lat. Elaphe guttata (guttata)\nang. corn snake\nJe to už dva a půl roku, co mám svoji užovku. Dostal jsem ji jako dárek k narozeninám od mé přítelkyně. A tím to jí za to mnohokrát děkuji ;-) Tyto stránky o užovce červené jsem chtěl vytvořit proto, protože když jsem brouzdal po internetu a hledal nějaké informace o chovu, teráriu,…tak na mnohých webových stránkách nebylo to pravé ořechové. Informací bylo minimum, a tak jsem se rozhodl, že vytvořím svůj web konkrétně o užovce červené. Web který když navštíví někdo, kdo je začátečník v chovu nebo chce s chovem teprve začít, tak po jeho opuštění bude zcela spokojen a nepůjde již na jiné webové stránky a popřípadě si zaznamená na můj web odkaz.\nDále chci říct - napsat, že já sám jsem v chovu začátečníkem, Taa (mou užovku) má teprve druhým rokem, a tak i já jako začátečník se budu muset poradit se zkušenějšími kolegy v chovu užovek, než se pustím do tvorby stránek obsahujících info o rozmnožování, inkubátorech, ... Samozřejmě, že informace od nich sdělené si nenechám pro sebe, ale podělím se o ně s Vámi. Jak jsem psal o 3 řádky výše, jsem v chovu začátečník. To mi však nebrání v tom, podělit se s Vámi o věci, které jsem přečetl, které jsem se dozvěděl od druhých, které vím, nebo které jsem svým chovem užovky červené získal. Můžu tak i já poradit těmito stránkami těm, kteří o chovu teprve uvažují. Brožury o hadech jim většinou moc neřeknou. Chcete chovat hada, ale ne žádného čtyřmetrového obra nebo nějakého nebezpečného či jedovatého? Nač si kupovat knížky, v nichž se dozvíte věci, o krajtách, zmijích,... Nač si kupovat knížku, v níž si přečtete prvních 10 listů o užovce jako o hadovi všeobecně, pak 1 list o užovce červené a ve zbytku knihy o dalších 200 druzích, které ve většině případů nikdy neuvidíte nebo je nebudete chovat. Dobrá, pokud se rádi dozvíte něco i o jiných hadech, pak tyto knížky u Vás najdou zalíbení. Ti, kteří chtějí chovat jen užovku červenou, tak těm jsou určeny právě tyto stránky.\nâ Užovka červená á\n• Systémové zařazení\n• Vývoj, poddruhy, mutace\n• Rozšíření, biotop\n• Zbarvení těla\n• Anatomická stavba těla\n• Orgánové soustavy\n• Smyslové orgány\nâ Terárium á\n• Rozdělení terárií dle tvaru\n• Rozdělení terárií dle biotopu\n• Rozdělení terárií dle vybavení\n• Koupě terária\n• Základní typy větrání u terárií\n• Podomácku vyrobené terárium\n• Vybavení terária\n• Nádrž či miska s vodou\n• Tepelný a světelný zdroj\n• Topný kámen\n• Topné kabely, desky a dečky\n• Rostliny v teráriu\nâ Chov á\n• Koupě hada\n• Transport hada domů\n• Zkrocení zlé zvěře aneb jak hada ochočit.\n• Jak s hadem zacházet?\n• TÝDEN, 14 DNÍ A BUDE TO DODĚLANÉ\nDotazy, připomínky, návrhy či jiné věci mi můžete psát na můj EMAIL, nebo do Shoutboardu (to je "chatovací" okno pod tím to odstavcem).\nBudu Vám moc vděčný, za jakýkoli komentář. Aby na Vaše dotazy mohli odpovídat i jiní teraristé, jejichž miláčkem je právě užovka červená, pište je do Shoutboardu.\nProsím Vás, abyste si zprávu dobře přečetli, aby měla hlavu a patu ;-) (tečky a čárky ve větách, nejsou opravdu někdy k zahození ;-)\nWM = WebMaster\nTaké se omlouvám za gramatické chyby, určitě se tu někde nějaké objeví ;-)\nPokud chcete na stránkách vyhledat jedno konkrétní slovo či slovní spojení, použijte funkci CTRL+F\nČervená šipka (á) u jednotlivých odstavců funguje jako odkaz zpět na OBSAH těchto stránek.\nââââââââââââ Užovka červená áááááááááááá\nSystémové zařazení: á\nKaždá rostlina i živočich je určitým způsobem klasifikován do říší, kmenů, tříd atd. Tak tomu je i u užovky červené.\nŘíše: animalia = živočišná\n® Podříše: metazoa = mnohobuněční\n® Oddělení: triblastica\n® Oddělení: deuterostomia = kruhoústí\n® Kmen: chordata = strunatci\n® Podkmen: vertebrata = obratlovci\n® Nadtřída: gnathostomata = čelistnatci\n® Stupeň: teleostomi\n® Třída: sarcopterygii = nozdratí\n® Podtřída: tetrapoda = čtyřnožci\n® Třída: reptilia = plazi\n® Řád: squamata = šupinatí\n® Podřád: ophidia = hadi\n® Nadčeleď: xenophidia = užovkovci\n® Čeleď: colubridae = užovkovití\n® Podčeleď: colubrinae = užovky pravé\n® Rod: užovka\n® Druh: užovka červená – ta byla popsána a systematicky zařazena světoznámým zakladatelem moderní nomenklatury – nebyl jím nikdo jiný než Karel von Linné (1707 – 1778).\nDo této čeledi se řadí na 306 rodů, které se dále člení na cca 2000 druhů. V počtu druhů, které systémově spadají do oněch 306 rodů zaujímá druh Elaphe spolu s druhem Dipsas devátou příčku s počtem 33 druhů. (rod: Atractus - 89 druhů; rod: Oligodon - 71 druhů; rod: Tantilla - 60 druhů; rod: Liophis - 59 druhů; rod: Calamaria - 56 druhů; rod: Amphiesma – 43 druhů; rod: Rhadinaea - 43 druhů; rod: Geophis - 41 druhů)\nVývoj, poddruhy a mutace: á\nPodle vědců – biologů a hlavně paleontologů se první hadi - podobní dnešním - objevili na naší Zemi zhruba před 100 až 150 miliony lety a vyvinuli se z ještěrů, kteří čím dál méně k pohybu využívali nohy až jim časem zakrněly či zmizely. A právě během tohoto období se dynamicky utvářela naše matička Země. Litosférické desky se dali do pohybu a původní prakontinent Pangea se začíná trhat. Již po tomto kontinentě se však pohybují prapředci hadů. Nebyli omezeni v rozšiřování své působnosti po Pangee. Do „trhlin“ v Pangee vtéká moře a hadům brání v přejití či přeplutí na druhý břeh. Tak vzniká budoucí Laurasie a Gondwana. Nyní se nám hadi rozdělili na dvě skupiny, na které působí různé vlivy životního prostředí – jako jsou klimatické podmínky, různí predátoři, jiný ráz přírody,… V podobě Laurasie a Gondwany však kontinenty nezůstávají, narážejí na sebe a opět se odpojují až nakonec zaujímají polohu, kterou známe dnes – „zatím“ konečným uskupením vzniklo 6 světadílů. Amerika, Evropa, Asie, Afrika, Austrálie a Antarktida. Až na posledně jmenovaný světadíl jsou ostatní kontinenty osídleny různými druhy hadů. I přesto, že jsou různými druhy, mohou být příbuznými. Hadi žijící v Severní Americe jsou geneticky příbuznější s hady obývajícími Evropu a Asii než s hady, kteří žijí v Jižní Americe či Austrálii. Proč? Všichni hadi měli společné předky žijící a volně se pohybující po Pangee. Ta se však zhruba před 225-200 milióny lety štěpí na již zmiňovanou Laurasii a Gondwanu. Laurasie je prakontinent z něhož později vzniká právě Severní Amerika, Evropa a Asie. Příbuznost platí i o druzích žijících v Jižní Americe a v Africe, jimž byla jako prakontinent Gondwana. Za to Austrálie je kontinentem, který s ostatními ztratil kontakt nejdříve, a tak jsou zde mnohé druhy, které na jiných kontinentech nenajdete a naopak zde nenajdete druhy, které jsou rozšířeny ve všech teplých koutech světa – zmije. Hadi se v různých podmínkách vyvíjejí různě. Museli se adaptovat a to jak svou délkou, zbarvením, tak i třeba způsobem lovu, jelikož způsob, který využívali na biotopu, kde žili dříve, není účinný na kořist obývající jimi nově osídlené místo. Na rozdíl od jiných živočichů nejsou hadi fyzicky schopni osídlovat nová, daleko se nacházející území a to z důvodů různých faktorů – rozdílných teplot, rozdílného osvětlení, rozdílného množství vody, rozdílných rostlinných či potravních nik – souhrnně kvůli rozdílným biotopům. Hadi se svému okolí maximálně přizpůsobili a to v největší míře svým zbarvením.\nMutaci můžeme považovat za hybnou sílu vývoje jako takového. Jak jinak bychom mohli říci, že se někdo či něco vyvinulo v někoho či v něco jiného. Například u hadů, kteří se při vývoji Země rozšířili do různých koutů světa, byla stejná „možnost, pravděpodobnost“ že u nich dojde k mutaci. Co ale ta mutace je? Mutace je změna v genetickém kódu. Taková změna je změnou opravdu náhodnou a dříve ničím nevyvolanou (dnes může být vyvolána mnoha látkami, které mohou být jak na bázi biologické tak chemické, a nazýváme je souhrnně mutageny, dalším příkladem způsobující mutace jsou různé druhy záření, …). Můžeme si mutaci ukázat na příkladu: Samec se samicí se páří a dochází k oplodnění vajíčka. Vzniká zygota,ve které náhodou dochází k mutaci. Mutace téměř nijak nemá vliv na vývoj jedince. Tím „téměř“ mám namysli to, že mutace – změna genetického kódu – nastala v místě genu buňky, který má na starosti zbarvení hadích šupin. Rodiče jsou oba hnědí, jejich potomci jsou hnědí až na jednoho, který je tmavě zelený. Teď ale nastala situace, ve které buď bude zbarvení ku prospěchu jedince nebo mu bude na škodu. Z tohoto jediného jedince může vzniknout nový druh, který bude žít po boku druhu, z kterého vznikl nebo ho dokonce vytlačit či způsobit jeho vymření. Silnější, lépe přizpůsobený druh vyhrává.\nTak to během vývoje naší Země probíhá vývoj každého živočicha či rostliny. V dnešní době samozřejmě vznikají druhy či poddruhy i záměrně a to pod dohledem člověka.\nJako příklad zde uvádím tři poddruhy druhu Elaphe guttata:\n· Nominotipický poddruh = Elaphe guttata guttata – zbarvení těla je popsáno dále v textu jako klasické zbarvení\n· Elaphe guttata emoryi – šedý až šedomodrý, případně šedohnědý s hnědými, rezavými nebo tmavě šedými černě lemovanými skvrnami\n§ Aneritické – normální kresba bez červené barvy, která je nahrazena většinou černou či hnědou barvou\nJak jsem výše podotkl, mutace se může normálním rozmnožováním dědit a její vliv bude znát i na dalších potomcích mutovaného hada. Nutno podotknout, že jsou různé druhy mutace. Od těch nejhorších, které způsobí zánik plodu či jeho deformaci, která je po narození neslučitelná se životem, po ty mutace, které nejsou nijak „škodlivé“ nebo se nijak neprojeví. K pochopení následujícího obrázku je nutno znát špetku potřebné genetiky.\nKaždý had má určitý – daný počet chromozomů. Polovinu chromozomů dostane od matky a druhou polovinu od otce. Jako příklad si můžeme představit, že na 5. chromozomu je gen, který má jediný vliv na zbarvení hadích šupin (na 5. chromozomu jak matky tak otce). Mluvíme-li o konkrétní formě genu, nazýváme ho alelou. Nastane-li např. mutace v genu chromozomu matky, má za následek změnu zbarvení, pak se to může ale i nemusí projevit. Jak to? Je to dáno tím, zda změněný gen bude v určitém vztahu ke genu na tom druhém (5.) chromozomu otce (vztah alely k alele).\nČastý vztah je vztah dominance, kdy nezměněný gen otce – dominantní alela A má jednoznačně silnější vliv a tím pádem určuje zbarvení. Recesivní alela a nezpůsobující zbarvení (zbarvení albinotické – bílé) se nijak neprojeví. To znamená dostane-li potomek gen od otce v podobě alely A a od matky gen v podobě alely a, pak se mu nijak zbarvení nezmění. Z toho vyplývá, že bude-li se křížit například albinotický samec s „normální“ samicí, pak se jim v 99,999% narodí potomci zbarvení po matce. Ta jedna tisícina udává možnost, že v té „zdravé“ alele od matky také může dojít k mutaci na nefunkční alelu a, která spolu s alelou od otce vytvoří albinotického potomka. A budou-li se tito potomci mezi sebou křížit, zplodí potomstvo, v němž bude v průměru polovina stejná jako rodiče, čtvrtina bude mít obě alely A a čtvrtina bude mít obě alely a – bude albinotická.\nDruhým vztahem je vztah kodominance, kdy se projeví současně jak alela A tak i alela a. Jako ukázku bych uvedl příklad, kdy třeba alela A má dát vznik červeným šupinám a alela a má způsobit třeba žluté zbarvení. Potomek nesoucí kombinaci Aa nebude ani červený ani žlutý ale oranžový.\nRozšíření a biotop: á\nUžovka červená (E.g.g.) je rozšířena v jihovýchodní části USA (Louisiana, Arkansas, Missouri, Mississippi, Tennessee, Illonois, Alabama, Kentucky, Indiana, Florida, Georgie, Ohio, Karolína, Severní Karolína, Virginie, Západní Virginie, New Jersey). Obývá sušší bory, plantáže, chátrající obydlí, od stepí přes pole, parky, louky až po kamenité svahy, keře i lesy a to do nadmořské výšky cca 1850m n.m.. Prakticky se lze s druhem setkat v jakémkoli prostředí. Je to živočich s převážně noční aktivitou, která v jarním období přechází spíše na denní.