Разисквания - четвъртък, 7 октомври 2010 г. - Политиката на сближаване и регионалната политика на ЕС след 2013 г. – Бъдещето на Европейския социален фонд (разискване)\nЕтапи на разглеждане на документите : O-0110/2010B7-0535/2010B7-0539/2010\nПроцедура : 2010/2835(RSP)\nчетвъртък, 7 октомври 2010 г. - Брюксел Версия ОВ\n5. Политиката на сближаване и регионалната политика на ЕС след 2013 г. – Бъдещето на Европейския социален фонд (разискване)\nПредседател. – Извиняваме се за малкото забавяне, причинено от трафика. Препоръчвам всички да дойдем пеша до Парламента поради три причини. Първата е, за да стигнем навреме. Втората, защото е здравословно. Третата, защото така причиняваме по-малко замърсяване. Така че нека всички дойдем пеша до Парламента.\nСледващата точка е общото разискване по въпроса с искане за устен отговор, зададен от Danuta Maria Hübner, от името на комисията по регионално развитие, към Комисията относно политиката на сближаване и регионалната политика на ЕС след 2013 г. (O-0110/2010 – B7-0466/2010);\nи изявлението на Комисията относно бъдещето на Европейския социален фонд.\nDanuta Maria Hübner, автор. – (EN) Г-н председател, в следващите години растежът в Европа ще се движи от предлагането. От ключово значение ще бъдат устойчивите и конкурентни модели за инвестиции. Политиката на сближаване е основен източник на европейски публични инвестиции и трябва да работи като катализатор за структурни промени, като инвестира в научни изследвания и иновации, ефективно използване на ресурсите, нови и устойчиви работни места и инфраструктура.\nТя трябва да бъде не просто финансов инструмент за инвестиции. Това е политика, която генерира нови ресурси, повишавайки потенциала за растеж. Тя ще изисква подходяща макроикономическа и финансова рамка, за да постигне въздействието си в пълен размер. Основният въпрос, свързан с реформата на политиката на сближаване след 2013 г., е как по-ефективно да генерира растеж, работни места и конкурентоспособност на европейската икономика по устойчив начин.\nСъгласно Договора социалното, икономическото и териториалното сближаване е един от основните принципи на европейската интеграция. Следователно политиката трябва да бъде приложима за всички граждани на Европа, а не да се ограничава само до най-бедните региони. Защото това не е политика на субсидии, основана на принципа на обезщетение за миналото в допълнение към националните цели, а по-скоро европейска политика за бъдещето.\nТя трябва да вземе предвид териториалната действителност след кризата на регионално равнище, търсейки най-ефективните решения на предизвикателствата и възможностите на различните европейски територии. Трябва да стане неразделна част от изпълнението на стратегията „ЕС 2020“ и нейните водещи инициативи. Категорично осъзнаваме необходимостта да се гарантира, че политиката на сближаване и кумулативният й ефект върху цялата територия на Съюза е един от ключовите инструменти, които ще дадат възможност на Съюза и неговите държави-членки да постигнат амбициите на „ЕС 2020“.\nПолитиката на сближаване трябва да допринесе не само за намаляване на разликите в производителността, причинени от кризата, но и да повиши производителността. Трябва да инвестира в по-добри връзки между водещите региони и тези, които ги догонват. Трябва да използва по-добре потенциала за териториално сътрудничество. Комисията по регионално развитие на Европейския парламент постигна позиция за това, как вижда политиката на сближаване след 2013 г.\nПрез годините много парламентарни резолюции подчертават необходимостта от поддържане на стабилна, цялостна политика на сближаване, снабдена с достатъчно бюджетни средства, за да позволи на регионите и градовете да разширят потенциала си за развитие. В настоящата извънредна ситуация сме убедени, че всички те трябва да бъдат насърчавани и подпомагани да инвестират в новаторски идеи, в нови технологии и в иновации. В регионите и градовете е ключът към активизирането на Европа, за да преодолеем извънредните трудности, и към успешното трансформиране на икономиката ни.\nНадяваме се и считаме, че Европейската комисия споделя нашата решимост да гарантираме, че политиката на сближаване ще продължи да бъде главният, всеобхватен инструмент на Съюза. Затова внесохме настоящия въпрос към Комисията, за да й дадем възможност да обясни своето становище относно бъдещето.\nЙоханес Хаан, член на Комисията. – (DE) Г-н председател, г-н Андор, госпожи и господа, първо искам да благодаря на Парламента, че поставя темата на толкова видно място в дневния ред в един от последните „Дни на отворените врати“ в Брюксел, когато над 6 000 участници в града и повече от 130 събития и семинари усилено работят по въпроса за целесъобразността и бъдещите насоки на регионалната политика.\nКакто се каза неведнъж, регионалната политика и политиката на сближаване трябва да бъдат много интензивно свързани със стратегията „Европа 2020“ в бъдеще, включително в следващия програмен период, за да можем наистина да постигнем европейската добавена стойност, за която говорим постоянно и която сега трябва да бъде реализирана. Важно е в този контекст да координираме по-добре политиките на Съюза, за да имаме истински общ принос, интегриран подход, включително към държавите-членки. Ключовите думи трябва да бъдат съсредоточаване и гъвкавост. Трябва да се съсредоточим върху няколко приоритета от стратегията „Европа 2020“, които са важни за нас, и имаме нужда от гъвкавост по отношение на индивидуалните решения при прилагането в регионите и в държавите-членки.\nСчитам, че е важно също така да разработим система от стимули, която да работи на основата на ясни споразумения относно целите с регионите и държавите-членки, така че наред с правилното финансово управление, което е и ще продължи да бъде много важно, да се обърне по-голямо внимание на елементите, свързани със съсредоточаването върху резултатите. Защото е от изключително значение още от началото на периода да съгласуваме с регионите и с държавите-членки нашите цели, да договорим и да заложим измерими цели и след това да се стремим да ги постигнем с проектите.\nВ крайна сметка това, което може и следва да доведе до добра политика на сближаване, с разнообразните й елементи, е двигател на растежа в Европейския съюз. Имаме Пакт за стабилност и растеж. Той представлява умело съставена политика на сближаване за всички региони, които в крайна сметка носят отговорността за реализирането на елемента на растежа на Пакта за стабилност и растеж, така че Европа и националните й икономики като цяло да продължат да бъдат конкурентоспособни в световен мащаб и да могат да подобрят позицията си в международен план.\nСледователно ще бъде нужно също така да се приспособи и развие рамката за подкрепа. С други думи, необходимо е увеличение както на продукта, така и на обема на средствата, което влиза в сферата на финансовия инженеринг, знаейки – и на фона на пренатоварените бюджетите на държавите-членки – че трябва да направим повече да разработим продукти за физически лица, за да се инвестира съвместно в някои регионални проекти, по-специално в тези, които гарантират и източник на приходи, така че да оставим средства за проекти, които са също толкова необходими, но не могат да гарантират всички приходи в този смисъл, като например инвестициите в образованието и обучението, в модернизирането на университетите и лабораториите и т.н.\nПрез следващите няколко седмици ще представим заедно петия доклад за сближаването и заключенията му. Докладът ще изложи голяма част от това, което мога да кажа в рамките на няколко минути сега, както и много други неща. Регионалната политика, политиката на сближаване обаче е такава политика, която е в състояние, включително и под егидата на съвместно управление, да превърне европейската политика в нещо, което европейските граждани могат да видят и разберат.\nДва милиона проекта, както в текущия период, могат да се реализират само ако работим заедно с държавите-членки и с гражданите в регионите.\nЛасло Андор, член на Комисията. – (EN) Г-н председател, икономическото и социалното положение в Европа продължава да поставя огромни предизвикателства. Равнището на безработицата нарасна рязко, като се очаква да достигне 11% в края на годината. Освен това бедността продължава да е ежедневие за много европейци, включително и деца.\nМакар да е вярно, че бавно излизаме от икономическата криза, също така е ясно, че нашето възстановяване трябва да стъпи на здрави основи, а в момента не можем да бъдем напълно сигурни в тях.\nВ същото време не трябва да губим от поглед дългосрочните предизвикателства. Въпросите като застаряването на населението, бързо променящите се технологии, изменението на климата и други екологични предизвикателства трябва да бъдат разгледани спешно.\nЕвропейският социален фонд (ЕСФ) е основният инструмент на равнище ЕС за инвестиции в човешки капитал и социално приобщаване. Повече от половин век той е конкретно доказателство за солидарността между европейските граждани и следва да продължи да бъде и в бъдеще.\nЕСФ е един от ключовите инструменти, с които разполагаме, за постигане на водещите цели на стратегията „Европа 2020“, по-специално по отношение на заетостта, образованието и намаляването на бедността.\nНеобходимо е пълно съответствие между ЕСФ и „Европа 2020“, тъй като това ще е основен инструмент за прилагане на интегрираните насоки. Нашата нова стратегия „Европа 2020“ залага общи цели за целия Съюз. Но държавите членки ще изберат своя собствен индивидуален път, за да постигнат целите с подкрепата на ЕСФ. Затова бъдещият обхват на ЕСФ следва да бъде достатъчно широк, за да гарантира, че всички държави-членки, региони и местни заинтересовани страни могат да изготвят оперативни програми с оглед на специфичните им нужди.\nНезависимо от това широкият обхват не следва да води до фрагментиране на инструментите. Комисията и държавите-членки следва заедно да определят основните приоритети, по-специално по отношение на заетостта. Трябва да работим за повишаване на прозрачността, ефективността и приноса на Социалния фонд.\nПредстоящият преглед на бюджета ще покаже как Комисията предвижда бъдещата структура на бюджета на Съюза за постигане на политическите цели, договорени в „Европа 2020“. Освен това той ще започне дебата между държавите-членки и Европейския парламент. Очаквам с нетърпение приноса на Парламента към дебата.\nЕСФ следва да допринесе за териториалното и за социалното и икономическо сближаване заедно с други фондове на ЕС. Това следва да се улесни с въвеждане на някои общи правила за всички фондове, за да стане координацията между тях по-лесна.\nКомисията вече внесе предложение за нов финансов регламент за определяне на някои общи правила и ще представим конкретни предложения през 2011 г.\nЕвропейските граждани очакват да видят европейски фондове, фокусирани върху резултати и постижения. Трябва да въведем системи за наблюдение на изпълнението на дейностите, подпомагани от ЕСФ, и да помислим как разпределението на средствата да постига по-големи резултати.\nДостъпът до средствата следва да бъде по-опростен и по-удобен за бенефициерите. Обсъждането на бъдещето на ЕСФ се намира в решителен етап. Посланията, които получихме от вас, са много ясни и ще имат важен принос за работата, която предстои.\nКомисията ще представи предложението си за новия ЕСФ заедно с другите структурни фондове до средата на 2011 г. Имаме ясната задача да подкрепим стратегията „Европа 2020“ чрез използването на ЕСФ като финансов лост за постигане на нашите политически цели.\nLambert van Nistelrooij, от името на групата PPE. – (NL) Г-н председател, г-н Хаан, г-н Андор, госпожи и господа, радвам се, че сте тук заедно. Това показва вашето желание да работите заедно за постигане на общата цел за социално, икономическо и териториално сближаване. Прочетох и писмото ви, адресирано до г-н Барозу, относно сближаването като част от единна интегрирана структура и вярвам, че ще държите на позицията си. Това ще ви позволи да бъдете по-ефективни, отколкото ако се въведе право на изключение и се позволи на различните фондове да работят отделно. Благодаря ви много.\nНовата тежка ситуация изисква нова политика. Можем да видим доказателствата в Комисията във връзка със стратегията „Европа 2020“. В този контекст сближаването е в основата на процеса на прилагане. Европейската добавена стойност, която така ревностно искаме дебатът за бъдещето ни да роди, е ни повече, ни по-малко част от прилагането и е важна за периода 2014-2020 г.\nДо какво се свежда това? Не давайте картбланш, когато става дума за картата на националната регионална държавна помощ. Цел 2 трябва да бъде запазена, защото е много ясна. Изоставянето й ще доведе до повторно национализиране на този сегмент на европейското сътрудничество, а ние не искаме това. Фондът за регионално развитие и Социалният фонд следва да продължат да работят заедно.\nВтората ми забележка е, че хоризонталният, интегриран характер на фондовете е от жизненоважно значение за целия спектър на „Европа 2020“. Естествено „заделянето“, което г-жа Хюбнер представи за Лисабонската стратегия, тогава не проработи. Лисабонската стратегия успя, особено в регионите и градовете, да сближи Европа. Европейското сътрудничество във и между държавите-членки отвежда балансираното териториално развитие в Европа една крачка напред и създава възможности за всички региони.\nИ накрая, позволете ми да добавя, че трябва да подобрим нещата. Трябва да имаме по-голямо взаимодействие между Фонда за развитие на селските райони, Социалния фонд, Регионалния фонд и фондовете за научноизследователски и развойни дейности. Това е постижимо и ще доведе до по-добри резултати. Искам да задам още един последен въпрос и на двамата членове на Комисията: искате ли да представите Териториалния пакт в навечерието на пролетната среща на високо равнище като възможност за повишаване на участието на регионите и градовете? Комитетът на регионите внесе такова предложение и препоръчвам да го разгледате, заедно с текста на нашата резолюция.\nConstanze Angela Krehl, от името на групата S&D. – (DE) Г-н председател, г-да членове на Комисията, госпожи и господа, в Европейския съюз политиката на сближаване означава, че се стремим да окажем подкрепа на по-слабите региони. Тя е израз на голяма европейска солидарност. Солидарността обаче не е нещо едностранно и затова моята група застава зад принципа, че всички региони в Европейския съюз трябва да могат да участват в нашата политика на сближаване. За нас това означава също така, че няма да подкрепим мерки за повторна национализация и че не искаме да видим политиката на сближаване фрагментирана по сектори. Не се нуждаем от допълнителни фондове за транспорта, опазването на климата или енергийната ефективност, но трябва да работим за съвместяване на предизвикателствата, пред които сме изправени, с надеждна политика на сближаване.\nЗатова за нас е ясно, че наред със стабилна Цел 1, се нуждаем и от стабилна Цел 2, както и от подходящи преходни правила. Едно нещо е сигурно и то е, че регионите се нуждаят от подкрепата ни на европейско равнище. Европейският съюз се нуждае от силни региони също така, следователно има ангажирани действия и в двете посоки. Разбира се, трябва да преразгледаме приоритетите си – ясно е, че се нуждаем от по-голяма ефективност. Затова моята група категорично подкрепя предложението, за да можем например да координираме развитието на селските райони много по-добре в сравнение с миналото заедно, в рамките на политиката на сближаване.\nРазбира се, подкрепяме също така подобряването на инфраструктурата, подпомагането на предприятията и на устойчивото икономическо развитие. Но устойчивото икономическо развитие е възможно само със заетите – с хората. С други думи, нуждаем се от подходи на политиката по заетостта, от образование, от обучение, от интегриране на хората на пазара на труда. Това, от своя страна, е възможно само в сътрудничество с Европейския социален фонд, в рамките на политиката на сближаване. Подкрепяме го, но със специални правила, каквито имаше в миналото. Наистина трябва да положим усилия и значително да укрепим социалният аспект на политиката на сближаване.\nВ предстоящите дискусии и преговори моята група ще се бори за подобряване и опростяване на използваемостта на фонда. Трябва да опростим процедурите на кандидатстване, така че, първо, да се допускат по-малко грешки, и второ, достъпът на хората, които наистина искат да работят, да се улесни с европейската политика на сближаване. Ще се стремим да гарантираме, че в преговорите наистина ще се приложи принцип на по-силно партньорство. Считам, че ролята на Парламента стана по-голяма с влизането в сила на Договора от Лисабон. Моята група ще отстоява принципа на партньорство.\nNadja Hirsch, от името на групата ALDE. – (DE) Г-н председател, считам, че е правилно и подходящо да защитаваме каузата на координирана политика на сближаване и регионална политика. Това е изключително важно, за да постигнем ефективност и да можем да използваме средствата добре въпреки ограничената сума. Трябва да предупредя обаче, че планът е да се постигне ефективност чрез прилагане на едни и същи правила за всички. Фондовете са много различни, имат различни целеви групи и различно съдържание. Предвид това координацията е много важна, но не и еднаквите правила.