Чернодробна трансплантация - Лечение\nЗа съжаление, понякога заболяване на черния дроб не е податлив на лечение:.. цироза, вирусен хепатит, рак и т.н. След това, необратими промени в клетъчната структура на жлезата, и престава да функционира. В резултат на патологичните промени, пациентът постепенно умира поради най-силната интоксикация на тялото.\nВъпреки това, не се отчайвайте, изходът е чернодробна трансплантация. Това е хирургическа операция, през която пациентът е заменен от болна жлеза за здрава, взета от донор. Чернодробната трансплантация не гарантира успешен резултат, но дава шанс на човек да има пълен живот. За кого е показана операцията, как се случва и колко струва, ще продължим нататък.\nПървият основен трансплантант на трансплантат е извършен през 1963 г. в САЩ (Денвър, Колорадо). Органът на донора е взет от починалото лице. Това е много сложна процедура, тъй като чернодробните тъкани лесно се увреждат. Поради тази причина, за да се запази целостта на жлезата и трансплантацията, е изключително трудно. Друг сериозен проблем по пътя към успешна трансплантация е имунният отговор към чужди тъкани. За да се реши този проблем, се използват лекарства, които предотвратяват увреждането на трансплантирания орган от имунната система на реципиента.\nЛидери за чернодробна трансплантация са САЩ, Япония, Европа. Съвременните лекари трансплантират няколко хиляди органа годишно. Независимо от това постижение, не всички пациенти, които чакат операция, живеят, за да го видят.\nПрез втората половина на 80-те, лекарите разбрали, че черният дроб е способен да се възстанови сам. Тогава лекарите решили да се опитат да трансплантират част от жлезата. Пациентът беше трансплантиран с лявата част на тялото на кръвта.\nЧернодробната трансплантация в Русия се провежда в специални центрове в Москва, Санкт Петербург и други градове.\nМного хора се интересуват от въпроса колко живеят след трансплантация на жлезата. Според медицинската статистика, 5 години след процедурата, средно 60% от пациентите оцеляват. Приблизително 40% от хората с трансплантиран черен дроб могат да живеят около 20 години.\nВидове дарения и подбор на пациенти\nОртотопичната чернодробна трансплантация е сложна и скъпа процедура. Лекарите извършват трансплантация на черен дроб от жив донор или починал пациент със здрав черен дроб. Ако пациентът не е подписал отказ да дари своите органи, тогава след смъртта му черният му дроб може да бъде иззет, за да спаси живота на друго лице.\nЖивият чернодробен донор може да бъде роднина на пациента. Също така, човек със същия кръвен тип или съвместим, както и с получателя (пациентът, който получава черния дроб) има право да стане донор.\nСпоред лекарите свързаната чернодробна трансплантация е много полезно решение на проблема. Като правило, доброто качество желязо бързо се корени, освен това лекарите имат възможност да се подготвят по-добре за процедурата.\nПреди трансплантацията на органи, донорът трябва да бъде подложен на цялостен преглед, след което лекарите ще вземат решение за възможността за операцията. По време на диагностиката се идентифицира кръвната група, съвместимостта на донорските тъкани с пациента и т.н. Растежът и теглото на здравия човек също са важни. Освен това, преди да дадат съгласието си за даряване на черен дроб, лекарите проверяват психичното си състояние.\nМодерните лекари препоръчват намиране на жив донор, тъй като този метод има много предимства:\nТрансплантацията е по-бързо да оцелее. При повече от 89% от младите пациенти органът оцелява успешно.\nНеобходимо е по-малко време за подготовка на жлезата.\nНамали периода на специфично обучение - студена исхемия.\nЖив донор е по-лесен за намиране.\nНо съществуват недостатъци на този метод. След операция може да възникнат опасни последици за донора. Тогава функционалността на органа е нарушена, появяват се сериозни усложнения.\nТова всъщност е бижу, когато хирургът отстрани малка част от черния дроб, който трябва да дойде при пациента. В този случай лекарят рискува донор, чието състояние може да се влоши. Освен това, след трансплантация съществува риск от повторение на заболяването, поради което се нуждае от трансплантация.\nМожете да трансплантирате черния дроб от починал човек, чийто мозък е умрял и сърцето и другите органи функционират. След това, при условие, че черният дроб на починалия е подходящ за реципиента във всяко отношение, той може да бъде трансплантиран.\nЧесто на тематични форуми могат да се видят реклами: "Аз ще стана чернодробен донор!". Не всеки човек обаче може да стане такъв. Лекарите идентифицират основните изисквания към потенциалните донори:\nЛицето трябва да е навършило 18 години.\nКръвната група на донора и реципиента трябва да съвпада.\nЧовек, който иска да стане донор, трябва да бъде здрав, както се вижда от анализите. Няма ХИВ, вирусен хепатит.\nРазмерът на жлезата на донора трябва да съответства на размера на органа на пациента.\nЛекарите не одобряват кандидатурата на лице, ако неговият черен дроб е повреден поради някои заболявания, злоупотреба с алкохол, продължителен прием на силни медикаменти и т.н.\nПациентите, които очакват трансплантация, са разделени на групи с нисък и висок риск. Първо, пациентите в групата с висок риск се оперират. Въпреки това, докато чака орган, болестта се развива и пациентът може да се премести в група с висок риск.\nИндикации за трансплантация на жлезата\nЛекарите идентифицират следните признаци за трансплантация на донорски органи:\nЦироза. Най-често се извършва чернодробна трансплантация с цироза. В по-късните стадии на заболяването рискът от чернодробна недостатъчност се увеличава, което заплашва да потисне функциите на тялото. След това пациентът губи съзнание, дишането му, кръвообращението се нарушава.\nВирусен хепатит. При хепатит С и други форми на заболяването, с изключение на хепатит А, може да се наложи трансплантация на жлезата.\nНедостиг на черния дроб с остър курс. Нарушава една или повече функции на тялото поради увреждане на чернодробната тъкан след силно отравяне на тялото.\nПатология на развитието на жлъчните пътища.\nНеоплазми в черния дроб. Трансплантацията се извършва с рак само ако туморът се намира в жлезата. При множествени метастази (вторичен фокус на патологичния процес), които се разпространяват в други органи, операцията не се извършва. В допълнение, трансплантацията е необходима при формирането на голям брой кисти в чернодробните тъкани.\nХемохромата е наследствена патология, при която метаболизмът на желязото се разрушава, като вследствие на това се натрупва в органа.\nКистозна фиброза е генетично заболяване, при което настъпва системно увреждане на черния дроб и други жлези.\nХепатоцеребралната дистрофия е вродено нарушение на медния метаболизъм, което засяга централната нервна система и други органи (включително черния дроб).\nГорните заболявания са доста опасни, тъй като предизвикват появата на белези върху чернодробните тъкани. Поради необратими промени функциите на органите се възпрепятстват.\nХирургичната интервенция е необходима при тежка форма на хепатит или цироза, когато вероятността пациентът да не оцелее повече от една година се увеличава. Тогава състоянието на жлезата бързо се влошава и лекарите не могат да спрат този процес. Трансплантацията се предписва, ако качеството на живот на пациента е намаляло и той не може самостоятелно да се обслужва сам.\nКога е трансплантатът противопоказан?\nЧернодробната трансплантация е забранена за следните заболявания и състояния:\nИнфекциозни заболявания (туберкулоза, възпаление на костната тъкан и др.), Които се развиват активно.\nТежки заболявания на сърцето, белите дробове и други органи.\nМетастази на злокачествени тумори.\nУвреждания или заболявания на мозъка.\nПациент, който по една или друга причина не може да вземе лекарства за цял живот.\nЛица, които редовно злоупотребяват с алкохол, пушат или приемат наркотични вещества.\nОперацията на следващата група пациенти ще бъде поставена под въпрос:\nПациенти на възраст над 60 години.\nВъпросът е да се трансплантират няколко вътрешни органа наведнъж.\nПациенти с синдром на Badda-Chiari - нарушение на притока на кръв поради запушване на порталната вена на черния дроб с кръвни съсиреци.\nТрансплантацията на черния дроб и други органи на коремното пространство е извършена по-рано.\nЗа да разберете дали имате някакви противопоказания, трябва да извършите диагноза.\nПреди чернодробната трансплантация, пациентът трябва да претърпи много изследвания. Необходимо е лекарят да е убеден, че тялото на пациента ще се трансплантира.\nЗа тази цел пациентът получава следните тестове:\nКлиничен кръвен тест за хемоглобин, еритроцити, левкоцити, тромбоцити.\nБиохимично изследване на кръвта и урината за определяне нивото на биологично важните химикали, различни метаболични продукти и тяхната трансформация в човешките биологични течности.\nКлиничен анализ на урината за оценка на нейните физико-химични характеристики, микроскопия на утайката.\nКръвен тест за определяне концентрацията на амоняк, алкална фосфатаза, общ протеин, както и неговите фракции и др.\nКръвен тест за холестерол.\nКоагулограмата е изследване, което показва коагулацията на кръвта.\nАнализ за AFP (α-фетопротеин).\nДиагностика за откриване на кръвна група, а също и Rh-аксесоар.\nАнализ за тиреоидни хормони.\nСерологичен кръвен тест за откриване на антитела срещу вируса на СПИН, хепатит, цитомегаловирус, херпес и др.\nТуберкулинов тест (реакция на Мантукс).\nБактериологичен преглед на урина, фекалии.\nКръвният тест за oncomarkers е изследване за откриване на специфични протеини, които продуцират злокачествени клетки.\nОсвен това, преди операцията се извършва инструментална диагностика: ултразвуково изследване на черния дроб, коремните органи, жлъчните пътища. Доплеровият ултразвук може да помогне да се определи състоянието на кръвоносните съдове на черния дроб. Също така, пациентът получава компютърна томография на черния дроб и перитонеума.\nАко е необходимо, лекарят предписва артериография, аортография на жлезата, радиологично изследване на жлъчните пътища. Понякога пациентът получава биопсия (интравитално вземане на проби от тъкани) на черния дроб, радиография на гръдния кош и костна тъкан. В някои случаи електрокардиограмата и ултразвукът на сърцето не могат да бъдат избегнати.\nПреди операцията могат да се изяснят ендоскопски методи на изследване: EHDS (езофаггактодуденоцескопия), колоноскопия на червата.\nСлед извършване на диагнозата, лекарят определя дали пациентът може да претърпи чернодробна трансплантация. Ако отговорът е "да", тогава пациентът трябва да следва диетата, да извърши специални упражнения преди операцията. Освен това е необходимо да се изключи алкохолът и цигарите от живот. Преди процедурата пациентът трябва да вземе лекарствата, които лекарят предписва. В този случай, трябва внимателно да лекувате състоянието си и ако имате подозрителни симптоми, незабавно се консултирайте с лекар.\nТрансплантацията на жлезите е сложна процедура, която изисква присъствието на хирург, хепатолог и координатор. Ако в операционната зала се появят други симптоми, може да бъде поканен кардиолог или пулмолог. Прави трансплантацията от 4 до 12 часа.\nДействия на лекарите по време на чернодробна трансплантация:\nПърво, с помощта на специален инструмент, тялото се излюпва.\nСлед това дренажът се установява в коремното пространство и жлъчният мехур и неговите канали се източват.\nЛекарите разрязват кръвоносните съдове, които пренасят кръвта в черния дроб, а след това отстраняват болната жлеза.\nВ този момент специални помпи изпомпват кръвта от краката и я връщат обратно в леглото.\nСлед това се прилага донорният черен дроб или част от него, а вените и жлъчните пътища са прикрепени към него.\nЖлъчният мехур се отстранява заедно с болния черен дроб, с трансплантант, който не се имплантира.\nСлед операцията пациентът е в болницата в продължение на 20-25 дни. През този период трансплантираната жлеза още не функционира, за поддържане на тялото се използва специално устройство.\nСлед това се извършва превантивна (потискаща) терапия за имунната система. По този начин лекарите се опитват да предотвратят отхвърлянето на трансплантацията. Лечението продължава половин година след операцията. Освен това на пациента се предписват лекарства за подобряване на кръвообращението, което предотвратява тромбозата.\nУсложнения и прогнози след чернодробна трансплантация\nВеднага след операцията вероятността от следните усложнения се увеличава:\nПрисадката е неактивна. Желязото обикновено не функционира след трансплантация от починал донор. Ако получателят е трансплантиран с желязо от жив донор, това усложнение е по-рядко срещано. Тогава лекарят повдига въпроса за повторното действие.