\nJak užovka červená vlastně vypadá?\nZbarvení těla: á\nHlava je poměrně malá, na její horní části za očima je umístěna skvrna ve tvaru "V", hrotem směřujícím k čenichu. Zornice je kruhová, duhovka barevně splývá s barevným tónem jedince. Tlamka je vybavena drobnými zuby, jazyk je cihlově oranžový. Dolní pysk a část horního pod okem jsou bělavé či žlutavé s tmavými skvrnkami , tak, jako celá spodní část těla hada, která však může být i žlutavá až oranžová a kde se tmavé skvrny podstatně zvětšují a přecházejí do čtvercovitého tvaru. Hřbet je až po úplný konec ocasu posetý v jedné řadě červenými skvrnami, v tmavším odstínu než je samotný podklad hada. Tyto skvrny jsou ohraničené černě a podobají se rovněž nepravidelným čtvercům či šestiúhelníkům. Na bocích jsou skvrnky menší než na hřbetě, táhnou se také v jedné řadě po každé straně a jejich černé ohraničení místy chybí. Boční skvrny jsou zpravidla umístěny vždy pod mezerou mezi jednotlivými hřbetními skvrnami a mají nepravidelný, vzdáleně připomínající kulovitý tvar ve středu těla, zatímco v přední části těla a před ocasem se podobají spíše ležatým velmi úzkým obdélníkům. Spodek ocasu je od kloaky po špičku lemován dvěma úzkými podélnými pruhy černé barvy. Šupiny jsou hladké a lesklé. Zbarvení jedinců je velmi proměnlivé, většinou má však celkový červenavý nádech, odtud také český druhový název. Jsou ale známy např. šedé nebo poměrně časté albinotické formace (viz výše). U albínů je černá a červená barva kresby nahrazena bílou a proto celkový dojem při pohledu na hada nepůsobí tak kontrastně.\nKůže hadů je členěna do dvou funkčně i materiálně rozdílných celků. Za základ můžeme považovat základní – intersticiální kůži, v níž jsou pravidelně rozsety zesílené úseky kůže – šupiny. Šupiny jsou epidermálního (pokožkového) původu. Poskytují majiteli ochranu před vnějším prostředím, parazity, bránící se kořistí,…ale také pomáhají při pohybu. Každá šupina obsahuje pigment, který jí zabarvuje. Barevnost a členitost samotné kresby je různorodá a činí tak rozdíl mezi jednotlivými druhy či poddruhy. Může být jednobarevná, vícebarevná, s tečkami, skvrnkami, apod. Šupiny jsou navzájem spojeny pružnou kůží, která je patrná například při polykání větší kořisti. Na jednotlivých částech těla se nacházejí různé typy – každý typ slouží k jinému účelu:\n§ Hlavové šupiny jsou široké a ploché. K hlavovým šupinám se počítají i rostrální neboli čenichové šupiny, šupiny okolo očí a šupiny lemující tlamu.\n§ Hřbetní šupiny jsou situovány jak z názvu skupiny vyplývá - na hřbetu hada. Jsou uspořádány ve 27 – 29 řadách. To si také můžete ověřit. Stačí umět počítat. Lépe se to počítá na hadí svlečce ale máte-li hodného mazlíčka, spočítejte si to na něm :-) Jejich povrch je hladký.\n§ Břišní šupiny jsou široké a hladké aby nebránily ohybu. Jsou uspořádány v jediné řadě. Štítků může být až 245.\n§ Anální šupina – poslední štítek je nazýván análním (jelikož za ním ústí kloaka), štítek je rozdělen ve dvě šupiny.\n§ Subkaudální = podocasní šupiny jsou většinou párové ale není výjimkou šupina jednoduchá (má užovka má v subkaudální časti cca 15 jednoduchých šupin).\nStavba těla: á\n· Kostra a svaly: užovka červená patří mezi obratlovce, proto kostra tvoří stavební základ jejího štíhlého, svalnatého těla, které může dorůst délky až 180cm. Celá kosterní soustava vypadá na první pohled velmi složitě, ale opak je pravdou, srovnáme-li ji s kostrami jiných plazů – například ještěrů, krokodýlů,... Kostra užovky je tvořena lebkou, páteří a ni navazujícími žebry. Co stojí za zmínku je to, co dělá hady tak ohebnými. Páteř je totiž tvořena až ze 400 obratlů. Právě ohromný počet obratlových spojení (aniž by byla flexibilnější než lidská) umožňuje nespočet poloh páteře – těla a jeho pohybů. Žebra netvoří jen ochranu vnitřností, ale podílejí se také na pohybu. Na každé žebro se upínají mezižeberní svaly. Každý pár žeber je pomocí těchto svalů spojen s párem předcházejícím (bližší hlavě) a následujícím (bližší ocasu). Žebra jsou volná – nejsou spojena hrudní kostí – to jim umožňuje se roztáhnout, když had přijímá větší kořist.\n· Lebka: je ve srovnání se zbytkem kostry hada složité seskupení kostí. Je uzpůsobená k polykání kořisti v celku, jelikož hadi nemohou potravu nijak kousat či trhat. Nemohou si ji rozdělit na menší kusy. Protože je mnohdy kořist větší než samotná tlama, musí mít hadi čelisti extrémně rozevíratelné. To jim umožňuje pružné (volné) uložení čelistí pomocí pohyblivých vazů, a tak se jednotlivé kosti horní a dolní čelisti mohou nezávisle na sobě pohybovat různými směry. Toto pomáhá hadovi při posunování kořisti do krku. Pouze předsune dolní čelist a zuby si potravu posune hlouběji. Polykání kořisti je velmi zajímavé a mě osobně velmi fascinuje, jak je možné, že to ten had vůbec dokáže.\n· Zuby: jsou uloženy v zubních lůžkách (alveolech) a snadno se vylamují, jelikož nemají kořeny jako například naše zuby. To však hadům nevadí, protože jejich čelist má schopnost zuby po jejich vylomení nahrazovat. Nejčastěji se zuby vylomí při chycení kořisti a jejím následném polykání, kdy je pomocí zubů kořist posouvána dozadu do tlamy a následně pomocí svalů do žaludku. V dolní čelisti jsou zuby uspořádány do jedné řady, zatímco v horní čelisti se tvoří ve dvou řadách – vnější a vnitřní. Některé druhy užovek mají v zadní části horní čelisti rýhované zuby, které jsou spojené s jedovou žlázou a proto mohou být nebezpečné, to se však netýká E. g. Užovka červená nemá jedové zuby. O přítomnosti zubů se můžete přesvědčit otevřením tlamy nebo například při krmení holátky. Když budete krmit svou malou užovku holátky, tak si můžete na holátkách všimnout (poté, co je užovka uškrtí a pustí) červených krvavých teček (kapek krve) jako následek proniknutí zubů do hladké holé kůže té bezbranné kořisti.\nOrgánové soustavy: á\nHad patří mezi obratlovce a tak se nijak zvlášť od jiných obratlovců neliší. Je vybaven stejnými orgány jako máme my, ale uložení je jiné díky protáhlému tvaru jeho těla. U některých orgánových soustav došlo k redukci, jiné soustavy naopak nejsou fylogeneticky – vývojově na takové úrovni jako u nás.\n· Dýchací soustava: dýchají přes ústní dutinu (přestože jsou nozdry spojeny s tlamou), dále přes průdušnici až do plic (podobně jako my). Téměř (kromě krajt a hroznýšů) všichni hadi mají pouze pravou plíci, která je v zadní části rozšířená, prodloužená v jakýsi zásobní vak vzduchu. Tím dělá levou plíci větší a výkonnější. Některým hadům nahrazuje levou plíci tzv. tracheální (průdušnicová) plíce, to však není případ naší užovky červené. Při polykání kořisti jsou hadi schopni vysunout pod úlovkem dýchací trubici a nadechnout se.\n· Oběhová soustava: je velmi podobné jako systému většiny běžných obratlovců (bez rozvodu do končetin). Srdce hadů má pouze tři částí místo čtyř. Čtyři části má až srdce ptáků, kteří jsou vývojově na vyšší úrovni než plazi. Srdce hada má jen jednu komoru, která je přepažena neúplnou přepážkou. Neokysličená nebo chcete-li odkysličená krev přichází do pravé předsíně, odtud teče do pravé části komory. Právě na úrovni tohoto ústí pravé předsíně je přepážka neúplná, zde se neokysličená krev mísí s krví okysličenou. Krev z pravé části komory (krev s největším procentuálním zastoupením neokysličené krve) jde do plic, kde nastane její okysličení. Z plic krev proudí do levé předsíně, odtud pak do levé části komory. Zde se krev jak již bylo řečeno mísí s neokysličenou krví z pravé části komory. Z prostřední části komory vede levá aorta, která vede středně okysličenou krev do těla. Z levé části pak ústí pravá aorta, v které koluje nejvíce okysličená krev. Tato aorta vyživuje hlavu – mozek. Pravá a levá aorta se následně spojují do aorty břišní. Když budete své užovce podávat větší potravu, můžete při jejím polykání zpozorovat místo, kde je srdce procházející kořistí přitlačeno k břišní stěně, kde budete vidět tlukot hadího srdce. Cévní soustava také zajišťuje rozvod tepla. Hadi patří mezi poikilotermní živočichy - živočichy s minimální termoregulační schopností. Hadí metabolismus neumí vytvářet tolik tepla, které je pro tělo potřebné. Proto se hadi slunní. Získávají teplo od slunce, nahřívají se, aby byli schopni pohybu, schopni lovu. Při nižších teplotách hadi ztuhnou, jsou bezbranní.\n· Trávicí soustava: trávení začíná hned u polykání kořisti, kde ústní žlázy začnou produkovat trávící sekret. Silné svalstvo pomůže hadovi potravu dopravit přes jícen do žaludku, což je taková rozšířená část střeva. Délka tenkého a tlustého střeva není velká, jelikož střevu není umožněno tvořit mnoho kliček. Tlusté střevo končí konečníkem a ústí do kloaky.\n· Vylučovací soustava: ledviny jsou lalokovité, značně prodloužené a jsou uloženy v útrobách za sebou. Všechny zplodiny jsou zachyceny ledvinami a poté vyloučeny v podobě bílé, tuhé močoviny, která obsahuje jen velmi málo vody. Jelikož hadi nemají močový měchýř, je močovina z ledvin odváděna močovody do kloaky. Pokud nevíte, jak vypadá močovina, tak je to ta bílá, nažloutlá hmota v trusu ptáků – například holubů.\n· Pohlavní soustava: Při páření hadů – užovek – dochází k vnitřnímu (internímu) oplození. Samice mají vaječníky vzájemně posunuté a jako většinu orgánů prodloužené. Samci mají protáhlá varlata a párový penis - hemipenis. Při oplození samice je v její kloace zasunut pouze jeden z nich. Hemipenis je opatřen rohovinou tvořenými „zpětnými háčky“, které samci - jeho penisu umožňují v samici setrvat co největší dobu. Dobu nutnou pro oplození. Hemipenis se z útrob zpod šupin vysouvá tak, že se obrátí naruby. Spermie putují do hemipenisu chámovodem, který se vlévá do močovodu, jenž ústí do kloaky. Spermie tak do kloaky samice nevnikají kanálkem v hemipenisu, ale rýhou v jeho povrchu.\n· Nervová soustava: je tvořena mozkem a míchou, která vyplňuje páteřní kanál. U hadů je nervový systém jednoduchý. Navíc se vyvinuly nervy jdoucí k Jacobsonovu orgánu. Ale o něm více o pár řádků níže.\nSmyslové orgány: á\n· Zrak: je vyvinut u hadů různě. Jestliže je had podzemní, dobrý zrak nepotřebuje a je tudíž zakrnělý. Ostatní hadi mají zorničky vyvinuté a jsou tří typů: kruhové, vertikální, horizontální. Užovka červená má zorničku kruhovou. Tak jako většina hadů. Má-li had zorničku malou, je zpravidla nočním skrytým lovcem, lovícím ze zálohy. Má-li velkou kruhovou zorničku, vidí velmi dobře. Hadi nemrkají, odtud také asi vznikly pověry, že zaříkávači kober hypnotizují své kobry, které se na ně upřeně dívají bez mrknutí oka. Nemrkají z jednoho jediného důvodu. Nemohou, jejich oční víčka k sobě srostla a stala se průhlednými. Další odlišností hadího oka je zaostřování obrazu. Lidské oko zaostřuje obraz tím, že mění zakřivení čočky tak, aby obraz dopadal přesně na sítnici. Had obraz dopadající na sítnici koriguje ne zakřivením čočky, ale celým jejím posunem v ose oka. Sítnice obsahuje jak tyčinky tak čípky, proto jsou hadi schopni rozeznávat barvy.\n· Čich: nozdry jsou vystlány čichovou sliznicí, která je prostřednictvím nervů spojena s čichovým lalokem mozku. To umožňuje hadovi cítit. Mimo toho má také had k dispozici ještě jeden orgán, který mu pomáhá cítit mnohem lépe - Jacobsonův orgán. Jacobsonův orgán je párový - je tvořen dvěma jamkami či váčky na patře tlamy. Do ní zasouvá rozeklaný jazyk. Ten kmitavými pohyby sbírá z ovzduší pachy a poté je v Jacobsonově orgánu vyhodnocuje a analyzuje. Tímto způsobem je schopen had určit typ kořist a to i v naprosté tmě.\n· Sluch: hadi nemají vnější ucho a proto nemohou vnímat zvuky šířící se vzduchem. Mají pouze pozůstatek středního ucha, malý třmínek, který přenáší vibrace do vnitřního ucha. Jinak je had v podstatě hluchý a slyší velice špatně.