Заглавие: Дворец "Дория" Вто Мар 08, 2011 6:20 pm\nДория Памфили е дворец в Рим, принадлежал на древния аристократичен италиански род Дория Памфили.\nПостроен е през 1435 г. Монументалната му фасада е в стил рококо. В този дворец е разположена една от най-богатите колекции от живопис от 16-18 век. Събрана е предимно от Камило Памфили, племенник на папа Инокентий X, чийто портрет, дело на Веласкес, също е представен в колекцията. Има творби и на Рафаело, Тициан, Джовани Белини, Пармиджанино, Тинторето, Веронезе и др. Там е картината на Караваджо "Мария Магдалена" и "Почивка на път за Египет", скулптурни портрети на членовете на семейство Памфили и други.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Вто Дек 06, 2011 11:43 pm\nЗа пореден път бях в университет и това започваше да ме изнервя. Годините се точеха, а аз правех все едно и също и го изживявах отново и отново. Бяхме на някаква скапана екскурзия, а аз просто се чудех как да се разкарам от там и да се натряскам в някой бар. Всички влязоха вътре, но аз бях отегчена и пожелах да остана в двора. Запалих цигара и някакъв пуяк дойде и ми се скара. Бях принудена да търпя плужеци като него, само защото се опитвах да не умра отново. Първата година бях умряла още на 19, защото старата вещица (баба ми) пропусна да ми каже, че има ловци на вещици. Обикалях скапаната гради и само можех да се чудя, как още на съм пропукала земята с токчетата си.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Вто Дек 06, 2011 11:53 pm\nБяха съобщи ли,че могъща вещица се е преродила,че трябва да я намеря и да я ликвидирам. Не бях почитател на убийствата но тя се оказа доста по силна от колкото предполагахме. Оказах се в една градина до някакъв замък. Огромна градина под формата на лабиринт. Знаех къде е но не исках да я стряскам,за това първо ме видя,като се разминахме в лабиринта но стигнах в центъра на една кръгла беседка и я чаках да излезе.\n-Добър ден Женевив!\nГласа ми бе спокоен и равен,погледнах със сините си очи към нея:\n-Били се приближила към мен?\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 12:12 am\nПобиха ме хладни тръпки. Огледах се, но наоколо нямаш никой, освен един мъж недалеч от мен. Не ми приличаше на заплаха … сигурно беше някой от туристическите екскурзоводи, но след като го огледах добре, осъзнах че предпочитам него пред професор Нойт. Все пак беше просто човек, а на мен сега не ми беше до игрички. Понечих да си тръгна, но гласът му ме спря и отново усетих това вледеняващо усещане. Сякаш беше на милиметри от мен и вместо дъха му да ме изгаря, той ме караше да потръпвам от студ … а може би от страх. Обърнах се и сложих най-презрителния си поглед, но той беше само маска, която криеше уплахата ми.\n- Мисля да пропусна – казах студено, но не смеех да мръдна … не знаех дали ще мога да избягам.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 12:25 am\nСтанах бавно от беседката,пристъпих към нея бавно. Казваше нещо,а всъщност издаваше страх. Завъртях леко глава,защото не разбирах нейния страх. Може би не бе уверена,може би усещаше могъществото ми,което е покриваше със студена светлина:\n-Остани искам само да си поговорим.\nПодадох ръка към нея:\n-Аз съм Август...\nКазах и само краткото си име,за да не се изплаши още повече:\n-Обещавам няма да те нараня,само да поговорим.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 12:37 am\nНадигнах едната си вежда и го проучих с поглед. Още щом каза, че няма да ме нарани, знаех че е така. Беше човек на честта, за разлика от мен и в момента можех само да се възползвам от това и да не го вбесявам. С бърза и нервна крачка се приближих към беседката. Нарочно не поех ръката му … може да не съм от хората на честта, но уважавам силните същества, само че имах чувството, че ако го докоснех щях да се превърна в кубче лед. Побързах да прикрия страха си с хаплив коментар.\n- Както установихме, знаеш моето име – усмихнах се саркастично – така че давай по същество. Колегите ми ще излязат съвсем скоро и нямам желание, да измислям правдоподобни лъжи, защо съм останала с теб тук, вместо да вляза вътре.\nКръстосах краката си и се облегнах на беседката, като се надявах това да покаже увереността, която притежавах, но в момента се беше изпарила.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 12:45 am\nДържеше се,в този миг осъзнах,че мога да се опитам до потърся добрата част в нея,да я привикам на наша страна,все още не бе на тяхна. Щом бе сред хората сред тези божии създания,може би щеше да...\n-По същество ли?\nЗастанах пред нея,лицето ми издаваше някакъв страх но и божествено спокойствие:\n-Ако трябва да ти казвам на право нещата,всъщност ме пратиха да те убия.\nОчите и се разшириха,погледнах на страни към хората,който за миг замръзнах в пространството:\n-Сега няма да има проблеми времето спря докато се изясним.\nПогледнах в очите и:\n-Женевив трябва да решиш на коя страна искаш да си?\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 12:57 am\nПребледнях и очите ми се изпълниха със страх. Знаех, че не може да ме убие наистина, защото щях да се преродя, но ужасът който потрепваше в гърдите ми, спомена за болка, която идваше, когато миналото ме настигаше. Знаех правилния отговор, но ме беше страх да го произнеса … дали щеше да го задоволи. С времето осъзнах, че колкото и да исках мощ, винаги съм искала повече болката да спре. Той очевидно ме познаваше и това значи, че знае през какво преминавам всеки живот. Погледнах го ядосано, а в очите ми проблясваха сълзи, на които нямаше да позволя да се стекът по лицето ми. Накрая събрах сили и се разкрещях:\n- Не искам да решавам, защото не искам да съм на ничия страна. Искам да спре да ме боли … не знаеш какво изпитвам всеки път – последните ми думи бяха изречени с немощен шепот, а сълзите … макар и на лицето ми, стягаха гърлото ми и не ми позволяваха да дишам спокойно – убий ме сега или просто се разкарай – блъфирах, но се надявах да си тръгне, защото не можех да треперя до него, чудейки се кога ще реши да ме убие наистина.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 1:05 am\nНаправих крачка към нея,тя наистина бе ужасно уплашена но и смела. Ужасно смела,усещаше силата мощта ми а се бореше с мен. А,от това нямаше нужда:\n-Не знам какво е ли,може би си правя...\nПротегнах топлата си и нежна длан към крехкото и лице:\n-Всеки път когато човешко същество страда,обречено от някой без жалостен демон,когато малки деца умират. Всеки път страдам изпитвам мъката на хиляди хора,болката на хиляди хора,помагам но не мога на всички,това също ме кара да изпитвам ужасна болка,че не мога да помогна на всички.\nПреминах с пръст под очите и:\n-Не те карам или заставям да решиш сега но средно положение няма да има,аз реших да не те убивам но дявола няма да те пощади и ще те пелени. Искам да предотвратя прераждането ти,а ти ще имаш възможността да спасих много човешки животи. Само ако ти го искаш иначе те оставям в неговите ръце,а не в божиите.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 1:14 am\nЦялата треперих. Ръката му беше по-нежна, отколкото очаквах. Не усещах студ, напротив – обляха ме горещи вълни. Премигах няколко пъти, защото все още мислех за моята болка и въобще не ме интересуваше, каква болка изпитваше той. Винаги се оправях сама, защо сега на някой му пукаше за мен. Бяха мина почти 750 години и случайно в едно и също време господа и дявола разбираха за съществуването ми. Потопена в егоизма си, продължих да се самосъжалявам и за малко да пропусна последните му думи.\n- Как така да го предотвратиш? Завинаги или само докато не умра от старост? Това не е решение … колкото по-дълго живея, толкова повече спомени натрупвам. Знаеш ли какво е да се опитват в главата ти да влязат спомени не от 1 а от поне 5 живота наведнъж? Не … нали? Може твоята болка да е по-голяма, но е различна. Аз все още съм човек и това което изпитвам не е човешко …\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 1:24 am\n-Това ще спре,ще те превърна в една от нас,в мощотница в нифилим,който да помага на хората. Така,ще спреш да се прераждаш,а когато решиш,че не ти се живее повече и си живяла достатъчно,ще можеш да се оттеглиш.\n-Бих те оставил така,да живееш този живот или да ти дам възможност да живееш,като човек но ако те оставя толкова беззащитна,той няма да ти даде такъв шанс,той ще те прибере,както прави с всички полезни за него същества и прави армия.\nПротегнах и улових ръката и:\n-Чуй ме не съм тук да споря с теб,не съм виновен,а само съпричастен към болката ти,и това което мога да направя е да ти помогна ако ти самата го иска,ако ми позволиш,да го сторя.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 1:45 am\nВсеки живот исках това … защо сега се колебаех. Рязко се отдръпнах назад като опарена и отново седнах на беседката. Поех си дълбоко дъх и се замислих. Не исках да го погледна в очите, защото щеше да види колебанието ми. Ами ако не исках да помагам на другите … никога не съм искала. Доставяше ми удоволствие да ги гледам как се мъчат и аз им се присмивам. А и никога не съм искала да приключвам живота си. Винаги съм искала да намеря мощта. Не исках да го призная, но беше самата истина – може би предпочитах дявола да дойде за мен. Останах на мястото си и го погледнах в очите с лека престорена усмивка.\nНе … не бях взела страна, макар че мрака все още ме влечеше. Все още изпитвах страх, но той сякаш се стопяваше като хладнината, която излъчваше Август.\n- Предпочитам да рискувам – казах напълно уверено – остави ме да помисля и когато съм готова, ще поговорим пак … ако все още мога да говоря.\nЗнаех че не е длъжен, да го прави, но обеща че няма да ме нарани и все още му вярвах.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 10:11 am\nОбожавах да се появявам в подходящия момент,когато усещах колебание,когато усещах,че можех да привлека някой на моя страна,а особено,такава малка секси вещица. Появих се от градината с бял костюм:\n-Не го слушай този перко Женевив!\nСрещнах очите на Августинас:\n-Пак се срещаме брадко Августинас, учудваш ме,защо си тук? Нима ти стана прекалено тясно горе?\nОбърнах се към вещицата:\n-Усетих колебанието ти,не го оставяй да те заблуди,ти си като нас,обичаш да гледаш страданието,обожаваш го.\nНаправих няколко крачки но Август застана пред мен:\n-Искаш да я защитиш,защо тя е от тъмната страна,само трябва да дойде при нас.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 10:19 am\nСърцето ми заби силно и щеше да изскочи. Всички тези чувства се бяха смесили в мен - вълнение, страх, възхищение, отвращение и какво ли още не. През цялото време се чудех, ако побегна ... дали ще успея да избягам. Шансовете бяха минимални, но какво губех ... може би живота си. Трябваше да внимавам много. Дадох крачка назад, като се надявах те двамата да се оправят и да остана само като страничен наблюдател. Да признавам, че злите сили ме влечаха, но имаше нещо в новопоявилия се мъж, което ме караше да треперя от страх. Започнах да прехвърлям вариантите кой е, но само едно име ми се въртеше в главата и чувството се превърна в страхопочитание. Може би беше по-добре да приема това, която Август ми предлагаше, но сега вече нямаше връщане назад. Усещах че неговата мощ е много по-малка, от тази на Луцифер. Още крачих бавно назад, сякаш щях да избягам докато си говорят и никой нямаше да ме забележи, как се измъквам, но в един момент се препънах и паднах болезнено на земята. И двамата погледнаха към мен, а аз от страх, че ще ми направят нещо, ги гледах уплашено в очите и следях всяко едно тяхно движение.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 10:27 am\n-От стъпи Луцифер,тя все още е на земята и не ти принадлежи. Тук все още решаваме ние.\nЧух как се свлича на земята,явно се бе ударила. В очите и се четеше страх,който бе завладял цялото и тяло но застанах пред Луцифер,като я защитавах,сложих ръка на гърдите му,като вложих силите си но за сега не ги използвах:\n-Тук не е твоето място Луцифер,тя няма да е на твоя страна. Ти събираш такива,като нея и си правиш дяволска колекция,тя за теб е поредния трофей. Но тя има право да живее,да има живота който иска и е нямала. Заради теб!\nПогледнах към нея подадох ръката си:\n-Той ти е причинил това,той те кара да бъдеш лоша.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 10:31 am\n-Хай де хайде! Сега и ще се обвиняваме ли братко?\nПогледнах очите и,който показваха колко слаба е в същност:\n-Женевив толкова дълго живееш по моите закони,аз ти дарих този живот. Сега на този ли ще вярваш,на някакъв архангел,който е гледал всичко от страни,а аз съм бил винаги с теб.\n-Ела с мен,ще имаш всичко,което пожелаеш,ще бъдеш такава каквато искаш,могъща и силна,много по силна,и ще правиш това което искаш!\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 10:46 am\nДвете подадени ръце ме объркаха още повече. Знаех, че най-глупавото нещо е да избягам, но вече не виждах друг изход. Вече не само единия ме плашеше ... и двамата се опитваха да ме привлекат към техните страни. Изправих се притеснено и изкрещях:\n- Не ... оставете ме намира. Нямам нужда от никой от вас.