\nРеакции на имунитета. В периода след операцията често се случва отхвърляне на трансплантация. Остър отказ може да бъде контролиран и хроничен - не. Ако органът е трансплантиран от жив донор, който също е роднина, тогава отхвърлянето е рядко.\nХеморагията се проявява при 7,5% от пациентите.\nСъдови патологии: стесняване на лумена на артерията на черния дроб, блокиране на кръвоносни съдове с кръвни съсиреци, синдром на кражба. Това са редки и опасни усложнения, чието разработване може да наложи втора операция.\nЗапушване или стесняване на порталната вена на жлезата. Ултразвуковото изследване ще помогне да се разкрие това усложнение.\nЗатваряне на лумена на черния дроб. Това усложнение е следствие от медицинска грешка. Обикновено се проявява по време на трансплантация на част от органа.\nСтесняването на лумена на жлъчния тракт и потока на жлъчката. Тази патология се наблюдава при 25% от пациентите.\nМалък синдром на чернодробна трансплантация. Усложнението се проявява, когато органът е трансплантиран от жив човек, ако лекарите направиха грешка при изчисляването на неговия размер. Ако симптомите се проявяват повече от 2 дни, се препоръчва повторно лечение.\nПрисъединяване на инфекцията. Често усложненията не показват симптоми и съществува риск от пневмония и дори смърт на пациента. За да се предотврати инфекцията, на пациента се предписват антибактериални лекарства, които той приема, докато лекарите не извадят дренажните системи и катетри.\nПациентите се интересуват от въпроса колко живеят след трансплантация на органи. Ако състоянието на човек преди операцията е тежко, тогава в 50% от случаите се наблюдава смъртоносен резултат. Ако получателят се чувства добре преди трансплантацията, тогава около 85% от пациентите оцеляват.\nВисока вероятност за фатален изход при пациенти със следните диагнози:\nОнкологични образувания в жлезата.\nХепатит тип В или тежка форма на хепатит А, придружен от остра чернодробна недостатъчност.\nЗапушване на порталната вена.\nПациенти на възраст над 65 години.\nПациенти, които преди това са извършили операция.\nЕдна година след трансплантацията 40% от пациентите от групата с висок риск умират, а след 5 години - над 68%. В най-добрия случай хората след операцията живеят 10 или повече години.\nЛечение след трансплантация\nСлед чернодробна трансплантация трябва да продължите лечението, за да предотвратите усложнения. За тази цел пациентът трябва да спазва следните правила:\nРедов прием на лекарства за потискане на отхвърлянето.\nПериодично преминаване на диагнозата за мониторинг на тялото.\nСъответствие със строга диета.\nПрепоръчва се да почивате повече, за да може тялото бързо да се възстанови.\nНапълно изоставяйте алкохола и пушенето.\nСлед операцията е важно да се придържате към диетата, за да не претоварите черния дроб. Необходимо е да се изключат от менюто пържени, мастни храни, пушени продукти. Вземете храна 4 пъти на ден на малки порции. Можете да ядете зеленчуци и плодове.\nС тези правила пациентите живеят 10 или повече години.\nЧернодробната трансплантация при цироза и други заболявания в Русия се извършва от добре известни трансплантологични институти. Най-популярните центрове са в Москва и Санкт Петербург: Научен център по хирургия. Акад. Петровски, Институт по трансплантология ги. Слифасовски, NTSH RAMS и др. Квалифицирани специалисти, които редовно работят там, провеждат подобни операции с използването на модерно оборудване.\nПациентите се интересуват от това колко операция струва в Русия. Държавните клиники предлагат тази услуга напълно безплатни за квотите на федералния бюджет. В допълнение, много проучвания (ултразвук, магнитно-резонансно изображение и т.н.) се извършват за сметка на задължителния осигурителен фонд. Цената за операцията според държавните стандарти варира от 80 000 до 90 000 рубли.\nЗа сравнение: сложната диагностика в Германия струва около 6000 евро, а самата трансплантация - 200000 евро. В Израел операцията може да се извърши за 160 000 - 180 000 евро. Цената на чернодробната трансплантация в Турция е около 100 000 евро, а в Америка - до 500 000 долара.\nОтзиви на пациентите за чернодробна трансплантация\nСпоред лекарите чернодробната трансплантация е сложна операция, която има различен резултат. Младите пациенти са по-бързи и по-лесни за възстановяване от по-старото поколение. И хората над 50, които имат много съпътстващи диагнози, най-често умират.\nОбратна връзка на пациентите относно трансплантацията на жлези:\nИзхождайки от всички по-горе, е възможно да се заключи, че чернодробната трансплантация е сложна операция, която се изразходва за нарушаване на органите. Процедурата не винаги завършва успешно. Това обаче е шанс на човек да живее. Трансплантация от кръвен роднина се корени по-добре. И за да се избегнат опасни усложнения по време на периода след операцията, пациентът трябва да води здравословен начин на живот (отказ от алкохол, пушене, правилно хранене и т.н.) и да вземе лекарствата, предписани от лекаря. Освен това, редовно трябва да бъдете проверявани от лекар, за да следите състоянието на трансплантацията и, ако е необходимо, да вземете медицински мерки.\nПоследици от чернодробна трансплантация\nМного хора днес се интересуват от въпроса дали е възможно да се трансплантират черния дроб и колко те живеят след трансплантация на черен дроб. Трансплантацията е сложна операция, тя се предписва за онкология, цироза и определени заболявания.\nВсеки човек с добро здраве може да стане донор. След операцията може да има негативни последици както за пациента, така и за лицето, което се е съгласило да стане дарител.\nТрансплантацията най-много се назначава заради цироза, която се развива при пациенти с хепатит С и В, алкохолизъм, някои болести. Също така при пациентите с трансплантация, които имат нужда от рак на черния дроб, когато злокачествените образувания са невъзможни. Показания за процедурата са и:\nвродена патология на органите;\nтежка бъбречна недостатъчност, усложнена от цироза на декомпенсирана форма;\nостри органни увреждания от токсини;\nпрогресивна дифузна патология;\nИма известни забрани за хирургическа трансплантация.\nсериозна степен на затлъстяване.\nтежки инфекциозни заболявания в хроничния стадий;\nсериозни сърдечни и CNS патологии;\nонкологични заболявания с наличие на широки метастази.\nЧернодробна трансплантация и нейните видове\nОперацията се осъществява в специализирани центрове в отдела по трансплантология. Процедурата е сложна, може да продължи повече от 12 часа. Има два основни вида трансплантации:\nВ първия случай се извършва пълна или частична резекция на органа, донорният черен дроб се поставя на физиологичното му място. В случай на хетеротопна трансплантация, болестният орган не се отстранява и се извършва здрава трансплантация в областта на бъбреците или далака.\nСлед трансплантацията пациентите се нуждаят от дълъг период на рехабилитация, следван от лекаря.\nИзбиране на дарител\nНай-ефективният и по-малко опасен начин е органът да бъде взет от жив донор. Основните изисквания за донора на черния дроб са силното здраве и желанието да се помогне на болния човек.\nДоказана е ефективността на трансплантацията и от роднина, в този случай шансовете, че черният дроб ще се утвърди, значително ще се увеличи и пациентът е психологически много по-лесен.\nСъщо така е възможно да се трансплантация и посмъртно. В тази ситуация, оградата се случва в случай на смърт на мозъка или сърцето, операцията трябва да се извършва спешно.\nВероятността от усложнения след тази операция до голяма степен зависи от възрастовата категория на пациентите и тяхното състояние. Най-често това е възможно:\nотхвърляне на трансплантат. Острата е бързо елиминирана, хроничният е рядък и не отговаря на лечението.\nРазвитие на инфекцията. Може да доведе до смърт на получателя.\nжлъчката изтичане. Установено е, че при 20-30% от пациентите е възможно също да се развие такова състояние при донори.\nсърдечно-съдови проблеми (образуване на стеноза или тромбоза). Рядко се диагностицира, но е много опасен за живота на пациента.\nгрешен размер. Необходима е вторична трансплантация.\nПотенциални усложнения за донора\nЧовек, който жертва част от черния дроб на теория, трябва бързо да се възстанови, тъй като това е единственото тяло, което може да се възстанови след 1-2 месеца. Отбелязват се обаче някои негативни последици, които могат да се появят не само след процедурата, но и след дълъг период от време.\nНай-често има оплаквания за развитието на диария, храносмилателни проблеми, по-специално непоносимост към мастни храни, симптоми на стомашен рефлукс. В няколко случая се наблюдава тежка депресия.\nОчакваната продължителност на живота след чернодробната трансплантация до голяма степен се дължи на възрастта, физическото благосъстояние и диагнозата на пациента. Мнозина живеят цял живот в продължение на 15-25 години.\nАко трансплантацията е извършена с онкология или обширна цироза с усложнения, продължителността на живота е значително намалена.\n"Пациентите след чернодробна трансплантация живеят тридесет и сто години"\nРъководител на Републиканския научен и практически център за трансплантация на органи и тъкани Олег Руммо говори за най-новата операция, усвоена от белоруските лекари.\nДетайлният лекар на Република Беларус дойде на интервю с кореспондента на "БН" непосредствено след операцията за резекция (отстраняване.- - бележка на автора) на черния дроб. Ежегодно в центъра им се изразходват около 70, а това вече стана обичайна практика. Темата на нашия разговор е екстракорпорална резекция на черния дроб, която се проведе само три пъти в Беларус. И три пъти - през 2011 година.\n- Олег Олегович, в който случаи се извършва екстракорпорална резекция на черния дроб?\n- Извършва се, когато туморът не може да бъде отстранен в самия черен дроб и когато пациентът не е показан чернодробна трансплантация. Най-често това се случва с злокачествени тумори на черния дроб.\n- Каква е тази процедура?\n- Същността му е, че на определен етап на операцията на черния дроб се отстранява от тялото, а след това туморът се отделя от тази на черния дроб, възстановява нормалните анатомични отношения в тялото и след това на черния дроб е зашит на мястото, където той да бъде използван.\n- Кога е извършена екстракорпорална чернодробна резекция за първи път в света?\n- Тази операция беше извършена за пръв път през 1989 г. от световноизвестния германски хирург Рудолф Пилмайър.\n- Какви са предимствата на екстракорпоралната резекция?\n- Има няколко. Първо, всяка операция има свои индикации и противопоказания. В ситуация, при която пациентът има злокачествен общ тумор, не е показан извършването на чернодробна трансплантация - това е просто безполезно. Факт е, че точно след трансплантацията на органи в 95% от случаите туморът се появява в новия черен дроб и човекът умира много бързо. Естествено, в този случай никой няма да участва в трансплантация. Има няколко причини за това: има и други пациенти, които имат право и възможност да живеят след трансплантация на черния дроб 30, а понякога дори повече години. Предпочитанието при чернодробна трансплантация ще бъде дадено на пациента, който се нуждае от него и който може да живее по-дълго и по-ефективно до края на живота си. За съжаление, след екстракорпорална резекция на черния дроб, пациентът рядко живее повече от пет години. Но никой не е дал на лекарите правото да лишат човек от тези години. Тази операция почти винаги има благоприятен резултат, когато човек има огромен доброкачествен тумор. В този случай пациентът не трябва да прави трансплантация на черен дроб и да го накара да вземе специални лекарства, защото черният му дроб е здрав. В него има просто огромен тумор, който може да избухне, а след това човек ще умре или от доброкачествен може да се превърне в злокачествен. На този етап, когато туморът вече не може да бъде отстранен вътре в тялото, се извършва екстракорпорална резекция. След тази процедура пациентът има всички шансове да живее сто години. В крайна сметка човек знае, че няма тумор и вследствие на това няма проблеми с черния дроб. Това са случаите, когато те извършват екстракорпорална резекция или, както някои лекари го наричат, автотрансплантация на черния дроб.\n- Моля, кажете ни за трите ви пациенти, на които лекарите от центъра са извършили такава операция.\n- Първият пациент, странно, дойде от Молдова. Той бил отказан в Санкт Петербург и Москва. Нямаше пари да отиде в Германия за лечение и той се обърна към нас за помощ. Знаехме, че сме технически готови. Специалистите от нашия център извършиха успешно операцията. Пред нея пациентът се чувствал зле, повече от месец имаше висока треска, изтощена. И сега живее в Молдова и няма проблеми със здравето му.