Srpska opozicija diskreditira sebe | SerbianForum\nNovi talas protesta preplavio je Srbiju. U subotu, 2. februara, održani su protesti u svim većim gradovima Srbije: osim u Beogradu, i u Kosovskoj Mitrovici, Požegi, Velikom Gradištu, Kragujevcu, Somboru, Prokuplju, Paraćinu, Kraljevu... Ukupno protestima pokreta "1 od 5 miliona" je bilo obuhvaćeno oko 20 gradova. Više od 35 hiljada ljudi učestvovalo je samo u Beogradu.\nIstovremeno, protesti uživaju aktivnu podršku uglavnom obrazovanog sloja stanovništva. Peticiju u podršku pokretu potpisalo je više od 1.700 profesora, umetnika, i kulturnih radnika, uključujući glumca Nikolu Kojoa i profesora na Univerzitetu umetnosti Beograda Gorana Markovića. Ova podrška daje protestima još veći značaj, jer, ako su kulturne ličnosti primorane da idu na proteste i traže veće plate i poboljšane socijalne uslove, onda to znači da se u zemlji događa nešto nerazumljivo.\nProtest 2. februara bio je već sedmi i najveći od svih. Čini se da bi se ovaj skup trebao održati takođe mirno, što odgovara nivou podrške. Međutim, među demonstrantima su bili ljudi sa vrlo specifičnim smislom za humor. Dva mladih čoveka došli su na miting sa vešalom. To je izazvalo jasnu i negativnu reakciju vlade. Ministar unutrašnjih poslova Nebojša Stefanović je u pisanoj izjavi naveo da nije dozvoljeno nositi vešala, i „na tako grub način vređati slobodarski osećaj ovog naroda i podsećati ga na ona vremena kada su stradali rodoljubi i kada su nacisti vešali ljude koji su se borili za slobodu ove zemlje“.Dve osobe koje su uhapšene zbog sumnje da su nošenjem makete vešala na opozicionim protestima „Jedan od pet miliona“ počinili krivično delo rasna i druga diskriminacija. Za ovo zaprećena je kazna zatvora od tri meseca do tri godine.\nSama činjenica takvog nastupa snažno je pogodila pozicije demonstranata. Zvanično pokret "1 od 5 miliona" nije pripadao nijednoj političkoj partiji i predstavljao je platformu za sve nezadovoljne trenutnom položajom. Podrška inteligencije pružila je demonstrantima još veći legitimitet, tako da je čak i predsednik Aleksandar Vučić 20. januara priznao mogućnost održavanja prevremenih parlamentarnih izbora. Međutim, incident sa vešalom bio je nepotkrepljena pretnja nasiljem, što je samim pokretom učinilo udarac njegovoj reputaciji.\nTo je bilo potrebno vladi. Protestni pokret u Srbije samopovredio se. Policija nije rasterala demonstrante, a vlada ih nije zabranila. Im je bilo dozvoljeno da izlaze na ulice i da se pretvaraju u idiote. Moguće je da vanredni izbori će biti održani, ali Savez za Srbiju definitivno neće dobiti glasove koje bi mogla dobiti.\nSrpska napredna stranka diskreditira sebe\nkad botovi, kao ti, na sramotan način vrše propagandu.\nKako ne napisa da je uhapšen penzioner (Slobodan Stefanović ) u Kragujevcu koji je nosio maketu vešala od stiropora sa natpisom "Ja penzioner" a na dijagonali je pisalo "Vučiću, vrći penziju ili se besim" . Kome je to pretnja? Sebi? SRAMOTA.\nKako to ne napisa da su, devedesetih, osnivali stranku noseći kalašnjikov o ramenu. Tako su i došli u halu "Boro i Ramiz" i na sva mesta pored Drine. - Po kom zakonu je to dozvoljeno i koliko se godina zatvora za to dobija?\nKako to ne napisa da je Šešelj, u sred Beograda, vadio pištolj na taksiste. - Po kom zakonu je to dozvoljeno i koliko se godina zatvora za to dobija?\nKako to ne napisa da je A.V. puštao audio snima protivzakonitog snimanja sudijnice Mesarović. Pa je na konferenciji za štampu i rekao da je to nezakonito i "neka dođu da me hapse". - Po kom zakonu je to dozvoljeno i koliko se godina zatvora za to dobija?\nPo kom zakonu i Ustavu može da pregovara o razgraničenju? kad u preambuli Ustava piše:\nčlan 8 Ustava - teritorija Srbije... „jedinstvena i nedeljiva“ , a granica je "nepovrediva".\nčlanom 182 Ustava - „suštinska autonomija“\n- Po kom zakonu je to dozvoljeno i koliko se godina zatvora za to dobija?\nmogu ovakva podsećanja da pišem do đurđevdana.


Australijanac poreklom iz Valsa Born, pripremao se za drugu sezonu u septembru 2010 kada je objavio šokantnu vest da mora da se povuče iz serije kako bi se podvrgao agresivnom tretmanu za lečenje raka. Zamenio ga je glumac Liam Mekintire.\n- Mislim da je vreme da moja porodica i ja krenemo na jedno drugo neobično putovanje, bila je jedna od poslednjih izjava Endija Vitfilda povodom napuštanja serije zbog teške bolesti.


Ко ће наследити ВЛАДИМИРА ПУТИНА?\nDo kraja drugog predsedničkog mandata Vladimira Putina ostalo je još skoro dve godine, ali već sad se postavlja pitanje ko bi mogao da ga nasledi.\nNa ovo pitanje odgovor traže i na Istoku i na Zapadu. Nema sumnje da je Putin čovek koji je na mnogo načina promenio Rusiju i njenu poziciju na međunarodnoj mapi.\nUprkos zategnutim odnosima Rusije i Evropske unije, Moskva je danas daleko značajniji igrač na međunarodnoj sceni nego što je to bio slučaj pre samo dvadesetak godina. Politički uspon Moskve i za nijansu bolja ekonomska situacija uspeh je koji se pripisuje Putinu. Istovremeno, ruski predsednik je stekao veliki broj kritičara za 16 godina vlasti.\nPutinove poteze, domaća opozicija i strani promatrači smatraju nedemokratskim, a jedan od najoštrijih u kritikovanju je Mihail Hordokovski, bivši naftni magnat, koji Putina čak poredi sa samim đavolom.\nU autorskom tekstu za ugledni list „Politiko“, Hordokovski piše da „ne postoji nijedno pitanje ili položaj od kojeg Putin neće odustati da bi ostao na vlasti“.\n– Kada se evropski političari rukuju s Putinom, oni pružaju ruku kriminalu. On je odan prijatelj, ali nije odgovoran prema zemlji – piše Hordokovski.\nPrema njegovom mišljenju, Rusiji je potrebno jačanje civilnog sektora i demokratske opozicije, koja realnije gleda na izazove s kojima će se Rusija susretati posle Putina, a čije rešenje u velikoj meri zavisi i od toga ko će ga naslediti.\nMedevedev slabija verzija Putina\nKada je Putin došao na mesto predsednika Rusije 2000. godine, za Zapad je bio nepoznanica. Putin je kratko obavljao funkciju vršioca dužnosti premijera 1999. godine, pa na njegov izbor za predsednika Zapad u prvi mah reaguje kao na !čoveka koji kombinuje liberalnu orijentaciju sa čvrstinom, koju ruski narod voli“ i „nekoga ko može da izvuče Rusiju iz Jeljcinovog blata“. Veštom rokadom, Putin je sebi obezbedio više od decenije vlasti. S mesta premijera na mesto predsednika, pa ponovo premijera, pa ponovo predsednika. Fotelje je menjao s Dimitrijem Medvedevom, koga danas analitičari retko doživljavaju kao ozbiljnog Putinovog naslednika. Medvedev ima male šanse da zauzme poziciju i uticaj kakve Putin ima danas, prvenstveno jer su ga u Rusiji uvek videli kao Putinovu „slabiju verziju“.\nAnkete pokazuju da Rusima ta ideja nije tako strana. Nedavno objavljeno istraživanje pokazalo je da bi čak 32 odsto Rusa rado videlo ženu na čelu države u narednih 10 do 15 godina.\nIpak, i dalje je 49 odsto građana Rusije izričito protiv te ideje, a kao argument navode da žena nikada ne bi mogla da vlada čvrsto kao Putin. Ali možda postoji neko ko može.\nŠojgu pravi čovek za naslednika\nUgledni portal „Ekonomist“ pre nekoliko meseci bavio se istom temom. Prema njihovoj analizi, jedini čovek koji može da nasledi Putina je – Sergej Šojgu.\nRuskog ministra odbrane, „Ekonomist“ vidi kao najbližeg i najlojalnijeg Putinovog saradnika.\n„Tri godine je mlađi od Putina, a od 1990. godine je u vlasti. Skoro 22 godine je vodio Ministarstvo za vanredne situacije, koristio je prednosti ruske birokratije, sakupio moć i popularnost, a pritom nije stvorio sebi neprijatelje“, navodi portal i naglašava da u aktuelnoj ruskoj političkoj eliti ne postoji niko kao Šojgu.\nIpak, sam Šojgu do sada nije pokazao velike ambicije da preuzme funkciju predsednika Rusije. Od svih imena koja su se pominjala kao naslednici, Šojgu je možda najveće iznenađenje, ali kako se u javnosti sve češće pojavljuje pitanje „šta posle Putina“, analitičari ocenjuju da je vrlo moguće da će on ponovo odigrati ulogu timskog igrača i prihvatiti mesto koje sa sobom nosi veliku odgovornost i ogroman pritisak.\nUopšte mi nije jasno zašto ovo pitanje, kad će Putin zakonski biti još 6 godina predsednik Rusije nakon ovog mandata. Naravno, preko izbora, a izbori su danas svuda u svetu na američki način i samo potvrđuju ranije donete odluke, čak i u Rusiji.\nOdmah sam i ukapirao. To već počinje zapadnjačka propaganda da Putin neće ni hteti da bude predsednik još 6 godina i da to i ne treba, pa kad se kandiduje ponovo, oni će biti jako neprijatno iznenađeni i počeće pravi medijski rat protiv Putina. Kao da on nije navikao na to do sada.\nVladimir PUTIN---7.10.1952.Hilari Klinton----26.10.1947.Donald Tramp---14.6.1946.\nu srbskoj istoriji srbski se car nikad ne menja dok je ziv pa ni putin putin je srbski voda svih srba i praslavaca u svetu i u rusiji\nKovačević Branislav says:\nOvaj natpis, gde se navodi samo negativno o Putin u, je pisao pristalica IV Rajha. A s takvima Ne želim da imam posla ni pisanjem.\nSojgu nije Rus i nece nikada biti predsednik.Za vreme kubanske krize 1962.prste na obaracima nuklearnih raketa su drzali iskljucivo oficiri ruske nacionalnosti,cak nije bilo ni njima najblizih ukrajinaca,a bilo je to vreme komunizma gde su navodno sve nacije bile jednake.


STANOJE IZ 'MONTEVIDEA': Prije osam godina rasplakao cijelu Srbiju, a njegova životna priča TUŽNIJA JE OD ULOGE U FILMU! | Slobodna Bosna\nSTANOJE IZ "MONTEVIDEA": Prije osam godina rasplakao cijelu Srbiju, a njegova životna priča TUŽNIJA JE OD ULOGE U FILMU!\nKrhki dječačić koji je za vrijeme snimanja filma osvojio srca publike mnoge je svojim monolozima dovodio do suza. Imao je tada svega jedanaest godina, a danas je završio srednju školu i nastavio da se bavi glumom. Međutim, pojedini detalji iz njegovog života su malo poznati.\nNaime, njegova porodica je tokom devedesetih godina prošlog vijeka bila primorana da proda kuću u Gnjilanu u preseli se u Beograd. U to vrijeme, Predrag počinje da snima filmove i sa svega šest godina pojavljuje se u francuskom filmu “Largo Winch” gdje je kadar dijelio sa Predragom Mikijem Manojlovićem i Rašom Bukvićem, a potom je nastavio da radi na još nekoliko domaćih ostvarenja. U to vrijeme pohađa školu glume, ali najveći slavu postiže u filmu “Montevideo”.\nU intervjuu za “Blic” prije godinu dana Predrag je ispričao da je uslijed teške porodične situacije honorare od filma davao porodici kako bi imali za život.\n- Većinu tih para, pošto smo mi došli sa Kosova pa smo živeli u jednoj dvosobnoj kućici, sam dao mojima za renorviranje doma. Malo sam njima pomogao, a malo ostavio sebi za školovanje. Nisam se preterano bahanalisao jer nisam taj lik. I sećam se da sam od tog honorara kupio bratu telefon - izjavio je Vasić za “Blic” i dodao da nije vjerovao da će postati poznat.