\nТочно това се случва с Европейския социален фонд в момента, което означава, че ще бъде изключително добре приет от малките общности, общини, ако – както ораторът преди мен каза – не трябва да отделят огромно количество време и усилия, за да получат практическа възможност за достъп и използване на средствата. Точно това ни е необходимо, тъй като безработица, бедност и социално изключени хора има във всяка държава-членка на Европейския съюз, а не само в някои региони.\nПредвид това намирам за особено важно Европейският социален фонд по-конкретно наистина да продължи да бъде на разположение на малцинствата, които до известна степен включват и млади хора, но и възрастни, а често и хора от имигрантски произход, и на практика да бъде по-достъпен, за да даде на тези хора възможност да навлязат на пазара на труда, тъй като точно това се стремим да постигнем. Стратегията „Европа 2020“ е нашият опит да постигнем по-голямо приобщаване на пазара на труда за различните групи. Надявам се, че това няма да остане само една цел; сега наистина трябва да предоставим мерките и инструментите за постигането й. Европейският социален фонд е много ефективен инструмент в това отношение. Просто трябва да го оптимизираме и преди всичко да го направим използваем.\nElisabeth Schroedter, от името на групата Verts/ALE. – (DE) Г-н председател, г-да членове на Комисията, госпожи и господа, много се радвам за настоящото разискване, тъй като то е първият ни опит да постигнем компромиси по един много голям проект, с който ще се занимаваме в следващите няколко години. Най-важното в компромисните резолюции на Европейския парламент е специалният характер на политиката на сближаване и ясния ангажимент към нея. Тя ще изиграе своята роля в стратегията „Европа 2020“, но има и своя собствена стойност, тъй като именно политиката на сближаване поддържа целостта на ЕС. Нито един регион в Европейския съюз не е оставен встрани. Социалното сближаване означава също, че никой не е изоставен в Европейския съюз, а вместо това на всеки е предоставена възможност.\nНо просперитетът означава не само икономически растеж, тъй като в миналото видяхме, че може да има ръст на БВП в много региони, но същевременно и засилване на социалните различия. Затова считам за много важно настоящата резолюция да ни стимулира да изготвим и други важни критерии освен БВП, които да изяснят какво означава просперитет и какво трябва да се направи в даден регион.\nНие от групата на Зелените/Европейски свободен алианс сме много горди, че успяхме да включим това в резолюцията, макар и предпазливо. Предлагаме един критерий, който включва проверка дали е възможно да се подкрепи даден регион. Това ще доведе до много по-различна картина.\nТака резолюцията много ясно подкрепя критерия, който включва не само БВП, и се надяваме, че Комисията ще приеме този стимул. Това също така означава, че най-накрая ще се измъкнем от едностранното развитие. Друго проучване на Комисията, а именно „Регионите през 2020 г.“, показва, че изменението на климата има тревожно и вредно влияние върху регионалното развитие. Затова трябва да го спрем. Проучването показва, че една трета от жителите на Европейския съюз ще трябва да напуснат домовете си, ако не успеем да спрем изменението на климата, тъй като няма да могат или да си намерят работа, или да живеят в домовете си. Това показва, че регионалното развитие има три страни. Тези три страни трябва да имат еднаква тежест в бъдещата реформа на структурните фондове и да се вземат под внимание при предоставянето на подкрепа. Един от ключовите интереси е икономическото, социално и териториално сближаване. Това означава, че екологичните въпроси и критерии също представляват ключов елемент за просперитета на регионите.\nПозволете ми накратко да споделя още една мисъл относно това, което е договорено тук между колегите, а именно формулировката на начина, по който ЕСФ следва да се разглежда в съвместния пакет. Считам, че устното предложение за изменение е добре формулирано и ни позволява широко поле, и затова ви призовавам да го подкрепите.\nOldřich Vlasák, от името на групата ECR. – (CS) Уважаеми членове на Комисията, госпожи и господа, в обсъждането на бъдещето на политиката на сближаване всички ние, на първо място, защитаваме собствените си интереси. По тази причина ще бъде много трудно да постигнем разумен и рационален консенсус, който да получи подкрепата на колкото може повече членове на ЕП. Според мен първият ключов въпрос е какви финансови средства следва да заделим за политиката на сближаване. Лично аз съм убеден, че наличните ресурси са повече или по-малко достатъчни. Политиката на сближаване трябва обаче да се превърне в един от основните приоритети при разходването на европейския бюджет. Тъй като европейският бюджет е ограничен, а държавите-членки са сериозно затруднени с публичните финанси и не могат да си позволят да изпращат повече пари в Брюксел, е необходимо също така да се посочи ясно къде могат да се направят съкращения. Според мен това включва например преките плащания за земеделските стопани, средствата за фонда за приспособяване към глобализацията или административните разходи на европейските институции.\nВторият ключов въпрос е какво следва да финансираме с европейските фондове. В проекта на резолюция относно Европейския социален фонд се казва много за борбата срещу бедността, подкрепата за социалния модел и т.н. Всичко това е много хубаво, но първо икономиката ни трябва да просперира, хората трябва да имат работа и предприятията трябва да произвеждат и да предоставят услуги. Затова европейските фондове следва да бъдат насочени към инвестициите, а не към потреблението. Средствата трябва да осигурят модернизация, която, в съответствие с принципа на субсидиарността, не може да се поеме от държавата, регионите, общностите или домакинствата. Намаляването на икономическите различия между регионите и държавите-членки трябва да продължи да бъде основната цел на политиката на сближаване. Следователно единственият рационален критерий е равнището на БВП.\nОт името на моята група мога да кажа, че искаме политика на сближаване, която е разбираема, опростена, гъвкава, необременена от прекомерна бюрокрация и насочена към инвестиране и интелигентен растеж.\nGabriele Zimmer, от името на групата GUE/NGL. – (DE) Г-н председател, искам да обърна внимание на един фундаментален конфликт, който вече става очевиден по отношение на Европейския социален фонд (ЕСФ). Договорът от Лисабон препоръчва ЕСФ да се съсредоточи предимно върху активната политика на пазара на труда. Ние в Конфедеративната група на Европейската обединена левица – Северна зелена левица считаме, че е необходимо в бъдеще ЕСФ да се прилага по-широко в социалната политика като цяло и най-вече да бъде използван много по-ефективно в борбата с бедността и социалното изключване.\nВ бъдеще Европейският социален фонд следва да играе ефективна роля в целия Европейски съюз, а не да се концентрира единствено върху определени региони. Въпреки това считаме, че трябва да има по-голям акцент върху специфичните проблеми в регионите, които могат да бъдат решени по-ефективно чрез дяловете на съфинансиране. Финансирането на Европейския социален фонд следва най-малкото да запази сегашното си равнище – минимум 1% от брутния бюджет на Европейския съюз. Считаме, че това е от съществено значение.\nИскам да подчертая още един проблем. Предложеният по-голям акцент върху резултатите естествено повдига въпроса, кои показатели и критерии ще формират основата за оценка на резултатите и какво в крайна сметка означава това за подготовката на проектите във всеки отделен случай. Организаторите на проектите не разполагат с резерви, които да им позволят да правят допълнителни лихвени плащания и плащания по главницата. За да продължи ЕСФ да съществува и да играе ефективна роля, трябва предварително да имаме ясна представа по въпроса.\nJohn Bufton, от името на групата EFD. – (EN) Г-н председател, беше предложено Комисията да оттегли средствата за регионално развитие за всички, освен за икономически най-слабите области на Съюза след 2013 г., като премахне финансирането по цел „Регионална конкурентоспособност и заетост“.\nВъпреки че много области от Уелс са облагодетелствани по цел „Сближаване“, в отражение на икономическите недостатъци на държавата цели седем уелски региона са застрашени да загубят средствата от ЕС.\nФинансирането от ЕС за Уелс, понастоящем в размер на 280 милиона лири стерлинги, може да бъде оттеглено. Финансовата подкрепа за редица проекти по оперативна програма „Регионална конкурентоспособност“ може да бъде спряна, което ще застраши хиляди работни места.\nКомисията помислила ли е най-малкото да изготви оценка на въздействието, за да прецени социалните и икономическите последици от спирането на средствата? Какви преходни мерки се предлагат? Нямаше колебание на затъналите в дългове държави от еврозоната, включително Гърция, да се отпуснат средства, които възлизат на един трилион евро за период от три години.\nУелс също страда от високо равнище на безработицата и ще бъде сериозно засегнат от предстоящите съкращения в публичния сектор от правителството на Обединеното кралство. Друга заплаха за Уелс може да бъде предложената повторна национализация на структурното финансиране, при което Великобритания може да бъде пренебрегната.\nОбединеното кралство, като нетен платец, вероятно ще се очаква да понесе най-голямата фискална тежест. Сумата от 55 милиарда евро, похарчени за регионална конкурентоспособност и заетост, възлиза на 6% от целия бюджет на ЕС. Обединеното кралство ще продължи да налива все повече средства в Брюксел, а в същото време единствената област, в която част от средствата – макар и много малка – могат да бъдат компенсирани, е именно областта, която Комисията иска да премахне.\nРазбира се, според мен народът на Уелс ще бъде по-добре, ако Обединеното кралство напусне ЕС. Така ще можем да спестим милиарди и сами да решаваме накъде да насочим толкова необходимите финансови средства.\nPascale Gruny (PPE). – (FR) Г-н председател, г-да членове на Комисията, госпожи и господа, достигнахме ключов момент в дебата относно бъдещето на Европейския социален фонд (ЕСФ). Сега, когато заетостта се превърна в основната грижа на всички държави и региони в Европа, съм горда с резолюцията на Европейския парламент относно бъдещето на ЕСФ. Текстът е отговорен, конкретен и отваря вратите към бъдещето. Сега повече от всякога нашите територии се нуждаят от политика на сближаване и оттук – от подкрепа от европейските структурни фондове. ЕСФ съществува от 1957 г. и е създаден с Договора за създаване на Европейската икономическа общност – Договора от Рим. Неговата легитимност не е под съмнение.\nМоята позиция относно бъдещето на ЕСФ е проста и ясна и може да бъде обобщена в три точки.\nПърво, Европейският социален фонд трябва да остане фокусиран върху заетостта, борбата срещу бедността, разбира се, но чрез осигуряването на работа на хората, а не по друг начин. Днес заетостта трябва да се ползва с цялото ни внимание и да бъде наш приоритет. Убедена съм, че с връщането си на работа човек си възвръща и своето достойнство.\nВторо, ефективният Европейски социален фонд трябва да има ясни, прагматични правила, които не обезсърчават операторите. Затова подкрепям моята политическа група, която призовава за по-добро разясняване на ЕСФ. Само си представете, бюджетни средства понякога се връщат неизползвани в Европейския съюз, а същевременно равнището на безработица никога не е било толкова високо.\nТрето и последно, имаме нужда от фонд, който е включен в по-широката рамка на стабилна европейска политика на сближаване. Решенията по отношение на ЕСФ трябва да се вземат заедно с партньори, които са възможно най-близо до основата. Уважаеми членове на Комисията, можете ли да ни уверите, че ЕСФ ще отговори на тези очаквания?\nPervenche Berès (S&D). – (FR) Г-н председател, г-н член на Комисията, благодаря за възможността да проведем настоящото разискване, преди Комисията да обсъди предложенията. Заетостта, бедността, икономическата, финансова и социална криза в Европейския съюз и последвалите мерки за строги икономии в бюджетите на държавите-членки ни принуждават, на европейско равнище, да се заемем твърдо с проблемите на заетостта и социалната политика и да гледаме на Европейския социален фонд (ЕСФ) като на инструмент на икономическата политика на ЕС и бюджета на ЕС за постигане не само на целите на Договора за икономическо, социално и териториално сближаване, но и на целите на стратегията, чийто проект държавните и правителствените ръководители току-що приеха, които включват повишаване на заетостта и борба срещу бедността.\nВ този контекст сега, когато се преразглежда ЕСФ, искам да изпратя сигнал на г-н Андор. Ние считаме, че регионите са действителните органи, разрешаващи разходването на европейските публични средства. Това обаче не означава, че инструментите на икономическата политика трябва да бъдат подчинени на териториалното сближаване. Сближаването е икономическо и социално. Може да бъде планирано от регионите, но трябва да отговаря на икономическите и социалните цели, които засягат всички части на Европейския съюз. Г-н Андор, когато преглеждате правилата, Ви призовавам да вземете предвид опита, натрупан при прилагането на Фонда за приспособяване към глобализацията, където има възможност за индивидуализиране и приспособяване към всеки един работник, което може да бъде полезно и за Европейския социален фонд. Призовавам Ви също така да включите някои от целите на нашата стратегия „Европа 2020“: възможностите на работниците да бъдат наети на работа, заетостта, борбата срещу бедността и научноизследователската и развойна дейност. Последната със сигурност е много важна за „Галилео“ и други. Г-н Андор, по отношение на социалните иновации има огромно неизползвано пространство, което Ви призовавам да проучите, в случая с малко по-различно съфинансиране. Напълно подкрепям казаното от г-жа Zimmer: възможностите на работниците да бъдат наети на работа не може да бъде единствената цел на ЕСФ. Налице е и въпросът за борба със социалното изключване и обръщане на внимание на най-уязвимите групи от населението – младите, жените, хората с увреждания и ромското население например.\nИ накрая, г-н Андор, искам да кажа няколко думи относно условията за използване на ЕСФ. Знаем, че всички казват, че има Кафка и у дома, и в Брюксел. Има правила за използването на ЕСФ, които са твърде трудни за прилагане. Затова нека помислим за един вид геометрия, която варира в зависимост от качеството на използването на публичните средства от регионите. Когато регионите са способни да разрешават разходването на средствата, да облекчим контрола. Когато е необходима административна подкрепа, да създадем нови механизми. И накрая, що се отнася до връщането на неизползвани средства в бюджетите на държавите-членки, Ви призовавам да си представите отмяната на това правило, което не е правилният начин да се използват европейските средства за повишаване на заетостта и социалното приобщаване.\nRamona Nicole Mănescu (ALDE). – (RO) Социалното приобщаване е особено важна тема, добре интегрирана в регионалната политика. Както всички знаем, то е много повече от разкриване на работни места.\nРезолюцията относно Европейския социален фонд подчертава ролята му за постигане на целите на стратегията „ЕС 2020“. Без инструментите на регионалната политика, няма възможност стратегията да бъде успешно приложена на национално, регионално или местно равнище. Докато регионалната и социалната политика са взаимосвързани и работят успешно заедно, считам, че не трябва да се съгласяваме при никакви обстоятелства с отделянето на Европейския социален фонд от структурните фондове.\nТакова решение ще позволи разпределянето на средствата по сектори, създавайки нежелан прецедент.\nЕвропейският социален фонд трябва да остане част от структурните фондове, особено след като е доказал своята ефективност във всеки регион на Европа, тъй като той всъщност е основно оръжие в борбата срещу икономическата криза, в допълнение към Европейския фонд за регионално развитие.\nНеобходима ни е стабилна, добре финансирана регионална политика на ЕС, за да постигнем социално, икономическо и териториално сближаване. Затова считам, че регионалният аспект трябва да продължи да заема мястото си в преразгледания и бъдещия бюджет на ЕС.\nТрябва да отхвърлим всеки опит за повторна национализация. Регионалната политика не е благотворителна политика, а политика на ЕС за всички региони, която ще доведе до икономически растеж, иновации и конкурентоспособност, превръщайки се в инструмент, който е на разположение на всички държави-членки. Ако искаме решения, които съответстват на потребностите и реалните условия, пред които ще се изправим в бъдеще, трябва да запазим същата рамка. Имам предвид както основните принципи, така и разпределените суми.