\nВторият пациент има злокачествен тумор. Трябваше да отстраним долната камера, за да я защитим. След операцията пациентът имаше усложнения и, за съжаление, той умря. Третият човек, който работехме преди 2,5 седмици. 16-годишен мъж има доброкачествен тумор, който може да се превърне в злокачествен. Тя напълно заемаше всичките си съдове. Операцията беше успешна, младият човек все още е в нашата болница и се готви да бъде освободен.\n- И колко време трае периодът на рехабилитация?\n- В Беларус бе разработена ясна система за рехабилитация. След две седмици на задържане в болница пациентите ни център, като правило, изпратен на Републиканската клинична болница на медицинска рехабилитация в Aksakovschina, или в 11-тия град болница. Един месец по-късно човек може да работи спокойно и да живее пълноценен живот. В ситуация, в която се занимаваме с доброкачествен тумор, няма нужда да провеждаме специален преглед. За съжаление, когато става въпрос за злокачествен тумор, пациентът трябва да бъде под диспансер с онколог. След операцията той трябва да премине курс на химиотерапия, да вземе специални лекарства, които да предотвратят повторното повторение на тумора.\n- Бихте ли посочили цената на една екстракорпорална резекция на черния дроб?\n- Не е толкова скъпа операция. Нейната цена, като се вземат предвид възнагражденията на лекарите, на цената на електроенергията, течности и други материали, е малко вероятно да бъде над хиляда долара, въпреки че аз ще кажа, че работата на нашите граждани, ние го правим безплатно.\n- Колко специалисти работят едновременно за извършването на такава операция?\n- Хирургическият екип от хирурзи - четирима души, двама анестезиолози - вече шест лекари. Плюс медицински персонал. Средно около 12 души са ангажирани в този процес в даден момент.\n- Каква е средната продължителност на екстракорпоралната резекция на черния дроб?\n- Последната операция в моя център за момчето е продължила 12 часа. Средните процедури отнемат от 6 до 13 часа.\n- Колко популярни са такива операции в света?\n- Необходимо е да започнем от прости неща. Операцията е много сложна и изисква високо квалифицирани хирурзи. Следователно, дори в страни с развито ниво на медицина, като Германия, Испания, Съединените щати, далеч от всеки център е в състояние да извършва екстракорпорална резекция на черния дроб. Предпоставка за това са центровете с програми за чернодробна трансплантация. За щастие броят на пациентите, на които е показана само тази процедура, е малък. Опитът на водещите световни центрове, практикуващи екстракорпорална резекция на черния дроб след 1989 г., е ограничен до 25 операции. За една година една клиника изпълнява три до пет. За Беларус средната нужда няма да надвишава пет операции годишно. Следователно, нашият център е готов да получи чужди граждани, ако имат подходящо свидетелство.\n- Олег Олегович, много благодаря за разговора. Успех в упорита работа!\nИнтервюирано от Екатерина ЗАВАВСКАЯ, "БН"\nЧернодробна трансплантация с цироза, метастази и рак - последици за донора, индикации и противопоказания\nЧернодробната трансплантация е радикална терапевтична мярка за цироза и рак. Извършва се според жизненоважни показания, когато е ясно, че без трансплантация човек чака смърт. Черният дроб е желязо, което изпълнява важни секреторни и физиологични функции. Той детоксифицира и отстранява от тялото чужди вещества, токсини, алергени, крайни продукти на метаболизма, излишък от хормони.\nЧерният дроб е важен елемент за метаболизма: синтез на холестерол, жлъчни киселини, билирубин, хормони и хранителни ензими. Регулира метаболизма на въглехидратите и участва в процесите на хематопоезата. Ако без далака, бъбреците, панкреаса премахнат човек може да живее нормален живот, а след това без черен дроб, той умира.\nНеспособността на черния дроб от работа причинява много заболявания. През годините броят им се увеличава. Съществуват вещества, стимулиращи регенерацията на черния дроб, но с широки прогресивни лезии те са неефективни. В този случай те използват единствената възможност да спасят живота на пациента - те правят трансплантация.\nИндикации за трансплантация\nОсновата за събитието е нелечимо заболяване - това е неговият стадий, който причинява пълен неуспех на черния дроб да изпълнява функциите си.\nТрансплантацията се извършва:\nС вродени аномалии на черния дроб;\nВ крайния стадий на прогресивно дифузно заболяване;\nПри остра чернодробна недостатъчност\nБолестите причиняват цикатрични промени в структурата на органа, което провокира дисфункция и засяга негативно работата на другите системи на тялото.\nНай-често трансплантацията се извършва с цироза. Болестта се характеризира с необратима замяна на здрави клетки с фиброзна тъкан.\nЦирозата може да има различен характер:\nалкохолик. Развива се в резултат на зависимост от алкохола;\nвирусен. Той се развива с хепатит С, В;\nзадръстен. Диагнозирани в резултат на хипоксия и венозен застой;\nОсновната жлъчка. Виновникът е генетични заболявания.\nНесъвместимо с жизнени усложнения при цироза - чернодробна енцефалопатия, асцит, вътрешно кървене.\nПри цироза, решението за операция не се основава на наличието на заболяването, а на степента на прогресиране на чернодробната недостатъчност. Когато симптомите се увеличават при търсенето на донор, те се ускоряват.\nПротивопоказанията за трансплантация са абсолютни и относителни:\nАко за цироза се налага трансплантация, а болестта се причинява от хепатит, първо лекувайте вирусната инфекция и след това опашката за трансплантация.\nКой може да стане дарител?\nДарението е доброволна процедура, при която орган или тъкани на едно лице се трансплантират в друг.\nТехническите изисквания за донора се състоят от следните етапи:\nДоказване на медицински преглед на липсата на противопоказания за операцията;\nДоказателство за биологична съвместимост с реципиента;\nДа предприеме процедура за проверка на възможните последици за донора;\nПодписване на документи за съгласие за трансплантация.\nДарителят може да стане възрастен с добро здраве, който желае да дари част от своето тяло на роднина или друг получател. Дарението може да бъде и посмъртно. В този случай черният дроб се взема от човек с фиксирана смърт на мозъка (по-често - след тежки черепно-мозъчни травми). В редица страни събирането на органите на трупове е забранено.\nТрансплантацията от донор с фиксирана смърт на мозъка винаги включва спешна операция. Същевременно специалната комисия преразглежда спешно списъка с чакащи, назначава кандидат за трансплантация. допълнително кандидат доставя в трансплантация център (не повече от 6 часа) се извършва до получаване на спешна хирургия и самата трансплантация.\nДруг вид дарение е свързано. Трансплантацията на лоб на черния дроб е от кръвен роднина. Донорите са родители, деца, братя, сестри, които са достигнали пълнолетие и имат подходяща кръвна група. Трансплантацията от роднина е най-предпочитана.\nВъзможно ли е трансплантация на черен дроб на дете? Детското дарение е разрешено. Но когато избирате орган, трябва да имате предвид неговия размер за най-добро оцеляване.\nАко едно дете не достигне 15-годишна възраст, тогава му се прибави половината от един възрастен черен дроб, докато възрастен има нужда от много.\nПредимства на трансплантацията от роднина:\nВремето за чакане на донорния черен дроб се намалява неимоверно. На чакащия списък повечето получатели чакат тялото няколко месеца и години;\nВъзможност за задълбочена подготовка на операцията за получателя и донора;\nЧерният дроб на живия донор е за предпочитане пред труповете;\nОсигурява се добра обитаемост, тъй като отстраняването и трансплантацията се извършват едновременно;\nПсихологически е по-лесно пациентът да прехвърли трансплантацията на орган от родния си човек;\nВисокият капацитет за регенерация осигурява постепенно възстановяване на органа и на двамата участници в операцията.\nЧерният дроб се възстановява до нормалния си размер дори и с една четвърт от първоначалната маса.\nОсновните методи на трансплантация 2 - ортотопични и хетеротопни. В първия случай, болният черен дроб на пациента първо се отстранява. На негово място се поставя черен дроб или лоб на донора. В този случай тялото заема своето физиологично място в пространството под диафрагмата.\nВъв втория случай един нефункциониращ орган не се изрязва от тялото на пациента. Трансплантацията на органа се извършва на мястото на далака или бъбрека с прикрепяне към съответната система от кръвоносни съдове.\nТрансплантацията е технически трудна за изпълнение. За рехабилитация е отделен дълъг период.\nПри подготовката за трансплантацията (пациентът вече е включен в списъка на чакащите) трябва да се спазват следните правила:\nПренебрегване на лоши навици (пушене и алкохол);\nСъответствие с диетични препоръки, диета;\nКонтрол на теглото, дневно упражнение;\nПриемане на лекарства от подготвителния курс.\nПациентът трябва да бъде постоянно на комуникация, да има събран пакет от документи и неща в случай на спешна операция. При промяна на физическото състояние е задължително да се информира лекуващият лекар за това.\nЗа спешна проверка преди трансплантацията:\nРазширен кръвен брой;\nПрофилактично приложение на донорни тъкани за изключване на отхвърлянето.\nТази операция се извършва в 80% от случаите. Тя трае от 8 до 12 часа, се провежда на етапи.\nОтстраняване на черния дроб с част от долната вена кава, при условие че се трансплантира цял черен дроб с необходимия фрагмент от вената. Пресича се кръвта на жлезите и жлъчните пътища, водещи до черния дроб. Кръвта на кръвта се поддържа чрез шумове и специална помпа.\nЧерният дроб на донора се поставя на мястото на отдалечения. На този етап е изключително важно да се възстанови движението на кръвния поток през органа. Съдовият хирург прави шиене на артериите и вените.\nПодновяване на жлъчната екскреция\nЧерният дроб на донора се трансплантира без жлъчен мехур. За възобновяване на жлъчната екскреция се образуват жлъчните канали на реципиента и донорния орган. За първи път дренажът е инсталиран в кръстовището. Когато нивото на билирубин в кръвта е нормално, дренажът се отстранява.\nЗа идеални условия на оцеляване, едновременно изтегляне на здрав орган от донора и хепатектомия в реципиента. Ако това състояние не може да бъде изпълнено, донорният орган остава в охладена форма (0 ° -4 °).\nВсички видове трансплантации са сред най-сложните операции, които изискват дълго възстановяване. Първата седмица след трансплантацията е в интензивното отделение.\nВ постоперативния период могат да се появят усложнения:\nПърва чернодробна недостатъчност. Трансплантацията не изпълнява функции, интоксикацията на тялото се увеличава. Чернодробните тъкани се подлагат на некроза. Понякога е необходима спешна трансплантация, за да се избегне смъртта на пациента;\nВъзпалителен процес на инфекциозна природа;\nОтхвърляне на органа.\nОтхвърлянето се случва в резултат на реакцията на имунната система на чуждо тяло. Реакцията на отхвърляне се изкуствено инхибира от имуносупресивни агенти. Вземете ги отнема доста време. Ако рискът от отхвърляне намалява с течение на времето, дозата се намалява.\nЗа да се осигури нормално качество на живот, пациентът също се изисква:\nРедовно се наблюдава в хепатолога;\nПроследяване на показанията за общ клиничен анализ и ултразвук;\nСпазвайте диетата. Диетата отговаря на "таблица № 5";\nДа не се подлага на висок физически стрес;\nДа бъдат защитени от вирусни заболявания във връзка с потискания имунитет.\nНепосредствено след трансплантацията пациентите се наблюдават в центъра. След изписването им, те трябва да се явят за още 1-2 месеца седмично в клиниката за краткосрочен преглед и правилен избор на дозата имуносупресори.\nВъпреки факта, че рискът от отхвърляне продължава през целия живот, повечето пациенти успяват да водят нормален живот, да отглеждат деца и да се занимават с професия.\nРазходи за трансплантация\nОперацията струва много пари по целия свят. Всички разходи, свързани с обучение и грижа за пациента в болницата, отстраняване на органи, съхранение, транспорт, провеждането на процедурата за трансплантация, периодът рехабилитация през първата година, заплатите на лекарите.\nСпоред американската услуга за предоставяне на донорски агенции, цената е повече от 300 хиляди щатски долара с по-нататъшни разходи за терапия над 20 хиляди долара годишно. В Русия размерът на разходите може да бъде до 3 милиона рубли.\nПрехвърлянето се извършва и по държавните програми. Регионалното министерство на здравеопазването отправя сезиране към един от центровете по трансплантология, извършва се подробен преглед, пациентът се поставя на опашката. За тези, които искат да трансплантират орган от свързан донор, има и отделна линия.