O, prelepa ženo – Suština pasijansa™\nUzgredna beleška: sudbina je kučka. Dugo sam mislio da je ovaj dasa autor pesme. Da nisam krenuo da proveravam fakte o pesmi radi pisanja o njoj, to bih i danas mislio!\nPotraga za autorom ove pesme je bila najteža do sada. Zapravo, ako malo bolje razmislim – ispalo je da nije. Razumevanje da ne mogu da pronađem skoro ništa je usledilo posle deset minuta bezuspešne potrage i stizanja na stranice istoimenih književnika, autoprevoznika, advokata, knjigovodstvenih revizora, dilera antikvitetima i ostalih psihoanalitičara, čak i do intervjua sa jednim ubicom, do đavola. Na jednom jedinom mestu, na diskogs.com, našao sam biografsku crticu da je Andrew Charles Williams, Jr. bio pisac muzike i radijski disk-džokej na stanici WDIA u Memfisu od ranih pedesetih do 1980. godine. Najpoznatiji po pesmi “Oh Pretty Woman“.\nNa Allmusic.com ni toliko. Wikipedia – ništa. Cevka – šipak. Druga mesta – ma, jok.\nI to ništa bi bilo to.\nPriča o početku karijere Alberta Kinga je ona tipična južnjačka: brao je pamuk (i time stekao legitimno pravo da peva, Komšiji mrzak, stih “I woke up this morning…“), upravljao buldožerom i radio kao zidarski pomoćnik po nekim vukojebinama u Misisipiju dok nije uspeo da uštedi 1,25 dolara i kupi pravu gitaru, a potom i skupi dovoljno para i hrabrosti da se otisne u Gary u Indijani, a potom i u Čikago u Ilinoju, gde je uspeo da snimi jedan singl 1953. godine. Malo po malo, stekao je ime u lokalnim krugovima i u šezdesete godine prošlog veka, kada se scena već ozbiljno oblikovala, ušao kao solidno ime na blues sceni.\nBio je prilično karakterističan na sceni, kažu: visok skoro dva metra, plećat, a sa tada novom i na sceni efektnom gitarom Gibson Flying V delovao je neobično. Pride, bio je levoruk, a svirao je gitaru podešenu za dešnjake, što je za njega značilo da svoju Lucy svira sa obrnutim rasporedom žica. To je dovelo do prilično karakterističnog stila sviranja po kojem je bio prepoznatljiv koliko i po svom nadimku Velvet Bulldozzer (“somotski buldožer”), koji je naglašavao njegov, takođe karakteristični, blagi glas kojim je pevao svoje pesme.\nPravi vetar u leđa se desio kad je 1966. otišao u Memfis i potpisao za Stax Records, u tom času ključnu kuću za gitaroški blues. Tu je sa kućnim bendom Booker T. & the MG’s snimio svoje ključne numere. Vrh karijere se desio 1967. godine, kada je snimio album Born Under a Bad Sign, Naslovna pesma mu je ujedno i najveći autorski i izvođački uspeh u karijeri. A uticaj tog albuma na kretanja u modernom bluesu i, posebno, na stilove sviranja mnogih blues-like gitarista bio je veoma velik. Neki tvrde da je to bio album koji je vratio crni blues u magistralne tokove, što su teške reči, ali ko sam ja da ih osporavam.\nMeđu neskrivene poštovaoce i sledbenike Alberta Kinga ubrajaju se Jimi Hendrix, Eric Clapton i Stevie Ray Vaughan (poslušajte ovo!), što su imena posle kojih dalje nabrajanje nema više nikakvu težinu, iako bi moglo da potraje. Poštovanje koje je King stekao tokom karijere krunisano je tek krajem 2012. godine, 20 godina posle njegove smrti, kada je uveden u Rock and Roll Hall of Fame.\nČuli smo kako Kralj svira ovu pesmu, i to uživo. Sledi priča o jednom podsećanju na tu pesmu, dvadeset godina kasnije, u času kada je pretilo da će biti zaboravljena.\nKada je čuveni prog rock gitarista Gary Moore odlučio da mu je dosta komplikacija u životu i namerio da malo merači, potpuno se orijentisao na novu formu: blues. Snimio je tada prvi u nizu energičnih, dobrih blues albuma pod vlastitim imenom. A blues je ostao žanr kojem je Moore ostao veran do svoje veoma prerane smrti 2011. godine.\nFantastični album Still Got the Blues (1990) je najuspešniji solo rad u karijeri sjajnog gitariste; nije dospeo visoko na top liste (83. mesto na Billboard listi), ali je dugo ostao na radiju. Ova pesma je bila prvi singl sa albuma, tempirana kao početni promotivni materijal u vreme izlaska. I kao da je to malo, Moore je pozvao Alberta Kinga da mu se pridruži u studiju i kasnije na snimanju spota, što ovom očigledno nije teško palo.\nNa istom albumu se nalazi i omaž Albertu Kingu: biografska pesma “King of the Blues” je aranžirana u istom maniru kao “Oh Pretty Woman“, a masni ritam kojim je Moore voleo da se poigrava sa publikom naročito je bio efektan na koncertima:\nNo, da ne idemo u predaleke digresije: samo sam želeo da zatvorim krug onako kako je to i sam Gary Moore učinio.\nMeđutim, ako je autor pesme zaboravljen, pesma nije: prvi spin joj je dao Albert King, drugi Gary Moore. Danas je ta pesma konstanta u repertoarima kurte i murte u prangijaškom blues-rocku. A širom spektra raznih obrada (i problema sa pretragom, jer postoji druga poznata numera istog naziva), skrenuću pažnju samo na nekoliko.\nGary Clark Jr. je izveo odličnu verziju na ceremoniji uvođenja Alberta Kinga u Rock and Roll Hall of Fame.\nAko se ne varam, taj sa strane sa gitarom Flying V je Joe Bonamassa. Ja ne dajem pet para za tog čoveka i smatram ga folirantom prve kategorije, ali moram da priznam da je ovo izvođenje ove pesme besprekorno, osim onog tupljenja u poslednjem minutu. Skidam kapu odličnoj ženskoj pevačkoj grupi, bariton saksofonu i Hammondu u pozadini besomučnog sviranja metodom “a-sad-malo-žaba-davi-rodu” gitariste koji nije sposoban da odluči da li više voli da glumi Buddyja Guya, Joea Satrianija ili, vidi gore, Garyja Moorea. Neka neko objasni čoveku da treba da svira kao Joe Bonamassa ako želi da zasluži poštovanje ili barem uvažavanje.\nZa kraj ostavljam slasnu velemajstoriju od koje sline cure i žmarci vam ne daju da se opustite: meraklijska svirka na koncertu povodom 70. rođendana Johna Mayalla.\nNa sceni uz Bluesbreakerse je jedan od mnogih važnih dečaka koji su maturirali baš u tom bendu: Mick Taylor. Taj čovek se teško budi, ali kad se sve uklopi, otkriva se pravi talenat potcenjenog majstora; prepoznajte poslednji krug njegovog sola i pasaže posle toga. A bucko u glupavoj košulji, po imenu Buddy Whittington, meni nepoznat van ovog koncerta koji znam odavno (održan je 2003. godine), takođe zaslužuje barem da klimnemo glavom u njegovom pravcu.\nVelika pesma. Velika muzika. Dobra muzika.\nPrethodno Prethodni prilog: 27 godina posle (10): Zelena linija (M4)\nSledeće Sledeći prilog: 27 godina posle (11): Ugostiteljstvo novog doba


Šulić: Parlament će održati posebnu sjednicu o povećanju plata | Banjaluka.net\n– Da narodni poslanici koji su već tu u Banjaluci mogu ostati u poslaničkim klupama da raspravljamo o zakonima koji se tiču dizanja plata zaposlenima u javnom sektoru od 1. avgusta, još 100 KM svakom – istakao je Šulić.\n– To ljudi iz opozicije dobro znaju, ali ne žele da kažu javnosti jer kada bi to rekli onda bi njihova pres-konferencija bila potpuno bezidejna i bez bilo kakvog razloga – naveo je Šulić.\n– Da se uopšte ne štampa o trošku građana Republike Srpske i da na taj način samo u jednoj godini uštedimo 83.000 KM za tu stavku i da svaki narodni poslanik, koji želi da sebi štampa materijal, štampa o vlastitom trošku – kaže Šulić.\n– Gospodin Šmit nije legalno izabrani visoki predstavnik – naglasio je Šulić.\nOznake: Denis Šulić, Posebna sjednica, povećanje plata


Pola veka prvog svetskog zlata - bili su veći od Bitlsa\nPola veka prvog svetskog zlata – bili su veći od Bitlsa\nKošarka Autor:Đorđe Matić23. maj. 202019:06 > 19:07\nVelika Jugoslavija je 23. maja 1970. godine postala šampion sveta u košarci.\nNije to bila prva medalja, ali jeste prvo zlato koje je iz „Tivolija“ osvetlalo put narednim uspesima jugoslovenske košarke i postavilo temelje za uspostavljanje sistema koji i danas baštine sve države nastale iz SFRJ.\nZlatni „orlić“ karijeru nastavlja u Americi\n„Pozovi Bodirogu da bi osvojio trofej i ne sekiraj se“\n„I pre Ljubljane naš nacionalni tim je osvajao medalje, ali taj uspeh je bio velika prekretnica. Utemeljen je pshološki, fizički i tehnički način funkcionisanja košarke koja je, uz fudbal, postala najpopularniji sport na ovim prostorima. Sport koji je ušao u svaku porodicu, ukartko sport svakog čoveka“, kaže za Nova.rs Dragan Kapičić, jedan od heroja iz Ljubljane 1970. godine koje je dva dana posle velikog uspeha, na svoj rođendan, primio „najveći sin svih naroda i narodnsti“ lično – Josip Broz Tito.\nKapičić, Daneu, Ćosić, Čermak, Plećaš, Jelovac, Šolman, Žorga, Daneu, Simonović, Tvrdić, Skansi i Rajković, naravno uz selektora Ranka Žeravicu, postali su zvezde, veće od Bitlsa, Roling stonsa i Elvisa Prislija zajedno.\n„Bili smo nacionalni heroji, od Vardara pa do Triglava. Posle osvajanja pehara, Tito je poslao avion, primio nas, čestitao nam na velikom uspehu i svakome od nas poklonio zlatni sat Šafhauzen (IWC), sa izgraviranom posvetom. Možda to nekome sada ne zvuči veliko, ali kada takav jedan državnik prvo otvori šampionat, a zatim vam se, na kraju, uz prisustvo kompletnog državnog kora, zahvali za sve što ste uradili za zemlju… Sećam se da se i šalio na račun Tvrdića koji je obećao da će da obrije brkove ako osvojimo zlato…“, priseća se Kapičić.\nKoliko je uspeh u Ljubljani bio veliki kamen temeljac, svedoče i rezultati u nadolazećoj deceniji‚ verovatno najuspešnijoj u istoriji SFRJ. Osvojena su tri evropska zlata (1973, 1975, 1977), srebro (1971), bronza (1979), svetsko zlato (1978), srebro (1974), olimpijsko srebro (1976) i vrhunac – olimpijsko zlato (1980).\n„Tu generaciju iz 1970. godine nasledila je još jedna vrhunska, sa novim košarkaškim ‘bogovima’ – Kićom (Kićanovićem), Mirzom (Delibašićem), Prajom (Dalipagićem), Mokom (Slavnićem)… Zapravo, kada pogledate, koliko je to bio vizionarski projekat Bore (Stankovića), Nebojše (Popovića), Raše (Šapera) i Ranka (Žeravice)…“, završio je Kapičić.\nDragan KapičićKošarkaška reprezentacija JugoslavijeMundobasket 1970Svetsko prvenstvo u košarcizlatna medalja


Satlerov izvještaj otkriva: Dodik sa Varheljijem dogovorio sjednicu NSRS o prenosu nadležnosti - Srpskainfo\nSatlerov izvještaj otkriva: Dodik sa Varheljijem dogovorio sjednicu NSRS o prenosu nadležnosti\nEvropski komesar za proširenje Oliver Varhelji krajem novembra ove godine dogovorio je sa Miloradom Dodikom održavanje posebne sjednice Narodne skupštine Republike Srpske na kojoj je razmatrano pitanje prenosa nadležnosti sa nivoa BiH na nivo entiteta.\nOvaj zvaničnik Evorpske unije je sa Dodikom usaglasio je s Dodikom i da zaključci stupe na snagu šest mjeseci kasnije.\nKako piše Istraga.ba, potvrđuje to izvještaj šefa Delegacije EU u BiH Johana Satlera koji je 25. novembra dostavljen u u Brisel.\nAmbasador Satler je ovaj izvještaj napisao neposredno nakon posjete evropskog komesara za proširenje Olivera Varheljija Bosni i Hrcegovini, gdje se 24. i 25. novembra sastao sa zaničnicima BiH i liderima najvećih političkih partija. U dokumentu je navedeno da je glavni krivac za krizu – bivši visoki predstavnik u BiH Valentin Incko.\nJohan Satler, tako, piše da su Oliver Varhelji i lider SNSD Milorad Dodik razgovarali aktivnostima u vezi sa posebnom sjednicom Narodne skupštine Republike Srpske.\n“Priželjkujemo Dodika i Cvijanovićevu“ Radović tvrdi da opozicija ima pobjedničke kandidate za izbore\nDodik poslao jasnu poruku iz Trebinja “Srpsku i narod sačuvale su njene SNAŽNE INSTITUCIJE”\n“Sa Zapada ništa novo” Dodik ističe da dio evropskih lidera BiH vidi kao koloniju\n– Na Posebnoj sjednici Narodne skupštine Republike Srpske planiranoj za 10. decembar, Komesar (Oliver Varhelji) je pojasnio da će se sjednica zaista održati, ali da će biti najavljen moratorijum na donošenje zakona o jednostranom povlačenju iz državnih institucija na period od šest mjeseci. To je dogovoreno, a predstavnici Republike Srpske će odgovarati za sve suprotne radnje – naveo je Satler u svom izvještaju.\nSatlerov izvještaj je pisan 25. novembra i u tom je dokumentu precizirano da je Posebna sjednica NSRS planirana za 10. decembar.\nIpak, tu treba napomenuti da je Kolegijum Narodne skupštine Republike Srpske tek 7. decembra formalno donio odluku da će Posebna sjednica biti održana 10. decembra, odnosno tačno onog datuma koji je u svom izvještaju naveo Johan Satler, navodeći, pritome, da je “to dogovoreno”.\nPolitika BiHMilorad Dodikprenos nadležnosti\n"PROPALI PROJEKAT" Dodik tvrdi da je BiH sinonim za krizu\n"NAKARADNO NASAĐENA" Dodik poručio da se u BiH sve može tumačiti drugačije\n“Neka naprave po svojoj volji neki Diznilend” Dodik poručuje da je jasno ko ruši koncept BiH\nDAN SJEĆANJA NA ŽRTVE HOLOKAUSTA Dodik: Srpski narod najskuplje platio slobodu i opstanak\n"One koji se zalažu za Ustav tuže za urušavanje ustavnog poretka" Dodik poručuje da je BiH NAKRIVO NASAĐENA ZEMLJA\n"Sistem u BiH se POTPUNO RASPAO" Dodik poručuje da građani povodom 9. januara istaknu zastavu Srpske\n"Bilo bi normalno da svi poštuju međunarodno pravo" Dodik poručuje da sve diplomate treba da se UGLEDAJU NA RUSKE\n“Naivno smo vjerovali u dobre namjere” Dodik poručuje da Srbi pristaju samo na dejtonsku BiH\n“Njen život zavisi od vas“ Dodik tvrdi da ne treba gubiti nadu da je moguća samostalna država Republika Srpska\n"Ni Dodik ne zna kuda ide" Ivanić o političkoj krizi u BiH\nZajednički zaključak Vučića i Donfridove: „Otvoreni Balkan“ je primjer dobre regionalne saradnje


