Sonia Magick: Магически разкази: Април 2012\nЗачудих се, ако приемем, че дърветата обичат да снимат това, което (си мислят), че виждат, например хората, минаващи наоколо, как ли биха ни възприемали и на какви ли причудливи неща биха ни оприличавали? :) Пък дори и да не снимат - може да обичат да рисуват, или, гледайки, да създават нови светове с някой таен орган, свързан със зрителния рецептор. Може и със слуховия, и с някой друг, неописан, например "интуитивния" или възприемателя за "разум"... :)\nНаближава времето на т.нар. празник "майско дърво".\nЕ, в наше време не се празнува масово. Като че ли дръвчето е изместено от елхата, която украсяваме по Никулден за Коледа и Нова година.\nА, освен всичко друго, някои стари дървета са играели ролята на храмове. Дали е имало смисъл в това? Вместо построени от човека грандиозни катедрали, да се "ползват услугите" на някой петстотин или хилядагодишен дъб? Дървото е антена към "Другия Свят" - възможно е и да е имало смисъл...\nИ още малко снимки на дървета...\nИ малко от "зелените дървета" - цветя и треви. Макар и наглед често мимолетни, за мравката те може би са величествени дъбове и букове, а защо не и брястове, и секвои? :) Под формата на теменужки...\nА тук околността на това старо дърво, ми заприлича на завзета от водни лилии, само че сухоземни, и нелилии...:)))\nИ нали съм на вълна "Слънце", ето за край едно, неизвестно каква величина, светещо през зелените същества...\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 10:52 ч. 4 коментара\nЕтикети: аеиа, антени към друг свят, дърво-фотограф, майско дърво, цветя\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 11:13 ч. 4 коментара\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 23:33 ч. 7 коментара\nНе мога да разбера -\nаз ли го следвам,\nили той мене.\nСамо сезоните се повтарят.\nТе всъщност са двама. Двойка.\nЖенската мъти, а Мъжкият й пее.\nНо покрай Нея се класирам и аз.\nТази вечер ми се стори,\nче един от напевите е:\nИ един поздрав към Сестра, чудя се,\nдали Славея не се изяви чрез нея? ;)\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 21:25 ч. 5 коментара\nЕтикети: аеиа, нощен славей, ом мани падме хум, соня петрова\nЙоан Кръстител – Шашмалонов превключи на „режим на светец” и успя да обуздае агресивно-кока-коловия пристъп на Слава. За първи път в живота си тя някак разбра съвсем осезаемо що значи суета и дори за съвсем кратко време успя да осъзнае колко време е изгубила в излишни затормозявания и терзания. Но, както казахме и преди, време нямаше.\n- Разкажете ми, какво се случи? Къде отиде събеседникът Ви?\n- Нищо не знам! Ако Ви кажа, ще ме вземете за луда. Този човек първо ми се яви в черквата, слизайки от черепа с кръстосани кости. А преди малко взе менюто и изчезна в него!!!\n- Какво пишеше в менюто? – Йоан прелистваше страниците на папчицата, но там си се виждаха до болка познатите артикули, характерни за всяко кафене. Той обаче бе твърде знаещ и се досети, че е станало нещо нехарактерно.\n- Пишеше единствено и само: звезден шоколад”!\n- А! Наистина ли?! Само това?\n- Да, странно, нали? Полудявам ли? – Слава имаше усещане за някакво чудо, а същевременно някак подсъзнателно бе възприела същността на Светеца – нещото, което я бе успокоило, карайки я да напъха своя „враг № 1 – кока-колата” в миша дупка. Но не знаеше кой е всъщност този чудодеен успокоител и унищожител на страховрагове. Затова реши да го пита пряко.\n- Но кой сте Вие?\n- Ще Ви обясня, малко по-натам. По-добре ли сте вече?\nШашмалонов вече знаеше, че тази жена е много интересен и ценен обект. В съзнанието му полека-лека започваше да се оформя цялостна и, както си му е редът, динамична картина, но имаше още множество липсващи части, почти всички свързани с мистериозно изчезналия понастоящем Пламен Симеонов. Йоан Кръстител усещаше, че контактът с бившето ченге няма да бъде от лесните и долавяше, в качеството си на светец, че Симеонов далеч не е безобидна Божия твар.\n- Знаете ли, най-добре да си отидете вкъщи и хубаво да се наспите!\n- Ама, как...\n- Моля Ви, послушайте ме! – тонът на отеца-светец не търпеше възражения. – Ето моя визитка, обадете ми се, когато се почувствате готова – сега каквото и да Ви кажа – всичко ще е безсмислено. Преживяхте много необикновени неща за съвсем кратко време и е добре да се отпуснете и да ги асимилирате – доколкото е възможно. Когато се видим следващия път, аз няма да изглеждам така, както сега. Ще ме „познаете” по косата – тя ще е същата.\nСлава го гледаше и слушаше като тресната. Някак хипнотизирана. Чудеше се, някъде встрани от съзнанието си, как е възможно всекидневната ти реалност да бъде обърната по този начин – да изскачат секс-символи от черепи с кръстосани кости, после същите тези да се шмугват безвъзвратно в менюто, а кафеджията да има излъчване на всесилен светец, и да твърди, че следващия път ще бъде съвсем друг на вид.\nДокато Слава мислеше немислейки тия налудничави на вид неща, Йоан Кръстител викна такси от мобилния си и тя, без да се усети, се озова в кола, на път за вкъщи.\nЙоан гледаше след отдалечаващото се МПС, когато звънна телефонът му. Слушайки отсрещната страна, лицето му доби разтревожен израз. Той хукна през подземието към черквата. Там влезе в иконата, на която би трябвало да е изобразен Йоан Кръстител, но всъщност се мъдреше отец Добромир, и след малко отец Шашмалонов излезе цял-целеничък от иконата, оставяйки образа на Кръстителя, т.е. на оригинала, върху повърхността на дървената основа.\nОтецът не се помайва, а бързотично изхвърча от черквата, мятайки се на едно съвсем ново, зелено БМВ, спортен поръчков модел. Слава Богу, нямаше задръствания и той бързо се измъкна от града, насочвайки се към един дом за увредени деца, който се намираше в покрайнините на столицата, в една нископланинска местност. Този дом бе под ръководството и опеката на отеца.\nШашмалонов пристигна пред огромните масивни порти. Натисна дистанционното и те се отвориха автоматично. Влетя с колата във вътрешността. Портите се затвориха зад него.\nВсъщност, сградата, в която влезе отеца, изобщо не приличаше на дом за увредени деца. Бе огромна, но от нея не се виждаше нищо, защото отвсякъде бе оградена с висок зид и по-скоро наподобяваше имение на някой изявен мафиот, в което и муха не може да влезе току-така, камо ли човек да види какво има вътре. Най-интересното беше, че никой, освен отеца, верния персонал и децата, не знаеше какво представлява това имение.\nИсторията на този дом е малко дългичка, затова ще се наложи да вземем време колкото един плетен кош за пране и да я разкажем – макар че време отново нямаше! Сякаш нямовремието пълзеше по петите на Шашмалонов и постоянно му се налагаше да бърза за нещо по тази причина.\nВсичко започна при поредното ровене в едно блато. Отец Добромир очакваше, че ще попадне на съкровище, останало от древен български владетел – отпреди Първото Българско Царство. (Всеизвестно е, че много от съкровищата се намират под блата.) Той, всъщност, дори не пипваше намерените съкровища. Просто отбелязваше на определени закодирани места къде се намират и дотам. Единственото, което правеше, беше да събира един вид особена енергия от тези безценни реликви. За нея ще разкажем по-нататък. Но при това ровене отецът, вместо на съкровище, налетя на един дом за увредени деца. Как точно се случи това – няма да описваме. Отецът си беше в съвсем будно състояние, и не беше възприел външността на Свети Йоан Кръстител. Беше си той – от плът и кръв. Макар да бе виждал какво ли не, този дом го разтресе из основи. Идваше му да взриви цялата планета, която бе позволила съществуването на такова нещо. Искаше му се да взриви и Бога, и всичко. Децата бяха в отчайващо трагично състояние... След много вайкания, съжаления и разсъждения, Шашмалонов дойде на себе си и реши, че щом попада на такъв дом посредством блато, значи всъщност този дом, въпреки ужасния си вид, е някакъв вид съкровище. Отбеляза го къде се намира и започна борба с държавата и църквата, с цел да подобри условията за живот на тези окаяни деца. Та това бяха човешки същества! Разбира се, въпреки енергията и хъса му, той удари на камък. Никой не можеше да помогне. Никой не искаше.\nДобромир Шашмалонов реши да се срещне със „своя” Светия – Йоан Предтеча. Тук е моментът пак малко да се отклоним от времевия кош за пране(при това – плетен!) и да дадем още малко информация за необичайната колаборация между свещеник Шашмалонов и Свети Йоан Кръстител. Всъщност, когато отецът влезеше в иконата и после излезеше оттам с външността на Йоан, той си беше себе си, но приел голяма част от силите и характеристиките на Светеца. Самият Йоан му бе позволил да прави това, с цел да може да се справя по-лесно при някои затрудняващи светски ситуации. Това беше нещо като полу-инвокация – действието, при което магьосниците извикват дадена сила (Божество, демон и пр.), като й позволяват да се всели в тях. При инвокацията обаче, самият магьосник понякога губи своята личност, докато е обзет от свръхестественото същество.\nВ интерес на истината, Шашмалонов се опита да направи нещо за дома, посредством тази полу-инвокация. Оказа се, че не може да направи нищо, дори и със силите на светец. Затова се принуди да иска среща с Йоан.\nПредтеча никога не му отказваше срещи и двамата се срещнаха – на едно непосещавано от хора езеро на Пирин. Върху него, за да бъдем по-точни. Срещата бе кратка, но съдържателна. Йоан изказа за пореден път съжалението си, че не той е провъзгласен от хората за бог, а Иисус Христос; после допълни, че, ако той би бил бог, такива неща нямало да се случват, но пак добре, че не били под път и над път;\n- Но ти СИ БОГ! – прекъсна го Шашмалонов.\nАко ги чуваше някой случаен гражданин-турист, би помислил, че Шашмалонов е наследник на тамплиерите – стига гражданинът-турист да се интересуваше от тамплиери. Но наоколо нямаше никой и затова и никой не си помисли, че отецът има нещо общо с рицарите-тамплиери.\n- Е, добре! – ядоса се Светията. – Това твоето, явно, са камъни в моята градина! Ще помогна. Макар че е изключително трудно.\n„Ужас! – мислеше отец Добромир. – Щом и за Него е трудно! Не ми се мисли!”.\n- Ще действам чрез теб, от теб се иска просто по-често да влизаш в иконата. Мисля, че за по-малко от година ще се справим...\n- Дай ми все пак някакви насоки, Йоане! Каквото и да е – ще го разбера.\n- Ами, как да кажа... Трудно ми е да ти обясня сега. За целта: ще обединя богатството и бедността. Само това мога да кажа.\nСрещата приключи. Шашмалонов бе нелокално пренесен от повърхността на Пиринското езеро в своята църква. И се чудеше какво ли има предвид светията с последните си думи. Дали щеше да вземе богатството на някой наркобос, правейки го отшелник, носещ власеница и славещ Бог в Небесата, дали друго? Шашмалонов не знаеше...