Køje No. 6 - Kondominiji za najam - Norderney, Niedersachsen, Njemačka\nDomaćin – Juliane Und Sascha\nNorderney, Njemačka · Član od lipanj 2017.\nJoš smještaja na lokaciji Norderney:


Jarac-Mesečni horoskop za avgust 2021. | Astrofon22\nJarac-Mesečni horoskop za avgust 2021.\nDo sredine avgusta situacija će uglavnom biti mirna. Svi aspekti koji se do tada budu formirali neće imati naročito dejstvo na vas. Saturn, vladar vašeg znaka, koji je pred okretom u direktan hod, drži sve događaje pod kontrolom, bez mnogo talasanja. Tek nakon 13. avgusta, kada se navedena planeta okrene, dolazi do određenih pomaka, mada sporih i neadekvatnih vašim potrebama. Venera, kao vladar polja karijere, nemoćna je da nadvlada Saturnovo delovanje, pa iako pravi dobre aspekte, pruža male mogućnosti za napredovanje u narednom periodu. Ni Marsov ulazak u znak Strelca, kao i njegovo približavanje Saturnu kod najvećeg broja pripadnika znaka neće podstaći neke bitne promene, ali će zato kod manjeg broja, naročito kod onih koji u natalnom horoskopu imaju istaknute aspekte Marsa i Saturna ukazati na probleme koji će gotovo preko noći pokvariti dotadašnje planove i već dogovorene poslove.\nUvek kada je naglašen znak Lava, kao što je sada slučaj, možete da očekujete velike emotivne promene, nezavisno od toga da li ih priželjkujete ili ne. Sa izlaskom Merkura, a potom i Venere i njihovim prelaskom u znak Device, doći će do smirivanja uzburkanih osećanja i stvari će se polako vratiti u normalu. Ako ste u braku ili dugoj vezi, potrudite se da uprkos brojnim izazovima sačuvate stabilnost. Ne dozvolite da na vaš emotivni život bitno utiču spoljne okolnosti i uznemirujući planetarni uticaji. Pripadnici znaka koji su u vezama koje duže traju “preživeće” ovaj period bez većih trzavica, dok oni skloni avanturama moraju da računaju na svakojake probleme. Bilo bi poželjno da nakon ljubavnog uragana izvuku određene pouke i ubuduće pripaze kako se ponašaju i šta kome obećavaju u trenucima slabosti.\nSklonost hroničnim bolestima vrlo je izražena u ovom trenutku, pa svaki, čak i najmanji pad imuniteta može biti okidač za pojavu bolesti. Zato blagovremeno preduzmite sve neophodne preventivne mere.\nPrevPreviousDNEVNI HOROSKOP ZA 3.JUL 2021\nNextDnevni horoskop za 05.jul 2021Next


Preminuo poslednji preživeli učesnik proboja logoraša iz Jasenovca - 30.06.2021, Sputnik Srbija\nPreminuo poslednji preživeli učesnik proboja logoraša iz Jasenovca\nBazil Zukolo, poslednji preživeli učesnik proboja zatočenika ustaškog logora smrti u Jasenovcu, preminuo je u 99. godini života, saopštio je Muzej žrtava... 30.06.2021, Sputnik Srbija\nBazil Zukolo rođen je u Novskoj 1922. godine. Životni put odveo ga je u Požegu gde se zaposlio u brijačkoj radnji svog najstarijeg brata Stjepana. Kao italijanski državljani i simpatizeri narodnooslobodilačkog pokreta, braća Zukolo uspeli su da izbegnu pozive za mobilizaciju u jedinice hrvatskog domobranstva.Kada je 1943. godine srednji brat Tomislav mobilisan u italijansku vojsku, Bazil i Tomislav odlučili su da se priključe partizanskom pokretu.Iste je godine uhapšena grupa stanovnika Požege među kojima je bio Stjepan Zukolo. Ubrzo je u selu Trenkovo uhapšen i Bazil gde je pošao po informacije o porodici svoje devojke koja je bila iz toga sela.Otpremljen je u Novsku gde je priključen grupi Požežana koja je uhapšena nešto ranije. Vezani žicom prebačeni su u novembru 1944. godine u ustaški logor smrti u Jasenovcu.Bazil i Stjepan u logoru su raspoređeni u radnu grupu VII – razni terenski poslovi. Između ostalog, ova grupa je u zadnjim danima logora imala zadatak da naftu koja je u logor stigla u dva teretna vagona pretoči u manje bačve. Ista radna grupa radila je na otkopavanju masovnih grobnica, a nafta je korišćena za spaljivanje leševa ubijenih zatočenika, saopštava Muzej žrtava genocida.Dana 21. aprila 1945. godine, veče uoči proboja iz logora u Jasenovcu, Bazil Zukolo bio je zatvoren na spratu zgrade krojačke i obućarske radionice. Zajedno s drugim zatvorenicima sledećeg dana krenuo je u proboj iz logora.U proboju je izgubio brata Stjepana koji je ubijen kod sela Košutarica. U metežu nastalom prilikom proboja braća su se razdvojila, a Bazil je krenuo na drugu stranu. Prešao je reku Strug zajedno s Markom Popovićem i sa još jednim logorašem. Njih trojica su se skrivali tri dana, sve dok nisu saznali da se u selu Vrbovljani nalaze partizani.Prilikom bega iz logora imao je 48 kilograma težine.Nakon završetka Drugog svetskog rata vratio se u Požegu gde je zajedno sa suprugom Emilijom otvorio frizerski salon za žene i muškarce, navodi se u saopštenju Muzeja žrtava genocida.Pročitajte još:\nvesti, jasenovac, proboj, logoraši\nBazil Zukolo, poslednji preživeli učesnik proboja zatočenika ustaškog logora smrti u Jasenovcu, preminuo je u 99. godini života, saopštio je Muzej žrtava genocida.\nBazil Zukolo rođen je u Novskoj 1922. godine. Životni put odveo ga je u Požegu gde se zaposlio u brijačkoj radnji svog najstarijeg brata Stjepana. Kao italijanski državljani i simpatizeri narodnooslobodilačkog pokreta, braća Zukolo uspeli su da izbegnu pozive za mobilizaciju u jedinice hrvatskog domobranstva.\nKada je 1943. godine srednji brat Tomislav mobilisan u italijansku vojsku, Bazil i Tomislav odlučili su da se priključe partizanskom pokretu.\nIste je godine uhapšena grupa stanovnika Požege među kojima je bio Stjepan Zukolo. Ubrzo je u selu Trenkovo uhapšen i Bazil gde je pošao po informacije o porodici svoje devojke koja je bila iz toga sela.\nOtpremljen je u Novsku gde je priključen grupi Požežana koja je uhapšena nešto ranije. Vezani žicom prebačeni su u novembru 1944. godine u ustaški logor smrti u Jasenovcu.\nBazil i Stjepan u logoru su raspoređeni u radnu grupu VII – razni terenski poslovi. Između ostalog, ova grupa je u zadnjim danima logora imala zadatak da naftu koja je u logor stigla u dva teretna vagona pretoči u manje bačve. Ista radna grupa radila je na otkopavanju masovnih grobnica, a nafta je korišćena za spaljivanje leševa ubijenih zatočenika, saopštava Muzej žrtava genocida.\n30 Novembar 2020, 22:27\nDana 21. aprila 1945. godine, veče uoči proboja iz logora u Jasenovcu, Bazil Zukolo bio je zatvoren na spratu zgrade krojačke i obućarske radionice. Zajedno s drugim zatvorenicima sledećeg dana krenuo je u proboj iz logora.\nU proboju je izgubio brata Stjepana koji je ubijen kod sela Košutarica. U metežu nastalom prilikom proboja braća su se razdvojila, a Bazil je krenuo na drugu stranu. Prešao je reku Strug zajedno s Markom Popovićem i sa još jednim logorašem. Njih trojica su se skrivali tri dana, sve dok nisu saznali da se u selu Vrbovljani nalaze partizani.\nPrilikom bega iz logora imao je 48 kilograma težine.\nNakon završetka Drugog svetskog rata vratio se u Požegu gde je zajedno sa suprugom Emilijom otvorio frizerski salon za žene i muškarce, navodi se u saopštenju Muzeja žrtava genocida.\nLogoraši Jasenovca predstavili mapu ustaških genocida /foto/


"Katnić da dostavi iskaz sudu"\n"Radi se o brutalnoj montaži za koju treba da odgovaraju Katnić i Saša Čađenović", kazao je Milan Knežević\n22055 pregleda\t204 reakcija\t42 komentar(a)\nPredsjednik Nove srpske demokratije Andrija Mandić kazao je da su očekivali da će nakon izbora vijeća Apelacionog suda da odbaci montirane sudske procese i presude i pozove na odgovornost glavnog specijalnog tužioca Milivoja Katnića, specijalnog tužioca Sašu Čađenovića i pripadnice sudskog vijeca na Višem sudu.\nOn je na konferenciji za medije rekao da su obaviješteni da je "lažni svjedok Velimirović dao iskaz da je pod pritiskom lažno svjedočio", jer je prijećeno bezbjednošću njegovoj porodici.\nIstakao je da od izbora Crna Gora živi čekajuci promjene u svim oblastima, pa i u sudstvu i tužilaštvu, koji kako je ocijenio Mandić, ne rade svoj posao.\n"Evo i slučaj Državni udar, potom drugi protiv Nebojše Medojevića su vrsta pritiska stare vlasti".\nPredsjednik Demokratske narodne partije Milan Knežević rekao je da imaju informaciju da je u ponedjeljak Tužilastvu stigao iskaz Mirka Velimirovića u kome navodi da je bio ucijenjen i da je zato "uperio prst u njega i Andriju Mandića".\n"Pozivam Katnića da dostavi iskaz sudu. Radi se o brutalnoj montaži za koju treba da odgovaraju Katnić i Saša Čađenović".\nKnežević je kazao da je u saznanju da je Tužilaštvo za organizovani kriminal Republike Srbije u ponedjeljeak poslalo Specijalnom državnom tužilaštvu iskaz Mirka-Paje Velimirovića u kojem jasno saopštava da je bio ucijenjen, malteretiran i pritiskan od glavnog specijalnog tužioca Milivoja Katnića i specijalnog tužioca Saše Čađenovića da “upre prstom u Demokratski front, konkretno njega i Andriju Mandića”.\n“Da mu je bilo zaprijećeno njegovoj porodici, da mu je bilo zaprijećeno njegovom brataniću. On je u tom iskazu u potpunosti razobličio i razmontirao čitav ovaj sramni, kriminalni postupak koji se vodi protiv Andrije Mandića, Miška Čađenovića i mene već četiri godine”, rekao je Knežević.\nKnežević je istakao da zato pozivaju GST Milivoja Katnića da odmah taj iskaz dostavi Apelacionom sudu, da ga ne krije u fioci “kao što je postalo standardno ponašanje kad se dokazi okrenu protiv njega”.\n“Pozivamo predsjednika Vijeća Zorana Smolovića i sudiju izvjestica na Apelacionom sudu Seku Piletić da po službenoj dužnosti zatraže iskaz Mirka Velimirovića, ali tražimo i da vd vrhovnog državnog tužioca Ivica Stanković na osnovu iskaza koji je dostavio Velimirović...najzad...pokrene postupak protiv Milivoja Katnića”, istakao je Knežević.\nOn je rekao da Katnić treba da dostavi iskaz cijeloj javnosti da “Crna Gora vidi da Velimirović sve radi po instrukcijama Katnića, da nije postojalo nikakvo oružje, niti je to oružje posle udavljeno u jezeru Gazivode”:\n“Radi se o brutalnoj montaži zbog koje i Milivoje Katnić i Saša Čađenović treba krivično-pravno da odgovoraju”.\nNova srpska demokratijaDemokratski frontAndrija MandićDemokratska narodna partijaMilan KneževićMirko Velimirovićdržavni udarMilivoje Katnić\n23.09. 06:30 h\t340\t56340\n23.09. 17:37 h\t743\t51614\n23.09. 11:16 h\t416\t47568\n23.09. 15:26 h\t74\t42490\n23.09. 15:08 h\t122\t41783


Sud poništio potraživanja Ljubljanske banke prema Kosovskoj banci - : Undefined index: css in /home/osiguraj/public_html/wp-content/plugins/newsletter/includes/controls.php on line 439\nHomeEkonomijaSud poništio potraživanja Ljubljanske banke prema Kosovskoj banci\nNa zahtev srpske Agencije za osiguranje depozita, koja vodi stečajni postupak protiv Kosovske banke, trgovački sud poništio je 20 godina staru odluku kojom je beogradski okružni sud priznao Ljubljanskoj banci potraživanja od 57 miliona evra.\nBeogradski okružni sud je pre dvadeset godina Ljubljanskoj banci, iz koje je nastala Nova ljubljanska banka, priznao potraživanja prema kosovskoj banci u stečaju. Sada je pak srpski trgovački sud poništio pravosnažnu odluku. To je, prema pisanju medija, učinio na temelju zahteva srpske Agencije za osiguranje depozita, koja vodi stečajni postupak protiv Kosovske banke.\nPotraživanja iznose devet miliona evra, a ukoliko se dodaju kamate penju se na 57 miliona evra.\nLjubljanskoj banci je novom odlukom priznato samo potraživanje od 160 hiljada američkih dolara. Umesto Ljubljanske banke novi poverenik Kosovske banke postala je Republika Srbija.\n– Odluka suda je iznenađujuća i neprihvatljiva i zbog toga smo na nju uložili žalbu – za slovenski dnevnik pojasnili su u državnom preduzeću DSU (Družba za svetovanje in upravljanje).\nPotraživanja prema Kosovskoj banci nastala su početkom osamdesetih kada je Ljubljanska banka – združena banka Ljubljana, pravna prethodnica Ljubljanske banke – zajedno sa sedam jugoslavenskih banaka s Međunarodnom financijskom korporacijom (IFC), koja posluje u okviru grupe Svjetske banke, potpisala ugovor o finansijskom zajmu za malu ekonomiju.\nPrema ugovoru svaka od sedam banaka morala je Ljubljanskoj banci osigurati sredstva za devizne pologe, dok je Ljubljanska banka sredstva plasirala u inozemstvo. Kako Kosovska banka nije uredno podmirivala svoje obveze, podmirivala ih je Ljubljanska banka, navodi Dnevnik.