\nКолко живеят след трансплантацията\nСредна продължителност на живота на хората след чернодробна трансплантация:\nНад 90% от получателите живеят повече от година;\nНад 5 години - 85%;\nПовече от 15 години - 58%.\nНай-обещаващият, безопасен и евтин метод за трансплантация е от жив донор. Извличането на част от черния дроб в този случай е възможно дори чрез ендоскопски, нетравматичен метод.\nВ този случай възстановяването на донора със 100% възниква само за шест месеца. Тъй като донорният орган се трансплантира почти мигновено след екстракцията, той няма време да претърпи хипоксия и да осигури добра преживяемост.\nЖивот след чернодробна трансплантация\nСлед операцията по трансплантация на черен дроб се появява много важен период, който е опасен поради развитието на възможни усложнения. Такива усложнения включват:\nреакцията "присадка срещу приемник", която се основава на имунологичен конфликт между донорните и реципиентните клетки. За да се подтисне тази имунологична атака, пациентите, подложени на чернодробна трансплантация, са предписвани имуносупресивни лекарства;\nинфекция, която в някои случаи може да бъде асимптомна и да доведе до фатален изход. За да се предотврати това усложнение в периода след операцията, на пациентите се посочва назначаването на антибактериални лекарства;\nосновната неактивност на органа е доста рядко усложнение, изисквайки обаче повторна операция;\nсърдечно-съдови усложнения (стеноза, тромбоза на чернодробната артерия или вена) в някои случаи изискват втори трансплантат.\nИма и други усложнения, но честотата на тяхното развитие се оценява с ниско специфично тегло.\nКолко души живеят след трансплантация на черен дроб\n[Тип Box = »отбележете» стил = »заоблен»] Въпросът за интереса на голяма част от пациентите, подложени на операция за трансплантация на черен дроб. Трябва да се отбележи, че при липса на усложнения или своевременното потушаване, в съответствие с всички препоръки на лекаря и на преминаването на човека за продължителността на живота на редовни медицински прегледи, трансплантация, не се различава от живота на един здрав човек. [/ Box]\nПрепоръки за пациенти след чернодробна трансплантация\nЖивотът след чернодробна трансплантация трябва да бъде подчинен на прилагането на прости и прости препоръки:\nупотреба на лекарства, предписани от лекар (имуносупресори за потискане на имунологичния конфликт);\nРедовен мониторинг в хепатолога;\nпериодично провеждане на общ анализ на кръвта и урината, мониторинг на биохимичните параметри на кръвта и редица други лабораторно-инструментални методи на изследване;\nограничение в храненето на пържени, пушени, осолени, мариновани ястия, кафе, силен чай;\nкатегоричен отказ на алкохол;\nхраната трябва да се прави малки, но често (5 - 6 пъти на ден) порции.\nИнструкциите, поддържане на здравословен начин на живот и динамичен мониторинг на състоянието на здравето му са основните фактори, които влияят не само върху процента на следоперативния оцеляване, но също така и на качеството на човешкия живот, е претърпяла операция за трансплантация на черен дроб.\nЧернодробна трансплантация. Живот преди и след\nВ програма "Gastroenterology" и я поведе, аз Елкхан Ибрагимов, гастроентеролог, хепатолог. Днес ние имаме много спешно, много интересна тема във всеки смисъл на думата, и един много интересен гост, трансплантация на хирург, Hepatobiliary хирургия, Мурад Saftarovich Novruzbekov, д-р, ръководител на изследователския отдел на Института за спешна медицинска помощ. NV Sklifosovsky.\nДнес темата "Чернодробна трансплантация. Живот "преди" и "след" ». Първата дума за вас, разбираме сериозността на въпроса, какво правите в института. Хирурзи на това ниво при нас на прехвърляне за първи път, затова много благодаря за даденото време.\nВероятно е необходимо да се започне с историческа екскурзия, с произведенията на В. П. Демиков, експериментатор, които са основатели не само на чернодробна трансплантация, но и на трансплантология като цяло. Следващата беше първата операция през 1963 г. от професор Томас Старлс в Съединените американски щати. В нашия експеримент беше в експеримента, първата операция беше през 1974 г. по мое мнение, под ръководството на Халперин, а също и Шумаков заедно. Първата операция беше извършена от професор А. Йерамишанчев в Руския изследователски център по хирургия. Между другото, този пациент е все още жив, практически от 1990 г. насам, са преминали 27 години. Първата операция, когато става дума за колко пациенти живеят след чернодробна трансплантация - това е добър пример. В Института "Склифосовски" активната работа на Трансплантационния център започна през 2000 г. Вече в продължение на 17 години, практически работата от нулевата позиция вече е доведена до много добро ниво. Към днешна дата са извършени повече от 500 трансплантации.\nКакви са проблемите и как живеят хората след чернодробна трансплантация? Когато току-що започнахме чернодробна трансплантация в нашия институт, тя беше под ръководството на професор Джамал, а също и под егидата на професор Ермолов, който организира отделение в нашия институт. Всеки предположи, че първите пациенти трябва непременно да умрат по някаква причина. Тъй като, очевидно, упорита работа, нищо друго не беше известно за трансплантацията. В Русия, преди това, в съветския период, броят на тези операции беше оскъден. Между другото, имаше програма в Zaporizhzhya, където осем трансплантации бяха извършени в Института по трансплантация, сега Shumakova. Преди това - изкуствени органи, трансплантация на органи, бяха проведени и осем операции. Когато за пръв път започнахме, не беше съвсем ясно. На първата операция си спомням, че професор А. Ерамишанцев присъствал като поканен човек и той наблюдавал този процес. Тази операция продължи добре. Разбира се, в тези години бяхме вдъхновени. Новият бизнес и работа, може да се каже, са варени, въпреки че самият брой на операциите е бил минимум.\nКъм днешна дата трансплантацията на черен дроб се извършва приблизително 70-80 операции на година. Миналата година в нашия Център бяха извършени 77 операции. Пациентите живеят много добре след трансплантацията. Разбира се, без усложнения, някои операции не са заобиколени, има онези, които се използват отново в близкия постоперативен период, а някои в дългосрочен план. Особено повтарящи се операции са свързани с връщането на хепатит С и ранното развитие на цироза при тези пациенти срещу имуносупресивна терапия. Понастоящем съществуват редица съвременни лекарства, с които сме се научили да решаваме тези проблеми.\nОпределено беше въведено от Мурад Сафторович, той ходеше почти през целия ни план. Така че, нека да започнем в ред.\nСтава дума за пациенти, които вече са в краен стадий на хронично чернодробно заболяване; или са пациенти с хепатоцелуларен карцином, или е с злокачествени тумори в черния дроб, или говорим за остра чернодробна недостатъчност, което означава, че развитието на фулминантен курс на всяко заболяване. Във вашата практика, с коя патология най-често извършвате чернодробна трансплантация? Имаме пациенти в терминалния етап, разбира се, това са вирусни хепатити, това е алкохолният ход на генезиса на хепатит.\nНа първо място, това са, разбира се, пациенти в терминален стадий на чернодробно заболяване, това са цирози с различна етиология. По-голямата част от пациентите са пациенти с хепатит С, цироза и хепатит С в по-малка степен, пациенти с автоимунни заболявания, още по-малко, разбира - пациенти с остра чернодробна недостатъчност. Изключително редки пациенти с първичен тумор на черния дроб при липса на цироза, т.е., при нормално роден черния дроб и в отсъствие на метастази в други органи. Това са отделни пациенти, според мен имахме около шест нерезорбируеми тумори. Въпреки това, пациентите с цироза и, второ, конкурентна болест - хепатоцелуларен рак, са много чести. Приблизително ние работихме малко повече от сто пациенти. Това означава, че комбинацията от цирозовирусна етиология и хепатоцелуларен карцином е приблизително 20-25%.\nВ границите на нашия трансфер много често говорим за чернодробни заболявания и правим голям акцент върху onkapravlennost. Многократно говорихме за различни усложнения в това студио, за хронични чернодробни заболявания, вирусна етиология, алкохолна етиология, метаболитни нарушения. Днес ние говорим за това, което получаваме в резултат на това, когато пациентът не се разглежда абсолютно. Пациентът не е лекуван, хепатит С в рамките на 10-15 години е довел до Child-Pugh класове В и С цироза, според които ги класифицираме. Имайки алкохолно чернодробно заболяване, пациентът пренебрегва думите на лекарите и продължава да пие алкохол. След това имаме предвид цироза, която понякога се случва, вече преминава в първичния рак, хепатоцелуларния рак. Тогава единствената помощ за пациентите са вие, хирурзи. Но има и някои критерии, това е, всъщност, за първичния рак, това са Милано определени критерии.\nДа, абсолютно вярно. Ситуацията е такава. Нека започнем с алкохолното заболяване. Ако пациентът консумира дълго време алкохол и това води до цироза на черния дроб, декомпенсирана цироза, тогава в общи линии трябва да предложим на пациента хирургично лечение. Но по принцип, тъй като първата диагноза на алкохолната цироза на черния дроб преди трансплантацията е дълго време. На пациента се казва, че това има директен хипотоксичен ефект и причинява проблеми на пациента. Ако той разбира и отменя алкохола, след това преминава доста дълъг период от време и функцията на черния дроб се компенсира, идва в по-скоро задоволително състояние, за да го наблюдава. В бъдеще ще видим, че пациентът наблюдава липсата на алкохол или продължава да пие по-нататък.\nАко пациентът продължава да пие, тези пациенти не могат да получат чернодробна трансплантация. Тъй като няма гаранция, че на следващия ден след трансплантацията няма да пият повече, те ще постигнат същия резултат. Няма гаранция, че те ще се съобразяват с режима на имуносупресивна терапия, който им се предлага. Като цяло самият пациент трябва да се контролира. Следователно, има условие, че поне шест месеца пациентът не трябва да приема алкохол. Ако за половин година виждаме, че няма проблеми с пациента, той не приема алкохол, показва тестове, показва проби. Понякога вземаме проби, проби от урината, защото има месечен мониторинг на пациента. Резултатите от тестовете идват при лекуващите лекари, които на базата на определени анализи водят до факта, че пациентът консумира алкохол, функцията на черния дроб се влошава или обратно.\nАко той не използва, но функцията на черния дроб е все още зле, ние му предлагаме трансплантация. Ако видим, че напротив, държавата се е подобрила, функционалните резерви позволяват чакане за известно време, по-добре е да чакаме малко. Ако видим, че на фона на цирозата, която вече има каквато и да е етиология, има промени в фокалния характер, ние разбираме, разбира се, маркери, oncomarkers, има онкологично изследване, ако това е първичният тумор. Съгласно подходящите критерии, разбира се, се предлага и трансплантация. Тези критерии - критериите в Милано, критериите в Калифорния, много критерии, сега всяка клиника се опитва да предложи своите критерии. Но въпросът е, пациентите, които нямат хепатоцелуларен рак в списъка на чакащите, страдат? Те трябва да чакат дълго време, защото първо вземат трансплантация с хепатоцелуларен рак.\nРезултатите от петгодишното оцеляване са необходими. Ако петгодишната честота на преживяемост при тези пациенти е добра, над 70%, тогава може да се предложи хирургично лечение на пациент с хепатоцелуларен карцином. Ако видите, че добър резултат само в критериите Милано, както и други критерии не са постигнали същия резултат, а след това, разбира се, засегнати пациенти са в списъка на чакащите, които не разполагат с хепатоцелуларен карцином, цироза на черния дроб с другата. Ето защо трябва да се спазват критериите, но е разрешено малко разширяване на критериите.\nТова е малко разширение - калифорнийските критерии, те се различават по обем, брой тумори и размер на туморите. Най-важното е, че няма съдова инвазия, както и екстрахепатични метастази. Аз съм в началото на разговора става дума за отделни пациенти с тумори на черния дроб, при липса на дифузно заболяване на черния дроб и те единици, които не са много. През 2012 г. списание "Хепатология" публикува статия от екипа, взеха участие водещи учени от различни клиники в Европа, при които около 100 бяха събрани по мое мнение 115 или 120 пациенти в цяла Европа, които работеха с тази патология. В момента имаме около шест пациенти, отбелязах, докато резултатите не са по-лоши от резултатите при пациенти с цироза. Имаме пациенти със седемгодишна преживяемост, осемгодишна преживяемост, петгодишна преживяемост, периоди на наблюдение, както следва.