\n17.04.2012г. Соня Петрова - Аеиа\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 1:08 ч. 5 коментара\nЕтикети: аеиа, блато, йоан кръстител, соня петрова, съкровище\nОт много години имам вкъщи иконата на Бачковската Света Богородица - взех си я от манастира при едно от посещенията ми там. Знам, че е една от трите най-чудодейни икони у нас - преди няколко години те бяха "дошли" в Александър Невски - другите са Богородица от Рилския манастир и Троеручицата от Троянския.\nИнтересното е, че не знаех нищо конкретно за точно тази икона. Харесваше ми, защото визуално изглежда да е от т.нар черни деви. Дали е така - не знам, може годините да са й потъмнили цвета.\nСъзнавам също така, че силата на Богородица, нашата Господарка от Космоса, както я нарича Робърт Антон Уилсън, не може и не е добре, нито правилно, да се възприема като концентрирана в някакъв си образ, т.е. икона. Но, най-вероятно по неведоми пътища, тази сила се проявява понякога посредством чудеса, извършени от иконата - Истинската Дева Мария се проявява чрез своите образи, защото човекът възприема много по-лесно нещата, когато са представени образно - така ни е устроено (засега) съзнанието. Кой знае колко неща, които се проявяват по други начини, ни минават пред очите, но ние не ги забелязваме и съответно - не добиваме усещане нито за чудо, нито за каквото и да е друго...\nДали защото е Великден, но тази нощ сънувах част от иконите на Богородица,които са вкъщи. Никога досега не съм ги сънувала. И преди малко отворих случайно новините по Нета. Учудих се много! Видях, че днес се провежда литийно шествие с Бачковската Светиня. Шествието се провежда всяка година на втория ден от Възкресение Христово и иконата се пренася до местността Клувията.\nРазбрах, най-сетне, и нейната история - през 1311 година две овчарчета намират иконата в планинската местност Клувията. Пренасят я с лития в манастира, но през следващите дни тя се връща отново на мястото, където е намерена. Твърди се, че нейната сила е най-голяма на Великден, и по-специално на днешния, втори ден от Празника. Други предания разказват, че тази икона е една от двадесетте в целия свят, за изографисването на които е позирала самата Дева Мария - сътворена е от свети евангелист Лука, който е изобразил и първообраза на Иисус Христос.\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 11:51 ч. 6 коментара\nЕтикети: аеиа, бачковската света богородица, клувията, соня петрова, черни деви, чудо\nЕдно седемгодишно момченце бе влязло там с баба си и стоеше чинно до нея, държейки запалена свещ в ръка и гледайки лицата на иконите от иконостаса.\n- Бабо, бабоооо! Гледай...\n- Ваньо, моля те, недей крещя така, грехота е! Остави ме да се помоля и ще ми кажеш после, моля те! Шшшттт.\nВаньо млъкна за момент, но не можа да изтрае:\n- Кой е на тази икона? Виж, де, бабо! Същият е като попа! Миналия път не беше такъв!\n- Ваньо, престани, моля те! Глупости говориш! Това е Йоан Кръстител, няма нищо общо с отеца, и си е съвсем същия като миналия път! Помолих те да не крещиш така!\n- Сигурен съм пък!\n- Глупости! Хайде!\nИ бабата задърпа внука си към свещниците, където поставиха запалените свещи и после излязоха от храма.\nОтец Добромир Шашмалонов бе, меко казано, странна птица. И момченцето Ваньо бе напълно право, че той е този, който се звери към богомолците, под формата на икона на Йоан Кръстител. За радост на свещеника обаче, единствено в много редки случаи някое дете можеше да забележи странната подмяна на „оригинала” в иконата и да разпознае в образа на светеца „попа”. Повечето хора виждаха това, което мозъкът им бе свикнал да вижда – както в сляпото петно мозъкът си построява съответен измислен образ, така мозъците виждаха иконата, с която бяха свикнали „по принцип”. Тук няма да се задълбаваме с какъв процент от заобикалящата ни реалност се случва това, което ставаше с подменената икона. Защото няма време! Шашмалонов-Йоан Кръстител наливаше вода и кока-кола в устата на шокираната Слава и очакваше с висше нетърпение тя да вдигне кръвното и да излезе от шока, за да може да каже какво точно се бе случило. Защото, независимо че бе наблюдавал цялата сцена, Йоан-Добромир-Кръстител не успя да разбере като как така Пламен Симеонов бе всмукан в неговото меню. Меню като меню! Никога не бе правило такова нещо преди!\nСлед няколко дълги минути, Слава показа ярко изразени признаци на Изход от шока, вдигайки ярък скандал на кафеджията – идваше й да му откъсне главата! Тоя идиот си бе позволил да злоупотреби с тялото й по най-долен и ужасяващ начин! Ето как: наливаше й кока-кола в устата – напитка, от която Слава се страхуваше като дявол от тамян и която не бе близвала от над петнадесет години!\nМного е опасно да попаднеш под огъня на жена, с която си злоупотребил по този начин. Това наистина отнема време. Но, отнемайки на едно място, всъщност дава другаде – затова тук виждаме малка времева кошница, в която ще можем да метнем малко повече неща за странната птица – свещеник Добромир Шашмалонов.\nКакто вече всички се досещат, този многостранно надарен човек умееше да подменя своята личност и външност с тези на Йоан Кръстител. Дали когато Шашмалонов влезеше в иконата, всъщност оставяше в нея своето съзнание и съответно получаваше съзнанието на Йоан Кръстител – това засега няма да го казваме, защото кошницата може да се пръсне от дългите обяснения и обясненията на обясненията. Ще се задоволим с най-важното, а именно: ако Църквата знаеше за практиките на този неин служител, тя на наносекундата би го отлъчила, низвергнала и, ако отецът живееше няколко века по-рано – би го изгорила на поне петдесетина клади. Но нито знаеше, нито времето беше в нейна полза. А Добромир Шашмалонов знаеше как да се възползва от незнанието и неползовремието.\nТой бе мъж с впечатляваща външност. Единствената външна прилика между него и Йоан Кръстител бе буйната, дълга, тъмна и непокорна коса. Беше със среден ръст, с яко телосложение и склонност към пълнеене, която обаче в повечето случаи успяваше да овладява и никога не си позволяваше да преминава повече от петнадесет килограма над нормата. Пъстрите му очи можеха да бъдат много изразителни и да докарват силно пронизителен поглед, но умееха и да изглеждат индиферентни и неконцентрирани. Когато беше себе си, (а не Йоан), имаше къса, прошарена брада. В момента на настоящата история той бе четиридесет и седем годишен и семеен, както подобава на православен свещеник; имаше четири пораснали деца и доста кротка, хрисима и завеяна съпруга. Никой от семейството му и на йота не подозираше за уменията на отеца, нито знаеха нещо за „другите” му интереси. За жена си, за децата си и за всички други той бе идеалният съпруг, баща и свещеник. Човек скучен, но добър и сериозен, знаещ, можещ, вярващ и тежащ на мястото си.\nОще в гимназията той схвана, че умее да сънува осъзнато. Задълба се в този въпрос и започна бясно реално експериментиране. И съответно постигна невероятно много за съвсем кратко време. Едно от първите неща, които научи в осъзнатите си сънища, бе знанието за неговия „закрилник” – нещото, което можеше да му даде Абсолютното знание и съответно – Тоталната Власт. Този „закрилник” се оказа никому неизвестно растение, което в сънищата му бе наречено „блатна марихуана” и което той трябваше да открие на всяка цена. Обаче се налагаше да постигне това съвсем наяве – защото на сън му бе отказано категорично: „В това е част от смисъла!” – бе казала неговата Осъзната Сънуваща Същност. Е, само той си знаеше колко блата бе избродил през досегашния си живот! Повече от тридесет години тайно претърсване на блата! И покрай това успя да се изучи блестящо, да създаде семейство, да направи кариера и така нататък. Покрай ровенето в блата, бе придобил и умението да евокира по особен начин Свети Йоан Кръстител. Но дори и това не можа да го срещне със заветния Закрилник. Шашмалонов вече твърде често бе започнал да мисли, че тази блатна марихуана е нещо като Философския камък, или като Граала, или Кивота – и постепенно накланяше към отказ от своите търсения, когато попадна на черепа с кръстосаните кости в своята черква и оттам – на Пламен Симеонов. В него той видя мъждукаща надеждица и оклюмалият му ентусиазъм понадигна глава...\n14.04.2012 г. Соня Петрова - Аеиа\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 1:06 ч. 2 коментара\nЕтикети: аеиа, блатна марихуана, йоан кръстител, осъзнати сънища, соня петрова\nМакар на носа на Йоан Кръстител хич да не му се вярваше, че Пламен Симеонов се занимава с търговия с екзотични растения, редно е да уточним, че той наистина се занимаваше с това – и то много по-търговия и много по-екзотични, отколкото можеха да си представят повечето хора на планетата. Но засега тази полуполовинчата информация ще я оставим да отлежава – когато става дума за Симеонов, никога не може да се каже всичко изцяло и отведнъж, естеството му просто е такова, не за друго...\nСлед споменатия джиесемен разговор, Пламен Симеонов продължи да омагьосва Слава, която усещаше, че с всяка една дума все повече попада под влиянието на този ... невъзможно-нереален, но отчайващо реален човек. Имаше нещо в него, което тя не можеше да определи, усещаше, че го има това „нещо”, но някак полуподпрагово. Иначе, повечето неща, които й говореше този рус прошарен красавец, не значеха нищо за нея. Дори в един момент тя се усети, че не възприема смислово думите на ченгето. Защото всичко, което Симеонов казваше (а той не си даваше зор да замълчи дори за миг), беше твърде далеч от настоящата Славина реалност. Да, младата жена бе доста начетена по отношение на различни религии, символика и тайни общества, но всъщност сегашните й действителност и занимания бяха твърде далеч от всичко това. Тя бе двадесет и осем годишна, несемейна, завършила блестящо една трудна филология, но накрая на студенстването си неочаквано дори за самата себе си създаде фирма за покупко-продажба на недвижими имоти и се задълбочи в този бранш. Филологията отиде в пета глуха, така да се каже. Фирмата й тръгна невероятно добре, въпреки твърде намаленото търсене, огромната конкуренция и отчайващото свиване на пазара – дали това се дължеше на някаква нейна неподозирана дарба, дали на късмет, дали на съвкупността от тези и още някои фактори – това само Симеонов можеше да каже, но той рядко си позволяваше да дава току-така информация – дори на самия себе си.\nМакар че по начало Слава Илкова имаше доста разширени и нестандартни интереси, тя дотолкова бе затънала в разрасналата се фирма, че в последно време не можеше да прочете дори една книга като хората – бизнесът я бе завладял изцяло. Даже заради това не беше сколасала да създаде по-сериозна връзка с някой мъж (или с жена, или и с двата вида) – нямаше време. Към хората и тяхната „психика” Слава определено имаше огромен усет, „вродена дарба”, както я наричаше тя. Но в този случай за първи път в живота си тя не можеше да разбере какво представлява Симеонов – и затова му позволи (без дори за секунда да заподозре) да я омагьоса по този начин. А може би именно липсата на адекватен сексуално-емоционален (има ли такова нещо?) партньор помогна на Симеонов да омае така тази красавица, която, не стига че беше толкова атрактивна, ами бе и над двадесет години по-млада от него...