\nСлед думите си побегнах през лабиринта и преди да се скрия там, погледнах отново към тях. Август беше унил и тъжен, а Луцифер се смееше лукаво. Нямах време да ги гледам ... ако исках да избягам от тях, трябваше да бягам. Отново се спънах, но този път паднах по лице и охлузих нежната кожа на бузата си.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 10:58 am\n-Вече е моя!\nВ мигът щом избяга знаех,че ще е моя,издебнах я в лабиринта,като я стиснах силно за врата и кръста но с гръб към нея. Усещаше силата ми и трепереше:\n-Идваш с мен искаш или не искаш.\nЗахапах я по ухото,усещах сладкия вкус,беше ранена,течеше кръв от нея:\n-Следко,ще се забавляваме с теб. Искаш го не се опитвай да избягаш.\nДърпаше се но знаех,че скоро ще е моя. Всеки път когато умреш идваш при мен в ада,сега ще се постарая да не те пускам от там. Извадих един нож и го опрях в гърлото:\n-Аз не съм толкова мил като ангела...\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 11:08 am\nОпитах се да се отдръпна от него, но всеки мой опит беше неуспешен. Не знаех какво да правя и единственото което ми дойде на ум е да се самозапаля. Избухнах в пламъци и той рязко се отдръпна от мен, но неговата сила надделяваше над моята и не можах да контролирам огъня дълго. Сега беше още по-бесен от преди малко и вече нямаше на къде да бягам, но инстинкта в мен ми казваше да не спирам. Станах от земята и се затичах, докато той отново ме хвана, но този път не можах да използвам силата на огъня ... сякаш беше блокирал всичките ми способности.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория" Сря Дек 07, 2011 11:13 am\nРазперих крила и ги намерих,той я държеше и искаше да я убие,грабнах я бързо от ръцете му,трябваше да я измъкна от тук:\n-Дръж се за мен,ще те спася от него.\nТя не искаше да ми се довери но знаеше,че аз нямаше да я нараня,ако го исках,щях да го свърша по рано но трябваше да го сторя. Нямаше да я оставя да бъде погубена.\nТрябваше да я скрия в къщата на ангелите,там нямаше да я намери,а до тогава,щях да измисля начин,по който да я предпазя от Луцифер.\nЗаглавие: Re: Дворец "Дория"


НАП спира плащанията чрез ПОС терминал до 10 януари - България - КЕШ Медия - Новини, икономика, бизнес, анализи - България\nОт 10:00 часа тази сутрин Националната агенция за приходите (НАП) временно преустановява възможността за плащания на виртуален ПОС терминал, съобщи БНР, позовайки се на ведомството.\nДва часа по-късно ще е невъзможно и плащането на ПОС терминал в офис на приходната агенция, а причината е превключването на работата на информационните системи. Неудобството за гражданите ще продължи до 10 януари.\nСъщото важи и за удостоверението за непрекъснати здравни права.\nИнформацията за здравния статус, която може да бъде проверена онлайн, ще бъде валидна към края на декември и напълно обновена на 11 януари. Това е денят, в който новите системи трябва да заработят изцяло и в който започва данъчната кампания.\nНАП плащания ПОС терминал


брой 746 БЪЛГАРСКИ НАЦИОНАЛЕН ВСЕКИДНЕВНИК 5/03/2008\nПожарът във влака е атентат?\nПожарът във влака София-Кардам е бил умишлен и е бил причинен от взривно устройство, сочат последните проучвания на специалисти. Според Иван Иванов, бивш висш служител в МВР огънят е избухнал в резултат на бомба с напалм или друг химикал. Той не изключва възможността това да е терористичен акт "в чест" на националния празник 3 март. Главният ревизор по безопасността в БДЖ Кирил Ангелов потвърди думите му като каза, че пожарът във влака е резултат от външна причина, а не от луминесцентна лампа или нещо друго във вагоните. "Досега в България няма вагон, който да се е самозапалил", бе категоричен Ангелов.\nЖертвите на огнения ад във влака София-Кардам, който пламна на 28 февруари край Червен бряг, вече станаха девет. Прокуратурата най-сетна кандиса да заработи по случая и обяви, че разследва версия за умишлен палеж на влака-убиец.\n· Турски агент на МИТ финансирал Румен Петков\n· Прокуратурата разследва умишлен палеж на влака-убиец\n· Посланикът на Китай Негово превъзходителство Джан Вансюе: Горд съм да поддържам контакти с АТАКА\n· Две нови масови убийства в Щатите взеха седем жертви\n· Нови санкции срещу Иран\n· Ще остане ли Глъвъта без уши, докато разпива в "Син Сити"\n· Стачка в CEZ, ако заплатите не скочат с 25%\nГеорги Димитров, областен координатор в Разград: Турците вече ни плашат с Косово\n- Г-н Димитров, живеете в смесен район и представлявате АТАКА, как се живее там с националистически идеи, какво ви вдъхновява?\n- Вдъхновява ме това, което става всеки ден в България, в смесените райони, историята ни, която е жива в моята памет. Аз имам дядо, който е загинал на Шипка. Пазим като скъпа реликва неговата сабя в моят дом. Баща ми я предаде на мене, аз на моите синове ще я предавам. Ние сме борчески род, всичките ми предци са участвали в историята, в битките за България. Така че аз сега не мога да стоя безучастно. Мечтата ми е един ден и ние, националистите от АТАКА, да празнуваме националният празник на 3 март на Шипка. А аз да взема сабята на дядо ми и там да я подържа, за да се опитам да си представя какви чувства и мисли е имал той. Защото е срамно, че днес си попиляваме и продаваме държавата на тия, дето са ни мачкали векове наред, които са убивали и клали дедите ни. Ако не са ей тия хора, които виждате по митингите и сбирките на АТАКА, имам чувството, че държавата ни се размива, че ще изчезне. Зад кухите и безсмислени фрази за размити граници, за нов глобален свят, за всякакви подобни простотии, измислици на т.нар.цивилизационно развитие. Абе, тия хора не са ли чували, че съвременната цивилизация, както върви, ще убие не само нациите, но и човеците.


Емануела: Никола ми изневери с парцалеси! Живеем отделно\nЕмануела: Никола ми изневери с парцалеси! Живеем отделно (ВИЖ първата й изповед)\n„Никола ми изневери с някакви парцалеси. Тогава сме били разделени, но говореше колко ме обича, а в същото време водел разни в апартамента, където живеехме. Още не мога да му простя това“, изплака Емануела в откровено интервю.\nДвамата с Никола все още не са подали молба за развод, но живеят отделно, научи HotArena.net.\nЕмануела се е изнесла сама от семейното жилище и живее в апартамента на майка си, докато нейният в „Бояна“ стане готов.\nСтатусът й във Фейсбук е „Сложна връзка с Никола Стоянов” и в момента двамата посещават терапевт, по желание на Никола.\nЕмануела обаче е скептична, че нещата ще се оправят.\n„Ако се разделим окончателно, просто ще бъда много взискателна и внимателна, издирвайки донор, защото не ми се занимава по принцип с идиоти. Това имах предвид в телевизионното интервю, не съм визирала Никола“, каза певицата в интервю за „Уикенд“.\nКолкото до слуха за роднинската й връзка със съпруга си, Емануела призна, че е вярно. Бащата на Никола е трети братовчед на дядото на Емануела, тоест мъжът й е четвърти братовчед на нейния татко, следователно и неин чичо. Те са се консултирали с отец и са ги уверили, че няма пречки за брак.\n„Със свекърва ми не си говорим, нямаме какво да си кажем. Тя по начало не одобряваше връзката ни. Никога не сме били близки, едва ли ще бъдем“, признава Емануела и допълва, че може би и това си оказва влияние за раздялата.\nНа кого ви прилича Емануела с този БРЕТОН?! (СНИМКИ)\nНиколета върна модата на бретона и не след дълго и други я последваха. Една от тях е Емануела,..\nСестрите Емануела и Доротея си разменят гаджета (Палави..\nСестрите от приключенското риалити "Африка: Звездите сигурно са полудели“ Емануела..\nТРАГЕДИЯ! Емануела: Отрязаха ми гърдите! (РАЗВЕЖДА..\nПреди месец HotArena.net първа писа, че отношенията на Емануела и съпруга й Никола не вървят...\nСлед като са били разделени, за каква изневяра говорим? И какво значи "парцалеси"? Как може да слага такива определения на жени, които не познава?\nEmanuelo, ti sa6to si parcalesa.\nНАЙ-ГОЛЕМИЯТ БГ БОКЛУК Е ЕМАНУЕЛА.ПОМИЯРКА.\nПо-голяма парцалеса от нея има ли?\nстрашна измет, за нея мъж не се намери.


Маратонките на 2016\nНачало » Списание » Маратонките на 2016\nМаратонките на 2016\nPosted by vili 09.03.2016 0 Comment(s)\nНека поговорим малко за маратонките. За най-удобните и практични модни аксесоари на краката ни. Няма човек, който да не ги харесва. На колко жени не им се е случвало да поискат да захвърлят високите токчета и да стъпят на равна подметка. Кой всъщност ги е измислил?\nСъвременните модели са изработени от много лека пяна, която е еластична и се разтяга като пружина. Също така съдържат един интересен материал – кевлар - органичен полимер, устойчив на влага и гниене, също на висока температура – 450 градуса Целзий.\nМаратонките се свързват със стрийт стила – свободен спортен стил, който позволява носенето на удобни ниски обувки, без строги костюми и тесни рокли.\nЗа тази година си остават така модерни маратонките с платформи. Някои не харесват точно този тип, защото ги смятат за груби и зле изглеждащи, но всъщност са много удобни. Ако искате да сте в крак с модата, заложете точно на такъв вид спортни обувки. Съчетават се много добре и с дънки, спортни поли, екипи и т.н.\nЩо се отнася до цветовете, дизайнерите са категорични – колкото по-цветно, толкова по-добре. Жълтото, сребристото и златистото, както електриково зеленото и лилавото са хит сред цветовете за 2016 при маратонките. Ако сте традиционалисти, спортни обувки в бяло, черно и червено си остават за вас.\nТенденцията този сезон предразполага спортните обувки да бъдат обсипани с цветя и флорални мотиви. Нека това не ви стряска, когато пазарувате и видите маратонки с червени рози по тях например.\nДиапазонът на модните маратонките за тази година е голям. Със сигурност ще намерите Вашия перфектен чифт.\nРавни дамски обувки - естествена кожа с "кроко" мотив - зелени - EO-7906\nРавни дамски обувки - естествена кожа - сини - EO-8147\nРавни дамски обувки - естествена кожа - червени - EO-8148\nДамски кецове - естествена кожа - бели - EO-8236\nРавни дамски обувки - естествена кожа - бежови - EO-8254\nДамски кецове - естествена кожа - черни - EO-8259\nДамски обувки на среден ток - естествена кожа - сини - EO-8261


Идея за домейн за сериали/ тв / movies? | Predpriemach.com\nИдея за домейн за сериали/ тв / movies?\nДискусията в 'Домейни' стартирана от ReminD, Март 13, 2018.\nРазбирам колко е тъп въпроса, можете да храните на воля в темата относно това, но нямам никаква идея за някакъв domain за България, който да комбинира тези неща.\nReminD, Март 13, 2018\nБрандабъл и кратко или с ключови думички?\nNoke, Март 13, 2018\nБрандабъл, да може да се ползва и за изпълнители, literally cloned https://www.reddit.com/r/MrRobot/ примерно, накрая ще бъде някой плод май, за да има заигравка с постванията\ndevilx, Март 14, 2018\nКупувам касови бележки\nnortrant, Март 14, 2018\nSky, Март 14, 2018\nBlinky и ReminD харесват това.\nЗа 300лв ти продавам тоя от подписа ми\nsixking, Март 14, 2018\nKortes, Март 14, 2018\ntvmaniac.online - но що не и tvmaniac.eu.\nBlinky, Март 14, 2018\nна nortrant предложението най-много ми допада, а не искам да ползвам tv/seriali в домейна, понеже може да се наложи да слагам секция за различни музикални изпълнители. A @sixking , ти трябва да ми дадеш 300 лева, за да ползвам този домейн на кирилица , не мога да си представя обикновен юзер да switch-ва езици, за да пише в urlbara, че и след това пак да switch-не , за да напише .com на латиница.\nИначе ми се въртеше нещо в главата от рода на piron.bg ( беше social bookmarking мрежа ) и се бяха заиграли с публикациите - "ковни" нова публикация. Иначе pukanki.bg ми се вижда супер, засега избрах 6 буквен .com - fansbg.com , далече е от това което исках, но впоследствие ще го сменя с нещо .bg\nИдеята ми беше да измисля някаква заигравка с името на домейна и това да публикуват нова публикация, искаше ми се някакъв плод, и да се брандира.\nA @sixking , ти трябва да ми дадеш 300 лева, за да ползвам този домейн на кирилица , не мога да си представя обикновен юзер да switch-ва езици, за да пише в urlbara, че и след това пак да switch-не , за да напише .com на латиница.\nОтдавна не бях чел подобен Бисер, ама нали всичките ми посещения са от гугъл, Много го боли някой на какъв език е домейна. Класира се и това е\nИначе, верно доста далеч от търсеното си взе домейн\nАми тези на кирилица стават за сателити, но на мен ми трябват хора, които ще се връщат в сайта и ще публикуват мнения, а няма да четат, не е много оферта да ги карам да сменят езици, особено ако има и пишещи от телефон.\nзасега избрах 6 буквен .com - fansbg.com\nХахха, добра шега\nНика и аватара ти ги свързвам със списък от най-тъпите домейни дето съм виждал тъдява.\nNoke, Март 14, 2018\nНякой да те е питал?\nПуканките и на мен ми харесват, а това fansbg.com според мен е доста тъпо.\nwaldes, Март 14, 2018\nИ аз не съм очарован от fansbg ...\nЕми като логнах преди няколко дена имах 15-ина бележки къде ме питат разни неща хората.\nЕдин вид капацитет се явявам тука, очевидно.