\n· Chuť: hadi mají chuť situovanou v ústní dutině, na jazyku a na patře.\nââââââââââââ TERÁRIUM áááááááááááá\nTerárium jako slovo vzniklo z latinského slova „terra“, jenž označuje zemi.\nTerária můžeme podle tvaru rozdělit na tři typy: á\n· Prvním typem je terárium, u kterého převažuje výška. To také bývá často nazýváno jako terárium skříňové. Toto terárium je vhodné pro hady šplhající v korunách stromů – např. pro užovku stromovou.\n· Druhým typem je terárium, u něhož převažuje velká plocha dna terária. Tato terária jsou v hodná pro hady, kteří se rádi zahrabávají a kteří nemají v oblibě šplhání ve větvích.\n· Třetím druhem terária je zlatá střední cesta, terárium ne moc vysoké ani ne moc široké. A právě toto terárium bychom měli zvolit pro našeho nového chovance – užovku červenou.\nDělit je můžeme ale také dle biotopu: á\n· Pouštní terárium:\nTeplota přes den 40 - 45°C, teplota přes noc 15°C, v zimě i nižší, rosíme jednou týdně.\n· Tropické vlhké terárium:\nTeplota přes den 30 - 35°C, teplota přes noc 25°C, rosíme několikrát denně.\n· Tropické suché terárium:\nTeplota přes den 30 - 35°C, teplota přes noc 20°C, rosíme jednou denně.\n· Subtropické vlhké terárium:\nTeplota přes letní den 30°C, teplota přes letní noc 25°C, teplota přes zimní den 25°C, teplota přes zimní noc 20°C, rosíme několikrát denně.\n· Subtropické suché terárium:\nTeplota přes letní den 30°C, teplota přes letní noc 25°C, teplota přes zimní den 25°C, teplota přes zimní noc 20°C, rosíme jednou denně.\n· Terárium mírného pásma:\nTeplota přes den 27°C, teplota přes noc 20°C, rosíme jednou denně.\nMůžeme považovat za podskupinu terárií tropického, subtropického a mírného pásu. V teráriu se nachází větší vodní plocha (vodní nádrž).\nDalším dělením je dělení dle vybavení: á\n· Terárium přírodní – s kompletním vybavením pro daný biotop.\n· Terárium hygienické – karanténní – je terárium, které není klasicky vybaveno, nedíváme se na jeho estetický vjem ale na vjem funkční. Toto terárium se používá jako karanténní ubikace pro nemocné hady nebo pro hady nové, které chceme k stávajícím hadům přidat. V nádrži lze lépe pozorovat hada – jeho chování, krmení,... Dobře se v něm udržuje čistota, kdyby byl had nemocen a měl například parazity, můžeme je za dobu pobytu v karanténě odhalit a odstranit, kdybychom ho do karantény nedali, tak by nám mohl nakazit nejen naše ostatní chovance, ale také by mohl „zamořit“ okolí našeho „přírodního“ terária. Za substrát používáme novinový papír, jenž se po znečištění vyhodí a nahradí čistým. Vodu dáme do normální misky a jako úkryt použijeme například papírovou krabici, do níž vřízneme či vystřihneme otvor, nebo nějaký jiný vhodný objekt, který vyrobíme a lze ho posléze postrádat.\nOtázkou je, kde takové terárium sehnat. Nabízejí se nám různé možnosti:\n1) Koupit nebo 2) se poohlédnout v rodině či Vašem okolí po šikovného človíčkovi, který by byl schopen nám terárko udělat.\n1) Koupě: á\nPokud se dáte první cestou, cestou snadnější, rychlejší, ale pravděpodobně dražší, tak není nic jednoduššího než zajít do nejbližšího zverimexu, kde buď mají dostatečný výběr a mohou Vám hned nabídnout terárium Vašich představ, nebo se Vás zeptají, jaké máte představy a oni Vám je jako prostředník pomůžou realizovat.\nPrvní otázku, kterou byste měli řešit, je velikost terária. Pro malého hada stačí malé terárium. Já, jelikož jsem svého Taa dostal darem, tak jsem ho dostal samozřejmě v teráriu, které mělo rozměry 50cm x 25cm x 30cm (šířka x hloubka x výška). A myslím si že je to rozměrově dostatečné pro malého hada měřícího do 30cm. Není nutné investovat hned velké peníze do super moderního a velkého terária, už z hlediska finančního (to malé také nebude levné) a z důvodu toho, že se teraristika nemusí stát Vaším koníčkem až nakonec zjistíte, že to nebyl zrovna ten nejlepší nápad si hada pořizovat a budete pro něj a jeho obydlí hledat vhodného kupce. Bude-li kupcem třeba také jako Vy nezkušený člověk, tak narozdíl od Vás nebude chtít zaplatit takové sumy peněz za terárium a pokud bude kupcem už chovatel, tak ten už svá terária má a pochybuji že bude kupovat další, i když vše je možné ;-) Pokud už Vám užovka vyrostla, tak byste jí měli pořídit nový, větší životní prostor. Jak veliké by mělo být terárium pro dospělou užovku měřící až třeba 180cm? Gigantické být určitě nemusí, ale nemusí být ani malé, v kterém byste ho mohli rovnou nechat „mučit“. Člověka, který tvrdí, že pro chovný PÁR stačí terárium o rozměrech 50cm x 50cm x 50cm bych pověsil s prominutím za něco do průvanu, poté bych ho donutil žít v přepravní bedně o velikosti jednoho kubického metru, aby viděl, jaké to je žít ve stísněných podmínkách. Jak na to přišel? On se těch užovek ptal??? Nebuďte takoví sobci a dopřejte té užovce trochu prostoru, žije chudák v zajetí, tak ať je to aspoň příjemné zajetí! ;-)\nDruhou otázkou je větrání terária. I had potřebuje čerstvý vzduch. A tak je i tato otázka důležitá. Jsou různé principy větrání terária. Mé první (darované) mělo větrání umístěné v horní ploše terária. Větrací plocha je tvořena většinou dírkovaným plechem. Takové větrání je dobré, jelikož teplý vzduch stoupá vzhůru a odchází pryč z terária. Ale má i svou chybičku. Kudy se dostane do terária čerství vzduch? Bohužel musí tím samým otvorem proti proudu vzduchu teplého.\nChci Vám tady uvést základní typy systému větrání terárií: á\nA) Je dle mého názoru dobrý typ větrání, jelikož vzduch cirkuluje přes celé terárium. Bohužel terárií, která by měla tento typ větrání jsem ve zverimexech mnoho neviděl, neřkuli žádná.\nB) Je systém, který nechává proudit chladnější vzduch níže situovanou větrací plochou a ohřátý je odváděn větrací plochou umístěnou ve stejné straně , která je ve styku se stranou horní. Cirkulace vzduchu není už tak dokonalá, ale pořád lepší nějaká než žádná.\nC) Třetím typem je větrání, jenž nechává chladný vzduch vnikat do terária boční dolní lištou a teplý vzduch je odváděn větrací lištou umístěnou v horní stěně, tak jak ukazuje obrázek C. Při výrobě mého terária jsem volil právě tento druh větrání s tím rozdílem, že boční větrací plochy mám dvě – na každé straně jednu.\nVelmi častým větráním u terárií je větrání umístěné v dolní části terária většinou na úrovní dolních okrajů dvířek. Toto větrání je dle mého názoru špatné. Teplý vzduch nemá možnost „úniku“ z terária a v teráriu se vzduch mění minimálně. Tento typ jsem také namaloval, jelikož se špatně slovně popisuje :-)\nDalší věcí je typ otevírání terária. Tato otázka se spíše týká podomácku dělaných terárií, jelikož převážná většina terárií ve zverimexech mají dvířka posuvná. Skla jsou zasazena do dvou kolejniček. Horní kolejničky jsou hlubší, aby byla možnost skla vysadit a mít tak například prostor pro jeho úklid. Jinak můžete mít dvířka „pantová“, to už záleží na vkusu. Já jsem zvolil dvířka posuvná. Kolejničky jsem koupil ve zverimexu. Na to navazující je problém bezpečnosti. Hadi jsou chytří a budou se snažit ze svého terária uniknout, proto je nutné dvířka zabezpečit. Já jsem chtěl nejdříve použít takovou malou petlici (viz. obrázek), kterou jsem chtěl silikonem přilepit na sklo, ale nakonec jsem zvolil zámek na knihovny, byl praktičtější (nemusel se napevno lepit na sklo), sice trochu dražší (200kč) ale hezčí. Pokud si budete pořizovat zámek na knihovny, tak pamatujte na velikost přesahu skel, aby nebyl moc veliký.\nCenová otázka je pro většinu lidí také směrodatná v koupi terária. I já jsem se byl ptát, kolik bych zaplatil za terárium o rozměrech 100 x 60 x 70 ( šířka x hloubka x výška). Jelikož paní prodavačka takové terárium v obchodě neměla, nabídla se mi, že mi ho nechají udělat. Aby mi mohla říct cenu, musela si vzít kalkulačku a spočítat objem požadovaného terária, který pak vynásobila nějakou „konstantou“, která určovala, kolik stojí výroba jednoho litru terária. Cena byla šokující. Pokud mě paměť neklame, tak cca 5000kč!!! Poznámka, že práce je precizní, řezání a broušení je prováděno laserem, skla jsou lepená výborným silikonem, takže jsou 100% těsná a jiná fakta však nemohla onu cifru zatlačit do pozadí.\n2) Podomácku vyrobené terárium: á\nPokud se rozhodnete vyrobit si doma terárium dle svých představ, tak musíte samozřejmě brát v úvahu ty samé aspekty uváděné pro koupi terária. Jinak z takto vyrobeného terária můžete vytvořit akvaterárium. Myslete však na to, že voda se musí často měnit, nádrž čistit a to vše není lehká záležitost – hlavně otázka odvádění vody z nádrže. Napuštění už tak problematické není.\nNávod jak terárium vytvořit Vám nedám :-) Vše záleží na Vás.\nI já jsem se rozhodl, že si terárium postavím sám. Dříve jsem choval osmáky degu, a tak mi po nich zbyla prázdná klec, která měla kovovou kostru a kterou mi vyrobil hodný a šikovný děda. Tak jsem si řekl, proč bych ji nepředělal na terárium? Původní „hnědá základna“ už předtím vysklená byla. Ostatní části (dříve klece nyní terária) byly vyplněny pletivem. Pletivo jsem vytloukl. Otevírání bylo u klece pantového typu umístěné na horní přední hraně, a tak jsem věděl, že není moc praktické, jelikož pro otevření člověk musí mít prostor, otevřená dvířka byla jednoho kusu, takže se nadala otevřít jen jedna potřebná polovina a také se musela pokládat na horní plochu, kde člověk chce třeba něco mít. To byl asi jeden z důvodů, proč jsem se rozhodl mít dvířka v kolejnici. Problém byl, kde kolejničky sehnat, v jednom zverimexu jsem nepochodil, ale ve druhém jsem uspěl. Naštěstí tam měli od výrobce, který k nim terária dodává, pár náhradních lišt. Dvě jsem koupil, jednu s nízkou a jednu s hlubokou kolejnicí. Bylo potřeba dovařit dvě kovové lišty na horní stranu, ke kterým jsem posléze přilepil silikonem pletivo. Bohužel má však moc velké oka (lepší je mít opravdu plech děrovaný 1mm dírkami), a tak bylo větrání až moc velkého kalibru, tak jsem musel jeden boční průduch zalepit lepící páskou. Druhý boční průchod je zachován, přes horní větrací plochu je přehozen hadr, aby se zmírnil odvod teplého vzduchu proto, abych nemusel v teráriu neustále topit. Ostatní plochy (až na zadní a přední) jsem zasklil za použití průhledného silikonu. No, zasklil. Na tomto pracoval můj taťka s mamkou :-) Na zadní plochu jsem přilepil umělohmotnou desku, na kterou se oboustranně lepící páskou nalepila akvaristická tapeta. Přední plochu pak tvoří dvě posuvná dvířka, která mají 5cm přesah a jsou zabezpečena zámkem na knihovny.\nVybavení terária: á\nTerárium musíme také vybavit tak, aby tam byl náš hadík šťastný. Cílem je v teráriu vytvořit prostředí – biotop, v kterém užovka normálně ve volné přírodě žije. Užovka červená je druh, který obývá různé druhy biotopů. Já jsem se rozhodl pro vytvoření biotopu mírného pásu, které není tak náročné na zřízení a udržování podmínek pro mírný pás. Za vybavení považujeme: substrát, nádrž či misku s vodou, tepelný a světlený zdroj, teploměr, vlhkoměr, popřípadě rostliny a nesmíme zapomenout na nemálo důležitý úkryt.\nZa substrát považujeme materiál, který pokrývá dno terária. Volíme ho podle druhu hada, podle jeho přirozeného biotopu.\n· novinový papír – není příliš estetický, ale jeho velikou výhodou je jeho levnost, dostupnost a rychlé nahrazení po zašpinění; jak bylo zmíněno u karanténní nádrže, právě v ní je novinový papír vhodným substrátem.\n· hobliny – nepleťte si je s pilinami, které jsou jako substrát s částicemi dřeveného prachu nevhodné! Jako podklad se hodí pro velké hady (což se naší užovky netýká:-) nebo spíše na chov drobných savců, jako jsou např. myši. Dobře sají vlhkost a tím zaručují suché prostředí.\n· bentonit – je substrát tvořený granulkami jílovité hmoty neobsahující prachové částice. Bentonit skvěle saje vlhkost, a tak ho ocení ti, jejichž hadík má například průjem. Vhodný je pro větší suchá terária.