NUNS :: INDIKATOR 1\nNaslovna | Propisi | Mediji u demokratiji | INDIKATOR 1\nPravo na slobodu izražavanja i informisanja putem medija mora biti zagarantovano nacionalnim propisima i ostvarivanje ovog prava mora biti obezbeđeno; veliki broj sudskih slučajeva u vezi sa ovim pravom ukazuje na probleme u primeni nacionalne medijske regulative, što bi trebalo da iziskuje izmenu samih propisa ili prakse\nMeđunarodne organizacije koje ocenjuju slobodu medija svrstavaju Srbiju među zemlje sa delimičnom medijskom slobodom. Na listi Fridom hausa, Srbija je 2010. godine ocenjena kao delimično slobodna i rangirana na 72. mesto od ukupno 196 zemalja (pri vrhu druge trećine liste), a na listi Reportera bez granica, na 85. mesto od 178 zemalja (u sredini liste). Međunarodne ocene o trendu promena u medijskoj sferi Srbije se razlikuju. Po prvoj organizaciji, 2010. je ostvaren napredak u odnosu na dve prethodne godine pa je Srbija rangirana bolje od Bugarske, Crne Gore, Hrvatske, Rumunije, Makedonije i Bosne i Hercegovine; po drugoj, Srbija je 2010. godine pala za 23 mesta i rangirana je lošije od svih navedenih susednih zemalja, osim Crne Gore. Po IREX-u, ocena slobode govora neznatno je povećana 2010. godine i iznosila je nešto više od 2 (na skali od 0 do 4).\nVećina novinara u Srbiji već nekoliko godina zaredom negativno ocenjuje slobodu medija. Od 240 urednika informativnih medija, anketiranih krajem 2011. godine, tek 6 (2%) smatra da su medijske slobode i novinarska prava potpuno ostvarivani tokom godine, a 21% da su se događali samo sporadični incidenti. Oko tri četvrtine novinara (72%) misli da Srbija ima veliki problem u pogledu slobode medija: ili su postojale ozbiljne prepreke za njeno ostvarivanje (67%), ili uopšte nisu postojali uslovi za to (5%).[i] Promene u ocenama u odnosu na ranije godine su male, ali je njihov trend negativan. Slobodu medija u 2009. godini negativno je ocenilo 66% anketiranih urednika informativnih medija,[ii] a 65% u 2008. godini.[iii] Svi intervjuisani predsednici medijskih udruženja (ANEM, NUNS, NDNV i Lokal pres) ocenjuju da je sloboda medija 2011. godine pogoršana u odnosu na prethodnu godinu.\nU Srbiji postoje brojne pravne garancije slobode izražavanja i slobode medija. One su pre svega garantovane Ustavom, a zatim precizirane Zakonom o javnom informisanju i Zakonom o radiodifuziji. Srbija je ratifikovala i najvažnije međunarodne akte koji jemče slobodu mišljenja i slobodu štampe, Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima i Evropsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i osnovnih sloboda. Ustav Srbije zahteva da se odredbe o pravima povezanim sa slobodom izražavanja i medijskog informisanja tumače u korist unapređenja vrednosti demokratskog društva, saglasno važećim međunarodnim standardima i praksi međunarodnih institucija, uključujući Evropski sud za ljudska prava (član 18).[iv]\nPrema Ustavu, sloboda izražavanja može da se ograniči samo u izuzetnim slučajevima koji su izdvojeni u skladu sa ograničenjima koja postavljaju međunarodni akti. Zabrana širenja informacija preko medija takođe je u saglasnosti sa međunarodnim normama. Ona je moguća radi sprečavanja pozivanja na nasilno rušenje poretka ili narušavanje teritorijalnog integriteta zemlje, sprečavanja propagiranja rata ili podstrekavanja na neposredno nasilje i zagovaranja rasne, nacionalne ili verske mržnje kojim se podstiče na diskriminaciju, neprijateljstvo ili nasilje, i to samo po odluci suda, i ako je to neophodno u demokratskom društvu (član 50).\nUstav Srbije i medijski zakoni afirmišu značaj medijskog obaveštavanja o pitanjima od javnog značaja. Ustavne garancije prava na obaveštenost značajno su osnažene Zakonom o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, mada je Srbija usvojila ovaj zakon među poslednjima u Evropi i regionu (2004. godine).\nPravne garancije slobode izražavanja i slobode medija ipak nisu potpune niti sasvim dosledne. Postojeće zakonodavstvo tretira uvredu i klevetu kao krivična dela, uprkos dugogodišnjim obećanjima vlasti o njihovoj dekriminalizaciji. Zaštita tajnosti novinarskih izvora informacija je ugrožena nekim odredbama Zakona o elektronskim komunikacijama (videti princip br. 8). Kaznena politika u odnosu na napadače na novinare nije dosledna. Takođe, Krivični zakonik iz 2009. godine kao novo krivično delo uveo je nedozvoljeno javno komentarisanje sudskih postupaka. Zbog neprecizne formulacije, koja dozvoljava različita tumačenja, definicija ovog krivičnog dela (član 336a) ograničava pravo izveštavanja o tekućim sudskim postupcima i njihovo komentarisanje.\nPoseban problem zakonske regulative slobode izražavanja i informisanja jeste njeno zaostajanje za tehnološkim promenama. Ona se isključivo odnosi na tradicionalne medije. Novi vidovi komunikacije, koje je omogućila informatička revolucija, nisu predmet nijednog zakona. Strategija razvoja sistema javnog informisanja predviđa da će se domaća regulativa usaglasiti sa Direktivom EU o audio-vizuelnim medijiskim uslugama do kraja marta 2013. godine.\nOpredeljenost aktuelne vlasti ali i političke elite Srbije da osnažuju garancije slobode izražavanja i slobode medija ─ dramatično je diskreditovana 2009. godine usvajanjem Izmena i dopuna Zakona o javnom informisanju. Izmene Zakona obrazložene su nastojanjem da se u javni govor uvedu veći stepen odgovornosti i odgovarajuće sankcije za medijsku „atmosferu laži, kleveta i pretnji“, tj. za razne oblike neprofesionalnog ponašanja novinara koji su zaista bili prisutni u medijima, pre svega u tabloidnoj štampi, kao i da se spreče osnivači medija da bez finansijskih posledica zatvaraju prezadužena preduzeća i otvaraju nova. Stvarni povod nove legislative bila je namera političke partije G17 Plus da zaustavi dugotrajni negativni tretman ove partije i njenog predsednika, istovremeno ministra u Vladi, Mlađana Dinkića, u tabloidu Kurir,[v] koji je uključivao masovno kršenje etičkih normi novinarstva.\nIzmenama Zakona onemogućeno je stranim fizičkim i pravnim licima da neposredno osnivaju medije u Srbiji i zabranjen je prenos osnivačkih prava na javno glasilo sa osnivača na druga lica, suprotno ustavnim garancijama slobode osnivanja medija i prava na imovinu. Uvedeno je nekoliko novih privrednih prestupa koji mogu dovesti do zabrane rada medija, mimo postojećih ustavnih i zakonskih rešenja (na primer, u slučaju izdavanja glasila koje nije upisano u Registar javnih glasila), a kao privredni prestup, suprotno logici Zakona o privrednim prestupima, definisana su i ogrešenja o profesionalne novinarske norme ─ kršenje pretpostavke nevinosti i povreda prava maloletnika. Za nepoštovanje zabrane rada medija propisane su kazne veće od kazni za bilo koji drugi privredni prestup. Visina kazni za kršenje prezumpcije nevinosti i zaštite maloletnika vezana je za obim tiraža i prihod od oglasa. Pojedine kazne, koje su i ranije postojale, višestruko su povećane, što je moglo dovesti do direktnog gašenja kažnjenih medija, suprotno evropskoj sudskoj praksi. Odlučivanje o ogrešenjima o profesionalne novinarske norme stavljeno je u nadležnost trgovinskim sudovima (a ne redovnim sudovima), koji se nikada ranije nisu bavili slučajevima vezanim za funkcionisanje medija. Predlog promena zakona uključivao je neke još drastičnije oblike kršenja slobode medija, suprotne Ustavu (uvođenje obaveznog depozita u vrednosti 50.000 evra pri osnivanju medija), ali su ti delovi bili povučeni pre upućivanja predloga u Skupštinu.\nIzmenama Zakona o javnom informisanju snažno se suprotstavilo civilno društvo, ocenjujući ih kao unazađivanje pravnog okvira slobode medija i kao rezultat tretiranja medijskog prava kao instrumenta zaštite države od medija umesto medija od vlasti. Nakon što je Zaštitnik građana pokrenuo postupak pred Ustavnim sudom za ocenu ustavnosti navedenih izmena zakona, one su proglašene neustavnim (odlukama objavljenim u novembru 2010. i junu 2011. godine), a da ni u jednom slučaju nisu primenjene.\nEpizoda sa spornim izmenama Zakona o javnom informisanju pokazuje da je politička elita Srbije spremna da žrtvuje slobodu medija radi dnevnih političkih interesa i da ona još uvek nema tretman civilizacijskog dostignuća demokratskog društva.\nInstitucionalna zaštita slobode izražavanja i slobode medija je nedosledna i nedovoljno efikasna. Po mišljenju anketiranih urednika informativnih medija, najneefikasnije su državne institucije koje imaju najviše moći u zaštiti prava javnosti, medija i novinara – pravosuđe (to misli 35% ispitanika), organi izvršne vlasti (23%) i regulatorne agencije (18%). Kao najdelotvornije, ispitanici na prvo mesto izdvajaju profesionalna udruženja (50% anketiranih), zatim same medije i novinare (43%) i nezavisne državne institucije Poverenika za informacije od javnog značaja i Zaštitnika građana (29%).\nNovinari vide pravosuđe pre kao protivnika nego saveznika u ostvarivanju svojih prava. Prvenstveno, sudski procesi u vezi sa slobodom izražavanja i informisanja su veoma spori; u julu 2011. godine, na primer, doneta je presuda u vezi sa novinarskim tekstom koji je objavljen pre 14 godina. Zatim, praksa sudova je neujednačena pa se u sporovima iste vrste donose veoma različite presude. Presude na štetu novinara češće imaju (auto)cenzorski efekat i obeshrabrivanje istraživačkog novinarstva, nego povećanje odgovornosti za javnu reč i unapređenje profesionalizma.\nOd 240 anketiranih rukovodećih ljudi informativnih medija, samo 6% je ocenilo da pravosuđe u Srbiji efikasno štiti slobodu izražavanja. Svaki treći (37%) misli suprotno jer je pravosuđe generalno sporo i neefikasno, a svaki četvrti (28%) zato što je ono korumpirano i podložno raznim uticajima. Oko 17% smatra da pravosuđe nije delotvorno jer tužioci i sudije nisu dovoljno osposobljeni da odlučuju u slučajevima u vezi sa medijima i novinarima.\nNovinari zameraju sudijama da ne poznaju dovoljno medijsko pravo i ne razumeju duh medijskih zakona koji afirmišu javni interes u oblasti informisanja, već se prvenstveno rukovode krivičnim zakonom. Prema mišljenju novinara, sudije nisu upoznate sa specifičnostima procesa proizvodnje medijskih sadržaja, sa novinarskim procedurama utvrđivanja istinitosti informacija (koje se razlikuju od sudskih) i opravdanosti vrednosnih sudova u granicama etičkih standarda profesije. Dodatno, sudije nisu dovoljno upoznate sa praksom Evropskog suda za ljudska prava u primeni člana 10 Evropske konvencije za zaštitu ljudskih prava. Od četiri slučaja u vezi sa slobodom izražavanja građana Srbije, o kojima je do sada odlučivao Evropski sud za ljudska prava, u sva četiri je Evropski sud utvrdio da je pravo ovih građana na slobodu izražavanja bilo povređeno, tj. da domaći sudovi nisu bili u pravu kada su doneli krivične osude za klevetu, odnosno parnične za naknadu štete.[vi]\nNesklad profesionalnih novinarskih standarda i sudske prakse ponekad dovodi do apsurdnih situacija, kao što je tužba ─ i presuda ─ protiv autora humoreske,[vii] ali i do podsticanja velikog broja sudskih tužbi za naknadu štete zbog povrede časti i ugleda.\nSudske presude o naknadama štete zbog povrede časti i ugleda ne rukovode se zadovoljavanjem javnog interesa u sporu, niti uzimaju u obzir mogućnost drugih načina zaštite (pravo na ispravku i odgovor), osim isplate novca oštećenim licima, što oni jedino i traže.[viii] Iako evropska praksa ukazuje da ove presude treba da imaju simboličan značaj davanja za pravo tužiocu, a ne novčanu naplatu duševne patnje, domaći sudovi dozvoljavaju tužbe sa zahtevima odštete od nekoliko miliona, desetina miliona, pa i 100 miliona dinara.\nPred Višim sudom u Beogradu u 2011. godini, povodom objavljivanja informacija u medijima, pokrenuta su 242 parnična postupka (22% manje nego prethodne).[ix] U 93% slučajeva tužioci su tražili naknadu štete zbog povrede časti i ugleda, a samo u 7% objavljivanje ispravke ili odgovora (u 2010. godini tužioci su tražili novac u 97% slučajeva). Najviše tužbi podneto je protiv štampanih medija (47 protiv izdanja Ringier Axel Springera, 34 protiv Kurira, 27 protiv Pressa, 17 protiv Novosti, 14 protiv Politike, 3 protiv Danasa). Od elektronskih medija, najčešće su tuženi B92 (8 tužbi), TV Pink (6) i RTS (4), a od internet medija E-Novine (4). U proseku, jednom tužbom je tražena naknada od tri miliona dinara (oko 30.000 evra), a u nekoliko slučajeva i po 100 miliona.[x]\nAstronomske cifre zahteva za naknadu štete zapravo služe da zaplaše medije i da ih iscrpe već samim sudskim taksama i advokatskim troškovima koji se određuju prema visini odštetnog zahteva. Dosuđeni iznosi su, doduše, znatno manji od traženih (najčešće iznose 100 ili 200 hiljada dinara, obično ne više od 600 hiljada), ali mogu da budu veliki finansijski udarac za medije[xi] i tada deluju kao vid cenzure, što je suprotno njihovoj nameni: oni više doprinose zastrašivanju i samocenzuri novinara i medija, nego unapređenju njihove profesionalnosti i odgovornosti. Drugostepeni sudovi, iako bolje upućeni u funkcionisanje medija, sistemski su motivisani da predmete završe što pre a ne da se u njih udubljuju, pa u parničnim postupcima uglavnom potvrđuju presude nižih sudova, s tim što uglavnom snize visinu dosuđene odštete.\nZa razliku od sudova, na vrhu poverenja novinara u institucije koje brane slobodu medija stoje udruženja novinara (UNS, NUNS, DNV, NDNV) i udruženja medija (ANEM, Lokal pres, Asocijacija medija) i druge profesionalne organizacije. One redovno prate slučajeve ugrožavanja medijskih sloboda i prava novinara, često zajedno istupaju radi zaštite ugroženih i animiranja zainteresovane javnosti i bave se javnim zastupanjem interesa novinara i medija pred državnim organima. Udruženja već nekoliko godina obezbeđuju besplatne pravne konsultacije i besplatnu pravnu pomoć (branioca) u sudskim postupcima, insistiraju na izmenama legislative koja ograničava slobodu medija, brane ekonomska prava medija i radna i socijalna prava novinara.\nOd drugih institucija, kao nezavisno telo koje deluje u korist slobode izražavanja, istakao se Poverenik za informacije od javnog značaja. Ovoj instituciji se upućuju žalbe u slučaju odbijanja organa vlasti da omoguće pristup informacijama koje poseduju. Promenama Zakona 2010. godine, Poverenik je dobio nadležnost (umesto nezainteresovane i pasivne Vlade) da sprovodi postupke u vezi sa izvršenjem svojih rešenja (jedini takav drugostepeni državni organ u zemlji). Doslednim postupanjem, neustručavanjem da koristi zakonska ovlašćenja i javno proziva organe vlasti koji ne shvataju, ne poštuju ili još uvek nisu pripremljeni da izvrše obavezu javnog uvida u informacije kojima raspolažu, Poverenik je u društvu afirmisao pravo na pristup javnim informacijama, a među državnim organima kreira sve povoljniju atmosferu u pogledu poštovanja zahteva koji im se upućuju.[xii] Njegovo delovanje je od posebnog značaja za istraživačko novinarstvo.\nRad Poverenika, međutim, opstruira se na mnogo načina. Od samog ustanovljenja, vlast nije pružala podršku etabliranju nove, nezavisne institucije; prisutni su stalni problemi, kao što su neobezbeđeni prostor za rad, neadekvatna budžetska sredstva za radna mesta predviđena osnivačkim aktom, odsustvo podrške da se Poverenik uspostavi kao institucija nezavisna od vlasti. Sredinom 2010. godine, Skupština Srbije je usvojila novi Poslovnik kojim je uvedena mogućnost neprihvatanja godišnjeg izveštaja o radu nezavisnih regulatornih tela, poput Poverenika za informacije, Zaštitnika građana i državnog revizora i pokretanja postupka za njihovo razrešenje. Posle primedaba Evropske komisije na Poslovnik, ove novine su izbrisane početkom 2011. godine.\nKršenje slobode medija i prava novinara u praksi\nU praksi, novinari su u svakodnevnom radu često izloženi ograničenjima sloboda i prava koja se javljaju u veoma različitim oblicima, od fizičkih napada, ugrožavanja sigurnosti, otkazivanja reklama, kadrovskih smena, raznih vrsta pritisaka, do novijih oblika kao što je sprečavanje distribucije informacija preko blokiranja internet sajtova. Novinari rade u uslovima snažno izražene finansijske zavisnosti (od interesa vlasnika, oglašivača, državnih finansijera) koja uzrokuje samocenzuru i cenzuru, a koje su pojačane poslednjih nekoliko godina zbog aktuelne ekonomske krize (videti princip br. 13). Ipak, direktni udari na slobodu medija najčešće dolaze iz političkih izvora i iz povezanosti sa političkim interesima.\nPrema anketi glavnih urednika informativnih medija, tokom 2011. godine, samo 22% medija nije se suočilo sa nekim oblikom kršenja slobode medija u svakodnevnom radu. Od onih koji jesu, trećina (34%) je iskusila uskraćivanje dostupnosti informacija od javnog značaja; trećina (30%) je\nneravnopravno tretirana u odnosu na druge medije od strane izvora informacija; četvrtini (27%) su otkazane reklame, a isto toliko (26%) bilo je izloženo mešanju u uređivačku politiku (u vidu zabrane objavljivanja određenih informacija, nametanja „poželjnih“ i „nepoželjnih“ sadržaja itd.). Ostali oblici narušavanja sloboda i prava bili su prisutni u manje od 20% medija.[xiii]\nKao nosioce najvećeg pritiska na njihove medije, anketirani urednici medija su naveli vladajuće političke partije (47% medija), organe izvršne vlasti (32%) opozicione partije (26%), i u istoj meri privatna preduzeća u svojstvu oglašivača (16%) i javna preduzeća (16%).\nAnaliza konkretnih slučajeva kršenja slobode medija, koji su dobili najveći medijski publicitet, takođe pokazuje da najčešća direktna kršenja slobode medija dolaze iz političkog polja.[xiv] Tokom godine, registrovano je 73 takvih slučajeva. Kao posebno teški, među njima se izdvajaju 9 fizičkih napada na novinare (ne računajući napade na teritoriji Kosova i Metohije) i 18 pretnji ugrožavanja sigurnosti, što je povećanje u odnosu na 2010. godinu.[xv] Dogodile su se četiri smene glavnih urednika ili direktora medija i pet napada na imovinu medija. U 15 slučajeva se radilo o pritiscima na uređivačku politiku, a u devet o sprečavanju prisustva ili rada novinara na javnom događaju. Ostali slučajevi uključuju ometanje distribucije informacija i pretnju ometanjem (6), diskriminaciju medija (4) i verbalno nasilje (3).\nNajčešći prekršioci medijskih sloboda i prava u pomenutim slučajevima bili su nosioci vlasti (22%), među kojima su predsednici skupština opština ili predsednici opština Kula, Aranđelovac, Aleksandrovac, Pirot, Vranje i Zvezdara, gradonačelnici Jagodine i Niša, načelnik Policijske uprave u Boru ali i dva poslanika republičke Skupštine i predsednik Srbije i njegov kabinet.[xvi] Dodatno, pritisci iz javnog sektora stizali su od direktora javnih preduzeća i nacionalnih saveta manjina. Sledeći najčešći izvori kršenja slobode medija su bili partijski (10%) i sportski funkcioneri (10%) ─ češće od pripadnika obezbeđenja, huligana i pojedinačnih građana.\nO dominaciji političkih interesa i motiva u direktnim napadima na slobodu medija govore i smene medijskih rukovodilaca i tipični primeri pritisaka na uređivačku politiku. Klasičnim „komesarskim“ manirom smenjen je glavni urednik dnevnog lista Alo jer je kritikovao predsednika Republike Srbije, kao i glavni urednik dnevnog lista Mađar so i direktor RTV Pannon jer nisu bili dovoljno „propagandni“ prema osnivaču ovih medija – Nacionalnom savetu mađarske nacionalne manjine, odnosno političkoj partiji Savez vojvođanskih Mađara, koja ima dominantni uticaj u Nacionalnom savetu. Kao pritisci na uređivačku politiku medija ocenjeni su sledeći slučajevi: predsednik SNS, najveće opozicione partije, pretio je da će smeniti generalnog direktora republičkog javnog servisa kada dođe na vlast jer njegove partije nema dovoljno u vestima; visoki republički funkcioner vladajuće Demokratske stranke uticao je da se ukine emisija na Radio Beogradu koja neguje razvijeniji pluralizam političkih mišljenja od drugih emisija ovog radija; verski poglavar je pretio tužbom sa ogromnim odštetnim zahtevom ako se objavi saopštenje jedne političke organizacije u kojem se on predstavlja u lošem svetlu; visoki lokalni funkcioner DSS-a zahtevao je da se prestane sa objavljivanjem informacija o umešanosti članova njegove partije u privredni skandal; predsednik Nacionalnog saveta Albanaca, novinare čija pitanja mu se ne sviđaju javno je proglasio saradnicima BIA i Udbe.\nZabrinjavajuće je da se grubo i očigledno krše čak i bazična prava novinara, neophodna u njihovom poslu, kao što je pravo da prisustvuju javnom događaju. Novinarima je bilo zabranjeno da prisustvuju sednicama Skupštine opštine Kula (dva puta), Aleksandrovac (dva puta) i Vranje, da snimaju sednicu Skupštine opštine Pirot, da izveštavaju sa javnog partijskog skupa Ujedinjenih regiona Srbije u Knjaževcu i o utakmicama Fudbalskog kluba „Vojvodina“ i Košarkaškog kluba „Partizan“. Zabrane su izricali najodgovorniji ljudi pomenutih organizacija, a povod je u većini slučajeva bilo nezadovoljstvo ranijim izveštavanjem ovih novinara.\n[i] Podaci iz ankete sprovedene za potrebe ovog izveštaja krajem 2011. godine.\n[ii] Prema istraživanju Instituta društvenih nauka, samo jedan od 210 anketiranih ocenio je da se medijske slobode i novinarska prava potpuno ostvaruju u praksi, dok je 58% smatralo da postoje ozbiljne prepreke, a 6% da u praksi uopšte ne postoje uslovi za njihovo ostvarivanje (http://www.osce.org/ serbia/75445).\n[iii] Istraživanje Instituta društvenih nauka „Sloboda medija u Srbiji 2008“ (http://www.osce.org/sr/ serbia/ 37379).\n[iv] Lica kojima je u Srbiji povređeno pravo na slobodu izražavanja mogu, nakon što iskoriste sva dostupna pravna sredstva u zemlji, da se obrate Evropskom sudu za ljudska prava radi zaštite ovog prava.\n[v] Izmene zakona usvojene su u Skupštini Srbije tesnom većinom. Prema izveštajima u domaćim medijima, neslaganje oko izmena zakona uzdrmalo je stabilnost vlade, a dokumenti objavljeni na sajtu Vikiliks 2011. godine pokazuju da je partija G17 Plus tada zapretila izlaskom iz vladajuće koalicije ukoliko izmene zakona ne budu usvojene.\n[vi] http://www.vk.sud.rs/filipovic-protiv-srbije-predstavka-br.-2793505.html, http://www.vk.sud.rs/lepojic-protiv-srbije-predstavka-br.-1390905.html, http://www.vk.sud.rs/bodrozic-protiv-srbije-3255005.html, http://www.vk.sud.rs/bodrozic-i-vujin-protiv-srbije-3843505.html.\n[vii] Videti: Okrugli sto NUNS „Osuđena humoreska“, povodom osude za klevetu glavnog urednika Čačanskih novina Stojana Markovića zbog humoreske u kojoj se prepoznao političar Velimir Ilić (http://www.nuns.rs/dosije/specijal7/01.jsp).\n[viii] Izvod iz izjave intervjuisanog glavnog urednika privatnog lokalnog lista: „Tužili su nas isključivo nosioci političkih javnih funkcija. Niko prethodno nije tražio objavu demantija, pa je sasvim jasno da im cilj nije bio da javnost bude obaveštena o tome da su objavljene informacije o njima neistinite i da odbrane svoj ugled i čast, nego da zarade. Niko nije tražio da nas sud presudom obaveže da objavimo ispravku informacije koja je bila predmet sudskog spora, ili da objavimo presudu“.\n[ix] Izvor podataka o sudskim tužbama je analiza sudskih postupaka protiv medija i novinara Advokatske kancelarije Živković&Samardžić u Beogradu. Analizirani su javno dostupni podaci o postupcima na Portalu sudova Srbije (http://tpson.portal.sud.rs/libra_portal_full/default.cfm).\n[x] Poslanik SRS Dušan Marić uložio je dve tužbe protiv Kurira kojima traži 110 miliona dinara. Biznismen Filip Cepter takođe je tužio Kurir za 100 miliona, dok su protiv Blica podnete tužbe za 20 i za 10 miliona dinara, protiv Politike za 16 miliona.\n[xi] Izvod iz izjave intervjuisanog glavnog urednika privatnog lokalnog lista: „Visoki odštetni zahtevi su početni deo finansijskog pritiska na redakciju. Od visine odštetnog zahteva zavisi koliki će biti iznos takse za odgovor na tužbu. Za lokalne medije takse od par desetina hiljada dinara i kazne od par stotina hiljada dinara, bukvalno znače blokadu računa, a time i nemogućnost isplate zarada i pokrića tekućih troškova, tj. sasvim izvestan prestanak rada redakcije. Sledeća vrsta pritiska je obaveza našeg pojavljivanja na ročištima. Sporovi traju veoma dugo. Sve vreme mi moramo da se pojavljujemo u sudu, a to takođe košta“.\n[xii] Organima vlasti je u periodu 2008─2010. podnošeno između 45 i 55 hiljada zahteva godišnje za slobodan pristup informacijama. U 2010. godini, poverenik je rešio 1.466 žalbi zbog odbijanja zahteva za pristup informacijama, a do kraja septembra 2011. godine 1.248 žalbi. Tokom 2011. godine, najviše žalbi izjavljeno je protiv republičkih upravnih organa, organa lokalne samouprave, organa pravosuđa i javnih preduzeća.\n[xiii] Pretnje fizičkim napadom je navelo 18% anketiranih, uskraćivanje ugovorenog državnog finansiranja 16%, mešanje u kadrovsku politiku 14%, česte inspekcijske kontrole 11%, ometanje signala ili distribucije 10%, neosnovano pokretanje tužbe 10%, narušavanje radnih prava 9%, sprečavanje prisustva na javnom događaju 8%, itd.\n[xiv] Podaci su dobijeni kombinacijom informacija objavljenih na sajtovima UNS-a, NUNS-a, Medija centra (servis „Mediji o medijima“), biltena „14 dana u medijima“ i ANEM-ovog izveštaja o medijskom monitoringu.\n[xv] Prema evidenciji NUNS-a, u 2008. godini zabeležena su 143 slučaja napada i pretnji, da bi se broj sledeće godine smanjio na 37, a 2010. na 19.\n[xvi] Predsednik Srbije je u intervjuu nemačkom listu Frankfurter algemajne cajtung izjavio da je dnevni list Alo „nosilac antievropskog duha u Srbiji“, što su profesionalna udruženja ocenila kao pritisak na uređivačku politiku lista. Kabinet predsednika, od svih medija dozvolio je samo državnoj agenciji Tanjug da snimi posetu predsednika i premijera fabrici automobila Fiat u Kragujevcu, čime je narušio princip ravnomernog tretiranja medija.