Само началото – Мариана Бойрикова\nПубликувано от: Мариана Бойрикова | 03.12.2018\nЕееех, читатели мои любими, пак се отнесох и забравих да си напиша статийката. Хващам последния влак и се надявам да ми простите. Този мой, малко комичен, блог хич го няма. Нито се сещам за него, нито го държа в подходящата форма. А тя се нарича „на всяка манджа мерудия”. Сиреч, стане ли нещо, аз веднага да яхна коня. А то … Сигурно вече сте ме забравили. Но иначе, ако питате благонравния ми съпруг, в устна форма съм произвела толкова много коментари, че Гранд каньон мога да напълня, та и ще прелее. От всякакво естество, разбира се (и в тон с благата ми природа), но най-вече гневни, та и дотолкова нелицеприятни, че направо си плача за санкции. В смисъл – официално да ми се връчи призът „Метла на годината”. И като я яхна и полетя над града … Ще си проповядам като за световно. Но по-лошото е, че взех да позагубвам афинитета си към хубавите, мили и приятни за ухото думи. Взе да ме влече към лошите, ама много лошите. Срам, срам, ама … вече взе и да не ме е много срам!\nА сега, кратко въведение, сиреч емоциална част.\nНоември е любимият ми месец. Не мога да му се наситя – на дъждеца, който ръми, ама не мокри, на сутрешната и вечерна мъглица, която скрива грозното и заобля острото на къщите, лицата и нещата, на вечерния здрач, който плъзва още в късния следобед, бавно избутва деня и хич не усещаш как се спуска нощ над града. А след вечерните новини подремваш на диванчето с усещането, че и този ден, а с него и животът ти е направил още една голяма крачка натам … Накъдето и да е.\nЩе кажете, уважаем читатели: Я стига с тези глупости и кажи какво пък толкова хубаво ни се случи в този дъждовен, гаден, студен, кален, мъглив и болен месец. Така, така, мили хора, прави сте. Въпрос на гледна точка. Аз понеже тайничко взех да си броя годинките, които ми остават (приблизително, де),\nама без страх, депресии и самосъжаления, та затова …\nАма като ти се изнижат повечкото, започваш да се радваш на всеки божи ден, на всяко свалено с мъка килце, на всяка добра дума или малко подаръче, дори на някоя случайна среща с поостарял съученик, който, в едното време, преди 100 години, е въздишал по теб. Ама е бил хубавец тогава! И по-спокойничко ти става някак, по-мило и кокетно, по-смислено и ведро. Еееех, да го бях знаела това като бях млада, та да се радвам на всеки бял божи ден, дори да няма за какво, повече да се бях усмихвала на хората и на себе си, да бях си вярвала и надявала на късмета и звездата си, вместо да се цупя и пропадам след всеки дребен проблем и неуспех.\nНо това е т.н. личен живот. Там нещата са що-годе добре!\nОбаче, в т.н. обществен живот, е съвсем друго – напрегнато, скапващо и безнадеждно. Направо не знам откъде да започна. Да речем, с протестите. Знам, че на тази тема 1000 души ще изкажат 2000 мнения, защото ние, непротестиращите, най-много разбираме от това, в което не участваме. Точно ние знаем най-добре какво, защо и как?! Ама аз пък, да си призная, много им се радвам. На всички (е, почти) – малобройни, многобройни, сини, зелени, лилави, млади, стари. Кой за каквото и да протестира, аз му се радвам. Сигурно защото най-после дойде времето на Протестиращия човек. Той твърдо каза «Не» на страха! – шаблон е, знам, но е така. Не променя името си, не скрива лицето си, казва, каквото мисли, гневен е, ядосан е, осъзнава, че е лъган, манипулиран, прецакан и личи, че му е писнало отвсякъде. И нито иска някой да го води, нито да му казва накъде да върви, още по-малко какво да скандира и как да се обръща към властта! Ама нямали били визия протестиращите, нямали план и стратегия! Ами нямат. Ама скоро може и да имат.\nМалко са наистина, ама ние защо не сме там, та да станат повече?!\nПризнавам, че не знам дали от това ще излезе нещо – наистина не знам, но може би това е пътят: първо да се осъзнаем и си кажем открито болката, а после и да си опичаме акъла като ги избираме. Защото те са еманация на нашата същност. Ако се сърдим на тях, трябва да направим същото и със себе си.\nА иначе, наистина ни е много сбъркана държавата – тука вече съм съгласна с най-гневните. Направо не мога да повярвам, че може един български министър да живее в огромно чуждо жилище, за което да не плаща наем, и да смята, че в това няма нищо нередно. Та и да се подсмихва тънко на журналистите като го питат. И е прав да се подсмихва – какво ще му направят! Ще го питат, ще го питат, пък ще спрат! Виж, ако го погне прокуратурата, друго ще си е. Ама тя няма да го погне, а само много внимателно ще го провери. Ех, коооолко такива проверки сме виждали! И всичко отново ще си дойде на мястото – бяло и чисто като втори сняг. Ще се подсмихва не, ами ще си умре от смях. Кои са те да му държат сметка?! Кои сме ние, та да си врем носа в личните му дела?!\nНикои! Това е отговорът на всички подобни въпроси!\nТака гледат на нас, така ни приемат и като такива ни припознават. Или да питаме един нахакан и важен вицепремиер, който се видя (а и цяла България го видя) в какви ли не гротескни форми и образи. Колко протести, митинги и демонстрации се вдигнаха срещу него, а той не, та не, – не сдава поста. И как да го сдаде, нали без него ще рухне държавата! Ти да видиш – държавата ни да се крепи на една жалка персона, станала пословична с екстравагантните си действия и отвратителни изцепки. Една и две ли бяха?! И премиерът и той като се натъжи, миличкият! А се натъжи, защото\nщяла да се «счупи» държавата, ако въпросният властник си тръгне.\nДа си призная отдавна се удивлявам на лексикалната мощ на нашия премиер, ама с това счупване направо ме уби. Ами тя, държавата, да не е суха клечка, преуважаеми господине! И ако съдбата, животът и бъдещето ни зависят от подобни персони, то толкова по-зле за нас – не сме държава, а фикция, измислена територия, в която едни, самозабравили се, хора се упражняват, кой за каквото се сети.\nЕееех, власт сладка, блага, медена! Който се докопа до теб, не се пуска. Като гледам какви хора се подвизават на най-високите ни държавни постове, плаче ми се. И ги посрещат по света президенти, крале и императори, и им отдават почести, и ги пазят като национални съкровища разни служби. А те, нафукани, важни, начоперчени, връхлетяни от удобна амнезия за това откъде са тръгнали и как са стигнали дотам, крачат по червения килим на славата … Ударила ги е дамлата на властта и са забравили.\nЗабравили са, че отдават чест не на тях, а на България,\nНа многострадалния български народ, оцелял след изпитания, войни и национални катастрофи. На българските герои, загинали някъде в пустошта за българската свобода. На всяко българско сърце, останало българско и накрай света. На онази България, която нито днес, нито утре ще се гордее с тях! Те са само едни облечени във власт хорица! А дрешката им е и широчка, и дълбочка – хич не им е по мяра. И ако днес са никои, утре ще са още по-никои. Нито ще ги помнят хората, нито ще пеят песни за тях.\nИ накрая! Много, ама много внимавайте с майките, уважаеми читатели, зрители и радиослушатели (особено онези, които от сутрин до вечер си мерите рейтингите). Когато една майка реши да защити детето си, никой и нищо не може да я спре. Затова! Уважавайте ги, слушайте ги, съобразявайте се с тях, гледайте ги в очите, когато им говорите.\nИ никога, ама никога не подценявайте майчината любов.\nАко няма граждани в тази държава, които да я отвоюват обратно от мафията.\nАко няма силни мъже, горди бащи и братя-закрилници, които да вдигнат Земята на раменете си и да покажат къде е силата всъщност,\nТо остава да чакаме силата на майчината любов да промени този свят.\nЗатова, поклон пред майките!\nИ … Това е само началото!\n(Видяно 368 пъти)\n← Здрач Не много, но достатъчно! →


Отговор на Въпрос 1 от Кръг 2 от Играта на въпроси и лова на отговори - Сборище на трубадури\nВъпрос 1 от Кръг 2\nРоден е в голям български град. Когато е на няколко години семейството се премества в София. Баща му е търговец, но бизнесът му фалира, а по майчина линия е наследник на един от четниците на Хаджи Димитър. Учи в България, Германия, Австрия и Полша и при това завършва няколко различни специалности. Пише под псевдоним, изключително плодотворен е като писател, а творчеството му обхваща разнообразни жанрове. Работи и като театрален режисьор, за известно време и в родния си град. Приносът му към развитието на българската фантастика и спекулативна проза е преди всичко в неговия ранен период. Произведенията му от това време се характеризират със силен психологизъм, мрачна атмосфера, усещане за нещо неизвестно и обикновено са потопени в средата на градския бит. По собствените му думи, те са повлияни от индивидуалните му преживявания, готиката на европейските градове, където студентства, както и явленията в социалния живот в България след Първата световна война. През социализма творбите му от този период не се радват на широка популярност, защото са повлияни от стил в немската литература, който тогава е смятан за упадъчен. Кой е този човек?\nГеорги Тодоров, по-известен с артистичния си псевдоним Владимир Полянов.\nРоденият в Русе писател и режисьор е важна фигура в културния живот на страната преди 1944 г. Той е сътрудник на списание „Златорог“, което привлича някои от най-изявените имена в българската литература през този период. Заедно със Светослав Минков е сред най-ярките представители на българския експресионизъм (наричан още „диаболизъм“) и макар че за дълго време тези му произведения остават в периферията на вниманието на критици и читатели, неговата роля за развитието на спекулативния жанр в България трудно може да бъде оспорена.\nЕтикети: Владимир Полянов, Игра на въпроси и лов на отговори, издателство Изток-Запад


С този данък се облагат превозните средства, регистрирани или подлежащи на регистриране за движение по пътната мрежа в България, корабите и въздухоплавателните средства.\nДанъкът се заплаща от собствениците на превозните средства. Те декларират притежаваните от тях превозни средства в едномесечен срок от придобиването им.\nЗа леки автомобили размерът на данъка се определя в зависимост от мощността на двигателя. За мотопеди се заплаща данък 2 (два) лева, а за мотоциклети в зависимост от куб.см. За автобуси Д-ът се определя в зависимост от броя на местата за сядане. За корабите се събират по 0,5 лева за всеки започнат бруто тон.\nОсвобождават се от данък превозните средства на: държавните и общински организации и организациите на бюджетна издръжка, които са със специален режим на движение; дипломатическите представителства и консулства; БЧК, леки автомобили – собственост на инвалиди, с обем на двигателя до 1800 куб.см и мощност до 100 к.с.\nЗа превозно средство, което няма да се ползва данък не се събира, при условие, че собственикът му е върнал регистрационния талон.\nПри прехвърляне на собствеността на превозното средство новият собственик не заплаща данък, ако предишният го е платил за времето до края на календарната година. Данъкът се заплаща на две равни вноски до 31.03. и до 30.09. на годината, за която е дължим.\n| Tags: България, годината, данък, двигателя, декларират, дължим, корабите, превозните средства, пътната мрежа, регистрираниskt-magazine\n← Видове митнически режим\nМениджмънт на митата при физическите лица. →