\nJean-Paul Besset (Verts/ALE). – (FR) Г-н председател, искам да насоча вниманието ви, госпожи и господа, към един аспект от резолюцията, който е от първостепенно значение за мен и който отразява пълното значение на политиката за регионално сближаване. Предизвикателството е да определим най-добрия инструмент, с който да оценим равнището на развитието на европейските региони възможно най-точно, и да разполагаме с най-добрия инструмент за вземане на решения, особено по отношение на допустимостта за европейските фондове. Става въпрос да имаме политически компас, който да ни води към „целенасочения подход към териториалното развитие“, както казва предложената резолюция, към интегрирания подход. На какво да базираме нашата регионална политика и политика на сближаване? Днес имаме само един показател, брутният вътрешен продукт, който е отличен показател и отличен инструмент за измерване на икономическия растеж и създаването на благосъстояние. Но регионалното развитие не се ограничава само до увеличаването на брутния вътрешен продукт. Благосъстоянието на хората не може да се представя просто като индекс или крива. В противен случай ще имаме показател, който не дава нищо повече от изкривена, частична и едностранчива информация. За да следва политиката за регионално сближаване, съответстваща на целта за устойчивото развитие на регионите – която, подчертавам, е наша обща цел – индексът на брутния вътрешен продукт трябва да бъде допълнен с други инструменти за измерване, особено в социалната и екологичната област. Трябва да има възможност да се оцени равнището на безработица, несигурната заетост, образованието, здравеопазването, качеството на околната среда, на въздуха и на водата, опазването на ресурсите, достъпа до основни услуги и т.н. В заключение, трябва следователно да направим всичко възможно да въведем, наред с брутния вътрешен продукт, социални и екологични показатели за улесняване на политиката за регионално сближаване, чиято цел е устойчиво развитие, основано на трите стълба от икономически фактори, социални фактори и околна среда.\nElie Hoarau (GUE/NGL). – (FR) (започва без микрофон) … има повече от 250 региона в своите 27 държави-членки. Не всички региони са хомогенни. Съществуват големи различия между тях по отношение на благосъстояние, развитие и жизнен стандарт. За да намали различията и да направи регионите по-конкурентоспособни, Европейският съюз приложи политика на регионално сближаване, основана на солидарността и снабдена с необходимите финансови ресурси: Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд. Независимо от това, въпреки постигнатия напредък, е нереално да считаме, че различията ще изчезнат през 2013 г. или дори през 2020 г. Следователно е препоръчително да запазим принципите на политиката на сближаване и съответните финансови средства и след 2013 г. Естествено, политиката на регионално сближаване трябва да се преследва заедно с други стратегии, като стратегията „ЕС 2020“. Но тя трябва да се преследва независимо от стратегията и трябва да гарантираме, че не се поглъщат средства, отпуснати за политиката на сближаване, под претекст за регионална цел на стратегията „ЕС 2020“. Парламентът трябва да бди зорко, тъй като това е от съществено значение за всички региони, особено за тези, които срещат трудности, и по-специално най-отдалечените региони.\nGiancarlo Scottà (EFD). – (IT) Г-н председател, госпожи и господа, бъдещата регионална политика и политика на сближаване трябва да бъде приведена в съответствие с приоритетите на стратегията „Европа 2020“ и следователно да се съсредоточи върху целите за устойчиво развитие, социално приобщаване и заетост. Трябва да подкрепя ефективното развитие на европейските региони, като изглажда различията между тях и подчертава специфичните характеристики на онези от тях, чието регионално развитие все още е изправено пред предизвикателства.\nПроектите трябва да вземат предвид по-слабо развитите региони, които са най-сериозно засегнати от кризата. Новите предизвикателства, като гъстотата на населението в някои райони и обезлюдяването в други, по-специално в планинските райони, заедно с изменението на климата, трябва да се решат чрез конкретни действия, които укрепват участието на местно и регионално равнище. Подходът, който обхваща всички равнища, трябва да стимулира интегрираното развитие на необлагодетелстваните региони посредством участието на местни и регионални органи, както и на гражданското общество.\nПризовавам Комисията да вземе предвид специфичните характеристики на всеки регион, а именно регионалните измерения на различните равнища на развитие, и да опрости процедурите по управление и контрол на финансираните проекти, за да гарантира тяхното ефективно и навременно изпълнение.\nДимитър Стоянов (NI). - Тази тема е много важна за мен, тъй като пет от шестте български региона са в топ 10 на най-бедните региони на Европейския съюз. Това е така, защото тези, които водеха България в нейния път към Европейския съюз, лъжеха българския народ, че в момента, в който България влезне вътре в Европейския съюз, милиардите от еврофондовете ще се изсипват като дъжд в нашата страна. Всички ние знаем, че това не е така. Тези хора се надяваха да сложат на ключови позиции свои представители, които да могат да прибират съответните комисионни от усвояването на еврофондовете. И сега, когато българският народ изгони тези хора от властта, в момента няма такива, които да могат да стъпят и да поемат, за да може България да усвоява ефективно европейските фондове. Едно неприятно признание, колеги - България е нова страна. Тя не може да се мери с Франция, с Германия, със старите страни основателки. Ние имаме нужда от вашето ноу-хау, така че тези политики, тези фондове да достигнат до хората, за които са предназначени и наистина да имаме политика на сближаване.\nMarkus Pieper (PPE). – (DE) Г-н председател, днес виждаме като цяло съгласие между всички групи в Парламента. Искаме стабилна политика на сближаване и структурна политика във всички европейски региони. Няма значение дали говорим за нетен платец или за някоя от по-бедните държави-членки; структурната политика остава най-силният израз на европейската солидарност. Помагаме на най-бедните региони да настигнат своите съседи, но също така помагаме на по-силните региони да останат конкурентоспособни. Европа ще може да се развива устойчиво в области като опазване на околната среда, промишленост и енергийни доставки и да завладява световни пазари само ако може да направи най-добрите технологии още по-добри.\nЗа да гарантираме постигането на тези цели, се нуждаем от ясни и справедливи правила. Това означава, че по-бедните региони трябва да останат в центъра на политиката на сближаване. Колкото по-нисък е брутният вътрешен продукт (БВП) на даден регион, толкова по-голяма помощ следва да получи от нас. Всеки, който поставя под въпрос използването на БВП като показател, като Зелените и, за съжаление, някои либерали и социалисти, атакува корените на европейската солидарност. БВП е гаранцията, че социалните възможности, образованието и заетостта ще бъдат изцяло взети под внимание. Бедните региони често не могат да им осигурят адекватно равнище, търпят неуспехи също по отношение на защитата на околната среда. Поради това БВП трябва да остане надежден показател за регионалната политика.\nТрябва да разчитаме на местните органи и федералните провинции, когато става дума за регионалната политика. Искаме да приложим стратегията „Европа 2020“ на базата на изпитания принцип на съвместно разработване на програми, съвместно администриране и регионално съфинансиране. Поради тази причина не трябва да допуснем призивите за отделни фондове на ЕС за заетостта, опазването на климата и енергията да се превърнат в реалност. Ако сменим регионалната политика с по-силна секторна политика, единствените победители ще бъдат нови агенции на ЕС, а нашите местни органи и федерални провинции ще бъдат просто зрители по отношение на регионалната политика и политиката на сближаване.\nМного се радвам, че Европейският парламент зае ясна позиция от името на регионите по отношение на приемането на европейската идея. Не можем да принудим хората да я приемат. Приемането трябва да се развива отдолу нагоре, като част от регионалната политика.\nAlejandro Cercas (S&D). – (ES) Г-н председател, през следващите няколко месеца ще трябва да обсъдим и да вземем решение относно бъдещата организация на структурните фондове, които са от съществено значение за излизането ни от кризата и за прилагането на стратегията „Европа 2020“.\nСчитам, че когато дойде времето, ще бъде важно да се поучим от опита и да подкрепим две решения: решението за запазване на Европейския социален фонд (ЕСФ) в рамките на основните правила, регулиращи Кохезионния фонд и политиката на сближаване, но и решението за запазване на целите, правилата и бюджета на ЕСФ, без да ги изменяме.\nЗащо? Защото, госпожи и господа, ЕСФ трябва да продължи да осигурява обучение и да подготвя работниците за навлизане на пазара на труда и за социално сближаване, тъй като за това е създаден.\nНеобходим ни е сега, ще ни е необходим и в следващите няколко години, не само за да градим пътища. Защото основните активи на Европа са нейните хора и ако ЕС иска да играе роля и да поддържа своя социален модел, ще трябва да продължи да обучава своите хора. Не можем да използваме ресурсите си по-добре, отколкото ако ги използваме за целта, за която са създадени. Това обаче трябва да се прави в рамките на цялостната структура, по балансиран начин, с взаимодействие в рамките на политиката на териториално сближаване.\nMarian Harkin (ALDE). – (EN) Г-н председател, член 4 от ДФЕС изброява правомощията, споделени между Съюза и държавите-членки. След вътрешния пазар, социалната политика е следващата в списъка, следвана от икономическото, социалното и териториалното сближаване. Това дава представа за приоритетите в Договора.\nСлед това член 9 ясно посочва, че при определянето и осъществяването на своите политики и дейности Съюзът следва да взема предвид изискванията, свързани с насърчаване на високо равнище на заетостта, осигуряване на адекватна социална закрила, борба срещу социалното изключване и висококачествено образование, обучение и опазване на човешкото здраве. Това се подчертава в член 10 от нашата резолюция относно бъдещето на Социалния фонд и за мен е от решаващо значение.\nТова ни дава нашата рамка. Съгласна съм с много от ораторите, които твърдят, че се нуждаем от рамка за взаимодействие между всички европейски политики и структурните фондове. В действителност то трябва да бъде движещата сила, която да ни помогне да постигнем целите на „ЕС 2020“.\nСъгласна съм и с г-н Андор, който казва, че гражданите на ЕС очакват системи, насочени към резултатите. Необходима е също по-голяма прозрачност и спешно опростяване на фондовете.\nРедовно се срещам с доброволни, обществени и други групи, които имат достъп до фондовете. Те имат сериозни проблеми с бюрокрацията, с която се сблъскват. Но проблемът е не само в бюрокрацията: има и неяснота по отношение на тълкуването на правилата и разпоредбите.\nОбсъждаме въпроса за опростяването отново и отново в комисията и в пленарната зала, но нищо не се променя. Във връзка с правилата и разпоредбите, колега наскоро ме попита защо настояваме „да се налива пясък във всеки подвижен елемент“. Предвид това наистина трябва да решим въпроса. Може би можем да започнем да го правим както трябва този път.\nНакрая искам да подчертая отново и да се уверя, че член 9, или „социална клауза“, е отразен във всички наши политически решения, защото това наистина ще доведе до сближаване в ЕС.\nFrançois Alfonsi (Verts/ALE). – (FR) Г-н председател, първо искам да изразя нашия ангажимент към политиката за регионално развитие. Считаме, че регионът е подходящото равнище, на което да се структурират европейските икономически политики. В действителност той притежава естествена способност да издържи на глобализацията и следователно да поддържа заетостта и да гарантира справедливото й разпределение в Европа. Второ, политиката на териториално сближаване трябва според нас да бъде част от дългосрочното бъдеще. Прагът от 75% от БВП естествено ще бъде подновен през 2014 г. Но хората считат ли, че ако най-бедните региони преминат прага от 75% в бъдеще, европейското териториално сближаване ще бъде пълно? Може ли разликата между 75% за най-бедните и 150% и повече за най-богатите – двойно повече – да показва изпълнението на целите на Европа по отношение на териториалното сближаване? Затова трябва да имаме дългосрочна визия за европейската политика на сближаване. Струва ми се, че днес можем да заложим праг от 90%, като в същото време отдадем приоритет на тези, които все още са под 75%. И накрая, по отношение на приоритетите на политиката: мнозина говориха за социалното сближаване, в частност чрез Европейския социален фонд (ЕСФ), за борбата срещу глобалното затопляне и за презграничното териториално сътрудничество, което е приоритет и на Комисията; няма да се спирам на този въпрос. Искам да наблегна на насърчаването на многообразието в Европа. То е изразено главно на равнището на регионите и тяхното културно наследство и е актив, който ще бъде отчетен и подчертан в контекста на политиката за регионално развитие.\nKay Swinburne (ECR). – (EN) Г-н председател, специалната комисия на Парламента по финансовата, икономическа и социална криза заключи, че един от ключовите инструменти за подпомагане на икономическото възстановяване следва да бъде финансирането на сближаването във всички региони на ЕС.\nХората в моя Уелс понастоящем получават средства за сближаване и като знаем колко сериозно частният сектор в региона беше засегнат от икономическата криза, аз и мнозина други осъзнаваме стойността на тези средства за потенциалното трансформиране на икономиката.\nСредствата, разбира се, трябва да се използват за устойчива проекти, от което много малки и средни предприятия (МСП) да се възползват пряко и косвено, за да се гарантира възвръщаемост на инвестициите за една бъдеща програма за инвестиции в регионите.\nСредствата за сближаване следва да представляват механизъм за стимулиране на икономическия растеж в целия ЕС, но трябва да имат конкретна цел, като подпомагане на МСП и предприемачите, които са гръбнакът на нашата икономика. Инвестициите, а не разходите, трябва да бъдат целта преди и след 2013 г.\nCharalampos Angourakis (GUE/NGL) . – (EL) Г-н председател, в разискването относно т.нар. политика на сближаване в Европейския съюз не бяха посочени основни характеристики: първо, фактът, че никоя политика на сближаване на ЕС не може да премахне неравенствата в растежа, причинени от капиталистическия начин на производство, което функционира единствено с цел печалба за капитала. Второ, фактът, че парите, предоставени от Европейския съюз на регионите, не са предназначени да задоволят нуждите на обикновените хора, а за проекти, необходими на капитала. Трето, фактът, че дебатът за намаляване на ресурсите служи на интересите на големи капиталистически групи, и четвърто, фактът, че плановете на капитала за бъдещата политика на сближаване служат на по-бързото капиталистическо преструктуриране и на стратегията в ущърб на обикновените хора „ЕС 2020“, която се използва и в Гърция, за да се реформира държавата въз основа на плановете Kapodistrias и Kallikratis.\nСпоред мен изглежда, че единствено социализацията на средствата за производство може да реши проблема и да доведе до действително сближаване на нашия континент.\nJuozas Imbrasas (EFD). – (LT) Всички знаем много добре, че целта на политиката на сближаване на Европейския съюз е да се намалят различията в развитието между държавите-членки и регионите. Искам обаче да обърна внимание на факта, че когато се прилага тази мащабна програма в регионалната политика, тя трябва да обхване всички региони на Европа, и съм съгласен с мнението, че политиката не трябва да бъде национализирана. Трябва да гарантираме стабилен и устойчив икономически растеж и създаване на работни места. Стабилната и финансирана в подходяща степен регионална политика на ЕС е основата за постигане на социално, икономическо и териториално сближаване.\nКакто винаги (както и досега), следва да се отдели по-голямо внимание на регионите, които изпитват затруднения. Добре е, че в следващия програмен период има планове за заделяне на финансови средства за инвестиции, необходими за изпълнение на градски и крайградски проекти, без да се намалява финансирането на селските райони, защото градовете имат положително въздействие върху икономиката на околните селски райони.\nВ случая най-важните аспекти на обсъждането следва да бъдат следните: обхватът на политиката на сближаване на ЕС, валидността на целите, връзката със стратегията 2020 и възможностите за прилагане на политиката на сближаване на ЕС и за опростяване на процедурите.\nAngelika Werthmann (NI). – (DE) Г-н председател, госпожи и господа, структурните фондове и Кохезионният фонд са инструменти за финансиране на регионалната политика на ЕС, които целят да се преодолее разделението в развитието на регионите и да се насърчи регионалното сближаване.\nБъдещите предизвикателства пред нашата политика на сближаване, като глобализацията, демографските промени, изменението на климата и енергийните доставки, взаимодействат помежду си по много сложен начин. Поради ограничените ни ресурси следва да се съсредоточим върху ключовите си приоритети и да вложим повече усилия за постигане на взаимодействие между различните политики. Подкрепям призива за опростена, ясна и прозрачна система за преход на политиката на сближаване след 2013 г. Преструктурирането на политиката зависи от това, дали всички заинтересовани страни – регионите, държавите-членки и ЕС – са в състояние да отговорят бързо на новите предизвикателства.