\nМурад Сафаравар, споменахме думата "чакащ списък". Как се достигат пациентите с цироза и друга патология? Какъв обем диагностични дейности се извършват, така че пациентът да е включен в чакащия списък?\nНа първо място, показанията за чернодробна трансплантация се поставят от гастроентеролозите, терапевтите и хирурзите, които вече са направили противопоказания. Ако консервативната терапия не даде ефект, разбираме, разбира се, декомпенсация преди всичко, че я насочваме към трансплантолога. Трансплантацията на прием в посока от клиниката или от поликлиника, има своя форма 0-57y, поема пациента и разглежда какви изследвания са били проведени за този пациент. Това включва компютърна томография и колоноскопия, както и гастроскопия, задължително придружители, вирусен товар върху хепатит В, хепатит С, делта вирус. Не забравяйте да проверите кардиолозите при наличие на сърдечни заболявания, изследване на невролог. Специалистите също проверяват, ако е необходимо. Само след това пациентът се поднася за обсъждане, онкологичната консултация взема решение и пациентът се вписва в чакащия списък.\nАко пациентът е сериозен, тогава той трябва да работи в челните редици. Ако пациентът има по-малко точки, тези пациенти ходят на операция или тези пациенти могат да чакат малко. Точките понастоящем се броят за MELD, преди да се брои за Child-Pugh, въпреки че Child-Pugh е по-лесен за лекаря, тъй като е много бързо обмислен и може да бъде коригиран и веднага. MELD е по-млад мащаб, през 2002 г., по мое мнение, беше приет. Има някои проблеми тук, по отношение на определянето на функцията на азота в шлаките. Тъй като понякога при пациентите с бъбречна недостатъчност, които са на хронична диализа, им се дава висок резултат, те преминават първи. Или при пациенти с рецидивиращ кръвоизлив, повтарящ енцефалопатия, което е много трудно да се коригира, а не придобиване на най-голям брой обявявам, обаче, по някаква причина те се обляга. Ето защо, лекарят трябва да поправи. Съгласно заповедта на Министерството на здравеопазването обаче са насочени само точки от MELD. Броят на точките MELD за различни данни, например в Англия от 14 шахмата в Съединените щати от 12, се вписва в списъка на чакащите. Тъй като листът за изчакване продължава, а след това наблюдаващият лекар, който наблюдава пациентите изглежда, тези пациенти се движат в списъка на чакащите или в по-неотложна ситуация, или обратното, в по-изчакваща позиция.\nКолко време очаква пациентите сега?\nВ списъка на чакащите има 70 пациенти. Мисля, че всъщност има много пациенти. Изхождайки от факта, че работим приблизително 6-7 пациенти на месец - 70 пациенти на месечен списък на чакащите в Московския център по органи, това е достатъчно.\nПриблизително, ако броите, около десет месеца.\nАко приблизително приблизително 10-20 пациенти на един милион население приближават, оттук започва. Ако в Москва има 14 милиона, тогава приблизително 200-250 пациенти се нуждаят от чернодробна трансплантация годишно.\nКакто каза Мурад Сафарович, наистина има определен мащаб, според който ние разглеждаме скалата Child-Pugh. Цирозата на черния дроб също се оценява, има компенсация, има декомпенсиране. Ще изясня, че не всички пациенти с чернодробна цироза се нуждаят от чернодробна трансплантация. Когато ние, гастроентеролози наистина се занимават с чернодробна цироза усложнения, независимо дали кървенето от варици, енцефалопатия, асцит, които не могат да бъдат коригирани, диуретици; в случай, когато наистина не можем да се борим с етиологичния фактор...\nСега, по принцип, ситуацията Хепатит е станал повече или по-малко, е много по-добре, особено с хепатит С, когато се използва от пациентите не могат да цироза даде интерферон лекарства, но сега ситуацията е по-лесно се дължи на факта, че има лекарства директно антивирусни действия. При хепатит В ситуацията е повече или по-малко ясна. Малко по-тежък с делта хепатит.\nБих казал това. За нас, трансплантолози, сега ситуацията стана по-лесна с хепатит С и Б, Делта остава по-труден проблем. Защо един труден проблем? Както казахте, лекарствата директни действия дадоха възможност на пациентите преди операция, тъй като по времето на процеса на лечение, ние може да работи с тези процеси и да се продължи лечението след операция или след операция за лечение на пациенти, а дори и в периода непосредствено след операцията с тези лекарства. Но при хепатит В има известна сложност. Първото предизвикателство - високата цена на лечението, тъй като днес на руския пазар има две лекарства, вътрешното производство и немски производство, цената на тези лекарства е по-различно. Много голяма разлика. При самата операция е необходимо да се прилагат 10 000 единици от това лекарство, това е имуноглобулин...\nЩе обясня, че става дума за интраоперативно приложение на лекарството на пациент с хепатит.\nАбсолютно. Веднага след като отстраним черния дроб, това лекарство се въвежда в ангиопатичния период и по 2 000 единици се прилагат всеки ден през седмицата. Разбира се, има и други схеми. Например, въвеждането на интраоперативно 7000 единици, а има и други схеми от 800 единици на ден. Все пак, повече от 15 000 единици са получени за най-близките интраоперативни и следоперативни периоди, приложението на това лекарство. Но е необходим по-нататъшен контрол на всеки две седмици, малко по-късно - веднъж месечно нивото на антителата, антителата на HBS. Чрез нивото на антителата и липсата на антиген, същото лекарство се прилага поне в рамките на една година.\nНо въпросът все още продължава. Никой, никъде не е казал колко време е необходимо да влезете в тази подготовка - година, две, три, четири, пет? Има пряка връзка между продължителността на прилагане на това лекарство и появата на повторение на хепатит В и съответно на цироза при тези пациенти. Колкото повече въвеждаме това лекарство по дължина, по-късният рецидив се случва в по-късни периоди. Излиза следната ситуация: колко можем да влезем? Отново, една година, две, три, пет, десет? На чиито рамене стои това бреме, защото, повтарям, лекарствата са много скъпи? Паралелно, разбира се, въвеждаме, даваме и аналози на нуклеозиди, различни лекарства, като се започне с най-простия и завършва с Енерфовир, Бараклодом. Разбира се, комбинираното използване на тези две лекарства дава най-добри резултати.\nЩо се отнася до хепатит Б. До този момент със сигурност си мислехме, че трудната ситуация с хепатит С, но сега с хепатит С, може би най-добре.\nМурад Сафторович, нека преминем към работата си, тежки оперативни хобита. Да започнем, може би, с въпроси, които биха били от интерес за всички. Какви операции, какъв вид чернодробна трансплантация съществува? Пациентите, казахме, изберете според указанията. Как да изберем донори? Вероятно въпросът интересува всички? Какви критерии се избират и какви критерии за изключване?\nНа първо място, органите се отстраняват от труповете с диагноза мозъчна смърт или биологична смърт. В началото на нашата работа най-често това са органи от трупове с биологична смърт, сега, на практика, 90-95%, това са донори от трупове със смърт на мозъка. Има център, Московският център за даряване на органи, който получава информация от 16 клиники за донора, където се извършва конфискацията. Разбира се, диагнозата е установена от невролог, реаниматор, който има поне 5 години трудов стаж в тази клиника. Те установяват диагноза мозъчна смърт, едва след това са поканени трансплантолози. С установената диагноза на мозъчната смърт. Ако е необходимо допълнително проучване - енцефалография, компютърна томография, ангиография, след това, и проведено.\nТрансплантолози, забелязвам, вероятно, това е посещаваща група, екип?\nНе, в Москва има московски Център за дарение на органи, който разглежда тези проблеми. Но диагнозата на мозъчната смърт се установява в клиниката, където е донорът. Преди това, повечето от дарителите са пациенти с мозъчни травми, сега е често срещани при пациенти с инсулт - исхемични, хеморагични инсулти с различни форми. Трябва да се каже, че нивото на неврохирургия е друг, както и нивото на съдействие е друг, така че сега при пациенти с мозъчни травми са по-малко диагностицирана мозъчна смърт. Най-често това са пациенти от по-старото поколение с удари. След диагностициране на мозъчна смърт донор се пренася в операционна зала, където операция обикновено се извършва с спазването на всички условия на стерилност. Присъства ако има полиорганна оттегляне момента гръдната бригада, която премахва светлина, премахва сърцето и корема бригада, която провежда отстраняването на черния дроб, бъбреците, ако е необходимо - и черва и панкреаса. Практически две бригади.\nИнтересува се от бюрократичен въпрос, подписването на някакво съгласие от близки. Как се случва това в нашата страна?\nИма закон за презумпцията за дарение. Този закон все още не е отменен. Ето защо действаме в съответствие със закона. Голяма част от противоречията са дали да се промени законът или не. Но досега познаваме опита на други страни, по-конкретно, най-близкият съсед е Украйна, където законът е отменен и ние получихме напълно противоположно заключение. Нито едно тяло в Украйна не е било трансплантирано. До момента те имат закон. Вярно е, че наскоро проведе анкета: "Можете да се върнете към предишния закон или не." Приблизително 62% от анкетираните отговориха, че по принцип би било хубаво да се върнете към стария закон. Трябва да се отбележи, че действащият закон в Украйна вече е действал в Обединеното кралство. През пролетта на тази година Великобритания прие закон, подобен на нашия, което, разбира се, значително подобри ситуацията с дарителството в Англия.\nОще веднъж ще изясним: не се изисква съгласие нито от роднините, нито от живота на пациента? Законът казва ли това?\nКогато животът на пациента, ако не беше от техните роднини, или от самия пациент или от приятели, семейство отказа да се отвори с възможен фатален или не-дарение, не е необходимо да се знае за него след смъртта на пациента.\nСлед като органът бъде изтеглен, какво ще се случи?\nТрябва да отдадем почит на работата на Центъра за донорство на органи в сравнение с периода, когато току-що започнахме и сега, разбира се, постигнахме огромен успех. Тъй като харчим около 70-80 операции годишно, но не само ние работим, оперираме и други центрове, властите отиват във федералния център, включително. Броят на иззетите органи е няколко пъти по-голям, ако не и десетки пъти, в сравнение с преди това, преди 15 години.\nЦентърът за донорство на органи допълнително проверява наличието на инфекции, бактериални инфекции, вирусни инфекции и особено HIV, сифилис, хепатит. Ако резултатите за всички вируси са отрицателни, тогава могат да се използват само органи от този труп. Но и тук всичко не е толкова просто, защото качеството на органите трябва да съответства, иначе ще получим първичен не функциониращ орган и това ще доведе до фатален изход, ще получим труп от получателя. Това не е необходимо нито за самия пациент, нито за лекарите, а не за неговите роднини, особено. След като се спазват всички правила и тези правила за трансплантатора, като "Нашият Отец", се наблюдават за първи път, едва след това е възможно да се извърши операция за отстраняване на органите. Отстраняването на органите също е много сложна операция. Тук работят върху големи съдове, работят върху съдовете на коремната аорта, работят върху самата аорта, перфузия на органи, охлаждане на органи, измиване от кръвта и опазване на органите.\nЦентъра за даряване на органи проверява органите за инфекции, ХИВ, сифилис, хепатит.\nКолко часа може да бъде един орган в състояние на опазване?\nНие в началото на работата ни позволиха 12 часа консервация, в момента не позволяваме повече от 6 часа съхранение на черния дроб. Тъй като логистиката е изградена по такъв начин, че да се сведе до минимум студената исхемия до 6 часа, възможно е да се разширят критериите на органа донякъде по-разширени критерии, които можем да вземем и използваме.\nТова означава, че до съхранението в шест часа се уведомява, че има орган и се свързвате с лицата, които са в списъка на чакащите.\nСлед като диагнозата на мозъчна смърт ни сигнал, а след това оставя която работи бригада, както казах, и гръдната и коремната бригада на място след лапаротомия или торакотомия определена. Първата стъпка е лапаротомия или торакотомия и визуална инспекция. При визуална проверка ние определяме дали можем да продължим да работим или не. Понякога, при визуална проверка става ясно, че тялото е много лошо качество, както и, например, ако тя е в черния дроб, настоящата тежка дегенерация мастна цироза или дори понякога, компенсирана цироза не се прояви. Ако това е така, на този етап се отказваме от тялото. Ако видим, че органът е подходящ, тогава нашата клиника осигурява цитобиопия, извършваме биопсия и разглеждаме наличието на мастна дегенерация с големи капки или малка капчица. За нас установихме границата на тази дистрофия.