Дневник на филтъра срещу злоупотреби – Уикикниги\n08:05, 24 септември 2021: Renvoy (беседа | приноси) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Българско-немски разговорник. Предприети действия: няма; Описание на филтъра: Antispam (разлика)\n02:14, 24 април 2021: 24.21.78.216 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Потребител беседа:InternetArchiveBot. Предприети действия: няма; Описание на филтъра: Antispam (разлика)\n11:54, 18 юли 2020: Majavah (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „autocreateaccount“ на Специални:Регистриране или влизане. Предприети действия: няма; Описание на филтъра: New accounts\n17:42, 25 юни 2020: Corona97 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „autocreateaccount“ на Специални:Регистриране или влизане. Предприети действия: няма; Описание на филтъра: Highway/BMX vandal\n09:53, 13 юни 2019: 87.133.93.47 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Where to check my social signals. Предприети действия: Предупреждение; Описание на филтъра: website visitation\n18:39, 23 юни 2017: 149.62.201.57 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на 46.40.74.190. Предприети действия: Етикет; Описание на филтъра: Adding emoji unicode characters\n15:55, 8 юни 2017: 149.62.201.71 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Сашо Йовков. Предприети действия: Етикет; Описание на филтъра: Adding emoji unicode characters\n12:08, 28 февруари 2017: 80.218.38.244 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Уикикниги:Разговори. Предприети действия: Забраняване; Описание на филтъра: cdfacbbecdddfcab spam\n15:10, 9 декември 2015: 176.213.24.12 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Беседа:Програмен език PHP. Предприети действия: Предупреждение; Описание на филтъра: online shopping spam\n17:37, 8 юни 2014: 78.83.57.118 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Фотография/Общи положения. Предприети действия: Етикет; Описание на филтъра: Possible spambot (разлика)\n20:21, 2 юни 2014: 212.43.57.171 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Шаблон:LatContents. Предприети действия: Етикет; Описание на филтъра: Possible spambot (разлика)\n15:19, 25 април 2014: 88.226.37.148 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Речник на турските думи в българския език. Предприети действия: Етикет; Описание на филтъра: Possible spambot (разлика)\n15:17, 25 април 2014: 88.226.37.148 (беседа) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Речник на турските думи в българския език. Предприети действия: Етикет; Описание на филтъра: Possible spambot (разлика)\n05:19, 28 януари 2014: Littlegirlpu (беседа | приноси) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Потребител:Littlegirlpu. Предприети действия: Предупреждение; Описание на филтъра: new user youtube, &c.\n05:18, 28 януари 2014: Littlegirlpu (беседа | приноси) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Потребител:Littlegirlpu. Предприети действия: Забраняване, Етикет; Описание на филтъра: new user youtube, &c.\n05:18, 28 януари 2014: Littlegirlpu (беседа | приноси) задейства защитен филтър, извършвайки действие „edit“ на Потребител:Littlegirlpu. Предприети действия: Предупреждение; Описание на филтъра: new user youtube, &c.\nВзето от „https://bg.wikibooks.org/wiki/Специални:Дневник_на_филтъра“.


Обещания за здравословно хранене »\nАко желанието ви за Нова Година е да започнете да се храните здравословно – вижте как наистина да го сбъднете. Няколко малки промени в начина ви на хранене, които ще ви помогнат да се грижите по-добре за себе си и ще имат голям ефект върху вашето здраве и настроение.\nНезависимо дали искате да свалите килограми, да имате повече енергия или да се храните по-здравословно, използвайте следните съвети, за да подобрите начина си на хранене:\nИскам да ям повече зеленчуци\nХапвайте минимум по един плод или зеленчук като добавка към всяко хранене. Подготвяйте си нарязани зеленчуци и ги дръжте на видно място в хладилника, за да посягате първо към тях, когато го отворите.\nДобавяйте допълнително зеленчуци към сандвичите, супите, омлетите и другите ястия, които си приготвяте. Пюрираните предварително зеленчуци като тиква или карфиол, можете да използвате за сгъстяване на супите си, като в същото време ги правите по-вкусни и хранителни.\nИскам да консумирам по-малко захар\nАко все още не сте се отказали от газираните безалкохолни напитки, опитайте поне да ги намалите до една на ден. В едно кенче кола се съдържат повече от 30 г захар или около 8 супени лъжици. Заменете газираните напитки с вода или неподсладен чай – това ще ви спести голямо количество излишна захар.\nДруг начин да намалите захарта е да избягвате продуктите със скрито съдържание на захар. Например, продуктите обозначени с надпис „без мазнини“ или „нискомаслени“, често съдържат двойно количество захар. Производителите заместват премахнатите мазнини с добавена захар, за да компенсират вкуса и консистенцията на нискомаслените продукти. Типичен пример за това са обезмаслените или нискомаслени кисели и пресни млека. Готовите сосове за спагети, кетчупа и салатните дресинги също съдържат добавена захар в големи количества. Най-добрите заместители на захарта си остават медът, стевиата и плодовете.\nИскам да започна да закусвам всеки ден\nНе оставяйте липсата на време или други извинения да ви лишат от най-важното хранене за деня. Ако не успявате да хапнете преди да излезете сутрин, вземете закуската си с вас и я хапнете малко по-късно. Подходящите за носене и в същото време полезни закуски включват кисело мляко, плодове, сухарчетата и др.\nВинаги можете да отделите 5 минути, за да закусите подобаващо. Когато хапването на нещо здравословно сутрин се превърне във ваш навик, ще усетите многобройните ползи от закуската. Наложете си да започнете и не се отказвайте, докато не постигнете целта си. Спазването на подходящ за вас хранителен режим ще ви помогне да свикнете със сутрешното хранене.\nНе искам да преяждам\nЩо се отнася до храната – бъдете минималисти. Заменете големите чинии с малки, за да залъжете очите си. Когато малката чиния изглежда препълнена, няма да ви се струва, че не сте хапнали достатъчно и това ще ви предпази от нежеланото преяждане.\nИзползвайте супена лъжица, а не черпак или голяма лъжица, за разсипване на храната. Мислете за това, което слагате в чинията си, за да сте сигурни, че наистина искате да го изядете. Не слагайте тавата с яденe на масата, за да не се изкушите да си сипете допълнително. Хранете се бавно, за да може сигналът, че сте се заситили, да достигне до мозъка ви, преди да сте прекалили. Създайте си навика да ставате от масата или да приключвате с храненето още при първото съмнение, че прекалявате.\nИскам да успея да променя храненето си\nПланът е мечта с пусков срок, така че сбъднете мечтите си като определите срок. Конкретните дати ще ви помогнат да разпределите времето и усилията си по най-добрия начин и да не се стресирате от това, че трябва да започнете промяната.\nПравете малки промени всяка седмица и постепенно и метoдично ще достигнете голямата цел. По-лесно /и възможно/е да местите камък по камък, отколкото цяла планина наведнъж. Предлагаме ви няколко примера за ежеседмични промени, които можете да използвате за свои цели:\n1-ва седмица – Да започна да пия по 8 чаши вода на ден.\n2-ра седмица – Да използвам стълбите, а не асансьора.\n3-та седмица – Да заменя газираните напитки с чай или вода.\n4-та седмица – Да изключа пържените храни от менюто си.\n5-та седмица – Да ям вегетариански ястия поне веднъж седмично.\nМалките промени, към които можете да се приспособите лесно и да направите част от начина си на живот, ще ви доведат до дългосрочен успех и до желаната цел. Ако все още не сте поръчали своя индивидуален хранителен режим, можете да го направите от тук. Не отлагайте, започнете годината с промяна.\nprevious post: Здравословни подаръци\nnext post: Месо в буркан


„Може още“ 003: коментар към Gery-Nikol – SHEFE SHEFE feat. Bandata Na Ruba | Махалата без цензура\nНачало "Може още" „Може още“ 003: коментар към Gery-Nikol – SHEFE SHEFE feat. Bandata Na...\n„Може още“ 003: коментар към Gery-Nikol – SHEFE SHEFE feat. Bandata Na Ruba\nДнес е време за третата част на „Може още„, за да загрея преди да пуснем новият подкаст с момчетата от HiRoll Records. Песента, която този път е „под прицел“, е новата на Гери-Никол и БнР – „Шефе, шефе„.\nВсъщност ако не беше форонга, нямаше да знам, че изобщо ще има такава песен, но така или иначе щях да разбера, защото аз разбирам за почти всяка нова песен, която излиза. Интересен факт е, че тази песен всъщност е част от дебютният албум на Бандата на ръба – „Победа„, но в албумната версия я няма Гери-Никол, което ме навежда на мисълта, че най-вероятно Гери или си е платила да им „вземе“ песента, или те са се съгласили безплатно, заради приятелството им. Оригиналната версия я има в YouTube, извадена от „Победа“ и с лошо качество, която отново чух благодарение на коментар от форонга.\nПървото нещо, което веднага ми направи впечатление, е че звученето на песента се доближава доста до това, което правят в „Пайнер„. Естествено за пореден път не са написали кой стои зад авторството на този проект, но това е Гери-Никол – плаща си и въобще не я вълнува. Бих казал, че нейното изпълнение е доста пошла версия на Cardi B („когато си поръчаш Cardi B от AliExpress„), а БнР пък ми напомнят доста на вече несъществуващото трио „БИК“ – Борис Дали, Илиян и Константин.\nПрипевът ми е доста скучен, защото се състои от 60% повтаряне на думата „шефе„, 20% на думата „шефа“ и още 20% каквото е останало от него.\nИ понеже Ицо Хазарта официално пусна дебютният си солов албум „Неправилен рап“, слушайки частта на Mom4eto смея да твърдя, че се върнах няколко години назад, когато Ицо стартира One Shot клиповете със своята песен „Хип-хоп„, където той се подиграва на изпълнителите с „мек“ диалект в песните си. Mom4eto отново влиза с посредствените си рими, които се харесват от слушатели на възраст под 18 години, прикрепени с русенското „мьекане“. Доста слабо бих казал и доста уронващо престижа на Русе – градът на изпълнители като Fogg, VanSan и Extazy, както и излишно споменаване на „оня горе“, който най-вероятно се е хванал за главата като ни гледа какви ги вършим.\nВреме е и за частта на Kapo Verde, която е доста орязана и тук по-скоро Гери доминира. Отново се убеждавам, че песен с участието на Гери-Никол, в която да не се намеси „яката дупара„, е като да си поръчам шкембе чорба и да не ѝ сложа поне малко чесън. Бих казал обаче, че подобно, както написах и за песента на V:RGO и DARA, се отнася и за песните на Гери – нужно ли е във всяка песен да се повтаря лафът за „яката дупара„? Доста банално и отблъскващо почна да става вече.\nСлед частта на Kapo идва и куплет от изпълнителката, няма как да не коментирам част от него:\n„Ква си ти, кажи ми, май, че мене имитираш\nтърсиш ги с пари, да не вземеш да фалираш\nкласата си личи, мен не моеш ме копираш“\nОсобено в тази част наистина доста напомня на Cardi B, така че скъпа Гери, успокой се, никой не те копира, защото няма какво. При положение, че твоят начин на изпълнение доста се доближава до този на Cardi, е малко смешно да изпълняваш такива думи, но да речем, че друг ти е писал куплета, простено ти е.\nЕто го и Emporio Zorani, който влиза с доста „мощен“ auto-tune / pitch correction. Тук отново имаме излишно споменаване на Господ и поредна доза скучни рими на русенски диалект. Общо взето и в неговите думи съществува така нареченото „филмиране„, за да може и той, и приятелите му да изглеждат като „гангстери“, но лично аз не смятам, че им се получава, по-скоро обратното.\nПоследната част на песента е игра на думи, която не ми допадна, особено накрая с тази псувня „е*а ти майката„. Винаги съм смятал, че подобно нещо, излизащо от устата на момиче, е доста грозно, но нали все пак трябва да следим тенденциите на запад с разликата, че нашето в повечето случаи е пълна пародия.\nВидеото е добре монтирано, но ми стана смешно щом видях, че има двама режисьори – един в България и един в Дубай. Липсва ми Мотикаря, който ако все още съществуваше, щеше да добави любимата на всички фраза: „аz san fdobai” понеже ни е ясно, че на доста голям процент от момичетата това им е любимата локация. Все пак, моля Ви, спрете се с този Дубай, разбрахме, че можете да си го позволите да снимате там, но има далеч по-красиви места от Дубай.\nСтайлингът на Гери нямам особено желание да го коментирам, но на някои кадри изглежда доста добре.\nКоментарите се състоят от доста хора, който повтарят това, че Гери-Никол имитира Cardi B, но все пак нека сме откровени, че част от тях са повлияни от това, че Тото от група „СкандаУ“ публикува песента в своят дневник във Facebook с caption, който гласи: „Когато си поръчаш Cardi B от AliExpress”. Други пък коментират това, че БнР са голи на някои кадри и показват напълнелите си коремчета, което не е особено приятна гледка. Не може да се отрече, че повечето коментари са лоши.\nТова беше за тази част на „Може още“, скоро очаквайте и четвъртата!\nАко не сте чули песента, ето и линк:\nпредишна статияИзборът на „Махалата без цензура“ за м. април – 12 май\nСледваща статияPodcast 003 ft. HiRoll Records е вече факт!