Aleahotelsuites.com online rezervacioni sistem je u vlasništvu i upravljanju Profi Turs D.O.O -licencirani Bugarski turoperator ( licenca No.03475 / 08.12.1997 izdaje Bugarsko Ministarstvo ekonomije ) , član IATA ( Brojčani kodovi 09-200995 i 09 - 210235 ) i ETOA ( Evropska asocijacija Turoperatora ) i registrovana firma u Bugarskom sudu ( PIB BG121745404 ) . Kada koristite online rezervacioni sistem ,morate nam dati saglasnost sa ovim uslovima korišćenja i drugim važećim uslovima i napomenama, uključujući ali ne ograničavajući se na uslove korišćenja sajta.\nOnline plaćanje kreditnom karticom : Prihvatamo Visa, Mastercard i American Ekpress . Bez naknade za plaćanje kreditnim karticama Visa i Mastercard- a 1,2 % dodatne naknade za plaćanje American Ekpress kreditnim karticama . Mi ne prikupljamo detalje kreditne kartice . Informacije Kreditnih kartica nisu dostupni Aleahotelsuites.com ili Profi Turs D.O.O .\nCene i uslovi turističkih usluga, prikazani na našem sajtu , se zasnivaju na dostupnosti za određeni period . Ako odlučite da nastavite sa plaćanjem vaše rezervacije 48 sati nakon što ste dobili ponudu na Aleahotelsuites.com , molimo vas da proverite da li su tražene usluge još uvek na raspolaganju.