\nCsaba Őry (PPE). – (HU) Сега, когато отделните политики и насоки за стратегията 2020 са на път да бъдат приложени на практика, трябва да разберем, че не знаем почти нищо за тяхното финансиране или финансова основа. Подчертавайки значението и необходимостта от политиката на сближаване, в известен смисъл също искаме да гарантираме, че в предстоящото разискване на бюджета въпросната обща европейска политика ще стане консолидирана, а не разпокъсана.\nНяма съмнение и беше посочено от мнозина, че създаването на работни места и повишаването на заетостта са сред най-важните приоритети, но също така знаем, че европейските пазари на труда изпитват структурно напрежение. Докато в някои области липсват хора с необходимите квалификации и умения за наличните работни места, то в други висококвалифицирани хора се борят да си намерят работа поради липса на подходящи работни места. Очевидно е, че тук Европейският социален фонд играе ключова роля с политики, насочени към премахване на различията и към сближаване.\nНе говорим за големи проекти. Става дума за малки проекти и по-голяма гъвкавост. Одобряваме и подкрепяме идеята за единна политика и взаимодействие в контекста на политиката на сближаване, но искам да подчертая също, че по отношение на Социалния фонд се нуждаем от повече гъвкавост и прозрачност и от по-малко правила. В този смисъл по отношение на Социалния фонд следва да има отделни правила и аз приветствам изявлението на члена на Комисията за въвеждане на ориентирана към резултатите оценка, като се има предвид, че най-големият проблем с тези политики – който освен това подкопава авторитета им – е често фактът, че не можем да видим резултатите от изразходваните средства в определени области.\nGeorgios Stavrakakis (S&D). – (EN) Г-н председател, сигурен съм, че не е необходимо г-н Хаан да бъде убеждаван, че политиката на сближаване е една от най-успешните политики на ЕС, резултатите от която повлияха върху живота на милиони граждани, където и да живеят в Европа. Сигурен съм, че не е необходимо г-н Андор да бъде убеждаван в успеха на социалните аспекти на политиката на сближаване, благодарение на силното взаимодействие между ЕСФ и ЕФРР. Нито другите двама членове на Комисията, занимаващи се с европейските фондове за селските райони и рибарството, трябва да бъдат убеждавани, че работят по-ефективно заедно с други фондове, както беше преди, отколкото когато работят самостоятелно, както в текущия период.\nАз съм сред онези, които очакват в следващия период да имаме предложения за още по-силно взаимодействие между стабилна политика на сближаване и всички други фондове, въз основа на факта, че всички те заедно могат да осигурят много по-добри резултати, отколкото всеки един поотделно. Но по неясна за мен причина някои хора в Комисията призовават за подход на секторни инструменти, пренебрегвайки (според мен) реалните условия на място.\nВ заключение, това, което казваме в нашата резолюция, за която силно се надявам и считам, че ще бъде приета с голямо мнозинство по-късно днес, е подкрепено не само от залата, но и от повечето държави-членки, всички 271 региона на Европа и хиляди местни органи.\nСпоред мен, ако Комисията следва пътя на разпределяне на средствата на ЕС по сектори, ще се озовем в уникална и конфликтна ситуация, в която Комисията ще бъде от едната страна, а всички останали – Парламентът, Съветът и регионите – от другата.\nВ следващите няколко седмици страната, която счита, че бъдещите политики на ЕС ще бъдат най-добре обхванати в рамките на интегриран подход към планиране, прилагане и резултати, ще трябва да се ангажира в сериозна борба със страната, която смята, че верният път е разпределянето на средствата на ЕС по сектори. Бъдете сигурни, че ще се изправим срещу вас, просто защото това е грешната посока.\nRiikka Manner (ALDE). – (FI) Г-н председател, г-да членове на Комисията, политиката на сближаване не е просто въпрос на солидарност: тя е отчасти средство за създаване на добавена стойност за цяла Европа.\nВ нашия регион например има голям опит, както и много голям потенциал на базата на природни ресурси. Можем да постигнем целите, които са тясно свързани и с „Европа 2020“, само с ефективна политика на сближаване, която обхваща цяла Европа и разполага с достатъчно средства в бюджета си за периода, който започва през 2014 г.\nВ следващия финансов период ще бъде важно да продължим да се опитваме да изгладим различията между държавите по отношение на БВП. Освен това е абсолютно необходимо да се обърне внимание на настоящите региони по Цел 2 и на специфичните предизвикателства, пред които са изправени. Призовавам ви, г-да членове на Комисията, във връзка с член 174: слабо населените райони, планинските райони и островите също трябва да бъдат взети под внимание в следващия програмен период на политиката на сближаване и по отношение на финансирането, както досега, и с много успех.\nНакрая искам да изразя своята благодарност за възможността да участвам в това много важно разискване.\nKonrad Szymański (ECR). – (PL) Г-н председател, считам, че когато планираме промени, които са толкова стратегически, трябва много внимателно да отчетем опита от миналото. Този опит ни показва ясно, че когато средствата бяха изразходвани за инвестиции в материалната инфраструктура и в съответствие главно с критерия за БВП, разходите донесоха предимства за целия Европейски съюз – както за държавите-членки, които са нетни платци, така и за тези, които са нетни бенефициери. Ускоряването на процеса на намаляване на различията в равнището на развитие на инфраструктурата укрепи общия пазар и улесни инвестициите, които в крайна сметка продължават да текат най-вече от нетните платци към нетните бенефициери. Това породи европейската добавена стойност, за която говорим толкова много днес.\nПоради това ме безпокои, че планираме реформа на политиката на сближаване и добавяне на нови критерии – много неясни социални и екологични критерии – в системата за разпределяне на средствата. Парите следва да продължат да служат на най-бедните региони, определени с измерими критерии, по-специално във връзка с постигането на целите по отношение на материалната инфраструктура.\nNikolaos Chountis (GUE/NGL). – (EL) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, всички знаем, че целта на Европейския социален фонд е да намали разликата в просперитета и да насърчи икономическото и социалното сближаване. Но днес, в годината на борбата с бедността, Европа е в рецесия, равнището на безработицата е високо, предприятия се закриват и следователно постигането на тази цел виси на косъм.\nГ-да членове на Комисията, по мое мнение трябва незабавно да преразгледате приоритетите на европейските фондове, включително и на Европейския социален фонд. Искам обаче да ви кажа, че ние виждаме абсурдите и парадоксите в икономическите ви политики. С други думи, вие – Комисията, МВФ и Европейската централна банка – наложихте отвратителен меморандум на Гърция, който съкращава публичните разходи, заплатите, доходите. В същото време обаче на моите въпроси към Комисията, защо се бави получаването на средствата на Общността от страна на Гърция, отговорът беше: недостатъчната ликвидност на публичните финанси, с други думи, същността на политическия меморандум.\nМожете ли да ни обясните, г-н член на Комисията, как Гърция може да повиши получаването? Няма ли абсурд, парадокс в икономическите политики?\nJaroslav Paška (EFD). – (SK) Понастоящем използваме почти една трета от бюджета ни за политиката на сближаване на ЕС за периода 2007-2013 г.\nСъгласно някои нови предложения част от този бюджет ще бъде пренасочен след 2013 г. за изпълнение на целите на стратегията „Европа 2020“. Но в рамките на Комитета на регионите представители на градовете и регионите ни предупреждават да не намаляваме значително средствата за регионалната политика. Според мен следва да обърнем много сериозно внимание на обективните им доводи. Ясно е например, че трябва да продължим да подкрепяме регионите, които още не са достигнали дори 75% от средния брутен вътрешен продукт на Европейския съюз. Разпределените за тях финансови ресурси следва да бъдат насочени приоритетно към изграждане на основната инфраструктура, подкрепа на човешките ресурси и заетостта, по-големи инвестиции в областта на науката, изследванията и иновациите, и зелен растеж. Също така трябва да се опитаме да подобрим връзките между регионалните и местните структури и да намалим бюрократичната тежест. Чрез подобна добре обмислена, балансирана регионална политика можем също така да способстваме за успеха на новата стратегия „Европа 2020“.\nDiane Dodds (NI). – (EN) Г-н председател, в момент, когато държавите-членки намаляват публичните разходи, в Обединеното кралство нашето правителство се опитва да ревизира социалноосигурителната система, с цел работниците да плащат повече.\nВ този контекст считам, че фондовете като ЕСФ играят важна роля за осигуряване на възможности да бъдат наети на работа тези, които са трудно достъпни и с ниска квалификация.\nНие в Северна Ирландия получаваме значително финансиране от ЕСФ, което се администрира от Министерството на обучението и заетостта, и забелязвам, че в неотдавнашно проучване на Камарата на лордовете относно ЕСФ се отбелязва, че ЕСФ продължава да има значителен принос за подкрепа на икономическия растеж в Северна Ирландия, насочен към създаване на икономика, основана на знанието, с висококвалифицирана и гъвкава работна сила.\nСледователно е от съществено значение бъдещите проекти в рамките на ЕСФ и средствата, отпуснати за тях, да могат да се разглеждат в контекста на вътрешни схеми, много от които имат сходни цели. Подобно обединено и целенасочено мислене само може да донесе по-голяма отплата. Регионалната гъвкавост е от изключително значение за успешното функциониране на ЕФС.\nСчитам, че след 2013 г. ограничените ресурси на ЕСФ следва да продължат да бъдат насочени към подпомагане на най-трудно достъпните и най-ниско квалифицираните да намерят работа или да се върнат на работа, като им се предостави достъп до обучение и по-нататъшно образование.\nErminia Mazzoni (PPE). – (IT) Г-н председател, настоящата резолюция е от основно значение, тъй като отчита важното изискване за обновяване, свързано с изготвянето на антикризисна политика за 2020 г., като постига баланс между необходимите иновации и спазването на основните принципи на политиката на сближаване. Това е и трябва да продължи да бъде основата на европейската интеграция. Трябва да продължи да играе важна роля като инструмент за изглаждане на различията между държавите-членки, като в същото време укрепва регионалната идентичност.\nЗатова, независимо от архитектурата на политиката на сближаване и потвърждавайки стойността и значението на управлението на различни нива, на партньорството и на интегрирания подход като основни принципи, резолюцията потвърждава предимствата на съчетаването на БВП, който трябва да остане единственият критерий за определяне на допустимостта, с нови и по-значими показатели, с единствената цел за анализ и оценка; необходимостта да се въведат нови правила за Европейския социален фонд, заедно с общите разпоредби относно политиката на сближаване; и необходимостта от опростяване на процедурите и използването на инструментите за финансов инженеринг, като каза и г-н Хаан.\nИмам предвид изказването на г-н Хаан, по-конкретно когато споменава важността на запазването на Пакта за стабилност в контекста на политиката на сближаване. Всичко това е много хубаво, но за да се постигне целта, жалкото споразумение, което предвижда, че разходите за инвестиции трябва да се изчисляват в рамките на параметрите на Пакта за стабилност, трябва да бъде премахнато или изменено, защото би било все едно да искаме повече разходи за инвестиции, а след това да ги намаляваме.\nПредизвикателствата пред Европейския съюз са сериозни: заетост, растеж, развитие и конкурентоспособност. Това са целите на Европейската стратегия, която предвижда интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Както казаха мнозина, можем да се справим с тях само ако бъдещата европейска финансова рамка отчита значението на регионалната политика, за да се постигне истинско икономическо, социално и териториално сближаване, и ако е в състояние да гарантира подходящо финансиране въпреки ограничените ресурси, като се води политика, при която целите се определят в съответствие с приоритетите и се измерват с резултатите.\nVictor Boştinaru (S&D). – (RO) Досега политиката на сближаване е успешно средство за намаляване на различията между държавите-членки и за показване на солидарност, която е основна ценност на ЕС. Важно е обаче да се намали дисбалансът не само в името на Европейския съюз, но и заради всеки отделен гражданин и регион, което изисква не само човешки ресурси, но и достатъчно финансови средства.\nНастоящата политика на сближаване изисква подобрения без съществени изменения. Преди всичко трябва да се противопоставим на повторната й национализация и на намаляването на средствата за нея. Сега, когато богатите или по-малко богатите държави-членки са засегнати от последиците от икономическата криза, орязването на бюджета, определен за политиката на сближаване, ще означава да се изложат на опасност всички успехи през последните години, както и намаляването на различията, с които се борим.\nЗатова съм съгласен с мнението на председателя на Комисията, г-н Жозе Мануел Дурау Барозу, че бъдещият бюджет на политиката на сближаване трябва да бъде поне равен на настоящия. В противен случай ще останем само с хубави думи и ще подкопаем европейския проект.\nIvars Godmanis (ALDE). – (EN) Г-н председател, резолюцията е стратегически много добре написана. Трябва да я подкрепим. Обаче трябва да открием настоящите проблеми. Искам да посоча на члена на Комисията, че към 1 септември коефициентът на усвояване на средствата от Социалния фонд е едва 18%, което е двойно по-малко – двойно по-зле – в сравнение с предходния период.\nСедемнадесет държави-членки са на по-малко от 18%. Някои от тях останаха на 10% или 11% усвояване на средствата от Социалния фонд. Няма модел: държавите с най-голям дефицит не показват най-нисък процент на усвояване. Факт е обаче, че някои държави останаха на 10% през цялата 2010 г.\nКомисията трябва да изясни положението. Ако погледнем другите фондове – Регионалния и Кохезионния – ситуацията не е по-добра. Общият коефициент на усвояване е 17,95%. Освен това 60% от държавите-членки имат по-нисък коефициент от посочения. За някои от тях цифрата е три пъти по-малка.\nСъветът намали средствата по проекта на бюджет за 2011 г. до по-малко от 1 000 милиона евро, тъй като държавите-членки нямат ясна представа за изпълнението на техните задължения. Ние в комисията по бюджети подкрепихме искането на комисията по регионално развитие за възстановяване на средствата в проекта на бюджет. Въпросът е дали ще е възможно средствата да бъдат усвоени. Ако не е, няма смисъл да говорим за светло бъдеще.\nRoberts Zīle (ECR). – (LV) Благодаря, г-н председател, г-н член на Комисията, считам, че проектът, изготвен от г-жа Хюбнер, бивш член на Комисията, отговарящ за регионалната политика, е балансиран и всъщност добър. Всички знаем, че кризата постави предизвикателство за много държави-членки, които са нетни платци, в резултат на което е налице натиск за намаляване на средствата в следващата финансова перспектива. В такъв случай основната позиция, която политиката на сближаване представлява, е от съществено значение. Но е важно всички ние да не се объркваме, а да бъдем малко по-консервативни и да не изоставяме двете основи на политиката на сближаване, а именно, че тя е независима политика, чиято основна цел е и ще продължи да бъде изравняването на развитието на по-слабо развитите региони и останалата част от Европейския съюз, и второ, че брутният вътрешен продукт на глава от населението по паритета на покупателната способност въпреки всичко е главният критерий. Ако пренебрегнем двете основи, всички други разисквания (като например как по-добре да съчетаем политиката на сближаване и постигането на целите на Европейския съюз за 2020 г.) няма да постигнат нищо, дори и с „ЕС 2020“ в контекста на политиката на сближаване. Благодаря.\nThomas Mann (PPE). – (DE) Г-н председател, тук не говорим за някакви дребни пари. За периода от 2007 г. до 2013 г. за Европейския социален фонд (ЕСФ) са отпуснати 75 милиарда евро, а това се равнява на почти 8% от бюджета на ЕС. Тъй като Брюксел ще предостави парите на ЕСФ едва когато държавите-членки поемат отговорност за съфинансиране, това означава, че ще има около 150 милиарда евро за създаване на повече и по-добри работни места. За щастие, средствата от ЕСФ не се използват за финансиране на ненужни изследвания, а вместо това отиват директно при хората, които се нуждаят от тях. Това е, което го прави толкова ценен и което дава възможност хората да се възползват от него, включително трайно безработни, имигранти, млади хора, които имат възможност да завършат училище, когато не са успели от първия път, десетки хиляди хора, които се обучават и преквалифицират, служители, които искат допълнително обучение, и начинаещи предприемачи. Спектърът от целеви групи е широк.