M. D. 21. januara 2017. 23:00\nPesimistične prognoze naučnika da će 2016. ostati zabeležena kao treća u nizu rekordno topla godina potvrđene su prekjuče kada su tri vodeće agencije – britanski Meteorološki zavod, američka NASA i NOAA (Nacionalna administracija za okeane i atmosferu SAD) objavile zvanične podatke.\nMerenja i analize vršile su nezavisno jedna od druge, ali rezultati se poklapaju, pokazujući da su kopno i more na našoj planeti 2016. godine bili topliji nego ikada otkako se vrše moderna merenja.\nTo je zvanično od 1880. godine, ali naučna istraživanja ukazuju da je zemlja poslednji put bila ovoliko zagrejana pre 115.000 godina, a da nivo ugljen-dioksida nije bio na sadašnjem nivou četiri miliona godina, objavio je „Gardijan”.\nNOAA je izračunala da je prosečna globalna temperatura 2016. godine bila 14,84 stepena Celzijusa, što je za 0,04 stepena Celzijusa toplije nego takođe tople 2015. godine.\nPodaci NASA su pokazali još veće odstupanje jer uključuju veći deo Arktika, gde je prošle godine bilo izuzetno toplo. Američka agencija za istraživanje svemira procenila je da je prosečna temperatura prošle godine bila za 0,12 stepena Celzijusa viša nego 2015. godine.\nPripazite: Ove rase pasa ugrožene su tokom leta\nProšle godine je rekordno vrelo bilo u Pretoriji u januaru (42,7 stepeni Celzijusa), u Mae Hong Sonu na Tajlandu u aprilu (44,6 stepeni), u Palodiju u Indiji u maju (51 stepen), a u Mitribi u Kuvajtu izmerena su 54 stepena u julu. Delovi ruskog Arktika su takođe iskusili rekordno zagrevanje, za čak sedam stepeni iznad proseka.\nUkupno, temperatura na zemlji je viša za 1,1 stepen Celzijusa u odnosu na period pre industrijske revolucije. To je opasno blizu 1,5 stepeni koliko je Pariskim sporazumom iz 2015. godine određeno kao maksimum koji se ne sme preći.\nVrelini jeste doprineo fenomen El ninjo, posebno u prvim mesecima 2016. godine. Međutim, glavni faktor su bile rastuće emisije ugljen-dioksida, izazvane aktivnostima ljudi, i one će i dalje uticati na rast temperature.\nGavin Šmit, direktor Godard instituta za svemirske studije pri agenciji NASA, rekao je da El ninjo jeste bio važan faktor u 2015. i 2016, ali da bi to bile rekordno tople godine i bez ovog pacifičkog fenomena.\nOn je takođe upozorio da je zagrevanje planete prošle godine 90 odsto bilo posledica povećanih emisija gasova sa efektom staklene bašte i izneo prognoze da će i ova godina biti ekstremno topla.\nKrajem prošle godine Svetske meteorološke organizacije je objavila podatak da je temperatura u svetu za 1,2 stepena Celzijusa viša od proseka pre industrijalizacije.\nSve više temperature na globalnom nivou i ekstremne vremenske pojave kao posledica toga pokazuju da će čovečanstvo osetiti efekte klimatskih promena ranije nego što se očekivalo, upozorili su naučnici.\nEkološke aktiviste posebno zabrinjava to što je jedan od dva najveća svetska zagađivača ugljen-dioksidom – SAD, izabrao za predsednika čoveka koji negira da se klima menja i koji bira u svoj tim istomišljenike po tom pitanju.\nU strahu da će Trampova administracija ugroziti teško ostvaren napredak u borbi protiv klimatskih promena, „Gardijan”, američko-španska TV mreža Junivižn i društvena mreža „Tamblr” počeli su dan pred inauguraciju u Vašingtonu, dvadesetčetvoročasovno izveštavanje na engleskom i španskom sa svih kontinenata kako bi ukazali na ozbiljnost problema globalnog zagrevanja.