jako dugačak tekst – prosečno brzom čitaocu ću trebati 30 minuta – o nekoliko prividno nepovezanih tema važnih za razumevanje interakcije globalnog i lokalnog, koja oblikuje našu nadu i beznađe.\no tome zašto donald tramp, slučajni levičar, vraća veru u pravednije sutra u srbiji; o važnosti deglobalizacije; o rasističkim stranputicama i političkoj ekonomiji slučajnih srba (i slučajnih britanaca); o našim tačerističkim marksistima i razlozima zašto verujem da je antinacionalizam postao reakcionarna ideologija a nacionalizam možda poslednja šansa za spas levice\nPotraga za izgubljenom levicom može delovati kao uzaludan posao. Ipak, zračak nada se konačno pojavio u SAD – tamo gde smo ga najmanje očekivali, ali, istovremeno, u jedinoj državi u kojoj nada ima potencijal da preraste u nešto više od drmanja kaveza. Morales, Čavez i Cipras jesu budili mnogo zavodljiviju nadu, ali SAD su i dalje globalni hegemon, zemlja koja ima ključnu ulogu u (re)defenisanju pravila igre. Ne treba biti prestrog prema njima, posebno ne prema Ciprasu, koji sve češće biva opisan kao izdajnik levice. Čini se da tragedija Venecuele predstavlja odličnu ilustraciju kako bi izgledala Grčka, zemlje koja, za razliku od Venecuele, nema rezerve nafte ili drugih profitabilnih strateških resursa, da Cipras nije na vreme odustao i kleknuo.\nPokazalo se da je u SAD prethodna, Obamina nada bila šarena laža, prazna priča umotana u televizičnost, dobar imidž i seriju marketinških trikova. Nadu u koju vredi verovati ponudio je Donald Tramp. Čak i ako poklekne ili bude srušen, njegov doprinos je istorijski. Udarivši na zamajac globalizacije – „slobodnu trgovinu“, armiranu malim carinama i taksama i lakom pokretljivošću proizvodnje – pokazao nam je da je moguće menjati čelični poredak i da nisu u pravu oni koji veruju da neoliberalizam ne može da dobije alternativu.\nDanas alternative nema. Ne zna se koji segment levice je u gorem stanju – liberalni ili radikalni. I jedni i drugi su izdali radničku klasu i siromašne – i postali kapitalokolonaši, da parafraziram antifašističku etiketu, koja je u Srbiji nedavno dobila i novu, sve popularniju liberalnu, ponosno evro-fundamentalističku inkarnaciju rusokolonaši.\nRevolucija je za mnoge postala izlizana, ružnjikava reč, mnogo više marketinška nego politička. Živimo u jednom ponosno konformističkom, sve narcisoidnijem vremenu u kome, sem budala i sanjara, malo ko promišlja okretanje sveta naglavačke. Doduše, radikalni latinoamerički levičari, stasali u društvima koja su najduže osećala batinu i hipokriziju američke moći, revolucionarnu inspiraciju nalaze u Osami. Bin Ladenove slike odavno krase proteste od Meksiko Sitija do Buenos Airesa. Logika je, ako revolucija nije na vidiku – crvena ikona postaje onaj ko je najvećem neprijatelju naneo najružniji bol.\nU Evropi, koju strah od Arapa ujedinjuje više od svega drugog, srpski salonski revolucionari su napredovali od slika Save Kovačevića i Boška Buhe do antiikolonijalizma Aljbina Kurtija, obogaćenog srboskeptičnim mislima Dimitrija Tucovića, i seksipila kurdskih borkinja, crvenkastih, pa valjda zato dobrih nacionalistkinja sa kalašnjikovom u ruci i nezavisnim Kurdistanom u srcu. Nikoga ne treba da čudi da su Donald Tramp i Najdžel Faraž danas, ako izmemo Islamsku državu i al Kaidu, nešto najbliže revolucionarima što postoji.\nNa liberalnom krilu su ponosno elitistički, antiradnički paralevičari, neumorni policajci misli i reči. To su antifašisti koji su više preokupirani produkcijom „fašista“ nego otkrivanjem fašizma. Obuzeti mukama hendikepiranih i očarani rodnim, seksualnim i rasnim manjinicama, skloni su da, kada im se ne dopada, demokratski izraženu volju deprivilegovanih masa diskvalifikuju kao (uvod u) fašizam, glas antiistorijske korpe bednika, koja odbija da nestane iz njihovog vrlog novog sveta. Reč radnik kod naših tviter liberala prečesto nosi konotacije u rasponu od neistuširane stoke koja smrdi u autobusu do slike homofobičnog koljača i silovatelja na čekanju. Takav liberalizam zvuči neprijatno fašistički.\nPromena ovoliko tužne, globalne političke realnosti nije mogla da krene iz Grčke, Venecuele ili Bolivije – već samo iz dvorišta najmoćnijih, zemalja kao što su SAD i Velika Britanija. I to tek pošto se broj gubitnika u globalizacijskim procesima približio kritičnoj masi.\nKonačno se, u formi populizma, pojavio protivotrov antipolitici otuđenih elita. Kao i u životu, kada nas izdaju pravi prijatelji, slučajni saveznici postaju zlata vredni. Tramp i Faraž su, verovatno sasvim nesvesno, otvorili put stvaranju uslova kako bi proleteri konačno mogli da u svojim zemljama ostvare održive uspehe – do kojih, nažalost, danas mogu doći samo razjedinjeni.\nNajteže je spaljivati slatke, plemenite iluzije. Prepoznati problem u lepom i zavodljivom mnogo je teže nego kada se on sakrije u transparentnom zlu. Pri tome, ovde se odavno ne prašta ni suočavanje sa neprijatnim realnostima. Opasno je ne samo misliti već i znati – ako to znanje ne može da se uklopi u ideološke amove naših crvenkastih, mada politički krezubih „bul-terijera“. Ipak, rizikovaću buku i bes konstantinovićevaca i marksovaca.\nDakle, zašto bi slogan levice trebao da postane „Proleteri svih zemalja, razjedinite se“? Zašto su stari levičarski snovi o jedinstvu prezrenih postali nespojivi sa promenama? Zašto se u doglednoj budućnosti, da bi se stvari menjale, mora ići u mnogo nacionalnih kolona? I, konačno, zašto nam je bio potreban Tramp? Zašto – pre bergzita i neočekivane pobede bahatog rijaliti milijardera – nije bilo ni ove male, i dalje jako krhke nade?\nČak i kada radnici u različitim delovima sveta koriste iste ili slične reči – siromaštvo, tranzicija, privatizacija, reforme... – one za njih nemaju ista značenja i konotacije. Vizure su nesamerljive a interesi nepomirljivi, sam ako ih svedemo na opšta mesta, koja, po pravilu, imaju malu političku snagu.\nRaj za jedne, uglavnom na Dalekom Istoku, jeste pakao za druge, uglavnom na Zapadu i njegovim balkanskim i drugim predgrađima. Rast standarda prvih je neodvojiv od pada standarda drugih. Iako dobici prvih nisu proporcionalni gubicima drugih, optimizam kojim zrači sve veći broj Indonežana i Kambodžanaca povezan je pupčanom vrpcom sa sivilom i anksioznošću koja je iznedrila Trampa i bregzit. Razlika između gubitaka ovde i dobitaka tamo jesto ono što stvara milijadere, u Prvom i, sve više, Trećem svetu.\nOva globalna veza nije ni slučajna ni prirodna, niti je stvorila neka „nevidljiva ruka“. Ona je, možda nenamerni, proizvod vešto osmišljene i pažljivo dizajnirane ekonomske arhitekture sveta posle Drugog svetskog rata, koja je vremenom utkana u skoro sva nacionalna zakonodavstva. Sklon sam da verujem da njegovi tvorci – koji su u glavama imali interese SAD i kapitalizma, koga su uglavnom doživljavali kao razvojnu i modernizacijsku panaceu – nisu očekivali da će sistem postati toliko destruktivan po obične građane SAD i drugih zapadnih zemalja i toliko kompatibilan sa „azijskim vrednostima“ i samorazumevanjem ljudi na Dalekom istoku.\nIskustva stanovnika delte Mekonga, nedaleko od („komunističkog“) Ho Ši Mina, sa kapitalizmom i globalizacijom imaju malo toga zajedničkog sa iskustvima stanovnika Rakovice ili novobeogradskih blokova. Za prve su tržišne reforme, uz sve probleme koje su donele, uglavnom nešto jako dobro, dok je za druge tranzicija prvenstveno sinonim za gubitak i seriju poniženja. Ista ona sila koja Vijetnamce uzdiže, i u smislu ličnog standarda i mesta na mapi sveta, spušta građane Srbije, koji i dalje žive mnogo bolje od Vijetnamaca. Pri tome, iako je njima objektivno lošije, subjektivno im je bolje nego nama.\nČinjenica da jednima donosi sve više dobrog a drugima sve više lošeg, da su posledice sve opipljivije i životnije, čini da se globalizovani sistem ne može ni uzdrmati a kamli rušiti sa podeljenog društvenog i klasnog dna već samo sa vrha – tačnije najvišeg od svih političkih vrhova. Trampova politika daje nadu da će se odlučivanje vratiti na nivo država-nacija – što je preduslov da u zemljama kao što je Srbija radnička klasa, prekarni slojevi, podklasa, nezaposleni i siromašni artikulišu zajedničke interese i ponovo postanu moćna politička snaga.\nNažalost, tu ih, ne samo u Srbiji, čekaju dva moćna neprijatelja.\nPrvi je stari, mada sa novim licem – kapital i njegove brojne transmisije i apologete, uključujući samožive libekovce i slične sluge bogatih, bili oni dobro plaćeni ili volonteri. Ipak, brak iz računa kineskih komunista i američkih neoliberala, čiji je prirodu ogolio Donald Tramp, cementirao je duboke korene i poluge savremene globalizacije. Ona je stvorila svet u kome globalno profitiraju samo najbogatiji i njihovi minjoni. Gubitnici su koncentrisani oko obala Atlantika, a dobitnici na obalama Indijskog okena i u Istočnoj Aziji.\nDrugi, mnogo noviji neprijatelj oživljavanja i jačanja prave levice je unutrašnji – „kosmopolitska“ inetelektualna elita, u koju spadaju mnogi, i liberalni i radikalni, zombi levičari. Njihov napadni antinacionalizam – čak i kada se, u svetu država-nacija, desi da nije nacionalizam za druge – u stvarnosti je ne samo antinarodna već i antiradnička ideologija, a ponekad i nešto gore od toga.\nKada Aleksej Kišjuhas meditira o „društvu koje se davi pod težinom svoje istorije“ i etnonacionalizmu „koji patološki guši ovo društvo i državu duže od tri decenije“, bojim se da, bio on toga svestan ili ne, navodi jednog bošnjačkog šovinistu da zaključi otprilike – „Kada to rade sebi, šta li će tek nama?“. Teško je ne propoznati koliko ovakve reči u našem srbofobičnom okruženju utiru put jednom, valjda zdravom, nepatološkom gušenju i davljenju – i legitimišu „još jednom“, koje čuči iza svakog balkanskog „nikad više“ i o kome ne maštaju samo preživeli i njihovi potomci. Zapita se čovek čitajući Kišjuhasa i slične srboskeptične mislioce da li da gubimo vreme i čekamo da neko drugi izvrši genocid nad nama ili da odmah krenemo na autogenocid.\nKišjuhasovo pseudonaučno guslanje u Danasu, prividno benigna apologija zapadnog natčoveka, cementira sliku o našoj inferiornosti i armira je tvrdnjama kao što su „tanki smo sa znanjem“ i okovani „dubokim društvom“, upakovanim u tanku oblandu borbe za „Modernu“. Pri tome, za Kišjuhasa, sliku i priliku ovdašnjeg liberala, mišljenje različito od njegovog je „antizapadni, ruskokolonaški i antimoderni narativ koji parazitira na našoj socioistorijskoj zaostalosti“ i „patriotsko vanumlje“, koje proizvodi naš „predmoderni mentalitet“ – što je, kao i „duboko društvo“, manje transparentan, konstantinovićevski podmukao način da se izrazi staro (auto)rasističko shvatanje o našoj nepopravljivoj zaostalosti.\nU ambicioznom tekstu, pisanom kao mali memorandum ponosno slučajnosrbijanskog autkolonijalizma, Kišjuhas zaključuje da, „šta god falilo Evropskoj uniji, u našem malom, lokalnom i uskogrudom sociopolitičkom kontekstu, ta naga eksterna sila jeste i jedna kosmička istorijska šansa za (po)kretanje ovog društva u pravcu modernosti“. Ovako naivna i ogoljena, neobuzdana pornografija kolonijalizma uma, savršeno ilustruje logiku zavodljivog beznađa koje se širi Srbijom. Postoji li nešto retrogradnije i poraznije od misli koja budi nostalgiju za okupacijom?\nAntinacionalisti svoju strast prema malima i manjima redovno koriste kao izgovor za prezir, često (auto)rasistički obojen, prema brojnijima, prokazanoj većini „zatucanih“, „predmodernih“, „neistuširanih“, „krezubih“ „nepismenih“... Realno postojeća levica ponekad mora da se ugrize za jezik da ne bi zvučala (auto)šovinistički. Ona je, zgađena, okrenula leđa narodu i naciji – uokvirenoj kao rezervoar zla, kancerogena mešavina nakaze i fikcije – i više ne može lako da se uključi u, ponovo sve važniju, nacionalnu političku utakmicu. Nije lako boriti se za ono što vam se gadi.\nŠirom Evrope i u SAD raste broj otuđenih, „slučajnih“ građana. Ovi elitisti vole da veruju da nikome ništa ne duguju i da se sve političke kotve i reperi nalaze u njima samima. Prividno samoiskorenjeni i oslobođeni svakog oblika pripadanja, oni su na različite načine uspeli da se izoluju od negativnih posledica globalizacije i imaju razloga da veruju će nastaviti da bujaju u globalnoj preraspodeli bogatstva koju ugrožavaju potezi Donalda Trampa.\nŠto se tiče starog, globalnog neprijatelja vraćanja interesa deprivilegovanih masa i njihovih zastupnika u politiku, ono što je, čini mi se, postalo ključno nije toliko laka pokretljivost robe i kapitala – koliko proizvodnje. Sa nešto izuzetaka, važi da što su radnici u Evropi zaštićeniji i bolje plaćeni manja je šansa da će nešto raditi. Ko, iz ugla industrijalaca oslobođenih svih stega, traži previše prava i beneficija, neće dobiti ništa. Tako su i u Srbiji radnici ostali bez oružija za borbu – oni više ne mogu da prete ni štrajkom, uskraćivanjem rada, ni nasiljem, jer moguće mete su, po pravilu, ili daleko (vlasnici) ili lako pokretne, uvek spremne za selidbu (sredstva za proizvodnju).\nKada danas tragamo za zlom, prvo treba pogledati oko reči kao što su prava, sloboda, otvoreno, tolerancija ili transparentno. „Otvorene granice“ i „slobodna trgovina“, zajedno sa mogućnošću lakog i brzo premeštanje proizvodnje, jesu zla koja su ovde ne toliko vezala ruke radničkoj klasi koliko su je rastočila i dezavusiala, smestila na ružno životno dno, gde nekada kapne malkice pomoći ili plodova prekarnog rada.\nPrivatizacija je u Srbiji bila toliko užasna i ružna u velikoj meri zato što se odvijala pod kapom neoliberalne globalizacije, pune slobode za poluge kapitala i lažne slobode za žrtve njegovih ludorija. Globalizacija je glavna fabrika tajkuna, a privatizacija je uglavnom bila pomoćni motor, koji je pomagao da se pohlepni i nemoralni mnogo brže i više opare.\nU Srbiji, mnogo toga odavno nije moguće proizvoditi ne zato što smo lenji ili glupi ili što imamo loše vođe – već zato što je, koliko god mi, s razlogom, verovali da je jeftin, naš rad globalno preskup u svetu „otvorenih granica“ i „slobodne trgovine.“ Ono što ovde zovemo eksplotacija je san mnogih, ne samo u velikom delu Podsaharske Afrike, već i u Pakistanu i Indoneziji. Eksploatacija radnika postaje politički smislen pojam samo u okruženju u kome ogroman broj ljudi ne mora da razmišlja da li će sutra, bukvalno, imati šta da stavi usta.\nKada se kaže „ceo svet“ ovde se, po pravilu, misli na Zapad i previše ljudi nije svesno koliko se u mnogim delovima sveta loše živi, za koliko malo se tamo radi jako mnogo i koliko ljudi sebe smatra srećnim što uopšte nalazi posao. Kada je mladi Britanac, šokiran, upitao Indonežina, koji mu je opisao koliko dugo i u kakvim usloviima radi za neverovatno malo u „fabrici“ za preradu ribe – „Pa zašto uopšte radite?“, ovaj mu je odgovorio da drugog posla nema i da, kada danas ne bi čistio rakove, njegova deca sutra bukvalno ne bi imala šta da jedu. Šok apsolutne bede je ono na šta ništa u Evropi ne može da nas pripremi. Jedina stvar koja je u nekim dalekim zemljama još šokantnija jeste sveprisutnost takve bede, njena običnost i neizuzetnost.\nJedan uticajni neokolonijalni medij je nedavno tekst o položaju srpskih radnica objavio pod naslovom „U predvorju Bangladeša“. U ekvivalentu Dedinja u Daki, gledao sam pre dve godine kako se ulica popravlja tako što, malo sa strane, gladne ili prezadužene žene i njihova deca tucaju kamen sedeći u prašini. Ali, uvaženi kolega nije morao da ide u glavni grad Bangladeša. Dovoljno je bilo par klikova i otkrio bi da je razliku u minimalnoj ceni rada više od četiri puta – proveravao sam par dan pošto je postao dostupan tekst, koji je lanisrao trend bangledešizacije Srbije na društvenim medijima. Istini za volju, razlika se stalno smanjuje. Bangladeš, uz Vijetnam, već godinama spada u red male grupe zemalja sa ubedljivo najvećim rastom zarada. Ali, i dalje, naša loša zdravstvena zaštita bi bila odlična zdravstvena zaštita u Bangladešu.\nSiromaštvo iz koga stanovnici Istočne i Jugoistočne Azije izlaze istovremeno gura naše radnike u siromaštvo i uništava naše fabrike mnogo više od svih loših privatizacija. Naime, profit u vremenu lake pokretljivosti proizvodnje nije vezan samo za eksploataciju rada po sebi već, sve češće, za seljnje proizvodnje u siromašnije delove sveta. Proizvedena roba se zatim, podjednako lako, vraća nazad, zahvaljujući pritiscima koji carine i druge namete uglavnom održavaju na niskom nivou.\nIstovremeno, nesklad ne samo između cena rada već i značenja minimalne zarade koju dobijaju radnici u različitim delovima sveta ja takav da oni ne mogu imati zajedničke interese, sem onih koji su trivijalni. U uslovima kada oporezivanje bogatih ne predstavlja realnu opciju – oni su se em izveštili u (legalnom) kupovanju političara i stranaka em im je lako da (legalno) pobegnu sa svojim parama i resursima, i presele se u neku od zemalja koje ih danas čekaju raširenih ruku – put deglobalizacije kojim je krenuo Tramp predstavlja verovatno jedini način da se otklone brojne posledice sistematske destrukcija radništva i društvenosti u Srbiji koliko i Britaniji.\nProtiv bregzita su glasali oni koji, na primer, ne da ne plaćaju cenu činjenice da je jako loša plata u Britaniji odlična plata u Poljskoj – već od nje sami često imaju korist, čak i kada angažuju poljske molere ili vodinstalatere, koji su sa „tržišta rada“ skoro sasvim isterali britanske kolege, danas, s razlogom, gnevne i sve neprijatnije domaćine.\nBregzit je toliko klevetan jer predstavlja retku pobedu protiv interesa kapitala. Ona je toliko značajna da je pitanje da li će odoleti udarima reakcionara. Pri tome, dubina i razuđenost korena neoliberalizma je takva da će i u Britaniji najveću cenu ovog pokušaja da se nešto promeni platiti oni koji vape za baš takvim promenama.\nIpak, ohrabruje činjenica da su, boreći se zajedno, siromašni i, koliko god to delovalo neverovatno, deo političke klase pobedili snažnu, sasvim principijelnu koaliciju velikih korporacija i iskorenjenih urbanih „kosmopolita“, u suštini slučajnih Britanaca. Kao i u Srbiji, ova odrednica ne opisuje samo anacionalno i antinacionalno samorazumevanje – ona je istovremeno klasna.\nPosledice velikih razlika između okolnosti u kojima žive gubitnici globalizacije u Prvom i dobitnici u Trećem svetu odavno nisu primetne samo kada je reč o proizvodnji. Sve se više sele pravne i finansijske usuge. Sa ubrzanom elektrifikacijom velikih delova Južne Azije i Podsaharske Afrike, u kojoj nije malo gradova gde manje od 10 % stanovništva ima struju, kao i sve bržim i dostupnijim internet vezama, broj bezbednih radnih mesta u Evropi i SAD postajaće sve manji.\nRezvoar raspoloživih „ljudskih resursa“ je ogroman. U Trećem svetu (zemljama u razvoju) i Četvrtom svetu (siromašnim zemljama u kojima nema pomena vrednog ljudskog razvoja), mnogo je hronično gladnih, koji žive u apsolutnoj bedi i ljudskoj degradaciji teško pojmljivoj čak i siromašnima u Srbiji, zemlji koja se nalazi negde pri razvojnom dnu (bogatog) Prvog sveta.\nPrimera radi, u Indiji 170 miliona ljudi, oko 12 % stanovništva, živi u „esktremnom siromaštvu“. Prema istom kriterijumu u Srbiji je 2015. godine, po podacima Svetske banke, u takvim uslovima živeo statistički zanemarljivo mali broj ljudi, dakle manje od 0,1 % odnosno sedam hiljada ljudi.\nU velikim delovima Indije i Pakistana redovno i stabilno snabdevanje električnom energijom predstavlja san koji neće uskoro postati java. Tu se „krije“ stotine miliona ljudi za koje je plata pet puta manja od ovde poniživajuće sinonim za dostojanstvo. Na suprotnoj obali Indijskog okena, etiopski radnici pojam godišnjeg odmora uglavnom ni ne poznaju. Srećni su ako tokom godine dobiju sedam slobodnih dana – što je manje nego većina u Srbiji u „svetom januaru“.\nEmaptija i podrška da, ali u ovakvom svetu nikakva zajednička borba nije moguća. Iluzija da jeste znači predaju, nastavak izdaje radničke klase. Zato je važno da u SAD neko jako moćan nastavi Trampovim deglobalizacijskim stopama – treba se nadati bez ružnog ličnog prtljaga nekonvencionalnog predsednika.\nPolitika koja stvarno brine o deprivilegovanim masama, danas mora biti ne samo nacionalna i populistička već i nacionalistička. Uostalom, takve su bile i politike zahvaljujući kojima su latinoamerički levičari prethodnih decenija uspevali da sačuvaju plamen ključnih levih ideja i uđu u koridore moći, iz kojih se jedino može uticati na sudbine poniženih i prezrenih.\nDa ne bude zabune. Ne govorim o ekonomskom nacionalizmu već o nacionalizmu – snažnom osećanju pripadanja i solidarnosti koji on budi. Naravno, nacionalizam je imao i može imati brojne negativne posledice, ali bojim se da je glavni argument protiv nacionalizma na jako klimavim nogama.\nU pozadini nedavnog rasta fašizma i, mnogo više, „fašizma“ nije višak već višedecenijski ozbiljan manjak nacionalizam u svetu u kome je država nacija jedina norma koja nema alternativu. Ne samo naše šanse da živimo bolje, izlečimo neku (izlečivu) belest i putujemo, već i mogućnost da uopšte živimo jedan život dostojan življenja, determinisane su pasošem – državom našeg rođenja. Samo je klasni položaj roditelja bitnija odrednica.\nAli, svako pripadanje, koje nije elitno ili manjinsko, danas je sumnjivo, povod za nemilosrdne dsikvalifikacije i javni linč. Na levici je metastazirala tačerovska otuđenost od društva i zajednice, koja je postala opasna skoro koliko i otuđenje rada. Tako, nisu samo britanski Laburisti, koji konačno pokušavaju da ponovo postanu levičarska partija, simbol i prava slika trijumfa tačerizma već su danas to i liliputanske, kombi organizacije kao što je ovde Marks21, skup folklornih marksista, koji su protiv naroda, zgroženi radnicima od krvi i mesa i ideološki ukanaljeni LGBT politikama identiteta i samoljubljem. Njihov parolaški antikapitalizam je zavodljiva maska koja skriva prvobitnu akumulaciju društvenog kapitala i jagmu kojom je obeležena, sasvim kapitalističku pohlepu i samoživost koja se zaklanja iza prezira prema materijalnom.\nNe čudi da takvoj, cool levici – koja, otuđena i hronično zgađena, godoovski čeka ili prave okolnosti za revoluciju (radikalni) ili pravi kraj ideologije i istorije (liberalni) – svi iole smisleni predlozi i rešenja zvuče, ako ne baš fašistički, onda retrogradno, prevaziđeno, zaostalo, glupo ili smešno.\nVerujem da se podsmevaju sloganu „kupujmo lokalno“, ali to je jedan od preduslova da ljudi u zemlji kao što je Srbija žive bolje. Dok je boljitak Kineza, Laošana i Bangladešana vezan za to da Rusi, Amerikanci, Bugari i mi ne kupujemo lokalno, naš, verovatno najviši, društveni i radnički interes jeste da kupujemo lokalno i da ga kupujemo kod lokalnih trgovaca – pod uslovom da oni zatim investiraju lokalno. To bi značilo da im bude zabranjeno da zaradu iznose iz zemlje, kao što je bio slučaj u Južnoj Koreji tokom godina uzleta.\nZnam, ovo vam danas najverovatnije zvuči kao naučna fantastika. Najveća od svih prepreka promenama vezana je za način kako nas globalizovana ideološka matrica regrutuje da radimo protiv sebe, kako proizvodi naš dobrovljni pristanak. Represija je sekundarna i retko se primenjuje. Mada, protesti „žutih prsluka“ u Parizu – bez političkog vođstva, organizovani mimo zombirane levice – odlično ilustruju koliko je ostala značajna.\nKada ovako razdruštvljeni i otuđeni, okovani aspiracijama i hipnotisani vešto indukovanim željama, danas radimo protiv sebe – mi od toga imamo realnu, opipljivu korist. Ovo lukavstvo ideologije se lepo vidi i u stvarnosti, na kineskim pijacama i buvljacima, i u virtuelnoj relanosti, svaki put kada nešto naručimo na AliEkspresu, obično srećni i ponosni što smo našli nešto „neverovatno jeftino“, sve sa slatkim osećajem da smo prevarili sistem. Za veliki broj ljudi subjektivizujuće i samopotvrđujuće „trošim dakle postojim“ odavno je postalo trošim dakle robujem. Varajući sistem mnogi od nas u stvari varaju sebe.\nRealnost je složena, zbunjujuća i kontradiktorna, čak i tamo gde nam sve deluje jasno. Ipak, slika o njoj, više od svake „objektivne“ činjenice, zavisi od perspektive, mesta sa koga posmatramo ovoliko asimetričnu globalizaciju. Za više sreće Kineza ima je nedovoljno, za manje nesreće Srba ima je previše.\nOno što je, po mogućnost da naša stvarnost bude promenjena, najgore od svega jeste to što slika o njenim globalnim i lokalnim odrednicama zvuči politički nekorektno. A kada postane rizično opisivati realnost, nestaju šanse da ona bude promenjena organizovanim političkim delovanjem. Oni koji bi trebali da ga vode pretvorili su se u zgađene paralevičare, zabarikadirane u manje ili više udobnim, elitističkim i „kosmopolitskim“ mehurima. Iz njih se mnogo toga ne vidi, a ono što se ipak vidi ovim otuđenim antinacionalistima uglavnom deluje jako ružno.\nBiće da je jedna od stvari koje se ne vide to da slavljeni „svet bez granica“ u stvarnosti funkcioniše samo kao svet bez granica za oplodnju kapitala – u kome su milioni osuđeni da postanu ili kmetovi ili višak, ljudski otpad neoliberalne globalizacije.\nDeglobalizacija koju je okinuo Tramp preduslov je promena, koje su zatim moguće samo unutar država-nacija. Za to su i ovde preko potrebne, danas nedostajuće, nacionalne političke snage koje veruju u tradicionalno leve ideje uvažavanja rada, solidarnosti i društvene pravde. Dakle snage kojima je na prvom mestu obespravljena i ponižena većina, a tek onda manjine – miljenice neoliberala, koji su (neekonomsko) osnaživanje odabranih manjinica nametnuli kao merilo uspešnosti (ekonomskog) sistema.\nMogućnost da se ovakve snage pojave u Srbiji deluje mnogo manje verovatno od šanse da u SAD pobedi Donald Tramp, moćnik koji je 2018. godine stavio prvi klip u točkove globalizacije. Nažalost, ovdašnji antinacionalizam je prečesto antiljudska ideologija. Ona „dekontaminiranima“ i „nekontaminiranima“ govori da su radnici sami zaslužili da pate – jer su verovatno ili nacionalisti ili mizogini ili homofobični ili senvičari... a neki možda i sve to zajedno. Antinacionalizam se ovde hrani nesrećom i patnjom prezrenih, „nepismenih“ i „nekulturnih“, i usput proizvodi različite metastaze samomržnje, u koje stalno proklizava. U univerzumu Slučajnih Srba, balkanska kletva „da komšiji crkne krava“ lako mutira u – da nama crknu sve krave.\nIpak, treba se nadati. Ko je pre pet godina mogao da pretpostavi da će Donald Tramp postati predsednik i, kao najmoćniji čovek na svetu, uzdrmati nakazni sistem koji ga je stvorio? Ko je mogao da pretpostavi da će 2019. godine lideri najbogatijih zapadnih zemalja bežati od „Davos muškaraca“, napirlitane intelektualne i poslovne bagre koja se svakog januara okuplja u alpskoj idili kako bi čestitala sama sebi? Ko je mogao da pretpostavi da bedeme EU neće rušiti migranti, teroristi i druge nezapadne ale i bauci već demokratski izražena volja oklevetanih masa?\nNe znam ko će ovde oživeti pravu levicu, ali znam da je Srbija danas mnogo više svet nego tokom prethodne tri decenije. Zato Jovo Bakić, Matija Medenica, Borko Stefanović, Aleksej Kišjuhas, Dubravka Stojanović i Dobrica Veselinović neće ostati sudbina naše levice. Oni su samo tužna slika i prilika jednog nestajućeg sveta, zombiji postistorijske prošlosti.