\nНие вярваме, че повече от 50% от мастните дегенерация води до много висок процент от основната нефункциониращи трансплантация, следователно, в много редки случаи, ние използваме малко по-голям процент от стеатоза и, като цяло, по-малко от 50%. Но трябва да се отбележи, че се опитваме да сведем до минимум студената исхемия и да сведем до минимум студената исхемия, е възможно и други методи, функционални. Това са не само биохимични кръвни тестове, но и определение на функционални резерви. Например, има много бързи функционални тестове, които провеждаме преди лапаротомия. Чрез измерването на тези тестове, осветявайки каквото и да било боядисване, можем да кажем, че функциите на органа ще бъдат доста добри. След това стъпка по стъпка продължават следните етапи.\nГоворейки за логистиката, как е връзката с пациента, която е в списъка на чакащите? Как върви подготовката, колко време отнема?\nСлед като се установи диагнозата на мозъчната смърт след обаждане до Центъра за трансплантации, според кръвната група, както и антропометрични данни и списъци с чакащи...\nАнтропометрични данни - това сравнява теглото на органа, който ще бъде трансплантиран?\nНе, разбира се, ние вземаме антропометрията на донора. Това са височината, теглото, обиколката на нивото на ксеноидния процес, обиколката на нивото на пъпа, разстоянието между пъпа и ксеноидния процес. Въз основа на тези позиции също така определяме получателя. Приемливата разлика е около 15%. Ако донорът е два метра висок и получателят е на височина петдесет метра - със сигурност ще има голям дисонанс, така че несъответствието между органите. Идеалният орган - означава нулева мастна дегенерация, добри тестове и труп не е бил в интензивно отделение за седем дни, това е много важен фактор. Тъй като инфекцията е възможна, бактериално замърсяване, можем да премахнем органа от донора, да го разделим, т.е. да се раздели на две части и да използваме частта за малък получател. Но всяко действие, свързано с травмата, води до допълнителни усложнения и допълнителни проблеми на реципиента, поради което е по-добре да се следват всички правила за съгласуване на органа от донора с получателя.\nСлед като сте съпоставили всички данни, свържете се с пациента директно в чакащия списък. Колко време, в каква степен пациентът трябва да бъде достъпен в града?\nДва или три часа. Той трябва да пристигне навреме.\nТой трябва да бъде подготвен.\nФакт е, че паралелната операция се извършва на донор, също отнема два до три часа, успоредно има и биопсия на чернодробната тъкан в нашия център, също отнема от четиридесет до петдесет минути. Приблизително три часа след обаждането на получателя, а също и успоредно три часа от момента на началото на операцията в донора. На пациента се дава, той се подлага на необходимите бързи проучвания - рентгенография на гръдния кош, електрокардиограма и минимален брой тестове. В цито-режим всичко се прави и ако не виждаме никакви проблеми, пациентът се подготвя и отива в операционната зала. Защо в цито-режим, тъй като по принцип цялата информация, цялата анамнеза на този пациент вече знаем, вече е известна предварително.\nВече, разбира се, беше изследван.\nТой се разглежда в списъка с чакащи. След като проведе на пациента на операционната зала, анестезиолози работят, създаде централен катетър, уринарен катетър, интубация извършва след анестезия, хирургичното поле се обработва, лапаротомия и направи селекцията. Тъй като работата на хирурзите в организма получател се отнема, ако тялото е добра основа на резултатите от биопсията и нашите функционални тестове, е доведен до центъра, където се извършва трансплантацията, а в отделна операционна маса, така наречените, обратно на маса, обработката се извършва на тялото. Какво означава обработката? Това отделяне на диафрагмата, отделяне от целулозата, приготвяне на кръвоносни съдове, тъй като понякога анатомията може да бъде различна, т.е. тя е подготвена за имплантиране. Само след като органът е готов за имплантиране, хепатектомията се извършва директно. До този момент на хирурга, който прекарва хепатоктомия, черния дроб на получателя просто продължава съдова запис, така че можете да по всяко време, натиснете клипове, нарязани на тялото и да променят грубо обратно.\nКолко време трае операцията? Нека ви напомня, че става дума за една от най-трудните операции в коремната хирургия и като цяло в трансплантологията.\nНай-трудната операция. В началото, когато за първи път направихме първите стъпки, продължителността на операцията беше много голяма, разбира се, не по-малко от 11-12 часа, може би понякога повече.\nЧернодробната трансплантация е една от най-трудните операции в коремната хирургия и по принцип в трансплантологията.\n12 часа Бяхте на операционната маса?\nДа, и не само, моите предшественици стояха, а ние също имаме 12 часа. Разбира се, човек се уморява, така че отборът може да се промени, за да вземе почивка. 12 часа, за да стоят сами на операционната маса, е изключително трудно. Сега скоростта на операцията се промени, това с опита, с опита, са изработени някои манипулации, рецепции в хирургия. По принцип ние никога не наричаме съдови хирурзи за съдови реконструкции, всичко това се извършва от трансплантолози. Сега, от три и половина, максимум, до осем часа, самата операция продължава. Много рядко осем часа, вече осем часа за нас е глупост. Сега операцията е около шест часа средно, от пет до шест часа.\nГоворихме директно за трансплантацията на трупа. Буквално, няколко думи за трансплантация от жив донор, което е единственият шанс за някои пациенти, които са много дълго в списъка на чакащите.\nПо същество, досега свързаната трансплантация е прерогатив на Югоизточна Азия, защото има няколко различни закона. Те имат приблизително 90% от органите, взети от свързани донори, от живи донори или по-скоро не само от роднини, но и от живи донори. В нашата страна, в Европа и в Америка с точно обратното. В Америка около 5% от свързаните операции се извършват, да, много малко.\nПо принцип децата?\nДа, повечето от тях, тъй като на децата, особено, най-ранния период, не само левия дял, нито дори втората, дори, като цяло, се намалява. Сега сегментът се изпълнява, моно сегмент на терапията. Много сложна операция, разбира се.\nСтава дума за факта, че буквално трансплантираме малък сегмент от черния дроб и забелязвам, че за кратък период от време черният дроб се възстановява на практика до 80%.\nМожете, по принцип, дори след 3-4 дни да видите ултразвуково изследване, как се променя размерът на черния дроб. В нашата страна най-опитният при трансплантацията е професор Сергей Владимирович Готие, Институт по трансплантация. Първоначално той, по принцип, е основател на трансплантацията на левия дял в страната, има както възрастен, така и детски отдел. Струва ми се, че докато не изчерпим възможността за трансплантация на трупове, ще преминем към свързана с тях трансплантация, въпреки че имаме свързана с нея трансплантация в нашата клиника, но това са безнадеждни ситуации. Втората точка е предимно чужденци и чужденци. За чуждестранни граждани и чужденци нямаме право да издаваме трупове от московския регион.\nТова е в центъра ви.\nТова е в нашия център. Във федералния център нерезиденти работят и работят много успешно.\nМожете ли да кажете няколко думи за усложненията, които срещаме? Как провеждаме пациентите в постоперативния период?\nУсложненията са отхвърляне, инфекция, повторение на вируси или, обратно, вируси, които не сме виждали преди, цитомегаловирусна инфекция, херпесната група е всичко. Контрол, те трябва да бъдат контролирани.\nОтхвърляне. През последните пет години в работата си, благодарение на съвременната имуносупресивна терапия, отхвърляне, което би изисквало стероидна терапия, лечението на кризата на отхвърляне се извършва от стероиди - имахме само двама пациенти. За справка ще кажа, че през последните пет години са приключени 280 операции, от общо 280, нищо. Двама от пациентите бяха отстранени от кризата и продължиха. Модерната имуносупресия може да потисне кризата на отхвърлянето.\nИмуносупресията, забелязвам, че за цял живот. Лекарства, които потискат имунитета.\nЗа живот. Само при идентични близнаци е възможно да се преустанови имуносупресивната терапия, тъй като идентична тъкан. Дори и да сте близки роднини, все още се нуждаете от имуносупресивна терапия - протеини, гени са абсолютно различни. Ето защо може да има отхвърляне.\nБорбата с инфекциите, борбата, директно, бактериите започва вече от операцията.\nконтрол инфекция непременно интраоперативно етап, като имуносупресивно лечение на инфекцията може да расте като гъби след дъжд. Ето защо е необходимо антибактериално лечение, е необходима противогъбична терапия. Ако забележите инфекция с херпес, или инфекция с Epstein-Barr, цитомегаловирусна инфекция, тогава извършете антивирусна терапия. Разбира се, може да има и други хирургични усложнения, е артериална тромбоза, венозна тромбоза, може да бъде провала на жлъчна, чернодробна венозна тромбоза, това е операция. Контрол, ежедневен ултразвук, ежедневно първите 3-4 дни биохимичен контрол, контрол на кръвната клиника, коагулограмен контрол. До края на периода на хоспитализация, компютърна томография. Първият месец е седмичен преглед от лекуващия лекар в центъра, където е извършена трансплантацията. В постоперативния период е необходимо да се контролират вирусите, да се контролира нивото на имуносупресия. Към днешна дата всички лекарства се издават в 52-та градска клинична болница напълно безплатни за московчани. В регионите в регионалните центрове държавата предоставя имуносупресивна терапия.\nТова са всички високи медицински технологии.\nКаквито и да са медицинските технологии, това състояние осигурява това. Държавата не осигурява всичко. Има оригинални лекарства, има генерични лекарства. Има, между другото, нашите вътрешни наркотици също навлизат на пазара. Да видим какъв ще бъде ефектът. Всичко се научава в сравнение. Точно както в началото на разговора говорихме за имуноглобулин срещу хепатит В, има домашен, но има чуждестранно производство. Цената е различна, но ефектът от вътрешния ни наркотик не е по-лош, а може би дори по-добър.\nПриятели, за толкова кратко време отворихме такава голяма тема, като чернодробна трансплантация. Трябва да отбележим, че след трансплантация на черен дроб, както каза Мурад Saftarovich благодарение на имуносупресивна терапия, чрез внимателен контрол на хирурзи от трансплантация, и от наша страна, директно, пациентите са напълно нормален начин на живот, имат деца. Те се контролират и се третират като физическа цялост.\nПовечето хора се завръщат в работата си, ако работят. Имаме случаи, при които професионалните спортисти се завръщат в професионални спортове. Дори и така. Преди пет години имахме бодибилдинг, сега той скоро ще бъде на подиума. Моля, резултатите са очевидни. Хората започват семейства, раждат деца, образоват ги, много от тях. Да се каже, че трансплантацията води до увреждане, е погрешно. Напротив, светът вече не се счита за такъв космически постижения, сега е често срещано явление в нашия институт са свикнали с тази трансплантация не е sverhordinarnogo някои. Работили са - и е добре! Приблизително така.\nMurad Safferovich, за вас много благодаря! Разговаряхме за най-сложната операция - за чернодробна трансплантация. Всичко най-хубаво, погрижете се за себе си!\nПричините за калциране в черния дроб\nОсновните функции на черния дроб:\nХарактеристики на чернодробна цироза при хепатит С\nХепатит Б по време на бременност: как да се роди здраво дете?\nVikeira Pak (Viekira Pak)\nКакво представлява антивирусната терапия за хепатит С\nЦентрове за хепатология в Русия\nХепатит С е една от най-сериозните болести в света. Страшно е, защото досега учените не са развили лекарства, които биха могли напълно да излекуват човек от това заболяване. Друг хепатит е опасен, тъй като началните стадии на болестта протичат без симптоми, тъй като заболяването се диагностицира късно и лечението не е навременно.\nВирусен хепатит D какво е това?\nПричини за повторение на хепатит С


Бански костюм от две части Adele M-541-1 на супер цена от - goshoping.bg\nУдобен бански костюм от две части Adele M-541-1 в комбинация от тъмносиньо, екрю и червено. Изработен от италианска материя. Подплатени чашки с допълнителни подплънки, които могат да се свалят. Презрамките могат напълно да се махнат, както и да се регулират по дължина. Бикините са с декоративна панделка отстрани.