\nПламен Симеонов обаче не беше никак възхитен – все повече и повече се убеждаваше, че проектът „череп с кръстосани кости” е един провал – тази жена не ставаше за нищо! Даже не можеше да се концентрира и да разбере за какво й се говори! Явно бе сбъркал нещо в създаването на „центровете” в храмовете – или някоя неизвестна нему сила се беше намесила и изкривила нещата по начин, който да доведе до сегашното комично положение.\nЙоан Кръстител обаче, оттатък кафеджийската амбразура, далеч не мислеше така. Но време за мислене в този момент не му остана, понеже Слава поиска да хапне нещо – изведнъж усети някакъв неопределим копнеж... Всъщност, копнежът си бе съвсем точно определим – тя съвсем осезаемо усети, че иска да прави секс със събеседника си – тук и сега! Нещо като усещането, което хората наричат „удари ме в чатала” – получаващо се например при бързо изпиване на някоя спиртна напитка. В случая обаче – умножено по около сто цяло и едно. Но госпожица Илкова все пак бе твърде възпитана и ошлайфана, и успя да сдържи този тъй див порив, преобразувайки го в банален и излеждащ неовладяем пристъп на глад.\n„Ужас! – помисли си Симеонов. – Та тя страда от хранително разстройство! Тц, тц, булимии, анорексии – Господи, на какво налетях! Срам!”...\nМакар заведението да бе на самообслужване, Йоан изтича до масата с единствените посетители и подаде менюто на Слава. Тя го отвори и ахна.\n- Вижте! Какво е това?! Единственото, което пише е...\nСимеонов млъкна и се заслуша – събеседничката му най-сетне казваше нещо! Постижение!\n- Да, какво толкова Ви впечатли!? Да не би да страдате от алергия към нещо?\n- Не! Не! За първи път виждам такова ядене!\n- Дайте да видя! – Симеонов се опита да вземе менюто от ръцете й, но тя го бе стиснала конвулсивно.\n- Пише: „Звезден шоколад”!...\nПри чуването на това словосъчетание Симеонов пребледня, после все пак успя да грабне кафеджийското меню и да впие поглед в съдържанието му. При последното му действие той... се шмугна в менюто и изчезна! Все едно нещо го изсмука в папката, даже май в думите...\nСлава видя това и, разбира се, изпадна в шок.\nЙоан Кръстител се втурна да я спасява...\n12.03.2012г. Соня Петрова - Аеиа\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 23:44 ч. 6 коментара\nЕтикети: аеиа, звезден шоколад, йоан кръстител, соня петрова\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 22:20 ч. 2 коментара\nПубликувано от Соня Петрова - Аеиа в 17:07 ч. 6 коментара


В Австрия подготвят закон за електрическите скутери - e-bikes | Ekolelo.bg\nВ Германия също е се търси решение как да се процедира с така наречените електрически скутери. Те са прекалено бързи и непредвидими за вело алеите, и в същото време прекалено бавни за участниците в движението по улиците.\nВ най-близко бъдеще в Австрия ще бъдат взети мерки и този проблем ще бъде поставен под законови рамки и ще бъдат измислени ясни правила за водачите на тротинетките с електрически двигатели. В уведомителна бележка министърът на транспорта, иновациите и технологиите на Австрия Норбърт Хофър предложи е-скутерите да се класифицират като участници в движението по пътищата. Комитетът по транспорт и министерски съвет я одобриха. Какво означава това? Австрийските законодатели ще добавят алинея в техния закон за движение по пътищата, която ще се нарича „управляване на скутери“. По този начин на водачите им ще бъде забранено да ги управляват по тротоари и пешеходни зони. Също така, на кормилата на скутерите ще трябва да се поставят задължите за велосипедистите аксесоари, като звънец, светлина и други. Говоренето по телефона без устройство hadsfree, докато се управляват също ще бъде забранено. В закона ще има и ограничение за употреба на алкохол на водачите на електрически скутери. Максимално допустимото количество на алкохол в кръвта ще бъде 0.8 промила. Ще се правят ефективни проверки за изправността на спирачната система. Ако водачите не желаят да са част от нормалното движение на МПС-та по улиците, а да се чувстват по-сигурни по тротоарите, те ще трябва да се движат с нормална пешеходна скорост и без електрическо подпомагане.\nИма обаче и изключение на правилото. По желание на местните власти, могат да бъдат изградени алеи за електрическите скутери, където условието ще бъде те да са с не по-мощен от 600 W двигател и да не развиват по-висока максимална скорост от 25 км/ч.\ntagPlaceholderTags: streetscooter, e-scooter


Сестра и брат, Ива Йонова и Христофор Йонов, идват от Виена за първия си общ дебют на българска сцена - theatre.art.bg\nВ българската премиера на комичната опера „Граф Ори” от Росини, постановка на Държавна опера Варна, с диригент Дидие Талпен и режисьор Емануел Кордолиани, Ива Йонова и Ирина Жекова изпълняват ролята на Графиня Адела, а Валерий Георгиев и Христофор Йонов пресъздават образа на главния герой Граф Ори.\nИва Йонова - сопран\nРодена във Велико Търново, завършва средно образование с пълно отличие в музикалното училище „Веселин Стоянов” в Русе, в класа по оперно пеене на Катрин Емилова и Георги Делиганев. Дипломира се с пълно отличие по специалностите оперно пеене и музикална педагогика в ДМА”Панчо Владигеров” (1996), специализира в Университета за музикално и театрално изкуство във Виена и Нюрнберг, както и в майсторски класове при проф. Маргарита Лилова, проф. Едит Вийнс, проф.Силвия Гещи, проф.Клаудия Едер, проф.Зигфрид Йерусалем и Томас Хемпсън. Певицата е приета с конкурс сред повече от 500 кандидати в Международното студио за белканто във Виньола (2008), където и до днес работи със световноизвестната оперна звезда Мирела Френи. Ива Йонова дебютира в ролята на Бастиена в „Бастиен и Бастиена” от Моцарт с Мюнхенската Филхармония, след което печели награди в редица международни конкурси, като ”Мими Балканска” (1997), „Ерика Кьот” в Германия (1999), „Хайнрих Щрекер” във Виена (2001), „Музика Виена” (2008)”.\nУчаства в редица международни фестивали: Екс ан прованс (Франция), Хелзинки (Финландия), Виенски музикални седмици (Австрия, Бароков фестивал „Амброне” (Франция), Моцартов фестивал Премено (Италия). Работи с диригенти като Зубин Мета, Александър Бригер, Риналдо Алесандрини, Фабрицио Вентура, Диан Чобанов и др. В репертоара на певицата влизат ролите на Констанца в „Отвличане от сарая”; Памина и Първа дама във „Вълшебната флейта”; Фиордилиджи в „Така правят всички жени”; Донна Анна и Донна Елвира в „Дон Жуан” (Моцарт); Мими в „Бохеми” и Чо-чо-сан в „Мадам Бътерфлай” (Пучини) и др. Като солистка в Щатсопера Майнинген (Германия) прави над 30 роли (2002-2008). През април 2008 участва с огромен успех като Арминио в едноименната опера на Франческо Риналди, поставена за първи път на европейска сцена и издадена на компакт диск. Отличена за „Най-добър млад артист на годината” (2006) през юбилейната 175-годишнина от създаването на Щатсопера Майнинген и удостоена със званието „Почетен член на Щатсопера Майнинген” (2009). Поканена е лично от известния Вагнеров певец Зигфрид Йерусалем за ролята на Електра от „Идоменео” на Моцарт в Германия и за Лиза в „Страната на усмивките” от Лехар (2010). Последното й участие в ролята на Розалинда я представя на европейско турне, заедно със солисти от Виенската Щатсопера и Фолксопера Виена.\nХристофор Йонов - тенор\nРоден във Велико Търново (1974), завършва ДМА „Проф. Панчо Владигеров” (1999) в класа на Валери Попова и Маестро Михаил Ангелов с пълно отличие. С пълно отличие завършва и класовете за опера и оперета на Виенската консерватория (2005). Заслужава високи оценки в работата си с едни от най-добрите Росиниеви тенори на нашето време Франциско Арайза и Раул Гименез, специализира интерпретация при Маестро Фабио Луизи и актьорско майсторство при Ото Шенк. Световната прима Едита Груберова предвещава на младия тенор блестяща кариера и досега му е наставник в изработването на много от ролите. Още по време на следването си в София, Христофор Йонов е ангажиран като солист в Държавна Опера Русе, където прави своя оперен дебют (1999) с ролята на Марио Каварадоси в „Тоска”. След ангажименти в ОФД Бургас, през 2001 г. се премества да живее във Виена.\nУчаства в мащабен международен проект с ораторията на Август Ипавец „Аd misam in agris”, посветена на Милениума (2000) и написана за тенора на Виенската Щатсопера Янец Лотрич, на когото Христофор Йонов е дубльор. Творбата е изпълнена във Виена, Италия, Германия и записана от Словенската национална телевизия. Певецът печели награди от международните конкурси „Ерика Кьот” в Германия (2001), Голямата награда на „Хилда де Гроте” в Белгия (2002), финалист на „Енрико Карузо” в Милано (2001). Гастролира постоянно в Италия, Германия, Австрия, Белгия, Франция, Чехия, Словакия, Япония, Китай и др. Работи с оркестри като Мюнхенската филхармония, Райнланд-Пфалц Филхармония, Белгийски фестивален оркестър, Осака фестивален оркестър и др., както и с Баварската камерна опера. Сценични партньори са му певци от Виенската Щатсопера и Фолксопера Виена, Метрополитен, Ла Скала, Сан Франциско Опера, Ковънт Гардън, Болшой театър и др. Партнира си с имена като Йохан Ковалски, Зигфрид Йерусалем, Хилда де Гроте, Ребека Нелсен, Янец Лотрич и др. Работи с диригенти и пианисти като Фабио Луизи, Кристоф Еберле, Едуард Раскин, Михаил Ангелов, Кристиан Полак, Гюнтер Граф и др.\nВ престижния фестивал Клангбоген във Виена (2004) е избран сред 250 тенора да изпълни ролята на Стивън в съвременната опера „God’s Liar” на Джон Каскен по новелата на Толстой „Отец Сергей”, която за първи път се поставя в Австрия. Участва също във фестивалите „Музика Майорка”, „Белканто фестивал” в Бад Вилдбад, Фестивала за рядко поставяни опери в Нойбург, Оперния фестивал в Кирхщетен, Летния фестивал в Луизенбург и др. Богатият оперен репертоар на Христофор Йонов включва опери от: Моцарт „Вълшебната флейта” (Тамино), „Дон Жуан” (Дон Отавио), „Сватбата на Фигаро” (Дон Базилио; от Росини „Италианката в Алжир”; от Верди „Риголето” (Херцогът), „Набуко” (Исмаел), „Травиата” (Алфред); от Пучини „Тоска” (Каварадоси), „Мадам Бътерфлай” (Пинкертон), както и оперети от: Лехар „Веселата вдовица” (Росийон); от Щраус „Прилепът” (Алфред) и др. През август 2008 год. дебютира с изключителен успех в ролята на Дон Рамиро от „Пепеляшка” на Росини на Оперния фестивал Кирхщетен под режисурата на световноизвестния Филип Харнонкур, след което е поканен отново за следващото издание (2009) за ролята на Алфред от „Травиата”. Участва в световната премиера на „Реквием” от австрийския композитор Бела Фишер, записана от Австрийската национална телевизия ORF1 (2009). С оперетата „Прилепът” и солисти от Виенската Щатсопера прави големи турнета в Япония и Европа (2011). Бъдещи ангажименти ще отведат певеца на европейско турне с оперетата „Птицепродавецът” и отново на летния фестивал в Луизенбург с операта „Риголето”. Предстоят му и множество концерти в Германия, Австрия, Швейцария и Белгия.