Koliko bi Evropu koštalo ako Amerikanci napuste NATO? - Bizlife.rs\n10:38 Frankfurt, 12/05/2019\nAko bi Sjedinjene Američke Države istupile iz NATO, za obnavljanje odbrambene sposobnosti Alijanse Evropljani bi morali da potroše stotine milijardi dolara, piše list Frankfurter alemajne.\nVojni eksperti su izračunali troškove u dva moguća scenarija. Prema prvom, Evropljani bi morali da zamene celokupnu američku tehniku koja je predviđena za odbranu međunarodnih voda u slučaju oružanog sukoba.\nDrugi scenario podrazumeva rat na kopnu, za koji bi Evropi bile potrebne još veće investicije. Prema podacima Međunarodnog instituta za strateška istraživanja, troškovi se kreću između 288 i 357 milijardi dolara. Za kupovinu 90 baterija protivraketnog sistema „Patriot“ Evropljanima bi bilo potrebno 78 milijardi dolara, a morali bi da nabave i borbene tenkove, vojne brodove i avione.\nevropa oruzje nato naoruzanje amerika vojska


Zastupničko pitanje: Zašto je izostala reakcija prilikom hapšenja uposlenika u Opštoj bolnici KS , zašto resorna ministrica nije dala saopštenje i podršku do utvrđivanja istine?\nZastupničko pitanje: • Kako je organizovana ambulatana Ušivak, da li su obezbjeđena sredstva, koji je iznos tih sredstava? Da li je obezbjeđen novi tim za navednu ambulatnu, ili se povlači tim iz sistema?


Humanitarni bazar otvoren u Omladinskom centru | Za media\nU Omladinskom centru "Zaječarska inicijativa" sinoć je otvorena manifestacija "Humanitarni bazar" na kojoj se prodaju unikatni odevni predmeti nastali tokom radionica primenjenog dizajna. Majice, šalovi , cegeri, čarape i još mnogo toga, oslikani su najrazličitijim bojama a sav novac prikupljen do 8. marta, kada će bazar biti zatvoren učesnici kreativne radionice uručiće Stefanu Maksimoviću koji će ova novčana sredstva iskoristiti za nastavak proučavanja matičnih ćelija u Petnici.\nU Omladinskom centru u Zaječaru održan je humanitarni akustični koncert za kupovinu novogodišnjih paketića, deci iz...Više


Holivudski glumci u filmu o Jasenovcu | Društvo | Novosti.rs\n''NOVOSTI'' SAZNAJU Holivudski glumci u filmu o Jasenovcu\nV. CRNjANSKI SPASOJEVIĆ | 14. maj 2018. 23:40 | Komentara: 60\nDržava spremila 20 miliona evra za projekat o stradanju Srba, Jevreja i Roma. Kadijević: Jasenovac je pakao na zemlji, težak za umetničku obradu\nSagovornici “Novosti” bliski državnom vrhu objašnjavaju da se Srbija na ovaj korak odlučuje sada, pre svega jer je konačno, zahvaljujući fiskalnoj konsolidaciji, moguće izdvojiti novac za ovako zahtevan posao, ali ova ideja ima i vrednosne elemente.\nPROČITAJTE JOŠ - Hrvati o Jasenovcu ne znaju - ništa\nPROČITAJTE JOŠ - PESMA "ĐURĐEVDAN" JE NASTALA U VOZU SMRTI KA JASENOVCU: Ona je bila poslednji vapaj izmučenih Srba koji idu u logor\nOD VELSA DO BARTONA U FILMSKE priče o Titovim partizanima Jugoslavija je nekada ulagala ogroman novac. Ubedljivo najveći broj stranih glumaca igrao je u čuvenom filmu “Bitka na Neretvi” Veljka Bulajića: Orson Vels, Jul Briner, Sergej Bondarčuk, Franko Nero i Silva Košćina. U “Sutjesci” Stipe Delića svetska zvezda Ričard Barton igra Tita, a koscenarista je Bondarčuk.\nMilan Koljanin i Đorđe Kadijević\nOceniteDopada mi se 239 Ne dopada mi se 11


Dobrodošli na Zalivni Sistemi - Petrichor (obujmica)\nKategorije Automatika - Centralna jedinica - Elektromagnetni ventili - Senzori - - Spoljasnje jedinice - - Unutrasnje jedinice Kap po kap Nadzemne prskalice Pop up prskalice - Kompletne spray prskalice - MP Rotator Glave - MP Rotator Kompleti - Rotorske prskalice - Spray glave - dizne - Tela prskalice Prateći materijal Smeše za travnjake Spojnice i poluspojnice\nZbog velikog interesovanja, odlučili smo da ćemo produžiti akciju usluge besplatnog projektovanja i\nIzbor prskalica za\nČesto dobijemo pitanja koji tip prskalice je odgovarajući za određenu zelenu površinu. Vrstu ili\nProces montaže zalivnog sistema je poprilično složen proces. Nijedna faza nije teška, ali određene\nHUNTER PSU-04 12A SPREJ PRSKALICA SA ...\nHUNTER PSU-04 15A SPREJ PRSKALICA SA ...\nHUNTER PSU-04 17A SPREJ PRSKALICA ZA ...\nVREMENSKI PROGRAMATOR ECO LOGIC 401 SA 4 ZONE ZA ...\nELEKTROMAGNETNI VENTIL PGV 100\nVremenski Programator ECO LOGIC 601 Sa 6 Zona Za ...\nElementi za montažu prskalica\nHunter MP Rotator MP1000 90-210° 4M\nProdajna cena: 1412,00 Din.\nSpecifikacije: Boja: BORDO Radijus navodnjavanja: 2,4 - 4,6 m (može se smanjiti za 25%) Ugao navodnjavanja: 90-210 ° Količina primenjene vode: 0,61 - 1,89 litara u minuti Preporučeni opseg pritiska: 1,7 - 3,8 bara Intenzitet padavina: 9 - 13 mm /\nHunter MP Rotator MP2000 90-210° 6M\nBoja: crna Radijus navodnjavanja: 4.9 - 6.4 m (može se smanjiti za 25%) Ugao navodnjavanja: 90-210 ° Količina primenjene vode: 1,18 - 6,4 litara u minuti Preporučeni opseg pritiska: 1,7 - 3,8 bara Intenzitet padavina: 9 - 13 mm / sat Najviša tačka\nHunter MP Rotator MP3000 90-210° 9M\nBoja: TAMNO PLAVA Radijus navodnjavanja: 7.6 - 9.1 m (može se smanjiti za 25%) Ugao navodnjavanja: 90-210 ° Količina primenjene vode: 2.63 - 16,07 litara u minuti Preporučeni opseg pritiska: 1,7 - 3,8 bara Intenzitet padavina: 10 - 13 mm / sat Najviša\nProdajna cena: 181,00 Din.\nPomoću obujmica možemo najlakše napraviti izvode sa glavnog voda zalivnog sistema. Zbog lake montaže je volimo da koristimo kod izvođenja radova.Ova obujmica ide na cev od 25 mm (3/4 cola), i ima izvod sa navojem od 1/2 cola.\nPomoću obujmica možemo najlakše napraviti izvode sa glavnog voda zalivnog sistema. Zbog lake montaže je volimo da koristimo kod izvođenja radova. Ova obujmica ide na cev od 25 mm (3/4 cola), i ima izvod sa navojem od 3/4 cola.\nProdajna cena: 188,00 Din.\nPomoću obujmica možemo najlakše napraviti izvode sa glavnog voda zalivnog sistema. Zbog lake montaže je volimo da koristimo kod izvođenja radova. Ova obujmica ide na cev od 32 mm (1 col), i ima izvod sa navojem od 1/2 cola.\nPomoću obujmica možemo najlakše napraviti izvode sa glavnog voda zalivnog sistema. Zbog lake montaže je volimo da koristimo kod izvođenja radova. Ova obujmica ide na cev od 32 mm (1 col), i ima izvod sa navojem od 3/4 cola.\nELEKTROMAGNETNI VENTIL PGV-151 64 UN SA ...\nELEKTROMAGNETNI VENTIL PGV-201 2 UN SA ...\nSenzor Za Kišu Hunter Rain-Clik\nVREMENSKI PROGRAMATOR X-CORE 401 E SA ...\nXC-601 I VREMENSKI PROGRAMATOR 6 ZONA ...


Orlić: Ilića pregazilo vreme, a govori o budućnosti - Informer\nVladimir Orlić, član Predsedništva Srpske napredne stranke kritikovao je lidera Nove Srbije Velimira Ilića zbog njegovog obraćanja na današnjoj pres konferenciji, koje je oceniio kao groteskno\n- Groteskno je kad o budućnosti govori čovek politički pregažen i trajno zaglavljen u prošlom veku, za kog više ne glasaju ni ukućani i na čijim konferencijama za medije malobrojna publika hrče od dosade", naveo je Orlić u saopštenju dostavljenom medijima, dodajući da Ilića još jedino mogu da "uzmu" njemu slični, Ðilas, Jeremić i Obradović, jer se jedine teme koje on ozbiljno razume "svode se na kraduckanje, hladnu rakiju i vruće pečenje".\n- Narodna podrška, razvoj Srbije i budućnost zemlje, nisu teme za Ilića- konstatuje Orlić i poručuje da se tim temama bave Aleksandar Vučić i Srpska napredna stranka, "koji većinsku podršku naroda u Srbiji i imaju upravo zato što sa uspehom obezbeđuju nova radna mesta, fabrike, autoputeve, stanove, veće plate i penzije".\nIlić je danas na konferenciji za novinare izjavio, između ostalog: "budućnost Srbije je da nestane SNS i Aleksandar Vučić, dok oni traju budućnosti nema".\nVladimir Orlić SNS velja Ilić uvrede