Važan balans između zaštite zdravlja i održive ekonomije\nTanjug 15. decembra 2020. 13:36\nBEOGRAD – Pandemija korona virusa stavila je ceo svet pred neviđeni izazov, a u trenutnim uslovima važno je održati balans u zaštiti zdravlja ljudi i smanjenju negatavnih posledica krize po ekonomiju, što nije ni malo lak posao.\nTo su poručili učesnici panela u okviru konferencije „Svet u 2021“, u organizaciji kompanije Color Media Communications i britanskog Ekonomista, pod nazivom „Svet u 2021“.\nKažu da su optimisti u pogledu razvoja situacije u budućnosti, ali da je trenutno teško sagledati celokupni uticaj koji će kriza ostaviti na države.\nNa panelu posvećenom izazovima sa kojima se susreće Evropa i posledicama pandemije, ambasador Nemačke u Srbiji Tomas Šib kazao je da je potrebno preduzimati mere koje neće ugoziti individualna prava.\nOn je rekao da je pandemija neprijatan izazov na globalnom novou i da je iz perspektve nemačke vlade bilo istovremeno teško i važno sačuvati određeni balans između zaštite zdravlja stanovništva i ekonomskih posledica krize.\nSmatra da smo do sada prošli “test” i da smo izvukli određene pouke iz dosadašnjeg reagovanja na krizu.\nKada se govori o solidarnosti, EU je, kaže Šib, relativno brzo regovala s obzirom na okolnosti, te napomenuo opsežan paket ekonomske pomoći.\nNavodi da je u odgovoru na krizu EU usvojila i Ekonomski i investicioni plan za Zapadni Balkan vredan devet milijardi evra.\n„Odgovor Evrope je bio impresivan i adekvatan, ali izazovi ostaju veliki“, rekao je Šib.\nNemački ambasador kaže da je i Srbija pripremila dobar paket pomoći za privredu.\nŠib kaže da je kriza omogućila da se sagledaju potencijali za reagovanje u budućnosti, te naglasio da je važno što pre zastaviti pad ekonomije.\nAmbasador Španije u Srbiji Raul Bartolome Molina rekao je da je pandemija izavala situaciju bez presedana u celom svetu, a da je u prvi odgovor na nju bio težak.\nNaveo je da je u Španiji bila izuzetno složena sitiacija, jer je ta zemlja bila najviše pogođenja korona virusom u Evropi.\nKriza je, kaže, uticala na EU i podstakla na donošenje planova za odgovor na krizu, te da će taj model biti važan za jačanje saradnje u Evropi.\nKriza je podstakla jedinstvo među članicama i EU je drugačije odgovorila nego na ekonomsku krizu 2008. godine.\nIz krize, navodi, učimo i preduzimamo korak po korak u odgovoru na izazove.\nSmatra da je odgovor na krizu bio odgovoran i da će pomoći daljoj integraciji u EU.\nMolina je takođe optimista za prognoze u 2021. godini, ali ocenjuje da će biti potrebno nekoliko godina da se vratimo u normalnu situaciju.\n„Teško je prognozirati bilo šta kada se još ne zna kako će se završiti”, dodao je španski ambašador.\nAmbasador Finske u Srbiji Kimm Lahdevirta kaže da je bilo problema na pocetku krize koju je izazvala pandemija, ali da je odgovor na nju u Evropi omogućio da se u narednom period bolje reaguje.\n„Bilo je problema u početku, ali ova kriza daje smernice za razvoj EU u cilju boljeg odgovora na slične situacije“, rekao je Lahdevirta.\nAmbasadorka Velike Britanije u Srbiji Šan Meklaud govorila je o tome da ipak nije solidarnost nestala u krizi sa korona virusom.\nPodsetila je da su mnoge zemlje pomogle Kini kada je počela epidemija u toj zemlji, kao i da je EU uputila značajnu pomoć Srbiji, iako je situacija u mnogim zemljama EU bila veoma teška.\n„Ali i da dalje ostaju izazovi koje kriza nosi sa sobom“, rekla je ambasadorka.\nNapomenula je i da je sistem Kovaks za nabavku vakcina i medicinske opreme dobra incijativa u tom pravcu i dodala da je Velika Britanija uložila značajna sredstva u proizvodnju vakcine protiv virusa korona.\nDirektorka Unicefa u Srbiji Dejana Kostadinova rekla je da se posle godinu dana od početka epidemije može reći da je ovo najsloženija kriza sa kojom se suočila ta organizacija.\nKostadinova je naglasila važnost solidarnosti u odgovoru na krizu jer, dodaje virus ne poznaje granice i da utiče na sve zemlje.\nKaže da smo imali priliku da vidimo tople humane akcije i solidanost na delu, a da je posebno potrebno misliti na decu, obezbediti im bolje uslove za život i smanjiti uticaj pandemije na njih.


Predavanje o najinteresantnijim zanimanjima današnjice\nsreda, 24 april 2019 07:35\nDa li znaš koji su to Poslovi #za5?\nSvi ste verovatno čuli za mnoga zanimanja u oblastima PR-a, HR-a, IT-a ili u nevladinom sektoru, ali da li znate čime se ti ljudi zapravo bave i kako izgleda njihov radni dan? Na interaktivnim predavanjima o najinteresantnijim zanimanjima današnjice "Poslovi #za5", moći ćete da iz prve ruke saznate šta je to što ti ozbiljni poslovni ljudi rade, kakav je njihov svakodnevni posao i koji je bio njihov profesionalni put do tih pozicija.\nPoslednje, deseto predavanje o modernim poslovima biće organizovano 25. aprila 2019. godine u 13:00 časova na Državnom univerzitetu u Novom Pazaru, a vi čete moći da saznate sve što vas zanima o nekim od najpopularnijim zanimanja u svetu i kod nas.\nKako izgleda biti deo velikih sistema poput kompanije “Coca-Cola”?\nKoji su oblici neformalnog obrazovanja potrebni da biste bili uspešan IT stručnjak?\nKako postati direkor internacionalne PR agencije?\nKako izgleda radni dan Project Manager-a u nevladinoj organizaciji?\nŠta vam je sve potrebno kako biste uspešno pokrenuli svoj start-up?\nSvi zainteresovani studenti će moći da dobiju odgovore na ova i mnoga druga pitanja i imaće priliku poslušaju savete i da diskutuju sa najuspešnijim menadžerima i direktorima internacionalnih i domaćih kompanija i organizacija.\nPrijave za ovo sjajno predavanje su na linku: http://bit.ly/2PvTfFL\nMesto: Državni univerzitet u Novom Pazaru (Vuka Karadžića bb)\nDatum i vreme: četvrtak, 25. april 2019. godine od 13:00 do 14:30\nViše na www.buducnostza5.rs


ESL: Fudbalska saga prebačena na sud(ove) - Gecić Law\nVuk Leković Žarko Popović\nESL: Fudbalska saga prebačena na sud(ove)\nŠpanski privredni sud u Madridu („Sud“) je 20. aprila 2021. godine odredio privremene mere kojima se zabranjuje FIFA i UEFA da preduzimaju bilo kakve radnje tokom trajanja postupka protiv tzv. Evropske Super Lige („ESL“) ili protiv timova i igrača koji će učestvovati u novopredloženom evropskom takmičenju (podsetimo advokatska kancelarija Gecić Law je već dala svoj pravni uvid na temu ove sage). Pre toga, ESL je uputila pismo zvaničnicima FIFA i UEFA pozivajući na saradnju, ali i upozoravajući da su preduzeli pravne korake da spreče i ponište sve napore ustremljene na blokadu njihovog projekta.\nSud je nalažio pomenutim fudbalskim organizacijama (FIFA i UEFA) da se uzdrže od bilo kakvih potencijalnih radnji koje mogu da utiču na pokretanje ESL ili kojim se uvodi neka vrste zabrane na učešće osnivačkih klubova u takmičenjima u kojima su trenutno uključeni, dok sud u potpunosti ne razmotri slučaj. U tom smislu, pre donošenja odluke o privremenim merama, ukoliko bilo kakva radnja bude preduzeta, obe organizacije (FIFA i UEFA) su dužne da preduzmu neophodne mere da istu spreče i da je učine neefektnom. U prethodnom članku osvrnuli smo se na osnivanje i (privremenu) suspenziju ESL, koje su objavljene praktično istovremeno. Saga se sada nastavlja, pa ćemo u ovom tekstu da se osvrnemo na najnovija dešavanja, uključujući i naredbu suda u Madridu.\nU predmetnom postupku podnosilac zahteva je privredno društvo ESL Company S.L. („ESLC“) čiji su članovi 12 osnivačkih klubova ESL. ESLC je jedini vlasnik ESL i matično društvo za još tri kompanije zadužene za upravljanje i nadzor ELSC. Cilj ESLS je da postane prvi organizator evropskog fudbalskog takmičenja van okrilja UEFA.\nESLC je zatražio privremene mere protiv FIFA i UEFA, koje dominiraju organizacijom međunarodnih profesionalnih fudbalskih takmičenja. FIFA i UEFA, zajedno sa još pet konfederacija, u saopštenju od 21. januara 2021. godine, su i same potvrdile da smatraju da jedine smeju da organizuju svetska, tj. evropska fudbalska takmičenja.\nZahtevi u postupku\nNa osnovu člana 102 UFEU, ESLC zahteva da se utvrdi da su FIFA i UEFA zloupotrebile dominantan položaj na unutrašnjem fudbalskom tržištu. Prema članu 101 UFEU, podnosilac zahteva traži presudu za kršenje slobodne konkurencije na unutrašnjem fudbalskom tržištu, koje čine UEFA i FIFA kroz nametanje neopravdanih i nesrazmernih ograničenja. Takođe se predlažu i privremene mere kojom bi se zabranile anti-konkurencijske akcije FIFA i UEFA i buduće ponavljanje istih. Konačno, ESLC zahteva uklanjanje posledica koje je pretrpeo, direktno ili indirektno.\nS druge strane, FIFA i UEFA su izdale saopštenje u kome su izrazile da odbijaju priznanje ESL. Osim toga, svaki igrač ili klub koji učestvuje u tom takmičenju biće isključen iz takmičenja koja organizuju FIFA i UEFA. Saopštenje je potvrđeno upozorenjem UEFA, fudbalskih saveza Engleske, Španije i Italije da će biti izrečene disciplinske mere klubovima i igračima koji učestvuju u ESL.\nSud je utvrdio da su prema španskom Zakoniku o građanskom postupku ispunjeni uslovi neophodni za određivanje privremenih mera. Štaviše, Sud je zatražio od Suda pravde EU da utvrdi da li FIFA i UEFA krše pravila EU kojima se štiti konkurencija, tako što sprečavaju klubove da osnuju ESL kao zasebno takmičenje. Sud je takođe zatražio od najvišeg suda EU da odluči o tome da li su FIFA i UEFA ovlašćene da uvedu ograničenja ili kazne klubovima koji ostaju deo planiranog takmičenja.\nMeđutim, kako piše mediji, Sud pravde EU je 8. jula obavestio ESL i UEFA da je odbijen zahtev madridskog suda za ubrzanje sudske procedure. Naime, Sud pravde EU je u svom pismu odredio 18. oktobar kao krajnji rok da zainteresovane strane iznesu svoja zapažanja o zahtevima ESL. Bitka se zahuktava, a advokatska kancelarija Gecić Law će nastaviti da vas obaveštava o tome.