Stan, 101.00 m², GRBAVICA, NOVI SAD – LakoDoKvadrata.rs – Nekretnine, Prodaja, Izdavanje Stanova Kuća Lokala Poslovni prostora Vikendica\nStan, 101.00 m², GRBAVICA, NOVI SAD\nBroj oglasa : KODEN1040042\nOdlična ponuda! Petosoban duplex idealnog rasporeda na odličnoj lokaciji u blizini Bulevara, SPENSA, Merkatora… Uknjizen 1/1. Odmah useljiv! Agencijska sifra 1040042 (Kodeks i Dunav Nekretnine-Đorđević Nekretnine DOO Novi Sad upisan u Reg. Pos. Broj 183)\nVrsta gradnje:novogradnja 2008\nOd 118.450,00€ - Stanovi / Prodaja


Slobodan Vasković - Sa druge strane...: UNIVERZITET U BANJALUCI: Kandidati za novog rektora su Novak Kondić i Vitomir Popović!\nUNIVERZITET U BANJALUCI: Kandidati za novog rektora su Novak Kondić i Vitomir Popović!\nNa konkurs za novog rektora Univerziteta u Banjaluci prijavilo se pet kandidata - Vaso Bojanić, Rajko Gnjato, Novak Kondić, Milan Mataruga i Vitomir Popović, svi redovni profesor na bajalučkom Univerzitetu.\nOd navedenih pet kandidata, posebnu pažnju privlače dva, Novak Kondić i Vitomir Popović.\nNovak Kondić je bio ministar finansija u dvije Vlade RS, SDS-ovoj od 1995. do 1997. godine, a potom je promijenio politički dres i vodio resor finansija u Vladi Milorada Dodika od 1998. do 2000. godine. Dekan Ekonomskog fakulteta postao je u maju 2006. godine.\nKondićev politički, poslovni i moralni beckground je takav da on nije zaslužio da bude dekan Ekonomskog fakulteta, a pogotovo ne rektor banjalučkog Univerziteta.\nDok je bio u Vladi RS, u Ministarstvu finansija izdavao je akcizne markice, koje su štampane bez ikakve kontrole u privatnoj štampariji „Atlantik”. Vlasnik štamparije je bio zet osobe koja je u to vrijeme bila sekretar Ministarstva finansija.\nIako je bio dekan Ekonomskog fakulteta, Kondić nije zaštitio pokojnog profesora matematike Ratka Kravarušića, koji je pod političkim pritiskom istjeran sa tog fakulteta. Profesor Kravarušić je zapravo izbačen s fakulteta zbog sina Nikole Špirića, koji je u to vrijeme bio predsjedavajući Savjeta ministara. To je svojevremeno Kravarušić lično potvrdio medijima, navodeći kako je njegov premeštaj sa Ekonomskog fakuleta na PMF uslijedio „zbog pritisaka i ucjena roditelja čija djeca nisu mogla da polože ispit na zakonit način“.\n„Problem je što ne ocjenjujem ni po babu ni po stričevima, nego po pravdi Boga, ali izgleda to više nije za pohvalu“, rekao je tada Kravarušić.\nKondić, kao i rektor Univerziteta u Banjaluci Stanko Stanić, tvrdili su da je profesor Kravarušić premješten samo zato što prolaznost studenata iz matematike nije prelazila ni jedan posto na godišnjem nivou. Kravarušić je to negirao, tvrdeći da je prolaznost studenata iz matematike u 2006/07. godini iznosila oko 12 posto.\n„Predložio sam dekanu ovog fakulteta Novaku Kondiću da uz mene angažuje još jednog profesora matematike, a da studenti biraju kod koga će da slušaju i polažu ispit, ali je Špirić uticao da Kondić odbije ovaj prijedlog i da me premjeste na PMF“, rekao je Kravarušić, koji je, nakon neviđenog progona, preminuo 2011. godine od srčanog udara.\nOsim što je dekan Ekonomskog fakulteta, Kondić je ponovo imenovan za člana Savjeta za računovodstvo i reviziju Republike Srpske, iako se radi o nedvosmislenom sukobu interesa. Kondić je vlasnik i direktor revizorskog društva “BL revizor”, dok su njegovi rođeni sestra i brat takođe vlasnici drugog revizorskog društva “EF revizor”. Aktuelni rektor Stanko Stanić, koji je oženjen Kondićevom sestrom i suvlasnicom “EF revizora”, prema izvorima sa Univerziteta, više je radio (ucjenjivao mnoge privrednike) za tu revizorsku kuću, nego što se bavio svojim poslom. Zato ne čudi što je banjalučki Univerzitet na ponižavajućem 3696 mjestu na svjetskoj ljestvici univerziteta. Niko i ne očekuje da bude među prvima, poput Harvarda, ali je činjenica da zaostaje sa sarajevskim Univerzitetom za 1846 mjesta.\nKondić je pravi radoholičar, bolje reći mnogo voli novac, pa, osim što je dekan Ekonomskog fakulteta i predaje nekoliko predmeta, stiže da obavlja još pet funkcija. On je član Savjeta za računovodstvo i reviziju RS, Generalni sekretar Saveza računovođa i revizora RS, direktor i vlasnik revizorske kuće „BL revizor“ i predsjedavajući Komisije za računovodstvo i reviziju BiH.\nKondić tako obnaša privatne, republičke i državne poslove i odlučno zarađuje i tvrdi da nije u sukobu interesa.\n„Mislim da nisam u sukobu interesa, jer se ovdje radi o stručnim i profesionalnim zvanjima, a ne o nečemu drugom. Uostalom, postoji Zakon o sukobu interesa i nadležni koji ga tumače, tako da nemam ništa protiv da prestanem obavljati posao člana Savjeta, ako neko zvaničan protumači da sam u sukobu interesa“, izjavio je svojevremeno Kondić za poslovni portal Capital.\nKako je Žurnal objavio još prije šest godina, interesna grupacija okupljena u Savezu računovođa i revizora RS, na čijem čelu su Kondić i Dragan Mikerević, bivši premijer RS, toliko je postala moćna da čak kreira i provodi zakon, koji joj omogućuju enormno bogaćenje. Kondić i Mikerević su ključne osobe u privatnoj asocijaciji - Savez računovođa i revizora RS, ali i u Savjetu za računovodstvo i reviziju RS, koji je formirala Vlada RS. Savjet propisuje propise za Savez računovođa i revizora, odnosno Mikerević i Kondić sami sebi pišu pravila i namještaju poslove, što je klasičan primjer sukoba interesa.\nSkandal je još veći s ozbirom na činjenicu da Kondić posjeduje vlastitu, “BL” revizorsku kuću, uz to u ime Saveza računovođa i revizora RS odobrava licence računovođama, a na Ekonomskom fakultetu, čije je dekan, predaje predmet reviziju. U kolu nepotizma je i Kondićev zet Stanko Stanić, koji je rektor banjalučkog Univerziteta, a njihova sestra/supruga Nevenka takođe je vlasnica revizorske kuće “EF”. Svoju revizorsku kuću ima i Mikerević, ali on je bio nešto mudriji, pa je registrovao u Brčkom, gdje Zakon o računovodstvu i reviziji RS nije na snazi.\nKondić je blizak Demokratskom narodnom savezu (DNS), Marku Paviću i Nedeljku Čubriloviću. Za konsultanstske usluge DNS-u, Kondić je naplatio popriličnu sumu novca. Za tri godine budžet RS je finansirao konsultantske poslove u visini od 11 miliona KM. Ti poslovi su dirigovani preko bitnih članova te stranke. Kondić je radio strategiju razvoja male privrede za Prijedor, čiji je načelnik Marko Pavić, lider DNS-a.\nAnalitički izvještaj o isplatama za period od 1. januara 2013. do 28. februara 2014. godine za lica koja je dostavio Generalni sekretarijat Vlade RS, a koji je objavljen u medijima, potvrdio je da je Kondić apsolutni rekorder u godišnjim primanjima.\nUdruženje ovlašćenih procjenjivača u BiH koje je Kondiću na račun uplatilo 2.200. Ukupan zbir prikazanih primanja tokom 2013. godine - 108.471,36.\nPopović je u junu 2013. godine od Privredne komore RS dobio 300 maraka. Na ime stalnog radnog odnosa Univerzitet u Banjaluci je Popoviću proknjižio 30.193,72 marke.\nIsti Univerzitet je tokom 2013. godine Popoviću uplatio 3.725,83 marke i to pod stavkom "tri", koja podrazumijeva ugovore o djelu, privremene i povremene poslove i članstva u upravnim i nadzornim odborima. U maju 2013. godine MH "ERS" - MP a.d. ZP "Hidroelektrane na Trebišnjici" platili su Popoviću 6.000 maraka, a AD Rudnik olova i cinka "SASE" u stečaju 800 KM.\nMinistarstvo unutrašnjih poslova je tokom tri mjeseca 2013. godine Popoviću uplatilo 2.960, a Ministarstvo pravde za isti period 600 maraka. Od društva sa ograničenom odgovornošću "Karanović i Nikolić" je naplatio hiljadu maraka. Zbirno, te godine Popović je inkasirao 79.724,25 maraka.\nNišta manje nije zanimljiva ni priča o Vitomiru Popoviću, takođe kandidatu za rektora banjalučkog Univerziteta. On je trenutno dekan Pravnog fakulteta u Banjaluci, a kao i kolega Kondić bavi se mnogim poslovima i ima enormne zarade. Prema pomenutom Analitičkom izvještaju o isplatama, Popović je u novembru 2013. godine od kompanije "Alumina" iz Zvornika dobio 20.000 maraka, od Akademije nauka i umjetnosti za četiri mjeseca iste godine 3.243 marke, a od Univerziteta u Istočnom Sarajevu 10.901,7 KM.\nPopović je član Akademije nauka i umjetnosti RS. Upravo ovaj “akademik” obuhvaćen je istragom koju Tužilaštvo BiH i Specijalno tužilaštvo RS vode protiv 17 osoba zbog sumnje krivična djela počinjena u propaloj Balkan Investment Banci, sa kojom je nestalo 1,7 milijardi maraka. Popović je osumnjičen u svojstvu konsultanta banke.\nVitomir Popović bio je i ombudmsen BiH, koji je iz tog vremena poznat što je novinaru političkog magazine “60 minuta” Damiru Kaletoviću, koji ga je pokušao snimiti, zaprijetio da “zaslužuje metak u čelo”. Magazin “60 minuta” bavio se Popovićevom ratnom prošlošću. Popović je bio i sudija Ustavnog suda BiH.\nNema sumnje da su Kondić i Popović, iako imaju mnogo spornih detalja u svojim biografijama, sumnjivim psolovima, sukobima interesa i svim ostalim “mrljama” u svojim karijerama, najozbiljniji su kandidati za novog rektora. Kondić svakako ima podršku svog zeta, aktuelnog rektora Stanka Stanića, koji je na toj funkciji proveo dva mandata i koji, nema sumnje, snosi veliku odgovornost što je banjalučki Univerzitet pao na niske grane.\nKo će biti novi rektor Univerziteta u Banjaluci znaće se 18. februara.