120 години от живота на България (1920-2040) :: НИЕ-222 Грижите на кабинет и синдикати за честния бизнес\n22.12.2019 19:37 - НИЕ-222 Грижите на кабинет и синдикати за честния бизнес\nГрижите на правителството за българския дребен бизнес\nУважаването на частната собственост, което е главна разлика между демократичните общества и комунистическото устройство на държавата-собственик, единствено създава условия за започване и за устойчиво развитие на частен бизнес. В този смисъл, колкото и да бяха симулативни промените, обявени на нашия 10 ноември, от тази дата нататък можеше изобщо да се говори за старт на българския частен бизнес. Частна собственост без ясни правила на играта и държавни гаранции за тяхното спазване не e за никого привлекателна. Но самата мисъл, че можеш да си Собственик, е толкова мощен двигател, че в крайна сметка създаване на въпросните правила е само въпрос на време. Затова определено смятам: колкото и да се напъва комунистическата партия, тя е обречена на неуспех, а контролираните от нея сега мафиоти ще успеят да се измъкнат от мъртвата й хватка, придавайки законност на натрупаното.\nНо се гневя и презирам сега комунисти и мафиоти, защото те продължават да развращават децата и внуците ни. Оставете тях поне! Не засаждайте в душите им вашите лоши принципи. Не отдалечавайте бъдещето ни с още едно поколение! Парите са ви дали вече достатъчно предимство, за да си позволите да се състезавате честно оттук нататък!\nВсеки сравнително честен частен бизнес в началото е бил "дребен" и е започнал с малко пари и повече предприемчивост. Правителството на СДС пое своите отговорности, когато основните икономически структури на демократич-ното общество бяха почти създадени. Това трябва да се отчете в положителната част от баланса на правителствата на Луканов и Попов. Но погрешното е, че тези структури започнаха да се пълнят с лошо съдържание. Превръщаха се в "авгиеви" обори.\nАко питате мен, най-голямото Нещо, което тръгна да прави Филип Димитров е да ги почисти – да премахне старите обременени комунистически кадри; да разкара техните подставени протежета, разсипващи срещу лични облаги държавата с цел да се дискредитира демокрацията; и да постанови за нова България, че честността е най-добрата политика.\n- На кого от българите можеше да разчита, че ще го подкрепят? На онези, които помнят – в ума или в гените си – какво е било преди да дойдат комунистите. За тези хора беше предназначена реституцията на сгради и земя. На предприемчивите, умните и работливите. За тях беше предназначена приватизацията.\n- Кои му пречеха? Комунистите и слугите им – за тях бяха законите за конфискация на партийното имущество и за декомунизация на обществото ни.\nТакива мащабни промени се правят с подходящи инструменти – кадрите на държавата, икономиката и финансовата сфера, както и целокупния народ на тази държава. Филип тръгна да сменя държавните кадри, но кадрите на ДС в Народното събрание му скроиха шапката и го заместиха с Беров. За смяната на икономическите кадри се разчиташе на Тренчев и неговото войнство по места. Станалото се знае.\nЕдинственото място, където Филип не бръкна, бяха банките. Не му позволиха! За забравилите припомням – оригиналният закон на СДС за банките и кредитното дело съдържаше забранителна клауза в банковите съвети да има лица, участвали в ръководни структури на БКП преди 10 ноември 1989. Конституционният съд отмени таза забрана като противоречаща на новата конституция от 1991 година.\nКакво направиха Беров и икономическите кадри на милата Партия за дребния частен бизнес? Как банките помогнаха на дребните собственици да стъпят на краката си?\nНай-напред министърът Танев побесня, че земята се връща на истинските собственици в реални граници и пукна-тресна, но смени ликвидационните съвети с тричленки, които започнаха да слагат колчетата на предишните кооперативни блокове. Тази му "комасация" селяните не я приеха и зачакаха да си отиде министъра. Ентусиазъмът се превърна в апатия. Земята запустя. Общото грабене в държавата се пренесе и на село. Защото разсипията трябваше да се припише на демокрацията. Селскостопанското производство се сви съвсем, цените хукнаха нагоре. И селото опустя.\nПосле се появи мръсната дума "реститутка", приватизацията се пренесе под масата, законът за чуждите инвестиции стана закон против тях. Повишиха се драстично таксите за уличната търговия, средствата от общинските данъци се пренасочиха към държавния бюджет, "сините" общини започнаха да изнемогват. Надеждата да станеш финансово независим чрез умножаване на собственото ти имущество си отиде.\nДиректорите на държавните предприятия умишлено позволиха разграбването им – дори на най-ниското кокошкарско ниво, което те, директорите, можеха да пресекат за десет минути само с едно махване на ръка. Както са го правили години наред в старото време, защото бяха почти до един членове на БКП: от обединенията, зам.директори, началник отдели, партийни секретари, материално-отговорни лица. Не го направиха, защото явният келепир да "работиш" в такова предприятие бе най-доброто средство да се попречи на тълпи от хора да изберат частното.\nДържавната банка позволи създаването на петдесетина "търговски банки" и напълни банковите им съвети с – познайте с какви кадри. Впрочем таксата за откриване на такава банка беше колкото за поддържане на две сергии на пазара. После пак държавната банка започна да рефинансира въпросните търговски банки с парите на държавата. Те от своя страна започнаха да раздават на когото си искат кредити, без никакви правила и гаранции. Нароиха се ООД-та, АД-та, ФБК-та и ЗПАД, холдинги и консорциуми... Какво произвеждат не винаги се вижда, но че въртят големи пари е видно. Както и се вижда, че тези "частни фирми" са изключително на бивши и сегашни стопански ръководители (с леви или мафиотски убеждения задължително), фирми със същия обект на дейност като предприятията, от които те (ще) излизат.\nРаздадените на нашите хора пари се оформиха като лоши кредити, което ще рече, че погасяването им стана за сметка на държавата. От това имаше поне два ефекта – държавата свърши парите (за което стана виновна естествено демокрацията), а парите отидоха в ръцете на едрите "производители", които досмачкаха монополно малките фирмички. После доларът хукна неудържимо нагоре. Каквото от малкия бизнес не можа да бъде унищожено по икономически път чрез изпълнителите-мултаци, бе възложено на по-долния боен отряд на Партията специализираните мафийки по места – мутрите.\nСветът в лицето на Запада предупреждаваше:\nСамо един пример. Под заглавието "Левицата отклонява София от Запада" на 8 март 1994г. лондонският "Гардиън" публикува статия за България в която се казва: "По улиците има много нови частни магазини, кафенета и фирми. Смята се, че около една трета от икономиката е в частни ръце, но за обикновените българи тези ръце изглеждат ужасно познати. Лъвският пай от новите частни предприятия е притежание на шепата индустриалци, нарекли се Г-13. Почти всички са свързани със старата система и по-специално със стария апарат за сигурност. Тези контакти са осигурили достъп до първоначалния капитал в предсмъртните дни на Живковия режим."\nСветът в лицето на Запада ни помагаше:\n- С доброжелателни съвети да използваме историческия шанс да захвърлим комунизма и мутантите му.\nНе го послушахме.\n- С хуманитарни помощи и "ноу хау".\nРазпределите българи ги прибраха за своя употреба.\n- С учтиви подкани да приобщим усилията си към неговите за един мирен свят.\nКомунетата го “наплюха”, че не е негова работа да омиротворява света.\n- С настойчиви усилия да наложи световните правила за водене на финансовата политика на една държава и в нашата страна.\nНякаква си “малка секира” каза “Не”. В. “Труд” приписа гадно на света собствените си качества (8.10.1993): “И проститутките си бяха същите на срещата на международния Валутен Фонд и Световната банка.”\nТРЕТАТА ЧАСТ ОТ ТРИСТРАННАТА КОМИСИЯ\nЩе си говорим за синдикатите.\nВ комунистическо време беше само един и се наричаше профсъюз, а дейността му се регламентираше от т.17 в известната Инструкция на КГБ за работа в подчинените страни: "Профсъюзите не бива да имат възможност да се противопоставят на нарежданията на стопанските ръководители. Тяхното работно време да се уплътни с други дейности, като организиране на почивки, раздаване на дефицитни стоки, подкрепяне на мнението и решенията на политическите органи."\nКато дойде "промяната" настъпиха "коренни изменения". Както и при партията, смени се името (от профсъюз на синдикат), на мястото на Първия дойде Вторият (зам.председателят на БПС стана синдикален бос на КНСБ) и се разроиха структурите (основаха се КТ "Подкрепа", "Единство", "Бизнес", АДС…).\nЗа генезиса на КНСБ, КТ и "Единство", както и за действията им в първите години на демокрацията ни - от 1990 до 1992, съм писал достатъчно в НИЕ-1.\nПо няколко думи за двата последни синдиката.\n- Профсъюз "Бизнес" обединява служителите в ресторантския и хотелиерския бранш. Естествено, тъй като негов бос е Асен Чаушев, бивш личен готвач на Тодор Живков. Вероятно поради стеснената професионална база на членовете си този профсъюз (забележете, че и тук се избягва названието синдикат, както е и при профсъюза "Единство") не стана член на Тристранната комисия. Не е голямо и влиянието му в бъдещето на страната.\n- Асоциацията на демократичните синдикати (АДС) се отцепи от КТ "Подкрепа" и се обяви като демократична нейна алтернатива. Поради тази причина г-н Матинчев не прие АДС в Тристранната си комисия. През декември 1993 синдикатът проведе извънреден конгрес на който бе обявено официално, че той ще създава здрави връзки със СДС на всички равнища. Председател на АДС към този момент е Иван Таушанов. Съдбата на демократичния синдикат е свързана със съдбата на СДС. Той ще оживее, само ако СДС не измени на демократичната си структура.\n· След като свършиха своята работа по свалянето на правителството на Филип Димитров, двата казионни синдиката КНСБ и КТ зачакаха своята награда. Докато в пролетта и лятото на 1992-ра се скъсаха да вдигат стачки (60 на брой официално), сега кротуват. Спрямо правителството на Беров, разбира се.\nДори самият Тренчев се прави на смешник в едно интервю на Валерия Велева от юли 1993, разправяйки, че "летният сезон е по принцип мъртъв политически сезон в 1300-годишната история на България". Този човек не е добре. На всичко отгоре има определена склонност да прави публично неприлични сексуални намеци – "оставили сме психопати, кретени и сексуални маниаци да ни управляват". Визира естествено Филип Димитров и неговите привърженици, ама като сравнявам поведението и приказките му, на Тренчев, с онези на Ф.Д., пред камерата и микрофона, определено смятам, че него го сърби най-много.\n· Когато партийните слугини се успокоиха след неуспеха на протестите срещу президента и НС през "мъртвия сезон" – лятото на 1993-та, дойде времето да се дели имуществото на социалистическия профсъюз. Докторът Тренчев започна да гледа подозрително, професорът Петков пък поиска преброяване на синдикалните членове. Ръкостисканията и любовта между тях от усилната есен на свалянето на Ф.Д. беше забравено.\nВ тази борба докторът и професорът залагат на различни бои – Тренчев на сивата, Петков – на червената. Въпреки всички извивки на тактиките си, залозите им ще останат непроменени и през следващите години. Тренчев ще опита да добави малко червенко, ама няма да го огрее – Партията винаги е гледала и ще гледа на него като на слуга! Петков пък ще меши синичко с червено, но вътрешната му нагласа няма да му позволи да изневери на принципите си. Ще гони мафиотизираните си кадри и накрая ще се откаже от синдикализма, за да основе партия. Червеникава, разбира се!