Pravni fakultet, 19.02.2020\n/ PRAVNI FAKULTET /VIJESTI /NA PREDMETU OSNOVI PRAVA EU PODIJELJENA MONOGRAFIJA NAJBOLJE PRAKSE PROUČAVANJA PRAVA EU\nNa predmetu Osnovi prava EU podijeljena je monografija Najbolje prakse proučavanja prava EU, koja je realizovana u okviru Erasmus + projekta "Unapređenje kapaciteta Pravnog fakulteta UCG - revizija kurikuluma, podsticanje međunarodne saradnje i unapređenje ljudskih, tehničkih i bibliotečkih resursa" - CABUFAL.\n"Ova zbirka članaka važan je doprinos obrazovanju evropskog prava u smislu širenja znanja o onome što je, o njegovom porijeklu i najboljim praksama u pedagogiji istog, što je veoma dragocjeno za studente, naučnike, pravnike, sudije i praktičare", navodi u uvodnoj riječi prof. Josi Mekelberg, profesor međunarodnih odnosa, sa Univerziteta Regent u Londonu.\nProjekat u okviru kojeg je realizovana monografija omogućio je uspostavljanje dugotrajne institucionalne i individualne akademske saradnje Pravnog fakulteta i partnerskih univerziteta na evropskim i regionalnim adresama, a ta saradnja će biti nastavljena i nakon projekta.\nU uređivačkom odboru su predstavnici partnera na ovom projektu, a to su bili: Evropski institut Univerziteta u Saarlandu, Regent Univezitet u Londonu, Univerzitet u Ljubljani, Univerzitet u Zagrebu, Univerzitet u Splitu, Pravni fakultet u Skoplju, ali partneri iz Crne Gore: Sudski savjet i Centar za obuku u sudstvu i državnom tužilaštvu.\nMonografija je dostupna na linku: http://cabufal.ac.me/wp-content/uploads/2018/10/Best-practicies-MNE.pdf


REC Novosti: SEEDLING Program za dodelu malih grantova - Poziv za podnošenje ponuda\nSEEDLING Program za dodelu malih grantova - Poziv za podnošenje ponuda\nREC i Austrijska razvojna agencija ADA objavljuju Program za dodelu malih grantova za Jugoistočnu Evropu\n(PDF document, 2.62 MB)\n(Word document, 68.42 kB)\n(PDF document, 1.13 MB)\n(Word document, 71.49 kB)\nSprovođenje ciljeva održivog razvoja je dinamičan proces prilagođavanja, učenja i delovanja. Članice medjunarodne zajednice su postigle saglasnost na svim nivoima – globalnom, regionalnom i nacionalnom – da se dugotrajan mir i blagostanje mogu osigurati samo kroz transformaciju u održivi razvoj, što će dovesti do održivih privreda i održivih zajednica. Da bi se postigle značajne promene neophodne za ovu transformaciju, potrebno je primeniti proaktivan pristup obrazovanju za održivi razvoj, naročito se usredsređujući na ostvarivanje strateških partnerstava.\nAlbanija, Bosna i Hercegovina, Kosovo*, Bivša Jugoslovenska Republika Makedonija, Crna Gora i Srbija suočavaju se sa sličnim izazovima u procesu reforme svojih obrazovnih sistema. Koncept održivog razvoja je prepoznat, ali ima veoma malo ili nimalo alatki koje će omogućiti da se obrazovni sistem pozabavi održivim razvojem.\nCilj ovog projekta je da osnaži obrazovanje, izgradnju kapaciteta i podigne svest u pogledu novih ciljeva održivog razvoja u zemljama Jugoistočne Evrope uvođenjem tih ciljeva u nacionalne nastavne planove i programe (srednje obrazovanje), kao i kroz regionalnu saradnju i umrežavanje donosioca odluka, edukatora i nastavnika.\nRegionalni centar za zaštitu životne sredine za Centralnu i Istočnu Evropu (REC), zajedno sa Austrijskom razvojnom agencijom (ADA), koja finansira SEEDLING projekat, objavljuje poziv u okviru Programa za dodelu malih grantova u Albaniji, Bosni i Hercegovini, na Kosovu*, Bivšoj Jugoslovenskoj Republici Makedoniji, Crnoj Gori i Srbiji. Ukupan raspoloživi iznos finansijskih sredstava je 200.000 evra za ceo region Jugoistočne Evrope a maksimalni iznos po grantovu je 7.000 evra. Ukupan broj grantova koji će biti dodeljeni u svakoj od zemalja zavisiće od kvaliteta predloga i od broja srednjih i stručnih škola u toj zemlji kako bi se postigla ravnopravna podela sredstava među korisnicima. Broj grantova može varirati između tri i sedam, u zavisnosti od broja srednjih i stručnih škola u datoj zemlji korisnici.\nProgram za dodelu malih grantova se oglašava za organizacije civilnog društva koje su aktivne u oblasti obrazovanja i održivog razvoja. Partnerstvo sa jednom ili više srednjih škola i/ili stručnih škola je obavezno, jer se aktivnosti moraju fokusirati na realizaciju UN ciljeva održivog razvoja u učionici.\nKompletan tekst Poziva za podnošenje ponuda sa odgovarajućim aneksima dostupan je na engleskom i lokalnim jezicima.\n* Ovaj naziv ne prejudicira status Kosova i u skladu je sa Rezolucijom 1244 i odlukom Međunarodnog suda pravde o kosovskoj deklaraciji o nezavisnosti\n: 2,292 views\nSubregionalna radionica CRESSIDA projekta održana u Budvi\nREC pokrenuo kampanju Budimo budni\n(381-11) 3345 775 / (381-11) 3345 778 / (381-11) 3347 732\n(381-11) 3347 756


Ćutanje je zlato: Bezobrazno kalkulisanje i zloupotrebe zahteva za informacije od javnog značaja\nIzvor: Cenzolovka, 13.03.2019.\nZahtev za slobodan pristup informacijama od javnog značaja postao je jedan od najznačajnijih alata novinara u Srbiji. Međutim, zbog konstantne trke sa rokovima, pod pritiskom da se priča mora objaviti, uz izostanak svesti o javnom interesu unutar institucija, slanje zahteva može postati problem.\nPriče o partijskom zapošljavanju u Bezbednosno-informativnoj agenciji, doktoratu Jorgovanke Tabaković, koji je delom plagijat, o tome kako je ministar zdravlja Zlatibor Lončar omogućio kriminalcu bliskom zemunskom klanu da izbegava suđenja, izveštaj o imovini Siniše Malog, samo su neka od saznanja koja su stigla do javnosti zahvaljujući zahtevu za slobodan pristup informacijama od javnog značaja.\nIako je ovde reč o istraživačkim pričama koje se pripremaju duži period, novinarima su dobro poznate situacije kada je informacija što pre potrebna. Ipak, čekanje od 15 dana da dobiju odgovor na zahtev jeste nešto na šta novinari pristaju. Međutim, ponekad se čeka mnogo više od toga…\nDuge crne mrlje umesto odgovora\nMaja Leđenac, novinarka Vojvođanskog istraživačko-analitičkog centra (VOICE) i Radija Slobodna Evropa, priseća se za Cenzolovku slučaja iz 2017. godine, kada je biran novi glavni i odgovorni urednik Prvog programa Radio-televizije Vojvodine. VOICE je zahtevao od RTV-a da im dostavi radne biografije učesnika konkursa.\nOdgovor je stigao tek nakon druge žalbe povereniku za informacije od javnog značaja, ali uz brojne intervencije kojima se iz biografija, osim imena i prezimena, ne može praktično ništa reći o kandidatu. Zacrnjeni su obrazovanje, radno iskustvo, nagrade.\nTu se očigledno bezobrazno kalkuliše, ko se žali – dobiće, ko se ne žali – neće (Rodoljub Šabić)\nTek nekoliko meseci kasnije stigla je naredba poverenika da javni servis mora da javnim učini biografiju glodura Prvog programa RTV-a Nenada Ćaćića.\n„Građani su imali pravo da znaju ko su kandidati i ko su ljudi koji će voditi javni servis koji oni plaćaju. Da ne govorimo o tome da su ljudi zbog ovog slučaja smena i promena na RTV-u uveliko bili na ulicama i da su protestovali protiv tih odluka. Veoma je frustrirajuće kada ne možete da ispunite svoju društvenu ulogu i objavite informacije koje predstavljaju javni interes. Tekstovi su bili na čekanju, komunikacija sa poverenikom intenzivna. Ovo je jasan primer kako naši čitaoci i građani Srbije gube kada novinari nemaju u rukama osnovne alate pomoću kojih mogu da im dostave relevantne informacije”, poručuje Maja Leđenac.\nIzbegavanje odgovora i u banalnim slučajevima\nNije uvek slučaj da institucije izbegavaju odgovor zbog „teških pitanja“. Da su situacije ponekad prilično banalne, pokazuje slučaj novinarke Gorice Nikolin. Ona od 2014. sa Institutom za onkologiju Vojvodinu komunicira putem zahteva, jer, kako kaže, u PR službi te ustanove smatraju da je svaka komunikacija s medijima odavanje informacije od javnog značaja.\nUglavnom je tražila odgovore na pitanja u vezi sa listom čekanja na terapiju zračenjem. Telefonom joj je sugerisano da je „na njoj samo da pošalje zahtev, a da će joj odgovori stići u roku od dva dana“.\nKada je krajem prošle godine tražila informacije o listama čekanja za zračenje, odgovor joj nije stigao. I posle upozorenja Institutu da joj nisu odgovorili i da će se žaliti, naišla je na zid. Onda je uputila žalbu u kojoj je skrenula pažnju na višegodišnju praksu institucije da im pitanja šalje u formi zahteva, a da joj odgovori dolaze u „običnom“ mejlu, a ne kao odgovor na zahtev.\n„Odgovori su mi stigli ubrzo posle žalbe, prvi put u formi zvaničnog odgovora, sa svim traženim informacijama. Dakle, zakon se ipak može poštovati“, objašnjava apsurdnu situaciju Gorica Nikolin.\nDa su sve češće situacije u kojima institucije traže da se sva pitanja dostavljaju u formi zahteva, potvrđuje i urednica CINS-a Milica Šarić. Jedno od poslednjih iskustava imala je sa Prvim osnovnim sudom, koji je tokom 2018. ostao bez portparola. S obzirom na to da nisu znali ko će da odgovori na pitanja, pokušali su da se pozovu na Zakon o slobodnom pristupu informacijama.\n„Razumem njihovu muku, ali meni je odgovor bio potreban brzo, ne nakon 15 i više dana. Posle malo insistiranja, rekli su da će videti šta mogu da urade. Srećom, odgovor je ubrzo stigao“, kaže Milica Šarić.\nOna dodaje da je nedavno jedna institucija samoinicijativno njena pitanja tretirala kao zahtev – iako pitanja nije poslala uz pozivanje na taj zakon.\n„Nisu me o tome ni obavestili, već su mi, kad sam zvala telefonom da urgiram za odgovore, objasnili proceduru koju oni poštuju. Čula sam da neke institucije plaćaju savetnike da na sve moguće načine izbegnu da odgovore na zahteve, ali ovo je neki novi vid uputstva kome ne znam ni izvor ni razlog. Osim odugovlačenja“, priča Milica Šarić.\nU kancelariji poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti kažu da nisu nadležni za „davanje mišljenja o obavezama pojedinih institucija u pogledu procedure postupanja po zahtevu novinara za davanje odgovara na pitanja koja je postavio, osim kada se radi o zahtevu za pristup informacijama od javnog značaja“.\nPo pitanju zahteva, međutim, neretko se oglašavao bivši poverenik Rodoljub Šabić. Govoreći na tribini „Pravo javnosti da ućuti“ u Novom Sadu, tada još uvek aktuelni poverenik za informacije izjavio je da se 90 odsto žalbi odnosi na ignorisanje institucija. U gotovo dve trećine slučajeva, kako je objasnio Šabić, institucije dostave tražene podatke već na zahtev poverenika da se izjasne zašto podaci nisu dostavljeni.\n„Dakle, tu se očigledno bezobrazno kalkuliše, ko se žali – dobiće, ko se ne žali – neće“, poručio je pre godinu dana Šabić.\nVeoma je frustrirajuće kada ne možete da ispunite svoju društvenu ulogu i objavite informacije koje predstavljaju javni interes. Tekstovi su bili na čekanju, komunikacija sa poverenikom intenzivna. Ovo je jasan primer kako naši čitaoci i građani Srbije gube kada novinari nemaju u rukama osnovne alate pomoću kojih mogu da im dostave relevantne informacije (Maja Leđenac, VOICE)\nProblematične su i situacije kada institucije odbijaju da pošalju odgovor ili kada traže produženje roka za dostavljanje odgovora, a potom ni posle tog roka ne dostave odgovore. Već godinama, zbog nedostavljanja podataka na osnovu zahteva, poverenik godišnje primi između 3.000 i 4.000 žalbi. Upravo zbog toga više od 80 organizacija i medija, koji su okupljeni oko inicijative „Srbija do informacija“, traži da se povećaju novčane kazne i prinudna naplata kada organ odbija da dostavi informacije i plati kaznu.\n„Kako je trenutno stanje neodrživo, potrebno je ustanoviti adekvatan mehanizam za izvršenje zakona u slučajevima kada organi javne vlasti gotovo svesno ne žele da postupaju po odredbama zakona. Iako je stepen izvršenja rešenja poverenika iz godine u godinu jako velik, svi korisnici zakona vrlo često ostaju uskraćeni za informacije i podatke koji se odnose na krupne ekonomske poteze države, odnosno organa vlasti, o raspolaganju velikim finansijskim ili materijalnim resursima“, navodi inicijativa u svojim zahtevima.\nJoš jedan karakterističan slučaj zloupotrebe zahteva pokazan je i na još jednom primeru VOICE koji je u 2018. godini otkrio da je firma sa samo jednim zaposlenim zaradila milione kao podizvođač radova za JKP „Gradsko zelenilo“.\nIako su novinari VOICE tražili da im se dostave ugovori koje je javno preduzeće potpisalo sa privatnikom, iz „Zelenila“ je brzo stigao odgovor da zbog „povećanog obima posla“ ne mogu da odgovore u roku od 15 dana, te su se pozvali na član 16 stav 3 Zakona o slobodnom pristupu informacijama, tražeći 40 dana da dostave dokumenta. Od dana kada je zahtev poslat pa do objavljivanja teksta prošlo je više od šest meseci, a novinari ni u tom roku nisu dobili tražene informacije.\nInsistiranje na slanju zahteva ili traženje dužeg roka za odgovor nisu jedine cake koje se koriste protiv novinara u večitom cajtnotu. U nadi da će vreme u kome je priča aktuelna proći ili da će novinar odustati od svog teksta, nije retkost da institucija u poslednjem trenutku odgovori da u stvari odgovore na postavljena pitanja nema, da tražena informacija ne postoji ili pak da je ona javno dostupna, te da novinari i građani sami mogu da je pronađu. Izbegavanje odgovora ide i u tom pravcu da institucije i organi vlasti navode kako zahtevi nisu dovoljno precizni ili da nisu dostavljeni svi traženi podaci, zbog čega se ponovo šalje zahtev, što znači i novo čekanje.\n„Nagrada“ za ćutanje\nZbog kršenja Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, poverenik je državnim organima od 2013. do 2017. godine izrekao kazne u vrednosti većoj od 33 miliona dinara. Međutim, naplaćeno je tek 18,7 miliona dinara. I dok su ranije kazne za skrivanje informacija bile 200.000 dinara, njih nisu plaćali funkcioneri ili direktori, već dužnici, odnosno institucije, preduzeća… Šabić kaže da naplata toga nije bila problem jer se plaćalo javnim novcem, i u šali dodaje da je „200.000 dinara za direktora preduzeća malo bolja večera“.\nU međuvremenu je promenjen Zakon o opštem upravnom postupku, koji uređuje mehanizam kazni koje izriče poverenik. Time je data mogućnost da se izriču visoke kazne, u rasponu od polovine mesečnog prihoda pravnog lica pa do 10 odsto godišnjih prihoda. Međutim, umesto da se oni koji ne poštuju zakon kazne – uz potpuno ignorisanje od strane Vlade Srbije – došlo se do paradoksalne situacije da oni ne mogu biti kažnjeni. Da bi se kazna izrekla potrebno je da se zna koliki su prihodi pravnog lica.\n„Mene je Ministarstvo finansija obavestilo da oni ne znaju koliki su prihodi. Iako, naravno, u Zakonu o trezoru piše da vode javnu knjigu u kojoj su svi prihodi – oni ne znaju“, rekao je Šabić.\nU slučaju da se saznaju prihodi, oni koji bi bili potencijalno nadležni za sprovođenje prinudnog rešenja – Vrhovni kasacioni sud, Poreska uprava, Narodna banka, Prekršajni sud i Komora javnih izvršitelja – već su se oglasili nenadležnim.\nTime je, po onoj narodnoj izreci, ćutanje zaista zlato.\n2019/3/13u poslednjih 15 danau poslednjih 30 danau poslednjih 6 meseciu poslednjih godinu danabilo kada 5 članaka10 članaka25 članaka50 članaka