Ekonomisti: Šta smo izgubili i kako bi živjeli da se nije raspala Jugoslavija – Srbija je izgubila 400 milijardi eura u prvih 20 godina po raspadu | Novi.ba\n23.10.2017 - 00:01 | Nostalgicno\nPrenosimo vam tekst iz 2011. godine sa portala Press online o ekonomskim posljedicama cjepanja SFRJ. Od objavljivanja ovog teksta prošlo je više od 6 godina, od toga 5 godina života u blagostanju pod režimom Aleksandra Vučića i sigurni smo da nam nikad bolje nije bilo, al mislimo da vrijedi pročitati koliko smo usrećeni ubistvom Jugoslavije.\nUbicama SFRJ, sa svih strana, dugujemo vječnu zahvalnost za radost i slobodu koju su nam donijeli svojim žrtvovanjem tuđih života, tuđe imovine i tuđe budućnosti i kao ljudi smo obavezni da im se odužemo za to, kad tad.\n– To je bio ultimativan zadatak za malu i otvorenu ekonomiju. Makedonija je, poslije Slovenije, platila najmanju ciijenu izlaska iz zajedničke države. Većina podataka pokazuje da joj ne bi bilo bitno bolje da je ostala u zajedničkoj državi. Ali, to joj ne umanjuje potencijalne međunacionalne probleme. Hrvatska je ekonomsku štetu zbog građanskog rata na svojoj teritoriji do 1995. godine takođe relativno dobro neutralisala. Srbija je bila pod sankcijama UN i preživela NATO bombardovanje, te je uz BiH pretrpela najveću štetu. Građanski rat u BiH, između Srba, Bošnjaka i Hrvata, osim ljudskih žrtava naneo je i najveću ekonomsku štetu ovoj državi zbog rušenja mnogobrojnih proizvodnih kapaciteta – navodi Zdravković.\nPrema skorašnjim ekonomskim istraživanjima, privreda Srbije je toliko unazađena u protekle dvije decenije, da je, na primer, industrija kod nas sada na nivou razvoja koji smo dostigli još 1971. godine. Svaki komentar je suvišan…\nProsječna plata bila bi 736 evra\nDa se SFRJ nije raspala pre 20 godina, danas bismo živeli u konfederativnoj Jugoslaviji, koja bi odavno bila članica EU i NATO. Standard bi nam bio neuporedivo bolji, sa prosječnom platom od oko 740 evra (duplo više nego sada). Bili bismo daleko ispred Grčke, ali bez njenih dugova, a u pojedinim granama privrede u leđa bi nam gledale i razvijene zemlje poput, na primjer, Austrije.\nSa navedenim parametrima slažu se gotovo svi srpski ekonomski stručnjaci, a slično razmišljaju i analitičari iz zemalja bivše SFRJ sa kojima smo razgovarali. Demografi, pak, procjenjuju da bi nas bilo oko 22,5 miliona, što bi bilo respektabilno tržište i u evropskim razmerama. Izdašno bi nam pomagale međunarodne finansijske organizacije, bili bismo kreditno pouzdani i naša reč bi se poštovala na svim forumima.\n– Ušli bismo u EU 2004, u talasu sa Mađarskom, Češkom, Slovačkom i Poljskom. Ekonomsku krizu bismo pregrmeli devedesetih, ali ona ne bi ostavila tako velike posljedice kao što su to učinili rat i sankcije. Standard bi nam bio znatno bolji od rumunskog, bugarskog… Ekonomska saradnja bi nam opala sa Rusijom, ali bi cvetala sa Italijom i Njemačkom, a dobili bismo i trećeg jakog partnera u Austriji – navodi Nikolić.\n– Bivše republike danas bi imale gotovo 700.000 nezaposlenih manje, dok bi ukupan broj zaposlenih bio veći, i to za nekih 720.000 ljudi. Samo u Srbiji broj nezaposlenih bio bi prepolovljen. Ono što je najbitnije, mnogo manji broj ljudi bi otišao iz zemlje i ne bismo doživjeli ovoliki odliv mozgova. Naime, samo Srbiju je u posljednjih 20 godina napustilo oko 200.000 ljudi, a zbog rata u nekim bivšim republikama odlazili su još masovnije. Najtragičnije je to da je upravo najkvalitetniji dio stanovništva napustio svoje zemlje, čime je znatno narušena struktura stanovništva, u smislu pismenosti i obrazovanja – ističe Zdravković i dodaje:\n– BDP na nivou svih zemalja bivše SFRJ trenutno je oko 280 milijardi evra, a da smo ostali jedna država, BDP bi nam bio oko 360 milijardi. Srbija sada ima BDP oko 80 milijardi dolara, da smo ostali u zajedničkoj državi, on bi sada iznosio čak 160 milijardi. Mnogo su nas unazadili rat i raspad SFRJ, sankcije koje su pratile sve to. Ipak, to ne može danas, poslije 20 godina, da nam bude izgovor za unutrašnje nesposobnosti. Mogli smo time da se pravdamo pet, pa i deset godina, ali to više ne pije vodu. Definitivno je problem samo u nama – ističe Zdravković.\nEkonomista Nikola Fabris smatra da bi nekadašnja Jugoslavija da je opstala danas bila u rangu Poljske. Podsjeća i da je SFRJ bila najrazvijenija od svih socijalističkih zemalja koje su ušle u proces tranzicije.\n– Pod hipotetičkom pretpostavkom da smo imali isti scenario razvoja kao i ostale privrede u tranziciji koje su mirno prošle kroz taj proces, vjerovatno bismo bili na nivou Poljske, Češke ili Mađarske – navodi Fabris.\n– Sa izuzetkom Slovenije, većina bivših republika bila bi znatno razvijenija nego danas. To znači da bi svi imali viši standard, veće plate, nižu inflaciju, veći BDP, veći izvoz i više investicija. Takođe, uveliko bismo bili član EU, a vjerovatno bismo ušli i u NATO – ističe Fabris.\n– Poljoprivreda bi generalno bila faktor stabilizacije i doprinela bi opštem privrednom razvoju. Imali bismo bogato selo, i to pre svega u Srbiji, koja bi mogla da hrani sve republike. Proizvodi bi bili visokokvalitetni, tehnologija bi bila evropska, a imali bismo i mnogo manje demografske promjene.\n– U razvoju poljoprivrede bili bismo bolji od Poljske, Češke i Mađarske i vjerovatno za tri klase ispred Austrije od koje imamo povoljniju klimu i plodniju zemlju – navodi Stanković i naglašava da bismo sigurno ušli u članstvo EU pre Bugarske i Rumunije.\n– U BiH je sigurno najteža situacija jer je ona i najveća žrtva raspada Jugoslavije, upravo onako kako su neki i tada zlokobno predviđali. Međunarodna zajednica praktično ni danas ne zna šta da radi sa ovom državom i kako da reši njena unutrašnja pitanja. Naivno se prepušta domaćim snagama da to urade. BiH nikako da se vrati na nivo iz davne 1990, kada su ljudi ovde dobro živjeli. Bivša SFRJ nije mogla da opstane, naročito ne na principima koje je zagovarao bivši predsjednik Milošević. Nakon svih zločina i ubistava, užasno je teško i zamisliti kako bi, da je opstala, izgledala sada ta Jugoslavija.\n– Ne pamtim Jugoslaviju. Jedino što me na nju podsjeća jeste mali „tošiba“ televizor, „Maksimir“ i evo – sad iz glave – bosanski pevači koje ne podnosim. Dakle, ništa posebno. Nisam jugonostalgičan, nemam pojma šta pjeva Dino Merlin, volim Kotor i Poreč. U Ljubljani se uvijek osjećam najprijatnije… I čitam“Globus“ i „Jutarnji list“.\n– Razvoj zemalja bivše SFRJ je poslije raspada išao istim putem kao i kada su bile zajedno. To se odnosi na njihovu ekonomsku moć i brzinu kojom su se prilagodile Evropi: Slovenija, koja je bila najjača u SFRJ, brzinom munje odletjela je u EU, a odmah za njom i Hrvatska, čiji se razvoj zaustavio zbog rata, a onda je brzo grabila napred. Srbija se drži na dobroj poziciji, iako mislim da još trpi posledice unutrašnjeg nacionalizma koji se povampirio odmah poslije raspada SFRJ. Nažalost, Makedonija i Crna Gora su ostale najslabije „alke“ u toj karici, isto kao što su bile i u Jugoslaviji. Znam da mnogo ljudi sada žali za Jugoslavijom, međutim sigurna sam da poslije Tita ona nije više bila ista država i raspad je bio neminovan.\n– Sve godine poslije raspada su bile burne i teške. Ja sam i tada smatrao da to nije moralo tako da se desi, s obzirom na to da sam živeo i u Sarajevu, Beogradu i Podgorici, pa sam osjetio koliko je jaka bila ta država. Velika je šteta i što se Crna Gora razišla od Srbije. Sada je Crna Gora mala i nezavisna država sa svim onim opasnostima koje to nosi. To se dosta vidi u uslovima ekonomske krize, uočljiv je taj nedostatak solidarne saradnje među zemljama. Mislim da je bivša Jugoslavija imala šansu da vrlo brzo uđe u EU i da bi minimum bila na nivou Mađarske, možda i više od toga. Tako da je u svakom slučaju bolji izbor bio da smo svi ostali na okupu.\n– Politički je najviše izgubila Srbija jer je raspadom Jugoslavije došlo i do cjepanja same Srbije. Ona je najviše izgubila i ekonomski, gubitkom tržišta, što je nanijelo štetu i drugim bivšim republikama, a izgubljen je i veliki novac koji se slivao u Beograd kao središte savezne države. Raspadom zemlje nije dobro prošla ni BiH. Najveći dobitnik svakako je Slovenija, koja je imala prednost što se nije nalazila u velikosrpskim planovima, pa nije ni oštećena u ratu. Hrvatska je profitirala što kao druga republika po razvijenosti sada sama kontroliše prihode i zaradu, na primjer od turizma, ili raspodjelu novca. Profitirala je i politički, jer je presječen Gordijev čvor srpsko-hrvatskih odnosa, tako da je stvorena pretpostavka za samostalan napredak i ulazak u EU.\n– Slovenija je bez dileme nastavila da se razvija i poslije raspada SFRJ. Hrvatska i Srbija i ne baš, dok se za Makedoniju može reći da se manje-više snašla. Crna Gora nekako gura, dok je BiH najviše nastradala. Za Srbiju, Crnu Goru i Makedoniju bilo je bolje da su ostale zajedno. Da se to desilo, te zemlje bi ekonomski bile naprednije nego sada. U slučaju da je nekim čudom SFRJ opstala, ne bi ekonomski bila jača od, recimo, Grčke, ali bi sigurno dogurala do nivoa na kojem se sada nalazi Mađarska.\nKako smo živjeli i radili nekada…(a kako živimo sada) * Urednici Pressa o raspadu Jugoslavije\nOd tog 9. marta 2001. poteklo je mnogo „kokte“, pojedene su tone „bajadera“ i „smokija“, a i gostovanja eksjugoslovenskih zvezda u regionu postala su normalna stvar. Iste večeri kada je Dino Merlin treći put napunio Arenu hrvatski mediji su objavili da su Jelena Rozga i Bajaga razludjeli dupke punu splitsku „Spaladijum arenu“.\nIako bi razni sociolozi sve prokomentarisali pričom o jugonostalgiji, dovoljno je pogledati fotke iz publike pa shvatiti da nju u znatnom procjentu čine klinci kojima je 14. kongres SKJ u januaru 1990. blizak kao Sarajevski atentat. Turneje rasprodaju zvijezde koje su to postale zahvaljujući hitovima, a ne namještenim paparaco storijama u kojima su glavne ličnosti estradne njuške koje ne mogu okupiti publiku ni za šank u „Posljednjoj šansi“, a kamoli Arenu. Zato su se samo naivni čudili kako je to uspjelo „Parnom valjku“, Breni i Čoli.\nJer na kraju se sve svede na tržište, na kojem se traži kvalitet. Lako je bilo Miloševićevom fan štabu smisliti „Ko pije ‘radensku tri srca’ ne može da prca“, ili Tuđmanu da zabrani sve što je srpsko, kad oni nikada nisu bili osuđeni da prodaju svoju robu. Oni koji žive od toga znaju da je spas samo u eksjugoslovenskom tržištu. Kao Tonči Huljić, čija je pulenka Jelena Rozga napunila prije dvije nedjelje Sava centar, isto mjesto na kom su nekadašnji jugo-komunistički lideri zaključili da je Juga vještačka tvorevina.\nBilo je to zlatno doba jugoslovenskog sporta. Doba kada je trebalo da se ubiraju plodovi zlatnih klinaca iz Čilea, Bormija, Rijeke… Svi su s nestrpljenjem očekivali finalni duel na OI u Barseloni, gde je s jedne strane trebalo da budu Dražen, Kukoč, Paspalj, Rađa i Divac, a s druge Medžik, Bird, Džordan, Barkli i Juing. U Švedskoj je sve bilo spremno da se četa Ivice Osima prošeta do titule prvaka Evrope. Imali smo potencijal da se umješamo u krug SAD – Rusija – Njemačka – Francuska, koji su u to vrijeme, a i danas, uz eventualno Kineze, standardno bili najdominantniji na velikim takmičenjima.\nDanas bi takva Jugoslavija imala domaća takmičenja među najjačim u Evropi, a klubovi bi ređali pobjede na evrosceni. Bili bismo favoriti u svim ekipnim sportovima, ali i u tenisu, skijanju, plivanju, streljaštvu…\nKao bivši predsjednik omladine Voždovca i nosilac „štafete mladosti“ mogu da kažem da mi možda jesmo živeli u zemlji sa jednopartijskom diktaturom i političkim jednoumljem, ali se većina građana politikom i nije bavila. Svako ko je željeo da uči, radi i stvara, da se rekreativno bavi sportom ili nekom drugom aktivnošću, imao je podjednake šanse. Staleži i društvene razlike stvarale su se na osnovu rezultata rada, a ne na osnovu kojekakvih kombinacija, prljavih privatizacija i malverzacija. Možda se nismo previše opterećivali produktivnošću i profitabilnošću, međutim i u takvim uslovima stvarali smo viškove prihoda koje smo usmjeravali u zdravstvo, školstvo, pravosuđe i druge društvene djelatnosti. Podizana su lhetovališta i odmarališta za radnike, punili su se socijalni i penzioni fondovi, djeljene su stipendije i stanovi…\nNovi premijer Jugoslavije Rasim Ljajić podržao je napore Njemačke i Francuske da se očuvaju evrozona i zajednička valuta EU. On je najavio da sljedeće nedjelje putuje u Pariz na sastanak sa Merkelovom i Sarkozijem, a potom odlazi u Brisel, gdje će se sresti sa šefovima vlada članica EU.\nOvako bi danas mogla da glasi udarna vest da se nije raspala SFRJ. Politički bismo verovatno bili stabilniji, država bi već bila u EU, ne bi gorjelo Kosovo…\nLjajić, kao čovjek kompromisa i tolerancije, bio bi prihvatljiv na mjestu premijera za sve dok bi šef diplomatije bio Slovenac Samjuel Žbogar. Resor policije vodio bi Ivica Dačić, a odbrane Hrvat Vladimir Šeks. Ministar finansija bio bi Crnogorac Igor Lukšić, ekonomije Makedonac Nikola Gruevski…\nDogovorena je smjena guvernera NBJ Janeza Križaja, a zamjeniće ga Kiro Pančev. Odlučeno je da JNA pošalje svoju misiju u Obalu Slonovače. Ostalo je jedino sporno da li će se sljedeći susret održati na Brionima ili na Brdu kod Kranja.\n#Jugoslavija #Tito #raspad\nSTIŽE NAM ARTIČKA HLADNA FRONTA I DONOSI ZAHLAĐENJE U DVA VALA: Ali da li će temeprature biti u MINUSU'\nKAĆA GRUJIĆ NA INSTAGRAMU POKAZALA NOVOG DEČKA: A on je prije nje bio sa OVOM PJEVAČICOM! (FOTO)\nPET ALARMANTNIH ZNAKOVA DA VAŠEM TIJELU TREBA DETOKSIKACIJA: Ukoliko primijetite ovo, odmah se OSLOBODITE OTROVA NA OVAJ NAČIN!\nVIC : Razgovaraju Francuz, Englez i Mujo\nNAJZGODNIJA ODBOJKAŠICA NA SVIJETU ! Kada vidite donji dio slike shvatit ćete zašto