\n· písek – je vhodný spíše pro pouštní hady, kteří se do něho zahrabávají. Musí být bez prachové složky! Pro Elaphe gutatta není moc vhodný, jemná zrnka se mohou dostat pod šupiny!\n· štěrk – je možno zakoupit v různé „zrnitosti“. Jako substrát ho používám na jedné polovině terária. Zrnitost má cca 4mm. Lze ho koupit ve zverimexech jako akvaristický štěrk. Opět ho zbavíme prachové složky například tím, že štěrk vysypeme do kýble a proplachujeme ho vodou. V mém teráriu zaujímá zhruba plochu 20dm2 o vrstvě cca 0,5-1cm. V něm je umístěna nádoba s vodou.\n· rašelina, mulčovací kůra – používáme ji tehdy, chceme-li mít v teráriu trochu vlhko. To rašelina dobře zadržuje a pokud je čistá, tak ani neplesniví ani nehnije.\n· lignocel = kokosová kůra – je druhým substrátem, který používám na druhé polovině terária. Má vlastnosti jako rašelina. Cena lignocelu se pohybuje okolo 50kč, je prodáván v suché formě a lisován do „cihel“. Před tím, než ho dáme do terária musí projít nabobtnáním – nasáknutím vodou. Já mám lignocel v teráriu na ploše zhruba 35dm2 a když rozmočím celou cihlu lignocelu, tak mi substrát dosahuje hloubky (výšky) cca 3-4 cm. Had v něm tráví docela dost času. Po tom, co se ze substrátu teplem odpaří voda, výška substrátu klesá. Není nic jednoduššího než vzít pet láhev a přímo do terária vylít i třeba ty dva litry. K znovu nasáknutí můžeme lignocelu pomoct rukama, hnětením či vymačkáváním nasáklé vody, která se vsákne do dosud suchého substrátu. Na vlhkost hlavně dbáme před svlékáním kůže.\nNádrž či miska s vodou: á\nI had se potřebuje sem tam napít, sem tam má i chuť se vykoupat, svlažit se. Navíc hadi také velmi rádi do vody kálejí.\n· Pod pojmem nádrž si představuji větší vodní plochu, třeba hlubší než 2cm jako v misce. Nádrž se bude asi více týkat těch, kteří se rozhodli pro akvaterárium, v němž je nádrž napevno zabudovaná. Je sice pěkné, že dopřejete své užovce opravdovou koupel a ne „brouzdálko“ v misce pod květináč, ale má to své nevýhody. Jak nádrž napouštět a jak taky vypouštět? Voda se musí měnit!!! A vzhledem k tomu, že do vody hadi rádi kálejí, musíte občas nádrž umýt. To jsou komplikace, které někdy od akvaterária chovatele odstraší. Můj kamarád se rozhodl, mít takové akvaterárium, že v něm bude mít nádrž, která bude zapuštěna pod rovinu, ale zároveň bude vyjímatelná a bude se moct v klidu umýt. Vodu měníme alespoň jednou týdně. I když v teráriu budeme mít nádrž, miska s vždy čistou vodou je více než vhodná.\n· Misku můžete mít buď umělohmotnou nebo keramickou nebo jsou misky třeba i z pískovce. Miska musí být na takovém místě, abyste ji mohli kdykoli v klidu vyndat, vyčistit, dát do ni čistou vodu a přitom nemuseli nijak hada rušit. I v tomto případě jako u nádrže platí, že voda se musí měnit. Jak často? Každý den či obden, ale když pojedete na týden na dovolenou, tak se svět nezboří, když se voda měnit nebude. Jen ji musí být dostatek, aby se teplem, které je v teráriu, neodpařila a had pak neměl co pít. Miska musí být také dobře upevněna na rovném povrchu a to hlavně z bezpečnostních důvodů. Já osobně mám bílou umělohmotnou misku o průměru 30cm. Je lehká, dobře omyvatelná, pokud je v ní voda, tak je i dobře stabilní - nepřevrhnutelná. Bílá barva je dobrá v tom, že rychle zjistím zda jsou ve vodě nějaké nečistoty (např. výkaly). Miska je mezi bílým štěrkem, takže není jako pěst na oko. Velikostně volíme takovou misku, aby se do ní mohla užovka v klidu stočit a celá se tam vlezla.\nTepelný a světlený zdroj: á\nTeplo, ale také vlhkost v teráriu jsou dva parametry, které asi nejvíce zařazují naše terárium podle prostředí v něm zřízeném do různého biotopu. Užovky (hadi obecně) patří mezi poikilotermní (studenokrevné) živočichy, tedy mezi živočichy s proměnlivou teplotou těla, s minimální termoregulační schopností. Proto hadi, chtějí-li se zahřát, tak musejí najít zdroj tepla, kterým bývá v přírodě nejčastěji slunce a od něj např. ohřáté kameny. I my proto musíme užovce takovýto zdroj tepla v teráriu zařídit. Slunce nám nahradí žárovka, sluncem ohřátý kámen nahradíme topným kamenem. Toto platí ale i obráceně, chtějí-li se hadi ochladit, přesunou se na chladnější místo. I to se jim musíme pokusit nabídnout. Proto musí být v teráriu na různých místech různé teploty spadající do teplot daného biotopu. Správná teplota těla hada je velmi důležitá. Má-li had špatnou teplotu, kterou nemůže změnit, jelikož v okolí není místo s optimální teplotou, pak je stresovaný, nemusí přijímat potravu, pokud ji příjme, špatně ji stráví nebo ji dokonce vyvrhne, nebo může následně kvůli nepříznivým podmínkám zahynout.\n¨ Teplotu á sledujeme pomocí teploměrů. Těch je více druhů a záleží opět jen na Vás, který zvolíte. Klasický rtuťový bych z bezpečnostních důvodů nepoužíval, teploměry jsou v gumové objímce zakončené přísavkou. Nikdy nevíte, co se může stát a had nějakou náhodou může teploměr rozbít a věřte mi, rozlitá rtuť v teráriu není asi to, co byste chtěli. Dalším typem je teploměr se spirální pružinou, která je napojena na ručičku ukazující momentální teplotu. Třetím typem je teploměr, který funguje na bázi tekutých krystalů. Teploměr je rozdělen do zón, z nichž je každá opatřena jiným typem krystalů – každý typ se zbarví při jiné teplotě okolí. Teploměr je tenký, dá se nalepit na sklo. Sám ho používám a jsem s ním spokojen. Jen musím dodat, že jsou zabarvené například třeba zóny 26-28°C. Každá zóna má jinou barvu. Platí teplota uprostřed zbarvené plochy – tedy že je 27°C. V teráriu je lepší mít více teploměrů na více místech.\n¨ Vlhkost á v teráriu udržujeme rosením. Vysoká vlhkost v teráriu není stálou podmínkou, jen v období, kdy se má naše užovka svlékat, tak o dostatečnou vlhkost dbáme. Jak zvlhčit terarijní vzduch? Rosením. K tomu použijte nějakou střičku, nejlépe nově zakoupenou, jelikož umělohmotná střička od nějakého chemického prostředku má ve své stěně zažranou chemikálii a voda od chemického prostředku načichne. Rosíme 1x denně. Osobně rosím rostliny, které v teráriu mám a tím pádem vlhčím i vzduch. Dále se voda vypařuje z vlhkého substrátu (lignocel), pokud takový používáte. Po pár dnech úplně vyschne a vy ho musíte znovu navlhčit. Prostě do něj nalijte vodu a nasáknutí pomožte promícháním substrátu rukou. Jinak voda z vodovodu obsahující chlór by měla být odstátá, aby chlór vyprchal. Dalším zdrojem vodní páry je miska s vodou nebo vodní nádrž. Do terária můžete umístit hygrometr = vlhkoměr.\n· Žárovka á je v teráriích asi nejčastějším typem světelného a tepelného zdroje. K výrobě takovéhoto zdroje potřebujeme klasický hliněný květináč za pár korun (cca 15kč), objímku na žárovku, kabel s koncovkou. Věřte mi, ale klasický hliněný květináč je dobrý. Můj spolužák, který se rozhodl si také pořídit hada, si nechal poradit od prodejce ve zverimexu, který mu říkal, že normální hliněné květináče často praskají, že jsou nekvalitní a zároveň mu nabídl ke koupi speciální „květináč“ za 150kč!!! Tak se prosím Vás nenechte okrádat a pořiďte si klasiku ;-) Myslím, že vytvoření konečného díla není tak složité. Osobně se považuji za anti-elektrikáře a taky jsem to zvládl, ale pokud jste mladiství, tak si ten zdroj nechte raději zapojit např. od taťky, strejdy či souseda. Musím se „pochlubit“ že když jsem do terárka nainstaloval tu žárovku a zapojil ji do elektriky, tak jsem zjistil, že jsem asi špatně utáhl dráty v objímce, a tak jsem to musel opravovat. NIKDY nemějte věci pod proudem, jinak Vás to pěkně kopne jako mě :-) Vytápění terária žárovkou je podle některých chovatelů vhodné, podle jiných nevhodné. Ti druzí doporučují pro vyhřívání terária topné kabely či dečky. Já se přikláním k první variantě, jelikož si myslím, že těžko vytopím čtyřsetlitrové terárium kabely v podlaze. V knihách se můžete dočíst, že máte žárovku umístit tak, aby se oni had nespálil – mimo jeho dosah (to by mne zajímalo kam, když můj had má 170cm a terárium mám o rozměrech 100x60x70). Já si myslím, že hadi nejsou blbí. Pokud se jednou spálí, zapamatuje si to a už vícekrát k žárovce nepoleze.\nè Jakou zvolit žárovku? Na výběr máme ze dvou druhů. Buď klasickou žárovku nebo žárovku úspornou.\n< K úsporné žárovce Vám toho moc nesdělím, jelikož s ní nemám žádné zkušenosti. Vím, že jelikož je úsporná, nebude Vám žrát tolik elektřiny jako žárovka normální, ale její výhřevnost zase není taková.\n< Já mám v teráriu 2 klasické žárovky. Proč dvě? Přes den v teráriu udržuji teplotu okolo 28°C, ale v noci, kdy v pokoji (v němž větrám) klesá teplota, by klesala teplota i v teráriu a to daleko pod 20°C. První žárovka je klasická „bílá“, ale navíc bodová. Jelikož mé terárium má objem cca 400 litrů, zvolil jsem 60 Wattovou. Žárovka je napojena na termostat. Bodová je proto, aby většina světla dopadala do jednoho místa, kde bude vyšší teplota a kde se může had vyhřívat. Druhá žárovka je také klasická, ale jelikož je určena jen k dovyhřívání terária přes noc, není bodová. Navíc má buď modrou nebo červenou barvu. Pokud se v duchu ptáte, proč je žárovka barevná, tak jen proto aby mě při nočním rozsvícení nevzbudilo ostré bílé světlo ;-) Jinak wattáž je 40W. I tato žárovka je napojena na termostat.\nè Jak udržet v teráriu požadovanou teplotu? Když jsem užovku dostal, tak v teráriu nebyl žádný zdroj tepla. Tak jsem tedy vzal stolní lampičku, dal jí k teráriu a světlo nasměroval ke sklu. Zchladlá užovka se ihned ke sklu připlazila a začala se hřát. Po chvíli se ale v teráriu udělalo moc velké teplo, a tak jsem světlo vypnul a pak ho opět zapnul, až když teplota zase klesla. Tak pořád do kola. Z toho plyne - pozor - malá terária se snadno přetopí! Pořídil jsem si proto spínací hodiny (cca250kč), které jsem zapojil mezi zdroj (síť elektrického proudu) a žárovku. Na nich jsem náhodně určil, že do žárovky (kterou jsem už do terária nainstaloval) půjde proud čtvrt hodiny, poté bude na další čtvrt hodiny vypnutá a to celé se bude stále přes den opakovat. Pozorováním teploty v teráriu jsem nakonec spínací hodiny zkorigoval tak, že ve finále pouštěly do žárovky proud jen prvních 15minut v každé hodině. Problém byl téměř vyřešen, i když se objevil další. Po té, co jsem začal jezdit přes týden do školy do Brna, tak se v pokoji netopilo, což ovlivňovalo mnou navrhnutý režim, který byl vhodný jen pro pokoj, v kterém se topilo. Třetí a poslední a také zároveň nejvychytanější krok v udržování správné teploty v teráriu byl termostat. Sehnat však správný termostat není tak lehké. Potřebujeme totiž termostat s odděleným čidlem, jelikož klasické pokojové termostaty mají čidlo zabudované uvnitř, nejsou vhodné do terária, kde je relativně vysoká vzdušná vlhkost, a tak u nich může dojít ke zkratu. Když jsem se byl ptát ve specializovaném elektru, že potřebuji termostat do terária, koukali na mě trochu s údivem. V sortimentu nabízeného zboží ho neměli, ale nakonec mi nabídli, že by mi ho mohli speciálně objednat. Byl by digitální a stál by cca 1000kč. Řekl jsem: „Ne děkuji.“ Hledal jsem tedy na internetu. Na webových stránkách pána, od něhož jsem si koupil topný kámen, jsem vyhledal jednoduchý termostat za cenu 250kč. To pro mne byla přijatelnější cena a se záměrem regulovat teplou i přes noc, jsem si objednal rovnou dva. Výrobek je to polský, designově nic moc, ale důležité je, že funguje :-)\nè Jak jsem vyřešil zapojení termostatů a spínacích hodin? Do sítě jsou zapojeny jako první spínací hodiny. První spínací hodiny jsou nastaveny tak, aby pouštěly proud do prvního termostatu v době od 8 hodin ráno do 8 hodiny večer. První termostat má čidlo nastaveno na 28°C. Klesne-li teplota v teráriu na 26-27°C, termostat pustí proud do bodové bílé žárovky, která je na něj napojena. Žárovka začne svítit, až čidlo zaznamená nárůst teploty na 28-29°C, odpojí opět žárovku od sítě a ta zhasne. Druhé spínací hodiny propojují druhý termostat se sítí v době od osmé večerní do osmé ranní. Čidlo druhého termostatu je nastaveno na 20°C a pracuje stejně jako první termostat. Na tento termostat je napojena modrá nebo červená žárovka. Čidla jsou umístěna do míst pod žárovkami.