Predžetveno finansiranje delotvoran finansijski instrument – AGRO VESTI by agronews.rs\nMay 13, 2016 | Agrarna politika, agro danas, Agrobiznis, Aktuelno, fokus, Investicije, Poljoprivreda, Srbija, Svet, Teme, Tržište, Usevi, Vesti\t|\nFAO i EBRD su promovisale zakon među korisnicima, pomogli izradu podzakonskih akata i finansirale izradu Registra u Agenciji za privredne registre. Nastavljajući navedene aktivnosti, FAO i EBRD su obezbedile dodatnu tehničku pomoć za programe promocije Zakona, odnosno za organizovanje radnih skupova na kojima bi se izvršila prezentacija osnovnih rešenja iz Zakona.\nPrema rečima Miloša Milovanovića, menadžera projekta Organizacije za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih Nacija (UN FAO), tehnička pomoć FAO i EBRD nastavila se organizacijom trodnevnog finansijskog treninga koji je održan u Beogradu za tri grupe korisnika ovog zakona.\n”Prvog dana obučeni su predstavnici banaka i kompanija koji se u Srbiji bave predfinansiranjem poljoprivredne proizvodnje o novinama koje zakon donosi u oblasti finansiranja poljoprivredne proizvodnje. Drugog dana obuka je bila posvećena predstavnicima različitih državnih organa, dok su trećeg dana poljoprivredni proizvođači i predstavnici asocijacija proizvođača imali priliku da čuju kako će ovaj zakon biti primenjen u praksi”, rekao je Milovanović.\nPredavači na trodnevnoj finansijskoj obuci bili su predstavnici Rabobanke, svetskog lidera u finansiranju agrobiznis sektora, kao i stručnjaci konsultantskog preduzeća FACTIS iz Beograda.\nPrema rečima Elies Fongers, projekt menadžera agrobiznis sektora Rabobanke, uspostavljanje predžetvenog finansiranja je dobro i jednostavno rešenje za inače kompleksno finansiranje agro sektora. ”Predžetveno finansiranje je bezbedan i delotvoran instrument koji može da razume svaki farmer a koji mu omogućava da na jednostavan način, ulažući budući rod kako kolateral, dođe do neophodnih finansijskih sredstava pred setvu”, napomenula je Fongers.\nRabobanka je osnovana 1898. godine od strane holandskih farmera. Danas ova banka finansira 85 odsto poljoprivrednh proizvođača u Holandiji, dok je na međunarodnom nivou okrenuta isključivo agrobiznis sektoru.\nPredstavnici Rabobanke iz Brazila smatraju da ovaj sistem finansiranja nije dobar samo za farmere već za rast celokupnog agrobiznis sektora. ”Potrebno je da se uključi što veći broj banaka, prerađivačke industrije i trgovačkih kuća jer će to uticati na dobru ponudu kredita, nižu kamatu i bolje uslove za farmere”, kaže Pauleandro Duarte iz Rabobank Brazil.\nBrazil je prva zemlja na svetu koja je uvela ovaj zakon i uspostavila sistem još 1994. godine, sa veoma pozitivnim iskustvima, pa se danas na taj način finansira najveći deo brazilske poljoprivrede.\nViše informacija o Zakonu možete pronaći na sajtu pzf.rs\nTags: brazilebrdfaofinansijska obukaholandijamiloš milovanovićministarstvo poljoprivredepoljoprivredna proizvodnjapredžetveno finansiranjerabobankazakon\nVeća slova, tačni podaci, ali 2015.\nKupci više neće morati da odlučuju da li da kad krenu u nabavku ponesu lupu kako bi mogli da pročitaju sastav proizvoda ili da kupuju „na slepo“, piše "Danas".


Čović u posjeti Ruskoj Federaciji – Susret s Matviyenko\n10/02/2020 11/02/2020 deblokada\nPredsjedatelj Doma naroda Parlamentarne Skupštine Bosne i Hercegovine Dragan Čović sastao se s predsjednicom Vijeća Federacije Federalne skupštine Ruske Federacije Valentinom Matviyenko, na čiji poziv boravi u službenom posjetu Ruskoj Federaciji.\nSusret je obostrano ocijenjen vrlo korisnim za unapređenje bilateralnih odnosa i parlamentarne suradnje, osobito na razini gornjih domova koji imaju izraženu ulogu u jačanju demokracije i očuvanju vrijednosti društva.\nDom naroda PSBiH će u svibnju ove godine biti domaćin godišnje konferencije predsjednika senata, koji će izlagati i raspravljati o značaju i ulozi gornjih domova parlamenata u višenacionalnim državama.\nMatviyenko se još jednom zahvalila Čoviću na pozivu za konferenciju, kao novoj prigodi za razmjenu iskustava i mišljenja na najvišoj parlamentarnoj razini i u multilareralnom formatu.\nČović je uoči susreta odao počast i položio vijenac na Grobu neznanog junaka, saopćeno je iz Ureda predsjedatelja Doma naroda PSBiH, prenosi Sektor za odnose s javnošću PSBiH.\n← Sekretar Lige muslimanskog svijeta najavio pomoć za muzej u Potočarima\nMahmutović: Nastavit ćemo da štitimo državnu imovinu u RS →\nKJP ZOI’84 – Akcijska prodaja karata do 13. decembra\n09/12/2019 deblokada 0\n25/06/2020 deblokada 0


Misija OEBS-a na Kosovu pomaže u jačanju regionalne saradnje u borbi protiv krijumčarenja migranata | OSCE\nPočetna strana Priče Misija OEBS-a na Kosovu pomaže u jačanju regionalne saradnje u borbi protiv krijumčarenja migranata\nRuta kojom su krijumčareni migranti tokom vežbe koju je podržao OEBS, u cilju jačanja saradnje između organa za sprovođenje zakona u regionu. (OSCE/Edon Muhaxheri)\n„Negde u februaru 2013. godine dobili smo informaciju da je kriminalna grupa krijumčarila migrante sa Kosova u zemlje Evropske unije, gde je Mađarska bila tranzitna zemlja a krajnje odredište Austrija. Nakon istrage koja je trajala osam meseci uhapsili smo 13 osumnjičenih lica, šest na Kosovu a ostale u Mađarskoj i Austriji,“ – ovako započinje jednu od svojih priča poručnik Behar Balidemaj, šef sektora za borbu protiv organizovanog kriminala pri kosovskoj policiji.\n„Tokom ove operacija identifikovano je 60 žrtava koje su stigle na krajnje odredište i većina njih je deportovana nazad,“ – dodaje Balidemaj.\nKrijumčarenje migranata – rastući problem\nUjedinjene nacije definišu krijumčarenje migranata kao trgovinu kojom se ilegalnim ulaskom osobe u državu čiji nije državljanin ili stalni stanovnik direktno ili indirektno stiče finansijska ili neka druga materijalna korist.\nBalidemaj kaže da se ljudi stalno kreću. Kosovo je bilo tranzitna ruta za migrante ali je tokom proteklih godina došlo do povećanja broja slučajeva koji potiču sa Kosova. „Žrtve krijumčarenja su uglavnom siromašni ljudi koji tragaju za boljim životom u razvijenijim državama i veoma često oni prodaju svoju imovinu ili pozajmljuju novac kojim onda plaćaju krijumčare.“\n„Oni usled teških ekonomskih i socijalnih uslova rizikuju svoje živote u nastojanju da dobiju posao u evropskim zemljama, ali u ovom slučaju jedino kriminalne grupe su te koje pobeđuju. Žrtve veoma često putuju u nehumanim uslovima, rizikuju da ilegalno prelaze granice i veoma često čim dostignu svoje krajnje odredište bivaju deportovani nazad. I onda kada se vrate nalaze se u još goroj situaciji nego ranije kao i sa puno dugova koje treba vratiti.“\n2013 – rekordna godina\nViša savetnica za organizovani kriminal pri Misiji OEBS-a na Kosovu, Vesna Vujović-Ristovska ističe da je krijumčarenje migranata rastući problem koji utiče na živote hiljade ljudi kao i na ekonomiju zemalja u koje su migranti prokrijumčareni.\n„Na Zapadnom Balkanu 2013. godine otkriveno je rekordnih 40.000 ilegalnih prelazaka granica, što u poređenju sa 2012. godinom predstavlja povećanje za 27 odsto. U jednom trenutku u maju 2013. godine skoro polovina svih ilegalnih prelazaka na spoljnim granicama Evropske unije bila je na granici između Srbije i Mađarske, u iznosu od 43 odsto,“ – istakla je ona.\nVesna dodaje da su žrtve krijumčarenja migranata veoma često prevarene, jer im krijumčari kažu da su stigli na odredište a u stvari ih ostave na nekom sasvim drugom mestu.\n„Čak i u slučajevima kada stignu na krajnje odredište, oni se koriste kao jeftina radna snaga, zato što su njihovi poslodavci upoznati sa njihovom situacijom. Na kraju će ili biti prijavljeni policiji ili će ih policija sama pronaći,“ – ističe Vujović-Ristovska.\nSaradnja je ključ u borbi protiv krijumčarenja migranata\nKrijumčarenje migranata pogađa čitav region a i šire i prema tome zahteva saradnju i zajedničke mere različitih organa za sprovođenje zakona.\nU nastojanju da pojačaju ovu saradnju, Misija OEBS-a i kosovska policija organizovale su aktivnosti u tri faze sa predstavnicima organa za sprovođenje zakona i kancelarija tužilaca iz Ankare, Podgorice, Prištine, Skoplja, Sofije i Tirane.\nPočetkom septembra 2014. godine oni su se sastali kako bi pripremili scenario za zajedničku vežbu koja je uključivala praćenje i razbijanje kriminalne mreže krijumčara migranata. U periodu od 23. do 26. septembra 2014. godine oni su sproveli vežbu a 20. novembra 2014. godine ponovo se sastali kako bi na debrifingu procenili napredak i nedostatke utvrđene tokom same vežbe.\nU skladu sa scenarijom vežbe, dva tajna agenta turske policije prerušeni kao migranti krijumčareni su od Turske do Evropske unije preko Zapadnog Balkana. Njih je krijumčarila organizovana kriminalna grupa sa Kosova sa vezama u Turskoj. Kosovska policija dobila je informacije o operaciji krijumčarenja i obavestila policiju u Turskoj kao i sve ostale organe za sprovođenje zakona koji imaju nadležnost na ruti krijumčarenja, a kako bi započeli zajedničku istragu. Na kraju vežbe, identifikovane su i spašene četiri žrtve a uhapšeno je 16 osumnjičenih lica.\n„Zajedničke vežbe pomažu u uspostavljanju bolje saradnje i koordinacije, izgradnji poverenja i uzajamnog poštovanja kao i boljem razumevanju zakonodavstva i procedura u zavisnosti od društva,“ – istakla je Vujović-Ristovska.\nMisija OEBS-a od 1999. godine podržava kosovsku policiju organizovanjem specijalizovanih i naprednih obuka kao i putem različitih aktivnosti u borbi protiv organizovanog kriminala. Misija je tokom protekle dve godine organizovala 35 obuka na kojima je učestvovalo oko 500 učesnika.\n„Saradnja je ključ u borbi protiv krijumčarenja migranata,“ – istakao je Balidemaj. „Mreža i poverenje koje gradimo tokom zajedničkih vežbi od suštinske su važnosti ukoliko želimo da postignemo uspeh.“\n„Ilegalna migracija je opasna i ne predstavlja rešenje i ljudi toga treba da budu svesni. Niko nije sam i mi ćemo nastaviti da se borimo protiv ove pojave,“ – zaključio je Balidemaj.\nFilm o podršci Misije razvoju održivih mehanizama za javnu bezbednost