\nКакво ще се случи след 2013 г.? Държавите-членки трябва да използват по-ефективно средствата и трябва да отчетем специфичните характеристики на отделните региони. Според мен е необходим индивидуален подход, „отдолу нагоре“, и ефективна координация с програми като „Дафне“ и „PROGRESS“. Аз съм за по-голяма гъвкавост, по-опростено управление и по-прозрачно разпределяне на средствата. Но съм против отделна правна рамка за ЕСФ. Считам, че трябва да остане в регулаторната рамка на структурните фондове, което ще гарантира, че допустимостта на разходите се регулира на равнището на държавите-членки. Затова заедно с 45 членове на ЕП внесохме предложение за изменение 1 и ви призовавам да го подкрепите в предстоящото гласуване.\nЕвгени Кирилов (S&D). – (EN) Г-н председател, всички сме съгласни, че политиката на сближаване има много положителен ефект до момента. Това е видно и признато. Но съществуват различни идеи относно политиката на сближаване след 2013 г.\nТрябва да доразвием политиката и да я приспособим към новите предизвикателства и реалности, като градим върху постиженията си, а не като я преобразим изцяло. Това е еднакво важно и за основните й принципи, и за бъдещия бюджет. Необходими са действия, подкрепени с подходящи ресурси от ЕС и от националните бюджети.\nКомисията по бюджети наскоро подчерта, че ще се положат усилия да се избегнат големи загуби по отношение на отпуснатите средства от структурните фондове в бъдеще. Силно се надявам, че новите държави-членки няма да попаднат в категорията на големите губещи. Ето защо орязването на средствата за сближаване не може да бъде вариант. Въпросът е не само финансов, а ще окаже отрицателно въздействие и върху принципите на солидарност.\nPat the Cope Gallagher (ALDE). – (GA) Благодаря, г-н председател. Искам да кажа няколко думи относно политиката на сближаване.\n(EN) Бъдещето на политиката на сближаване се чертае в контекста на нарастваща безработица и свиващи се публични финанси в Европа.\nВъзможно е граничният западно-централен регион в моята държава отново да попадне в рамките на 75% до 100% от БВП на ЕС. Трябва да се въведат мерки за периода след 2013 г., които признават промененото икономическо положение в Ирландия и в посочения регион по-конкретно. В центъра на вниманието на програмите по Цел 2 трябва да бъде изграждането на капацитета на регионите, с цел да се допринесе ефективно за развитието на по-зелена, по-интелигентна и по-устойчива икономика в Ирландия и в останалата част на Европа.\nРегионалните полети в посочения регион са икономически и социално необходими. Следователно трябва да се запази публичното финансиране на услугата, тъй като тези вътрешни полети няма да оцелеят икономически в противен случай.\nТрябва да се запази подкрепата на ЕС за трансграничното сътрудничество в Ирландия. Трансграничното сътрудничество може да се справи с разпокъсаността в граничните региони по отношение на пазара на труда, моделите на търговията и инфраструктурата.\nSophie Auconie (PPE). – (FR) Г-н председател, г-да членове на Комисията, госпожи и господа, днес е изключително важен политически ден за бъдещето на регионалната политика на ЕС. Причините са две. Първата е, че тази сутрин ние, членовете на ЕП, обединяваме сили и отправяме нашите искания към Европейската комисия и европейските министри. Искаме да се възползваме от нашите успехи с тази ключова политика и да я изменим, така че да стане по-достъпна и по-прозрачна. Искаме стабилна, добре финансирана политика, която наистина спомага икономическото развитие за всички наши региони. Искаме опростени правила и то не само на думи, а приложени по отношение на ръководителите на проекти и потенциалните бенефициери. Искаме да се обърне специално внимание на най-отдалечените градове и региони. Работих по резолюцията в работна група и парламентарната комисия по регионално развитие. Подкрепих нуждите на потенциалните бенефициери и успях да гарантирам, че са взети под внимание и приспособени към нуждите, изразени в нашите региони. Искам обединена и социална Европа, основана на побеждаваща, амбициозна Европа.\nВторото изключително важно събитие днес: следобед 140 региона ще се обединят и техните 140 регионални председатели, заедно с членове на ЕП, представляващи 85% от населението на ЕС, ще поемат в символичен поход към Европейската комисия – ще се видим по-късно, г-н член на Комисията – за да демонстрираме степента, в която всички ние, регионите и Парламентът, сме наясно със значението на политиката на сближаване за предприятията, гражданите, социалната сфера и икономиката, и заедно ще покажем степента, в която тази първа силна политическа кампания е кампания на хората, ясно послание до Европейската комисия пряко от регионите.\nRicardo Cortés Lastra (S&D). – (ES) Г-н председател, г-н член на Комисията, искам политиката на сближаване след 2013 г. да продължи да бъде основният пример за солидарността в рамките на ЕС. Искам политиката на сближаване да бъде истински отговор на кризата и последиците от нея, а за да го постигнем, от съществено значение е да се включи в стратегията „Европа 2020“, и по-конкретно в целта за създаване на работни места.\nПолитиката на сближаване трябва да бъде все по-отворена и гражданското общество трябва да играе по-голяма роля в изготвянето и управлението на проектите. Важно е в Комисията да гледате на политиката на сближаване като на инвестиция, а не разходи, и като на възможност за създаване на доверие и устойчиво развитие.\nНе искам политиката на сближаване да пренебрегва специфичните нужди на най-затруднените социални групи, тъй като това не е съвместимо с интегриран подход или с по-стратегическа концепция, която инвестира в секторите на бъдещето.\nС една дума, както казваме толкова много пъти, нуждаем се от политика на сближаване, която е солидна, добре финансирана и която присъства във всички региони на Европейския съюз.\nEdit Bauer (PPE). – (HU) Г-да членове на Комисията, госпожи и господа, днес се каза много за регионалната политика и политиката на сближаване. Искам да обърна внимание на Европейския социален фонд, който има основна роля и значение в политиката на сближаване, тъй като ако големи групи изпитват затруднения, всички имаме проблем с политиката на сближаване. Ролята на Европейския социален фонд ще бъде засилена със стратегията 2020, тъй като възможностите на работниците да бъдат наети на работа е ключов въпрос. Искам да обърна внимание на два въпроса.\nПърво, да гарантираме втори шанс. Трябва да предоставим втори шанс на хората, загубили работата си по време на кризата, която ускори някои процеси на глобализацията, като сериозното пренасяне на масовото производство извън Европа, и на тези, които не могат да използват уменията си на пазара на труда, защото не се търсят. Това ние наричаме „разминаване на уменията“. Втори шанс трябва да се предостави и на онези, които не разполагат с възможности да бъдат наети на работа поради липса на каквато и да е квалификация, като отпадналите от образователната система.\nВторо, стратегията 2020 да повиши равнището на заетост сред жените с 25%. Това обаче ще бъде възможно само ако държавите-членки могат да предоставят, с помощта на Европейския социален фонд, необходимата подкрепа в областта на услугите, особено грижите за деца и възрастни хора. Тъй като подкрепата е често по-малка от нужната, вероятно правилата ще трябва да бъдат по-гъвкави, отколкото за проектите, финансирани от големите структурни фондове. Абсолютно неизбежно е да се гарантират по-строги надзор и оценка, за да се направи финансирането по-прозрачно и по-ефективно.\nKerstin Westphal (S&D). – (DE) Г-н председател, г-н Хаан, г-н Андор, госпожи и господа, не е нужно да подчертавам колко важна е политиката на сближаване и регионалната политика за това, да живеем и растем заедно в Европа. Считам, че в бъдеще регионалната политика и политиката на сближаване трябва да се съсредоточи в по-голяма степен върху нашите градове. Градовете са важна движеща сила за развитието в Европа. В същото време понастоящем страдат от екологични, икономически и социални проблеми.\nЗатова имам въпрос към г-н Хаан. Какви възможности съществуват според Вас за подчертаване на градското измерение? По-конкретно, г-н Хаан, наскоро посочихте в залата, че имате предвид определен процент от регионалното финансиране, който ще бъде запазен за подчертаване на градското измерение. Все още ли е така? Ако да, какъв процент имате предвид?\nJan Olbrycht (PPE). – (PL) Г-н председател, г-да членове на Комисията, учудващо е, че преди да е договорена следващата финансова рамка, често водим дискусии, чиято цел е да защитят политиката на сближаване, политика, която се доказа като една от най-ефективните и най-видимите в Европейския съюз.\nВ действителност обсъждането на политиката на сближаване е до голяма степен обсъждане на Европейския съюз – какъв е той, как трябва да функционира и как да се разбира от гражданите. Не говорим само за пари, а също така дали наистина въвеждаме мерки, които водят до икономически растеж.\nТрябва да отчетем факта, че политиката на сближаване е много специален инструмент, тъй като съчетава намаляването на различията с подкрепата за мерки, които водят до по-голяма конкурентоспособност. Тези две цели не са несъвместими – те правят политиката на сближаване благоприятна за развитието. Струва си да го кажем, защото политиката не е акт на милосърдие, а политика от мерки за подпомагане на развитието. Затова тя е част от стратегията „ЕС 2020“.\nОсвен това си струва да кажем, че тя е единствената политика, която е изключително сложна от гледна точка на прилагането й, защото се основава на обща администрация заедно с държавите-членки. Това означава, че от една страна, използваните инструменти са изключително трудни и процедурите са много сложни, но от друга страна, тя води до сътрудничество между Европейския съюз, държавите-членки и местните органи. Така че нека не защитаваме политиката на сближаване само в контекста на новите икономически условия. Нека помислим как да я подобрим и укрепим.\nSalvatore Caronna (S&D). – (IT) Г-н председател, в Брюксел се провеждат „Дни на отворените врати“. Много общински и регионални представители обсъждат как да се справим със сериозните проблеми, пред които са изправени нашите градове, обсъждат предишните и настоящите потребности на работниците, на домакинствата и на малките и големите предприятия.\nИкономическата криза, засегнала нашите общества, затрудни всички ни да намерим подходящи решения на нов и сериозен социален проблем. В този контекст всички разбираме, че политиката на сближаване е единственият реален инструмент, с който разполагат регионите да се опитат да предложат решения. Затова можем да кажем, че през последните няколко години политиката на сближаване допринесе съществено за процеса на интеграция на всички региони. Сега трябва да я предефинираме за периода след 2013 г. и следователно се намираме в повратен момент. Затова е жизненоважно да избегнем определени рискове.\nПървият основен риск е от повторна национализация: това би било сериозна крачка назад. На следващо място, когато изготвяме бюджета за финансиране, трябва да заложим подходящи изисквания по отношение на по-слабите области, без да засягаме по-конкурентоспособните и по-развити региони. И накрая, важно е да опростим процедурите за тези, които са показали ефективност, и да направим по-правно обвързващи правомощията за наказване на онези, които не са. Очакваме Комисията да предприеме действия в това отношение.\nRegina Bastos (PPE). – (PT) Г-н председател, г-да членове на Комисията, госпожи и господа, след четири последователни години, в които равнището на безработицата спадаше, от 2004 г. до 2008 г., настоящата икономическа криза унищожи голяма част от постигнатия напредък. Равнището на безработицата в целия Европейски съюз скочи. В Португалия например, за съжаление, достигнахме рекордното равнище от 11%.\nДруго негативно явление е безработицата сред младите хора в ЕС. Така Европа преминава през период на трансформация и е изправена пред огромни предизвикателства. Кризата унищожи години на икономически и социален напредък и разкри слабостите в икономиките на държавите-членки, а съответно и в икономиката на самия ЕС. Стратегията „Европа 2020“ ни показва пътя напред. ЕС трябва да активизира своите усилия за насърчаване на заетостта и социалното приобщаване като неразделна част от стратегията си за борба с икономическата и социална криза.\nЗатова приветствам предложението за резолюция относно бъдещето на Европейския социален фонд (ЕСФ), което разискваме днес, защото въпросният фонд играе ключова роля за постигането на целите на „Европа 2020“. Фондът е в действителност основният финансов инструмент, който дава възможност на ЕС да изпълни стратегическите цели на своята политика по заетостта чрез подобряване на образованието и обучението на гражданите на Европа. ЕСФ трябва да се утвърди като основната движеща сила на „Европа 2020“ и да се използва от държавите-членки за инвестиране в нови умения, заетост, обучение и професионална преквалификация.\nНакрая искам да подчертая, че реформата на ЕСФ, която трябва да се извърши заедно с реформата на останалите структурни фондове, следва не само да улесни и опрости управлението и да повиши прозрачността, но също така да насочи средствата към резултати и постижения, които да донесат положителна промяна в живота на хората.\nSergio Gaetano Cofferati (S&D). – (IT) Г-н председател, г-н член на Комисията, няма съмнение, че структурните фондове са един от най-ефективните инструменти за формиране на европейските политики и преди всичко за гарантиране на стабилността на европейската икономика. Затова считам, че е много важно не само да ги потвърдим, но и да обърнем внимание на тяхната ефективност, като въведем един вид гъвкавост между фондовете. Имам предвид основно Европейския социален фонд, който е от решаващо значение днес, за да се гарантира качеството на бъдещите работни места в тази част на света.\nСъс сигурност е важно да стимулираме възстановяването и растежа, но е необходимо да се съсредоточим върху конкурентни модели, които включват както качеството на това, което се произвежда чрез знание, така и качеството на начина, по който се произвежда. Качествените работни места са много важни за достойнството на хората, както и за възможността им за печалба.\nСчитам, че Европейският социален фонд се нуждае от специфични и прости правила. Простотата не е враг на ефективността и качеството и ако има строг контрол, е още по-малко вероятно да доведе до действия, които нарушават правилата. Смятам, че опростяването и засиленият контрол следва да бъдат тясно свързани. По този начин наистина можем да предоставим на стратегията „Европа 2020“ инструменти, които се доказаха като ефективни, но които показаха също така необходимостта от някои актуализации.\nRosa Estaràs Ferragut (PPE). – (ES) Г-н председател, първо искам да благодаря на работната група, ръководена от председателя на комисията по регионално развитие, която направи възможно днешното разискване.\nСъс сигурност всички сме съгласни, че политиката на сближаване е ключовият елемент за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“, както и за постигането на европейската интеграция и икономическото, социално и териториално сближаване, залегнало в Договора от Лисабон, за което хората настояват толкова много.\nТова, което според мен трябва да направим сега, е да видим какви грешки сме допуснали и да подобрим досегашните си действия. Всички сме съгласни, че процесът трябва да бъде много по-гъвкав, трябва да има по-малко бюрократични препятствия и управлението трябва да бъде по-опростено. Също така регионите със специфични затруднения, като островите, планинските области, граничните и най-отдалечените региони, трябва да получат специално отношение. Брутният вътрешен продукт трябва да продължи да бъде основният критерий, въпреки че може да има и други показатели в други процеси на вземане на решения, и регионите и местните органи трябва да играят основна роля. Изглежда, че тук всички сме съгласни.\nТака че ще вървим по този път, но Комисията следва да изясни дали той е верният. Тя трябва да изясни дали ще имаме същите бюджети, което е абсолютно необходимо, за да няма губещи и всички региони да могат да постигнат напредък по отношение на иновации, конкурентоспособност, развитие, доходи и напредък, особено по време на криза, когато яснотата е необходима повече от всякога.\nProinsias De Rossa (S&D). – (EN) Г-н председател, съвместните политики са от съществено значение за постигане на резултати. От съществено значение е и наличието на механизъм за динамична промяна, която според мен се постига най-добре, като се ангажират структурирано всички заинтересовани страни.\nОсновната роля, която услугите от общ интерес, включително социалните услуги, играят за икономическото, социално и териториално сближаване, за създаването на работни места и за подобряването на качеството на живот, до момента е пренебрегната в разискването.\nДокато разискваме как фондовете на ЕС да допринесат по-ефективно за сближаването, политиките на Съвета и на Комисията за фискална консолидация подкопават услугите от общ интерес, които са от съществено значение за сближаването. Без тях всички средства, които Европа може да влее в държавите-членки, ще бъдат безсмислени.\nДруг проблем е отрицателното влияние, което пазарните правила на ЕС оказват върху правото на регионалните и местните органи да поддържат и да инициират услуги от общ интерес, включително и социални услуги. Да, нека имаме по-ефективни фондове, ориентирани към резултатите, но трябва да спрем глупостта, лудостта да отнемаме основните обществени услуги от нашите общества.