„Chladno? Ani ne,“ řekne zmateně. „Jaká je nejkrásnější místnost? Nic nemůže být velkolepějšího než toto!“ zvedne oči k hvězdnému nebi posetému diamantovými kapkami.\nEndre, sněhový král, ho obejme. „Moje ložnice, miláčku.“\nJon zrudne, potom se začne smát. Ach ano, po tom celou dobu toužil. Po někom, kdo by ho miloval a co na tom, že to našel ve věčně ledových plání? Důležité je, že našel lásku.


Lexmark Genesis S815 - Lexmark ČR\nČást č.: 50C1003\nDigitálně v mžiku\nLexmark Genesis – určená pro rychlost – převede jednostránkový dokument do digitální podoby za pouhé 3 sekundy! (1) Také umožní využít špičkovou technologii myTouch, dotykového displeje s připojením k webu a bezdrátové připojení WiFi-n (1). 1. Skenování jednostránkového dokumentu nebo fotografie v tiskárně All-in-One připojené přes USB pomocí počítače s funkcí rozhraní domovské stránky tiskárny Lexmark PDF nebo Fotografie. Skutečná doba skenování se může lišit a závisí např. na výkonu počítače a operačního systému, použití bezdrátových připojení a použití funkce úpravy dokumentu/rozpoznávání znaků. 2. Podle aliance WiFi. Závisí na dosahu bezdrátového směrovače a dostupnosti elektrické sítě. Při použití s bezdrátovým směrovačem WiFi. Kompatibilní se sítí WiFi dle standardu IEEE802.11b/g/n.\nTiskárna Lexmark S815 All-in-One\nTisková hlava (instalovaná)\nJedna od každé: černá, azurová, purpurová a žlutá kazeta*\nStručná referenční příručka/Uživatelská příručka na disku CD-ROM\nPříručka pro práci v síti a faxování\nNapájecí zdroj (instalovaný) a kabel\nTelefonní kabel nebo adaptér RJ-11\nInstalační kabel pro bezdrátovou síť pro připojení USB\nUtěrka na dotykový displej\nInformace o službách a prohlášení o omezené záruce nebo záruce\n*Licencovaný program pro vrácení kazet\nAž 6 cpm\nMono CMOS obrazový senzor 10 megapixelů\nAž 3000 stránek za měsíc2