\nВ борбата за надмощие на профсъюзния пазар ще спечели КНСБ – в началото на 1993 съотношението на профсъюзните членове е 8:1 в полза на КНСБ и продължава да расте в същата посока. Управлява БСП!\nНа 14 декември 1993 прочетох във вестниците следното:\n"С решение от вчера 5-членен състав на Върховния съд обяви за нищожни министерско постановление 54/17.III.1993 и т.1 от решението на правителството от 18.III.1993, с които част от одържавеното имущество на Българските професионални съюзи се предоставя безвъзмездно на синдикални организации за осъществяване на техни функции. Вместо да създаде социални фондове, правителството е разпределило имущество за милиарди лева така: за държавата 10%, за КНСБ - 55%, и за КТ "Подкрепа" - 35%."\nБог да поживи националното помирение! И глупаците българи!\nТретият конгрес на КНСБ\nПак номера естествено.\nВестникът на синдиката се оплаква, че партията БСП е против лидера Петков, а самата партия БСП отрича това. "Труд" от 8 октомври 1993, на първа страница с големи букви пише "Тъмночервен заговор срещу КНСБ" (неподписано): "Партията със стогодишната история е взела курс към овладяването на независимите синдикати отвътре, а според плана генералното сражение трябва да бъде дадено на започващия днес III конгрес на КНСБ. Главният противник е именно председателя на КНСБ проф. Кръстьо Петков. Затова до социалистите в изборните органи, а най-вече до участващите в конгреса, се свежда директива да гласуват за всеки друг, но не и за човека, който направи синдикатите независими. Целият по-нататъшен сценарий е описан в задължителната до неотдавна "История на БКП"."\nВеднага до този сигнал за тъмночервена опасност от първата страница на "Труд", има още един балон, пълен с упойващ газ от същия вид: "От администрацията на Клинтън благодарят на проф.Кръстьо Петков".\nНа самия III-ти конгрес на КНСБ 84,6% от делегатите подкрепиха новия/стар председател на КНСБ. Предварително те гласуваха премахване на мандатността за председателя в устава на синдиката, за да може да стане възможно преизбирането на "противника на БСП". - "Спечелих въпреки инструкциите на БСП да бъда отстранен". Това каза Кр.Петков.\nДе бре, Кръстьо – ненаиграл се!\nПодписвам се под написаното от Калин Манолов в "Отечествен вестник" от 11 октомври: "Всичко това щеше да бъде чудесно, ако победителят преди 10 ноември не бе директор на комунистическия Институт по профсъюзни проблеми и заместник-председател на не по–малко комунистическите Български Професионални съюзи. Ако не бе замразил преди три години партийното си (БСП) членство, за да ги оглави под новото име КНСБ. Ако не бе канен за премиер на БСП през ноември 1992г. Ако не бе заявил през февруари 1993 година, че може за един ден да върне комунизма в България. Ако не бе виден акционер в препралата профсъюзни милиони "Медиа Холдинг" и не бе регистрирал това лято собствена консултантска фирма "Икона". Ако всичко това не беше така, с известно усилие можехме да повярваме, че тъмночервените мразят проф. Петков и задължават партийните си членове в ръководството на КНСБ да гласуват против него. Фактите обаче са си факти и дават основание за едно-единствено заключение – БСП прави син имидж на синдикалния лидер, за да го лансира най–вероятно за "независим" премиер, когато му дойде времето. Дотогава очевидно има още един синдикален мандат."\nСтановището на самия Кръстьо Петков (интервю на Георги Цонев в "Демокрация", 8.10.1993): "Нормалните и свободни синдикати по света са прагматични, а това значи гъвкавост и реакции според интересите на хората, които защитават. Няма да предам синдиката на никоя партия. Не бих допуснал някой да ми налага решения и линии на поведение. Ако Диана Дамянова и Радослав Ненов направят нов синдикат, той ще бъде по поръчка на Луджев. Но в КНСБ, а мисля – и в "Подкрепа", хората имат опит и ще разберат, че подобен синдикат ще ги дискредитира."\n(Диана Дамянова през есента на 1994, когато ЦНП провеждаше своя редовен конгрес, стоеше от дясната страна на Д.Луджев. За Ненов след малко.)\nТретият конгрес на КТ\nСъщият номер конгрес, същите номера.\nТренчев прояви активност. В документ под надслов "Обръщение към нацията" конфедеративният съвет на "Подкрепа" назова себе си "единствената реална сила по пътя на БКП/БСП към завземането на политическата власт".\nСиндикатът на Тренчев бил борец срещу комунизма. Ефектно, но за пред глупаци. Ето защо, както казват по медиите:\n- Цитирам в."Подкрепа",4 октомври 1993, политическият съветник на КТ д–р Бойко Пройчев: "Според мен се формират няколко центъра, около които ще се консолидира новата стара политическа сила, която има шанс да спечели предстоящите избори. На първо място това е значителна част от групата на 39-мата, които общо взето, винаги са проявявали добър политически вкус. На второ място е КТ "Подкрепа", която запази своите демократични и антикомунистически традиции. На трето място е една значителна част от ПГ на СДС, набираща сили, за да заяви гласно своята разумна позиция. Около тези основни ядра биха могли да бъдат привлечени и някои извънпарламентарни формирования, които запазиха умереност и здрав разум. Умереността на президента Желев също според мен е ориентирана в тази посока. За да се ускорят тези процеси, е необходимо половин дузина лица от "Раковски"134 просто да си ходят."\n(Когато зад"тези половин дузина лица от Раковски134 застанат избирателите, които не си получават парите от мафията, тогава всички изредени "основни ядра" и то в същия ред, както ги е подредил Пройков, и той самият, просто ще си отидат. И колкото по–скоро стане това, толкова по–добре за нашата България.)\n- А Партията съобщи на Тренчев, че не всичките компромати за него в партийните архиви са унищожени. "Дума": "Тренчев се изказа официално, че не е взел 9 милиона лева подкуп от директорът на Кремиковци Лилян Вачков, за да го подкрепя. Имало такива пари, но това били суми, внесени от комбината в синдикалната каса "Подкрепа" като застраховки на работниците. Всички останали пари на КТ "Подкрепа" също били чисти. Синдикатът имал 400 хиляди членове, които редовно си плащали членския внос. Тренчев опроверга и публикацията, че синдикатът му е свързан с "Мултигруп"."\n3-тият конгрес на КТ "Подкрепа" започна на 8 февруари 1994 (не сте забравили, нали, че това е рождения ден на самия Доктор). Гости на конгреса са Енцо Фризо – президент на международен синдикат, Ахмед Доган - "ДПС и КТ са свързани с най-топли братски чувства" са думите на Савата, Асен Мичковски и независимият Георги Марков, който размаха двата си пръста със знака на синята победа и каза: "Подкрепа" не може да бъде унищожена. Защото който се опита, ще духа срещу вятъра на промените." Други политици и синдикалисти нямаше.\n- В словото си пред конгреса Тренчев обясни, че "Подкрепа" не е воювала с правителството на Филип Димитров, а само с министрите Пушкаров, Костов и Луджев. После се обяви за сближаване със СДС и продължи: "Правителството на Беров е компромисно; още след първите 100 дни ефектът от него беше нулев; социалната политика стигна до улица без изход; няма гаранции за изпълнението на бюджета, който е лист хартия за пред международните банкови институции" и т.н.\n- "Ще падне голям майтап. ако накрая решите да ритнем канчето на правителството", казал Доган, като чул словото на Тренчев (според в."24 часа" от 9 февруари).\n- Враг първи на Тренчевия профсъюз била КНСБ, декларира докторът. Нейната червена пропаганда се мъчела да дискредитира всичко, което правела конфедерацията. Кръстьо-Петковите агитатори дори се опитвали да свържат хората на "Подкрепа" с различни терористични организации. "Вестник "Труд" да пише тогава, че синдикатът има вземане-даване с ИРА и ислямските фундаменталисти." (Виж това е идея.)\n- Конгресът отхвърли с 800:50 ограничението за заемане президентския пост на "Подкрепа" само за два мандата от една личност. "Тренчев може да управлява пожизнено", писа един вестник. И не разнищи въпросите "Защо" и "Кого"! Докторът" беше избран и за следващите 3 години с 709 "за", нито един "против" и 73 недействителни бюлетини. След месец пресата съобщи, че конфедеративният съвет на "Подкрепа" му е гласувал месечна заплата от 10 000 лева.\nПрез следващите три години "Най-лошото, което може да ми се случи, е еднопосочен билет за САЩ.", е казал Тренчев.\nАйде към САЩ, докторе! При жена си Кояна, при семейството на Илия Павлов. Да се оправят американците с вас! Бившият ти заместник (до септември 1993) Радослав Ненов, който сега (1997) е втори човек в "Мулти", ще те въведе в средата. Откъдето дошло, там отишло.\n· На 5 декември 1993 година Кр.Петков обяви национална стачка на миньорите от КНСБ. На 7 декември в Тристранната комисия се подписа протокол за преструктуриране на отрасъла (голяма работа е отметната за два дни, ей!) и стачката на КНСБ завърши.\n"Подкрепа" постачкува още малко. Миньорската федерация (шеф Димитър Димов) обеща, че на 13 декември 1993 ще спрат работа 23000 миньори, докато правителството на Беров не изпълни всички точки от споразумението, сключено през есента. Освен миньорите щели да стачкуват машиностроители, лекари, учители. Точна дата за техните стачки "Подкрепа" не посочи. Тренчев поясни: "Правителството или трябва да подпише генерално споразумение, или да освободи столовете". После някой каза нещо друго и притесненията синдикални на Беров свършиха.\nПрез януари 1994 година КНСБ отново е против правителствената политика по доходите и щяла "в най-скоро време да излезе с официално контрапредложение". Тя бойкoтира няколко заседания на тристранната комисия. Поводът – желанието на кабинета да повиши цените на тока, парното и въглищата. Е, и? С тези "протести" вестниците ни занимават вече повече от година. То не бяха закани за стачки, искане на оставки, гневни обвинения... А пък Тренчев, пардон КТ "Подкрепа", на свой конфедерационен съвет в Благоевград, взела решение да вдига национална стачка през февруари.\n· На 14 април 1994г. КНСБ проведе общонационален митинг Предния ден циркови артисти с дресирани коне и кучета поздравяваха пешеходците по "Витошка" с успеха им в борбата за сваляне на Беровото комунистическо правителство. В деня на митинга "профсъюзни членове от 140 общини бяха докарани в столицата с автобуси", пишат вестниците.\nДа бяха купили за същите пари бира и кебапчета - половин София щеше да се радва повече. А Беров така или иначе пак щеше да си падне, когато му дойдеше времето – през септември.\n· Ама луд умора няма. След "митинга на протеста", на 4 май бе обявена "предупредителна стачка". По данни на КНСБ са стачкували 844599 души от 5691 предприятия в цялата страна. За час бяха затворени Дунав мост, блокирано пристанището в Свищов и републикански пътища. Полицията завърши карнавала – арестува 7 души. После ги пуснаха, защото "били прибрани, тъй като са нарушили само Закона за движението по пътищата" (съобщение на пресцентъра на МВР).\nЕто един коментар на Петя Владимирова ("Отечествен вестник", 5 май 1994): "Когато във "Форд" и "Фиат" стачкуват, работодателят пресмята загубите от стачката и ако те се окажат по-големи от евентулното отстъпление пред натиска, той отстъпва в гърчове и сяда на преговори. У нас работодателят най-много да пресметне печалбите си от фонд "Работна заплата" в резултат на вчерашната стачка. Ето защо не е учудваща и най-парадоксалната подробност съобщена вчера - че Българската стопанска камара (която представлява работодателите в тристранния съвет!), също подкрепяла стачката. Същевременно проф.