\nTamás Deutsch (PPE). – (HU) Г-н председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, считам, че силна и ефективна политика на сближаване е немислима без политическия консенсус – или политическото сближаване, ако щете – необходим за разработването и прилагането на политиката; въпросите и проектът на решение на председателя Hübner, смятам, подкрепят политическия консенсус между политическите групи, политическите семейства, а може би дори и между различните европейски институции.\nОт тази гледна точка считам за неприемливи някои подвеждащи мнения, изказани в днешното разискване, по отношение на ролята на БВП като пръв и единствен показател и мярка за допустимост за подпомагане на регионалното развитие. Искам да изразя своята най-категорична и недвусмислена подкрепа за твърдото становище на г-н Olbrycht и г-жа Mazzoni, твърдото становище, което изказах в предишни разисквания в Европейския парламент, споделено и от г-н Хаан, че макар БВП да не отразява всички измерения на етапа на развитие, той все пак е най-надеждният показател, с който разполагаме. Очевидно на равнище държава-членка политиците могат да използват алтернативни показатели за отстраняване на недостатъците, ако има такива, и за отразяване на екологичните и социалните аспекти на развитието. Но за да се отстоява европейската солидарност и да се гарантира, че държавите-членки могат да напреднат успешно, е от съществено значение БВП да остане основният и единствен показател за разпределяне на средства на равнище ЕС.\nSylvana Rapti (S&D). – (EL) Г-н председател, Европейският социален фонд е инструмент, основен инструмент за изграждане на една по-добра Европа, с чиято помощ да заздравим солидарността между народите и държавите. Но както за всеки друг инструмент, е много важно да помислим как да го използваме.\nГ-да членове на Комисията, госпожи и господа, ако си представим Европейския социален фонд като чук, можем да го използваме да забием пироните, които ще запазят европейската конструкция стабилна. Ако обаче не внимаваме и изпуснем чука в краката си, няма да можем да продължим напред. Използвам метафората, за да илюстрирам, че дори и да създадем най-добрата конструкция, най-добрата инфраструктура, ако забравим, че я строим за гражданите на Европа, ще се провалим. Европейската конструкция трябва да бъде стабилна, за да живеят и просперират хората в нея, с достойни работни места с реални перспективи за бъдещето.\nГ-да членове на Комисията, никога не забравяйте, че основната инвестиция на Европейския социален фонд е човекът.\nJan Kozłowski (PPE). – (PL) Г-н председател, г-да членове на Комисията, политиката на сближаване следва да се запази и укрепи в новата финансова рамка.\nВ съответствие с принципите на солидарност и субсидиарност, които са основни принципи на Съюза, политиката на сближаване следва да подкрепя регионите, които имат да наваксват най-много по отношение на инфраструктура, икономика, технологии, заетост или социална интеграция и които не са в състояние да преодолеят разликата със собствени ресурси. Подкрепата следва да бъде за интегрирани стратегии за регионално развитие, които съдържат цели, определени на национално равнище и на равнище ЕС. Политиката на сближаване трябва да излезе извън рамките на политика на териториално развитие и да включи секторни политики като транспорт, енергетика, образование, научни изследвания, развитие и заетост.\nCsaba Sándor Tabajdi (S&D). – (HU) Г-н Андор и г-н Хаан, политиката на сближаване е най-успешната и най-видима обществена политика на Европейския съюз. Също така е важен инструмент, който ще бъде много необходим на Съюза и в бъдеще. Конвергенцията на новите балтийски и централноевропейски държави-членки в никакъв случай не е завършено. Освен това средствата са необходими и на някои региони в Испания, Португалия и Гърция.\nНо е грешка да се смята, че единствената цел на политиката на сближаване е насърчаване на конвергенцията, при положение че това е най-всеобхватната интегрирана инвестиционна политика, подкрепяща целите на стратегията 2020. Голяма грешка е да се разделя политиката на сближаване. Това е равносилно на разпадането на Европейския съюз. Като член на комисията по земеделие и развитие на селските райони считам, че е много важно да се стремим към по-голяма степен на хармонизиране и взаимодействие между регионалната политика и политиката за развитие на селските райони в бъдеще.\nAnneli Jäätteenmäki (ALDE). – (FI) Г-н председател, политиката на сближаване е необходима и успешна.\nСпоред мен сега трябва да се осмелим да погледнем напред и да се запитаме дали средствата отиват където трябва и дали оказват въздействието, което целят. Парите се разпределят тук и там, но вече не и за най-бедните региони и където наистина са необходими. Считам, че е време да се запитаме дали политиката на сближаване следва да бъде национализирана, като общите средства на равнище ЕС се насочват само там, където са действително нужни.\nВторо, искам да кажа, че бюрокрацията безспорно трябва да бъде намалена: понастоящем 30-40% от наличните средства се харчат за нея, което определено е твърде много.\nPetru Constantin Luhan (PPE). – (RO) Постиженията на политиката на сближаване на Европейския съюз и добавената стойност, която може да донесе за стратегията „ЕС 2020“, са безспорни. Ролята, която политиката играе за повишаване на конкурентоспособността на регионите и за улесняване на способността им да се приспособяват, също трябва да се подчертае.\nВъпреки че приоритетите на политиката на сближаване следва да се съгласуват с целите на „ЕС 2020“, считам, че трябва да има достатъчно гъвкавост, за да могат да се отчетат специфичните регионални особености и да се подкрепят по-слабите региони, с по-големи нужди, за да могат да преодолеят социално-икономическите затруднения и неблагоприятните природни условия и различията да се намалят.\nСтабилната, добре финансирана регионална политика на Европейския съюз, която носи ползи на всички региони в ЕС, е предпоставка за постигането на нашите бъдещи цели.\nJuan Fernando López Aguilar (S&D). – (ES) Г-н председател, благодарен съм за възможността да участвам в разискване, което винаги е от голям интерес за колегите, които произхождат и живеят на острови, в моя случай например Канарските острови. Изказването ми е в съответствие с участието ми в разискването относно регионалната политика, съгласно член 174 от Договора за функционирането на Европейския съюз, което се проведе наскоро, и ще отбележа само три неща.\nПърво, искам да подчертая, че разискването относно икономическите, социалните и териториалните аспекти на политиката на сближаване трябва да бъде в съответствие с финансовата перспектива за периода 2014-2020 г. Не въпреки кризата, а точно заради нея, сближаването е по-важно от всякога.\nВторо, искам да подчертая, че политиката на сближаване не е секторна политика, а всеобхватна, което означава, че регионалното измерение на политиката на сближаване не може да се счита за специфична секторна политика, а по-скоро трябва да обхваща енергетиката, транспорта, съобщенията и иновациите.\nТрето, искам да подчертая, че тя е особено важна за островните територии, които са външни граници на Европейския съюз и следователно сигурността им е подложена на заплахи, свързани с незаконен трафик, както и с глобализацията.\nAndreas Mölzer (NI). – (DE) Г-н председател, както знаем, 27 държави-членки на ЕС, с голям брой региони, градове и общини и с население от 500 милиона, имат, разбира се, най-разнообразни нужди и проблеми. Освен това всяка инициатива на ЕС на равнище Брюксел има регионални и местни последици.\nОт 70-те години на миналия век структурната помощ е на разположение за необлагодетелстваните региони, за да се гарантира, че растежът на икономиката и на просперитета е географски балансиран. Но гледайки настоящото положение, не изглежда да сме се приближили към постигането на целите. Например милиардите, отпуснати под формата на субсидии на регионите на Ирландия и Гърция, не ги предпазиха да изпитат пълната сила на финансовата и икономическа криза. Регионите, които изгубиха статута си на области по Цел 1 при разширяването от 2004 г., не са много по-добре. Тяхното положение се подобри само статистически, т.е. на хартия, но е добре известно, че хартията не се яде. Големи региони могат да показват голям растеж, но в същото време могат да съдържат малки региони, които се борят за оцеляване.\nСледователно трябва да направим политиката на сближаване по-ефективна, а отделните проекти – по-устойчиви.\nRareş-Lucian Niculescu (PPE). – (RO) Считам, че Европейската комисия следва да обясни ясно и подробно как ще бъде постигнато взаимодействие между средствата за сближаване и средствата за общата селскостопанска политика, като се има предвид, че хармонизирането им ще донесе повече добавена стойност за действията на ЕС и ще засили ефективността ни при постигането на нашите цели.\nНе на последно място подкрепям отправените днес призиви за опростяване на правилата за всички фондове както на европейско равнище, така и на равнище държави-членки. Подкрепям и уважаемите колеги, заявили, че БВП трябва да остане основният критерий за определяне на допустимостта за помощта.\nDerek Vaughan (S&D). – (EN) Г-н председател, Уелс се възползва от структурното финансиране в голяма степен. Следователно не е изненадващо, че подкрепям сегашната основа на политиката на сближаване.\nСчитам, че структурното финансиране следва да бъде на разположение на всички региони в ЕС и да се предостави подходяща подкрепа на регионите, които вече не са региони по цел „Сближаване“. Считам, че конкурентоспособността следва да се запази, и по тази причина призовавам всички колеги, които са заинтересовани, да присъстват следобед на похода, организиран от Комитета на регионите.\nИ накрая, считам, че Европейският социален фонд следва да остане част от политиката на сближаване, а не да се изнася към секторни проекти. Очаквам с нетърпение публикуването на петия доклад за сближаването около 9 ноември. По-специално очаквам обсъждането на някои от подробностите, включително опростяването на процеса конкретно за кандидатите. Очаквам обсъждането и на определението за градска зона. Това е много важен въпрос.\nТрябва също така, разбира се, да гарантираме, че политиката на сближаване и структурните фондове разполагат с подходящ бюджет в бъдеще.\nJosé Manuel Fernandes (PPE). – (PT) Г-н председател, г-да членове на Комисията, госпожи и господа, ако погледнем целите на политиката на сближаване, тя очевидно носи европейска добавена стойност. Показва европейската солидарност, като намалява регионалните асиметрии и допринася за икономическото, социалното и териториалното сближаване. За да може да го прави следователно, трябва да разполага с необходимите бюджетни средства. Политиката на сближаване също така трябва да бъде достатъчно гъвкава, за да отчита регионалните особености, особено на по-слабо развитите региони, а брутният вътрешен продукт следва да продължи да бъде основен критерий за допустимост.\nЕвропейският земеделски фонд за развитие на селските райони трябва да бъде координиран със средствата на политиката на сближаване с цел повишаване на ефективността и постигане на максимални резултати. Също така подкрепям и призовавам Комисията да извърши оценка на усвояването на средствата за сближаване, за да могат спешно да се приемат мерки за подобряване на степента на усвояване.\nLiisa Jaakonsaari (S&D). – (FI) Г-н председател, „Европа 2020“, в разгара на най-сериозната криза в европейската икономическа история, трябваше да представлява ново начало. Последвалите обсъждания обаче засягаха бюджетната дисциплина и почти нищо друго. Изглежда, че тези, които призовават за повече съкращения, получават най-шумните ръкопляскания. Съветът прави съкращения, държавите-членки правят съкращения, а сега се оказва, че и тук, в Парламента, общото схващане е, че и бюджетът на ЕС трябва да се намали.\nНе това е начинът да се гради бъдещето. Скоро Европейският съюз няма да има политика на сближаване, регионална политика, политика по заетостта и икономическа политика, а само финансова политика. Г-н Хаан и г-н Андор, притесняват ли ви повсеместните съкращения? Считам, че настоящото разискване е малко наивно.\nAndrzej Grzyb (PPE). – (PL) Г-н председател, Вашето изявление, г-н Хаан, че политиката на сближаване и регионалната политика е в добро състояние и следва да бъде политика, която е близо до гражданите и включва различни, добре обмислени инструменти, е – струва ми се – добър отговор на въпроса, който задаваме в залата днес.\nПреодоляването на кризата, която е тежка за всички нас, и постигането на целите на икономическата стратегия 2020 се нуждаят от политика на сближаване и ясни цели както за държавите-членки, така и за регионите. Определихме тази година за Европейска година на борбата с бедността и социалното изключване. Ще продължим да преследваме целта до 2020 г. Няма да я постигнем, ако Европейският социален фонд не е включен в политиката на сближаване. Това очакват местните органи и това твърди Комитетът на регионите, който ги представлява. Следователно трябва да обърнем сериозно внимание на тяхното становище в тази зала.\nInés Ayala Sender (S&D). – (ES) Г-н председател, добре известно е, че териториалното сближаване, заедно с икономическия и социалния просперитет на държавите-членки и техните региони се нуждаят от комуникационни мрежи, които улесняват и позволяват истинско свободно движение на хора, стоки и услуги през границите. Мрежите трябва да гарантират по-голяма съгласуваност между системите за мобилност, по-голяма съгласуваност между целите за икономическо, социално и териториално сближаване и планирането на трансевропейските мрежи, които често се пренебрегват или се разработват паралелно, без да се гарантират неизплатените задължения.\nДо момента европейската политика по отношение на трансевропейските мрежи се сблъсква, за жалост, с огромен недостиг на средства както от Европейския съюз, така и от държавите-членки, особено в граничните участъци, които се считат за ничия земя.\nФакт е, че в държавите-членки, които успяха да координират двете политики, е налице мултиплициращ ефект, който изпрати исторически изостанали региони, градове и техните граждани към сближаването, което всички ние искаме да видим.\nЕто защо, за да постигнем основната цел да намалим различията и да доближим регионите и гражданите до нашето пространство на просперитет и благополучие чрез по-добри канали за комуникация, трябва да добавим една сериозна дискусия към дебата след 2013 г. относно спешната необходимост да се гарантира достатъчно финансиране на трансевропейските мрежи веднъж завинаги.\nCzesław Adam Siekierski (PPE). – (PL) Г-н председател, политиката на сближаване обхваща и обединява различни широкообхватни цели на развитието, както и очакванията не само на регионите, но и на различни социални групи. Постиженията на политиката на сближаване и натрупаният опит показват, че тя може и трябва да отговори на новите предизвикателства, които се съдържат в стратегията „Европа 2020“.\nБързият икономически растеж не винаги означава намаляване на бедността. Ето защо Европейският социален фонд играе толкова важна роля и затова трябва да координираме различните политически стратегии. Изключително значение придобиват създаването на работни места и пригодената за целта система за обучение и преквалификация. Политиката на сближаване е основата за устойчивото развитие на градските агломерации и селските райони, като се отчитат специфичните им характеристики и възможности. Правилната координация на различните политически стратегии ще позволи на Фонда за развитие на селските райони и на други фондове да намалят закъсненията в развитието и да отчетат специфичния характер на по-слабо развитите области, включително селските райони.\nMaria do Céu Patrão Neves (PPE). – (PT) Политиката на сближаване не е просто един от инструментите на европейската интеграция, а може да се разглежда като реално въплъщение и динамично доказателство за самия европейски проект като общност от граждани, споделящи ценности на социална справедливост и солидарност.\nВ този контекст можем да разберем настояването политиката на сближаване да бъде насочена към всички региони и в критериите за допустимост да се включат и други освен единствения в момента критерий – брутният вътрешен продукт на глава от населението, за да бъдат по-справедливи. Не трябва да забравяме основната и крайна цел на политиката на сближаване, която е постигането на еднакъв жизнен стандарт за всички европейци, а това винаги означава обръщане на специално внимание на най-бедните региони, като някои от най-отдалечените райони, които се нуждаят от специфични за тях мерки.\nSilvia-Adriana Ţicău (S&D). – (RO) Призовавам Европейската комисия да гарантира, че бъдещата политика на Европейския съюз на икономическо, социално и териториално сближаване ще отпусне големи суми за транспортния сектор, особено за интермодалността, и за енергийната ефективност на жилищни сгради. Считам, че тези инвестиции ще създадат работни места на местно и регионално равнище, като същевременно ще стимулират икономическото благосъстояние и развитието на малките и средните предприятия във въпросните сектори.