\n· Topný kámen á je další prvek vhodný jako zdroj tepla do terária. Někteří autoři říkají, že je vhodnější spíše pro ještěry a želvy, ale já si myslím, že tomu tak není. Topný kámen mám. Plošně dosahuje velikosti A5, je to napodobenina pískovce. Kámen má příkon 40 Wattů, a tak jeho výhřevnost není natolik velká, aby se had o kámen spálil, jak někteří autoři píší. Zakoupil jsem ho přes internet od jednoho pána z Ostravy. Cena byla něco okolo 225kč. Topný kámen je nepřetržitě v síti, stále je teplý a tak se na něm had může kdykoli vyhřát. Můj kámen tvoří dno jednoho z úkrytů, a tak pokud se chce můj Tao zahřát, dá přednost topnému kameni v soukromí, než aby se vyplazil na povrch kmene, kam svítí bodová žárovka a vyhříval se tam.\n· Topné kabely, desky a dečky á by se měly umístit pod dno terária. Desky mohou mít více zón s různými teplotami. Umístíme-li jednu do podlahy terária, had si poté může vybrat jemu vyhovující teplotu. Bohužel s těmito věcmi nemám zkušenost. A tak pokud ji máte třeba Vy, tak mi o tom napište.\n· Zářivka á je spíše zdrojem světelným než zdrojem tepelným. Mimo viditelného spektra záření má také složku "neviditelnou" a to složku UV = ultrafialové záření. UV záření můžeme dle jeho vlnových délek rozdělit na tři skupiny.\nè UV-C (50 - 260 nm) - je silné ionizující UV záření, které je nevhodné pro ozařování zvířat. V praxi se jeho účinků využívá pro sterilizaci chirurgických nástrojů.\nè UV-B (260 - 320 nm) - je záření mající vliv na metabolismus zvířat.\nè UV-A (320 - 400 nm) - záření, které má vliv na zbarvení těla, respektive šupin.\nProč se bavíme o vlnových délkách daných záření? Každé záření má, jak je výše psáno, jiný charakter. Díky slunečnímu záření (obsahující také UV - proti němuž se chráníme opalovacími krémy) si naše kůže vytváří pigment - přirozenou ochranu proti UV záření - tím opalovacím prvkem je UV-A. Jiná kategorie (UV-B) má mnohem větší vliv na naše tělo. To že bychom nebyli opálení by snad většina z nás nějak přežila, ale mít například rachitidu neboli křivici, to by se každému asi moc nelíbilo. A právě UV-B je záření, které se podílí na tvorbě vitaminu D (na obrázku vitamín D3), který vzniká v epidermis (pokožce) fotolytickou reakcí (s vlnovou délkou 290 - 320 nm) z 7-dehydrocholesterolu. Vit.D se poté různými chemickými reakcemi v játrech a ledvinách přeměňuje na D-hormon, který má vliv na hospodaření s vápníkem a fosforem. Špatné hospodaření vede k deformacím páteře, hrudníku, lebky, dlouhých kostí,... A proto nejlépe zde platí přísloví: Kam nechodí slunce, tam chodí lékař! Člověk není závislý na vit.D, může ho přijímat v potravě. Je-li ho ale i tam nedostatek, máme problém. Hadi nejsou tolik citlivý na nedostatek vit.D jako ostatní plazi, přesto jim ale můžeme dopřát osvětlení zářivkou s vlnovým spektrem obsahujícím UV o vlnové délce těch 290 - 320 nm podporujícím vznik vit.D. Zářivku umístíme do terária, byla-li by mimo terárium, nesmíme dát záření do cesty sklo, které UV nepropouští!\nJaké typy doporučit? Nevím, problematika zářivek je pro mě španělská vesnice, a proto se musíte ptát specialistů. Snad jen co jsem četl - Biolux Osram, DZS, Reptistar, Aquastar a jiné. Více Vám snad řeknou v obchodech se zářivkami či zverimexech.\nRostliny v teráriu: á\nNa pěstování rostlin v teráriu jsou různé názory. Jedni říkají, že ano, jiní, že ne. Podle mě záleží jen a jen na Vás. Jak bylo výše řečeno, snažíme se prostor terária přiblížit co nejvíce přirozenému prostředí pro naši užovku. Biotop mírného pásu a různorodost míst, která jsou e.g. okupována, jsou natolik rozmanitá, že máme velkou možnost výběru prostředí, aniž bychom "vybočovali" z biotopu mírného pásma. Součástí biotopu jsou bezesporu i rostliny. Užovka obývá stepi, pole, parky, louky, kde je plno rostlin různých druhů. Obývá ale také kamenité svahy, stará opuštěná obydlí,... kde toho na druhou stranu asi moc neporoste. Hadi, a to se týká samozřejmě i užovek, se naučili s rostlinami žít, a to je poznat i na jejich zbarveních. Využívají rostliny a barvu svého těla k maskování. Jedni žijí v korunách stromů, druzí si žijí na zemi. Jedni mají barvu těla podobnou zelenému listí, barvě kmenu, druzí spadanému listí, písku, kamení.\nRostliny nám designově pomohou doladit terárium opravdu k téměř přirozenému prostředí. Z jejich listů se uvolňuje vodní pára, a tak se podílejí na udržování vlhkosti v teráriu. Na druhou stranu se o ně musí více starat, musí mít dostatek slunečního světla, často je hadi, kteří se po nich plazí, zničí - zlomí listy, stonky. Kam a jak rostliny umístit? Zasadíme-li je přímo do substrátu, hadi kteří se jím rádi prohrabávají, je podryjí,... tomu můžeme zabránit, když květiny dáme do květináče. Ale v přirozeném prostředí asi moc často neuvidíme rostliny v květináčích, tak se snažíme květináč co nejvíce zamaskovat například kameny, větší vrstvou substrátu, kůrou,... Nebo abychom se tomuto vyhnuli, umístíme rostlinu tak, aby na ni had nedosáhl, nemohl se po ní plazit, zatímco listy rostliny budou například viset dolů po stěně terária.\nNezapomínejme, že dnešní moderní doba nám nabízí koupi umělých květin, které jsou velice podobné rostlinám živým. Nezničí se, neuschnou, lze je jednoduše vyjmout a umýt.\nPři výběru rostliny se zastavíme u toho, zda se do našeho terária budou hodit, zda snášejí tu a tu tepotu, takovou vlhkost,... Vybírejte takové, které lze snadno pěstovat, které s velkou pravděpodobností přežijí, když se po nich sem tam had bude plazit - například sukulenty - rostliny, které mají tuhé listy nebo stonek, v nichž schraňují vodu. Nevhodné jsou rostliny typu kaktus, které mohou svými trny hada poranit. Rostliny nesmí být jedovaté!!!\n· rašeliník - slouží v teráriu k udržení vlhkosti\n· Aglaonemy - dorůstají až metrových velikostí, a proto jsou vhodné jen do velkých, prostorných terárií\n· Nidulárie - vhodná do světlých, prostornějších terárií\n· Cindapsus - velmi vhodná do terárií, pne se, dobře snáší stín\n· Kryptanty - vhodné pro sušší terária\n· Sansevierie = "tchýnin jazyk" - vhodné do polosuchých terárií\n· Epifity - hydrofyty - tilandsiemie - tyto rostliny (tilandsia concolor, tilandsia juncea) jsem si nedávno pořídil já, zatím jsem s nimi spokojen, jelikož nehynou :-) jsou umístěny na kmenu stromu, který je součástí dekorace, po které se může had plazit, ale jsou umístěny tam, kde se neplazí a proto jsou chráněny od poškození. Připevněny jsou silikonem, rosím je jednou denně.\nAč by se mohlo zdát, že otázka úkrytu je nepodstatná, opak je pravdou. Úkryt je pro užovku velice důležitý. Jsou hadi, kteří úkryt nepotřebují, v klidu se rozvalí v teráriu, kde je napadne, ale užovka mezi takové hady nepatří. Úkryt musí být dostatečně veliký, aby se tam had bez problému vešel a schoval. Musí být však mobilní, tím myslím to, že když Vy budete potřebovat hada z terária vyndat, tak nebudete čekat, až se uráčí a vyleze. Ještě důležitější je to v problematice úklidu terária. Pokud by se had v úkrytu vykálel, musí se výkaly rychle a bezproblémově a precizně uklidit.\nVe fantazii Vám meze nekladu, a tak si můžete pro svého hadíka vymyslet jakýkoli úkryt splňující výše psané podmínky. Ať je to stará keramická nádoba, dutý kmen stromu,... je také dobré do úkrytu vidět, abyste si byli jistí že tam je. Ne aby nastala situace, že se rozhlídnete po teráriu, užovku neuvidíte a tak si řeknete: "Hmmm, asi je v úkrytu.", zatímco se Vám užovka bude producírovat někde po bytě, jelikož Vám utekla malou škvírou mezi dvířky, která jste špatně zavřeli a ani teď jste si jich nevšimli.\nV mém teráriu má Tao dvě místa, kam se může schovat. Jedním je celkem větší vrstva kokosového substrátu nahromaděná mezi přední stěnou terária a kmenem, pod něhož také velmi rád zalézá. Druhým místem je uměle vytvořený výklenek v kaskádě, která mi odděluje v teráriu výše položenou plochu s bílím akvaristickým štěrkem a níže uložené dno terária s lignocelem. V tomto výklenku je také položen topný kámen, takže se sem Tao uchýlí tehdy, chce-li se zároveň vyhřát.\nCo si představit pod pojmem dekorace v kontextu s teráriem? Asi zbylé vybavení terária, jako je třeba zadní stěna, větve, kmeny stromů, samorosty, ...\nZadní stěna terária je pro design asi nejdůležitější. Ale jak ji ztvárnit? Stěna může být poseta štěrkem, kameny, mohou na ní být vytvořeny různé výstupky, mohou na ni být upevněny rostliny (jak umělé, tak živé),...i zde se meze fantazii nekladou. Na jedněch webových stránkách byla zadní stěna vytvořena tmelovou pěnou, v níž byla upevněna kamenná plocha pro slunění hada. Jinde jsem četl, že si terarista vytvořil krásnou zadní stěnu, která nebyla ale dobře bezpečně utěsněna a had za ni zalézal, a pak musel řešit problémy jiné (výkaly). Ze stěny se mohou např. kameny uvolnit a hada zranit. Takže až budete přemýšlet, jakou stěnu vytvoříte, myslete hlavně na bezpečnost hada, na jednoduchost čištění a pak teprve na estetiku. Doplnit můžete kousky kůry, samorosty, kameny,...\nJá mám zadní stěnu velmi jednoduchou. Mám na ní nalepenou teraristickou tapetu s tématem polopouště. Upevnění jsem nezvolil zrovna nejlepší. Na zadní stěnu terária jsem nalepil pruhy z oboustranné lepící pásky. Pruhy jsou od sebe vzdáleny pár centimetrů. Bohužel se tato místa krabatí a mně asi brzo nezbude než zadní stěnu nějak renovovat :-(\nDekorativní věci mohou být také prospěšné a nejen dekorativní a to například při svlékání kůže, kdy se had otírá o všechny možné nerovnosti okolí, a tak ze sebe stahuje starou pokožku.\nJako dekoraci jsem použil zbytek kmene stromu. Zakoupil jsem ho ve zverimexu. Stál cca 400kč ve srovnání jeho ceny a velikosti s ostatními nabízenými kmeny byl výhodný. Ve zverimexech Vám mohou nabídnout i jiné, ale jsou malé a drahé a to proto, že je to dřevo z Afriky.\nââââââââââââ CHOV áááááááááááá\nKoupě hada: á\nJeště než si hada půjdete koupit, zamyslete se nad tím, co vlastně chcete. Budete se o něj muset starat - budete ho muset živit, budete mu muset čistit terárium, které nejdříve musíte udělat nebo koupit, což nejsou malé peníze, terárium dobře vybavit, aby jste hada přinesli do již hotového domova, kde se snad bude cítit dobře a bude tam šťastný. Zamyslete se nad tím, co od hada čekám. Je to živočich, který má rád klid a který Vám nebude v terárku denně ukazovat nějakou show. Bude většinu času někde zalezlý a tam si bude v klidu vegetit. Sem tam se po teráriu proleze, ale jinak nic. Užovka není vysloveně mazel, jako třeba krajta královská, ale pokud si e.g. ochočíte, vůbec jí nebude vadit, když ji vyndáte z terária a vezmete si ji k sobě, necháte ji na Vás ležet, či v určité míře prozkoumávat okolí. Ač je to absurdní, tak někomu hrozně vadí, např. šahat na myši, jelikož se jich narozdíl od hada bojí. Z hada vegetariána neuděláte, tak kdo ho tedy bude krmit? Vždy je lepší mít doma někoho, kdo s chovem pomůže. Naštěstí mám tak hodnou maminku, že ona je tím člověkem, kdo mi hada nakrmí, vyvenčí, sem tam si ho vezme do ruky, aby si neodvykl na kontakt s lidmi,...Děkuji Ti, mami ;-)\nKde tedy koupit Vaši vysněnou užovku červenou? Máte zhruba tři možnosti.