Кръстю Петков с изключително внимание опазва синдикалния образ на стачката, уточнявайки изрично, че тя не цели свалянето на правителството, а подписване на споразумение за компенсациите поради горчивия опит... и т.н."\n· На 27 април 1994г. Кр. Петков на протестен митинг във Варна пред военния завод "Черно море" е заплашил, че ако депутатите излязат във великденска ваканция, КНСБ ще организира 3000 (три хиляди) протестни митинга по предприятията в страната. Той и Гиньо Ганев беше събрал 4 милиона подписи на граждани за 6 дни през 1990 година в подкрепа на споразумението за "ненасилие" на председателя на Републиката Петър Младенов.\n· На 18 май дойде редът на "генерална стачка".\n- Пак от "Отечествен вестник", Мария Андонова: "20 строителни машини и 20 автобуса тръгват от Кремиковци за митинг пред Министерски съвет и НС, а представителите на телевизията ги няма!" – зад тази случайно изпусната реплика на лидерка на протестиращите от столичния металургичен гигант може би се крие истинската цел на шумно рекламираната от КНСБ стачка."\n- Във в."Труд" от 16 май 1994 под голямо заглавие "500 коли на Гражданска инициатива ще подкрепят стачката на КНСБ" Ангел Атанасов и Нели Христова трогателно ни съобщават за "протестното шествие срещу тоталното обедняване на българския народ".\nТова ми напомни един друг репортаж на вестника (от зам.главния редактор Николай Стефанов) 11 месеца назад – по време на гладната стачка на Едвин Сугарев през юни 1993: "Експертите ще изчисляват колко струват бензинът и денгубите на десетките водоноски и лайнярки, които вчера задръстиха движението в центъра на столицата, за да си развяват сините байряци с надути клаксони. Глупаво ще бъде да се обяснява, че през последните дни общинските служители от гол ентусиазъм набиват паважа около Ларгото и искат оставките на президент, правителство, парламент. И по живково време те бяха служебно ядро на спонтанните манифестации."\nДа сравнявам ли пак ситуации, да задавам ли пак логични въпроси? През юни 1993 и през май 1994 все едно и също правителство е на власт: Беровото. Но "Труд"-ът вика "уу-у", когато срещу него протестира СДС, а когато е КНСБ, пише: “браво". Защо така? Отговорът за мен е прост като бобена чорба. "Трудовата мафия" има интересите на своите господари. Но от това не ми става никак леко. Най-син вестник ще стане "Труд" през 1997-ма. При същите началник-списватели: Тошо Тошев и Николай Стефанов. Не съм никак наивен, за да си мисля, че "Труд"е сменил господаря си. Защо тогава пее в един глас със СДС с лидер Иван Костов?\nПрез март, през април... тази и следващата година... профсъюзите все ще "протестират". Няма да успеят. Дали пък не трябва да се сменят дежурните "прoтестатори" Кръстьо Петков, Иван Нейков и Тренчев? По-разпространеното мнение за тази ситуация е, че профсъюзите се държат като мома, която се "сърди", за да повиши цената си. Въпреки, че каква цена може изобщо да има една слугиня? През 1995 и 1996 години все повече хора ще се убеждават, че играта е значително по-гадна. Профсъюзите не се надяват да им "налеят в канчето", защото ги харесали поради хубост и беззаветно слугуване. Те са съдружници в играта. Главният циганин вика "тука има – тука нема", а те играят ролята на подставените кибици, които отвреме на време "печелят", за да се вържат останалите.\nТагове: частна собственост и комунизъм, кнсб и кт при любен беров, профсъюз бизнес, предупредителни и генерални стачки на синдикатите,\nНИЕ-223 Фикусът на Виктор Михайлов\nНИЕ-221 Лицето на българския честен бизнес


Може изцяло да изгубим българската държава, предупреди Кънчо Стойчев - News.bg\nна 21.02.2017 в 20:28:56 #19\nБат наско, аз също съм на твоето мнение,че вкрайно време е вече бълг.народ да се събуди от този 27 годишен див капетализъм,който просто ще стори така,че България няма да я има на картата на света!!! Нито селското стопанство ,нито здравеопазването,нито образователната система-всичко е обърнато с главата на долу!!! Вече е време оня свинар Бойко Борисов и неговата т.нар.политическа сган да се вкарат доживот в пандиза!!!\nна 26.04.2016 в 09:40:16 #18\nСтинг, говориш с клишета. 1 - циганите както е подчертано в новината са различни - копанари, български, турски и т.н. Не може да се говори за единство. Единни са в махалата, селото, квартала. 2 - те нямат партия, както и си нямат родина. Политиците и другите партии само ги използват за политическите си цели и понеже всички ги мразят, те се капсулират вътре в гетото и реагират реактивно на всеки и на всичко.\nна 26.04.2016 в 09:32:24 #17\nХолмс, това което си го написал за промените и за мизерията е едно и също. Мизерията е породена от промените!\nна 26.04.2016 в 00:05:23 #16\nИво Карамански, Прав си. България няма да изчезне дори като стане с 1 милион население. Првсто обаче няма да е вече България като държава. Важно и кой си отива. И за съжаление, отиват си умните българчета, които искат по-достоен живот. На човек не му трябва много, но проблемът е, че и този минимум го няма в Бългаиря. Държавата може много да направи, ако просто тласне развитието на обществото в правилната посока. За съжаление това не се случи през последните 30 години. Хората си тръгнаха, защото не видяха надежда, а не защото Западът е толкова излъскан и привлекателен. Най-голямата заслуга е на ДС-арските правителства от началото на "прехода" до управлението на СтаниШЕФ. Много е трудно да спечелиш доверието на населението, след като си го подложил на икономически геноцид с 300 лева заплата в продължение на 30 години. България дефакто не е имала капталистическо развитие след 1990 година. Това си Червен Капитализъм, също като руския. Само дето нямаше как, за да симулират демокрация, трябваше да дадат на хората паспорти. Така удобно се отърваха точно от хората, които можеха да дръпнат България напред. Сега е вече късно. Ще има истински възход, но той ще дойде след като старите муцуни измрат. До тогава - еднопосочен билет, летище София.\nна 21.04.2016 в 13:36:12 #15\nна 20.04.2016 в 18:21:33 #14\nУточнител : нали знаеш - като човек няма факти, напада на лична основа. Очевидно си доста интелектуално-западнал тип. Но ти е простено ... не всеки се ражда с мозъчен потенциал, а при теб очевидно липсва като цяло.\nна 19.04.2016 в 15:54:52 #13\n..."Той отбеляза, че в България няма повече от 6 млн. души. Имало много хора с български паспорти в ръцете си, които не са се връщали по 10 години. Кънчо Стойчев е категоричен, че няма война, която да е причинила подобно опустошение...." От тези има няма 6 млн колко са етнически българи?! А от тях колко са истински българи и в душите и сърцата си. Май няма да са особено много.От 12 българи не можеш да направиш и един екип, защото веднага се оформят противникови лагери. И ако в останалия свят има въпроси по които нацията е единна и не прави компромиси то у нас такова нещо няма.Циганите може да са всякакви, но са единни и ако някой циганин е застрашен всички като един застават на негова страна.А българите са на обратния полюс. Да сте чули за етнически партии в някоя друга страна освен в България, тази тук и онази наричана БЮРМ. Само в тях има етнически партии.А тези, които ги създадоха тук даже се гордеят и се дават за пример на другите държави.\nна 19.04.2016 в 15:12:04 #12\nЕ_С_ССР на 19.04.2016 в 14:47:48 Не те спирам да сравняваш. Прави го, щом смяташ, че това ще проясни представите ти. 1. Консуматорското общество създава егоисти и от там тенденцията за намаляване на раждаемостта. 2. Лошите земеделски реколти не създават масово преместване на хора, а само на една определена група - номади..(в каквито са се превърнали българите, за което обвиняват циганите). 3. Проблемът на държавата е, че не създава дългосрочна инвестиция в образование и здравеопазване, а от там и в пенсионната система. Разчита това да го направи население с мизерни доходи... 4. Икономиката е социална наука - тя се влияе изцяло от състоянието на обществото вътре и в по-малка степен от външни фактори, колкото и да се опитват да го докажат финансистите... 5. Не споря, че в твоите разсъждения има логика и разбира се практика.\nна 19.04.2016 в 14:47:48 #11\npsp_11 на 19.04.2016 в 12:23:00 _______________________________________________________________________________________________ Не съм съгласен. При наличието на достатъчно и достоверни данни т.е факти относно икономическата, демографска, здравна и политическа обстановка на различни исторически периоди, особено както в случая на последните 150 години, могат обективно да се екстраполират паралелни и контрастни характерситика за осигуряване на базисно сравнение по темата. Апропо, не мисля, че здравомислещ човек би подкрепил тезата, че демографското състоянието на ирландците през 1850 г. е доста по-многообещаващо в сравнение с текущото наше като се вземе под внимание "големия глад" от 1845 и последвалата масова миграция, която лишава страната, тогава част от Великобритания, от над 2 млн души за период от около 20 години, както нашия случай. Що се отнася до прибалтийските страни, намяването на населението при тях се дължи значително не само на ниското ниво на раждаемост, което е тенденция в Европа като цяло, но и на миграция на руснаци, белоруси и поляци през последните 20г. Например в страна като Латвия последните три групи намаляват броя си наполовина за този конкретен период. Икономическото развитие на прибалтийските страни през последните две и половина десетилетия е завидно, дръпнаха доста за разлика от нас.\nна 19.04.2016 в 14:39:41 #10\nВижда се, че капитализма и демокрацията не понася на българина. До преди 25 години имаше ръст и в населението и в производството. Сега след 25 години демокрация сме на път да изчезнем като нация. Време е да си зададем въпроса кое е по-важно? Да е има българската държава или да изчезне? Аз като патриот предпочитам първото. А явно пътя, по който вървим не води в тази посока.\nна 19.04.2016 в 14:29:55 #9\nI.България предлага добър стандарт на живот, уверява Плевнелиев Днес България води на Балканите, уверен е още Росен Плевнелиев. Ние сме амбицирани, ние имаме план, заяви още държавният глава. България във време на нестабилност е стабилна, отчете държавният глава. По думите на Росен Плевнелиев ние сме гостоприемен народ, а държавата ни предлага добър стандарт на живот. …....... II.Може изцяло да изгубим българската държава, предупреди Кънчо Стойчев Всеки седми българин си е изготвил основен жизнен план и той не бил свързан с България, а да се изнесе час по-скоро. При младите тази тенденция била при всеки четвърти, а при младите и образовани – при всеки трети. Социологът е категоричен, че сме направили държава, в която огромната част от нацията иска час по-скоро да се изнесе. „Търпим пред очите ни да се изпепелява всяка една институция и всичко да се заменя с персоналното и с пускане на някакви лафчета”, коментира още социологът. …....... ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ На един и същи ден две големи новини! Но на кой да вярваш? На мен ми се иска да повярвам на първата информация. Защо? Ако сложиш на везните един президент и един социолог, накъде ще се наклонят блюдата? Не обича ли всеки човек да вярва във хубавото, т. е. да вика «Царят има нови дрехи», вместо да издребневява? А последният ми аргумент е че: «Българският президент не пропусна да демонстрира перфектен английски и поздрави участниците и на този език.“ Кои други президенти могат да покажат такива способности?\nна 19.04.2016 в 13:49:03 #8\nПрав си, Кънчо. Затова най-добре се прибирайте в Московия.\nна 19.04.2016 в 13:48:55 #7\nна 19.04.2016 в 12:23:00 #6\nЕ_С_ССР на 19.04.2016 в 12:04:54 Трудно се сравняват различни векове, това по-скоро е глупост. Латвия, Естония и Литва за последните 25 год намалиха населението почти на 50%...