\nНе на последно място, г-н Хаан, надявам се, че след 2013 г. ще имаме отделна линия за финансиране на стратегията на Европейския съюз за Дунавския регион. Трябва да отбележа, че стратегията на ЕС за Балтийския регион разполага с 20 милиона евро само за 2011 г. Стратегията за Дунавския регион може да се превърне в един от най-успешните проекти на Европейския съюз.\nIosif Matula (PPE). – (RO) Разискването на политиката на сближаване след 2013 г. е съвсем навременно предвид „Дните на отворените врати“ в Брюксел.\nФактът, че много участници от повечето региони на Европа са дошли тук, за да представят своите инициативи, усилия и резултати, както и недоволството си от различни области на регионалното развитие, засилва мнението ми, че политиката на сближаване на ЕС има конкретни резултати.\nЕдин конкретен аспект, който се разглежда по време на настоящия програмен период, е доколко ефективно се използват наличните средства. Ще трябва да се съсредоточим върху прилагането на мерки за повишаване на равнището на усвояване на отпуснатите средства, особено в регионите, които изпитват затруднения в това отношение. Затова трябва да продължат усилията на европейско, национално и регионално равнище за опростяване на прилагането на политиката на сближаване. Определено трябва да се постигне подходящ баланс между опростяването на процедурите и гарантирането на ефективност и добро финансово управление, за да се изготви политика, която е лесна за изпълнение и с добър профил.\nSeán Kelly (PPE). – (GA) Нямам много време, г-н председател. Затова ще се съсредоточа само върху няколко въпроса.\n(EN) Г-н председател, първо, не може да има повторно национализиране на ЕСФ, както не може да има повторно национализиране на ОСП. Имаме нужда от повече, а не от по-малко Европа.\nВторо, крайно необходимо е да се опрости процесът на прилагане. Срещал съм групи, които не си правят труда да кандидатстват, макар че имат право на финансиране, тъй като е твърде сложно. Някои в действителност трябва да наемат експерт, който да изготви заявлението вместо тях. Това е абсурдно и трябва да спре.\nТрето, считам, че е необходимо да се запазят и Цел 1, и Цел 2. Представлявах моята група в Манхайм и видях ползите от Цел 2. Считам, че това е важно.\nИ накрая, искам да кажа, че е необходимо също така – въпреки че някои от моите колеги в групата на Европейската народна партия (Християндемократи) не са съгласни с мен – БВП да не е единственият критерий. Със сигурност трябва да бъде основният критерий, но не е единственият. Считам, че трябва да обсъдим въпроса и го очаквам с нетърпение.\nLuís Paulo Alves (S&D). – (PT) Европейският социален фонд (ЕСФ) е може би инструментът, който прави най-много за насърчаване на сближаването. Следователно трябва да се координира тясно с Европейския регионален фонд. Важно е да се възприеме местен подход към проблемите за решаване, с други думи, глобална визия за действия на местно равнище. Местните и регионалните органи са тези, които знаят най-добре какво е положението на място, от какви инвестиции се нуждаят за създаването на работни места и какви са най-подходящите мерки за насърчаване на заетостта в техните региони. Трябва да вземем предвид положителния опит на регионите.\nНа Азорските острови, един от най-отдалечените региони, където безработицата по принцип достига рекордни нива, равнището й в момента е 6,5%, най-ниското в Португалия. Това до голяма степен се дължи на перспективно планираната стратегия, използвана за заетостта, която определя кои фактори да се разгледат и как да се постигнат желаните цели, а също и на използването на ЕСФ като оперативен инструмент на въпросната стратегия по отношение на образованието, обучението и повишаването на заетостта.\nПовсеместното прилагане на политиката на сближаване е единственият начин да се гарантира успехът на стратегията „Европа 2020“.\nPiotr Borys (PPE). – (PL) Г-н председател, политиката на сближаване или регионалната политика може да бъде един от ключовите двигатели на развитието на Европейския съюз. Това е политика, която е по-благоприятна за гражданите от повечето други и която се концентрира върху практически цели и върху решаването на практически, важни проблеми. Затова трябва да решим въпросите, свързани с териториалното сближаване, в рамките на политиката на сближаване. Ключовите сред тях са пътното строителство, високоскоростните железопътни връзки и пълното сближаване, което ще повиши мобилността в Европа.\nПо отношение на Европейския социален фонд изглежда няма да можем да осъществим амбициозните предложения на стратегията „Европа 2020“. Понастоящем една трета от европейците нямат професионална квалификация. Считам, че днес фондът до голяма степен следва да инвестира именно в професионалното обучение и ученето през целия живот и да доведе до повишаване на квалификацията на европейското общество. Освен това средствата могат да бъдат насочени не само към въпросите на социалното приобщаване, но и към по-голяма професионална мобилност на европейските граждани.\nMiroslav Mikolášik (PPE). – (SK) Политиката за регионално развитие е ключов елемент от икономическото, социалното и териториалното развитие на Европейския съюз и следователно системното му осъвременяване в отговор на новите тенденции заслужава специално внимание и трябва да бъде приоритет за Европейския съюз дори и след 2013 г.\nБогатият опит от миналото трябва да доведе до премахване на повтарящи се грешки, до по-голяма ефективност и до бързо и висококачествено прилагане на политиката на сближаване, както и до гладко функциониращо партньорство и по-голяма прозрачност. Твърдо считам, че прилагането на политиката на сближаване трябва в бъдеще да бъде по-ориентирано към резултатите и качеството на резултатите, което изисква по-добро наблюдение и оценка на ефективността на програмите в рамките на регионалната политика и политиката на сближаване, така че средствата да отиват за инфраструктура, наука и изследвания, както и за борба с безработицата – за предприятия и граждани – така че регионите да могат да се развиват и да се изравнят с най-добрите.\nSilvia Costa (S&D). – (IT) Г-н председател, искам да подкрепя запазването на отделен бюджет и правила за Европейския социален фонд, макар и с по-голяма интеграция с всички останали структурни фондове.\nВъпреки това правилата трябва да бъдат преразгледани в най-малко пет области: нуждаем се от опростяване и повишен мониторинг на резултатите, а не само на процедурите; наистина трябва да се възползваме максимално от опита, като натрупания в италианските региони през последните две години, за да предложим цялостни насоки, обучение, преквалификация и подкрепа, за да спомогнем приобщаването на работниците, останали без работа или незаети в МСП; трябва да насърчим партньорства между образователните институции, университетите и предприятията, за да предоставим възможности за непрекъснато обучение, което отчита необходимостта от нови умения; нуждаем се от повече транснационални проекти, които до момента са само експериментални; нуждаем се и от повече национални и транснационални инициативи за работа и обучение за младите хора.\nСчитам, че въз основа на посочените и други въпроси трябва да преразгледаме перспективата за въвеждане на нови правила за Европейския социален фонд.\nMairead McGuinness (PPE). – (EN) Г-н председател, обсъждаме политиката на сближаване и регионалната политика. Както някои от вас може би вече знаят, има документ относно бъдещето на общата селскостопанска политика към 2020 г., който засяга и бъдещите териториални предизвикателства. Така че има връзки между всички наши политики. Във всяка от тях искаме адекватно финансирана политическа рамка.\nИмам няколко коментара по отношение на резолюцията. Нуждаем се и от съгласуваност в държавите-членки. Видяхме как политики на държави-членки отменят добрата работа на политиката на сближаване и регионалната политика. Тази седмица се срещнахме с представители на регионални органи, които говориха за голямо недоволство в опитите за достъп до финансиране. Не само трябва да чуем гласа им, но и да се вслушаме и да отговорим.\nCsaba Sógor (PPE). – (HU) Политиката на сближаване и регионалната политика на Европейския съюз е изключително важна не само за повишаването на конкурентоспособността, но и за практическото прилагане на концепцията за единна Европа. Считам, всички сме съгласни, че една наистина обединена Европа ще се изгради в средносрочен и дългосрочен план само ако равнищата на икономическо развитие са балансирани. За ефективното изпълнение на стратегията „ЕС 2020“ и за постигането на целите й е необходимо всички региони с различно равнище на развитие да се възползват от процеса. Затова е от съществено значение средствата за сближаване да се запазят за по-малко развитите региони. Не трябва да позволяваме Европа да се раздели на две в резултат от забавено развитие на държавите-членки, присъединили се към ЕС след 2004 г.\nAnna Záborská (PPE). – (SK) Във всички стратегии и рамки трябва да имаме предвид факта, че Европа не е проект за изграждане на музей на открито. Тя не е комунистическа утопия, където всеки работи и получава каквото иска. Европейският социален фонд не е инструмент за прилагане на такива идеи. Той е инструмент за подпомагане на развитието, но преди всичко осигурява помощ на тези, които не могат да си помогнат сами.\nАко хората имат проблеми със заетостта, жилищното настаняване, храната или здравето, трябва да им помогнем – това е солидарност. Не изкуствено създадени работни места, които деформират пазара на труда, и не изравняването на социалните и регионалните различия, което се доближава до егалитаризъм. Ако не искаме да споделим съдбата на княз Потьомкин, трябва да избягваме да използваме думата „социални“ по-често от думата „отговорни“. Световната финансова криза е предупреждение да не бъдем нереалистични и безотговорни.\nJiří Havel (S&D). – (CS) Г-н председател, искам да изразя своята благодарност за днешното представяне и последвалата плодотворна дискусия. Те ме изпълват с голям оптимизъм. Фактът, че е налице съгласие относно необходимостта от политика на сближаване, е безспорно добра новина за всички, а фактът, че съществува съгласие в рамките на Парламента, е, разбира се, още по-положителен.\nИскам да благодаря на Комисията, че се готви да улесни усвояването на средствата. Имах възможност да разгледам предложението й и със сигурност то е стъпка в правилната посока.\nНакрая искам да отбележа, че сближаването има абсолютно и относително измерение. Абсолютното е това, което всички ние разбираме като подкрепа за най-бедните региони, но относителното, в рамките на отделните държави, е също толкова важно. Застъпвам се за него, за да гарантирам, че не е забравено.\nPaul Rübig (PPE). – (DE) Г-н председател, първо искам да благодаря на г-н Хаан, бивш австрийски министър на науката и научните изследвания, че започна нов дебат, който ще има голям принос за насърчаването на растежа в Европа. Ако всяко малко и средно предприятие в Европа създаде по едно допълнително работно място, няма да има повече безработица в Европа. Ето защо трябва да помислим как можем да дадем възможност на малките и средните предприятия да наемат нови служители, а също и да играят по-активна роля на международните пазари за износ.\nНаучните изследвания и транспортната инфраструктура са също важни въпроси. На Комисията й предстоят важни задачи, когато става въпрос за преструктурирането на връзката изток-запад, например от Париж до Будапеща, или връзката север-юг. В тези области могат да бъдат създадени новите работни места, които са спешно необходими в Европа в момента.\nNuno Teixeira (PPE). – (PT) Г-н председател, г-н член на Комисията, политиката на сближаване е основният стълб на европейската солидарност. Именно чрез сближаване постигаме целта за намаляване на регионалните различия и стимулираме хармонично развитие в целия Европейски съюз. Трябва да създадем рамка за предстоящия период 2014-2020 г., която може да повиши ефективността на регионалната политика. Доброто управление трябва да се насърчава на всички равнища чрез по-голямо участие на регионалните и местните органи при спазване на принципа на субсидиарност, както е посочено в новия Договор от Лисабон.\nСпецифичните условия в най-отдалечените региони не трябва да се забравят. Тези региони са изправени пред големи предизвикателства и трябва да продължат да се възползват в бъдеще от специални разпоредби при прилагането на европейските политики. Брутният вътрешен продукт трябва да остане основният критерий за допустимост, но трябва да вземем предвид и други показатели, за да представим по-пълна картина на положението в регионите.\nЙоханес Хаан, член на Комисията. – (DE) Г-н председател, разискването беше много оживено и ангажирано. Искам да благодаря на всички, които се включиха. Също така искам да напомня на всички и да повторя, че регионалната политика е политика на инвестиции, която обхваща всички региони. Тя следва да се счита за интегрирана политика, поради което определено се съсредоточава върху градовете. Защото различни области на политиката са съсредоточени в градовете, включително загуби на енергия, намаляване на енергийното потребление, потребление на енергия, транспорт и социални проблеми. Всичко това са фактори, които трябва да разглеждаме цялостно.\nСилно подкрепяме призивите за опростяване на правилата. Но трябва да проявите разбиране, защото трябва да вземем под внимание също и изискванията на данъкоплатците. Няколко от ораторите посочиха необходимостта от опростяване, но трябва да го направим, като въведем стандартизирани правила за различните фондове, доколкото това е възможно.\nИскам да ви благодаря за разискването и за подкрепата на Парламента. Но ви призовавам да направите така, че гласът ви да бъде чут на национално равнище, за да привлечете подкрепа за каузите, за които говорихте днес, така че регионалната политика да остане в центъра на европейската политика в бъдеще.\nЛасло Андор, член на Комисията. – (EN) Г-н председател, за мен също беше изключително полезно разискването относно бъдещето на политиката на сближаване и на Европейския социален фонд в нейните рамки.\nСъгласен съм с тези, които подчертаха, че това е ключов финансов инструмент в подкрепа на стратегията „Европа 2020“ и нейните три цели: той е интелигентен, устойчив и включва приобщаващ растеж. В рамките на приобщаващия растеж трябва да подкрепим и двете цели: увеличаване на заетостта и намаляване на бедността. Двете са взаимосвързани и трябва да направим ЕСФ способен да обслужва широк кръг от цели в рамките на социална програма.\nЯсно е, че разискването посочи основните заплахи за политиката на сближаване, като например разделянето по сектори, национализацията или отслабването на общия капацитет с намаляването на средствата. Трябва да ги избегнем и да определим въпросите, които изискват по-нататъшни действия. Трябва да гарантираме обновяване на предмета на ЕСФ и на начина, по който ЕСФ финансира целите.\nГотов съм да работя с вас по конкретни въпроси, като опростяване, подобряване на оценката, на условията, проучване на възможностите на финансовия инженеринг и сътрудничество с други източници на финансиране, защото предизвикателствата са огромни.\nНаясно сме с проблемите по отношение на усвояването, особено в Гърция в рамките на няколко години, и работим усилено със службите и с органите на държавите-членки за отстраняване на пречките пред по-бързото изплащане. В общ интерес за Комисията и за държавите-членки е да постигнем напредък по въпроса. Но е много ясно и с г-н Хаан считаме, че всички сме съгласни, че трябва да гарантираме стабилна политика на сближаване в бъдеще и стабилен и видим Европейски социален фонд в нейните рамки.\nПредседател. – Внесени са две предложения за резолюции(1) на основание член 115, параграф 5 и член 110, параграф 2 от Правилника за дейността.\nDominique Baudis (PPE), в писмена форма. – (FR) С гласуването на резолюция днес, четвъртък, 7 октомври 2010 г., Европейският парламент настоява Комисията да обърне внимание на значително подобряване на инструментите на политиката на сближаване. Благодарение на Договора от Лисабон, сближаването вече не е само икономическо и социално, но и териториално. Регионалната политика е едно от основните оръжия на европейската интеграция; втората позиция в бюджета на Съюза след общата селскостопанска политика. Европа трябва да приеме цялостна стратегия за развитието на своите региони. Развитието на трансграничните транспортни връзки е едно от най-големите предизвикателства пред политиката. Един от приоритетите в тази област е маршрутът през Пиринеите между Франция и Испания, който касае в частност югозападния европейски избирателен район. Понастоящем пътните и железопътните връзки не отговарят на очакванията. Някои региони, макар и свързани от социално-икономическа гледна точка, не разполагат с достатъчно средства за комуникация. Различните проекти, които Комисията трябва да приложи в този географски район, ще се осъществят в средносрочен и дългосрочен план. Затова те трябва да бъдат включени в обсъждането на политиката на сближаване след 2013 г.