GAY-SERBIA.COM | Kosofsky | Nacionalizam | seksualnost\nSedgwick Eve Kosofsky\nNacionalizmi i seksualnosti: kao suprotnosti čemu?\nNationalism and Sexualities: As Opposed to What?\nBog mrzi gejeve!\nAntigej demonstracije verskih fanatika u USA\n(Foto:The Advocate, Nov. 2, 1993)\nU septembru 1988. ucestvovala sam, u svojoj matičnoj instituciji, na konferenciji o Slobodnim veštinama (Liberal Arts) u obrazovanju na kraju dvadesetog veka. Učesnici trodnevnog seminara uglavnom su predstavljali mainstream levičarskog koncenzusa po pitanju pluralizacije kanona i nastavnih programa. U radu konferencije sam učestvovala na dva načina. Tokom drugog dana, Henry Louis Gates i ja smo učestvovali u raspravi o novim kanonima, gde sam govorila o antihomofobnoj pedagogiji i zahtevnom pitanju definisanja gej [književnog] kanona. Tokom poslednjeg dana na evaluacionoj diskusiji koja je okončala konferenciju, pokušala sam jasno da izrazim ozbiljnu nelagodnost koje sam imala tokom čitave konferencije. Ono što me je tada uznemiravalo je način na koji je reč američki, nepozvana i neprimećena, okupirala srž pokušaja definisanja za skoro svaki od radova kao i za konferenciju u celini, tako da niko nije uspeo da je dovede u pitanje. To što se konferencija, čiji naziv ničim nije isticao da je ''američka'' i čija tema ni u kom smislu nije bila nužno ograničena ikakvim granicama nacionalnog, uklopila tako vešto u trenutnu debatu o tome koje ekskluzivne i inkluzivne, bele ili ne-bele, gej ili strejt, homogene ili heterogene vizije treba da sačinjavaju nacionalnu kulturu i nacionalni identitet, o tome gde treba tražiti specijalne američke vrednosti - bile one dobre ili loše - Amerike i američkog obrazovanja, predstavlja upečatljiv podatak o tome u kojoj meri je podrazumevano prisustvo reči američki. Učinilo mi se da za socijalne arheologe u budućnosti, konferencija kao ova neće predstavljati ni najistaknutiji agonistički momenat u istoriji slobodnih veština niti spojnicu konflikta između političke levice i političke desnice, već momenat teškog i neospornog ponovnog pojavljivanja nacionalizma - ili tačnije onoga što Benedict Anderson naziva ''nation-ness'' (dosl. ''narod-stvo'') (1) - kao nevidljivog obrisa čije neosporive granice mogu biti ojačane jedino vidnom oštrinom sporova koji su vodeni u njegovo ime i na njegovoj terenu. Zašto, zapitala sam na završnom panelu, kada govorimo o svim različitim temama o kojima smo diskutovali, uvek uspemo da pronađemo - da li nikad ne uspevamo da primetimo ili se zapitamo? - da takođe govorimo i potvrdujemo primarnu stvarnost ''Amerike'' - upućivanjem na njene različite verzije samo da bi nas ona potvrdila - kao primarnu stvarnost svih imaginarnih objekata u svetu.\nNekoliko dana kasnije o konferenciji se pisalo u New York Timesu. S obzirom na skorašnju kontroverzu o Slobodnim veštinama, novinski izveštaj je bio iznenađujuće pozitivan; izgledalo je jasno da je učinjeno sve što se moglo učiniti da se dešavanja u Severnoj Karolini prekriju benignom, blještavom vizurom. Naslov je, na primer, bio jednostavan: "Stručnjaci slobodnih veština pokušavaju da prošire svoje polje rada". Slika koja je pratila članak, kao još jedan primer, bila je lepa, reprezentativna slika mene u zanosu predavanja, uz Skipa Gatesa koji je pažljivo slušao i naboranog čela belca koji se našao između nas. Spisak tema o kojima je diskutovano, kao treći primer, iako je bio veoma dug, ljubazno je izostavio bilo kakav pomen tako nelagodnih tema kao što su homofobija ili gej i lezbejska kultura o kojima sam ja zapravo i držala predavanje u momentu fotografisanja. Umesto toga, pored mog imena stajao je verovatno tačan citat sa poslednjeg panela konferencije, kao dosetka koja dokazuje iskrenost i neosporivu veru svih učesnika konferencije. "Eve K. Sedgwick, profesor engleskog jezika na Duke University: 'Ono o čemu zapravo govorimo je Amerika, naša vizija onoga šta ta zemlja jeste i šta ta zemlja treba da bude.'' (2)\n(Za)hvali Gospoda za AIDS\nParola sa antigej demonstracija verskih fanatika u Americi\nVerujem da je proces koji je vodio izostanku izveštavanja o gej i lezbejskim sadržajima konferencije iz New York Timesa bio potpuno drugaciji od procesa koji je doveo do potpuno pogrešne kontekstualizacije primedbe o Americi. Neko, sigurna sam - ili reporter ili neko drugi iz uredništva - neko je morao svesno da premišlja da li bi bilo moguće pominjati gej sadržaj u članku, a da se ne poremeti ustaljeni vid opravdanosti ovakve rasprave, kojom je članak opisivao konferenciju. Ta osoba ili osobe su odlučile, očigledno, odrično - bar sam bila ubeđena da su morali odlučiti u diskurzivnom kontekstu gde je, kako je to elegantno formulisao kongresmen Barny Frank, homoseksualnost prešla od onoga što je sudu javnosti delovalo kao ''no way'' pitanje gde postoji samo jedna artikulisana strana, a ta je strana negativna, do onoga što on naziva ''oh shit'' pitanjem sa dve artikulisane suprotne strane od kojih su obe željne i sposobne da to pretvore u pitanje na federalnom nivou. U pogledu pojma ''Amerika'', međutim, potpuno sam uverena da ništa što je i najmanje delovalo kao odluka nije moralo da se donese od strane pisca ili urednika, da bi se populističko pozivanje na nacionalni identitet koje je zapravo pokušaj preispitivanja osnove svakog sličnog argumenta, pogrešno predstavilo kao odobravanje istog. Sasvim suprotno, nekome u New York Times je jedino moglo delovati (u bukvalnom smislu) kao najprirodnija stvar na svetu da pretpostavi ne samo da svaki pokušaj intelektualnog opravdanja nužno mora da se pre ili kasnije kanališe kroz ono što se poziva na nacionalno, vec i da svaki pomen nacionalnog neophodno mora da se pre ili kasnije otkrije kroz ono što se poziva na legitimitet.\nDa okončamo ovu konkretnu novinarsku sagu, razlika između spornog statusa gej definicije i potpuno nespornog statusa nacionalne definicije, predočena mi je u narednom broju Sunday Timesa u kome je u odeljku Vesti nedelje objavljen drugi, ovog puta jasno i otvoreno negativan članak o istoj konferenciji. Tamo gde naši prijatelji, ljubazno, zaštitnički - i naravno sa željom da nas zaborave - izostavljaju svaki pomen gej studija i antihomofobnih elemenata, neprijatelji ne oklevaju da nas imenuju i prozovu; ''homoseksualna'' komponenta konferencije se isticala u napadu na pomenutu, uz različito računavanje u istoj aritmetici koja nas je izostavila iz odbrane konferencije. Ono što je drugi članak zasigurno imao zajedničko sa prvim, bila je pretpostavka da je diskusija o budućnosti humanističkih nauka isprepletana sa diskutovanjem o američnosti (Americanness) Amerike: da je nacionalno pitanje ujedno i temelj i neophodni završetak bilo kakvog shvatanja svesti ili delovanja, verovatno posebno utoliko što se ova shvatanja takode izvode u ime univerzalnog. Drugi članak se završava telefonskim intervjuom sa Linn V. Cheney, predsednicom Nacionalnog pokreta za humanističke nauke.\n''Ubeđena sam da se velika književnost, ma ko da ju je pisao, obraća transcedentnim vrednostima koje svi delimo bez obzira na naše doba i okolnosti,'' rekla je gospoda Cheney... ''Mnogo se može dobiti studijama od i o ženama, Afro-Amerikancima i drugim elementima američke kulture''. Ipak, naglasila je, ''američka istorija i američke vrednosti primarno potiču od velikih mislilaca iz Evrope, a ne Azije ili Afrike.'' ''Na zapadu je osnovna odgovornost da se učenici nauče kulturi koja je izrodila institucije naše demokratije.'' (3)\nOno o čemu konačno govorimo je Amerika, naša vizija onoga šta ta zemlja jeste, šta ta zemlja treba da bude. Ima li načina da se drugačije misli? U svojoj impresivno upečatljivoj knjizi o ovoj temi, Zamišljene zajednice: razmišljanja o poreklu i širenju nacionalizma (Imagined Communities: Reflections on the Origin and Spread of Nationalism), antropolog Benedict Anderson ističe da dok se o nacionalizmu obično govori kao o ideologiji, poput liberalizma ili fašizma koje kao pandan mogu imati alternativne ideologije, on naprotiv ''veruje da bi bilo lakše ako bi se (nacionalizam) posmatrao kao srodstvo ili religija'' (str. 15) što implicira, da je to ime za celu bazičnu dimenziju modernog društvenog funkcionisanja koje bi se onda moglo organizovati na skoro beskonačno mnogo, čak kontradiktornih, načina. Proces - ja bi bi preciznije rekla borba - defamilijarizacije, a stoga i širenja vidljivosti nacionalizma koji formira sveobuhvatnu ideologiju našeg doba je težak do te mere da jedan ili drugi nacionalizam teži da postane vrsta poslednjeg uporišta za svaki legitimni politicki stav - bilo da je levi ili desni, imperijalistički ili anti-imperijalistički, religiozni ili sekularni, elitistički ili populistički, kapitalistički ili anti-kapitalistički, cinični ili utopijski i bilo da je u korist ideologije koja na bilo koji način može ponuditi bar nešto od pojma ''nacija'' kao takvog ili ne. (Nijedna analiza marksizma, kapitalizma, religije ili rase na primer, ne nudi nikakvo razumno opravdanje nacionalne forme, a ipak svaka od ovih vrsta moći danas uzima nacionalni ili nacionalistički oblik.)\nVerujem da dominantno liberalno shvatanje nacionalizma kao ideologije, kao necega protiv čega postoje konceptualna sredstva za borbu, trenutno oblikuje naše shvatanje odnosa između nacionalizma i seksualnosti na ograničavajuće načine. Osnovna osobina mainstream leve misli (kada nije zahvaćena utopijskim tumačenjima stranih nacionalizama, čije demaskiranje kao "običnih" nacionalizama uvek predstavlja još jedan dodatak istoj ciničnoj priči) jeste da na prvom mestu povezuje nacionalizam i definiše ga preko reakcionarnog evropskog projekta buržoaskog učvršćivanja granica u devetnaestom veku sa desničarskim projektima rasnih, rodnih, seksualnih i drugih okrivljavanja drugih, oko granica odredjenih kvazi-porodičnim idealom čistote, koji bi u isto vreme udaljio i opravdao uticaje prekomorskih imperija. Topos stvaranja, materijalizacije (reification) i isključivanja Drugog, pogotovu orijentalizovanog Drugog, u stvaranju moderne evropske države, postala je centralno sredstvo liberalne analize, te argument u korist onog Drugog i upisanog u Drugo, koji je u najvećoj meri dozvolio ljudima različitih seksualnosti zajedno sa onima koji nisu hrišćani, nisu beli i onima koji su medicinski stigmatizovani da postanu vidljivi u liberalnim narativima o poreklu nacionalizma. Grubo uzevši, moglo bi se reći da je fraza o Drugom za trenutno razumevanje nacionalizma isto što je hipoteza o represiji bila za prefoucaultovsko shvatanje seksualnosti. (Do pojave Istorije seksualnosti verovalo se da je seksualna represija glavni problem. Za Foucaulta je pak ključni problem način na koji se u Zapadnoj kulturi neko vidi kao neprirodan i perverzan. Prim. prir.). Trop o Drugom je zapravo istinita do izvesne nepromenjive srži patnje, poricanja i grubog opredmećivanja (reification), čiji se istorijski i savremeni tragovi svuda mogu videti i osetiti. Međutim, poput hipoteze o represiji, trop o Drugom u odnosu na nacionalizam mora gotovo a priori da propadne u pokušaju da bude pravedan prema kompleksnoj aktivnosti, kreativnosti i angažovanosti onih koji u istoj prici figuriraju kao otudjeni objekti - njihova aktivnost, kreativnost i angažovanost sa i u ime, između ostalog, te raznolike tkanine javnog diskursa takođe oblikuje njihovu sopstvenu otuđenost. Iza ograničenja uvek precizne, ali spektakularno neanalitične dijagnoze, recimo, "internalizovane homofobije" - dijagnoze kojoj se, poput dijagnoze "jevrejskog" ili "kolonijalnog" samoprezira, trop o Drugosti neophodno obraća za pomoć - iza ograničenja potrage za "internalizovanom homofobijom" kakva to pitanja možemo naučiti da postavimo o izuzetno različitim varijantama važnosti nacionalnih pitanja u seksualnoj politici - kao kod, uzmimo nekoliko komplikovanih primera, Wildea, Forstera, Nietzschea ili Prousta?\nBenedict Anderson piše: "U savremenom svetu svako može, treba i imaće nacionalnost kao što 'ima rod" (str 14.). Mislim da to implicira da svaka kultura ima neki mehanizam - različite mehanizme - koji oformljavaju ono što Gayle Rubin naziva "polno-rodni sistem" (4), kao način pregovaranja između hromozomskog pola i društvenog roda, te tako svaka moderna osoba mora imati ulogu u onome što možemo nazvati (premda nespretno) "habitat/nacija sistem" (''habitation/ nation system''). Habitat/nacija sistem bi bio niz diskurzivnih i institucionalnih uređenja koja posreduju između fizičke činjenice da svaka osoba nastanjuje, u dato vreme, određeni deo geografskog prostora i daleko apstraktnije, nekada čak očigledno nepovezane organizacije onoga što se pojavilo od kraja sedamnaestog veka kao njegov/njen nacionalni identitet, što je naglašeno, na primer, državljanstvom.\nPraktično, postojanje habitat/nacija sistema i njihova velika raznolikost u svetu, imaju tendenciju da postanu najlakše vidljivi kroz ''izuzetne'' udare na ustaljeni sistem: kroz lične i političke krize povezane sa egzilom i ekspatrijacijom, pribežištima, stranim radnicima čiji je status iz nekog razloga vanredan, izmenama u imigracionim zakonima, nacionalizmom koji se javlja, ili je nagovešten u već uspostavljenim državama, itd. Ali dopustite da na minut razmotrimo neke posledice Andersonove analogije između modernog nacionalizma i roda. Ukazati da svako može ''imati'' nacionalnost kao što svako ''ima'' rod pretpostavlja, moguće ispravno, a moguće i oduvek istinito, da svako zaista ''ima'' rod. Ipak, ne mora se pretpostaviti da svako ''ima'' rod kao što bilo ko drugi ''ima'' rod - da svako ''ima'' rod na isti način ili da je ''imanje'' roda ista vrsta akta, procesa ili posedovanja za svaku osobu ili svaki rod. Ovo ne bi bilo kontradiktorno čak ni nečemu poput uvida Nancy Chodorow da su muški i ženski rod po definiciji različite stvari koje se mogu dobiti različitim procesima - normativni ženski rod kroz primarnu identifikaciju sa majkom, recimo, i normativni muški rod kroz sekundarnu diferencijaciju od ženskog roda. U svetlu takvog uvida, (i premda ne pretpostavljam da je to tačno, ili sveobuhvatno, svakako ne mislim da je nemoguće), dok bi se za sve ljude verovatno moglo reci da imaju rod, dok bi rod svakako gradio prvu kategoriju ''normalnog'' i dok bi postojala dostupnost (availability) takozvanog normalnog ženskog roda i takozvanog normalnog muškog roda, nikako ne bi mogao postojati normalni način ''imanja'' roda. Pod pretpostavkom Chodorowe, Drugo po definiciji u odnosu na rod - odgovor na pitanje ''rod kao suprotnost čemu?'' - bi bilo različito u svakom od slučajeva: ''normalni'' ženski rod bi bio suprotnost nemanju roda; ''normalni'' muški rod bi bio suprotnost ženskom rodu.\nNešto slično bi moglo biti istinito i u slučaju ''nation-ness'' i nacionalnosti. Čak i najjednostavnija vežba poređenja ''nacionalnosti'' Roma u Nemačkoj (ranije Istočnoj ili Zapadnoj Nemačkoj), turskog radnika u Francuskoj i osobe koja radi u Johanesburgu, živi u Sowetu i ima zvanično dodeljenu domovinu koju on/ona moguće nikada nije video/la ukazuje koliko bi grubi i neracionalni mogli biti ne samo prava i nadležnosti, već i definicioni odnosi habitat/nacija sistema modernog sveta.\nBenedict Anderson govori da ako bilo šta definiše modernu ''naciju'' kao suprotnost ''starijoj predstavi, gde su države bile definisane centrom, granice bile porozne i nedefinisane, a suvereniteti se vidno pretapali jedan u drugi,'' to je onda činjenica ''da je u modernoj koncepciji, suverenitet potpuno, jednorodno i podjednako operativan nad svakim kvadratnim centimetrom legalno odvojene zajednice'' (str. 26) - pa je takvo i ''izvanredno poverenje zajednice u anonimnost koja je amblem modernih nacija'' (str. 40). Stoga ne treba biti iznenađen kada na aerodromu u Buffalou, dok čekate svoj spojeni let za Toronto i dok počinjete da se pitate kakvo će najverovatnije vreme tamo biti, primetite da i New York Times i USA Today, čije su karte vremenske prognoze ograničene preciznim, dobro poznatim obrisima 48 spojenih sjedinjenih država, pretpostavljaju da, kao Amerikanac saosećate sa suncem, oblacima i smetovima Salt Lake Cityja, Miamija, Fargoa, Billingsa i Los Angelesa na način na koji jednostavno ne biste mogli sa istim u gradovima koji su udaljeni osamdesetak kilometara preko nacionalne granice. (Zapravo, USA Today ide i dalje u prirodnom isključenju Kanade pošto u svojoj neveštoj grafici daje iluziju projektovanja vremenske mape u tri dimenzije, tako da čitalac dobija informaciju da severnoamerički kontinent dramatično tone u okean iznad severne granice Sjedinjenih Država.) Ono što vas može iznenaditi je moćni efekat prisnosti osećanja nacionalne pripadnosti koji, moguće, ranije niste uspeli da prepoznate. Na određeni način, prema Andersonu, ove karte vremenske prognoze sa svom svojom očiglednom prirodnošću bi bile definišuća (the defining) ikona moderne nacionalnosti. Ipak, ''isto'' iskustvo na aerodromu u Torontu se pokazuje potpuno različitim. The Globe and Mail, i zaista sve druge kanadske novine koje sam videla, objavljuju vremensku prognozu koja se proteže ka jugu bar do Mason-Dixon linije u Sjedinjenim Državama. Ne postoji pretpostavka da će se čitalac u Torontu lakše identifikovati sa maglom nad Vancouverom nego sa vejavicom koja se približava Detroitu. Da li ovo znači da Kanada nema ''nation-ness'' (''osećanje nacionalne pripadnosti'') ? Ili pak znači da Kanada, zbog različite istorije od one Sjedinjenih Američkih Država ima dovoljno različitu strukturu da bi se mogla dovesti u pitanje bilo koja pojedinačna definicija istinskog osećanja nacionalne pripadnosti.\nSama ironija ''američkog'' sažimanja granica - kao da su loša zamena imena kontinenta i imena nacije - ne sme dugovati slučajnostima istorije i geografije, ekonomije, imperijalističkih prava, putu u osećanje nacionalne pripadnosti, ne više ''normalnom'', ne više kao suprotnost istom setu ili cak istim vrstama definicionih Drugih, u odnosu na osećanje nacionalne pripadnosti Kanade, kao i u odnosu na drugačija osećanja nacionalne pripadnosti Meksiku, Filipinima, Navaho naciji (u okviru Sjedinjenih Država), zajednici Pet Nacija (duž granice između Sjedinjenih Država i Kanade), nacionalizmu bez-nacionalnog Kvebeka, nenacionalizmu bez-nacionalnih Havaja, istoriji afričko-američkih nacionalizama i tako dalje. Drugi u odnosu na ''naciju'' u datom istorijskom i političkom okruženju mogu biti prednacionalna monarhija, lokalni etniciteti, dijaspora, transnacionalno ujedinjenje, ideološka, religiozna ili etnička jedinica, podnacionalna, lokalna ili ekskolonijalna često pripadajuća jedinica; kolonija može postati nacionalna vis-á-vis domovine ili domovina može postati nacionalna vis-á-vis nacionalizma kolonija; nacionalizam domovine može biti prožimajući i dopunjujući ili suprotstavljen njenom imperijalizmu itd. Daleko od pritiska krize ili izuzetka, može biti da za naciju kao i za rod jednostavno ne postoji normalan način učestvovanja u kategoričkom definisanju nacionalnog, nema jedinstvene vrste Drugog od koga je nacija suprotna, od koje svi, sličnim strukturiranjem, mogu biti po definiciji suprotni.\nTada kada odlučimo da postavimo pitanje definicije nacionalnog suprotno nekim već artikulisanim pitanjima seksualnog određenja sa početka veka, moramo biti spremni da istražujemo u više pravaca u isto vreme. Na primer, kao što sam šire diskutovala u Epistemiologiji ormara (5), više je nego moguće - skoro je nezaobilazno - procitati Sliku Dorijana Greja kao tekst koji intenzivno i pretežno konvencionalo upućuje na orijentalno. Ovo je prikazano kako u raskošno egzibicionističkoj otvorenosti tako i u tehnikama pokrivanja homoseksualnih tema romana. Isto se može videti, na primer, u preplitanju intimne kamuflaže i prikaza gej zapleta romana sa temom zavisnosti od droge. Veoma egzotično i glamurozno korišćenje opijuma objedinjuje mnoge problematike tipa prirodno protiv neprirodnog/veštačkog, dobrovoljno protiv zavisnog i domaća scena protiv strane tvari, koji se na prvom mestu prikazuju povezanim sa načinima oblikovanja identiteta gej muškarca u romanu. Ipak sama očiglednost Wildeovog gej afirmativnog i prožimajućeg orijentalizma čini teškim preispitivanje obrisa seksualnog tela i nacionalnog tela skiciranih njegovim zapadnjaštvom (occidentalism). Uz orijentalizam otvoren prema Drugom, teško je odoleti predstavi poželjnog engleskog tela, s druge strane, kao jednostavnog domaćeg Istog. Ipak istost ovog Istog - ili rečeno na drugi način, homo priroda ove seksualnosti - nije manje diskutabilna od samoidentičnosti nacionalnih granica domaćeg. Napokon, pitanje Nacionalnog u Wildeovom životu je samo sekundarno - premda duboko - uključivalo pitanje prekookeanske imperije u odnosu na evropsku domovinu (patria). Naprotiv, Wilde kao ambiciozni Irac i kao sin, miljenik i šticenik proslavljenog irskog pesnika nacionaliste, jedino je mogao imati kao fundamentalni element samopoimanja prenaglašenu osetljivost prema tome kako su porozne, krhke, elastične, iritirajuće, obuhvatne, isključive, ubistvene i u svakom smislu sporne i osporavane membrane ''domaće'' nacionalne definicije određene plastičnim pojmovima komplikovanim za određenje: Engleska, Britanija, Irska. Zaista, svest o osnivačkoj i/ ili početnoj nacionalnoj razlici (difference), već integrisanoj u nacionalnu definiciju, mora da je bila deo onoga što Wilde književno oživljava u ekspresivnoj, reflektivnoj i simptomatičnoj relaciji, u kojoj je čvrsto stajao u skladu sa svojim vremenom. Kao mag u molitvi za ''tananom dušom presvučenom ružičastim'' (''slim rose-gilt soul'') - individualna ili generička predstava ''vitkog stvora, zlatokosog kao anđeo'' koja je u isto vreme pojam seksualnosti, osećajnosti, uzvišenosti i posebnosti engleskog nacionalnog tipa - Wilde, čiji je fizički lik bio sušta suprotnost i (u tom smislu) umnogome manje aromatičan i poželjan, pokazao je za njega očekivanu, a tako netipičnu hrabrost (''uobičajeno netipičnu hrabrost'', engleski ''gordost'' (''''his usual uncanny courage'', anglice chutzpah'''')) u tako upornom isticanju sopstvenog tela kao indeksa ovakvih erotskih i političkih značenja. Decenije na prelazu vekova označile su naglu popularizaciju, ne samo nove reči ''homoseksualno'' već i samog koncepta muško-muške žudnje kao žudnje zasnovane na istosti. Ukazala sam, takođe u Epistemiologiji ormara da centralna putanja u ''Dorianu Grayu'', na primer, vodi ka ustoličavanju muške ljubavi prema muškarcima, ne više kao klasični pedagogic/pederastic odnos kakav poznajemo iz antike, kao Bazilov i Lord Henryjev odnos prema Dorianu Grayu, na dijakritičkim razlikama između ljubavnika i ljubljenog, već za promenu u relativno modernim pojmovima kao vitak, u ružičastim tonovima dati Dorijanov neizbežan narcisoidni odnos prema sopstvenom telu oblikovanom u portretu. Wildovo otuđujuće fizičko nasleđe od majke, irske nacionalistkinje, nepristojna ciničnost poreklom od njegovog oca keltskog porekla, podvučeno svakim samonaglašenim potezom njegove ličnosti i lika osetljivog, neizvesnog i otuđenog, te u isto vreme, transformativna moć koja menja perspektivu - nove ''homo'' homoseksulane predstave muško-muške želje istim pritiskom, dramatizuje neuobičajenu nepodudarnost engleskog nacionalnog tela kako sa britanskim, tako i sa irskim, kao pogodno tlo iz kojeg treba da nastane razumevanje nacionalno/imperijalnih odnosa.\nNaravno, Wildeova velika hiper-indikativnost kao odlika njegovog doba znači da ne postoji niko nalik njemu, ali želim da naglasim da obostrane međusobne reprezentacije nacionalnih i seksualnih deficinija koje se pojavljuju, moraju se tražiti na nikako manjem nivou kompleksnosti od onog koji važi za druge važne teme. Karijera Rogera Casementa bi bila očigledan primer u kome se može tražiti naglašavanje i kontrastno preplitanje egzotičnih britanskih imperijalističkih/anti-imperijalističkih, sa irskim nacionalističkim, kao i sa homoseksualnim identifikacijama i identitetima. Za njega, kao i za Wildea, pitanje Drugog u odnosu na nacionalni kao i seksualni identitet je veoma kompleksno, ponekad inspirativno. Ali čak i za nekoga kao E. M. Forster čiji nacionalni identitet ni u kom smislu nije bio kolonijalistički, eroticno ekspresivan anti-imperijalizam Puta u Indiju (A Passage to India) ima za svoje drugo lice takođe anti-imperijalistički, veoma problematičan engleski nacionalizam u Najdužem putovanju (The Longest Journey), čiji heroj čobanin odbija imperijalističku budućnost u kolonijama u korist homoerotično antropomorfnog, telu prilagođenog i nacionalno oblikovanog krajolika njegove rodne doline. ''Ne mogu trčati uz Druidski Prsten, a da se pri tome ne umorim, niti odgalopirati na konju odavde, a da ne umorim konja, šta je dakle,'' pita on, ''smisao neograničenog kontinenta?'' (6)\nZa Prousta, s druge strane, čiji su zapleti o aferi Dreyfus i gej priznanju principi organizovanja jedno za drugo kao što su i za tomove kroz koje se granaju, spiritualna identifikacija muške homoseksualnosti (koju opisuje pojmovima dijaspore iz postojbine Sodome) sa prednacionalnim, predmodernim, dinastičkim kosmopolitizmom, kroz lik Charlusa, a isto toliko i kroz Jevreje, jeste zaposednuta fantazmom tipa gej cionizma ili pan-germanizma, normativizujućom politikom nominalno etničkog modela koji bi stavio homoseksualni identitet kao takav pod dominaciju onoga što Nietzsche naziva ''nérvose nationale od cega Evropa boluje''. Na vrhuncu svog razmatranja o ''muškarcima-ženama Sodome'', Proust objašnjava:\nSmatram da je ovde prikladno izreci provizorno upozorenje protiv žalosne greške koju čine oni koji predlažu (isto kao što su ljudi i ohrabrivali cionistički pokret) da se stvori sodomistički pokret i da se Sodoma ponovo izgradi. Jer, ne bi se do tamo ni stiglo, a stanovnici Sodome bi već napustili grad, tako da ne bi delovali kao da mu pripadaju, poženili bi se, nalazili bi ljubavnice po drugim gradovima, tamo gde bi pronašli, sasvim slučajno, bilo kakvu zabavu koja bi im odgovarala. Vraćali bi se u Sodomu samo u danima jake potrebe, kada bi njihovi gradovi bili ispražnjeni, kao kada glad istera vukove iz šume. Drugim rečima, sve bi se dešavalo uglavnom onako kako se dešava i danas u Londonu, Berlinu, Rimu, Petrogradu ili Parizu. (7)\nŠta na kraju reći o samom, virulentno anti-germanskom Nietzscheu, sa njegovim homoerotičnim raskošjem evropaizirane bolećivosti, homoseksualnom panikom ispunjenim epistemologijama njegovih tehnika političke dijagnostike, njegovom više nego proustovskom opiranju bilo kom nacionalizmu kao i bilo kom obliku manjinskog gej identiteta i više nego wildeovske strasti za opisivanjem tako nacionalno različitih tela muškaraca? Mislim da ni jedno od ovih pitanja neće biti lako za analizu - čak ni za skretanje pažnje. Ali treba to učiniti, ukoliko ne želimo da nastavimo da se uzduž i popreko, otupelo bavimo erotizovanim granicama ovog očigledno univerzalnog, ljudski vanvremenskog modernog mapiranja nacionalnog tela.\nBenedict Anderson, Imagined Communities: Reflections on the Origin and Spread of Nationalism (London: Verso Press, 1983), str. 13; dalji citati su uneti u tekst.\nLee A. Daniels, ''Liberal Arts Scholars Seek to Boraden Their Field,'' New York Times, 21 September 1988, p. 23\nRichard Bernstein, ''Academia's Liberals Defend Their Carnial of Canons Againts Bloom's 'Killer B'2,' '' New York Times, 25 September 1988, p. 26.\nGayle Rubin, ''The Traffic in Women: Notes on the 'Politica Economy' of Sex,'' in: Rayna R. Reiter, ed., Toward an Anthropology of Women (New York and London:Monthly Review Press, 1975), o. 159.\nSedgwick, Eve Kosofsky, Epistemology of Closet, Berkley: University of California Press, 1985. chap. 3, from which this paragraph is drawn\nForster, The Longest Journey, p. 214\nProust, Remembrance of Things Past, 2, p. 655-56\nSedgwick, Eve Kosofsky, Tendencies, Durham: Duke University Press, 1993. str. 143-153.\nTekst Nationalism and Sexualities: As Opposed to What? je napisan za konferenciju koja je održana na univerzitetu Harvard 1989. Esej je posvećen Doris Sommer. Po prvi put je objavljen u zborniku: Nationalism and Sexualities, ed. By A. Parker, M. Russo, D. Sommer, New York: Routledge, 1991, str. 235-245.\nPreveo: Edward Hyde