Развалиха ми веждите - Spodeli.net\nСподелени истории (82748)\nРазвалиха ми веждите\nпреди: 11 месеца, 5 дни, прочетена 1387 пъти\nДнес за първи път отидох на козметик да ми оформи веждите и втори път няма да има. Имах толкова гъсти и хубави вежди.\nДори не им трябваше оформяне, а само подрязване, защото бяха дългички. Казах и да вземе възможно най - малко, показах и на снимка желаната форма, но това не и промени замисъла. Оскуба ми половината вежди и ги направи невероятно тънки в сравнение с каквото беше. Предупреждавам всички, планиращи ходене на козметик! Не всички са професионалисти и на повечето не им пука какво искате. Искрено съжалявам, чувството е ужасно, но не мога да върна времето. Въпросът ми е към всички дами, които са се "опарили". Едно скубане би ли се отразило на веждите ми и мога ли да си възвърна старата форма, ако ги оставя за 1-2 месеца? Все пак, никога не съм махала тези косми, които тя махна и не съм навлизала толкова навътре. Моля за отговор!\n1. Аз никога ни съм ходила на козметик за веждите, винаги сама си ги оправям. Един път бях прекалила доста със скубането, но всичко ще си е наред след месец. Не се притеснявай даже веждите растат по-бързо от косата. Просто следващия път не ходи, а си ги оправи сама, защото ти най-добре знаеш какво трябва да направиш. Няма нищо страшно всичко ще се оправи но трябва време.\n2. Споко, до няколко седмици ще се оправят. Аз моите какво съм ги правила, та чак почти ги е нямало, и като ги оставя за известно време и пак си стават рунтавки. Иначе за това, че повечето козметички грам не ги интересува какво искаш, съм напълно съгласна.\n3. Спокойно, ще си израстнат. Един път не е фатален. И аз веднъж бях на козметик, но се съобрази с желанието ми. Аз също имам по-гъсти вежди и исках да си ги оставя такива, просто имаха нужда от малко почистване, т. е. оформяне.\n4. От 1 скубане няма да стане нищо фатално. Да, ще си пораснат пак, а другия път не ходи при тази козметичка. Аз съм си намерила една, която се вслушва в това, което казвам и ходя само и единствено при нея. От години никой друг не ми е оформял веждите! Така, че по-добре поразпитай приятелките и познатите си къде си оформят веждите и да ти препоръчат някоя козметичка.\n5. Всяка вечер мажи веждите си с рициново масло (бадемовото масло също е подходящо). Успех :)\n6. От едно скубане няма да се развалят. Не се притеснявай. Аз си ги изтънявах в продължение на три-четири години и когато реших да ги пусна нормални, станаха почти същите като преди (съвсем малко по-тънки, но даже така ми харесват повече). Просто не ги пипай и ще пораснат пак. :)\n7. Оф.. не се филмирай толкова. След една седмица ще ти пораснат, а дотогаяа просто си ги рисувай с молив. Не е станало нещо непоправимо.\n8. Не ми се вярва и няма логика да има няква променя. Все пак това не е бръснене а скубане!\n9. Вазелин или кокосово масло ще ти станат по гъсти от преди.\n10. Ох горката. Настана световен преблем 'веждите ми са много тънки' ;;;;(((((( като не ти е трябвало оформяне да беше си ги подрязала сама ;) :*\n12. Ще израснат отново.\n13. Аз вече ходя за 5 или 6 път и след 3-4 седмици пак са ми същите както преди.\n14. Мога ли да ги мажа с кокосово масло?\n15. Тънки вежди са гадни. Все едно да имаш рядък мустак или да си плешив.\nНаучи се сама да си оформяш веждите. В гугъл има сномки ка да го правиш.\n17. Аз също отидох на козметик и ми съсипаха веждите, а уж бяха професионалисти и много добри, даже ще спомена и студитото става въпрос за София студио (Royal Studio), исках просто леко да ми ги оформят, тя ми остви 2 косъма, не стъпвайте там, и внимавайте при кого ходите.


Антропософско Общество в България - Плурализъм и идентичност\n90те години на XX век\nАнтропософски подходи в различни области постепенно се интегрират в културния живот като цяло. След 1989 год. в Русия и в Източна Европа са основани Антропософски Общества (между които и Българското Антропософско Общество) и антропософски инициативи. Започва дейност в Азия. Някои въпроси, повдигнати в началото на века, са станали фундаментални въпроси на цивилизацията днес. Евтаназията, загубеното детство, генното инженерство, екологичите кризи и др. не са просто политически сензации на деня, а ще определят бъдещето на човешкото съществуване. Съпътващи това развитие са и въпросите относно идентичността на антропософските институции и на Школата за Духовна Наука.\nАнтропософското Общество обновява своите отговорности спрямо своя основополагащ импулс, който се състои в това с развиването, благодарение на Антропософията, на истинска съзнателност за това да бъдеш човек, да се даде свобода на потенциала за развитие на всяко отделно човешко същество. Ударение се поставя на:\nРазвитие на Школата за Духовна Наука и на задачата й за духовно проникване и задълбочаване на всекидневния живот на нашето време.\nСъздаване на мрежи, които могат да служат като форум за въпроси по вътрешното развитие, предизвикателствата на съвременността и инициативи за обновяване на цивилизацията.\nГьотеанумът да се развие като диалогичен център на космополитното Антропософско Общество.\nДнес има Антропософски Общества в 50 страни и малки групи в още 50 държави. Членовете на Единното Антропософско Общество са около 50 000, а около 10 000 институции по света работят на основата на Антропософията.


1929_05_12 Ще ти въздаде - 1929 г. - Петър Дънов -Библиотека\n1929_05_12 Ще ти въздаде\nОт valiamaria, 10 Януари, 2011 в 1929 г.\nПубликувано 10 Януари, 2011\nАудио - чете Митко Ненков\nЩе ти въздаде (Беседата за четене в стар правопис)\nОт книгата, "Който има невестата", Сила и Живот, Дванадесета серия (1929)\nПърво издание 1935 г., София\nИздание на ИК "Жануа'98", 2011\nЩе ти въздаде\n15. Неделна беседа от Учителя, държана на 12 май, 1929 г. София – Изгрев.\n„И Отец ти, който види в тайно,\nще ти въздаде на яве.“\n”Отец ти ще ти въздаде.” Думата ”Отец” включва целокупния живот. Животът пък започва с една, или с няколко възможности. Възможностите представят условията за постигане на човешките стремежи. Една възможност в света е човек да живее. Следователно, който мисли, той трябва да разбира тази възможност. Не разберете ли тази възможност, пътят, който трябва да извървите, ще бъде без съдържание, без смисъл. Казвате, че имате ум, че имате сърце. Какво представят умът и сърцето? – Те са възможности за човека да се прояви. Умът дава възможност на човека да мисли; сърцето дава възможност на човека да чувства. Всеки иска да живее. Защо? – Защото животът дава възможност на човека да придобие своето щастие. Разбере ли тази възможност, едновременно с това човек ще придобие щастието си. Не разбере ли тази възможност, той ще изгуби живота си. Щом изгуби живота си, той нищо не е придобил. Българите често употребяват пословицата: ”Празна Мара тъпан била.” Такова е положението на онзи, който е изгубил живота си и нищо не е придобил. Да се бие тъпан на хоро, на сватба, разбирам, но да се бие тъпан в гората, това е празна работа. Такъв тъпан бият днес много проповедници, писатели, поети, учени и философи. Днес навсякъде бучи този тъпан. Един познат ходил в царибродско някъде по работа и на два километра далеч чул, че някой бие тъпан. По едно време видял, че двама души носят тъпан, а трети бие тъпана. Възможностите за тия двама души се крият в тъпанджията. Какви възможности ги очаквали? Да спечелят нещо. И двамата били пияни, едва се клатили по улицата. Според мене, тези двама души трябваше да бъдат трезви. Да бъде човек трезв, това значи да бъде способен да мисли. С други думи казано: когато влиза в живота, човек непременно трябва да бъде трезв, да бъде способен да мисли право.\nТъй както сега се развиват нещата, човек трябва да има ясна представа за всичко. Той трябва да знае, какво нещо е животът, какво нещо е науката, какво нещо е философия, какво представят обществата, народите и т.н. Съвременните хора говорят, че човек трябва да бъде велик, че народите трябва да бъдат велики. Да се говори така, това значи ”празна Мара тъпан била” Права е идеята, че народите трябва да бъдат велики, но как? За да бъде един народ велик, изискват се ред възможности, ред условия. И човек може да бъде велик, но как? Първата възможност за човека е, че той се ражда, дават му се условия да живее. След това му се дават ред още условия, които, обаче, той не може правилно да използва, вследствие на което взима крива насока в живота. Тази е причината, задето, при възможност да живеят, хората не могат да бъдат щастливи. И като не могат да бъдат щастливи, те се оправдават с условията на живота, с държавния и обществения строй, с икономическите условия и т.н. ”Празна Мара тъпан била.” Ако човек не може да диша правилно, нито икономическите условия, нито държавния строй са виновни за това. В дадения случай икономическите условия, които определят дишането на човека, са въздухът и умението му да диша правилно. Да приемаш въздуха през носа, през дробовете си, като през фуния, това не е дишане. Да приемаш въздуха в дробовете си и да пъхтиш като ковашки мех, това не е дишане. Правилното дишане е свързано с процеса на мисълта. Който не мисли право, той не може правилно да диша. Който не яде правилно, той не може правилно да диша. Не е ядене това да се натъпче човек като воденица. Човек може да диша, а при това да страда от туберкулоза. Това не е дишане, това е насилие върху дробовете. Човек може да яде, а при това да страда от стомашно разстройство. Това не е хранене, това е насилие върху пищеварителната система. Болният диша, храни се, но умира. Здравият диша, храни се, но живее.\nНа онези от вас, които са здрави, казвам: всеки ден носи по една възможност. Използувайте тази възможност! – Ама ние сме намерили пътя. – Щом сте намерили пътя, използвайте разумно възможностите, които ви се представят в този път. Ще кажете, че като сте намерили пътя, можете да вървите вече със затворени очи. – Не, очите ви трябва да бъдат отворени, за да можете да използвате възможностите на деня. Щом използвате една възможност, ”Отец ти, който види в тайно, ще ти въздаде на яве.” – Кога ще въздаде? – Когато разберете възможностите, които Той ви е дал. За тази цел вие трябва да имате една определена, съществена идея, да знаете, какво търсите. Който няма такава идея, той запитва: Защо е създаден светът, кой го е създал, как е създаден? Светът, целият космос е създаден, за да се прояви животът. – Има ли живот в другите светове, в другите планети? – Във всички светове има живот. Животът на земята не е от най-високите, но има живот, който седи и по-долу от земния. Ние сме едва в предградието на Великия живот. Жителите на земята, сравнени с тези на ”млечния път”, са подобни на колибарите. Тия на млечния път представят гражданите, а ние на земята – колибарите, които от време на време отиваме в града. Като дойдат до някои научни въпроси, нашите учени разсъждават много повърхностно. Те говорят за състава на слънцето. Казват, че на слънцето има водород, кислород и ред още елементи. Те се произнасят за температурата на слънцето, на различните звезди.\nСпоред някои учени има звезди, температурата на които достига до 20,000 градуса. Как са дошли до това твърдение? Като ги изучават от земята, вярно е, че температурата на тези звезди е 20 000 градуса, но като се отиде до тях, температурата им ще бъде около 35 000 000 градуса. Като слушате да се говори за учените така, ще кажете, че с това се подбива техният авторитет. Авторитетът на учените не може да се подбие. Истински ученият има всякога авторитет, а обикновеният учен не трябва да си прави илюзии, че всичко знае. Той трябва да се радва, че нещата постепенно се откриват за него, докато дойде до тяхното истинско положение. По-рано учените казваха, че на луната нямало никакъв живот, а сегашните учени поддържат, че на едната страна на луната се забелязвал някакъв живот. Значи, учените постепенно се приближават към истината. Забелязано е, че под влиянието на луната водите в моретата и океаните се повдигат и снишават, явяват се приливи и отливи. Какво показва това? Това показва, че на луната живеят интелигентни, разумни същества, които с мисълта си влияят, както върху хората, така и върху целия живот на земята. Когато някой човек повдигне с ръката си предмет тежък 60 кг, това показва, че в него има живот, сила. На това основание вадим заключение, че и луната е жива, защото повдига водата на десетки метри височина. Ако луната беше мъртва, тя не би могла да повдига водата. В природата мъртви тела не съществуват. Че луната е жива, за това говори факта, че тя е изпратила всички хора на земята. Някога, в далечното минало, хората са живели на луната, и от там са се преселили на земята. Най-учените, най-добрите хора са останали да живеят на луната, откъдето и до днес ръководят културата на земята.