въпреки, че бяха по 3,4 млн. души.. ------------------------------------------------------------- Държавата прави обикновено дългосрочни инвестиции - най-вече инфраструктура.. Но образованието е дългосрочна инвестиция за мин. 18 год.. Какво очаквате да се случи? За последните 25 год. образователната система се променя през по-малко от 2 год. Да не говорим за отношението към пенсионерите където инвестицията е за мин 40 год. Всяка една реформа поражда повече въпроси отколкото ги решава.. Но затова си има политическа система и избиратели, които нямат намерение да остават в държавата си ако не са се докопали да я крадат, а тези, които имат тази възможност изпращат децата си да харчат откраднатото в чужбина - типична колониална политика на 19 век..\nна 19.04.2016 в 12:04:54 #5\nКънчо, пак си изръсил глупости на конвейр! Като вкараш циганчетата в детската градина ще решиш ли социалното неравенство? Нима пропостта в доходите между цигани и българи не е сред основните фактори и за липсата на образование, и ниския интегритет на малцинството? Всеки средно-интелигентен човек е резонно да мисли за развитието и бъдещето си, а когато такова не се постига в тази страна, то е много ясно, че ще се потърси в друга. Прибалтииските страни като са с население от по 1.5 млн защо не изчезват? През първата половина на 19ти век като се изселиха милион и повече ирландци към САЩ заради болестта по картофите там, изчезна ли Ирландия? Гърция, Италия и сума още страни имат многомилионни общности в САЩ, Австралия и Канада, не виждат да изчезват... Кънчо, Кънчо, една тиква ви такова мамата за 8 години на всички червенотиквеничковчета\nна 19.04.2016 в 11:57:04 #4\nТова е благодарение на нашите презокеански "приятели".Те разбиха държавата,започнаха с плана Ран-ът и все още продължават сигурни и успешно,придружени с нашите предатели, простаците бойковци и плевни и т.н.Един ден всички те ще си получат възмездието,народът ще ги линчува,като долна мърша!\nна 19.04.2016 в 10:51:57 #3\nКогато българите се чувстват чужденци в собствената си държава логично е да не искат да седят в нея. Ама вие си режете лентички. Българските политици строят модерна турция, защото след 20 години няма да е останало нищо друго освен ислямизирана и циганска паплач!!!\nна 19.04.2016 в 10:44:38 #2\nЗащо дават трибуна на тази врачанска пача Хр Христова? Тя е доказала своята некадърност! А Кънчо не е прав. На територията наречена България, успешно ще се развъдят ТИКВИ. Специален сорт- Банкянска превъзходна. Ще си растат на воля отглеждани от циганите. Защо са им интелигинцията и други умници? Ще им забелязват, че са гнили, растат на криво и въобще ще им пречат на растежа. Намислили са и ново име на територията - ТИКВАРИ\nна 19.04.2016 в 10:03:11 #1\n"Той отбеляза, че ако 2-3-годишните циганчета бъдат записани на детска градина сред българчетата, се получават прекрасни резултати." За българчетата може и да се получат чудесни резултати, но за другите НЕ. Имах съученичка циганка, бяхме заедно в детската градина, а после и в училище заедно до 8 клас, после дали завърши средно не знам, живееше в квартал с българи. Преди 2 седмици я видях на улицата и мога да кажа че си беше типична циганка, мръсна, дрипава с 2 деца. Може би само това че е на 30г и с две деца малко я различава от другите. "Христова предлага всяка сутрин в 10.00 часа образователният министър да получава списък от регионалните инспекторати колко циганчета днес не са на училище." Може би първо трябва да отиде в едно училище и да пита учителите и директорите защо на циганите не им се пишат отсъствия ? Защо ходят само веднъж в месеца до училището взимат си бележка за помощи и така до следващия месец ?\nНачало / У нас / Общество / Може изцяло да изгубим българската държава, предупреди Кънчо Стойчев


Холандско сирене - Confetissimo - женски блог\nХоландското сирене, което свикнахме да виждаме по рафтовете на магазините, е потомък на холандския едамер. Това е солиден млечен продукт, вкусът на който зависи от степента на стареене. Тя може да бъде солена, сладка, кисела или неутрална. Оригиналният холандски едамер е боядисан в бледо жълт нюанс. Вкусът му има фини кисели нотки и слаб орехов вкус. Структурата на сиренето се счита за благородна - нежна, пластмасова, но доста гъста. Какво трябва да знаете за продукта, кои сирена се считат за холандски и безопасно ли е да ги въведете в ежедневната си диета?\nСирене - хранителен продукт на базата на подходящо за сирене мляко, млечнокисели бактерии и специални ензими, които изваждат млечния протеин. Протеинът, който получаваме от сиренето, се усвоява много по-лесно и ефективно от млякото. Екстрактивните вещества, с които сиренето е в изобилие, стимулират апетита, насърчават слюноотделянето и подготвят стомашно-чревния тракт за активна работа. Полезните хранителни вещества от млечен продукт се усвояват с 98%. Сред тях са ретинол (витамин А), аскорбинова киселина (витамин С), токоферол (витамин Е), витамини от група В и минерали. Сиренето е млечен концентрат. Съотношението протеини / мазнини / въглехидрати / хранителни вещества в него е оптимално балансирано, за да покрие повечето нужди на организма.\nНидерландското сирене се класифицира като твърдо сирене. Твърдостта на съставките се разделя на меки, свежи, нарязани, твърди, полутвърди, твърди нарязани. Сирена нидерландски тип са направени главно в закръглена или овална форма. Те имат малки очи или напълно гладка, гладка повърхност. Вкусът на продукта е остър, леко солен, популярни са и неутрални сортове. Съдържанието на мазнини (сухо вещество) е 45%. В категорията на холандските сирена са представени десетки разновидности на продукта. Нека разгледаме най-популярните.\nТвърдо сирене родом от Холандия. Основата е кравето мляко. Съдържание на мазнини - от 48 до 51%. Продуктът е направен под формата на кръг със среден размер. Младото сирене има мек кремообразен вкус, който с възрастта става по-ясно изразен, богат и бистър. Докато узрява, структурата също се променя - става суха и ронлива.\nBurenkass е една от разновидностите на гаудата. Приготвя се изключително във ферми от непастьоризирано мляко. Периодът на зреене е най-малко 18 месеца, а максималният период достига 4 години. 4-годишната глава на холандското сирене е покрита с оранжева кора, плътта е боядисана в бледожълт или ленен нюанс. Продуктът е плътен, ронлив, характеризиращ се с орехов вкус и горчив вкус на кафе. Периодът на зреене влияе върху яркостта на вкусовете. Колкото по-старо е сиренето, толкова по-рафинирано и по-малко остро е неговата вкусова палитра. Повечето партиди сирена от Burenkasse остават в Холандия. За износ е минимална част от узрелите глави.\nДруго холандско сирене на крава. Вкусът му е много подобен на традиционните сортове като гауда или емментал. Производителите сочат, че палитрата е вкусна и мека. Съдържанието на мазнини в Leerdam е 45%. Продуктът традиционно се продава с огромни глави, теглото на които достига 12 килограма.\nПолутвърдо сирене, което принадлежи към средната ценова категория. Продуктът е направен под формата на сферични глави. Вкусът на продукта има характерни орехови нотки, а мирисът се засилва с узряването му. младият едам не е остър, нежен, сладък с пикантни нотки. По-зрелият едамер е сух, несолен и има интензивен аромат. Сиренето се приготвя на базата на пастьоризирано краве мляко. Количеството на течността варира от 40 до 50%, а съдържание на калории - от 300 до 380 ккал на 100 грама.\nТова е натурален продукт за стареене, който се слави с деликатния си орехов вкус и големите очи. Маасдам е сред първите 3 най-популярни сирена в Холандия и е с голямо търсене сред гурманите по целия свят. В първите етапи на производство Маасдамът не се различава от едамера или гаудата. По-късно, докато узрее, в него се появяват обемни очи. Това се дължи на ферментацията и ефекта на газа върху пулпата. Диаметърът на очите варира от 1 до 5 сантиметра. Естествената ферментация дава не само специална структура, но и аромат. Периодът на зреене е 4 седмици или по-малко. Периодът на зреене на Маасдам е много по-кратък от този на другите холандски сирена поради сиренените закваски. Те съдържат пропионови бактерии, които осигуряват на продукта характерен свеж вкус, големи очи и бързо узряване.\nТвърдо холандско сирене, структурата и вкусът на което много приличат на гауда. Основната разлика е технологията на производство - за романо се използва пастьоризация. Готовият продукт съдържа най-малко 48% мазнини, в гада този показател винаги е по-малък от 48%. Roomano се приготвя от краве мляко и се оставя да узрее 4-5 години. Вкусовата палитра съчетава както сладки, така и солени нотки, които се редуват взаимно и действат върху вкусовите рецептори. Гурманите особено отбелязват ирисовия послевкус на романо, което е много рядко при твърдите сирена.\nХимичният състав на плътен твърд сирене\nЕнергийна стойност на 100 грама продукт\nКалорична стойност 350 ккал\nПротеини 26,3 грама\nмазнини 26,6 грама\nЗола 8,3 грама\nВоди 40,8 грама\nНикотинова киселина (РР) 6,8\nКалций (Ca) 1000\nМагнезий (Mg) 55\nЖелязо (Fe) 0,7\nМед (Cu) 0,09\nПолзите и възможната вреда на твърдите сирена\nНай-важният компонент на холандското сирене са полиненаситените мастни киселини. Те предпазват клетките от окислителния процес, а човек от стареене, регулират кръвната захар, предпазват от диабет, възстановяват хармонично психоемоционално състояние.\nД-р Дариуш Мозафарян оглавява катедрата по хранене в Училището по хранене и поведенчески науки към Университета Тафтс. Той вярва, че млечните аминокиселини са относително полезни за нашето здраве. Млечната мазнина е неутрална, така че не трябва да се изважда от кошницата с храни или да се злоупотребява с нея.\nМлечните продукти са пълни с полезни хранителни вещества. Той укрепва защитните функции на организма поради аскорбиновата киселина (витамин С), подобрява качеството на кожата и зрението чрез ретинол (А) и стимулира жизнената активност на тялото чрез минерали. Но използването им е твърде малко в случай на възможна опасност.\nКонцентрацията на сол в сиренето надвишава всички приемливи показатели. Един пълен бар съдържа повече от дневния прием на натрий (Na). Освен сирене, човек използва и редица солени храни. Това се отразява на работата и състоянието на съдовете, води до оток и засяга функционалността през деня.\nКравето мляко може да съдържа хормони и антибиотици. Хормоните стигат до там заради особеностите на структурата на животинското тяло, но антибиотиците се доставят в млякото от самия човек. Стопаните дават на кравите специално хранене или инжекции за по-бърз растеж и по-голямо производство на мляко. Ензимите не се разтварят в тялото на животното, а стигат директно до нашата чиния. Резултатът е хормонални смущения, психоемоционална дисхармония, внезапни скокове в теглото и неконтролирано поведение при хранене.\nКак да се защитим? Първо, направете диетата си разнообразна. Избягвайте ежедневните сандвичи със сирене в полза на тост с авокадо, плодове или месо от фурната. Второ, опитайте се да намалите употребата на млечни продукти до минимум. Вместо обичайната половина на бара, хапвайте една четвърт, като постепенно намалявате дозата. Трето, купувайте само качествени сирена. Производителят трябва отговорно да следи всички производствени цикли, да държи кравите в комфортни условия, да произвежда безболезнено приемане на мляко и клане.\nЦената влияе на качеството на готовия продукт, тъй като се формира от общите разходи за производство на бар 1. Купете сирене от средна или висока ценова категория, за да намалите риска от наличие на антибиотици, хормони и други вредни примеси.