Балкан шокира Левски в София - вестник Дума\nБотевградчани ликвидираха предимството на тима на Тити Папазов\n23. Май 2018 , брой: 97 90 0\nБотевградският Балкан шокира победителя от редовния сезон Левски ЛУКойл в първия финален мач в Националната баскетболна лига и спечели инфарктно сблъсъка със 71:69 (16:19, 12:15, 17:18, 26:17). Тимът, воден от сърбина Небойша Видич, губеше първите 3 четвъртини, но след като изоставаше на 2 пъти с 11 т. триумфира след драма в края. Вторият мач е довечера от 19.00 ч. отново в зала "Универсиада". Съперниците бяха подкрепяни от сериозни агитки, но залата не се напълни, а феновете на гостите преобладаваха.\nДвата тима се бяха срещали общо 5 пъти през сезона, като Балкан беше записал 3 победи срещу тима на Тити Папазов. След кошове на Божидар Аврамов и Станимир Маринов и неспортсменско нарушение на Венцислав Петков домакините поведоха с 13:6, но Балкан отговори със серия от 6:0. През втората част гостите продължиха с неточни стрелби за тройки, а Аврамов и най-вече Маринов продължиха с безмилостна точност и Левски поведе с 9 т. - 29:20 и 33:24, но почивката дойде при 34:28. След нея Кийт Клантън създаде проблеми на Балкан в подкошието и вкара 6 от първите 10 т. за софиянци, които за първи път в мача поведоха с 11 т. - 44:33 след 24 минути. С 2 поредни тройки на Иванов и Уошингтън ботевградчани стопиха изоставането - 39:44, но отново изпуснаха инерцията и “синьо-белите” се откъснаха пак с 11 т. - 52:41 малко преди края на третата четвърт, която все пак приключи при 52:45.\nВ последната част балканци подобриха мерника си отдалеч, а левскарите изпаднаха в сериозна криза в нападение. Те не успяха да вкарат кош над 5 минути срещу 15 поредни точки на гостите, които поведоха с 60:52. Николай Стоянов върна домакините в мача с 2 поредни коша, а Божидар Аврамов наниза тройка и стопи изоставането им - 59:60 3:50 мин. преди края. Кесар обаче вкара 2 фаула, а Аврамов изпусна нервите си и получи техническо нарушение, което увеличи разликата до 59:63. Той се реваншира с тройка, но Венцислав Петков вкара 5 т. за Балкан срещу 2 на Аврамов и гостите поведоха с 68:64 минута преди края. Пак Аврамов наниза тройка за 67:68 20 секунди преди последната сирена. Петков вкара само 1 от 2 наказателни удара, а с нов кош Маринов изравни - 69:69 9,1 сек. преди края. Тогава американецът ДиВон Уошингтън не трепна от наказателната линия и Балкан поведе със 71:69 5 секунди преди сирената. Маринов пък пропусна стрелба за тройка и така Балкан открадна домакинското предимство на съперника. До края на серията остават по 2 домакинства.\nВенцислав Петков бе най-резултатен в мача с 20 т. ДиВон Уошингтън с 13 и Дейвид Хоутън с 12 допринесоха за успеха на Балкан.\nЗа Левски ЛУКойл Станимир Маринов постигна 19 т., а Божидар Аврамов - 14 и 8 асистенции. Кийт Клантън приключи с 12 т. и 8 борби.\nСъперниците показаха слаба точност от тройката - 4/29 за домакините и 7/29 за гостите, които стреляха по-лошо, но се пребориха за победата. Балкан имаше само 36% успеваемост в стрелбата от игра срещу 41% за Левски.\nРезервите на гостите обаче вкараха 37 т. срещу 20 за тези на домакините.\nИграчите на Балкан Ботевград подскачат от радост след победата над Левски ЛУКойл със 71:69 в София в първия финален плейоф\nОдрусаха домакините с 800 лева\nНа заседание вчера Дисциплинарно-административният съвет на Националната баскетболна лига наложи глоба по 100 лв. на Божидар Аврамов и Деян Карамфилов. Левски Лукойл бе глобен 200 лв. за хвърлени бутилки с вода към терена и с още 400 за използване на музикални инструменти от публиката в нарушение на наредбата.


[quote="Гост"]Защо Русия (в случая) да не е добър пример? Или добри примери за Вас са тези, които са ви изгодни? Точно за това има огромна разлика между закон и морал. Мисля, че господинчето боянчо еди кой си отдавна трябваше да е подарил на обществото всички творби на великия Елин Пелин, а не да лежи и печалбарства. ТОЧНО ЗА ТОВА ще има е-библиотеки и хората няма да спрат да четат, независимо, че група ненаяли се (много хубаво се определеихте) врещат и крещат наляво-надясно, колко са зле. А това, че издателството на едни жълти помиярски вестници свали произведенията от един сайт за незрящи е върха на гаврата. Съжалявам, че пиша така емоционално, но в България никой не мисли за младите, за хората с проблеми. Айде сега - трупайте и плюскайте! а това, че ако почнели да ви плащат такава субсидия сте щели да направите еди какво си - да с пари наготово и предварително ВСЕКИ ще може да го прави. Номера е да почнеш първи, въпреки. Пък после - каквото стане. [quote="Гост"]Не, [b]GeOrg[/b], няма да искаме от Народната библиотека да свали нищо, защото се очаква тя да знае какво и след какъв срок може да качи. "Четвероевангелието" може да го качи и в момента, Йордан Йовков ще може да го качи на 1 януари 2008 година, а Елин Пелин, ако не иска да плати на г-н Боян Иванов или той не им подари правото за това - на 1 януари 2020 година. [b]goblin[/b], когато започнем и ние да получаваме субсидия от правителството в размер на 300 000 долара, и ние ще направим като руската електронна билбиотека. Но не съм съвсем сигурен. Русия не е добър пример. ... [/quote][/quote]


Ученици и учители посетиха остров Ибиса | СУ ''Свети Климент Охридски''\nУченици и учители посетиха остров Ибиса\nТемата на поредната пета среща на участниците в проекта бе „Ready to record the final School Radio Waves programme”. В първия ден от официалната визита, екипът посети училището домакин, Сан Аугусти/ IES Sant Agusti, посрещна ни директорът.\nСлед обиколката на училището всички участници от България, Полша, Унгария, Испания и Португалия, които у дома бяха подготвили предварително презентации, представиха своето училище, град и държава и разказаха за себе си. Последваха забавни, интересни и нестандартни дейности за опознаване и всички – ученици и учители – сe забавляваха и сприятелиха. Последва среща в Община Сент Жозе, с кмета и екипа му, където бяха представени природните забележителности на острова.\nНезабравимо впечатление остави у всички посещението в археологическия музей и некропола в Пуг де Мулин. След това бе посетен историческият център на Ибиса, който е обявен за световно културно наследство през 1999.\nНа втория ден от визитата участниците в проекта бяха ангажирани с множество дейности по подготовката на крайния продукт за тази мобилност – професионално записано радиопредаване, с участието на ученици. Извън дейностите в училищното радио, бяха проведени два уоркшопа – един по английски и един по биология. В този ден училището и участниците в програмата бяха посетени от местни и регионални медии, които отразиха мобилността. Следобедните часове бяха посветени на местното радио – Кадена Сер.\nТретият ден от срещата бе определен за забавления – разходка с лодка около залива Сен Антони и околните малки острови, както и разходка из Сан Аугусти, последвани от време за плаж.\nРаботният ден по проект School Radio Waves на групата ни в училището – четвърти ден – започна с представяне на типични народни танци от Ибиса – Ball pages, в които бяха включени всички гости. След което се продължи с осъществяването на главната задача при тази мобилност, а именно създаване на радиопредаване, което да отрази впечатленията от цялостната визита, репортажи от посетени забележителности и забавления, анекдоти и песни от всяка страна.Част от радиопредаването е и запис на дискусия под формата на кръгла маса, на тема преимущества на училищните европейски проекти с участието на учители, родители, ученици и директор. Материалите бяха подготвени и представени от учениците с помощта на специалисти по различни технологии – ИТ, журналисти.\nИнтерес предизвика уоркшопът по разговорен испански (сленг). Цялата група сподели специален празник – рожден ден на родител на дете – домакин, на морския бряг с изглед към островите Ведра и Ведроса.\nРаботата, определена за последния пети ден, бе среща между учителите с цел преглед на извършените дейности по време на тази заключителна среща и резултатите от нея, както и оценка на свършената работа за целия проект.\nЗа учениците следваше интервю от страна на домакините, за престоя на гостите и създаване на туристически радиогид. Бяха записани интервютата и включени в цялостната радиопрограма. Проведе се уъркшоп за изработване на глинени съдове, инспириран от историята на Ибиса.\nПриключихме посещението си в Ибиса, с празнична вечеря, с наблюдение на танго, салса и фламенко, изпълнени в традиционен стил. Като за финал бяха раздадени сертификатите за участие. Вечерта беше вълнуваща, защото през сълзи, смях и много снимки всички си обещаха бъдещи срещи.\nЗащо са важни за нас проектите по програмата „Еразъм+“. Не само защото както споделят участниците: “Групата ни можа да се докосне до културата, историята и духа не само на Испания и остров Ибиса, но и на всички страни участнички в проекта – Португалия, Полша и Унгария. Опитахме местната кухня, която е изключително вкусна и екзотична, усетихме духа на Европа. Общувахме и се сприятелихме с различни хора, отворихме хоризонтите пред себе си.“, а и защото екипът на нашето училище е поел отговорността да провежда политика, в която водеща роля имат образованието, възпитанието и личностното развитие на децата. На първо място осъществяването на проекта помaга на учителите и учениците да подобрят своите ключови компетентности чрез иновативни методи, усвоени в процеса на работата. Учителите учат и обменят нова методология, базирана на радиото и съвременните технологии за комуникация. Учениците работят с връстниците си от други европейски страни и развиват културните, социалните и граждански си компетенции. Общуването между партньорите е изцяло на английски език , а това значително подобрява лингвистичните умения и повишава мотивацията на учениците да учат езици. В процеса на работата се усъвършенстват уменията на деца и учители за работа в екип, зараждат се и разцъфтяват приятелства, повишава се увереността на децата в собствените им възможности, което е залог, че те ще станат толерантни и активни европейски граждани.\n« Адаптация за бъдещите първокласници\tРезултати от класирането на учениците за първи клас за учебната 2018/2019 година »