\nСега ще се спра върху един въпрос, с който геометрията се занимава. В геометрията под права линия се разбира най-късото разстояние между две точки. Това определение за правата линия е относително вярно. Ние казваме, че правата линия има три точки. Третата линия подразбира възможността на правата линия да се огъне, да се превърне в крива. Ако правата линия не можеше да се огъва, крива линия нямаше да съществува. Значи, кривата линия се образува при огъване на правата. Отношението между двама души е права линия. Всяка от точките на правата представя идеал, към който човек се стреми. Когато двама души не могат правилно да разрешат въпросите на своя живот, правата линия се огъва. Всяко огъване представя разрешаване на въпрос, който не е могъл да върви по пътя на правата линия. Следователно, всеки въпрос, който не може да се реши по пътя на правата линия, се разрешава по пътя на кривата. Защо? – Защото електричеството се движи по права линия. Забелязано е при това, че всички хора, които се движат по права линия, по пътя на електричеството, са груби, жестоки по характер. Щом правата линия у тях се огъне, те стават меки, нежни, говорят сладко. Една опасност има за тия хора: те много обещават, малко изпълняват. Понеже кривата линия продължава до безконечност, като ви обещаят нещо тези хора, вие трябва да разполагате с много време, с дълъг живот, докато дочакате изпълнение на обещанията им. Хората на правата линия обещават и веднага изпълняват; те не протакат работите. Ако вървите по кривата линия, трябва да се въоръжите с търпение. Понеже кривата линия определя възможностите на правата, затова, като влезете в общество, в което хората вървят по крива линия, вие ще намерите възможностите за разрешаване на мъчнотиите във вашия живот. Математикът може да изчисли, с какви възможности разполага човек при разрешаване на своите мъчнотии.\nКато говоря за права и крива линия, ни най-малко не разбирам, че който върви по права линия, той е лош човек, а който върви по крива линия, той е добър. Няма лоши хора в света. Хората сами се делят на добри и на лоши, но в същност за Бога лоши хора не съществуват. Който не е приятен за нас, той не е приятен и за Бога. Лошите хора на земята са добри на небето. За пример, като дойде един светия между хората, всички се нахвърлят върху него, считат го лош, смахнат човек. Смахнат е светията, но като се моли, Бог го слуша. Друг някой не е смахнат, моли се, но Бог не го слуша. Смахнат е онзи, който няма възможностите на правата линия, който не може да се огъва. Той казва: Аз имам едно верую, и по никой начин не мога да се огъна, да го изменя. – Ако ти дадат хиляда английски, ще го измениш ли? – Няма да го изменя. – Ако ти дадат две, три, четири хиляди? – Виж, тогава мога да помисля малко; този въпрос ме интересува. За него съм готов да изменя своето верую. Значи, пред празната торба не се огъва, но като види пълна торба, готов е да се огъне. Това не е никакво верую, никакво убеждение. Покажете ми един човек, който да не се е огънал пред парите. Не е въпрос, че хората трябва да работят без пари. Като работи, човек има право да получи известно възнаграждение за своя труд. Парите, това са заплата на хората за техния труд, която те заслужават. Следователно, смахнат е онзи човек, който се огъва пред парите, а не се огъва пред истината. Който иска човек да бъде, той трябва да се огъва пред Любовта, пред Мъдростта, пред Истината, пред Правдата, пред Добродетелта. Той трябва да се огъва пред Божественото, пред доброто в света. Да се огънеш пред доброто, това значи да отстъпиш пред него. Казват за някого, че е неотстъпчив човек. Да, но като остарее, той отстъпва пред всички.\nИ тъй, правата линия представя отношения между две разумни същества. Правата линия се ограничава от две точки, т.е. от две разумни същества. Тия две същества имат една възможност в себе си, а именно, да бъдат правдиви, любещи, истинолюбиви. Освен за прави и криви линии, в геометрията се говори за плоскости, за тела. Всяка плоскост е ограничена с четири прави линии. Плоскостта се образува при пресичането на две успоредни линии с други две успоредни. Тялото е ограничено с плоскости. В тялото присъстват няколко разумни същества, в плоскостта – четири, в правата линия – две, а в точката – едно.\nЩо е единица? Единицата е разумност, която се проявява като първопричина на всички последствия. В това отношение всички хора произлизат от тази Първа Причина, от тази разумна сила, наречена Единица. Тази Единица наричаме Бог. Казано е, че човек е създаден по образ и подобие Божие. Има нещо подобно между Бога и нас, но Бог не прилича на нас. Подобни сме на Бога в това, че можем да мислим, да чувстваме, да обичаме като Него. Ние можем да бъдем правдиви, истинолюбиви, като Него. В това седи подобието ни с Бога, а не в нашия външен образ: лице, очи, уши, уста. Лицето на човека е неговият капитал в обръщение. Лицето показва, какво може човек да извърши на физическия свят, доколко може да издържи в чувствения свят. Главата, мозъкът показва, какво може човек да извърши с мисълта си в умствения свят. Велика наука се крие в човешкото лице и човешката глава. Разумни сили, разумни закони са участвали при създаването на това лице и на тази глава. Тепърва трябва да изучаваме тази наука. Тя ще ни даде онези блага, които са необходими за нашето развитие. Човек иска да бъде здрав, но здравето е във връзка с тялото. Как можеш да бъдеш здрав, ако не знаеш законите, по които тялото е създадено? Искаш да бъдеш щастлив. Щастието е във връзка с чувствата, със сърцето на човека. Как ще бъдеш щастлив, ако не знаеш законите, които управляват твоето сърце? Човек иска да бъде силен. Силата е в зависимост от човешкия ум. Как ще бъдеш силен, ако не знаеш условията при, които умът се проявява? Дето има сила, там има ум; дето няма сила, там умът отсъства. Умният човек е силен. Силата на ума не подразбира грубата, физическа сила. Може ли да се нарече силен камъкът, който се търкаля по наклон и удря, де кого срещне на пътя? Това не е съзнателна проява на някаква сила. Зад камъка се крие някаква причина, която го е заставила да се търкаля. Този камък е откъртен от някоя канара чрез динамит, и под влиянието на тази сила той ще се търкаля надолу, докато срещне някакво препятствие. От резултатите на проявените сили ние съдим за интелигентността на причините, които са ги предизвикали. От търкалянето на камъните по наклона, ученият вижда, че и те не се движат произволно. Всеки камък изминава известен път и взима известно направление според тласъка, който му е даден. Движението на камъка е несъзнателно, но онзи, който му е дал посоката, е съзнателно, разумно същество.\nКато наблюдават природата, хората намират, че камъните са разхвърляни, и казват, че в нея съществува известен безпорядък. Донякъде това е вярно, обаче, още по-вярно е, че такъв безпорядък, такава разхвърляност съществува и в човешкия живот. Като ставате сутрин казвате: Какво ще правя днес? Чудите се, какво да правите, а не знаете, че точно определено е, каква работа трябва да свършите през деня. Точно определено е каква посока на движение трябва да предприемете този ден. Спите, ставате, без да знаете, каква работа трябва да свършите във време на сън, и каква – през деня. Вечер, като спите, вие отивате на аудиенция при разумните същества в невидимия свят да дадете отчет, какво сте свършили през деня, и да ви дадат от там програма за работата, която трябва да свършите на другия ден. Обаче, ставате сутрин и не помните, каква работа ви е дадена. Защо не помните? Като се връщате от онзи свят, по пътя виждате тук-там кръчми, отбивате се ту в една, ту в друга, пийнете си по една.две чашки винце, и като станете сутринта, нищо не помните. Казвате, че сте сънували нещо, но всичко сте забравили. Защо? – Понеже не сте изтрезнели както трябва. Направили сте някаква погрешка някъде и ви пукнали главата. Не е позволено на ученика да пие, да губи своята трезвост. Трезви трябва да бъдете!\nСледователно, като се връщате от онзи свят, не трябва да се отбивате никъде. Ще се върнете право в дома си и ще започнете работата, която ви е определена. Щом сте трезви, вие ще помните, каква е програмата ви за деня. Казано е: ”Достатъчно е злото на деня.” Наистина, ако вечер не отивате в духовния свят да поучите директива за работата ви през деня, да приемете добрите съвети на вашите по-големи братя, вие не бихте могли един ден да прекарате на земята. Следователно, красивото в съня се заключава в посещението, което правим вечер на своя дом и връщането ни сутрин на земята в пансиона, в който сме изпратени да учим и да прилагаме знанието си. Всяка вечер човек отива в онзи свят, сутрин се връща оттам, и въпреки това отрича неговото съществуване. Защо го отрича?\n”Отец ти, който види в тайно, ще ти въздаде на яве.” Значи, всеки трябва да отиде при Отца си, Който вижда в тайно. И като изпълни Неговата воля на земята, Той ще му въздаде на яве. В какво седи Неговото въздаване? Който върши волята Божия, той ще бъде здрав, умът му ще бъде на място, хората ще го обичат. Не върши ли волята Божия, ще дойдат за него кармически, икономически лоши условия и т.н. Като не знаят причината за всичко това, хората се оправдават с лошите условия на живота, с лошо наследство и т.н. Всичко лошо може да се измени, при условие, човек да върши волята на Отца си и да Го слуша. Ако слушате Отца си, Който вижда в тайно и въздава на яве, всичко ще се превърне за добро.\nСъвременните религиозни вярват, че като умрат, тогава ще отидат на онзи свят да видят, какво става там. Чудна философия! Да чакат да умрат, да ги погребват, да ги опяват, да им носят жито на гробищата, и след това да се надяват да отидат в онзи свят да проверят истината. Тежко на онзи, на когото жито трябва да носят на гроба! Остане ли да очаквате на хората, вашата работа е свършена. Вие ще гладувате там, ще страдате, главата ви ще види и ще пати. Ще кажете, че искате да знаете истината. Коя истина искате да знаете? Има два вида истина: истина на лъжата и абсолютна истина. Понякога и като лъже, човек пак говори истината.\nВъв времето на един от турските султани живял един прочут мукалитин, който могъл да стъкмява различни лъжи, но така майсторски, че всеки вярвал в лъжите му. Един ден султанът го извикал при себе си и му казал: Кажи една лъжа! – Не мога, зарекъл съм се вече никога да не говоря лъжи. Като се разговаряли върху различни въпроси, мукалитинът се обърнал към султана с думите: Султан ефенди, имам една голяма молба към Вас. Вчера баща ми се помина, трябват ми 500 лири за погребение. – Ще ги върнеш ли? – Непременно ще ги върна. Сега нямам пет пари в джоба си да изпълня последния дълг към баща си. Султанът го съжалил и заповядал на секретаря си да му даде 500 лири. Като взел парите, мукалитинът казал на султана: Много благодаря за парите, които ми дадохте, но не се надявайте да ги получите назад. Те са възнаграждение за последната лъжа, която ви казах. Вие искахте да Ви кажа една лъжа. Аз ви казах вече, а сега Ви казвам истината, че излъгах. Баща ми не е умрял. Така постъпват много от съвременните хора. Те говорят лъжи, вършат престъпления и после завеждат дела едни против други да се докаже истината. Какво се ползвате, ако в съдилището се докаже, че някой извършил престъпление?\nКато разглеждаме живота от тази страна, намираме, че той не представя нищо друго, освен забавления. Приятни са забавленията, но какво допринасят те в света? Актьорът играе на сцената, представя чужда роля. Какво допринася на хората играта на този актьор? Приятно е да отидеш на театър, но в живота има нещо по-важно от игрите на актьорите. Животът не е представление, не е театър. При това, представленията се дават обикновено вечер, а човек трябва да разбира възможностите на деня. Всеки ден предвижда известни възможности. Щом намери възможностите на един ден само, човек започва да мисли и да чувства така, както никога не е мислил и чувствал. Само при това положение той може да си каже: ”Отец ти, Който види в тайно, ще ти въздаде на яве.”