You are at:Home»Posts Tagged "Щастие"\nЗащо често избираме път на поведение с катастрофални последици? Защо сме склонни да саботираме сами трудно извоювани позиции? Защо настояваме, че сме прави дори когато всички доказателства сочат обратното? Тази книга ще отговори на всички тези въпроси и ще ви…\nДуми, които лекуват – Алекс Ровира\nДумите са средството, с което осъществяваме връзка между нашата душа и действителността. Благодарение на тях осъзнаваме и представяме в символи нашите преживявания. Думите ни предоставят и възможността да обозначим всяка наша опитност, от привидно баналната до трансценденталната: думите ни помагат…\nДесет Закона На Щастието – Аугусто Кури\nКнигата на писателя-психиатър Аугусто Кури ни дава голям урок. Неговите “Десет закона на щастието” са основните инструменти на човека, който иска да намери надежда в болката, сила в страха и любов в раздялата. Бих искал винаги да помниш, че да…\nАджан Брам – Лиценз за щастие\nНаписани с присъщото за автора чувство за хумор, тези вдъхновяващи истории не само разсмиват читателя, но и го карат да погледне на себе си и на света по нов начин: с повече любов, осъзнатост и състрадание. Книгата засяга различни теми:…


Как Лаймската болест може да те побърка / Cosmopolitan.bg\nНеотдавна известни личности като Бела Хадид, Али Хилфигър и Аврил Лавин говориха публично за борбата си с Лаймската болест.\nИма причина тя да бъде наричана „Големия имитатор“. Лаймската болест може да превземе нерви и тъкани в различни части на тялото и да причини болки и оплаквания, подобни на куп други болести – от мигрена, през грип до артрит. Освен тях, може да причини и проблеми с психическото здраве.\nСред многото странни симптоми на тази болест, пренасяна от кърлежи, е стряскащ списък от проблеми с психическото здраве. Cosmo разследва този влудяващ път на унищожението и най-добрия начин да се предпазиш това лято.\nТрудно е да се повярва, че ухапването от едно малко насекомо може да причини панически атаки, усещания за дежаву, загуба на ориентация или паметта и замайване – всички тези симптоми, обединени от специалистите под термина „невролайм“. По неясни причини, тези симптоми повече засягат жените, а не мъжете, и понякога пациентите страдат от тях с години. Много често се поставя грешна диагноза и те биват лекувани за психически разстройства като депресия, тревожност, биполярно разстройство и шизофрения, когато навременен курс с антибиотици би свършил много по-добра работа.\nКолкото повече внимание се обръща на Лаймската болест, толкова повече случаи ще бъдат хванати навреме и по-малко жени ще бъдат погрешно лекувани за психически заболявания.\nНе е срамно да си болна\nДве читателки на Cosmo споделят своите преживявания и какво е чувството да ти кажат, че имаш психически проблеми, когато не е така, а експерти дават съвети как всеки може да пребори коварната болест.\n"Това, което започна като грип, се превърна в загуба на паметта и още по-лоши неща."\nФентън С., 25, Конкорд, Ню Хампшир.\nИсторията на Фентън\nПрез лятото преди колежа, 19-годишната Фентън започва да се чувства като болна от грип. Ако през топлите месеци имаш оплаквания подобни на грип, особено болки в ставите и мускулите или рязка промяна в личността и познавателните функции, отиди при специалист по паразитните болести, съветва д-р Лео Галанд, специалист по Лаймска болест. Има температура, болят я мускулите и ставите и се чувства изтощена. Личният ѝ лекар решава, че страда от бактериална инфекция и ѝ предписва антибиотици. Те помагат и Фентън оздравява, но месеци по-късно се събужда с толкова адски болки в гърба, че отива в болницата. „От онзи момент нататък, постоянно нещо някъде ме боли“, казва Фентън.\n►►► Защо да не спиш заедно с домашния си любимец\nПие спазмолитици и болкоуспокояващи цяла година, докато накрая ги спира постепенно. Гърбът ѝ вече е по-добре, но тогава идват промените в настроението. „Изведнъж ме обземаше такава ярост, че не можех да мисля“, споделя Фентън. „Имах чувството, че пристъпите на ярост, раздразнителност и тревожност не са мои (Усещане за отделяне от тялото е един от честите симптоми на невролайм, казва д-р Галанд.). Сякаш гледах как нещата се случват, без да имам никакъв контрол върху тях или себе си.“ В някои дни тя седи в колата си с часове. В други страда от силна депресия и безсъние, говори завалено и губи паметта си.\nФентън прекъсва следването си и се прибира у дома. Отива на лекар, който ѝ поставя диагноза „фибромиалгия“. Той редовно я изследва за лаймска болест със стандартни кръвни тестове, които всеки път излизат отрицателни, докато Фентън се влошава все повече.\nНакрая, през лятото на 2015, въпреки че не си спомня да е била хапана от кърлеж, плаща $200 и изпраща кръвния си тест в лабораторията IgeneX, която специализира в изследвания на болести, пренасяни от кърлежи. Този път резултатът е положителен.Поне половината пациенти изобщо не са забелязали ухапването от кърлеж“, казва д-р Елена Фрид, специалист по невролайм. „Но ако имаш Лаймска болест, е почти 100% сигурно, че си била ухапана.“ Съветът на д-р Фрид е, ако имаш подозрения, да си направиш пълни изследвания.\n►►► 7 странни признака, че имаш здравословни проблеми\nСега Фентън почти няма оплаквания. Ходи на преглед при специалист по Лаймска болест всеки три месеца, за да оцени прогреса и лечението, което в момента включва три антибиотика и противопаразитно лекарство. В по-напреднал стадий може да се наложи пациентът да приема антибиотици венозно или перорално в продължение на няколко месеца, в комбинация с редовни прегледи, обяснява д-р Галанд.\nЦелта ѝ е да спре да взима тези лекарства изцяло. В ранните стадии на Лаймската болест, стандартното лечение е от две до четири седмици с антибиотици перорално. Съпътстващото холистично лечение на Лаймската болест може да включва антибактериални билки, добавки за подсилване на имунната система и методи за справяне със стреса. Пробиотиците са препоръчителни за справяне със страничните ефекти от антибиотиците, а някои храни помагат на организма да се възстанови по-бързо, казва д-р Галанд.\nО, боже, това кърлеж ли е?!?\nЛаймската болест се разпространява от кърлежи – миниатюрни насекоми, които живеят като кръвосмучещи паразити по дивите животни (напр. сърни), домашни животни и добитък. „Когато не са се насмукали с кръв, кърлежите са колкото маково семенце“, казва Хедър Хърст, президент и основател на Project Lyme – НПО, което работи за по-добра информираност за Лаймската болест. „Ако забележиш кърлеж по тялото си, го махни веднага“.\n1. Действай бързо\nОбикновено заразяването става в рамките на 24 часа от ухапването, което ти никога не усещаш. Кърлежите отделят аналгитично вещество и ти не усещаш как насекомото се впива в тялото ти.\n2. Вземи пинсетата\nХвани кърлежа колкото се може по-близо до кожата ти и го дръпни право нагоре и здраво, докато излезе. Дезинфекцирай мястото на ухапването със спирт.\n3. Сложи кърлежа в пликче\nЗанеси кърлежа за тестване. Информацията ще ти е полезна, ако развиеш симптоми.\n„Докторите ми предписаха антипсихотични лекарства и ме обвиниха, че се правя на интересна и търся внимание.“\nДжослин Д., 23, Чикаго, Илинойс\nИсторията на Джослин\nВсичко започва, когато е на 17 години. Тогава общо взето щастливата Джослин започва да мисли за самоубийство. Родителите ѝ я водят на лекар и тя е хоспитализирана. Поставят ѝ диагноза депресия и тревожност. През следващите пет години Джослин постъпва в психиатрична болница още шест пъти. Колкото по-дълго не е лекувана, толкова повече Лаймската болест може да се влоши. „Това дава време на бактерията да се разпространи из тялото и да стане изключително устойчива на унищожение“, казва микробиологът Холи Ахем. Предписват ѝ коктейл от антидепресанти и антипсихотици. „Пробвах над 30 различни лекарства и никое не помогна“, казва Джослин.\n►►► Проблемите, които те е срам да споделиш с лекаря\nКогато е на 21, тя е отново в болница и ѝ препоръчват да се подложи на електрошоково лечение, което да промени химичните процеси в мозъка ѝ и да я излекува от психичното заболяване. На Джослин ѝ писва, убедена, че проблемите са много далеч от депресията.\nКои храни да ядеш, когато си стресирана\nСменя личния си лекар с такъв, който се оказва добре запознат с Лаймската болест. Докато му изрежда симптомите си – замъглено съзнание, болки в мускулите и ставите и проблеми със сърдечния ритъм, новият ѝ лекар я изслушва внимателно и това е голямо облекчение за Джослин. Според Центъра за контрол на болестите пациентът трябва да има характерният обрив като червен концентричен кръг около мястото на ухапването като основен признак за зараза. Според д-р Фрид, обаче, само 20% от заразените получават такъв обрив.\nДжослин постъпва в психиатрична болница още шест пъти.\n„Другите доктори не можеха да разберат защо не се повлиявам от лечението с антидепресанти и антипсихотици“, разказва тя. „Обявиха ме за истеричка и ненормалница и бяха убедени, че се правя на интересна и търся внимание.“\n►►► Виж кои са слабите страни на твоето тяло\nНовият лекар на Джослин ѝ прави над 20 кръвни теста, които показват, че страда от Лаймска болест. Проблемът с диагностицирането на Лаймската болест е двоен. Първо, много голяма част от лекарите не се сещат да проверят за нея и че обичайният кръвен тест рядко дава сигурен резултат, обяснява д-р Галанд. Причината е, че той търси наличието на характерни антитела в кръвта, а не самата бактерия. Тя отива при специалист по болестта за второ мнение и той потвърждава диагнозата. Въз основа на историята и оплакванията, двамата смятат, че се е заразила на 13- до 17-годишна възраст.\n►►► 10 мита за антибиотиците, в които да не вярваш\nДжослин вече не пие антидепресанти и антипсихотици, а комбинация от антибиотици и бавно се възстановява. Промените в настроението и мислите за самоубийство вече са отслабнали. „Струваше си да търся друг отговор“, казва тя. „Най-после получавам някакво облекчение, след толкова дългата битка.“\n7 начина да се предпазиш от Лаймска болест\nИзлизането сред природата не трябва да те плаши. Намали опасността от заразяване, следвайки тези съвети на Хедър Хърст от Project Lyme.\nКърлежите могат да живеят навсякъде, но най-много обичат високата трева.\n1. Носи светли дрехи, за да забележиш по-лесно кърлежа.\n2. Напъхай панталона в чорапите или обувките си, за да не позволиш на кърлежите да те полазят. Те обичат да си намират топличко местенце, като слабините и сгъвките на краката, където да забият зъбите си.\n3. Кърлежите могат да живеят навсякъде, но най-много обичат високата трева и влажните гори, както и местата, където пасе добитък. Има ги и в градските паркове, макар че властите пръскат. Ако ходиш през гората или тревата, стой в средата на пътеката.\n►►► Ходене пеша: направи го по правилата!\n4. Когато се прибереш, изпери дрехите на висока температура, за да избиеш гадините.\n5. Прегледайте се взаимно с приятелите или семейството за кърлежи. Внимателно огледайте линията на косата, ушите, сгъвките на коленете и задната част на врата. Провери и слабините, подмишниците и талията си.\n6. Преглеждай и домашния си любимец след разходка навън. Кърлежите се закачат и по кучета, котки и птици.\n7. Изкъпи се до два часа, след като си се прибрала. Ако дотогава кърлежът не те е ухапал, можеш лесно да го отмиеш.\nДонеси само хубави спомени от разходките сред природата.\nЕтикети: болест, болести по домашните любимци, зараза, здраве, кърлежи, лаймска болест, лекар, съвети\nПрекалено високи ли са очакванията ти?