Srbi strahuju od prijema Kosova u Unesko\nSrbi na Kosovu sa zebnjom iščekuju ishod glasanja na Generalnoj konferenciji Uneska. Nema previše optimizma, ali nada da Kosovo neće postati članica ove organizacije, ipak postoji.\nUprkos većinskoj podršci u Izvršnom odboru da se predlog za članstvo Kosova uvrsti u dnevni red Generalne skupštine, pojedini srpski zvaničnici tvrde da još ništa nije izgubljeno.\nSrbi koji žive i rade na Kosovu, međutim, nisu preveliki optimisti.\n„Ako se osvrnemo i pogledamo ko sve podržava ulazak Kosova u tu međunarodnu organizaciju, ko sve stoji iz njih i ko je podneo zahtev, onda svakako ne možemo biti optimistični. Kad pogledmo šta je sve upereno protiv nas kao naroda, onda jedino možemo da se uzamo u božiju pomoć da će ta srpska kulturna baština ostati u vlasništvu u kom se trenutno i nalazi“, kaže otac Darko Marinković, paroh crkve Sveti Nikola u Prištini.\nDa će borba u Unesku biti jako teška, slaže se i Živojin Rakočević, novinar i književnik iz Gračanice.\n“Biće jako teško na Generalnoj skupštini Uneska, ali mi u osnovi gubimo naše najvažnije identitetske, kulturološeke, duhovne i državne činjenice. Nama se jednostavno poručuje : “Vi niste u stanju da se starate o tome”. Mi gubimo kuću koju su nam dva puta rušili i palili za naših života. Mi gubimo osećaj da možemo da uređujemo tu kuću”, kaže Rakočević.\nSrpsku javnost na Kosovu posebno brinu pokušaji vlasti i istoričara u Prištini da izvrnu istorijske činjenice o poreklu i izgradnji srpskih spomenika kulture.\n„Oni imaju potrebu za samopotvrđivanjem, samodokazivanjem, izmišljaju neke istorijske činjenice. Setimo se samo tvrdnji pojedinih istoričara da su Dečani njihov manastir i da ga je sagradio Albanac. To je isto kao kada bi ja sagradio kuću i unajmio majstore i onda ti majstori tvrde da je kuća njihova jer su je oni zidali“, kaže istoričar iz Gračanice Aleksandar Gudžić.\nZbog inicijative Kosova za prijem u Unesko predstavnici Srpske pravoslavne crkve su već prekinuli komunikaciju sa kosovskim vlastima, a u njihova obećanja da će nakon članstva u toj organizaciji bolje brinuti o crkvama i manastirima, ne veruju.\nCrkva Svetog Nikole u Prištini je jedna 35 svetinja koje su postradale tokom martovskog pogroma 2004. godine na Kosovu. U tom nasilju crkva je spaljena a u njoj je izgoreo jedan od najvrednijih ikonostasa u SPC.\n“Svako jutro kada uđem u crkvu i pogledam zidove setim se ikonostasa koji je stajao tu, i pomislim zar neko ko je to radio može i da pomisli da uđe u Unesko, a kamoli da bude primljen? Ne verujem u dobre namere prištinskih vlasti da brane, štite, obnavljaju i vode računa o srpskom crkvenom, duhovnom i kulturnom blagu jer to nisu radili kroz istoriju. Jedina svetla tačka su albanski odredi koji su čuvali manastir Visoke Dečane”, kaže otac Darko Marinković.\nRazmatranje preporuke Izvršnog saveta za prijem Kosova moglo bi da se nađe na dnevnom redu 9. novembra. Do tada će trajati i diplomatska borba Srbije i Kosova.\nU međuvremenu, na društveonim mrežama se vodi pravi rat o tome treba li ili ne Kosovo postati član Uneska.


- Smatram da su odnosi Srbije i Kube dobri i pozitivni. Između nas nema otvorenih pitanja, mi se podržavamo međusobno. Mi podržavamo Srbiju što se tiče Kosova, za nas je Kosovo deo Srbije, i oko toga nema drugih stavova, kazao je kubanski ambasador za Panon RTV.\nEpidemija virusa korona pretila je da ugrozi turizam, kao jednu od značajnih privrednih grana Kube, ali ambasador del Todo kaže da je Kuba uspela da savlada kovid-19.\n- Turizam je ponovo krenuo i od januara do aprila imali smo gotovo pola miliona turista iz raznoraznih zemalja. Građani se javljaju ambasadi i raspituju za uslove putovanja. Nema nikakvih problema, mogu da putuju bez ograničenja, ko god želi neka dođe. Ovde postoji nekoliko turističkih organizacija koje dovode grupe i preostaje samo da se dogovore. Skupo je, priznajem, ali se isplati, rekao je on.\nPošto, kako otkriva, voli da boravi na plaži, i turistima to preporučuje, pre svega plažu Varadero, te obilazak severne i južne obale Kube. Kaže da je u Havani potrebno provesti bar jednu sedmicu kako bi se upoznala, i da Kuba ima prelepe pejzaže.\nIstiče da je Kuba bezbedna zemlja.\n- Turisti mogu da dođu i organizovano i sa decom. Kuba je bezbedna zemlja, tamo nema situacija koje postoje u drugim zemljama, rekao je ambasador ove karipske države, prenela je Panon RTV.\nAmbasador je najavio da će ovog leta, 29. juna i 3. septembra, u Beogradu gostovati dva kubanska orkestra koja su izuzetno popularna, pa je pozvao građane Srbije da dođu na njihove koncerte.\n- Kada oni nastupaju to je uvek puno, mnogi plešu na koncertima i neverovatno je kako ovde i mladi i stari dobro plešu naše ritmove, rekao je on.\nPosle 11 godina provedenih u Beogradu, gde je boravio sa celom porodicom, Gustavu Trista del Todu ističe mandat ambasadora.\n- Ovde se rodila naša starija ćerka u bolnici ''Narodni front'', ovde smo proveli deo naše mladosti. Ovo je naša omiljena zemlja, nikada je nećemo zaboraviti, zaključio je ambasador Kube.\nBONUS VIDEO: VELIKI JUBILEJ: Proslava stogodišnjice proglašenja Srpske patrijaršije\nTRAGIČNI PODACI: Broj poginulih u eksploziji hotela na Kubi porastao na 42\n10. 05. 2022. u 21:24\nNESREĆA U HAVANI: Broj poginulih u eksploziji hotela porastao na 35\n09. 05. 2022. u 20:48\nTRAGIČAN BILANS EKSPLOZIJE: U hotelu u centru Havane najmanje 22 mrtvih (VIDEO)\n07. 05. 2022. u 13:47\nKosovo je Srbija teritorijalni integritet ambasador Kube


Bivši američki predsednik pritiskao je nadležne da proglase krađu na izborima 2020. kada je poražen. Pred britanskim parlamentom naći će se zakon koji treba da smanji uticaj Evropskog suda. U Ukrajinu je stigla nemačka pošiljka oružja u formi „pancerhaubica 2000“. Hrvatska podržala ulazak Ukrajine u EU. Litvanija će trpeti ozbiljne posledice zbog Kalinjingrada, poručuju iz Moskve. TV Pink je godinama izvan zakona.\n„Tramp pritiskao države da priznaju izbornu krađu“, glavni je naslov na prvoj strani Njujork tajmsa u tekstu koji se bavi „jasnom slikom njegovog direktnog učešća u planu da zadrži vlast“. Veće pri Kongresu koje se bavi napadom na Kapitol 6. januara, direktno je povezalo Donalda Trampa sa idejom da se u prvi plan dave glasovi njegovih birača, i objavilo sveže detalje o tome kako je bivši predsednik hteo da putem maltretiranja, nagovaranja i blefa je njegov poraz 2020. bio lažiran. Podaci su pokazali da su bivši predsednik i grupa njegovih saradnika opsedali nadležne za izbore iz raznih država nakon što su objavljeni rezultati.\nNemačka je kao deo bezbednosne pomoći dostavila Ukrajini prvu pošiljku artiljerijskih jedinica „pancerhaubice 2000“, prenosi ukrainska novinska agencija Ukrinform. Ministar odbrane Ukrajine Oleksi Rezenikov potvrdio je da je pošiljka stigla i da je sada, uz obučenu posadu, deo oružanih snaga države. Rezenikov se zahvalio Nemačkoj, navodeći da Ukrajina nastavlja da računa na njenu pomoć. „Pancerhaubica 2000“ proizvodena je devedesetih godina 20. veka u Minhenu i pogađa mete na više od 30 kilometara udaljenosti standardnim projektilima.\nLitvanska zabrana protoka robe to Kalinjingrada već utiče na saobraćaj, istakli su zvaničnici iz ove ruske regije, a prenosi RT u izdvojenoj vesti. Delimične restrikcije teretnog transporta takođe se odnose i na drumska vozila koja idu kroz Litvaniju, tako da se roba sada može prebacivati samo morem, saopštila je lokalna vlast Kalinjingrada. Litvanska železnica je prekinula prevoz robe jer ona ulazi pod sankcije EU. I Vilnius i Brisel su istakli da se ne radi o blokadi, da će ovo uticati na oko 50 odsto robe koja se prebacuje od ruske obale do Kalinjingrada, već da je samo implementacija embarga. Šef ruskog Saveta bezbednosti Nikolaj Patrušev rekao je da će na trenutnu blokadu Moskva odgovoriti i da će to imati „ozbiljne negativne posledice po narod u Litvaniji“.\nRuska novinska kuća RT prenosi vest iz nemačke štampe da se ova zemlja sprema da pokrene drugu fazu vanrednog plana po pitanju prirodnog gasa za oko pet do 10 dana. Takozvana „alarm faza“ kreće kada postoje poteškoće u snabdevanju gasom ili izuzetno velika potražnja, „što dovodi do situacije značajnog smanjenja snabdevanja, ali u kojoj tržište još može da se nosi sa tim a da ne moraju da se obišnelo melo nemačko Ministarstvo ekonomije.\nTV Rosa izvan zakona\nList Danas objavljuje reakcije na TV duell Željka Mitrovića i Sava Manojlovića u emisiji „Pravi ugao“ uz naslov „TV Pink godinama ne poštuje zakon“. REM u izveštaju za 2020. konstatuje da RTV Pink u posmatranom periodu nije emitovao nijednu emisiju kulturno-umetničkog i dečijeg programa, da je obrazovni program učestvovao sa 0,01 odsto, a dokumentarni sa 0,04 odsto. „Mitrović je uspeo u nameri da svoj program preseli u studio RTV i uvuče sagovornike u rijaliti raspravu sa nesnošljivom kakofonijom u kojoj se najviše čuje najglasniji i najbezobrazniji, to jest najluđi“, kaže Željko Bodrožić. Igor Božić ocenjuje da je teško izvesti zaključak iz ovakvih sučeljavanja, „jer tu nije bilo razmene argumenata, pre svega s Mitrovićeve strane, već gomila uvreda i povišenih tonova“.\nKoliko domaćinstava raspolaže sa 2.000, a koliko sa 5.000 evra mesečno, pita list uz naslov „Za ‘idealan život’ para ima oko jedan odsto ljudi iz Srbije“. Prosečno domaćinstvo koje spada u 10 odsto najbogatijih u Srbiji, mesečno raspolaže sa samo 1.388 evra.


Poreski inspektori kontrolišu CEDIS | Mladi Nikšića\nPoreski inspektori kontrolišu CEDIS\nUprava prihoda i carina (UPC) predala je nalog za inspekcijski nadzor Crnogorskog elektrodistributivnog sistema (CEDIS), jer ta kompanija nije na vrijeme predala finansijske iskaze i prijave poreza za prošlu godinu, potvrdili su Pobjedi njeni predstavnici.\nCEDIS je predao finansijske bilanse 15. aprila, dvije sedmice nakon isteka zakonskog roka za dostavljanje završnih računa za prethodnu godinu, čime je prekršio zakone o računovodstvu i o porezu na dobit. Bilansi su pokazali da je kompanija poslovala sa gubitkom od 9,84 miliona EUR.\nInspektori UPC utvrđuju nadzorom razloge zbog kojih CEDIS nije ispoštovao zakon, provjeravajući papire državne kompanije.\nZakonom o računovodstvu propisano je da će se preduzeće koje ne dostavi poreskom organu finansijske ili izvještaj menadžmenta najkasnije do kraja marta tekuće za prethodnu godinu, kazniti od 500 do 16,5 hiljada EUR. Predviđena je i kazna i za odgovorne u preduzeću, u iznosu od 50 do dvije hiljade EUR.\nZakonom o porezu na dobit propisano je da se zbog kašnjenja u dostavljanju poreske prijave preduzeće kazni sa hiljadu do 20 hiljada EUR, a odgovorno lice sa 500 do dvije hiljade EUR.\nIz CEDIS-a je ranije rečeno da su kasnili sa dostavljanjem izvještaja, jer su čekali stav Odbora direktora Elektroprivrede (EPCG) o načinu na koji će im preusmjeriti deset miliona EUR za pokrivanje prošlogodišnjeg gubitka. Bord EPCG odlučio je 5. aprila da retroaktivno umanji devet prošlogodišnjih mjesečnih faktura CEDIS-u za ukupno 10,23 miliona EUR, odnosno 12,38 miliona sa porezom na dodatu vrijednost (PDV).\nNjihovoj odluci prethodio je zaključak bivše vlade donešen na elektronskoj sjednici 1. aprila, a na osnovu mišljenja revizorskog odbora EPCG. Vlada je tada ocijenila da će CEDIS otići u stečaj, ukoliko mu ne pomogne EPCG, koja je u prošloj godini imala 45 miliona EUR dobiti.\nU odluci borda EPCG, u koju je Pobjeda imala uvid, navodi se da se odobrava knjižno odobrenje u korist CEDIS-a, smanjivanjem faktura od aprila do kraja prošle godine. Najviše je smanjena decembarska faktura, 3,51 milion EUR, novembarska 2,24 miliona, oktobarska 1,57 miliona, septembarska 792,4 hiljada, avgustovska 777,89 hiljada, julska 609,36 hiljada, junska 329,39 hiljada, majska 127,45 hiljada, dok je aprilska smanjena 271,59 hiljada EUR bez PDV-a.\nEPCG je u međuvremenu odlučila da odluku o umanjivanju faktura CEDIS-u donese Skupština akcionara u junu.\nMinistarstvo poljoprivrede će pomoći Slavki Adžović