OVAJ RUKOPIS IZ 15. VEKA NIKO NIJE USPEO DA ODGONETNE: 240 stranica krije veliku tajnu, čak su se i matematičari uključili u dešifrovanje (VIDEO)\nOSTVARUJE SE GADAFIJEVO PROROČANSTVO: Održao je istorijski govor, 2 meseca 15\t137\nALBANAC IZGRADIO IMPERIJU OD TRGOVINE DROGOM: Policija mu zaplenila stanove, 4\t22\nRUSKI NAUČNICI PORUČUJU: Bilo koje sredstvo za dezinfikaciju uništava korona\nSKAČE BROJ ZARAŽENIH KORONOM U EVROPI: Ljudi su počeli da se opuštaju,\n03.06.2019. 07:13h 03.06.2019. 07:13h\n"Rukopis je napisan na protoromanskom jeziku - pretku dijalekata romanske jezičke porodice, kojima sada govore u Portugaliji, Francuskoj, Španiji i drugim zemljama. Tim jezikom su govorili na Mediteranu u srednjem veku, ali na njemu gotovo niko nije pisao, jer je jezik inteligencije, crkve i države bio latinski. Zbog toga je taj jezik nestao bez traga“, smatra naučnik.\n"Najverovatnije je reč o mešavini jezika germanske i romanske grupe. S verovatnoćom od 85 odsto može se pogoditi koji jezik preovladava na svakoj stranici teksta, ali se na takvo znanje ne možemo osloniti. Na primer, ako budemo analizirali ruski tekst na fizičko-matematičku temu, napisan u transliteraciji (na drugom pismu), mnoge stranice će biti identifikovane kao engleske ili nemačke, jer su takvi termini koji se koriste - funkcija, diferencijal, integral“, objašnjava naučnik.\nKurir.rs/Sputnik Foto: Youtube/Printscreen\nVojničev rukopisrukopisdokumentšifrejeziklingvistimisterijaDžerard ČeširMihail VojničRodžer Bejkon\nOSTVARUJE SE GADAFIJEVO PROROČANSTVO: Održao je istorijski govor, 2 meseca kasnije je krvnički ubijen! Pamte se ove reči 15\t137\nALBANAC IZGRADIO IMPERIJU OD TRGOVINE DROGOM: Policija mu zaplenila stanove, šume, rols rojs, pa čak i dve TV stanice! 4\t22