\n· Zverimex - specializovaný obchod se zvířaty, zde můžete užovku zakoupit. Hadíka si pořádně prohlédněte, aby neměl žádná poranění, v pořádku ústní štěrbinu a okolí kloaky, neměl by být hubený (prohnuté boky těla),...někdy prodejci zapomenou vyndat z terária svlečku, na které můžete poznat, zda svlek proběhl správně (je vcelku, nepotrhaná). Jinak to, že tam hadí košilka leží a je už suchá, je známka toho, že prodavači se asi delší dobu do terária ani nepodívali. Pokud tam svlek nebude, tak se na něj zeptejte a před kolika dny se had svlékal. Také se zeptejte čím je krmen a kdy naposledy jedl. Pokud na hadovi shledáte nějaká poranění atd., tak si ho nekupujte! Soucit s ním je pěkná věc, ale jako nezkušenému teraristovi takový had přinese jen trápení a žádnou radost do začátku chovu, navíc se léčba může pěkně prodražit.\n· Časopis, internet - v časopisech zabývající se teraristickou tématikou zajisté najdete inzeráty na prodej užovky červené. Na inzerát odpovíte a dohodnete si schůzku s chovatelem. Pokud Vás pozve k němu domů, budete vědět, jaký vztah ke zvířatům má, v jakých žijí podmínkách. Chovatele se zeptáme, před kolika dny se had svlékal a kdy naposledy jedl. To samé platí o internetu, kde se dá nalézt také mnoho webů o teraristice, jejichž součástí jsou i rubriky koupě/prodej.\n· Teraristická burza - je asi nejlepším místem pro koupi hada. Setkáte se tu také s jejich chovateli, ale navíc zde máte velký výběr užovek i různých mutací, které nejsou ve zverimexech tak časté, ale i tam na ně lze narazit. Dále zde můžete dokoupit věci do terária, které Vám chybějí a nemohli jste je nikde sehnat. Nutno podotknout, že cenově bude výhodnější si koupit hada přímo od chovatele, jelikož si ve zverimexu cenu nadsadí, aby měli nějaký rabat, což je logické.\nJinak cena užovky červené se pohybuje v různých cenových relacích. Mláďata jsou levnější než dospělí jedinci, jejichž cena je většinou přes 1000kč. Mláďata můžete koupit již od 300kč a jedná-li se o barevné mutace, tak jdou ceny výše.\nTransport hada domů: á\npokud jsme rozhodnuti, že si hada třeba na burze zakoupíme, je dobré si s sebou vzít plátěný pytlík, který lze dobře zavázat a pokud je venku zima, je dobré hada v pytlíku umístit do termoboxu, aby nebyl vystaven velkému výkyvu teplot. S boxem zacházíme opatrně, aby had nebyl vystaven zbytečným otřesům a tím i stresem. Po příchodu domů a umístění hada do terária, sáček, v němž byla užovka transportována, z hygienických důvodů vyhodíme a popřípadě při koupi dalšího hada někdy v budoucnu použijeme sáček nový.\nHadíka už máme doma. Z hygienických důvodů bychom měli mít doma dvě terária - karanténní a přírodní. Užovku bychom měli umístit právě do karanténního terária. Popis takového terária naleznete v druhé sekci těchto stránek. Hada bychom tam měli ponechat alespoň 14dnů, já osobně bych ho tam ponechal do té doby, než se svlékne. Hada bychom měli ještě jednou pořádně prohlédnout a ošetřit proti roztočům například prostředkem Neostomosanem. Hada necháme den, dva v klidu a poté mu zkusíme nabídnout potravu. Má užovka si hned druhý den smlsla na jednom holátku. Pokud však Vaše užovka mít chuť k jídlu nebude, zkusíme jí potravu nabídnout za pár dní. Po karanténě přemístíme hadíka do druhého - přírodního terária.\nOsobně jsem žádnou karanténní nádrž neměl, jelikož mi Verča Taa přinesla v teráriu, které jsem začal měnit rovnou na terárium přírodní. Myslím, že ne každý má možnost doma zřídit ještě jedno (karanténní) terárium. Já už ho nyní mám. Je to to původní malé terárium. Užovka nyní okupuje již větší terárium a to malé jsem nevyhodil, jelikož se ještě někdy může hodit a to právě jako třeba karanténní nádrž. Nevýhoda nemít karanténní nádrž je asi v tom, že kdyby byl had nakažen například těmi roztoči, tak Vám zamoří celé terárium a my bychom ho museli zpětně celé čistit, desinfikovat. A to opravdu velmi důkladně. No, ale kam dát hada, když to naše terárium budeme čistit?\nZkrocení zlé zvěře aneb jak hada ochočit: á\nTo, co teď budu psát, není to, co bych vyčetl z knížky, ale jen mé osobní zkušenosti. Když mi Verča přinesla domů jako dárek malou užovku, tak mě to opravdu zaskočilo, jelikož jsem takový dárek nečekal. Zařídil jsem užovce nezbytné věci v teráriu a pak jsem si ji chtěl také pochovat. Ale... když jsem strčil do terária ruku, Tao se začal bát a dával mi jasně najevo, že ze mě není vůbec nadšený. Začal rychle dýchat, rychle kmital ocasem jako to dělají pro výstrahu chřestýši a zaujal obranou-bojovou pozici, kdy se stáhl do koutu a přední část těla zformoval do písmene "S" a čekal co bude. Chtěl jsem ho vzít, ale to po mě rychle vystartoval a opět se stáhl zpět. Kdyby byl větší, asi by mne kousl, ale jelikož to byla malá tkanička, tak ani neotevřel tlamu, jen se mě rychle dotkl zavřenou tlamou. Ten pohyb byl tak rychlý, že jsem si z počátku nebyl jistý, zda po mně vůbec vystartoval.\nA tak jsme si na sebe museli začít zvykat. Často jsem přišel k teráriu, otevřel dvířka a strčil do terária ruku. Na to Tao reagoval jako minule, rychle dýchal, kmital ocasem. Ale po pár dnech si na moji ruku zvykl a přestal být vystrašený. Tak naše seznamování mohlo přejít do další fáze. Ruku jsem začal směřovat opravdu pomalým pohyb k užovce a kousek od ní jsem se zastavil, jelikož se u užovky objevily známé příznaky strachu. Tak jsme tuhle proceduru spolu absolvovali tolikrát, dokud se mě nepřestal bát a byl klidný. Dalším krokem byl už přímý kontakt mé ruky a těla Taa. Jen jsem na něj ruku položil, nehýbal s ní. Tao si zvykal na můj dotyk a netrvalo dlouho, když jsem ho začal pomalu hladit (ve směru od hlavy k ocasu, jelikož jsem ho nechtěl hladit proti šupinám, aby mu to náhodou nebylo nepříjemné). Pak už jsem si ho klidně mohl brát do ruky, aniž by byla má užovka stresovaná a bále se mně. Neptejte se mě, jak dlouho trvalo, než si na mě má užovka zvykla. Nevím, je to přeci jen už doba, kdy byl Tao malý.\nUvědomte si, že každý had je jiný. Každý had je sám o sobě jedinečný tvor a i hadi jsou různých charakterů. Tím mám na mysli to, že bohužel třeba ten Váš hadík bude rozený cholerik a nebude mu prostě po chuti, aby ho někdo otravoval, natož aby na něj někdo sahal. Takový případ znám. Dcera mamčiny kolegyně si také pořídila e.g. a krmit ji, nebo na ni sahat, může jen v rukavicích, jelikož ji jinak užovka kousne. Naproti tomu můžete mít doma flegmatika, který si nechá téměř vše líbit.\nMůžete se dočíst, že někdo hady považuje za nekontaktní tvory, které máte nechat v klidu, sahat na ně minimálně, jen v nutnosti. S tím já nesouhlasím. Myslím, že je hezké, když si na sebe s hadíkem zvyknete, on Vás nebude brát jako vetřelce, když otevřete dvířka do jeho teritoria, kde on je pánem, ale bude vědět, že otevíráte Vy - ti kdo jsou na něj hodní, ti od kterých mu nehrozí žádné nebezpečí.\nJak s hadem zacházet? á\nPokud hada máme ochočeného, je s ním menší potíž, například při čištění terária. Takže pokud máme hadíka, který si nás ještě nestihl oblíbit nebo o to nemá ani zájem, a chceme třeba čistit terárium, musíme ho nějak izolovat. Pomoct si můžeme například krabicí, kterou dáme na hada a krabici zatížíme. Poté můžeme např. vyjmout exkrementy, vyčistit dno, přisypat substrát,... pak hadíka osvobodíme. Jestli ale chceme hada dát pryč z terária, tak ho třeba chytneme do rukou v rukavici a dáme do karanténní nádrže, kbelíku a poté kbelík něčím zabezpečíme, aby had neutekl,... nebo ho zaženeme rovnou do nějakého přenosného boxu (krabice od bot, s fixovaným víkem a vystřihnutou jednou dírou, kterou nějak uzavřeme až had do krabice vleze), aniž bychom se ho museli dotýkat. Používáte-li při kontaktu s hadem rukavice, tak je mějte měkké (jemné), abyste hada aspoň trochu cítili. Použijete-li silné pracovní rukavice v nichž nemáte cit, můžete hada nepříjemně zmáčknout, až ho budete bát do ruky.\nPokud je had ochočený, problémy jsou menší. Hada uchopujeme většinou jednou rukou v polovině těla a druhou rukou blíže hlavy. Na obrázku jsem se snažil nakreslit, jak je doporučováno hada uchopit. Takové uchopení jsem však praktikoval jen jednou a doufám naposledy. Toto držení je vhodné po hady, z nichž máte strach a očekáváte, že kousnou. Můj Tao když je u mně v ruce, tak mě nekouše, a tak nemám zapotřebí ho takto znehybnit. Nemá to rád, je mu to nepříjemné a snaží se z ruky vykroutit. Pokud řešíme i tady kam s ním, máme větší výběr, jelikož nám ho v době čištění může pohlídat mocník, který se hada nebojí a had je na něj zvyklý! Tím chci říct, že had Vás bude registrovat podle pachu. Takže pokud by mi Taa chtěla pohlídat Verča, tak u ni moc chtít být nebude, jelikož ho v rukou chovala jen málo, zatímco když si ho vezme mamka, tak on bude vědět, že je v rukou té hodné paní, co ho má ráda a kamarádí s ním víc než má přítelkyně. Pach je velmi důležitý hadí smysl, na který nedají dopustit. A vy si toho musíte být vědomi. Zmiňuji to proto, abyste na hady sahali vždy čistýma rukama a pokud jste si je před chvílí myli, tak je dobré jen čistou vodou, jelikož se hadíkovi nebude moc zamlouvat vůně Vašeho mýdla. To platí ještě více po tom, co jste hada krmili a sahali tak na myši. Potom si ruce umyjte!\nJinak pohyby rukou musí být pomalé, i když jste s hadem kamarádi. Rychlé pohyby hada zneklidňují a může se cítit ohrožen a může pak kousnout.\n· Kousnutí - když Vás had kousne, je to většinou obranné kousnutí, jelikož se had cítil ohrožen. A tak Vás tím to chce zastrašit a donutit Vás k odchodu z jeho teritoria. Kousnutí je velmi rychle a krátké, had se zpátky vrátí do obranné pozice. Není to tak, že by se do Vás zakousl a snažil se Vám ruku sežrat ;-) Zuby nejsou dlouhé, a tak rána není hluboká. V místech proniknutí zubů kůží se objeví malé kapičky kapilární krve - nic smrtelného. Vydesinfikujte si to a zalepte. Pokud by se had přeci jenom nechtěl Vaší ruky vzdát a zůstal by zakousnut, tak ho neberte za hlavou a nesnažte se mu hlavu od ruky odtrhnout, jelikož zuby v tlamě jsou orientovány mírně dozadu a vy je tak zařezáváte hlouběji. Lepší je potřít hlavu (čenich, okolí tlamy) něčím, co hadovi páchne. Prý neholduje silnému alkoholu :-)\nVětšina hadů jsou od přírody masožravci (Carnivores), a tak se jim nesnažte změnit jejich stravovací návyky.\nKde sehnat potravu, kterou budeme potřebovat pro krmení naší užovky?\n· Zverimex - to je pro převážnou část teraristů místo, kde nakupují holátka, skákavky, myšky, myši, křečky, potkany,...\nNe ve všech zverimexech ale seženete to, co chcete. Velkým problémem jsou často holátka. Holátka jsou malé, nedávno narozené myši, které nejsou osrstěné, jsou tedy holé - proto holátka. Ale za holátka bych označil ještě o trochu starší myšky, které jsou sice již osrstěné, ale ještě jsou jakoby mimina, jelikož nejsou moc pohyblivé a sají ještě pořád mléko (oba "typy" holátek jsou vyfoceny na obrázku). Holátka mívají ve zverimexech také někdy mražená. Po čase z holátek vyrostou takzvané skákavky. Což jsou už větší myšky, osrstěné, pohyblivé, stále mají zavřené oči a takový název mají z důvodu, že se brání tím, že skákají - takže když jedno vezmete do ruky a ono vycítí nebezpečí, skočí Vám z ruky, aniž by se zamyslelo nad tím, kam vlastně dopadne. I na velké myši ale můžeme rozeznat myš mladou od myši dospělé.\n· Vlastní chov - pokud to člověku nevadí, pak si myši může chovat sám. Já to tak praktikuji. Terárium s myšmi mám na balkóně, jelikož s prominutím smrdí. Na jaře si pořídím 2-3 samice a jednoho samce. A v průběhu roku krmím jejich mláďaty. Na podzim je všechny skrmím, aby se přes zimu u mě netrápili, a tak se i já stávám v zimním období závislý na zverimexu. Pro mne je vlastní chov praktičtější, jelikož si myši pořádně vykrmím a mám je k dispozici vždy, když chci. Když přijdu v zimě do zverimexu a vidím, jaké mini myšky mi dávají a chtějí 12kč za jednu, tak se mi protáčejí panenky.\nOtázky typu - čím krmit a jak často krmit - jsou velmi frekventované, ale odpovědět na ně, není tak lehké.\nPotřebuji ještě trochu času, ale v blízké budoucnosti tu bude něco o krmení, venčení, svlékání pokožky, ....\nZPĚT na úvodní stránku "WEB Mňuk".