\nКато се намерят в затруднение, хората търсят помощ отвън, очакват отвън да дойде някой да им помогне. Кой може да помага повече от Онзи, Който е създал света? За да получите Неговата помощ, вие трябва да влезете във връзка с Него. За да създадете тази връзка, трябва да изучавате себе си, да изучавате всичко, каквото ви е дадено. Преди всичко на човека е дадено тяло, което той трябва да изучава. Ако имате някакъв физически дефект, болят ви, за пример, глава, гърди, стомах, крак, вие трябва да изучавате причините на своя дефект, болката, която изпитвате. Ако стомахът, или коремът ви боли, това показва, че във вашия физически живот има нещо дисхармонично. Ако главата ви боли, в умствения ви свят е настъпила някаква дисхармония, вследствие на което не можете правилно да мислите. Какво трябва да направите тогава? Вие трябва да възстановите отношенията си между физическия и умствения си живот. Трябва да знаете, как да избирате храната си, как да се обхождате с хората. Главоболието се предизвиква от две противоречиви мисли в човека, а коремоболието – от две противоречиви чувства. Туберкулозата се предизвиква от сблъскване на противоположни мисли и чувства в човека. Всеки може да заболее от туберкулоза, особено младият човек. Млад момък обича една мома, въздиша по нея. Тя му казва, че не го обича, не иска да го види. Той се отчае, започва да линее, да чезне, докато един ден заболее. Щом тя му каже, че не го обича, и той да и каже: И аз не те обичам. Когато момата не обича младия момък, тя не върви с него по права линия, но в движението си описва крива линия, окръжност. За да не изпадне в отчаяние и да заболее, момъкът трябва да потърси своя полюс в тази крива линия и да се поляризира, т.е. да трансформира състоянието си.\nКакво правят младите моми и момци, когато възлюбеният, или възлюбената не отговарят със своята любов? Те веднага се отчайват и са готови да се самоубият. Защо момата и момъкът решават въпроса със самоубийство? Когато момъкът откаже на някоя мома, тя иска да се самоубие, за да може после, когато същият момък се ожени за друга, тя да се прероди в тяхното семейство, като негово дете. Същата причина може да застави момъкът да се самоубие. Обаче, това е едно обяснение само. Има ред причини още за самоубийството на млади моми и момци. Ако е умен, момъкът никога няма да стане причина за самоубийството на някоя мома. Той знае, че според закона за ликвидиране на кармата, след убийството си, момата може да се роди като негово дете. Не е желателен този начин за ликвидиране на кармически отношения.\nНаучни ли са тези неща? Това са научни твърдения, аксиоми. Това може да се провери навсякъде в живота. Чувате, че еди-кой си ваш познат заминал за онзи свят. След известно време някъде се ражда дете, със същия характер, със същите качества и прояви, със същите черти, каквито имал вашия познат, който заминал преди години за онзи свят.\nЕдна госпожа, наша позната, имаше малко момиченце, на шест години, което заболя и умря. Майката плака дълго време за него, но няколко години след смъртта му се роди друго момиченце. Като виждало майка си да плаче, момиченцето и казвало: Мамо, не плачи за моята сестричка. Аз съм същата, която по-рано заминах и сега пак се преродих между вас. Второто момиченце порасна, свърши гимназия, стана мома. Вие ще се усъмните, ще питате, дали това момиченце говори истината. Ако ви кажа, че говори, или не говори истината, вие как ще я проверите? – Може ли човек с ума си да приеме тези неща? Не са ли това някакви въображаеми теории? – От човека зависи да приеме, или да отрече истината. Разумният разбира законите и вярва в тях. Не е въпрос само да кажете на човека, че е смахнат и не разбира нещата. Умният трябва да вземе положението на учител и да учи глупавия. Той трябва да му покаже пътя, по който да върви, а не само да казва, че е на крив път. Лесно е да се каже нещо, но то трябва да бъде обосновано. Казвате, че носът на еди-кого си е дълъг. Какво показва дългият нос? Ще кажете, че дългият нос определя интелигентността на човека. По носа се познава, дали някой човек е умен, или не. Не, умът не се определя само от дължината на носа. Носът има известни възвишения, известна широчина и дебелина, които също трябва да се вземат пред вид, като се определя интелигентността на човека. Изобщо, интелигентността на човека е написана на много места по неговото лице, но трябва да разбирате написаното. Като погледнете лицето на гениалния писател, поет, музикант, вие веднага можете да кажете, каква ще бъде неговата музика, каква ще бъде неговата поезия. Това може да познае само онзи, който разбира писаното върху човешкото лице. Сократ, за пример, нямаше красив, правилен нос. С този нос той създаде философия, но не можа да стане поет и музикант. В него нямаше музика и поезия. Обаче, Сократ имаше един ученик, Платон, който беше музикален. След отравянето на Сократ, Платон продължи неговата работа. В Платон живееше Сократ, и по този начин взаимно се допълваха, образуваха нещо хармонично. В едно тяло живееха и двамата, но Сократ беше невидим. Те заедно създадоха философията на Платон. Такова общение между душите имаме и след възкресението на Христа. Често Христовият Дух влизаше в Павел, и тогава Павел пишеше посланията. Платон никъде не е казал, че Сократ живее в него, но Павел казваше: ”Не живея сега аз, но Христос живее в мене.” На това, именно, се дължи силата на Павел. Ще кажете, че Христос не е бил учен. Четете посланията на Павел, да видите, какво дълбоко разбиране е имал Той за живота.\nСъвременните материалисти не приемат съжителството на душите, защото те признават съществуването само на ума, на сърцето, донякъде и на духа, а душата съвършено отричат. В ума се включват ред способности, които, ако са добре развити, определят дали даден човек е умен. Човек може да има ум, без да е музикален, без да е поет, без да е философ. Умен човек е този, в който са развити онези умствени способности, необходими за неговото сегашно развитие. При това в човешкия мозък съществуват много центрове, свързани с проявата на известни чувства. За пример, моралните чувства на човека се намират на горната част на главата. Те се огряват от лъчите на Божествената светлина. С изправянето си, със стоенето прав на краката си, човек приема повече светлинна енергия, която отправя към моралните си чувства, и по този начин се отдалечава от животинското си състояние. В животните, обаче, светлината пада повече върху онези части на тялото им, дето се намират техните инстинкти, вследствие на което те се развиват повече за сметка на моралните им чувства. Наистина, животните нямат морал. Следователно, увлеченията не са присъщи на човека, но на животинското в него. Колкото по-добре са развити моралните чувства в човека, толкова по-добре се развива неговият ум. Колкото по-слабо развити са моралните чувства в човека, толкова по-малки са възможностите за развитието на неговия ум. Моралните чувства придават устойчивост на човешкия характер. Понякога човек мисли морално, а не чувства и не постъпва морално.\nДвама светии живели 20 години в пустинята, дето прекарвали в пост и молитва, в работа върху себе си. Те мислили, че придобили вече голяма чистота и святост и решили да слязат заедно в града, да изпитат силата си, да видят, докъде са стигнали. Като пробен камък за своята чистота и святост, те взели с ръцете си по една малка топка сняг и си казали: Ако топката сняг се стопи в ръката ни, или при някакъв случай я изгубим, това значи, че не сме постигнали много нещо. Като вървели из града, те срещнали няколко млади, красиви моми. Първият светия веднага изпуснал снежната топка от ръката си, но се навел да я вземе. Вторият светия се захласнал в една от красивите моми и изпуснал снежната топка от ръката си. Той забравил даже, че носи сняг в ръката си. Като се сетил да погледне към снега в ръката си, било късно вече. Ръката му била празна. Върнал се да го търси, но не могъл да го намери. Де е лошото сега? Де е грехът? Грехът не седи в поглеждането на красивата мома, но в това, че снежната топка паднала от ръката на светията. Топката сняг представя идеала на светията. Какъв светия, какъв човек, бил той мъж или жена, е този, който изгубва своята топка сняг? Каква жена е тази, която се захласва в един мъж? Какъв мъж е този, който се захласва в една жена? Мъжът има право да гледа жената, но той трябва да държи снежната топка в ръката си. И жената има право да гледа мъжа, но да държи снежната топка в ръката си. Някой се хвали, че е чист. Нека при слизането си от планината вземе топка сняг в ръката си и да слезе с нея в града, за да опита своята чистота. Ако снегът не падне от ръката му и не се изгуби, нито стопи, той е чист. Гледай красивата мома, но здраво дръж снежната топка в ръката си. Тази е мярката за чистотата. Когато видите, че някой човек изпуща топката сняг от ръката си, вие знаете вече, какво може да стане от него.\nИ тъй, ще знаете, че при слизането на човека от невидимия свят, дадена му е в ръката снежна топка, с която трябва да работи през целия си живот. Като се върне в невидимия свят, веднага ще погледнат, държи ли топката в ръката си, или я изгубил. Ако я изгубил, или стопил, той ще почне да се извинява, че условията на неговия живот били тежки, че нещастия го сполетели, че се захласнал някъде и т.н. Колкото и както да се оправдава, всичко е напразно. След като те изслушат внимателно, ще ти кажат: Сега пак ще се върнеш в пустинята, дето отново ще прекараш 20 години в пост и молитва, – на покаяние. След това ще вземеш една снежна топка в ръката си и ще слезеш в града да видиш, какво си придобил. Но тогава ще държиш топката с двете си ръце. Като срещнете някоя красива мома, вие ще се усмихнете само и ще си заминете. Ако момата ви запита, защо се смеете, ще и кажете: Едно време ти ме излъга. Аз се захласнах подир тебе и загубих снежната си топка. Днес имам опитност, не се лъжа вече. Мога да те погледна, но снежната топка ще държа здраво в ръката си.\nКато слушате тези неща, ще кажете, че искате да ви се говорят сериозни работи. Кои неща са сериозни? Сериозни са тия неща, които са свързани с вътрешната чистота на човека. Вътрешно чист е онзи, който знае, какво върши. И всяко нещо, което върши, е съзнателен процес за него. Като се смее, той знае, защо се смее; като яде, знае, защо яде; като се моли, знае, защо се моли; като чете, знае, защо чете. Чистият знае, защо има глава, защо има гърди, защо има ръце, крака и т.н. Той знае, че има глава, за да мисли право; има гърди, за да бъде смел, решителен; има ръце, за да работи с тях, да свърши някаква работа. И като свърши нещо, да мълчи. В това отношение птиците са научили закона на мълчанието. Мълчанието освобождава човешките добродетели от изкушение. Разумният човек никога не се поставя на изкушение. Защо? – Защото той мисли, той е смел, той знае да мълчи. Който е научил закона на мълчанието, той разбира живота. Той знае, че в света съществува разумност, която превръща всичко на добро. Каквото и да изгуби, мълчаливият е доволен. Когато учителят преподава, учениците трябва да слушат и да мълчат. Докато учителят преподава, учениците мислят. Щом преподаването се свърши, учениците имат право да разискват. Значи, определено е, кога човек трябва да говори, и кога трябва да мълчи. Когато мълчи, той слуша. Мълчанието е свързано със слушането.