Zauvari – Ljubivoje Ršumović — Knjige.Pravac\nOva knjiga je autobiografska u onoj meri u kojoj može da se tiče svakog deteta i svakog odraslog čoveka, roditelja, koji će u mojoj kraljevini prepoznati svoju. Posle šezdeset godina, u meni Zauvari živi kao simbol srećnog odrastanja, metafora koja mi pomaže u velikoj meri da proniknem i shvatim univerzalne fenomene i tajne detinjstva. Put do Kraljevine Zauvari danas je prava avantura, kroz koju deca postaju ljudi, a ljudi deca. - Ljubivoje Ršumović\nBesplatno pročitajte odlomak iz knjige "Zauvari".\nKomentari čitalaca o knjizi "Zauvari"


List Zrenjanin - Najnovije vesti iz Zrenjanina na jednom mestu! JKP „ČISTOĆA I ZELENILO“: Rad službi za vreme praznika – Zrenjanin\nJKP „ČISTOĆA I ZELENILO“: Rad službi za vreme praznika\nSlužba za iznošenje i deponovanje komunalnog otpada za vreme obeležavanja prvomajskih praznika, 1. i 2. maja, neće iznositi komunalni otpad iz individualnog tipa stanovanja u gradu, kao ni iz naseljenih mesta koje su na programu tih dana. Radiće dežurne ekipe na terenu.\nProdavnica pogrebne opreme, koja se nalazi u Svetosavskoj ul. Broj 25, tokom ova dva dana radiće od 8 do 16 časova, a nakon ovog vremena građani mogu da se jave na dežurni telefon broj 023/522-350, kao i na dežurni telefon 066/866-03-00 u periodu od 0-24 časa. Sahrane se neće se obavljati 1, a obavljaće se 2. maja.\nRasadnik neće raditi tokom obeležavanja prvomajskih praznika.\nCvećara „Orhideja“, koja se nalazi na Centralnom groblju, 1. i 2. maja radiće uobičajeno u periodu od 8 do 15 časova. Cvećara „Jasmin”, koja se nalazi u Svetosavskoj ulici br. 2, tokom praznika neće raditi.\nSlužba održavanja javno prometnih površina će raditi non-stop i za vreme praznika.\nZoohigijenska služba: dežurna služba radiće od 7 do 14 časova tokom 1. i 2. maja.\n← 68. FESTIVAL PROFESIONALNIH POZORIŠTA VOJVODINE – ČEVRTI DAN: Večeras „Smrt čoveka na Balkanu”\nSTUDENTSKE KREACIJE: ATRAKTIVNE HALJINE ZA SVAKU PRILIKU →


Sekundarne analize podataka dobijenih kroz istraživanje Anketa o prihodima i uslovima života (SILC) : Inkluzija\nU okviru Programa podrške razvoju istraživačkih kadrova iz oblasti društvenih nauka koji je, u skladu sa višegodišnjom praksom, inicirao Tim za socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva Vlade Republike Srbije, i sproveo u saradnji sa Programom Ujedinjenih nacija za razvoj, objavljeno je 11 analiza.\nOvaj ciklus Programa podrške razvoju istraživačkih kadrova iz oblasti društvenih nauka bio je usmeren na sekundarne analize podataka dobijene kroz istraživanje Anketa o prihodima i uslovima života – SILC. Programom su podržana i detaljnija istraživanja Ankete o potrošnji domaćinstava i Ankete o radnoj snazi, kao i korišćenje administrativnih izvora podataka, sa ciljem sveobuhvatnijeg i celovitijeg razumevanja tematike i formulisanja efikasnijih javnih politika.\nOpšti cilj Programa bio je dublje razumevanje faktora koji utiču na siromaštvo, socijalnu isključenost, materijalnu deprivaciju, rizik siromaštva, nejednakost, pristup tržištu rada i druge aspekte važne za kvalitet života pojedinaca i porodica u Republici Srbiji. Program je usmeren na podizanje kapaciteta istraživača/ica na početku karijere za realizaciju komplementarnih/sekundarnih istraživanja u onim oblastima koje nisu istraživane, a koje su od velike važnosti za formulisanje efikasnih javnih politika u ovim segmentima.\nProgramom se ovakvim pristupom odgovorilo ne samo na zahteve za dodatnim dubinskim istraživanjima fenomena siromaštva i uslova života u zemlji, već doprinelo i kreiranju predloga politika zasnovanih na podacima.\nProgram je podržao 19 istraživača/ica na početku karijere kojima je bila obezbeđena kontinuirana mentorska podrška ukupno sedam mentora , kao i podrška Republičkog zavoda za statistiku i podrška nezavisnog statističara.\nZa uspešno sprovođenje Programa veliku zahvalnost dugujemo kolegama i koleginicama iz Republičkog zavoda za statistiku, kako na stručnim savetima i podršci, tako i na ustupanju podataka iz relevantnih anketa kojima Republički zavod za statistiku raspolaže.\nTim za socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva Vlade Republike Srbije i Program Ujedinjenih nacija za razvoj vas pozivaju na korišćenje predstavljenih podataka u vašem daljem radu, kao i na promociju nalaza i preporuka, sa nadom da ćemo time podstaći efikasnije unapređenje javnih politika i doprineti stvaranju inkluzivnijeg i pravednijeg društva.\nSekundarne analize podataka dobijenih kroz istraživanje Anketa o prihodima i uslovima života (SILC) – Osvrt Tima za socijalno uključivanje i smanjenje siromaštva Vlade Republike Srbije\nPojedinačne analize možete preuzeti ovde:\nMaja Jandrić, Svetozar Tanasković: Položaj stanovništva između 50 i 64 godine na tržištu rada u Srbiji\nMateja Petrušević, Aleksandra Vukmirović: Uticaj prihoda od proizvodnje dobara za sopstvene potrebe na stopu rizika od siromaštva i nejednakost u Republici Srbiji\nAleksandra Anić, Gordana Krstić: Izračunavanje indikatora „Zamke nezaposlenosti“\nJelena Stojilković Gnjatović, Dragana Paunović Radulović, Natalija Mirić: Upotreba potadaka iz SILC ankete za izračunavanje zdravih godina života\nDragan Stanojević: Mladi – tranzicija ka tržištu rada: nejednakost i izazovi\nSanja Vujackov: Profili siromaštva i materijalne deprivacije u Republici Srbiji u 2013. godini\nMiloš Mojsilović: Analiza mogućnosti i opravdanosti uvođenja subjektivne dimenzije (kategorije potreba) u koncept istraživanja, merenja i smanjenja siromaštva\nMarijana Pantić: SILC i tipologija naselja: statistička analiza opravdanosti trihotomne podele naselja\nLenka Petrović, Tatjana Milić: Struktura prihoda i rizik od siromaštva u ruralnim područjima\nIvana Savić, Ivana Stjelja, Marko Milenković: Životna sredina i prihodi i uslovi života u Republici Srbiji\nMarko Tomašević, Kaja Damnjanović: Formiranje prediktivnog modela za rizik od siromaštva i socijalne isključenosti u Srbiji: doprinos pojedinačnih indikatora merenih SILC metodologijom


Tržišno rešenje: Saturday, July 23, 2016\nPre nedelju dana je u Turskoj organizovan neuspeli vojni puč. Da ne dužim o deteljima koji su poznati, zanimljivija su pitanja, ko ga je organizovao, zašto i kakve su konsekvence po budućnost Turske?\nErdoganova prva reakcija još tokom puča kad se uključio u jednu privatnu televiziju preko skypea je bila da optuži za puč "guleniste", sledbenike imama Fetulaha Gulena, vrlo uticajnog pobornika liberalnog i modernističkog islama koji je dugo bio Erdoganov saveznik. Gulen sada živi usamljenički život u Americi i ne učestvuje direktno u političkim zbivanjima. Erdogan optužuje Gulenove ljude u pravosuđu, policiji i vojsci da su organizovali puč sa ciljem da ilegalno preuzmu vlast.\nKo su gulenisti? Najbolja analogija je katolički Opus Dei, i egipatska Mulsimanska braća: religiozno-politička organizacija sa elementima konspirativnog delovanja. Samo što su gulenisti mnogo bolje organizovani i mnogo efikasniji od Opus Deia, i nisu islamisti poput Braće (za razliku od Erdogana koji dolazi iz miljea Muslimanske braće, i bio je član islamističke partije Nedžmetina Erbakana 1990ih). Gulen je pobornik liberalnog islama koji je u Turskoj generalno dominantan, glavni elementi su mu: mistična, sufijska religija, tadicionalna teologija hanafi škole (dakle ne islamski fundamentalizam ili "salafizam"), preduzetništvo i kapitalizam, dobrotvorno delovanje i obrazovanje. Gulenisti su izrazito prozapadno nastrojeni, veruju da je islam kao religija potpuno spojiv sa konstitucionalnom demokratijom, kao i sa kapitalizmom. Podržavaju konvencionalno bankarstvo i kamate, što je prava retkost za muslimane, i vlasnici su nekoliko velikih banaka. Takođe zagovaraju približavanje sa hrišćanima i Jevrejima (Gulen se sreo sa papom) i imaju izrazito pro-izraelski stav u spoljnoj politici. Kada je Erdogan prekinuo odnose sa Izraelom pre neku godinu zbog one farsične ekspedicije turskih aktivista u pojas Gaze, Gulen je to oštro osudio.\nKao takvi, vrlo su uticajani u Turskoj zemlji u kojoj sufijski i hanafi islam i inače dominiraju; ocenjuje se da imaju oko pola miliona aktivnih članova, a vodeće udruženje industrijalaca koje okuplja uglavnom male i srednje preduzetnike (njih oko 50 000) je potpuno gulenističko. Širom sveta imaju preko hiljadu privatnih škola, kako u muslimanskim tako i nemuslimanskim zemljama, u kojima se predaju potpuno sekularni programi sa naglaskom na prirodne i tehničke nauke. Religija se predaje samo kao komparativna istorija svih religija, ne kao islamska veronauka. Samo u Americi imaju na desetine takozvanih "čarter škola", privatnih ustanova koje dobijaju poreske pare - tip škola koje američki levičari jako ne vole jer podrivaju monopol državnog, sindikalizovanog školstva. Ja sam za guleniste prvi put čuo potpuno nezavisno od problematike Erdogana i Turske, čitajući pre više godina neke žalopojke američkih sindikata na podrivanje američkog sistema obrazovanja od strane turskih privatnih škola. Tada sam čuo i za termin "zloupotreba H1B viza", mnogo pre Donalda Trumpa; u nekom od ovih tekstova pre tri ili četiri godine, mislim u NYTu, napadali su guleniste što dovode profesore matematike i fizike iz Turske da predaju u američkim školama, i time uzimaju radna mesta domaćim sindikalistima.\nRastuća religiozno opredeljena poslovna srednja klasa koju gulenisti okupljaju je bila osnova podrške Erdoganu i njegovim liberalnim reformama s početka dvehiljaditih, reformama koje su od Turske najvećim delom i napravile modernu i naprednu zemlju kakva je sve do pre godinu-dve bila.\nGulenisti su takođe sarađivali sa Erdoganom i direktno, u demontiranju suvišnog uticaja vojske i sprovođenju pravosudnih reformi. Oni su infiltrirali još za vreme kemalističkog režima kako obaveštajne službe tako i pravosuđe (manje u vojsku). Sa tih pozicija pomogali su Erdoganu i suzbijanju ušančene moći starog, kemalističkog establišmenta, a posebno u dovođenju vojske u ustavne demokratske okvire. Sukob između njih i Erdogana je započeo onog časa kad su shvatili da ovaj klizi u autokratiju, da pretvara demokratski sistem u svoju ličnu vladavinu, i da nema nameru da kontroliše korupciju. Njihovi ljudi u obaveštajnim služabama su dostavili medijima (u to vreme još uvek slobodnim) dokaze o Erdoganovoj ličnoj umešanosti u korupciju, kao i njegovog sina i nekih od bližih saradnika, o potplaćivanju i ucenjivanju medija itd. Ovo je izazvalo pravi šok i paranoju kod Erdogana kome gulenisti od tog časa, od najbližih saveznika, postaju smrtni neprijatelj.\nTo vam daje kontekst za celokupnu galamu na guleniste kao pučiste, i istovremeno pokazuje da cela teorija o Gulenu kao inspiratoru puča nije mnogo verovatna. Erdogan je bar pet ili šest puta tražio od Obame prethodnih godina da izruči Gulena kao "teroristu", što američka vlada odbija jer je jasno da da se radi o političkom lovu na veštice, kao osveti za razoktrivanje korupcije. Poslednji put ga je optužio za pučističke namere februara 2015 i ponovio zahtev Obami da mu izruči opakog teroristu. Slično Piteru Šifu i recesijama, Erdogan je u poslednjih pet godina uspešno predvideo 15 ili 16 gulenističkih pučeva od jednog koji se dogodio. To ne uliva baš poverenje.\nDrugi razlog za skepsu je to što su zaveru predvodili ljudi iz vojske a gulenisti tamo nikad nisu bili posebno jaki, i sam Erdogan je već sproveo čistku gotovo svih vodećih oficira ranije.\nTreća stvar koja je čini optužbu protiv gulenista sumnjivom je da su oni jednako stradali pod starim režimom kao i Erdogan, i što je još važnije, odigrali ključnu ulogu u potkresivanju moći vojske koje je Erdogan učinio. Time su se trajno zamerili starom vojnom establišmentu i deluje mi vrlo nategnuto da bi koalicija gulenista i njihovih smrtnih naprijatelja iz vojske mogla da zajedno nešto organizuje.\nDodatnu skepsu izazivju podaci koju se pojavili da je ta grupa oficira koji su organizovali puč (uglavnom pukovnici, majori i niže) formirala neko tajno društvo čiji je moto bila neka Kemalova čuvena rečenica. Teško mi je da zamislim guleniste, kojima je Kemal arhi-neprijatelj i utemeljivač režima koji odbacuju i pod kojim su stradali, kako uzimaju njegove izreke kao moto za akciju. Sad neki posmatrači spekulišu da su možda namerno uzeli sekularni moto da privuku kemalističke pristalice. Ali to je dosta zgodno: da su kojim slučajem uzeli gulenistički moto, to bi naravno bio krunski dokaz da su oni iza puča: pošto je moto preuzet od njihovih neprijatelja, onda to samo dokazuje koliko su prepredeni. Kako god okreneš, oni su krivci.\nNa kraju, verovatno najbolji dokaz nameštenog karaktera anti-gulensitičkih optužbi je cinjenica da je Erdogan krenuo, doslovno sutradan po propasti puča, u masovni obračun sa političkim protivnicima i civilnim društvom. Do sada taj obračun uključuje objavu tromesečnog vanrednog stanja, suspenziju evropske konvencije o ljudskim pravima, otpuštanje preko 60 000 ljudi u vojci, policiji , sudstvu i školama, te hapšenje na desetine hiljada. Samo u obrazovanju je do sada preko 30 000 ljudi izgubilo posao. Preko 1 000 privantih škola je zatvoreno, 15 univerziteta, 1400 dobrotvornih organizacija, 15 radio i tv stanica. 35 bolnica i medicinskih ustanova (1), 19 sindikata itd itd. Potpuno je očigledno da je Erdogan, slično Putinu 2000, imao već razređen plan uništenja demokratije i vrlo precizne unapred pripremljene spiskove svih protivnika koje treba pohapsiti i razjuriti, a njihovu imovinu oteti, te da mu je ovaj neuspeli vojni udar poslužio kao odličan povod. U suprotnom, morali biste da verujete da su destine hiljada ljudi, po školama, bolnicama, sudovima itd ne samo u vojsci, bili deo zavere i puča, a jedino Erdogan i njegova obaveštajna služba ništa nisu znali.\nTragedija ovog što se u Turskoj dešava je višestruka. Neću ulaziti u geopolitiku, za mene je najveći gubitak podrivanje umerenog prozapadnog islama koji je do skora bio dominantan u Turskoj. Turska je zemlja liberalnog islama, što popularnost gulenizma rečito posvedočuje, Gulenov pokret je snažna globalna alternativa Muslimanskoj braći i islamskom fundamentalizmu uopšte, alternativa zasnovana na zapadnom liberalizmu, pro-hrišćanskim i pro-jevrejskim i pro-izraelskim stavovima, tržišnom kapitalizmu i veri u demokratiju i spojivosti islama sa modernim zapadnim društvom. Erdoganova diktatura koja se pred našim očima etablira je stoga dvostruka katastrofa: s jedne strane, gura kritično važnu zemlju islamskog sveta, naslednicu Otomanske imperije i izvor tradicionalnog, ne-radikalnog islama ka suni verziji Homeinijevog Irana, i s druge strane podriva i delegitimizuje jedinu globalnu alternativu islamskom fundamentalizmu koja dolazi iz islamskog sveta - pokret klerika Fetulaha Gulena.\nSuviše je mnogo ljudi i na Zapadu i u islamskom svetu koji ili žele ili veruju u sukob civilizacija. Na Zapadu niko nema interesa da podržava tradicionalistički, neradikalni islam gulenovskog tipa: poslednje što levičari žele je masovni i uticajni islamski pokret koji veruje u demokratiju, liberalizam, zapadne vrednosti i podržava Malog Satanu, rasadnika Aparthejda, Izrael. Plemenitom bliskoistočnom divljaku ne sme biti dozvoljeno da kao svoje najprogresivnije (jedino progresivno?) lice pokaže tursku verziju ideologije Tea Party. S druge strane, desničari su suviše investirali u propagandu mržnje prema Islamu po kojoj su svi oni isti, teroristi ili apologeti terorista, te je bilo kakvo relativizovanje opasnosti kroz uviđanje fundamentalnog diverziteta islamskog sveta neoprostivo i nedopustivo.\nI jedni i drugi su saveznici diktatora Erdogana u njegovom obaranju jedne velike nacije u blato autokratije. Gulenistički pokret je bio jedan od retkih mostova između zapadnog sveta i islamskog Bliskog istoka, a Turska kao demokratska država izlog islamskog sveta i najbolji uterivač u laž svih teorija o sukobu civilizacija. Spuštanje zavese diktature na Tursku, i njeno potpuno srozavanje na nivo Putinove Rusije predstavlja pobedu loših momaka, kako u Turskoj, tako i na Zapadu, i poraz svake nade za srednjoročno prevazilaženje žalosnog stanja razumevanja i saradnje zapadnog i islamskog sveta. Puč u Turskoj je bio možda poslednja, kako god neizvesna, šansa, poslednje prozorče mogućnosti da se Erdoganov homeinistički cezarizam zaustavi. Sada je gotovo, prozor je zatvoren, zavesa je pala.\nat Saturday, July 23, 2016 posted by Ivan Jankovic 105 comments:


Audi A4 Avant 2.4 5V vs SAAB 9-3 Sport Combi 2.0t - AutoManijak\nPOČETNA strana :: poređenje :: Audi A4 Avant 2.4 5V vs SAAB 9-3 Sport Combi 2.0t\nPa, moglo bi se reći da su u pitanju dva veoma slična automobila! Ovde su detalji ti koji bi mogli odlučiti. Ako uzmemo u obzir da oba predstavljaju veliki porodični automobil i koriste oblik karoserije karavan sa 5 vrata uz prednji pogon, sve se svodi na konkretne agregate, pokretane benzinom, koji su u njih ugrađivani. Ispod haube prvog se nalazi motor koji je razvio Volkswagen, 6-cilindrični agregat sa 30 ventila i 170ks , dok je drugi 4-cilindrični agregat sa 16 ventila i 175ks koji potpisuje Opel.\nOno što ponajpre moramo uzeti u obzir su rezultati Euro NCAP (European New Car Assessment Programme) testiranja izvršenih nad ova dva automobila. Dobra stvar je da su testirani i jedan i drugi, pri čemu SAAB za nijansu prednjači. Pored toga, osim zvaničnih rezultata kreš-testa, potrebno je analizirati i druge aspekte koji se tiču bezbednosti. Oba vozila predstavljaju veliki porodični automobil, što u principu znači dobru poziciju što se bezbednosti tiče, međutim to neće rešiti našu dilemu ovde. Povrh toga, ukoliko govorimo o masi vozila - podatku koji ne možemo isključiti iz priče, nemački automobil nudi marginalnu razliku od 2% više metala.\nSAAB je za nijansu agilniji automobil i dostiže 100km/h za 0.5 sekundi manje od svog konkurenta. Pritom ubrzava sve do 225 kilometara na čas, 2km/h više nego što to čini konkurentski automobil. Kada pričamo o štedljivosti pobednik je svakako švedski automobil, trošeći u proseku 8.3 litara goriva na 100 kilometara (34 milja po galonu), u kombinovanom režimu vožnje. Ne možemo ignorisati razliku od 16% više goriva koje potroši nemački automobil.\nNajvažnija stvar prilikom izbora automobila bi trebalo da bude bezbednost, kako aktivna tako i pasivna. Po mom mišljenju, kada se sve uzme u obzir, švedski automobil pruža nešto viši nivo ukupne bezbednosti. Stvari se nastavljaju u istom smeru, jer SAAB nudi nešto bolje performanse, taman toliko da kažemo da je brži. Da stvari budu još bolje, pritom čak troši i manje goriva! Sve u svemu, nema mnogo šta više da se kaže na ovu temu, za mene ovde ne postoji izbor, već isključivo SAAB. Bez obzira na to, ne treba zaboraviti da svako ima svoje potrebe i želje, zato pre svega uzmite u obzir ono što smatrate da upravo Vama najviše odgovara. A ja sam tu da pomognem koliko mogu. Ukoliko imate dva minuta predlažem da u par laganih koraka izdefinišete Vaše potrebe, želje i mogućnosti i vidite koji bi Vam to automobil preporučio naš virtuelni savetnik™, između više od 12.000 različitih, koliko naša baza trenutno sadrži.


RTS :: Stefanović: Nema većeg ponosa za vojnika nego da služi 72. specijalnoj brigadi\nDruštvo Stefanović: Nema većeg ponosa za vojnika nego da služi 72. specijalnoj brigadi\nutorak, 24. nov 2020, 19:48 -> 22:49\n"Put razvoja ove jedinice pokazuje da je uvek bila tamo gde je bilo najteže, ali i uvek tamo gde je bilo potrebno našem narodu i gde je Srbija to tražila od njih. Vidim da su i danas ostali posvećeni tom putu, ostali spremni da brane svoju zemlju u svakom trenutku i naravno da svojim znanjem i veštinama budu na usluzi svom narodu", rekao je Stefanović.\nMinistru prikazan deo sposobnosti 72. brigade\nTokom obilaska kasarne, komandant jedinice brigadni general Miroslav Talijan predstavio je ministru odbrane zadatke, ciljeve i namenu jedinice i govorio o njenom istorijatu.\n11° C 10° C 12° C 11° C 11° C 1° C


Tema: NACIONALIZAM-mana ili vrlina..??\n11.04.2010., 15:27 #1\nprozvase me vise njih u poslednjih 2 dana da sam veliki nacionalista...a imam samo 100 kila..\nsalu na stranu...zar je nacionalizam isto sto i sovinizam ili nacionalsovinizam...???\nlicno smatram sebe za umerenog nacionalistu...bio sam i umereniji dok nisam shvatio da moju umerenost drugi shvataju kao slabost ili kao pomirenje sa svim klevetama i lazima vezanu za moju naciju-SRBE...\noduvek sam smatrao da je dobar nacionalista onaj koji radi na licnom usavrsavanju i osposobljavanju da svojim poslovnim uspesima doprinosi razvoju svoje drzave...niti sam kad na bilo koji nacin omalovazavao druge narode niti ponizavao a tek ih nisam ugnjetavao...u startu sam svakog coveka tretirao ravnog sebi---dok se nisam uverio u njegova znanja i sposobnosti...onda sam ga cenio u odnosu na njegovu opstu vrednost kao coveka...\nsovinizam je nesto drugo--ponizavanje drugog naroda samo zbog vere i nacije...pokusaj iskoristavanja drugih naroda po bilo kom osnovu...pokusaj svih vrsta torture nad drugim narodom...--to je najkrace...\ne sad mi nije jasno---ZASTO NAPADAJU SRBE ZBOG NACIONALIZMA A MISLE NA SOVINIZAM,AKO ZNAM DA JE NAJVECA VECINA SRBA UMERENO NACIONALNO ORJENTISANA...a istovremeno nema osvrta na nacionalsovinizam u sopstvenim redovima svog naroda...kriticare nacionalizma iz redova srpskog naroda ne bih da komentarisem--kako bih zadrzao odredjeni nivo kulture...\n11.04.2010., 15:29 #2\nRe: NACIONALIZAM-mana ili vrlina..??\nНишта горе од тзв. мунидијалиста и анационалиста (НВО,ЛДП,ЛСВ...)\nони су екстрмнији, затуцанији и искључивији и од најзадртијих шовиниста - обична багра.\n11.04.2010., 15:33 #3\nОгољени (обезбожени, политикантски) - мана (добијају се фразе и пароле за демагошке игрице мортал комбата)\nТрадиционални (тј. готово непостојећи, истинској вери(светосављу, не екуменизму) подређен и одуховнњени) - врлина (животно делатан - практичан, економски независтан (неплаћен), анти идеолошки...)\n11.04.2010., 15:33 #4\nu to je potrebno uveriti narod...\n11.04.2010., 15:38 #5\nNacionalizam moze biti i pozitivan i negativan.\nZavisi u cijim je rukama.\nOn je kao noz: u pametnim rukama je znacajno orudje za zivot, a u ludim oruzje koje moze da ubije.\nIsto tako je i sa nacionalizmom.\n11.04.2010., 15:41 #6\nma jel ti to mesas nacionalizam i sovinizam ili mi se cini...??\n11.04.2010., 15:46 #7\nNe, sovinizam je nesto mnogo gore: sovinizam je mrznja prema svima ostalima.\nMoglo bi se reci da je to zavrsni stadijum bolesnog nacionalizma.\n- problem je sto se kod nas mesaju znacenja pojedinih termina - jedno je patriotizam a nesto sasvim drugo nacionalizam...\n11.04.2010., 15:49 #9\na sta je za tebe nacionalizam..??\n11.04.2010., 15:50 #10\nnavedeni tekst je tvoj ili ga podrzavas..???\n11.04.2010., 15:50 #11\n...dok je sovinizam snazniji cak i od nacionalizma koji je vec sam po sebi snazan i opasan...\nŠovinizam (po Napoleonovom vojniku Nikoli Šovenu (Nicolas Chauvin) kome je pripisivana bespogovorna odanost Napoleonu) je ekstremni vid nacionalizma. Primitivna, tribalistička ideološka i politička doktrina, koju čine mistifikovana nacionalna istorija, izrazito pozitivne predrasude ο vrednosti sopstvene nacije i negativne predrasude ο drugim, posebno susednim nacijama, povezane sa mržnjom, prezirom, netolerancijom i agresivnošću prema pripadnicima drugih nacija.\n....taman posla, ne bih se usudila da ovako snazno tvrdim, sa Wikipedie je...\n11.04.2010., 15:51 #12\nRodjo,edituj post,zbunjujes me.\nNacionalizam ima vise dobrih nego losih strana.\n11.04.2010., 15:53 #13\nuuuhhh a ja se taman uplasih...da je ovo tvoje..\n11.04.2010., 15:54 #14\n..kozmopolitizam je preruseni komunizam i 10000000000000000000000 x vece zlo od shovinizma..\n11.04.2010., 15:55 #15\nНационализам је лако злоупотребити.\nШта више, идеолошка опозиција ''интернационалаца'' држи медије, тако да национализам има дупли проблем са ''пласирањем'' у човекову свест.\nШто сопствене вође (лопове или егоманијаке и ''месије''), што опозицију.\n11.04.2010., 15:56 #16\nAnarhizam je prava stvar.\n11.04.2010., 15:56 #17\nNacionalizam je izrazito pozitivan i izrazito zdrav . Ne samo da je stvorio gotovo sve evropske drzave , kakve ih danas poznajemo , nego je i brana i zastita , da se danasnji Evrospki narodi odrze i ne nestanu . Od svih nasih suseda , samo je kod nas obicaj jednog dela nasih ljudi , da se nacionalizam tretira kao nesto negativno .\nGotovo svi veliki ljdi erope su nacionalisti .\nSto se nas tice , i kod nas vazi da su svi Srbi nacionalisti . Samo su neki Srbi srpki nacionalisti , aa drugi , na primer , albanski , ili Hrvatski .\nU svakom slucaju , nacionalisti jesu . Ovi drugi , vrlo cesto nisu ni svesni svog nacionalizma .\n11.04.2010., 15:58 #18\nnacionalizam je lako zloupotrebiti kod nacionalno neprosvecenih ljudi....onaj ko je uspeo pravilno nacionalno prosvetliti svoj narod taj se zove DRZAVNIK...i taj je ojacao drzavu...\n11.04.2010., 15:59 #19\nBla,bla,bla,bla...Sta je sa onima koji su uvek antiprotivni kao na primer ti?\n11.04.2010., 15:59 #20\nkao i komunizam i fasizam potreba neostvarenih da se uklope u neku grupu ili copor,obicno zbog neuspeha na individualnom,licnom planu , potreba za nekim kolektivistickim indetnitetom i sakrivanjem iza istog\n11.04.2010., 15:59 #21\n...ljudi hajde da rasclanimo sta koji termin tacno i precizno znac i...inace se gubimo jer svako misli na nesto drugo kada se pomene nacionalizam, sovinizam, patriotizam, rodoljublje...mora se tacno utvrditi sta je sta...\n11.04.2010., 16:01 #22\nJa nisam u pste antiprotivan nacionalizmu . Za mene je nacioalizam krajnje pozitivna stvar . A za tebe . U ostalo,m , ti si , kao postovalac tita , sigurno protiv nacionalizma .\n11.04.2010., 16:02 #23\nnacionalizam je nešto što nikad neće biti in ovde,\njer ima previše anacionalnih kosmoprolitskih potomaka patlidžana.\npa ako voliš da šoraš protiv vetra - pazi da te ne zakači.\ni u q duvaju samo da nam napakoste\n11.04.2010., 16:02 #24\nmislis kao ovi nasi pacovi sto se polomise da udju u EU i postanu deo "europske porodice naroda"\n11.04.2010., 16:03 #25\nNacionalizam vodi u fasizam.To je istorijski dokazano.