Teplejší overálky JARO/PODZIM | Promiminka.cz\nDomů / Kojenecké oblečení / Teplákovky,tepláčky,mikinky / Teplejší overálky JARO/PODZIM\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – fialový\nskladem 531 Kč Přidat do košíku\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – fialový, vel. 62\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – fialový, vel. 68\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – fialový, vel. 74\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – fialový, vel. 86\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – granátový\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – granátový, vel. 62\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – granátový, vel. 68\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – granátový, vel. 74\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – granátový, vel. 86\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – hořčicový, vel. 74\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – hořčicový, vel. 86\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – karamelový, vel. 74\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – malinový\nBaby Nellys Kojenecký teplákový overal s kapucí Teddy – malinový, vel. 62


Heineken® 0.0 | Nealkoholické pivo - 0.0 % alkoholu | Heineken.com\nUvařit sladový nápoj s 0.0 % alkoholu, který chutná skvěle – je to vůbec možné?\nPrůměrné výživové údaje NA 100 ML\nENERGETICKÁ HODNOTA 90kJ / 21 kcal\nSŮL <0.01 g\nSkvělá chuť, žádný alkohol.\nNaši zkušení sládci začali od nuly a strávili roky zkoumáním, vařením a ochutnáváním, než konečně vytvořili recepturu kombinující osvěžující tóny ovoce a jemné sladové tělo v dokonalé rovnováze. Nápoj, který si zaslouží nosit značku Heineken. Stále si samozřejmě zachovává nekompromisní kvalitu charakteristickou pro všechna piva Heineken již od roku 1873 – vyrábí se z prvotřídních surovin a unikátních pivovarských kvasnic A-Yeast. Bylo to obtížné, ale nikoli nemožné.\nO pivu Heineken 0.0\nJak pivo Heineken 0.0% chutná?\nHeineken 0.0% má dokonale vyváženou chuť s osvěžujícími tóny ovoce a jemným sladovým tělem. Během dvojího vaření se odstraní alkohol a chuť piva se doladí přírodními aromaty.\nCo je Heineken® 0.0?\nHeineken® 0.0 je osvěžující nealkoholické pivo vařené podle jedinečné receptury zaručující charakteristickou vyváženou chuť, které vám umožňuje vychutnat si pivo Heineken® kdykoli během dne. Věříme, že všechna piva nesoucí značku Heineken® by měla přinášet radost a zpříjemňovat vaše chvíle. Vyzvali jsme tedy své sládky, aby využili veškeré své znalosti i zkušenosti a uvařili to nejlepší možné nealkoholické pivo za použití výhradně přírodních surovin. Výsledkem je pivo s 0.0 % alkoholu uvařené pro milovníky piva, od milovníků piva.\nJe pivo Heineken 0.0% vhodné i pro mladší konzumenty, kteří ještě ze zákona nesmějí pít alkohol?\nPřestože tento nápoj neobsahuje alkohol, náš sortiment je obecně určen pro zákazníky, kteří již dosáhli věkové hranice pro legální pití alkoholu.\nKolik kalorií obsahuje 33 cl piva Heineken 0.0%?\nHeineken 0.0 obsahuje pouze 21 kcal/100 ml, takže na jednu lahev o objemu 33 cl vychází 69 kalorií.\nObsahuje pivo Heineken 0.0 nějaký alkohol? Je bezpečné (pro těhotné, řidiče, uživatele léků)?\nHeineken 0.0 obsahuje méně než 0.03 % alkoholu a jako takový patří do kategorie nealkoholických piv. Toto množství alkoholu nemá na lidský organismus žádný vliv a lze jej bez obav konzumovat i při řízení, v těhotenství nebo při užívání léků spojeném se zákazem požívání alkoholu.\nV čem se chuť piva Heineken 0.0% liší od klasického piva Heineken? Jaké jiné složky obsahuje?\nHeineken 0.0% chutná jinak než klasický Heineken. Vyznačuje se stejnými charakteristickými tóny ovoce, které však doplňuje jemné sladové tělo. Heineken 0.0 se vaří ze stejných kvalitních surovin jako klasický Heineken (voda, ječný slad, chmel a pivovarské kvasinky A-Yeast), obohacených o přírodní aromata.\nJaká je doporučená maloobchodní cena piva Heineken 0.0%?\nCena se bude na jednotlivých trzích lišit v závislosti na místních cenách piv Heineken a také na situaci v kategorii nealkoholických piv.\nS jakým cílem jste pivo Heineken® 0.0 uvedli na trh?\nPoskytnout našim zákazníkům možnost volby při jakékoli příležitosti spojené s pitím. Vyslyšeli jsme současný společenský trend, který klade větší důraz na vyvážený životní styl a umožňujeme lidem, kteří nemohou pít alkohol, zůstat součástí kolektivu i ve chvílích tradičně spjatých s pitím piva. Zároveň tato novinka posiluje pozici značky Heineken® jako průkopníka ve svém oboru – neustále přicházíme s novinkami a inovacemi doplňujícími náš stávající sortiment, při zachování prvotřídní kvality.\nPro koho je pivo Heineken® 0.0 určené?\nCílíme na muže i ženy (ve věku, kdy již ze zákona mohou pít alkohol), kteří mají rádi chuť piva, ale v určitých situacích nechtějí konzumovat alkohol.\nNa kterých trzích se bude pivo Heineken® 0.0 prodávat a proč?\nHeineken® 0.0 se prodává na 58 trzích po celém světě, včetně Evropy, Severní Ameriky, jižní Afriky, Ruska, Vietnamu a Austrálie. Poprvé jsme jej představili roku 2017 v Nizozemku a Německu, poté následovalo Spojené království a Francie. Vše se řídilo načasováním vstupu novinek do maloobchodní sítě a dostupností výrobků. Na další trhy se Heineken® 0.0 bude rozšiřovat postupně v závislosti na poptávce.\nJak se pivo Heineken® 0.0 vaří?\nHeineken® 0.0 je nadvakrát vařené pivo z přírodních surovin, které jsou stejné jako u klasického piva Heineken® Original (voda, ječný slad, chmelový extrakt a pivovarské kvasinky Heineken® A-Yeast). Šetrně odstraníme alkohol vakuovou destilací a nakonec celou směs dovedeme k dokonalosti přírodními aromaty.\nLepek, který se ve formě proteinových frakcí nachází v některých obilovinách včetně ječmene a pšenice, způsobuje u malého procenta populace onemocnění zvané celiakie. Samotný ječmen tedy lepek obsahuje, ale většina se ho během výroby piva rozloží a do konečného nápoje se nedostane. Stopové množství však může zůstat, což následně může u citlivých jedinců vyvolat alergickou reakci. Konkrétní hladiny lepku v pivu se do velké míry liší v závislosti na použitých surovinách a výrobním procesu. Stejně tak se velmi liší míra citlivosti na lepek, a zatímco některá piva tak mohou být pro některé celiaky bezpečná, neplatí to univerzálně pro všechna piva a všechny celiaky. V rámci EU se jako „bezlepková“ označují pouze piva, která obsahují maximálně 20 mg/kg lepku. Ani Heineken® Original, ani Heineken® 0.0 nejsou z tohoto hlediska bezlepková, jelikož obsahují o něco málo více než 20 mg/kg lepku, tedy o něco více než 0.002 %.\nLiší se lahev piva Heineken® 0.0 od ikonické lahve značky Heineken® tak, jak ji známe?\nJe pivo Heineken 0.0 vhodné i pro mladší konzumenty, kteří ještě ze zákona nesmějí pít alkohol?\nHeineken® 0.0 zůstává věrný ikonické lahvi naší značky. Pouze etiketa a víčko jsou modré, aby se na první pohled odlišila nealkoholická varianta.\nKolik kalorií obsahuje 33 cl piva Heineken® 0.0?\nHeineken® 0.0 obsahuje pouze 21 kcal/100 ml, takže na jednu láhev o objemu 33 cl vychází 69 kalorií. To je o polovinu nižší hodnota než u piva Heineken® Original, které obsahuje 42 kcal/100 ml.\nI po odstranění alkoholu má pivo Heineken® 0.0 stále poměrně vysoký obsah kalorií. Přidáváte do něj cukr?\nHeineken® 0.0 obsahuje méně kalorií než většina konkurenčních nealkoholických piv. Po odstranění alkoholu do něj přidáváme pouze přírodní aromata, žádná jiná aditiva včetně cukru již při výrobě nepoužíváme. Heineken® 0.0 dále obsahuje stejné ingredience jako klasický Heineken® Original.\nOdkud pocházejí cukry obsažené v pivu Heineken® 0.0?\nHeineken® 0.0 neobsahuje žádná aditiva, jako je například cukr, pouze přírodní aromata. Cukry obsažené v pivu Heineken® 0.0 pocházejí z ječného sladu. V alkoholických pivech se veškeré sladové cukry při kvašení přemění na alkohol díky působení pivovarských kvasinek. V případě nealkoholických piv zůstává určité množství sladových cukrů ve finálním nápoji, kde dotváří vyváženou chuť. Heineken® 0.0 má nízký obsah cukrů (dle evropských nařízení), pouze 1,3 g na 100 ml. Oproti tomu například zpracovaný pomerančový džus obsahuje přibližně 9 g cukrů na 100 ml.\nV čem spočívá kampaň Heineken® Teď už můžete?\nJedním z nejdůležitějších kroků pro společnost Heineken® bylo pochopit klíčové společenské překážky v pití nealkoholického piva a relevantní příležitosti k jeho konzumaci. Kampaň Teď už můžete proto prezentuje pivo Heineken® 0.0 jako stylovou nealkoholickou alternativu pro všechny situace, při kterých se zpravidla pivo nepije, a koresponduje tak s rostoucím trendem zdravého životního stylu. Základem celé kampaně je univerzálnost piva Heineken® 0.0 pro všechny okamžiky a společenské příležitosti, které volají po skvěle chutnajícím pivu, ale nikoli po alkoholu.\nProč jste spustili kampaň Teď už můžete?\nJako průkopníci v pivovarnickém oboru si zakládáme na propagaci svých inovací a kampaní s cílem naplňovat potřeby zákazníků. Zaznamenali jsme enormní nárůst zájmu v kategorii nízkoalkoholických a nealkoholických nápojů a prostřednictvím kampaně Teď už můžete chceme ukázat všechny možné příležitosti spojené s pitím, kde si lze pivo Heineken® 0.0 vychutnat.\nPro koho je kampaň Heineken® Teď už můžete určená?\nS touto kampaní se zaměřujeme na ty, kteří nemůžou nebo nechtějí v určitou chvíli pít. Jsou to například lidé v práci, rodiče, kteří v daný okamžik tráví čas s dětmi, anebo lidé, kteří si zakládají na zdravém životním stylu. Heineken® 0.0 přináší úžasné nové možnosti, protože umožňuje přeměnit okamžiky tradičně nespojované s pitím piva na příležitosti k vychutnání tohoto oblíbeného nápoje, ovšem bez alkoholu.\nKolik alkoholu obsahuje pivo Heineken 0.0 a co znamená hodnota ABV 0.03 %?\nHeineken 0.0 obsahuje extrémně malé množství alkoholu; hodnota maximálně 0.03 % ABV (objemových procent alkoholu) znamená, že pivo Heineken 0.0 v jakémkoli objemu obsahuje maximálně 0.03 % alkoholu. To je hodnota srovnatelná nebo dokonce nižší než u jiných potravin, jako je například chléb, pečivo, džusy nebo banány, ve kterých probíhá přirozený proces kvašení určitých složek (obiloviny, ovoce). Označení a složení piva Heineken 0.0 uvedené na jeho obalu jsou v souladu s lokálními potravinářskými zákony a předpisy.\nMohou pivo Heineken 0.0 pít i mladí lidé, kteří ještě nedosáhli věkové hranice pro konzumaci alkoholu?\nSvou odpovědnost jakožto výrobce alkoholických nápojů bereme nanejvýš vážně, a přestože Heineken 0.0 neobsahuje alkohol, naše propagační činnost necílí na spotřebitele pod hranicí věku pro povolenou konzumaci alkoholu.\nCílíte aktivně na konzumenty pod hranicí věku pro povolenou konzumaci alkoholu?\nNe, jako odpovědný výrobce alkoholických nápojů cílíme výhradně na spotřebitele, kteří již ze zákona mohou pít alkohol, přestože tento konkrétní nápoj žádný alkohol neobsahuje.\nJaký má pivo Heineken® 0.0 význam v kontextu obecného úsilí o zodpovědnou konzumaci alkoholu?\nSpolečnost Heineken® věří, že by na trhu mělo existovat nealkoholické pivo, které se dobře hodí i pro příležitosti tradičně spojované s pivem a zároveň odpovídá trendu uvědomělého životního stylu. Prostřednictvím této nové kampaně o pivu Heineken® 0.0 chceme ukázat, jak je důležité mít věci pod kontrolou, i když se bavíte. Rádi bychom přiměli konzumenty přemýšlet o svém chování, když dojde na pití alkoholu při večerní zábavě a příležitostech tradičně spojených s pitím piva, a představili jim nealkoholický nápoj dokazující, že i umírněnost může být stylová.\nPoznejte naše prémiové produkty


Reflexní bunda HV GUARD 4v1 - Pracovní reflexní bunda - DobrýTextil.cz\nDomů Pracovní oděvy Reflexní oděvy Bundy Reflexní bunda HV Guard 4 in 1\nReflexní bunda HV Guard 4 in 1 Reflexní oranžová | M\nVíceúčelová pracovní reflexní bunda s vysokou viditelností 4 v 1.\nSvrchní bunda je vyrobená z voděodolného, prodyšného a fluorescenčního materiálu. Pro zvýšení bezpečnosti při práci byly na bundě použity retroreflexní pruhy 3M. Kapuce je skrytá v límci, odnímatelná a s vyztuženým kšiltem. Zapíná se na celopropínací kostěný zip s klopou. Bunda má odnímatelné rukávy. Lemy rukávů jsou stažené pruženkou a nastavitelné suchým zipem. Pro pohodlnější nošení se dají dolní lem i kapuce stáhnout elastickou šňůrkou. Praktické jsou i měchové kapsy s klopou, boční kapsy, náprsní kapsa na zip s klopou, kapsa na ID kartu a propisky. Švy bundy jsou podlepené. Certifikace dle norem EN ISO 471 (třída 2, 3)- EN 343+A1 (třída 3:1) a EN ISO 13 688.\nVnitřní fleecová bunda je odnímatelná. Je z hřejivého fluorescenčního materiálu s certifikovanými retroreflexními pruhy 3M. Zapíná se na celopropínací kostěný zip. tento typ zipu je použit také na uzavírání kapes. Je lemovaná elastickým proužkem a z obou stran opatřená antipilingovou úpravou (proti žmolkování). Certifikace dle norem EN ISO 20 471 (třída 3) a EN ISO 13 688.\nMateriál: Svrchní bunda - 100% polyester s PU úpravou, Oxford, 180 g/m2\nVnitřní bunda - 100% polyester, fleece, 280 g/m2\nVelikostní tabulka bundy HV GUARD 4 IN 1\nM 78 cm 58 cm 70 cm\nL 80 cm 62 cm 72 cm\nXL 82 cm 66 cm 74 cm\nXXL 84 cm 71 cm 76 cm\nXXXL 86 cm 77 cm 78 cm\nXXXXL 88 cm 83 cm 80 cm\nVnitřní fleecová bunda\nM 76 cm 54 cm 66 cm\nL 78 cm 58 cm 68 cm\nXL 80 cm 62 cm 70 cm\nXXL 82 cm 67 cm 72 cm\nXXXL 84 cm 73 cm 74 cm\nXXXXL 86 cm 79 cm 76 cm\n873 Kč Detail


Podržte se! Hanychová potvrdila vztah se Soukupem | Ahaonline.cz\nČtete dobře! Mediální magnát Jaromír Soukup (53) momentálně randí s modelkou Agátou Hanychovou (37). Ta jejich vztah o víkendu potvrdila. Fotoreportéři Aha! je pak zastihli během společného objetí na letišti.\n21. 06. 2022 07:36\n21. 06. 2022 02:30\nTo je vždycky ale podraz pro ty ex- partnerky , které jejich chlap vyměnil za štět-ky..\nJe úděsný, že Slováček vyměnil Patrasovou za něco jako je Gelemová a Soukup po Brožové sáhnul po štěťuli ze Suchdola .Jak je Brožové.Musí zuřit , protože to je fakt dost ponížení.\n20. 06. 2022 11:26\nto že je Aguš dem--tní jsem věděl, ale že by Sokoup padnul až du rokle oceánu... prostě je to superpit------\nTak to je masakr! Nová dvojka "Blbá a blbější" Na ojetější fuchtli by už Soukup těžko vlezl. S tímhle bych zalezl do kanálu a ne se veřejně chlubil...bléééé\n20. 06. 2022 08:57\nNěkterá mluva Soukupa v jeho pořadech je na úrovni? Mluví sprostými slovy s mladými v pořadu a včera to byl také zážitek s Novotným. Pan ředitel klesá a klesá.\n20. 06. 2022 16:22\nborka30: S tím ušišišlaným, hloupým, vulgárním Novotným?\n20. 06. 2022 07:34\nagáta by měla navštívit odborníky na duši, nechová se standardně, obávám se, že její děti to jednou odskáčou. Dostala radu od matky chytit nějakého milionáře, obě jsou dle nich chudé. Přes čáru už hodně. Slušný chlap, kterého by chtěla se jí bude obloukem vyhýbat, to jí nanapadlo. ? Ztrácí úctu sama k sobě, co potom může dávat svým dětem. Ach jo!!!\n20. 06. 2022 07:24\nTak to je na tom Soukup už hodně bídně, protože vlézt na takovou otahanou osobu skutečně není žádné terno. Je fakt, že jeho šaškování na obrazovce odpuzuje stále víc diváků, tak teď si ohromně vylepší sledovanost.\n20. 06. 2022 09:50\nTo asi málokdo čekal, že na Soukupa zbyde už jen Agáta, to aby se chudák zaregistroval na oddělení venerologie, asi tam bude kvůli své nové „lásce” z preventivních důvodů častým návštěvníkem.\n21. 06. 2022 02:33\n----- Ve vinohradské nem. už má známost u ex-MUDra., tak jí může vyjednat termín.Čekací doby kvůli Ukrajincům jsou dlouhé\n20. 06. 2022 07:21\nŘekla bych, že k chlubeni to není teda...\n20. 06. 2022 06:22\nPan Soukup dělá vše pro to, aby neopadl zájem o jeho osobu Kdo neměl Špagátu jako by nebyl.....