\nХристос казва: ”И Отец ти, Който види в тайно, ще ти въздаде на яве.” Всеки трябва да знае, че колкото и да е малко онова, което е вложено в него, то е истинско, то е неизменно. Това трябва да бъде за вас аксиома. Защо трябва да ви се доказва, че имате ум, сърце, душа и дух? В тези неща вие не трябва да се разколебавате нито за момент. Човек не трябва да се разколебава в убежденията си. Какво виждаме в живота? Като остареят, някои хора започват да се разколебават в убежденията си. Те съжаляват, че са изгубили младините си, че не са живели, както трябва. Ако старият на старини се разколебава в убежденията си, той не е имал никакви убеждения. Какво излиза тогава? Младият иска да живее като стария. Старият пък съжалява, че не е живял като младия, иска да живее като него. Според мене, младият трябва да живее като млад, и старият трябва да живее като стар. Младите хора не трябва преждевременно да остаряват; старите хора не трябва да съжаляват, че не са млади. Щом остарее, човек трябва да разреши въпросите на живота по друг начин – чрез закона на мъдростта. Старият може да се подмлади по закона на мъдростта, а не по закона на любовта. Да си намери средство за подмладяване, това значи, да си намери елексирът на живота, който са търсили учените още в древността, който търсят и днес. Достатъчно е старият човек да вземе една капка от елексира на живота, за да стане моментално млад: брадата му ще падне, бръчките на лицето му ще изчезнат, тялото му ще се изправи. Като видят този млад човек, на 21 години, всички ще се чудят, къде отиде старият. Старият се е подмладил по закона на мъдростта. Подмладяване може да става и по закона на любовта, но той е друг път, друг начин. Ако си остарял по причина на това, че си иждивил любовта си, ти не можеш да се подмладиш по закона на любовта. Ти ще проявиш своята мъдрост и ще се подмладиш по закона на мъдростта. Ако си остарял по причина на това, че си живял с истината, по същия закон ще се подмладиш. Следователно, всеки човек ще намери възможностите за своето подмладяване в пътя, по който е минал.\nСега аз говоря за възможности, които още днес ни се откриват, а не в бъдеще. Някой се оплаква, че остарял, че главата му побеляла от учение. Този човек не подозира даже, че има възможност за подмладяване. От него се изисква да работи, да види, по кой закон може да се подмлади. – Кога ще стане това? – Ще почакаш малко. – Глух съм, отвори ушите ми. – Ще почакаш малко. – Сляп съм, отвори очите ми. – Ще почакаш малко. – Сърцето ми е закоравяло, смекчи го малко. – Ще почакаш. Върви смело в правия път и ще намериш разрешение на въпросите, които те интересуват. Този път ще намерите законите, с които ще можете да отворите ушите си, очите си, да смекчите сърцето си. Това може да стане в един момент, може да стане и след години. Всичко е възможно за онзи, който знае законите. Христос взе малко кал, направи кашичка със слюнката си, намаза с нея очите на слепия, и той прогледна. Христос не отвори очите на всички слепи, а само на едного. Защо? – Причини има за това. Цяла история се разправя за слепия, на когото Христос отворил очите. Христос излекува жената, която боледувала 12 години. Той излекува момчето на стотника, а Лазар възкреси. Които разбират законите, те знаят, че всички чудеса, които Христос извърши, не са произволни. Те почиват на разумни закони. Има дълбоки вътрешни причини, заради които Христос е помогнал на неколцина, а не на всички страдащи. Христос казва за себе си: ”Както ме е научил Отец, така правя.”\nВ днешната беседа ви се дават условия, които трябва да използвате разумно. Когато отивате на екскурзия, дават ви се условия да дишате чист, свеж въздух. Ако можете да използвате тези условия разумно, вие ще се радвате цял живот от това, което сте придобили. Един ден разумно използван носи благоприятни условия за цял живот. Един ден неразумно използван, разваля добрите условия за цял живот. Представете си, че слизате от един висок планински връх, но бързате, искате в няколко минути да слезете в подножието на планината. Обаче, дрехата ви се закачва на един камък, вие падате и счупвате крака си така, че на цял живот оставате инвалид. Ето, как с една неразумна постъпка, вие се осакатявате на цял живот. Не можете ли да слизате спокойно, бавно? Повече време щяхте да употребите докато слезете долу, но поне здрав щяхте да останете.\nСъвременните хора търсят правият път, за да стигнат по-скоро на определената цел. Те не знаят, че правият път не е всякога най-добър. Пък и силите в природата не вървят всякога по прави линии. Електричеството, запример, върви по прави линии. Често линиите, които електричеството образува, са много своеобразни. Енергиите на електричеството и магнетизма се направляват от разумни същества, които имат пред вид благото на цялото човечество, както и на целия органически свят. Обаче, тия два вида енергии, на електричеството и на магнетизма, са различават едни от други. Енергиите на магнетизма вървят по криви линии, които се извиват спиралообразно и развиват топлина. До голяма степен нашето здраве се дължи на магнетичните енергии, които текат в организма. Електрическите енергии вървят повече по прави линии. Изсушаването на организма се дължи на електричеството, което се събира понякога в голямо количество. Човек трябва да разбира законите, за да може да се справи с излишното количество от електричество и магнетизъм в тялото си. Електричеството и магнетизмът са сили, които действат във вътрешността на организма. Светлината и топлината действат отвън. Тези сили се взаимно поляризират, но човек трябва да познава законите, по които те се движат, за да може съзнателно да ги трансформира.\nВсеки християнин, или ученик на Христовото учение, трябва да разбира своя организъм, да знае, какви сили действат в него. Същевременно той трябва да знае законите и методите, чрез които да трансформира състоянията си. За тази цел той се нуждае от положителна наука. Всяка вечер, преди да си легне, тай трябва да прегледа състоянието на своите мисли и чувства, и ако намери някаква неизправност в тях, да приложи известен метод, чрез който да ги хармонизира. Ако чувствата и желаният а на човека не се задоволят, той става неврастеник. Като направите опит в това направление, ще се уверите в казаното. Поставете някакво препятствие при реализиране на някои стремежи и желания на човека, и ще видите, че в скоро време той ще стане неврастеник. Махнете препятствието в неговия път, и неврастенията ще изчезне. Ако пък оставите човека да се пресити в своите чувства и желания, в него ще се явят особени отрицателни състояния. Следователно, както в незадоволяването на чувствата, така и в пресищането им, човек е изложен на опасности. За да не изпадне в това положение, той трябва да намери онова естествено отношение между сърцето и ума, което да хармонизира неговите състояния. Това значи, да дойде човек до Божественото начало в себе си. За да дойде до това начало, от него се иска не само да вярва в Първата Причина, но и да има готовност в себе си всеки момент да върши нещо, заради Нея. Великият не иска от нас нищо, но щом живее в нас, Той има желание да ни събуди, да ни направи съработници с Него във великото дело, което сега се твори. Ако не вземем участие в това велико дело, от нас нищо не може да излезе. Следователно, да работим за себе си, да работим и за Великия, Който вижда в тайно и ще ни въздаде на яве.\nТова е велика истина, която всеки момент можете да проверите. Вярвайте в Божественото начало в себе си без никакво съмнение, и каквото търсите, ще постигнете. Дразните се нещо. Кажете: Заради Онзи, Който живее в мене, ще се въздържам. Не ви се учи. Кажете: Заради Онзи, Който живее в мене, ще уча. Имате да взимате от някого пари. Кажете: Заради Онзи, Който живее в мене, ще простя дълга на своя ближен. Ако можете да простите дълга на ближния си, заради любовта си към Онзи, Който живее във вас, Той ще ви посочи да отидете на някъде, дето дядо ви е заровил гърне със злато. Ще намерите парите, ще ги вземете, и по този начин ще бъдете задоволени от две страни: от една страна ще запазите добрите отношения с брата си, а от друга страна ще ви се въздаде десетократно. Какво ще спечелите, ако дадете под съд своя ближен? Ще го осъдите да лежи в затвор няколко години. Какво ще спечелите с това? Нищо няма да спечелите. А тъй, като намерите гърнето с парите, които дядо ви е заровил в земята, ще бъдете доволни и в благодарност на това ще дадете угощение, на което ще поканите и своя длъжник. Ако сте месоядец, угощението ще бъде от местна храна; ако сте вегетарианец, угощението ще бъде изключително от вегетариански храни. Според мене, истински вегетарианец е онзи, който никога не се съблазнява от месото, в широк смисъл на думата. Някой е вегетарианец, но рибата го привлича. Защо? – Защото рибата има особена магнетична сила, от която човешкият организъм се нуждае. Същата магнетична сила се намира и в растенията, даже в по-голямо количество, отколкото в рибите. При изключителни случаи човек може да яде риба – няма нищо престъпно в това. За предпочитане е рибата да живее в човека, отколкото човек в рибата. Как може човек да живее в рибата? Представете си, че някой се отчае от живота и се хвърли в морето, дето го изяждат големите риби. Не живее ли той в рибата? Всичко, което Бог е създал, е чисто.\n”Отец ти, Който вижда в тайно, ще ти въздаде на яве. ” ”Ще ти се въздаде.” Кога? Когато вършиш всичко заради Него. Този е пътят, по който трябва да вървите. Този път е здравословен. Той е път на любовта, път на светлината, път на истината. Този път ще освободи хората от всички мъчнотии, в които сега живеят. Мъчнотиите ще се разрешат сами по себе си, и тогава всички хора ще се убедят, че няма невъзможни неща в света. Кога няма невъзможни неща? Когато хората вървят в пътя на любовта. Казва пророкът: ”И заключи Бог небето; три години не падна дъжд в Израил.” Това показва, че Бог управлява света. Всички закони, всички войни, глад, сиромашия, плодородие, земетресения се дължат на великата разумност в света. Тази разумност работи и управлява целия свят. Ако хората работят в хармония с тази разумност, и животът им ще се оправи.\nСега ние не искаме да се наложим на хората да вярват в това, което казваме. Те сами ще проверят думите ми. Ние не сме за онези вярвания, които се налагат на хората. Ние не сме за онзи ред и порядък, който се налага на хората. Всичко, което се налага, не е Божествено. Божественият ред и порядък е общ за всички. Човешките блага засягат само част от хората. Божествените блага засягат всички хора, всички живи същества. Когато пали огън, човек го запалва само за себе си. Бог запалва огъня за всички. Човешкото дава подтик само на едно нещо. Божественото дава подтик на всичко. То едновременно дава подтик и на ума, и на сърцето, и на волята в човека.\n”Отец ти, Който види в тайно, ще ти въздаде на яве.” Нека тази мисъл остане в съзнанието ви. Вечер, когато лягате да спите, вие отивате в невидимия свят да учите. Там ви преподават уроци, казват ви много неща, които трябва да помните. Като ставате сутрин, направете малко усилие, да си спомните, какво ви е казано. Ако не можете да си спомните, това показва, че или съзнанието ви не е било будно, или паметта ви е отслабнала. Щом паметта ви е отслабнала, работете върху нея, да я засилите. Колкото по-малко се безпокоите, толкова по-голямо самообладание ще имате. Самообладанието е във връзка с вярата.\nКато говорим за Бога, ние имаме пред вид Живия Бог, Който живее в нас. Ние трябва да ходим в Неговия път, по Неговия ум и вършим всичко заради Него. Само по този начин ще се освободим от противоречията на живота. Съвременните хора се натъкват на противоречия, защото имат много богове. Тия богове внасят раздвояване в умовете им, вследствие на което те се измъчват едни други. Интересите на тия хора се сблъскват и те се отнасят помежду си като врагове. Когато някой беден дойде при вас и ви каже искрено, че е гладен, че се нуждае от нещо, приемете го като брат. Когато хората дойдат до съзнание да виждат в лицето на човека свой брат, всички мъчнотии в живота ще изчезнат. Ако хората не дойдат до това съзнание, насилието все още ще продължава да се прилага. Обаче, насилието не разрешава въпросите. Само любовта, мъдростта и истината са в състояние да оправят света. Те представят път, по който хората трябва да вървят.\n”Отец ти, Който види в тайно, ще ти въздаде на яве.” Вървете в пътя на любовта, на мъдростта, на истината, за да може вашият Отец да ви въздаде на яве. Да ви въздаде на яве, това значи да бъдете здрави, умни, любещи, доволни. Каквото пожелаете, ще имате. Щом имате всичко, ще любите всичко.\n”Отец ти, Който види в тайно, ще ти въздаде на яве.”\nВърнете се назад 1929 г.