Bez igrača iz Zrenjanina i Čačka, reprezentacija PONY lige Srbije bila je sastavljena od igrača iz Novog Sada (7), Beograda(3) i Sombora (2). Ovogodišnji kvalifikacioni turnir evropske zone u Pragu doneo je 14. mesto ekipi iz Srbije.\nU grupi sa Nemcima, Česima, Litvancima i Rumununima, reprezentacija Srbija se nadala da može do drugog mesta i poboljša učinak od prošle godine.\nSRBIJA : NEMAČKA BEJZBOL AKADEMIJA 0:21\nPrvog dana posle desetočasovnog puta i nekoliko sati sna, mlada ekipa iz Srbije imala je ozbiljan test na početku turnira, ekipu nemačke bejzbol akademije. Utakmica je počela loše i sa dve greške Marka Badovinaca, „Akademija“ vodi sa 3:0 u prvoj izmeni. Za Srbiju je bacao Josip Seke koji je solidno odradio svoj deo posla, dok je odbrana bila jako loša.Nemci stižu do velikog vodstva u drugoj izmeni kada je rezultat 13:0, posle čak 6 udaraca Nemaca.\nNapad Srbije dolazi do šanse da osvoiji poen posle udarca Sekea i šetnje Milojevića, ali gosti na ovoj utakkmici „douple play-om“ izlaze iz izmene.\nNastavak „mučenja“ u odbrani nastavljen je i u trećoj izmeni (20:0), a igrači „Akademije“ uz pomoć odbrane Srbije lako stižu do poena.\nU poslednjoj izmeni trener Nikola Vučević menja Josipa Sekea (1K, 7BB,11H) umesto kojeg ulazi Zoran Lujić (1K, 1HP, 2H), koji začuđujuće brzo izlazi iz izmene dopustivši Nemcima samo jedan poen za konačnih 21:0.\nRezultat koji budi „flashback“ iz Regensburga kada je seniorska reprezentacija identičnim rezulltatom Nmačka pobedila Srbiju u polufinalu kvalifikacija za Evropsko Prvenstvo 2004.\nKOTLARKA (CZE) – SRBIJA 9:1\nAko je utakmica protiv Nemaca bila unapred izgubljena Češka ekipa „Kotlarka“ bila je prva šansa da Srbija stigne do prve pobede i možda do drugog mesta.\nDrugi dan u Pragu ekipa Srbije je igrala dve utakmice na terenu u predgrađu Kotlarka. Ekipa koja je prošle godine sprečila našu ekipu da stigne do četvrtfinalnih mečeva ponovila je to i ove godine.\nSrbija je povela posle udarca Peđe Stanojeva, preko Marka Badovinca. Na žalost po našu ekipu to je bio jedini poen, a samim tim i jedino vodstvo.\nPonovo je odbrana odigrala loše (čak 5 grešaka), a da stvar bude gora napad je poklanjao autove.Posle greške u RF u prvoj izmeni Kotlarka izjednačuje na 1:1. Obećavao je i drugi napad Srbije, ali pick off-om je izbačen Dušan Todorović na prvoj bazi, a u krađi je uhvaćen i Danilo Cvijović.\nOdlični Marko Badovinac (5SO, 5BB, 6H) dobro je bacao , ali bez podrške u odbrani.Posle dabla Čeha, igrači Srbije prave grešku koja ih košta tri poena. Rezultat u četvrtoj izmeni je 7:1 posle dva vezana udarca i tripla igrača Kotlarke.\nNapad naše reprezentacije ne pravi probleme Česima koji na kraju dobijaju sa 9:1 i brišu nadu Srbije za drugo mesto.\nSRBIJA : LITUANICA CADETS (LIT) 9:5\nŠansu da se popravi utisak sa prve dve utakmice, Srbija je imala samo dva sata posle poraza od Kotlarke.Kadeti Litvanike su bili sledeći protivnik i iako je sve izgledalo da će Srbija lako dobiti ovu utakmicu, sve se preokrenulo i nije izgledalo da ćemo doći do pobede.\nVeć u prvoj izmeni naša reprezentacija imala je vodstvo od 2:0, a posle HR Marka Badovinca u drugoj izmeni rezultat 4:1 stajao je na semaforu.\nBacač Srbije Strahinja Stajić (3SO, 2BB,4H) bacao je u svom stilu ali posle brzog auta u trećoj izmeni, Srbija greši i posle dva vezana udarca i nove greške odbrane Litvanci vode 5:4.\nI ponovo greška u napadu kada Peđu Stanojeva Litvanci hvataju u krađi kućne baze posle čega je izgledalo da će Litvanci pobediti.\nPoslednja nada je bila u četvrtom napadu, a Srbija posle dve šetnje i udaraca Danila Cvijovića, Josipa Sekea i Dušana Ceranića stiže do pobede od 9:5 i time izbegava plasman na četiri mesta na turniru.\nBOTOSONI (ROM) : SRBIJA 8:6\nBez šanse za drugo mesto Srbija je protiv Rumuna igrala za što bolji plasman na turniru. Početak utakmice obećavao je dobru utakmicu nakon brza tri flaja od kojih je jedan bio spektakularno uhvačen u režiji Maniše Čanka.\nIpak napad i dalje ne funkcioniše pa Rumuni sa tri SO izlaze iz izmene.Vodstvo naših rivala (2:0) stiglo je u drugoj izmeni iako je Josip Seke (5SO, 3BB, 10H) dobro bacao utakmicu sa dve vezane šetnje, Rumuni odličnim udarcem stižu do poena.\nČak tri izmene Srbija nije stigla do baze, a do 5:0 Rumuni stižu sa dva vezana udarca i greške autfilda Srbije, a sve se desilo na dva auta. U četvrtoj izmeni naša reprezentacija dolazi do 5:2 i time preti Rumunima i nada se da će preokrenuti tok utakmice.Kada se činilo da je naša obrana stabilizovana u petoj izmeni ponovo brige za trenera Nikolu Vučevića.Čak četiri greške u toj izmeni donose 8:2 za Rumune, koji su se tada činili nedostižni.\nPredvođeni dablom Marka Badovinca, i posle dva brza SO, vezanim udarcima Stanojeva, Stajića i Lujića vodstvo rivala smanjeno je na 8:6, ali odlični bacač Rumuna (čak 12SO) izbacuje Njegovana Milovića i gasi nade Srbiji, koja na kraju turnira osvaja 14. Mesto u konkurenciji od 20 ekipa.\nAUSTRIJA : SRBIJA 18:1\nNa zahtev prijatelja iz Austrije u nedelju je odigrana prijateljska utakmica između Austrije i Srbije na terenu BK“Tempo“ iz Praga.\nTreneri obe ekipe imali su priliku da provere sve igrače, a u našem timu šansu su dobili igrači koji nisu imali veliku „minutažu“ na PONY turniru.\nPobeda Austrijanaca od 18:1 je stigla posle bolje igra u trećoj i sedmoj izmeni utakmice.\nTurnir u Pragu osvojila je ekipa „Ambasadora“ koja je sastavljena od državljana SAD-a koji rade u Evropi, a u finalu su dobili reprezentaciju domaćina rezultatom 12:2 i tako zaslužili mesto na finalnom turniru PONY Lige u lafajetu, SAD.\nPrema najavama direktora PONY-ja , gospodina Abrahama Key-a, sledeće godine turnir se širi na U16 i U14, što daje šansu i mlađim igračima da stignu do finala u SAD-u.\nPočetak ovogodišnje interlige trebao je da počne sa dva duela predstavnika Srbije, Vojvodine i Beograda.Subotnja utakmica odložena je zbog kiše, a u nedelju je odigran planirani meč u kojem je Beograd’96 relativno lako stigao do pobede.\nBez standarnih prvotimaca Beograd’96 je odigrao utakmicu pod dirigentskom palicom pomoćnog trenera Aleksandra Zonića, koji nije mogao da računa na Milana Zonića, Radomira Golubića, Marka Badovinca, Nikolu Badovinca i Nikolu Vučevića.\nIzmešan sastav istrčao je na teren tako da je na prvoj bazi igrao Ivan Teodorović, a u jednom momentu na drugoj bazi „obreo“ se Nikola Tubić.\nBeograd na samom početku vodi sa 8:0 sve dok bacač Jovan Bošković nije sam sebi stvori probleme u četvrto izmeni i omogućio da rival smanji na 8:5 i tako učini utakmicu neizvesnom.\nIpak utakmica se završava 17:7 za Beograd, koji je dobrim napadom ugasio sve nade protivniku, a na brdu utakmicu završava Slobodan Bogdanović.\nSledećeg vikenda , tačnije u subotu, očekuje se odigravanje odložene utakmice sa Vojvodinom.\nŠampion Srbije je sa dve utakmice ovog vikenda započeo sezonu 2011.Vojvode su savladane u subotu sa 25:7, dok je u nedelju sa 20:10 pala ekipa Spartanaca.\nOtvaranje nove sezone obeležila je nekvatitetna utakmica u kojoj je Beograd'96 savladao Vojvode i pokazao da će u svojvoj 15 godini postojanja imati veliki broj igrača na raspolaganju. Nasuprot tome Vojvode su ove sezone suočene sa problemiima u timu pa nisu imali snage za jači otpor.\nUtakmica je počela sa ogromnim brojem poena, walk-ova i grešaka, tako da je sve viđeno osim dobrog bejzbola.Dugačka prva izmena završena je rezultatom 9:3 za šampina Srbije. Dalji tok utakmice doneo je bolje bacanje mladog Marka Badovinaca koji je solidno izbacao ostatak utakmice.Beograd je uspeo da se odlepi na 16:6 u šestoj izmeni i time je bio kraj "mučenja" za oba tima.\nKonačan rezultat bio je 25:7 za Beograd'96 u "predstavi" kakva se obično viđa početkom sezone.\nNeizvesna utakmica bila je sve od četvrte izmene kada se povredio standardni catcher Spartanaca, Nebojša Božović, što je poremetilo ceo meč. Posle par iznuđenih izmena Spartanci ipak stižu do vodstva 6:4, ali Beograd stiže i prestiže na 10:6.Krajem šeste izmene Beograd vodi sa 11:7, a na kraju meča bilo je 20:10 za Beograd, za koji je na brdu završio Slobodan Bogdanović.\nTrener Nikola Vučević imao je ponovo na raspolaganju 20 igrača pa su tako skoro svi dobili šansu da igraju, dok je pitching Saše Zonića bio potez dana.\nNakon nekoliko meseci zimske pauze, narednog vikenda počinje 1.Liga Srbije utakmicom Beograd’96, Vojvode.\nTim Beograda imaće prvu proveru na Adi Ciganliju u 15h protiv znatno izmenjenog tima Vojvoda.Zanimljivo je da će za Beograd nastupati Slobodan Bogdanović i Nikola Ilić koji su do prošle godine nastupali za Zemunce.\nRoster Beograda ima čak 30 imena među kojima je i ime povratnika u ekipu Marka Ivkovića, koji će posle dvogodišnje pauze ponovo nastupiti za Beograd’96.\nTokom sezone očekuje se dolazak Keitha Corone i Nemanje Lilića koji dolaze prvenstveno radi CEB Kup kvalifikacija koji se krajem maja igra u Atini.Pored ove dvojice očekuje se dolazak još jednog pitchera za isti turnir.\nPored domaće lige šampion Srbije igraće i u interligi sa 4 tima iz Hrvatske i Vojvodine iz Novog Sada.Tako će u godini kada slavi 15 godina postojanja Beograd igrati na tri fronta uz fokus na rad sa mlađim kategorijama.