Bombina orientalis е открита в североизточен Китай (провинциите, Heilongjiang, Hebei, Shandong, Anhui и Lianoning). Също така може да бъде открита в Корея, Тайланд и в южните части на Япония (островите Kiushiu и Tsushima). В Русия обитава окръзите Приморие и Кхабаровск.\nОриенталската огненокоремна жаба, има голямо разнообразие от хабитати (местообитания). Живее на голяма надморска височина – в смърчови, борови или широколистни гори, поречия на реки, мочурища и открити ливади. Bombina orientalis живее както в застоели води, така – и в течащи – езера, мочурища, реки, потоци, извори, дори в локви и канавки. Обикновено, този вид се придържа близо до водата, но в края на лятото може да бъде открит на стотици метри от най-близкия водоизточник.\nОриенталската огненокоремна жаба има тъмен гръб, вариращ от сиво-кафяв до ярко зелен. При по-ярка окраска, обикновено има и черни петна. Коремът е ярко оцветен, червено-оренжев или жълт на тъмни петна. Зеницата е триъгълна. Кожата е покрита с брадавици, с изключение на коремната страна, където брадавици се намират само близо до клоаката. От трите вида в род Bombina, B. orientalis има най-ясно изразени брадавици. Те са изпъкнали и остри. Тези жаби нямат резонаторни мембрани.\nЖенските екземпляеи са по-едри от мъжките. През размножителния период мъжките развиват „брачни възглавнички” на първия и втория пръст, имат по-брадавичеста кожа и по-дебели предни крайници.\nЖенската ориенталската огненокоремна бумка, снася яйца в пакети от 3 до 45. Тези пакети се снасят на всеки 7-10 дни, като крайния брой яйца е от 38 до 257. Обикновено, яйцата се прикрепят на подводни растения, близо до брега. Яйцата се излюпват след 3-10 дни. Първата седмица след излюпването малките ларви абсорбират жълтъчния си мехур. Поповите лъжички, имат хрилни цепнатини на коремната страна, и са издадени навън, тези хрилни цепнатини се наричат стигми. След 6-8 седмици, започват да се оформят задните крака и белите дробове. След 10-14 седмици, поповите лъжички са на дължина 3,5 см. и започват да метаморфозират. След 12-тата седмица, започват да излизат от водата и загубват опашките си. Превръщането във възрастна попова лъжичка отнема приблизително 5 месеца.\nМъжките ухажват женските с непрекъснати квакания, докато плават в плитчините. Брачния позив звучи, като лай и продължава около 20 секунди. Мъжките квакат докато женските не се приближат, готови за чифтосване.\nВ природата често мъжките са много повече от женските. Чакащият мъжки скача върху гърба на всяка минаваща наблизо жаба, с надеждата че е женска. Неминуемо, мъжките понякога скачат върху други мъжки. Тогава „жертвата” издава слабо крякане, за да покаже грешката. Щом женската се приближи, двойката преминава в „брачна прегръдка (amplexus). Женските плуват с мъжкия, прихванат за тях и оплождащ яйцата, които те снасят.\nСлед оплождането, желеподобната обвивка на яйцата абсорбира вода и набъбва. Яйцата остават в „желето” до момента на излюпването им. Размножаването започва с първото затопляне през пролетта и приключва през лятото. Оплодените от май до август яйца, се излюпват след 3-10 дни. Повечето яйца се излюпват през месеците юни и юли. Женските са способни да снесат повече от едно люпило за сезона. Снасят 38-257 яйца на порции от 3-45 яйца, на всеки 7-10 дни.\nЛарвите на Bombina orientalis се излюпват 3-10 дни след снасянето им. Липсва директна родителска грижа. Младите напускат, за да избегнат следващите излюпвания. Индиректно, женските могат да влияят върху развитието на малките им, с различните места, където могат да бъдат снесени яйцата и „енергията” вложена в тях. Размерът на яйцата и температурата са също важни фактори. В студена вода ларвите, развили се от големи яйца, са по-силни и здрави от излюпените от малки яйца. В топла среда е точно обратното.\nМаксималната продължителност на живота на тези жаби в природата е приблизително 20 години. В плен те доживяват до 30 години.\nОриенталската огненокоремна бумка, спи зимен сън от края на септември до края на април, май. Хибернират на групи до шест екземпляра, обикновено на сушата в прогнили дървета, в камъни и листни струпвания, понякога и в потоци. Те са типично дневни животни.\nКомуникация и възприятия:\nЗвуците са основната форма на комуникация, и се използва главно в размножителния сезон. Огненокоремната бумка има мек, музикален повик, звучащ като изострящо се „ууп… ууп… ууп… уууп”. Мъжките квакат, за да впечатлят женските и за да предупредят другите мъжки за присъствието си.\nКакто повечето жаби, така и тази използва зрението си главно за откриване на плячката си.\nОсновните врагове на Bombina orientalis са птиците и големите водни животни. Бумката е отровна и при нападение показва това със защитната си поза(unkenreflex). Обръщат се по гръб и извиват гръбнака си. Ярките, предупредителни шарки на коремите им, предупреждават потенциалните нападатели за тяхната токсичност и могат да отклонят нападението. При сериозна заплаха, огненокоремните бумки могат да отделят толкова отрова, че целите им тела се покриват със сапунеста пяна. Техните мътната окраска на гърбовете им (при руската форма) предоставя перфектен камуфлаж в калните води, които обитават.\nЯрката окраска, дневния начин на живот и издръжливостта и я правят един от най-добрите избори. Известни са жаби с две окраски, известни като „руска златна” (гърбът е от златисто кафяв до черно кафяв) и корейска (с ярко зелен гръб). Някои предполагат, че разликата в окраската се дължи на смяна на храната, количеството светлина, стреса, температурата, влажността или пък – на комбинация от изброените фактори.\nМаксималният им размер варира от 3,8 до 6,3 сантиметра, като мъжките екземпляри са по-дребни от женските.\nЗа терариум може да се използва най-обикновен аквариум. Аквариум с размери 60х30х30 е достатъчен за група от шест възрастни жаби. Аквариумът трябва да се покрие с мрежа, за да се избегне бягство, а в същото време осигурява и необходимата вентилация.\nОгненокоремните бумки водят полуводен начин на живот, затова трябва да живеят и на суша и във воден басейн. Сушата може да\nзаема от Ѕ до 2/3 от цялата площ на съда. На нея трябва да се осигурят укрития, като коркова кора, аквариумни парчета дърво(мопани, мангрово дърво), камъни, живи или изкуствени растения. Ако за направата на сушата е използван едър пясък, то той трябва да бъде покрит с речни камъни или мъх (например, торфен мъх), за да се избегне поглъщането му по време на хранене. Бумките рядко плуват под вода и предпочитат да плават на повърхността близо до брега. Водата трябва постепенно да достига до най-дълбоката си част, която да е около 8 сантиметра. Парчета дърво, водни растения и камъни могат да бъдат поставени в дълбоките части на басейна, за да позволяват на жабите лесно да открият сушата.\nИма няколко лесни начина за създаване на аква-терариум. За водна част може да използвате пластмасов съд с подходящи размери и форма, стъклена вана или да се залепи със силиконово лепило стъклена лента на дъното, така че да разделя водата от сушата. В този случай, за суша може да се използва кокосов субстрат, чист торф без примеси или всеки друг субстрат предназначен за влаголюбиви терариумни животни, предлагани в търговската мрежа. В съда с вода трябва да се поставят няколко големи камъка, които да образуват постепенен преход между водата и сушата. Ако използвате съд за вода, то трябва да го почиствате редовно в зависимост размера му и броя на животните в съда.\nАко желаете да пресъздадете възможно най-естествени условия за вашите жаби, трябва да се потрудите малко повече. За изграждането на сушата се използва едър, речен пясък, като може да използвате едри речни камъни, за да избегнете свличането на островната част във водата. Долива се вода почти до повърхността на островната част, като сама тя се покрива с плоски речни камъни и/или мъх. Този метод е подходящ за големи аквариуми. В този случай водния стълб и общия обем вода са достатъчно големи, за да се използва потопяем аквариумен филтър или външен, за да се избегне бързото зацапване на водата и честата и смяна. Изходящата струя вода трябва да бъде насочена към голям камък или дърво, за да се избегнат силни течения или свличане на островната част, също така може да се използва дъждовална „флейта”, която се прикача за изходящия отвор на филтъра и се монтира малко над водната повърхност. Така нуждата от честа смяна на вода отпада, до чистене веднъж на 1-2 седмици и то не повече от Ѕ от целия обем. При чистене може да се използва шлаух с „камбана” за по-добро почистване на дъното. Плаващите и вкоренени аквариумни растения също допринасят за чистотата на водата.\nАко използвате чешмяна вода, задължително я третирайте с препарат отстраняващ хлора, хлорамини и нежеланите тежки метали(подобни препарати се продават във всеки магазин за акваристика). Също така може да си използва бутилирана изворна вода.\nОгненокоремните бумки издържат на голям температурен диапазон, което ги прави още по-удобни за отглеждане. Дневната температура трябва да е 22°C – 26°C като може да се понижи през нощта. Ниската температура се понася добре, като и при 16 градуса не се забелязват проблеми. Добре е да се избягват температури над 29 градуса. Слаба крушка с нажежаема жичка може да се постави над сушата, като така се осигурява и осветление. При нужда водата се отоплява с обикновен аквариумен нагревател.\nОсветлението не е задължително, но придава по-добър вид на акватерариума. Могат да се използват обикновени луминесцентни пури, но е препоръчително да се сложи поне една специална пура за влечуги и земноводни, излъчваща UVA и слаба UVB светлина (2%-5%). Ако имате живи растения, може да добавите и осветление, излъчващо изкуствена слънчева светлина.\nОгненокоремната бумка има огромен апетит. Живите щурци трябва да съставят главна част от менюто им. Восъчни червеи, брашнени червеи, земни червеи и тубифекс също са подходящи и могат да й се дават веднъж на всеки 2-3 хранения. Боят на насекомите, в зависимост от размера на жабата, трябва да е 3-6 броя, като щурците трябва да са не по-големи от разстояние между очите на жабата. Хранят се веднъж на всеки 2-3 дни. Малките жабки се хранят ежедневно на малки порции с дребни насекоми. Важно е всяка неизядена или мъртва храна да бъде премахната. На възрастните жаби трябва да се предоставя на всяко второ хранене, насекоми оваляни във специализирани витамини и минерални добавки. При малките жаби, това трябва се извършва при всяко хранене.\nПреброяване на дивите славеи