Axis uvedl výkonnou kameru typu PTZ dome pro venkovní použití s podporou H.264 | Axis Communications\nAxis uvedl výkonnou kameru typu PTZ dome pro venkovní použití s podporou H.264\nAxis Communications, globální lídr v oblasti síťového videa1, uvedla na trh venkovní výkonnou kameru typu PTZ dome navrženou pro snadnou a spolehlivou instalaci v náročných dohledových aplikacích. Síťová kamera AXIS Q6032-E je ideální pro použití na letištích a v přístavech nebo pro dohled ve městech a jeho okrajových částech.\n„AXIS Q6032-E je vysoce výkonná kamera typu PTZ dome, připravená k okamžité instalaci ve venkovním prostředí,“ uvedl Erik Frännlid, ředitel pro Product Management společnosti Axis Communications. „Není třeba kupovat a instalovat samostatný venkovní kryt, instalace kamery je tedy rychlá a snadná. AXIS Q6032-E vyhovuje náročným požadavkům na vynikající kvalitu videa, má silný zoom, který umožňuje detailní zobrazení, rychlou a přesnou funkci pan/tilt a spolehlivě funguje v extrémních podmínkách.“\nU kamery AXIS Q6032-E je poprvé představena unikátní funkce Arctic Temperature Control společnosti Axis. Nejenže umožňuje kameře fungovat při teplotě –40 °C, ale rovněž při této teplotě znovu nastartovat, pokud dojde k výpadku napájení. Kameru funguje v rozsahu teplot od –40 do +50 °C a vyhovuje specifikaci IP66 s ohledem na odolnost proti pronikání prachu a vody.\nKamera AXIS Q6032-E je napájena pomocí High Power over Ethernet, což zjednodušuje instalaci, protože k napájení kamery, ovládání funkcí pan/tilt a zoom i přenosu videa je třeba pouze jeden kabel. Díky High PoE může kamera fungovat i při výpadku proudu, protože síťové prvky mohou být připojeny k UPS. Napájecí adaptér High PoE je standardní součástí dodávky kamery.\nKamera generuje video vynikající kvality, čehož je dosaženo několika funkcemi. Patří mezi ně automatický denní/noční režim, 128násobný dynamický rozsah, technologie progressive scan a výkonný 35násobný optický a 12násobný digitální zoom s automatickým zaostřováním. Například poznávací značky automobilů lze přečíst ze vzdálenosti 160 m. Kamera umožňuje díky funkci intelligent auto-tracking detekci pohybujícího se objektu a jeho sledování v rámci svého zorného pole.\nAXIS Q6032-E podporuje formát videokomprese H.264, který významně optimalizuje šířku pásma a nároky na úložiště bez snížení kvality obrazu. Z důvodu vyšší flexibility je podporován formát Motion JPEG.\nKamera má také vestavěný slot pro paměťové karty typu SD/SDHC pro lokální ukládání záznamů. AXIS Q6032-E v sobě integruje pokročilé síťové funkce pro zvýšení bezpečnosti, efektivity a usnadnění správy. Tento typ je podporován softwarem pro správu videa AXIS Camera Station a rovněž řadou dalších aplikací programu Application Development Partner. Kamera AXIS Q6032-E bude k dispozici od května 2009.


Transsibiřská magistrála – Část 3: Horolezení uprostřed Sibiře - Za sedmero horami\nTranssibiřská magistrála – Část 3: Horolezení uprostřed Sibiře\nBlog | Rusko\nZastávka číslo 3 nás zavedla do přírodní rezervace Stolby rozkládající se uprostřed ruské Sibiře. Nachází se v přímé blízkosti města Krasnojarsk a jejími hlavními lákadly jsou syenitové skály, podle kterých dostala oblast své jméno. Příroda se postarala o to, abychom v těchto téměř 200 skalních útvarech viděli podoby lidí, zvířat i mýtických stvoření, kde některé z nich jsou až bizarně podobné realitě.\nV srdci ruské Sibiře\nZačátek naší návštěvy Krasnojarsku byl ve znamení dozvuků stravy, kterou jsme snědli na předchozí stanici v Jekatěrinburgu. Jídlo je v Rusku poměrně levné a hlavně dobré, proto nikdy neváháme a i neznámé pochutiny rovnou strkáme do úst. Ne vždy se nám to vyplatí a to byl i případ poslední večere na evropském kontinentu. Výhodu to ale přece jen jednu mělo – nevolnost nás vysílila natolik, že jsme 36 hodinovou cestu vlakem prospali.\nV Krasnojarsku se dlouho zdržovat nechceme. Město, které bylo založeno v 17. století kozáky na řece Jenisej, bylo v minulosti využíváno k deportaci nechtěných osob a opozice. V jeho okolí se koncentrovalo největší množství gulagů, není proto divem, že do něj stát neinvestoval a historických památek tu proto k vidění moc není.\nDlouhá cesta do parku\nDo přírodní rezervace jezdí městský autobus přímo od hlavního nádraží. Shodou náhod jsme tu v sobotu ráno a naskýtá se nám tak pohled na vlak plný vojáků, kteří se na víkend vracejí domů. Jásavé výkřiky jejich přítelkyň a uslzené oči maminek my už dnes známe jen ze starých seriálů.\nAutobusy v Rusku často melou z posledního, v tom našem se po čtvrt hodině cesty ozve výbuch v motoru a po zbytek jízdy se ze zadní části vozidla line tmavý dým. Nikoho z cestujících to ale neznepokojuje, řidič si zřejmě ani ničeho nevšiml a na konečnou stanici nás dopraví.\nVystupujeme u dětského zábavního parku, odkud nás lanovka vyváží ke vstupu do rezervace. Očekávali jsme přinejmenším budku s mapkou, vítá nás ale jen dřevěná brána, časem vybledlá mapa, která ovšem neukazuje vzdálenosti, a návod, jak se zachovat, když potkáme medvěda. Poučeni o tom, že oční kontakt nám medvědí lásku nezíská, vyrážíme cestičkou do centra rezervace. Netušíme, jak daleko je druhá brána nebo kemp, jen doufáme, že nám litr vody v parném dni vystačí a dříve než smrt žízní objevíme horský potůček. Když po dvou hodinách zeje láhev prázdnotou a všechny naše naděje na nalezení vody se jeví jako slepé, vysrkáme všechnu šťávu z rajčete, které nám zbylo od večeře, a nutíme se jít dál. Opět nás nepřestává udivovat ruské značení. Co 200 metrů potkáváme dvě šipky: rovně – centrální Stolby a zpět – lanovka. Jen vzdálenosti na ně někdo zapomněl dopsat. V duchu chválím Klub českých turistů a při pochodu začnu snít o vychlazené Kofole.\nNakonec se na nás přece jen usměje štěstí a před námi se otevřou centrální Stolby. Skály tvoří celou rodinu – pospolu tu na nás shlíží Babka, Děd i Vnučka, bez újmy projdeme i pod kamenem, který má podle legendy spadnout až když se pod něj postaví ten největší hříšník. Dom chvíli laškuje s myšlenkou vylézt si na skálu pojmenovanou Slon, která je nejoblíbenější boulderisty, ale dnes už nám výlet přece jen stačí.\nDruhý den ráno se vracíme ke stolbům, kde nacházíme mapy, které ukazují i vzdálenosti, a se zásobami vody na zádech se rozhodujeme, kterou trasu zvolit. V tom k nám přistoupí kluk, kterého jsme potkali ráno v kempu a ptá se, kam máme namířeno. Krčíme rameny a přiznáváme, že zatím nevíme.\n„My jdeme na druhý stolb, pojďte s námi.“ Vyměníme si s Domem pohledy a říkáme si, proč ne. Alexej má na starost skupinku asi 7 dětí, které učí horolezení. Než se vyškrábeme na kopec k úpatí druhého stolbu, tečou z nás potůčky potu. Pod skalou Alexej vysvětluje dětem základní pravidla chování na skále a my dáváme pozor taky, zkušenými horolezci bychom se opravdu nenazývali. Druhý Stolb je 80 metrů vysoký pilíř tvořený menšími kameny, díky kterým se i nám s lehkými obtížemi podaří vyškrábat nahoru. Na jištění si v Rusku nikdo nehraje, přestože v některých úsecích by byl kolmý pád dolů jistě smrtelný. Na náš dotaz, jestli se o bezpečnost dětí nebojí, nám Alexej s úsměvem na rtech odvětí: „Čut, čut.“ .Výhled z vrcholu druhého stolbu za námahu a strach v očích ale stojí, pod námi se rozkládá celá rezervace a z tajgy vykukují i zbylé pilíře, které jsou celkem 4.\nNáš průvodce se nenazývá horolezcem, nýbrž stolbinistou. Stolby mají nelehkou historii, během 20. století byl stolbinismus střídavě zakazován a regulován stejně jako vstup do oblasti, kterou využívali ke svým úkrytům partyzáni. V současnosti je naštěstí situace už jiná, k oblibě oblasti přispěly i úspěchy ruských horolezců, díky nimž jsou v okolí pořádány i šampionáty v lezectví a několikrát ročně mezi vrcholky skal pro odvážlivce natahovány slack lines.\nGaučing u Ilji\nPočítáme šrámy a modřiny z dobrodružné výpravy na skály. Obloha se dnes má podle předpovědi počasí na večer zatáhnout, vyrážíme proto brzy na poslední návštěvu parku, obdivujeme skalní formace Kaina i Ábela a Manskou Babu, největší skálu v rezervaci. Naše trasa je opět asi poloviční oproti informacím na mapě. Začíná nám vrtat hlavou, jestli náhodou Rusáci nenafukují všechny míry, třeba ta jejich země v konečném důsledku není tak velká. Nicméně si na kratší trek nestěžujeme, ještě nás čeká 7 kilmetrů k nejbližší zastávce zpět do města.\nS prvním deštěm začínají probíjet dráty elektrického vedení, kapky buší na okna autobusu a my jsme svědky nejedné dopravní nehody. „To víte, v Krasnojarsku se střetává východ se západem. V dopravě buď fungují pravidla nebo chaos, tady je to půl napůl a platí právo silnějšího.“ vysvětluje nám o pár hodin později náš hostitel Ilja. Ilju jsme si na couchsrufingu vybrali proto, že nabízel venkovské ubytování vhodné pro baťůžkáře. Nám to nedalo a chtěli jsme zjistit, co to znamená.\nPo příjezdu na chatu svých rodičů jde Ilja rovnou roztopit baňu. Ruská baňa by měla mít oproti finské sauně nižší teplotu, je to však individuální. První zmínka o bani pochází z roku 945. Vůdce slovanského kmene Drevlianů si chtěl vzít za manželku princeznu Olgu, vdovu po jím zavražděném princi Igorovi. Vyslal proto posly k princezně, aby jí jeho nabídku předali. Ta je ale odmítla přijmout dříve, než si dají lázeň a umyjí se. Nic netušící poslové uposlechli. Jakmile byli v lázni, princeznini sluhové zamkli dveře a zvnějšku místnost zapálili jako odplatu za vraždu jejího muže.\nTypická je pro baňu plstěná čepice nebo klobouk, který má ochránit hlavu před vysokou teplotou, zároveň se používají různé vonné přísady a lidé se šlehají větvičkami břízy, dubu nebo eukalyptu, aby pomohli prokrvení kůže.\nKromě sauny jsme s Iljou vyzkoušeli i tradiční ruské moky. Konkrétně kvas – velmi mírně alkoholický nápoj připravený kvašením obilí, který znají i v pobaltských zemích Evropy, a s jeho tatínkem jsme si připili samogonkou – ruskou domácí pálenkou.\nŘíjen 5, 2017 Darina Fedorova\nTranssibiřská magistrála – Část 2: Strážný anděl Jekatěrinburgu


Sahm Pivní půllitr Bohemia 0,5 l, 1 ks | pullitr.cz\nPivní džbánek hladký s cejchem 0,5 l. Velmi příjemný tvar. Hladký půllitr z lisovaného skla je vhodný k pískování jakéhokoliv motivu. - Pískování tex... celý popis\nPivní džbánek hladký s cejchem 0,5 l.\nVelmi příjemný tvar.\nHladký půllitr z lisovaného skla je vhodný k pískování jakéhokoliv motivu.