Tribina SNS u Nišu: Grip u Nišu jenjava, ali nema podataka o broju obolelih - Dnevni list Danas\nPočetna » Društvo » Tribina SNS u Nišu: Grip u Nišu jenjava, ali nema podataka o broju obolelih\nDirektor niškog Doma zdravlja Milorad Jerkan izjavio je danas da očekuje da će epidemija gripa do početka marta biti u potpunoj stagnaciji, kao i da „ne veruje“ u to da se podaci o gripu kriju.\n1Piše: Beta 19. februara 2019. 22.42 Izmenjeno: 23.27\nEpidemiolog Branislav Tiodorović naveo je na tribini da je u Srbiji zbog gripa u 2017. godini umrlo 17 osoba, a da je u 2018. godini preminulo je 15 osoba.\nZbog čega se podaci o broju obolelih u Nišu, ne mogu da dobiju u Institutu za javno zdravlje Niš, niškom Kliničkom centru i u Institutu za javno zdravlje Srbije „Batut“, niko od nadležnih ne saopštava.\ndom zdravlja, epidemiolog, grip, skup, snsNiš\nZaječarac preminuo u Nišu zbog respiratorne infekcije\nšta reći, a ne ponoviti se?! kaže:\n20. februara 2019. u 07.54\nDeci produžen školski raspust zbog epidemije gripa, a niški lekari organizuu tribinu u sali skuštine grada!!! Tu elitu podario nam je duboko familijarazovan niški medicinski fakultet. Ne verujem da iko može shvatiti očaj nišlija koje lekar, kada odu po pomoć, gleda zbunjeno i pita: „Šta da radimo?“. Niš ima lekare, ali je procenat lekara sa znanjem izuzetno nizak, što potvrđuje i ovaj skup, u organizaciji niških lekara, dok hara grip.


"Iron Man 2" najgledaniji\n„Iron Man 2“ najgledaniji\nJ. T. 12. maja 2010. 00:00\nNajgledaniji film proteklog vikenda u Americi bio je "Iron Man 2", koji se od aprila s uspehom prikazuje u domaćim bioskopima. Nastavak istoimenog filma koji je od Roberta Daunija Džuniora opet napravio box office zvezdu uspešno je startovao i u Americi, mada se već sada mogu čuti kritike da nije dorastao prvom filmu serijala.\nJedino novo ostvarenje među prvih deset na američkoj top-listi najgledanijih filmova zauzelo je veoma uspešno poslednje mesto. Reč je o francuskom filmu "Bebe" ("Bebe(s)") reditelja Tomasa Balma (Thomas Balmes),\tsnimljenom na osnovu zamisli Alena Šaba (Alain Chabat).\nFilm prati jednu godinu u životu četiri odojčeta koji žive na različitim kontinentima: Pondžao je iz Namibije, Bajar iz Mongolije, Mari iz Japana i Heti iz Amerike. Uspeh ovog filma je utoliko veći što je distribuiran kao limitirano izdanje mada je sigurno pogođen pravi momenat, budući da je tokom vikenda u Americi proslavljen Dan majki.\nOvako izgleda top-lista najbolje kotiranih filmova po zaradama na američkim blagajnama za drugi vikend (7-9.) maja:\n"Strava u Ulici brestova" ("A Nightmare on Elm Street")\nbebefilmiron man 2filmovi


2013 April | Besplatna seks ili porno igrica na dan! Dnevno ažuriran izbor besplatnih porno igrica hentai, seks, porno ili igrica za odrasle.\nSeks Hipnoza ti predstavlja način da se opustiš i ne razmišljaš o novcu i o načinima da zavedeš devojku u baru. Jedino o čemu treba da razmišljaš je tvoj specijalni kurac koji može da hipnotiše svaku devojku i da je natera da se jebe sa tobom. Koristi ovo oružje da jebeš devojke na raznim mestima. Ubedi ih da je tvoj kurac kao vazduh koji treba da dišu. To je to! Slobodno uživaj i ne razmišljaj o posledicama!\nFlash igre Seks Hipnoza preuzmi!\nJebanje Jori 2\nJebanje Jori 2 je seks igra kde možeš da uživaš u lepoj devojci. Pomozi je da zauzme bilo koju pozu tako da tvoj kurac može lako da prodre u njenu pičku. Jebi je u različitim pozama, svrši i pruži joj neverovatan orgazam. Učini je toliko srećnom da se bude smeje ceo dan. Ova igra sadrži puno načina da se opustiš i da učiniš svoj seksualni život zanimljivijim.\nFlash igre Jebanje Jori 2 preuzmi!\nObeliks je igra za odrasle gde se sve tvoje nevaljale želje mogu ostvariti. On će ti pokazati kako da zadovoljiš ženu. Igra ti dozvoljava da upoznaš napaljenu devojku koja želi samo da se jebe. Kreni u akciju odmah, nemoj ni da pričaš sa ovom kurvom. Jebi je u njenu vlažnu picu i jebi njen čmar svojim prstima. Svrši u njoj. učini je da se oseća kao prava žena.\nFlash igre Obeliks preuzmi!\nKategorija : Akcija, Anal, Avantura, Hentai, Samo jebanje\nPriča Tranvestita Seiko\nPusti nas da ti ispričamo Priču Tranvestita Seiko. Tranvestit Seiko je hermafrodit: dečak i devojčica u jednoj osobi. I kurac i pička rade dobro ali ono preferira da masturbira u javnosti. Ono ne može da se kontroliše kada vidi erotske časopise. Igraj ovu xxx igru i uživaj u atmosferi i saznaj kako će se ova erotska priča završiti. Ovo lepo stvorenje koje mora da izbaci dugo skupljanu energiju. Igraj i uživaj!\nFlash igre Priča Tranvestita Seiko preuzmi!\nKategorija : Avantura, Hentai\nNevaljala Amerika Igra Memorije\nNevaljala Amerika Igra Memorije ti predstavlja kviz šou igru. Ovde možeš trenirati svoju memoriju i uživati u ženskim telima. Ovde ima puno seksi devojaka sa velikim sisama i obrijanim pičkama. Ima puno nivoa, tako da vam neće dosaditi, Imaš fantastičnu priliku da dobiješ zadovoljstvo gledanja lepih devojaka. Igraj ovu xxx igru onlajn i uživaj u ovom seks kvizu! Testiraj svoju memoriju!\nFlash igre Nevaljala Amerika Igra Memorije preuzmi!\nLaboratorija Beskrajnog Zadovoljstva\nLaboratorija Beskrajnog Zadovoljstva je seksualno aktivna igra posvećena perverznjacima. Igraj ovu sado-mazo igru i uđi u pičku ove kurve. Pokušaj mnoge seks poze da zadovoljiš ovu kurvu. Koristi specijalne seks igračke i opremu stimuliši njenu pičku. Možeš i uzeti još jednu devojku i pokušaj orgiju. Učestvuj u orgiji i zadovolji se dok ne svršiš. Ova plavuča sa velikim sisama i vlažnom pičkom čeka tvoje seks igre. Uživaj!\nFlash igre Laboratorija Beskrajnog Zadovoljstva preuzmi!\nKategorija : Akcija, Anal, BDSM, Samo jebanje, Vanzemaljci\nSeksi Trening 15 – Finalni Meč\nTrener je rekao da će se vratiti i ispunio je svoje obećanje. Posmatrajte kako jebe svoju mladu ljubavnicu na krovu tokom meča. Postanite svedok neverovatnog orgazma nakon kog ovaj kul trener će polizati sokove ljubavi iz njene krznene čaše. Zabavite se igrajući igru za odrasle pod nazivom Seksi Trening 15 – Finalni Meč.\nFlash igre Seksi Trening 15 – Finalni Meč preuzmi!\nStriptiz Poker sa Anđelikom\nIgraj Striptiz Poker sa Anđelikom. Ova nova seksi devojka nije budala i ne može se pobediti lako. Ova fuksa zna kako da se kladi i učiniće sve da te natera da izgubiš. Pokazaće ti svoj dekolte i stomak da ti odvrati pažnju od karata i kombinacija. Tako da, ukoliko ne želiš da izgubiš sav svoj novac i ako želiš da ksineš ovu kurvu, bolje ti je da podižeš ulog. Kada zna da imaš dobru ruku, pokušaće da te zadovolji skidanjem neke odeće.\nFlash igre Striptiz Poker sa Anđelikom preuzmi!\nKategorija : Kockanje, Kviz, Porn Stars, Traka\nJošinov Stil je seks igra gde samo ti odlučuješ da li da jebeš devojku ili ne. Jedini uslov je da gledaš ove devojke preko rešetki. Iskoristi šansu da jebeš još jednu zgodnu curu. Uživaj u seksu i svrši u njenoj pički. Usavrši svoju seks strategiju i natereaj kurvu da svrši. Osrednji seks, brzi seks ili spor seks, samo ti možeš da odlučiš. Uživaj u ovoj igri!\nSpajanje Sisa 4\nSpajanje Sisa 4 je četvrti deo niza popularnih seks igara. Cilj je i dalje isti: pogodi dve para sisa koja pripadaju jednoj zvezdi. Postoje pet holivudskih zvezda u izazovnim pozama i odeći koja ne pokriva skoro ništa. Da li želiš da vidih njihove sise? Onda igraj ovu XXX igru na SexGamesBoxsajtu i uživaj u popularnim sisama ili bar devojkama u bikiniju. Nemoj da balaviš! Moraš da znaš da prepoznaš zvezde ne samo po izgledu već i po delovima tela.\nFlash igre Spajanje Sisa 4 preuzmi!