Sanjarite o razvodu (1)\nI. M. 23. oktobra 2008. 00:00\nMnogo je onih koji sebe uhvate u situaciji iz naslova: sanjare o razvodu. I to ne zato što im je brak loš, niti su prestali da vole supruga ili suprugu, niti im se sve smučilo, niti… Nema tu nikakvog drastičnog problema, i zato ne razumeju zašto uopšte sanjare o razvodu – a upravo to čine.\nAko se to i vama desilo, i smesta ste pomislili da ste ludi, niste normalni, pa s finom ste osobom koju volite i koja je dobar roditelj, imate divno dete, ne brinite, niste nenormalni, niti jedini kojima se to dešava. To je danas prilično česta pojava. Tipično, počinje negde nakon što vam je najmlađe (možda i jedino) dete navršilo drugu godinu, ne planirate još neko dete, brak više nije novost, navikli ste na to da imate dete ili decu, život se nekako ustalio. Sve češće primećujete neke sitnice kod voljene osobe koje vas iritiraju, ništa krupno, ništa zbog čega biste ostavili tu osobu, samo ih primećujete. I, sve češće vam se dešava, onda kad uopšte imate vremena da vam misli nekud odlutaju, da odlutaju u pravcu razvoda. Ne znate zašto, nije da vam je u životu sve savršeno (a kome pa jeste?), ali nije ni toliko loše da stvarno želite da se razvedete, samo, eto, razmišljate kako bi bilo razvesti se, oporaviti se od razvoda, potražiti nekog novog ili biti samohrani roditelj, kako biste i šta biste u takvoj situaciji…\nOtkud takva razmišljanja, ako ne iz nezadovoljstva? Jedan deo odgovora je: razmišljate o tome zato što možete. Nekada je razvod bio velika sramota, i pribegavalo mu se samo u baš drastičnim okolnostima, bio je nešto što treba izbeći ne baš po svaku cenu, ali ni mnogo daleko od toga. Danas, razvod postaje sve prihvaćeniji kao mogućnost. Nije prijatno, nije da će neko uživati u tome, ali je u principu sasvim prihvatljiva opcija ako stvari ne idu pa ne idu. I onda je lakše uopšte razmišljati o tome, bez nekog velikog straha.


U lebanskom Domu kulture ,,Radan“ održana je svečana dodela Ponosnih kartica Pokreta za decu Tri plus - TV 4S\nGrad Leskovac će i sledeće godine uzeti učešće u internacionalnom takmičenju ,,Srbija…\nOdržano jedanaesto savetovanje iz oblasti povrtarstva „Agrolider“\nOpština Medveđa potpisala je Memorandum u okviru projekta ,,Upravljanje ljudskih…\nU lebanskom Domu kulture ,,Radan“ održana je svečana dodela Ponosnih kartica Pokreta za decu Tri plus\nOd tv4s\t Poslednja obnova 12 jula, 2019\nU lebanskom Domu kulture ,,Radan“ održana je svečana dodela Ponosnih kartica Pokreta za decu Tri plus. Ovom prilikom predsednik opštine Ivan Bogdanović kazao je da je ovo skroman doprinos lokalne samouprave porodicama sa više dece uz želju da se podstakne natalitet, ali i olakša težak ekonomski položaj svojih sugrađana. On je dodao da je i do sada opština Lebane vodila računa o unapređenju uslova za razvoj svojih najmlađih sugrađana.\nKoordinator za populacionu politiku opštine Lebane Tamara Stefanović, istakla je da ova kartica nije samo benefit, već i znak poštovanja višečlanim porodicama uz poruku da je povećanje nataliteta preduslov opstanka našeg naroda.\nPrilikom dodele ovih kartica nastupio je Dečji hor ,,Pahuljice” , a izveden je i prigodan dramski program.\nNa kraju svečanosti svi mališani pozvani su da se popnu na pozornicu.\nPetrovdan običaji i verovanja\nPOČETAK RADOVA NA ASFALTIRANjU STAZA NA SVETOILIJSKOM GROBLjU\nOdržana 121. sednica Gradskog veća Grada Leskovca\nLeskovac - 14 Decembar\nGrad Leskovac će i sledeće godine uzeti učešće u internacionalnom takmičenju…\ntv4s\t dec 13, 2019\nOpština Medveđa potpisala je Memorandum u okviru projekta…\nPret\tSledeći 1 of 763\nGrad Leskovac će i sledeće godine uzeti učešće u…\nOdržano jedanaesto savetovanje iz oblasti povrtarstva…\nOpština Medveđa potpisala je Memorandum u okviru…\nPret\tSledeći 1 of 1.012


GARDEN DESIGN: Drvene kuće, brvnare, sprave za igranje, drvene nadstrešnice, letnjikovci,održavanje dvorišta, Kosjerić\nDrvene kuće, brvnare, sprave za igranje, drvene nadstrešnice, letnjikovci,održavanje dvorišta\nFirma GARDEN DESIGN iz Kosjerića bavi se proizvodnjom i postavljanjem objekata i rekvizita od drveta. Već dugi niz godina gradimo igrališta za decu, kuće od drveta, drvene nadstrešnice, letnjikovce, drvene tezge, kućice za pse i ptice, kao i sprave za igranje poput tobogana i ljuljaški.Takođe održavamo i zelene površine. Naš tim koji broji 10 ljudi iza sebe ima ogromno iskustvo i učiniće sve kako bi vaše dvorište ili vikendica izgledalo kao iz bajke. Sedište naše firme je u Kosjeriću, poslujemo na teritoriji cele Srbije. Kontaktirajte nas i uverite se u kvalitet i lepotu naših objekata.\nMilica J. dao/la je ocenu za GARDEN DESIGN\n+ Držali su se dogovora , i sve su dobro uradili.\n- Predložila bih da se na stepenice stavi ograda.\nGARDEN DESIGN objavio/la je referencu za područje Drvene kuće, brvnare\n© GARDEN DESIGN\nA-frame kuća u Ledincima\nA-frame kuća koju radimo u Ledincima kod Novog Sada. Dimenzije u osnovi su 706 x 576 cm i pokriva se T limom. Na prednju stranu dolazi aluminijumska s...\nA-frame kuća u Rtarima\nA- frame kuća koju radimo u Rtarima kod Čačka, dimenzija u osnovi 706 x 576 cm. Kuća ss pokriva T limom.\nZašto izabrati GARDEN DESIGN?\nDrvene kuće, brvnare, sprave za igranje, drvene nadstrešnice, letnjikovci,održavanje dvorišta:\nGARDEN DESIGN | Nikole tesle 2, 31260 Kosjerić | © Sadržaj profila je autorska svojina preduzeća GARDEN DESIGN


Vođa sindikata oteo stan od radnika!? – Nadlanu.com\nVođa sindikata oteo stan od radnika!?\nObjavljeno 17. jula 2014. / 21:05:03\nPrema našoj računici, ovaj „sindikalac“, koji bi trebalo da štiti prava radnika, stan koji je do tada bio u društvenoj svojini otkupio je od Samostalnog sindikata hemije i nemetala za tričavih 350 evra po kvadratu! Da stvar bude gora, odluka da mu se dodeli stan doneta je u vreme kada je upravo on bio predsednik tog sindikata!\nOvo tvrdi Ljubiša Nestorović, aktuelni predsednik Samostalnog sindikata hemije i nemetala, koji je sa Orbovićem potpisao ugovor o otkupu stana u društvenoj svojini.\n- Raspodela i dodela stanova su realizovane pre mog mandata, ja sam došao kada je to već bilo gotovo. Moja obaveza kao predsednika Sindikata bila je da potpišem ugovore koje je pravna služba već pripremila - kaže za Alo Nestorović, dodajući da je Orboviću stan dodeljen po tada važećem pravilniku.\nPredsednik tog sindikata pre Nestorovića bio je - Orbović!\nPrema ugovoru do kojeg je došao „Alo!“, u martu 2010. godine, Orbović i Sindikat hemije i nemetala potpisali su ugovor o otkupu stana u društvenoj svojini korisne površine 80, a građevinske 89,80 kvadrata, nad kojim je sindikat do tada imao pravo raspolaganja. Ovaj stan Orboviću je 30. decembra 2009. dat na korišćenje po osnovu ugovora o zakupu stana, da bi on ubrzo, već 25. januara, podneo zahtev za otkup tog stambenog prostora.\nDok je Orbović stan pazario za oko 350 evra po kvadratu, prosečna cena nekretnine u ulici Dimitrija Tucovića iznosi oko 1.507 evra po kvadratnom metru.\n- Prema našem pretraživaču, u toj ulici se trenutno nalazi 166 nekretnina, a prosečna vrednost je 1.507 evra po kvadratu - kaže za „Alo!“ Aleksandra Kon, vlasnica agencije za nekretnine.\nOna nema podatke kolika je 2010. godine bila cena kvadrata, ali kaže da je sigurno bila veća od današnje jer je od 2008. vrednost nekretnina na tržištu u stalnom padu.\nOvim povodom pokušali smo da dobijemo komentar i od predsednika SSSS-a, ali on juče nije odgovarao na pozive i SMS-ove koje smo mu uputili.\nČanku po sednici SES-a 123.750 dinara!\nInače, Orbović je sasvim komotno mogao da pazari i mnogo skuplji stan jer, kako je „Alo!“ pisao, njegova primanja na mesečnom nivou iznose najmanje 340.000 dinara.\nNo, istini za volju, ni drugom predsedniku reprezentativnog sindikata, Branislavu Čanku, vođi sindikata „Nezavisnost“, ne ide loše. Do podatka o njegovim primanjima teško je doći, ali poznato je da minimalna zarada člana Socijalno-ekonomskog saveta, čiji je on predsednik, mesečno iznosi 33.000 dinara, što znači da je po tom osnovu od početka 2012. godine zaradio oko 990.000 dinara. No, to ne bi bilo sporno da od tada do danas taj savet nije imao tek osam sednica, što praktično znači da je za svaku sednicu, odnosno svaki dan rada, Čanak dobijao 123.750 dinara. Pored toga, Čanak je i član UO Nacionalne službe za zapošljavanje, gde mesečno prima 47.000 dinara.\nASNS neće na protest\nAsocijacija slobodnih i nezavisnih sindikata (ASNS) saopštila je da neće učestovati u protestu i štrajku koji danas organizuju Savez samostalnih sindikata Srbije (SSSS) i Ujedinjeni granski sindikati (UGS) „Nezavisnost“.\n- SSSS i UGS „Nezavisnost“ učestvovali su u izradi izmena Zakona o radu i snose punu odgovornost za sve odredbe, a posebno one koje se tiču otkaza, prava zaposlenih i položaja sindikata - navodi se u saopštenju ASNS-a.\nI kupatilo i klozet u četvorosobnom stanu!\nStan koji je Orbović otkupio, kako „Alo!“ saznaje, prilično je komforan i dovoljan da zadovolji svačije apetite. Pored predsoblja, hodnika, kupatila i klozeta, Orbović poseduje i četiri sobe u kojima može da se baškari.