Zvonko Veselinović plovi jahtom Svetozara Marovića | BIRN\nFoto: Boban Đuričić\nAleksandar Đorđević , Marko Vešović\nBIRN otkriva kako je luksuzna jahta vredna skoro devet miliona evra prelazila iz ruke u ruku - od nekadašnjeg presednika Srbije i Crne Gore, preko firme bliske vladajućoj SNS, do Zvonka Veselinovića i Milana Radoičića - i šta to govori o povezanosti politike, biznisa i kriminala\nOvog proleća novinari BIRN-a uspeli su da na doku male i zabačene marine u Bokokotorskom zalivu blizu Tivta pronađu jahtu “Sara”, dok je čekala svoj red za finalne pripreme i sezonski servis.\nPriča o sudbini ove jahte, koja se nekada zvala “Kenco”, i koja je u kratkom periodu promenila tri vlasnika, je zapravo priča o povezanosti politike, biznisa i kriminala i njihovim zajedničkim poslovima skrivenim od očiju javnosti.\nLuksuzna jahta, koja je kupljena za skoro devet miliona evra, ima pet kabina za goste, plus smeštaj za posadu Foto: BIRN\nSve počinje 2008. godine kada Svetozar Marović, bivši predsednik Srbije i Crne Gore, postaje vlasnik raskošne jahte duge 30 metara i vredne 8,9 miliona evra koja je napravljena u poznatom italijanskom brodogradilištu Fereti.\nZajedno sa sinom Milošem, Marović kupuje brod na lizing preko austrijske Hipo Alpe Adrija banke, a operacija je obavljena preko ofšor kompanije Galaksi Grup registrovane na Svetom Vinsetu i Grenadinima, vidi se u dokumentaciji dostupnoj BIRN-u.\nKada je 2016. godine pobegao iz Crne Gore u Srbiju, Svetozar Marović uspeo je da izbegne zatvorsku kaznu na koju je osuđen zbog korupcije, ali nije mogao da se oslobodi i duga prema austrijskoj banci od skoro devet miliona evra za kupovinu luksuzne jahte.\nGodinu dana kasnije, 2017. godine, novosadska kompanija Južna Bačka sklapa sporazum sa austrijskom kompanijom Heta Leasing, koja je pravni naslednik Hipo Alpe Adria banke, i preuzima brod za svega 1,3 miliona evra.\nJahta trenutno u Grčkoj\nJužna Bačka dospela je u žižu javnosti početkom 2015. godine nakon serije tekstova BIRN-a u kojima je otkriveno da su dobili posao ispumpavanja vode iz potopljenog kopa Tamnava, kao i da je vlasnik firme Dragoljub Zbiljić bio jedini garant kredita od 55 miliona dinara za SNS za izbore 2012. godine\nNekoliko dana nakon što su kupili jahtu, Južna Bačka po istovetnoj ceni, prodaje brod kompaniji Inkop, u vlasništvu Zvonka Veselinovića i Milana Radoičića, dvojice kumova sa Kosova bliskih SNS-u, za koje se vezuju mnoge kriminalne radnje.\nMilan Radoičić i Zvonko Veselinović su u prvobitnoj optužnici za ubistvo Olivera Ivanovića označeni kao organizatori kriminalne grupe koja je pomagala u zločinu, mada nisu navedeni kao optuženi iako se njihova imena u dokumentu pominju na desetine puta.\nJoš tokom 2014. godine dok su novinari BIRN-a radili na priči o isušivanju vode iz Tamnave, u više navrata su stizali dobronamerni i iskreni saveti da je to „opasna priča“ i da prema saznanjima ljudi iz posla Zbiljić samo formalno vodi kompaniju Južna Bačka, a da je čovek koji vuče konce u stvari Zvonko Veselinović.\nKupovina jahte od Hete, a u ime i za potrebe Veselinovićevog Inkopa, zaista može da uputi na zaključak da Veselinović ima uticaj na poslovanje novosadske kompanije, kaže za BIRN izvor iz novosadske policije, koji je želeo da ostane anoniman.\nIzvor BIRN-a objašnjava da Veselinović u Novi Sad dolazi krajem 2013. godine, početkom 2014. godine, pre svega iz političkih razloga, kako bi pomogao Srpskoj naprednoj stranci da preuzme pokrajinsku vlast od Demokratske stranke.\nBIRN je već izveštavao o bliskim vezama Veselinovića i vladajuće stranke, kada je objavljena i njegova fotografija iz predizbornog štaba SNS-a sa bratom predsednika Srbije Andrejem Vučićem.\nBIRN je sredinom 2019. godine objavio fotografiju na kojoj se vide brat srpskog predsednika i Zvonko Veselinović u prostorijama marketinške agencije Inviktus medija tokom predizborne kampanje 2014. godine Foto: BIRN\nPosle toga, kaže izvor, Veselinović počinje da preuzima i velike poslove u Novom Sadu.\n“Zvonko Veselinović je u Novi Sad doneo tu šemu prikrivenog vlasništva, od raznih kafića pa do Južne Bačke”, kaže izvor BIRN-a iz novosadske policije.\nS obzirom da je na jahti Zvonka Veselinovića isključen radar nije bilo moguće pratiti je preko dostupnih sajtova za nadzor brodova. BIRN, međutim, saznaje da jahta ovog leta nije plovila crnogorskim morem, već da se nalazi u Grčkoj. BIRN saznaje i da je ovo možda poslednje leto da se Veselinović i Radoičić voze ovom jahtom, pošto su je navodno dali na prodaju.\nPut jahte od Crne Gore do Srbije\nPrema dostupnim specifikacijama proizvođača jahti Fereti, model broda koji je 2008. godine za 8.9 miliona evra na lizing preko Hipo Alpe Adria banke kupio Svetozar Marović, a koji danas voze Veselinović i Radoičić, ima pet kabina za goste, plus smeštaj za posadu.\nPrema pisanju crnogorskih medija, Marovići nisu uživali u komforu jahte i vozili se njome, već su je uglavnom koristili za rentiranje. Prema dostupnim podacima kompanija koje rentiraju jahte i brodove, cena nedeljnog zakupa ovog modela ide i preko 60.000 dolara.\nZbog neplaćanja rata, Hipo banka 2011. godine raskida ugovor i potražuje 8,9 miliona evra od bivšeg predsednika Srbije i Crne Gore. Četiri godine kasnije, 2015, banka podnosi tužbu pred Osnovnim sudom u Kotoru kako bi naplatila potraživanja.\nJedan od beogradskih advokata koji je zastupao banke u sličnim sudskim procesima i koji je želeo da ostane anoniman, za BIRN kaže da nije jasno zašto Hipo banka nije ranije aktivirala menice koje su Marovići potpisali kao garancije za naplatu duga, iako ovi godinama nisu plaćali svoje obaveze.\nNakon hapšenja Svetozara i Miloša Marovića i presude za korupciju 2016. godine pred Višim sudom u Podgorici, njih dvojica beže u Srbiju i izbegavaju izdržavanje zatvorske kazne. Za mlađeg Marovića je istekao rok za odsluženje kazne, a Svetozara Marovića još uvek čeka godinu i deset meseci zatvora.\n“Nema nijednog razloga osim političkog zašto Marovići nisu izručeni”, kaže za BIRN Dejan Milovac iz crnogorskog MANS-a, organizacije koja istražuje korupciju i organizovani kriminal.\nOn dodaje da finansijska istraga u slučaju Marović nije do kraja sprovedena jer tužilaštvo nije ispitalo svu njegovu imovinu i jahta nikada nije zaplenjena, što je morao biti slučaj.\n“Ceo sled događaja samo potvrđuje ogromne sumnje da je postojao prethodni dogovor između Marovića, tadašnje crnogorske vlasti i srpske države o sakrivanju Marovića u Srbiji”, kaže Milovac.\nBanka odustaje od gonjenja Marovića\nGodinu dana kasnije, jula 2017. godine, Heta Leasing kao pravni naslednik Hipo banke, odriče se tužbenog zahteva, odnosno odustaje od gonjenja Marovića, što je BIRN-u potvrđeno u sudu u Kotoru.\nPresuda suda u Kotoru u kojoj se navodi da je tužilac odustao od gonjenja Svetozara Marovića i njegovog sina Foto: BIRN\nOdustajanju od tužbe od 21. jula 2017. godine prethodila je nagodba iz 31. maja 2017. godine koju su postigli Heta Leasing i kompanija Južna Bačka iz Novog Sada.\nBIRN je došao do dokumentacije koja pokazuje da je Heta Leasing pristala na ponudu Južne Bačke od 1,3 miliona evra za dugovanje porodice Marović od 8,9 miliona.\nNa pitanje BIRN-a zašto su pristali na ovako umanjen iznos, iz austrijske banke prvobitno nisu hteli da odgovore, ali nakon ponovljenog pitanja stigao je odgovor u kome se kaže da je ovaj sporazum sproveden u skladu sa internom procedurom, kao i da su dobijene eksterne ocene za potvrdu cene.\n„Osim toga, izgleda da upoređujete vrednosti iz 2008. godine sa onima iz 2017. godine ne uzimajući u obzir stanje imovine u to vreme ili opterećenja povezana sa jahtom“, stoji u pisanom odgovoru.\nOstali nemi na pozive\nJužna Bačka i Inkop nisu hteli da odgovaraju na pitanja BIRN-a koja se tiču kupoprodaje broda, dok je Heta Leasing kao pravni naslednik Hipo Alpe Adria banke, zapretila tužbom ukoliko objavimo detalje njihovog poslovanja.\nMarovići su takođe ostali nemi na naše pozive. Svetozar i njegov sin Miloš danas uživaju zaštitu srpske države koja ne reaguje ni posle više zvaničnih zahteva za izručenje upućenih iz Crne Gore. Žive na Vračaru i bave se unosnim poslovima koje su pokrenuli u Srbiji, o čemu je BIRN pisao.\nVlada Crne Gore u više navrata je slala zahteve Vladi Srbije za izručenjem Svetozara Marovića, ali do sada je srpska strana ostala gluva na ove zahteve.\nMinistarstvo pravde Srbije nije odgovorilo na pitanja BIRN-a zašto ne postupa po zahtevima za izručenjem Svetozara Marovića.\nOčigledno da je Heta bila zadovoljna da naplati bilo šta od duga, da je Maroviću odgovaralo da skine dug sa vrata i da je Južna Bačka povoljno pazarila jahtu staru devet godina za 1,3 miliona evra.\nNaravno, treba uračunati i amortizaciju i druge troškove, ali danas, pet godina kasnije, jahte tog tipa i to godište prodaju se za tri miliona evra.\nIpak, Južna Bačka ne zadržava brod ni par dana i odmah ga prodaje kompaniji Inkop u vlasništvu Zvonka Veselinovića i Milana Radoičića. I to za u cent isti iznos za koji su ga i kupili.\nUz 1,3 miliona evra duga prema Heti, Južna Bačka namiruje i dug od 100.000 evra prema marini u Krfu gde je jahta bila vezana.\nJužna Bačka nije odgovorila na pitanja BIRN-a zašto je kupovinom jahte Svetozara Marovića rasteretila duga, da bi potom za isti iznos prodala jahtu kompaniji Inkop.\nNi Inkop nije odgovorio na pitanje za koje poslovne potrebe je kupio jahtu.\nNi Južna Bačka, ni Inkop nisu odgovorili na pitanja BIRN-a da li je neko iz državne administracije ili iz vladajuće Srpske napredne stranke posredovao u ovom aranžmanu.\nBIRN je u nekoliko navrata pisao o unosnim poslovima Zvonka Veselinovića i Milana Radoičića, pre svega u oblasti građevine, kao i o bliskim vezama sa Andrejom Vučićem, bratom srpskog predsednika.\nJužna Bačka: Preko SNS-a, do Veselinovića\n„BIRN, to su oni koji su dobili pare od … EU da govore nešto protiv Vlade Srbije. Tim lažovima recite da su opet lagali“, ovim rečima je tadašnji premijer Aleksandar Vučić 9. januara 2015. godine prokomentarisao istraživanje BIRN-a o ispumpavanju vode iz potopljenog kopa Tamnava, koje je izvodila Južna Bačka.\nBIRN je u istraživanju pokazao da je posao ispumpavanja dobila firma bez ikakvog iskustva u sličnim poslovima. Na ispumpavanje se čekalo četiri meseca kako bi se raspisao tender, iako je situacija nalagala hitnost. Tako je potrošeno preko 120 miliona evra za uvoz struje koja se inače proizvodila iz uglja kopa Tamnava.\nBIRN je u međuvremenu objavio i da je sadašnji vlasnik Južne Bačke Dragoljub Zbiljić bio jedini garant kredita od 55 miliona dinara za SNS za izbore 2012. godine. Zbiljić je u tom trenutku bio vlasnik male kompanije za otkup i preradu sirovina i optužen kao saučesnik organizovane grupe za utaju poraza i pranje novca.\nNa izborima 2012. godine SNS osvaja vlast, a godinu dana kasnije Zbiljić postaje vlasnik Južne Bačke, još tada velike i značajne kompanije u oblasti energetike. Od dolaska Srpske napredne stranke na vlast Južna Bačka je osam puta uvećala svoje prihode.\nZbiljić 2020. godine postaje vlasnik i Elektromontaže iz Kraljeva, druge najveće kompanije iz energetskog sektora u Srbiji.Ove dve kompanije zajedno dobijaju ubedljivo najveći deo poslova i tendera koje raspisuje Elektroprivreda Srbije. Istraživanje BIRN-a je pokazalo da najveći deo prihoda ove dve kompanije ostvaruju isključivo u poslu sa državom. Paralelno sa tim, na tenderima na kojima oni pobeđuju skoro da više nema konkurencije.\nOvaj tekst je nastao u saradnji sa austrijskim dnevnim listom Die Presse.\nČuvar srpske dece na Kosovu ili bahati čovek\nŠta sve treba da znate o Veselinoviću i Radoičiću\nPoslovi Zvonka Veselinovića i Milana Radoičića


Projekat" Ujedinjeni za bolje sutra" za popravljanje položaja Romkinja - GEM info\nProjekat“ Ujedinjeni za bolje sutra“ za popravljanje položaja Romkinja\n26. septembra 2019. 27. septembra 2019. Redakcija 0 Comments\nProjekat “Ujedinjeni za bolje sutra“ sprovodi se na teritoriji opština Lazarevac, Lajkovac, Ub i Mionica i ima za cilj popravljanje položaja Romkinja sa posebnim akcentom na zaštitu njihovog zdravlja, prevenciju bolesti i suzbijanje maloletničkih brakova. U okviru projekta u glavnoj ulici u Lazarevcu podeljeni su flajeri i i izvršeno anketiranje većinskog stanovništva o stanju i potrebama žena i devojčica romske nacionalnosti.\nŽenski romski centar, koji sprovodi projekat, je već potpisao memorandum o saradnji sa Policijskom upravom za Lazarevac, Domom zdravlja i Centrom za socijalni rad, čime su te institucije pokazale ozbiljnost u svojim ciljevima da Lazarevac učine boljim mestom za život svih nas, bez obzira na etničku ili versku pripadnost. Projekat se sprovodi uz podršku Care International-a i jedan je od pet na nivou regiona koji je odobren, rekla je za RTV GEM Slobodanka Vasić, predsednica Ženskog romskog centra.\nAkcija u glavnoj lazarevačkoj ulici imala je cilj da se ispita stav većinskog stanovništva kada je u pitanju stanje i potrebe romskih žena i devojčica.\nProlaznicima u glavnoj ulici predstavnici udruženja delili su upitnike sa željom da svi zajedno, i udruženja i organizacije, rade na uklanjanju svih oblika diskriminacija, rekla je Vasićeva. Svesni smo da Mionica i Ub nemaju lokalni akcioni plan za poboljšanje položaja Roma, dok GO Lazarevac već kreće sa realizacijom istih.\nŽenski romski centar na ovom projektu sarađuje sa organizacijom “Koreni Roma” iz Lazarevca i drugim relevantnim institucijama iz naše opštine.\nProjekat traje 30 meseci i u naredne 2,5 godine očekujemo pozitivne rezultate. Ukoliko bismo povećali stepen preventivnih pregleda, osim socijalnog aspekta, to bi uticalo i na ekonomsko stanje države u celini, rekla je predsednica Ženskom romskog centra.\nShare the post "Projekat“ Ujedinjeni za bolje sutra“ za popravljanje položaja Romkinja"\n← Pred zaposlenima PU “Rakila Kotarov Vuka“ brojne aktivnosti\nSvetski dan kontracepcije obeležen u Lazarevcu →