Štednja se uči: Kako najefikasnije uštedeti novac\nIako možda iz meseca u mesec verno zapisujete sve troškove i novčane obaveze, verujemo da se većina vas često pred kraj meseca nađe u finansijskoj krizi.\nPodelite troškove s partnerom, prijateljicom ili cimerom\nRešite se samo jednog nepotrebnog troška\nRazmislite na šta sve trošite novac. Pokušajte da se setite jedne stvari bez koje sigurno možete. Ako se odreknete jedne, biće vam lakše u budućnosti da se odričete i stvari za koje ste mislile da bez njih ne možete. Razmislite na šta tačno trošite novac i odlučite šta vam je nužno, a šta ne.\nAko vaša prijateljica ima pretplatu na neki muzički ili filmski servis, nema potrebe da i vi imate svoj odvojeni račun na istom servisu. Jednostavno je zamolite da vas doda na svoj račun kako biste od sledećeg meseca delile trošak. Takođe, razmislite o kupovini namirnica i da li zaista i vi i vaš cimer treba da kupujete određene stvari duplo ili jednostavno možete da podelite trošak jedne stvari. Na početku bi vam se to moglo učiniti kao zanemariva svota, ali kada saberete koliko biste na te stvari potrošili godišnje, iznenadićete se.\nNisu vam potrebe velike količine zaliha, kupujete koliko vam je potrebno.\nDobro razmislite pre nego što bacite ili poklonite neke stvari\nPre nego što odlučite da nešto bacite ili poklonite nekoj daljoj rodbini, razmislite možete li da prodate tu stvar. Danas postoji zaista mnogo stranica koje pružaju uslugu prodaje polovnih i novih stvari. Takođe, nemojte se striktno držati datuma isteka roka hrane. Ako na nekoj namirnici stoji da je "najbolje upotrebiti do" određenog datuma, to znači da bi i nekoliko dana nakon prolaska tog datuma ta namirnica mogla biti u savršeno dobrom stanju.\nDa li ste CICIJA ili RASIPNIK? Da li imate "crni fond" ili najviše trošite kad ste nesrećni?


Dečija stomatologija | C Dental Center\nUkoliko je Vašem detetu nikao prvi zub, vreme je da počnete da brinete o njegovom oralnom zdravlju i da ga usmeravate ka usvajanju dobrih higijenskih navika i održavanju zdravlja usta i zuba.\nDeca se uglavnom plaše poseta stomatologu, ali to nije nešto sa čime su rođeni. Taj strah razvijaju kroz negativna iskustva. Zato je veoma važno da prva poseta stomatologu bude prijatno iskustvo za Vaše dete. Vi mu u tome možete pomoći tako što ćete primeniti nekoliko taktika. C DENTAL CENTER Vas može usmeriti i objasniti vam koje su to taktike kako bi Vaše dete razumelo da poseta stomatologu nije nikakva kazna već da je to za njegovo dobro.\nStav mnogih roditelja je da mlečne zube nije potrebno preterano održavati zato što su tu samo privremeno i svakako će ispasti, a njih će zameniti novi, stalni zubi. Međutim, takav stav nije dobar iz više razloga.\nMlečni zubi su od izuzetne važnosti za rast i razvoj vilice deteta. Ukoliko se desi da mlečni zubi propadnu usled karijesa i loše oralne higijene, ti zubi se moraju izvaditi. Prevremeno vađenje mlečnih zuba može nepovoljno uticati na razvoj vilice i izazvati deformitet. To će kasnije uticati na nicanje stalnih zuba odnosno njihovo smeštanje u vilici.\nUkoliko su mlečni zubi ošetćeni karijesom, to može uticati na zametke stalnih zuba te postepno dovesti do oštećenja ili gubitka istih.\nOvo nikako ne želite za Vaše dete, stoga je potrebno da održavate dobru oralnu higijenu detetovih zuba i usta kao i da ga usmeravate ka očuvanju zdravlja usta i zuba od malih nogu.\nDečja stomatologija u C Dental Centru\nC DENTAL CENTAR stomatolozi su vrlo iskusni kada je u pitanju dečja stomatologija. Najčešći postupak kod dece koji sprovodimo preventivno u cilju zaštite tek izniklih stalnih zuba je takozvano zalivanje fisura.\nTo se uspešno sprečava uz pomoć ovog postupka. Zalivanje fisura je brz i potpuno bezbolan postupak tako da Vaše dete neće imati nikakvo neprijatno iskustvo.\nZub se najpre očisti odgovarajućom pastom nakon čega se osuši i premaže ortofosfornom kiselinom. Nakon toga se nanosi takozvani zalivač. Zub se potom ispolira i ukloni se mogući višak nanesenog sloja ukoliko je potrebno (proveri se ugriz).\nSupstanca koja se nanosi na zub črvsto prijanja uz gleđ i na taj način štiti detetov zub od kvara nekoliko godina. Zalivanje fisura onemogućava zadržavanje bakterija u udubljenju na površini zuba odnosno fisuri.\nKako pomoći detetu u održavanju oralne higijene?\nVeć posle šest meseci od nicanja detetovog zuba možete planirati prvu posetu stomatologu. Vaš stomatolog će, nakon detaljnog pregleda, uvtrditi koliki je rizik od nastanka karijesa i posavetovati Vas kako da pravilno održavate zdravlje zuba i usta Vašeg deteta.\nKada su detetu nikli svi mlečni zubi, možete krenuti sa redovnim pranjem zubića i učiti dete kako da ih samostalno pere ujutru i uveče. Savetuje se da se obavezno koriste dečije četkice za zube kao i odgovarajuća pasta za zube. Dečije paste za zube sadrže fluorid koji je neophodan za jačanje zubne gleđi. Stoga bi trebalo da dete od samog početka ima svoju pastu za zube kao i odgovarajuću četkicu sa praktičnom debljom drškom koju može lako da drži.\n125 ukupno 2 danas


Najbolji splavovi za iznajmljivanje – Gde za Novu godinu\nNajbolji splavovi za iznajmljivanje\nNajbolji splavovi za iznajmljivanje podrazumevaju prijatan i moderan ambijent, dosta prostora, kvalitetnu prateću opremu i pristupačnu cenu. Ako se slažete sa nama, upoznajte splavove koji su po ovim stavkama najbolji za iznajmljivanje.\nSplavovi Beograd mahom su poslednjih godina postali čest odabir onih koji žele moderniju i prelepu proslavu na reci. Poznato je da voda unosi mir i pozitivnu energiju zato i jeste jasno zbog čega su ovakve proslave savršene.\nUkoliko je lepo vreme, ovo je sjajna prilika da se prepustite atmsoferi i uskočite u reku zajedno sa vašim prijateljima i učinite proslavu još dinamičnijom.\nSplavovi na Savi daće vam posebnu draž kada je proslava u pitanju. Prijatna reka i čaroban pogled učiniće vaš dan posebnim i vaši gosti će ga se uvek rado sećati. Na ovoj strani reke ogranizovalo se dosta proslava zahvaljujući profesionalnosti i kvalitetu određenih splavova, a u nastavku saznajte koji su to splavovi pogodni za iznajmljivanje splavova za proslave.\nSplav Kopernikus 610 nalazi se na jednoj od najlepših lokacija u Beogradu, na ušću Save u Dunav. Ovo je jedan od najvećih spalvova u Beogradu i daje mogućnost velikih proslava ali i manjih, naravno. Ceo ambijent može se prourediti prema vašim potrebama i željama. Moderno opremljen dizajt i najsavremenija tehnička oprema učiniće da vaša proslava bude na zaista visokom nivou.\nSplav Kopernikus 610 sastoji se iz 2 dela uključujući i baštu, tako da je moguće organizovati 3 različite proslave ili pak jednu zaista veliku. Ovde je organizovan veliki broj proslava tako da vam sa sigurnošću tvrdimo da je ovo idealno mesto za vaš specijalan dan.\nSplav Kopernikus 610 nalazi se na adresi Ušće bb, Novi Beograd.\nSplav Tag je jedan od najatraktivnijih spolavova na reci Sava i potpuno će vas oduševiti svojim izgledom i ponudom. Veoma postran, ima pogućnost proslave na gornjem i donjem spratu pa, ukoliko želite veću ili manju proslavu, sve je moguće da se realizuje, a kapacitet spalva je do 400 ljudi.\nSplav Tag je pored fantastičnih žurki organizovao i veliki broj proslava koje su protekle veoma dinamično, a splav je pogodan za sve vrste veselja, počev od rodjendanskih proslava, venčanja ili krštenja. Mi vam garantujemo komfor i eleganciju kao i da ćete sigurno potpuno uživati u vašem danu.\nSplav Tag nalazi se na adresi Ušće bb, Novi Beograd.\nSplav Godo nalazi se na prelepoj Savi i svojim enterijerom mami da prosto posetite ovo mesto i uživate u prelepom zalasku cunca. Splav Godo uspešno je organizovao veliki broj proslava i to zahvaljujući profesionalnom timu koji vam može organizovati veselje do najsitnijih detalja. Splav je veoma prijatnog ambijenta i poseduje vrhunsku rasvetu i zvučenje kako bi sve bilo na zavidnom nivou na dan vaše proslave.\nKapacitet splava Godo je do 200 mesta što se čini kao sjajno mesto za manje ili veče proslave. Ako poželite intimnu proslavu, splav Godo će se prepurediti u pravi mali raj po vašim idejama i željama.\nUz čaroban pogled i savšen zalazak, splav Godo prirediće vam proslavu o kakvoj ste uvek maštali.\nSplav Godo nalazi se na adresi Savski kej, Novi Beograd.


Petarda Partizana i čarolija Sume, blamaža Građevinara! - alo.rs\nGOLEADA NA BANJICI Petarda Partizana i čarolija Sume, blamaža Građevinara!\nAUTOR: Alo.rs/M.D DATUM I VREME: 07.03.2021. 18:58 - 07.03.2021. 20:18\nPartizan je savladao Rad na Banjici sa 5:0!\nRad - Partizan, Foto: ALO/Marko Metlaš\nVelika pobeda Partizana na Banjici! Fudbaleri u crno-belim dresovima ne mogu da se zaustave, sjajnom igrom protiv Rada upisali su petnaestu vezanu pobedu u takmičarskim utakmicama i tako su ponovo „pripretili“ Crvenoj zvezdi, koja tek treba da odigra svoj meč protiv Čukaričkog ove večeri.\n90. minut Kraj utakmice.\n86. minut Ovde je sve rešeno, a kao da svi jedva čekaju da se meč završi.\n71. minut Gooool!!! Filip Stevanović!! Suma je dodao do Stevanovića, koji je bio potpuno sam na desnoj strani i nije imao problem da matira golmana Rada šutem po sredini gola.\n67. minut Pavlović umesto Jojića, Štulić umesto Holendera, Stevanović u igri umesto Asana.\n65. minut Gooool!!!! Sejduba Suma!! Igrao se fudbaler Partizana sa odbranom Rada, prošao čak tri igrača, probacio loptu kroz noge Cigera i matirao golmana Građevinara.\n60. minut Prilika za domaćine. Prošao je po strani Novaković, centrirao, Vujačić je nespretno intervenisao, ali su defanzivci Partizana bili na visini zadatka i poslali loptu daleko od golmana Popovića.\n56. minut Izmena i u Partizanu, Suma menja Natha, a mladi Jović je na terenu umesto Markovića.\n54. minut Dobar pokušaj Lazarevića sa desetak metara iskosa sa desne strane, bio je za malo neprecizan.\n50. minut Izmena u ekipi Rada, Saša Jovanović menja Petra Karaklajića, Stanisavljević je ušao umesto Novakovića, a Damnjanović je u igri umesto Busnića.\n48. minut Gooool!!!! Lazar Marković!! Natho je odlično pronašao Markovića iz povratne lopte, a ovaj je šutirao po zemlji za novi pogodak crno-belih!\n45. minut Kraj prvog poluvremena. Crno-beli vode pogocima Holendera i Natha.\n40. minut Još jedna prilika za Holendera, ali je zaustavljen u šesnaestercu Rada. Nije bilo ni govora o jedanaestercu. Filip Holender se nakon ovog duela sa Mladenovićem našao na travi pa je utakmica na kratko bila prekinuta.\n34. minut Goooool!!! Natho!! Izraelac postiže prvi gol iz igre ove sezone! Pronašao je Marković sjajno Izraelca na petercu, a ovaj je samo pružio nogu i duplirao prednost crno-belih.\n32. minut Sumjniva situacija ispred gola crno-belih. Nakon slobodnog udarca Ciger je glavom šutirao, a golman Aleksandar Popović je odlično interevenisao. Bunili su se igrači Rada da je Popović izbacio loptu sa gol linije, ali se sudije nisu oglašavale.\n24. minut Goooool!!! Holender!! Vukao je Asano loptu po desnoj strani, brzo se oslobodio odbrambenih igrača Rada i asistirao Holenderu, kome nije bilo teško da uputi strahovit šut po zemlji i savlada golmana Kahrimana. Partizan vodi.\n21. minut Prvi udarac Rada u okvir gola Partizana, ali je Popović lako uhvatio loptu.\n15. minut Polu-šansa Holendera, bio je brži od pratilaca i šutirao, ali daleko je to bilo od gola domaćina.\n9. minut Još uvek bez prave prilike za gol.\n7. minut Rad je uspeo da prebaci loptu iz odbrane na krilo, Mladenović je ušao u dribling, a onda je ipak Vujačić uspeo da ga prevari.\n5. minut Dobar početak igrača Rada, više su pred golom Partizana.\n2. minut Tek što je sudija označio da utakmica može da počne, lekarska ekipa se već našla na terenu. Marković se sudario sa Novakovićem, bila je na licu fudbalera Rada bolna grimasa, ali deluje da će sve biti kako treba\n🏟▪Stadion Kralj Petar I\n📆▪7. mart 2021.\nEkipa Aleksandra Stanojevića nalazi se u seriji od 14. vezanih pobeda u svim takmičenjima. Spremio je Stanojević veoma jak sastav za ovu utakmicu, a zanimljivo da u protokolu nema golmana Vladimira Stojkovića.\nEvo i sastava oba tima:\nRad - Partizan sastavi, Foto: Alo.rs