Društvo Archives - Page 52 of 207 - YU eco radio i Televizija\nNaslovna / Društvo (stranica 52)\njanuar 30, 2018\tDruštvo 0\nSutra Nacionalni dan bez duvana\nU Srbiji je učestalost pušenja najviša u Evropi. Prema podacima iz poslednjeg istraživanja 34,7 % odraslih puši svakodnevno ili povremeno, a 1 od 10 učenika uzrasta od 13-15 godina puši cigarete. U susret Nacionalnom danu bez duvana, koji se obeležava …\nU 2016. godini 23 žene obolele od karcinoma grlića materice\njanuar 30, 2018\tDruštvo, Zdravstvo 0\nPrema podacima ZZJZ, u Severnobačkom okrugu tokom 2016. godine 23 žene su obolele od karcinoma grlića materica, a 11 žena je umrlo od ove opake bolesti, poručuju lekari u Evropskoj nedelji prevencije karcinoma grlića materice koja se ove godine obeležava …\nInfo blok 29.01.2018.\njanuar 29, 2018\tDruštvo, Info Blok 0\nSomborski „Vodokanal“ gradi postrojenje za proizvodnju biogasa\nSomborski „Vodokanal“ ima prečistač otpadnih voda još od 1985. godine. Sada stepen zaštite životne sredine, ali i vrlo konkretne uštede na potrošnji električne energije, planiraju da podignu, koristeći se fondovima Evropske unije. Kroz prekogranični projekat sa Hrvatskom, „X DEGREE“, izgradiće …\njanuar 29, 2018\tDruštvo 1\nU Gerontološkom centru u Subotici održan je sastanak partnera na projektu pod nazivom „Razvoj usluga socijalne zaštite u okviru regionalne gerontološke mreže“, zahvaljujući kom će biti renoviran gerontološki klub Centar 1 i otvorena Regionalna akademija za negovatelje. U ovom projektu …\nLista korisnika Narodne kuhinje od danas je proširena za 100 korisnika Po obrok iz Narodne kuhinje od danas će dolaziti 1.200 korisnika, što je za stotinu korisnika više nego u proteklih šest godina. Iz budžeta Grada je za potrebe rada …\nU osnovnim i srednjim školama u subotu je obeležena školska slava Sveti Sava. U OŠ „Sveti Sava“, u subotu je obeležena školska slava i Dan škole. Činjenica da nihova škola nosi ime po prvom srpskom arhiepiskopu obavezala je đake da …\nStranica 52 of 207« Početak...203040«5051525354\t»\t607080...Kraj »


Prijepolje - najnovije vesti - Naslovi.net\nJadovnik mirna oaza\nNedaleko od Prijepolja nalazi se idealno selo za odmor - Milošev Do. Kanjon Mileševke jedan od najlepših i najvećih na BalkanuPLANINSKO selo Milošev Do smešteno je u jugozapadnoj Srbiji, na južnim obroncima Jadovnika, jedne od najlepših, najprivlačnijih i nedirnutih planina. Jadovniku, okruženom selima, lako se prilazi sa severne strane, preko Miloševog... »\nŠantić: Vlast u Prijepolju korumpirana, nesposobna i nedosledna Istaknut\nRTV Novi Pazar pre 10 sati\nRenoviranje kabineta predsednika opštine Prijepolje i sumnjiva nabavka nameštaja uzburkala je javnost u toj sandžačkoj opštini.’’Ovo je samo jedna u nizu mahinacija ove vlasti koju odlikuju tri karakteristike: nesposobnost, nedoslednost i korupcija, tvrdi odbornik Sandžačke demokratske partije Izudin Šantić. Šantić kaže da nova vlast nije pokazala... »\nE pa dragi Prijepoljci, srećno vam informisanje\nPrijepolje - Opština Prijepolje raspisala je konkurs za finansiranje medija na osnovu čega će biti raspoređeno 1.200.000,00 dinara narodnih para. Ne bi ste verovali, članovi komisije za raspodelu narodnog novca u ovoj oblasti su vlasnik Ozona iz Čačka Stojan Marković i urednik za etiku u GM info... »\nVozovi opet idu barskom prugom\nBeograd -- Redovan međunarodni putnički železnički saobraćaj na delu barske pruge koji je bio u prekidu od 7. avgusta ponovo je uspostavljen.Saobraćaj je bio u prekidu između stanica Prijepolje teretna i Lučice, saopštilo je preduzeće Srbija Voz. Kako se navodi, prvi voz iz pravca Srbije za Crnu Goru koji je prošao ovu deonicu je bio jutarnji voz sa polaskom iz... »\nSDP: Zindović da odmah podnese ostavku zbog afere sa nameštajem u koju je uključen i “šumar”!\nPrijepolje – “Opštinski odbor Sandžačke demokratske partije Prijepolje traži od predsjednika te opštine Dragoljuba Zindovića da odmah podnese ostavku kako ne bi više kaljao ugled Srpskoj naprednoj stranci i nanosio štetu opštini Prijepolje”, stoji između ostalog u saopštenju za javnost te političke... »\n"Prokopali" tunel za Bar, kreću teretnjaci\nDanas je ponovo uspostavljen teretni saobraćaj na barskoj pruzi, zahvaljujući uspešno završenom prvom delu obnove tunela "Petrovac" kod Velike Župe, između stanica Prijepolje i Lučice, saopštile su Železnice Srbije.Foto: Guliver/Getty Images/Thinkstock Putnički saobraćaj biće normalizovan posle priprema koje će obaviti "Srbija Voz", navodi se u saopštenju. Tunel "Petrovac" je 7. avgusta pretrpeo velika oštećenja usled obilnih padavina.... »\nN1 Info: Barska pruga ponovo prohodna\nTeretni saobraćaj na barskoj pruzi danas ponovo uspostavljen\nTeretni saobraćaj na barskoj pruzi od danas je ponovo uspostavljen, dok će putnički biti normalizovan posle neophodnih priprema koje će obaviti "Srbija Voz" a.d, saopštilo je preduzeće Infrastruktura železnice Srbije a.d. Kako se navodi u saopštenju, teretni saobraćaj je uspostavljen zahvaljujući... »\nBlic: Uspostavljen železničkisaobraćaj na barskoj pruzi\nRTS: Ponovo saobraćaju vozovi na barskoj pruzi\nDveri: Ako je i od Zindovića - mnogo je\nSaopštenjem za javnost, kako se navodi, zbog neregularnog tendera oglasila se i Opštinska organizacija Srpskog pokreta Dveri – Prijepolje.“Opštinska organizacija Srpskog pokreta Dveri u Prijepolju, uopšte nije iznenađena malverzacijama oko nabavke nameštaja u režiji nove vlasti. Ako je neko spreman da se, na očigled svih, bavi kvarnim radnjama i pre i posle izbora,... »\nAfera ’’Nameštaj’’ trese Prijepolje\nU opštini Prijepoje poslednjih dana podigla se velika prašina oko tendera za nabavku nameštaja za kabinet predsednika opštine.Zadnji dan za podnošenje šonuda za tender koji je raspisan 12. Avgusta bio je danas, ali je uprkos tome u subotu u Prijepolje stigao kamion sa nameštajem za predsednikov kabinet. Proizvođači nameštaja u Prijepolju ističu da se... »\nSDP: Zindović da odmah podnese ostavku\n“Opštinski odbor Sandžačke demokratske partije Prijepolje traži od predsjednika te opštine Dragoljuba Zindovića da odmah podnese ostavku kako ne bi više kaljao ugled Srpskoj naprednoj stranci i nanosio štetu opštini Prijepolje”, stoji između ostalog u saopštenju za javnost te političke partije, a povodom, kako je navedeno, neregularnog tendera za nabavku kancelarijskog namještaja.“Ni dva meseca nije prošlo, a nova, po mnogo čemu čudna vlast u Prijepolju krenula je sa aferama i bahatošću. Otpuštanje radnika, smene uspešnih direktora, izmena Statuta i uvođene pet novih zamjenika i pomoćnika predsjednika... »\nBurna noć u Beogradu: Ranjen muškarac nađen u džipu na Pančevcu\nEkvador uputio protest zbog pokušaja upada u ambasadu u Londonu\nNa severu sunčano, u ostalim predelima pretežno oblačno\nB92pre 3 satajoš 1 povezana »\nEuropol uhapsio 75 pedofila, otkrivena mreža sa 611 monstruma


Showbiz Autor:Pero Jovović01. jul. 202021:0628 komentara\n"U ovom poslu mi podrška koleginica nije značila. Ne zato što je nisam dobijala, nego zato što mislim da mi u ovom poslu najviše znači podrška gledalaca. Tu sam imala podršku, a u svakom poslu postoji dosta sujete, pa ne znate ni kada vas neko pohvali da li to stvarno misli, ili je to potrebno da uradi", kaže voditeljka Jovana Joksimović u intervjuu za Nova.rs.\nJovana Joksimović, voditeljka i novinarka televizija Prva, bila je jedna od govornica na panelu „Pro-femina“, na kome je pričala o svojoj karijeri i uspehu, te je ujedno odgovorila i na pitanje šta za nju znači biti žena u medijima. Govoreći o rodnim ulogama i rodnoj ravnopravnosti, voditeljka se u razgovoru za Nova.rs dotakla i svojih godina, odnosa sa koleginicima, ali je i rekla da smatra da žene nisu ravnopravne, ne samo u Srbiji, već u celom svetu.\nJovana i Željko Joksimović negativni na koronavirus\n„Biti žena u medijima je isto što i u životu, ženskog sam roda pa se nekako i nosim sa tim. Ne vidim problem u tome da li ste žena ili muškarac. Ne mislim da ćete imati bolju poziciju ako ste muškarac u odnosu na ženu. Vidim samo ko bolje ili lošije radi. To je jedini problem. Ne volim sakrivanje iza polova. Kod nas je u poslu važno da dobor radiš svoj posao i da imaš svoju poziciju“, rekla je Jovana za Nova.rs.\nNa pitanje koliko joj je bilo teško da se kao žena probije u svom poslu, Jovana je odgovorila:\n„Teško je. Žene grade svoju karijeru i poziciju između dvadesete i tridesete. Ako se do tada ne nađu na televiziji… ne znam – žene treba da budu i majke i da imaju još jednu veliku obavezu kod kuće. Ako se ne pozicioniraju do tridesete, to ide mnogo teže. Žena se bori onda kada je najmlađa, kada je puna energije, a ovaj posao zahteva mnogo trčanja, mnogo vremena i mnogo odricanja“, rekla je Jovana za naš portal i dodala:\n„U ovom poslu mi podrška koleginica nije značila. Ne zato što je nisam dobijala, nego zato što mislim da mi u ovom poslu najviše znači podrška gledalaca. Tu sam imala podršku, a u svakom poslu postoji dosta sujete, pa ne znate ni kada vas neko pohvali da li to stvarno misli, ili je to potrebno da uradi.“\nKao neko ko je često komentarisan u domaćoj javnosti, ne samo zbog svog posla već i zbog fizičkog izgleda, Jovana Joksimović navodi da joj takva komentarisanja, ako su pozitivna, odgovaraju.\n„Kada napišu da sam blizu četrdesete, to mi mnogo odgovara, to mi se baš sviđa. Da bude lepo napisano i lepo komentarisano, to mi je u redu. Ranije me to ljutilo, a onda sam shvatila da ti ljudi koji komentarišu takve stvari obično rade isti posao kao i mi.“\nZa kraj, Jovana Joksimović je istakla da žene nisu ravnopravne, ne samo u Srbiji, nego nigde u svetu.\n„Nisu ravnopravne, dobro ste prepotstavili šta mislim. Žene nigde nisu ravnopravne u svetu. Ko bude našao odgovor na pitanje šta treba da se desi da postanu ravnopravne, taj će promeniti svet. Možda mi treba sebe da promenimo pa da nas i drugi drugačije percipiraju“, zaključila je ona.\nCeo razgovor sa voditeljkom pogledajte u videu na početku teksta.\nintervjuJovana Joksimovićrodna ravnopravnost


Vesti online / Vesti / Srbija / "Ko bi reko čuda da se dese": Dačić zapevao i šarmirao Vesnu Pusić\nPonovo pokazao svoj pevački talenat: Ivica Dačić\n- Dačić je “O sole mio” otpevao na večeri sredinom novembra, kada je albanski premijer Edi Rama bio prvi put u Beogradu. Sada, dok su se opuštali posle napornog samita, Rama se u jednom trenutku požalio da muzičari ne sviraju baš najbolje i da bi najbolje bilo da Dačić otpeva “O sole mio”. Ovaj je to prihvatio i uz to otpevao još dve pesme “Santa Lucia” i “Žal” Šabana Šaulića - kaže izvor “Blica”.\nDa mu se večera dopala albanski premijer nije ni krio, pošto je još tokom nje veselo tvitovao.\nKako saznaje Blic, na Dačićev šarm je posebno pala šefica hrvatske diplomatije Vesna Pusić. Ona nije odvajala od srpskog kolege, pa je s njim i došla u Palatu “Srbija” i otišla iz nje.\nIpak, srpski ministar nije neumoran. Izgleda da su Dačića juče po podne stigli i pevanje i državne obaveze, pa je na početku bilateralnog sastanka delegacija Srbije i Kine zadremao. Par minuta je Ivica Dačić pognute glave “odmarao oči”, i to baš dok su premijeri Vučić i Li Kećijang držali uvodnu reč.\nSRBIJA Šta su lideri regiona tražili od Kine?\nČetvrtak 18.12.2014. 19:31\nkad bi se ovaj gospodin iz politike prebacio u folk-pevace to bi bilo korisnije za Srbiju nego citav ovaj samit u Bg.\nČetvrtak 18.12.2014. 23:36\nУста-шко копиле и црвени смрад !


- Ne osporavajući pravo političkih organizacija da zauzimaju stavove po pitanju spoljne politike naše države i rada Ministarstva spoljnih poslova, moram da se osvrnem na zlonameran i besmisleno argumentovan napad Resornog odbora za spoljnu politiku Stranke slobode i pravde na Srbiju. Ambasador Srbije u Crnoj Gori Vladimir Božović je, ne svojom voljom i svakako ne voljom Republike Srbije, primoran da svoje diplomatske poslove obavlja iz Beograda u iščekivanju povlačenja odluke crnogorskog Ministarstva vanjskih poslova kojom je u novembru 2020. godine proglašen nepoželjnim - izjavio je Starović.\n- Svakome ko voli Srbiju i ponešto zna o diplomatskoj praksi jasno je da je obrazloženje za ovakav drastičan potez vlasti u Podgorici neumesno i da se ambasadori ne proteruju na ovaj način ni sa mnogo čvršćim izgovorima, a svakako ne u slučajevima kada je reč o susednim i prijateljskim zemljama. U radnom statusu ambasadora Božovića sa stanovišta naših pravnih regulativa nema ničeg spornog, i jedino što je ovde sporno jesu motivi Stranke slobode i pravde za besmisleni napad na Ministarstvo spoljnih poslova Republike Srbije - dodao je Starović.\n- Stranka slobode i pravde je ničim izazvana napala Ministarstvo spoljnih poslova sopstvene zemlje sa ostrašćenošću kakvu nisu pokazali ni najekstremniji politički akteri u Crnoj Gori, braneći neodbranjivu odluku Podgorice o proterivanju srpskog ambasadora. Time je pomenuta stranka svesno učinila štetu sopstvenoj državi, stajući otvoreno na stranu pravnog i diplomatskog nasilja, a to nije prvi put da nastupa kao apologeta politike Mila Đukanovića ili kao unajmljeni kritičar spoljne politike Srbije. Svesni smo da pojedini politički akteri u susret predstojećim izborima u Srbiji imaju potrebu da poentiraju na jeftin i neodgovoran način, ali granica ispod koje se ne sme ići jesu čast, dostojanstvo i interesi Republike Srbije, a najnoviji pamflet Đilasove stranke je povredio svaki od tih obzira - zaključuje Nemanja Starović.\nResorni odbor za spoljnu politiku Stranke slobode i pravde ranije je saopštio da je "ministarstvo spoljnih poslova Crne Gore proglasilo Božovića personom non grata na osnovu Bečke konvencije o diplomatskim privilegijama i imunitetima".\n- Proterivanje ambasadora iz Crne Gore, zbog neprimerenog ponašanja i mešanja u unutrašnja pitanja, diskreciono je pravo svake zemlje prijema i nedvosmisleni signal da ambasador nije poželjan kao najviši srpski diplomata kod susedne zemlje - stajalo je u saopštenju Resornog odbora.\nVladimir Božović Nemanja Starović proterivanje ambasadora