\nVilija Blinkevičiūtė (S&D), в писмена форма. – (LT) В настоящата икономическа и социална криза Европейският социален фонд (ЕСФ) е един от основните финансови инструменти на Европейския съюз за борба с масовата безработица, както и с бедността и социалното изключване. Освен това фондът играе важна роля за обучението на работниците, ученето през целия живот, подобряването на възможностите за работа и интегрирането на работниците на пазара на труда. Съгласна съм, че за да постигнем целите на стратегията „Европа 2020“, особено по отношение на заетостта и социалните въпроси, трябва да укрепим Европейския социален фонд и да повишим неговата ефективност, като същевременно подобрим процедурите на финансиране със средства на фонда. Понастоящем системата за финансиране е твърде сложна и поради това е много важно Комисията да опрости процедурите на финансиране със средства на структурните фондове и да ги направи по-гъвкави, защото само това ще позволи на държавите-членки да използват средствата от ЕСФ възможно най-ефективно за създаване на нови и по-добри работни места. По отношение на финансирането от структурните фондове не трябва да забравяме прозрачността и засилването на контрола върху средствата, предназначени за подпомагане. Освен това призовавам Комисията да разпределя средствата от ЕСФ по още по-ефективен и целенасочен начин в бъдеще и да предприеме всички възможни мерки да гарантира, че парите на ЕС отиват пряко при хората, живеещи в бедност, които се нуждаят от помощта най-много. Само един по-ефективен и по-стабилен фонд може да допринесе за намаляване на безработицата и бедността в Европа в бъдеще.\nZuzana Brzobohatá (S&D), в писмена форма. – (CS) Считам резолюцията, внесена въз основа на въпроса с искане за устен отговор, за важна в много отношения. Със сигурност си струва да се спомене, че общата позиция, представена в проекта на резолюция, подчертава призива, основан на опита от текущия програмен период, структурата на политиката на сближаване за периода след 2013 г. да бъде опростена, честна и прозрачна. Считам БВП за основния критерий за определяне на допустимостта за помощта в рамките на регионалната политика. Възможно е обаче да се обсъди добавянето на други измерими показатели за определяне на допустимостта за помощта в рамките на регионалната политика, при положение че тяхното значение може да се докаже. В същото време считам, че е важно Европейският социален фонд да остане част от регулаторната рамка на общите разпоредби относно средствата по политиката на сближаване. Трябва да подчертаем, че фондът следва да има свои собствени правила. При формулирането на регионалната политика и политиката на сближаване след 2013 г. считам, че е абсолютно необходимо тя да се координира в областта на развитието на селските райони с другия стълб на общата селскостопанска политика, така че двете политики да не работят за противоположни или взаимно изключващи се цели.\nAlain Cadec (PPE), в писмена форма. – (FR) Структурните фондове допринасят за стотици икономически, социални и културни проекти във всеки регион на Европа с дейност възможно най-близо до гражданите. Тяхната роля за успеха на стратегията „ЕС 2020“ е от решаващо значение. Като по-голямата част от моите колеги в комисията по регионално развитие смятам, че е наложително да се гарантира за в бъдеще една стабилна и добре финансирана политика на сближаване, насочена към всички европейски региони. Миналата година се говореше, че Европейската комисия може би планира частична повторна национализация на структурните фондове. Това е недопустимо. Ще се боря за запазване на европейската добавена стойност на политиката на сближаване на регионално равнище. Някои хора искат също структурните фондове да се съсредоточат още повече върху най-бедните региони. Това е лудост: политиката на сближаване не е политика на милостиня; т.нар. богати региони също изпитват много социални и икономически структурни проблеми. Сближаването изисква солидарност между всички региони. Заслужава си да разгледаме критериите, използвани за оценка на допустимостта за финансиране от структурните фондове. БВП трябва да остане основният критерий, но Комисията следва да разгледа и други показатели, които биха могли да отчетат по-добре регионалните затруднения.\nVasilica Viorica Dăncilă (S&D), в писмена форма. – (RO) Всички знаем, че Европейският социален фонд е основният финансов инструмент, с който Европейският съюз разполага за подпомагане на политиките по заетостта на държавите-членки. В момента сме изправени пред криза на равнище ЕС и способностите на държавите-членки да се справят със ситуацията, породена от финансово-икономическата криза, са различни. Приветствам намерението на „Европейската платформа срещу бедността“ да се гарантира икономическо, социално и териториално сближаване, което ще се възползва от подходяща финансова подкрепа. Но считам, че подкрепата от Европейския социален фонд трябва да се основава на солидарността. Бъдещият Европейски социален фонд трябва да подкрепи усилията на регионите да обучат човешки ресурси, за да могат да спазят насоките за развитие при възможно най-ниски разходи за труд.\nZita Gurmai (S&D) , в писмена форма. – (EN) По време на съществуването си ЕСФ винаги е приспособяван към текущите икономически приоритети на ЕС. Очевидно е, че ЕСФ трябва да се адаптира отново, тъй като обстоятелствата са се променили. Трябва да се адаптира към стратегията „ЕС 2020“, в която повишаването на заетостта е ключова цел. Трябва да се адаптира към кризата. ЕСФ не е инструмент за управление на кризи per se, но сега трябва да функционира по време на криза. Не трябва да забравяме, че дори и след края на макроикономическа криза равнището на заетостта може да остане ниско. Безработицата нарасна в Европа. Някои европейски държави са принудени да наложат бюджетни съкращения, които заплашват работни места, особено в публичния сектор. По-голямата част от работещите в публичния сектор са жени. Следователно съкращенията в публичния сектор заплашват най-вече жените. Повишаването на участието на жените на пазара на труда е ключова цел на „ЕС 2020“ и за всички разумни политици – участието на жените е особено важно за опазването и прекрояването на нашия социален модел. Затова следва да помогнем на загубилите работата си поради бюджетни съкращения. Някои държави ще подкрепят национализирането на ЕСФ до известна степен в следващия бюджет. Но аз считам категорично, че Европейският социален фонд трябва да остане неразделна част от политиките на ЕС.\nEdit Herczog (S&D), в писмена форма. – (HU) Когато говорим за бъдещето на политиката на сближаване и по-специално за целите, приоритетите и структурата на политиката, трябва да споменем цялостната интеграция на ЕС, регионалните енергийни пазари и стратегическата инфраструктурна мрежа, насърчаваща използването на възобновяеми енергийни източници, защото проектите за развитие на градските и селските райони, финансирани от структурните фондове, представляват много важна част от инвестициите на ЕС в енергетиката. Тук се включват инвестиции в топлофикация, някои проекти за енергийна ефективност и за развитие на местните и регионалните енергийни мрежи. Трябва да подобрим бъдещото използване на наличните средства на ЕС по начин, който подкрепя мерките за енергийна ефективност, и да насърчим по-широко използване на структурните фондове и на Кохезионния фонд за целта. По отношение на енергийната политика, средствата, използвани за научни изследвания, развитие и демонстрации, трябва да се удвоят до 2020 г. Това следва да включва и значително увеличение на средствата, предназначени за възобновяема енергия, интелигентни мрежи и енергийна ефективност. Един от инструментите, които могат да допринесат за постигането на целта, е политиката на сближаване и регионалната политика на Европейския съюз след 2013 г.\nTunne Kelam (PPE), в писмена форма. – (EN) От решаващо значение ще бъде да се обвърже и приспособи бъдещата политика на сближаване към стратегията „ЕС 2020“, тъй като само тази връзка може да осигури устойчив икономически растеж, конкурентоспособност и създаване на нови работни места. В същото време не трябва да позволяваме политиката на сближаване да бъде раздробена. „ЕС 2020“ ще бъде важен компонент на бъдещата политика на сближаване, но не може да я замести. Едно радикално опростяване на правилата на финансиране е крайно необходимо, за да се подобри достъпът до европейските фондове на местно равнище и на равнище неправителствени организации. Тези равнища предлагат най-добрия потенциал за пълноценно и целенасочено използване на европейските средства. За често прекомерната бюрократична отчетност отива повече време и енергия, отколкото за реалното изготвяне на проектите. Подобен дисбаланс е все по-сериозна практическа и морална пречка пред по-нататъшния напредък. Когато изготвяме рамката за следващия финансов период, ще бъде важно да включим навреме представители на регионите и на деловите среди. Техният опит и усет следва да се разглеждат като ценен принос в ефективното прилагане на бъдещата регионална политика и при получаването на допълнителни средства.\nÁdám Kósa (PPE), в писмена форма. – (HU) Предложението за резолюция на комисията по заетост и социални въпроси правилно подчертава значението на подкрепата за МСП и взаимодействието между структурните фондове, тъй като макар Европейският социален фонд да е пример за успех, все още се допускат грешки и съществуват много проблеми, особено по време на финансово-икономическата криза. Освен това предоставените възможности и положителните ефекти от Европейския план за икономическо възстановяване също ще намалеят в бъдеще. Съгласно плана, разпоредбите на Общия регламент за групово освобождаване (Регламент (ЕО) № 800/2008) преди позволяваха на държавите-членки да предоставят временно допълнителни субсидии и компенсации за наемането на хора с увреждания, в съответствие с редица условия.\nЩо се отнася до опростяването, предложено относно ЕСФ, не въпросите, свързани с управлението на фонда, следва да са в центъра на вниманието. Вместо това приоритет следва да бъде да се гарантира действително постигане на взаимодействие (припокриващи се субсидии и допустимост) в хода на планирането и прилагането от държавите-членки. Освен това трябва да спре непрекъснатото нарастване на броя на експертите без полезни квалификации, тъй като безработицата сред групите в неравностойно положение трябва да бъде намалена. В същото време трябва да се утвърдят мрежите и професионалното сътрудничество между експертите. Рамка за постигане на това би могло да бъде развитието на трансгранично сътрудничество въз основа на вътрешнорегионални връзки.\nНе на последно място, позволете да коментирам казаното от членовете на Комисията, г-н Хаан и г-н Андор: трябва да се обърне по-голямо внимание и на въпросите, свързани с урбанизацията и устойчивостта. Намаляването на тежестта върху домакинствата и на непропорционалното разпределение на задачите в рамките на обществото, което затруднява създаването на семейство, както и подобряването на достъпа, са от съществено значение за постигане и гарантиране на по-активни и по-здрави възрастни хора.\nMarian-Jean Marinescu (PPE), в писмена форма. – (RO) Политиката на сближаване е от съществено значение за процеса на европейска интеграция. Нуждаем се от единна регионалната политика на равнище ЕС, която ще доведе до устойчив растеж, създаване на работни места и модернизиране в целия Европейски съюз. Ще постигнем успешно целите си само чрез жизнеспособно взаимодействие между всички европейски политики и с подходящи бюджетни инструменти. Регионалното измерение трябва да бъде взето изцяло предвид в предложеното преразглеждане на бюджета на ЕС и на бъдещата финансова рамка. Политиката на сближаване след 2013 г. ще трябва да осигури лесен, прозрачен преход, основан на подходяща количествена оценка на опита и подходяща оценка на специфичните икономически и социални характеристики на съответните региони, като по този начин им гарантира осезаем напредък. БВП трябва да остане основният критерий за определяне на допустимостта за помощ по линия на регионалната политика. Въпреки това трябва да бъдат приети и други показатели, след като се направи задълбочена оценка на приложимостта им. Принципът на субсидиарност, управлението на различни равнища, стратегическото планиране и опростеното прилагане на регионалната политика трябва да бъдат свързани ефективно, за да се постигне идеален баланс между качество, изпълнение и финансов контрол.\nJiří Maštálka (GUE/NGL), в писмена форма. – (CS) Искам да кажа няколко думи. Тези, които са добре информирани, знаят, че обсъждането на бъдещето на въпросната политика започва да става все по-интензивно. Понякога се задава дори въпросът дали политиката изобщо трябва да съществува. Политиката на сближаване има своите поддръжници, но и своите критици. Искам да спомена основната идея зад създаването на политиката на сближаване през 1974 г. – принципа на солидарност между икономически по-напредналите и икономически по-слабите райони. В ЕС продължават да съществуват значителни различия и докато не бъдат изравнени, безпроблемното изпълнение на идеята за свободно движение на услуги или капитал е немислимо. Има редица експертни проучвания, които показват, че политиката на сближаване функционира по принцип и създава желаната добавена стойност, и затова считам критиките по-скоро като предупреждение за процедурни грешки и призив за подобряване в бъдеще.\nЗнаем, че положението се е променило от 1974 г. насам и че сега политиката на сближаване е важен инструмент за развитието на европейските региони и градове. Това е и сериозен довод тя да продължи да съществува и да обхване цялата територия на ЕС. Необходимо е да има дискусия относно равнището на подкрепа в различните региони, в резултат от преговорите между Съвета и Парламента. Считам, че Комисията ще излезе с добри предложения. Искам да изразя моето твърдо убеждение, че с правилната структура критиците ще замълчат и ще защитават съществуването на политиката на сближаване за всички граждани на ЕС.\nAlexander Mirsky (S&D), в писмена форма. – (LV) Благодарен съм на г-жа Hübner за отговорната й работа. Всички въпроси, включени в резолюцията, са понастоящем значими за Латвия. За съжаление, в програмата на политиката на сближаване Латвия е представена от един регион. За сравнение, Полша например се състои от 16 региона. Във връзка с това се наблюдават груби нарушения при прилагането на структурните фондове на ЕС в Латвия. Получих много доклади, че вместо да насърчават прилагането на фондовете на ЕС, длъжностни лица в латвийското Министерство на икономиката и в Министерството на регионалното развитие възпрепятстват процеса, като искат незаконни плащания от обикновените хора в Латвия. За прилагането на фондовете не помага и фактът, че Латвия се брои за един регион. Това дава на политически ангажирани сили възможността да спират проекти в местни органи, в които политическите им партии не са представени. Същевременно дават зелена светлина на онези, които са включени в тесния им корумпиран кръг. Всичко това не позволява на региони като Latgale да се възползват пълноценно от средствата, заделени за прилагането на политиката на сближаване. Спешно трябва да се извърши общ преглед на прилагането и ефективността на структурните фондове на ЕС в Латвия. Готов съм да участвам активно в този преглед.\nMarie-Thérèse Sanchez-Schmid (PPE), в писмена форма. – (FR) Въпреки уверенията на Комисията и Съвета политиката на сближаване е в опасност, тъй като размерът на бюджета й кара някои хора да завиждат. Въпросната политика, която насърчава балансираното развитие на регионите в Европа, отговаря за една трета от разходите на Общността между 2007 и 2013 г. Важно е да помним някои от нейните принципи: политиката на сближаване следва да продължи да бъде политика на Общността, със значително финансиране, децентрализирано управление на различни равнища и общ и интегриран подход, за да отговори на сложните предизвикателства, пред които са изправени всички европейски региони. Макар че БВП трябва да остане основният критерий при определяне на допустимостта на регионите за помощ, трябваше да се борим, за да започнем обсъждане и на други критерии. С хуманистичната си традиция Европа трябва да остане начело на дебата за нови начини да се оцени богатството и благосъстоянието на нашите съграждани. И накрая, териториалното сътрудничество заслужава особено внимание в рамките на следващата политика на сближаване. Тази цел е олицетворението на Европа във всекидневния живот на нашите съграждани и прави „все по-голямото обединяване на народите на Европа“ възможно.\nRichard Seeber (PPE), в писмена форма. – (DE) Европейската регионална политика след 2013 г. трябва да обхваща всички региони, като същевременно е достатъчно гъвкава, за да отчита регионалните и териториални различия. За да разгърнем напълно потенциала за растеж на регионите и да постигнем икономическо, социално и териториално сближаване в Европейския съюз, от съществено значение е да се съсредоточим върху конкурентоспособността, както и върху сближаването. По-конкретно трябва да вземем предвид дребните проблеми в богатите държави-членки. Също трябва да обърнем специално внимание на нуждите на планинските региони, когато планираме и прилагаме структурни мерки. Специфичните географски характеристики на тези региони пораждат специфични проблеми, които трябва да бъдат отразени в съгласувани стратегии и мерки. Освен градското измерение, развитието на селските райони под шапката на регионалната политика е особено важно. Чрез координиране на секторните и териториалните мерки можем да разгърнем в най-пълна степен взаимодействието и да избегнем евентуални конфликти.\nПОД ПРЕДСЕДАТЕЛСТВОТО НА: STAVROS LAMBRINIDIS