За възникването на живота - Биология - Форум "Наука"\nЗа възникването на живота\nМай 6, 2012 in Биология\nЩе ми се да започна с брилянтния хумор на гения Лем и една от неговите хипотези за възникването на живота на Земята:\nС настоящото се забраняват категорично всякакви действия за пораждане на живот на всички планети тип А, Б, В, Г и Д по Враграс, като същевременно се налага на ръководителите на изследователските експедиции и на командирите на корабите, които кацат на тези планети, да спазват най-строго гореспоменатата забрана. Тя се отнася не само до съзнателните действия за пораждане на живот (посяване на водорасли, бактерии и тям подобни), но и до несъзнателното задействуване на биоеволюцията поради небрежност или разсеяност. Контрацептивната профилактика е продиктувана от най-добрите намерения на ООП, която си дава сметка за следните факти: първо, неблагоприятната естествена среда, в която се внасят зародиши на живот отвън, ще доведе в процеса на по-нататъшната еволюция до такива увреждания и дефекти, каквито никога не се срещат в процеса на естествената биогенеза; второ, при споменатите условия възникват видове, уродливи не само физически, но и обременени с най-тежки форми на духовно израждане, а ако все пак в подобни условия, както понякога се случва, се появяват що-годе разумни същества, съдбата им не е за завиждане. Достигайки първата степен на съзнание, me започват да търсят около себе си причините за възникването си, а като не ги открият там, объркани и отчаяни, се обръщат към безпътиците на поверията. Нещо повече, понеже при тях липсват нормално протичащите еволюционни процеси в Космоса, те смятат своя физически облик, колкото уродлив да е той, както и своя нисш начин на мислене за типични и нормални явления, очаквайки разумът да се проявява в цялата Вселена именно по същия начин.\nНяма да задълбаваме панспермията, де, по простата причина, че в тази тема няма да изясняваме начините, по които животът се е появил (наготово) на Земята, а начинът (или начините), по който е възникнал въобще. А въпросът дали е възникнал тук на Земята или е привнесен от космоса, сякаш Земята е отделна от космоса, затворена система, ми звучи излишен.\nМного учени в целия свят по експериментален начин са доказвали и доказват как и при какви условия е възможно да протичат някои процеси в еволюцията на материята от неорганична към органична, от нежива към жива. Една от най-обоснованите теории е на акад. Опарин, доразвита и осъвременена впоследствие от редица други учени.\nПървият проблем е поставянето на граница между жива и нежива материя. Трудно е да се постави такава между елементарните механизми на метаболизъм и размножаване на вирусите и сложните химични взаимодействия между огромните макромолекули, които по редица причини трябва да се приемат за неживи. Границите са условни, приема се, че внасят удобство и ред. Лично аз не ги обичам. Ама ще се обоснова защо. Очевидно пречат на мнозина да си представят химията на плавния преход от едно вещество към друго, от органична материя към неорганична и т.н., а очакват някакво рязко разграничаване и посочване на конкретен своеобразен край на неживото и начало на живото - ясно и категорично. Е, нема такъв филм. Същото е мнението ми и за разграничаването на видовете, откъдето произтичат пък всички недоразумения с "липсващи звена" и прочее. Ама това е то биологията - колекциониране на марки\nПърво и най-важно условие при разглеждането на изброените по-долу варианти и експерименти е да се разбере, че при съответните условия, възпроизведени в експериментите, произтичащите процеси и реакции са спонтанни и неизбежно следствие! Неорганичният синтез на органични съединения, или биопоеза (биогенеза), както Бернал нарича процеса, по нищо не се различава от останалите неорганични процеси, включително и от тези, които се осъществяват днес. Но тъй като условията на първичната атмосфера са се различавали коренно от условията на съвременната въздушна обвивка на земята, то и продуктите на тези процеси също са се различавали.Самите процеси обаче, довели до образуването на абиогенни органични съединения, с нищо не се различават например от процесите на образуване на облаците или на кристализирането на солите по дъното на пресъхваща лагуна.\nТа по-интересно е да се знае кои са факторите, които са управлявали процесите, довели до синтеза и натрупването на органични вещества с абиогенен произход. Какъв е бил добивът от тези процеси. При какви условия са се концентрирали, съхранявали и усложнявали тези вещества. При какви условия се е осъществил преходът от предживата към живата материя.\nОпит на Мюлер. Осъществил е опита си още като студент. Използвал е сравнително просто устроен апарат - система от колби, в която чрез два електрода, запоени в стената й един срещу друг, се създава изкуствена мълния (електрическа искра). Едната колба се напълва с вода, а другата - със смес от газове (водород, метан, амоняк и др.). Системата е херметична. Общо казано, в долната част на апарата кипи вода, а в горната периодично се предизвиквали електрични изпразвания. През определени интервали от време се анализира качествения състав на разтвора и количествени измервания. Опитът продължил 175 часа. В първите 25 часа се образували предимно циановодород и алдехиди. След това тяхната концентрация престанала да нараства, а започнали да се образуват аминокиселини. След 125-тия час концентрацията на аминокиселините престанала да се увеличава, а количеството на амоняка, циановодорода и алдехидите продължило да намалява. Мюлер допуснал, че в този период е настъпило равновесие или участвие в други процеси. По-късно била установена полимеризация на аминокиселините, която не е била отчетена от Мюлер. Опитите на Мюлер са повтаряни многократно от различни учени в различни държави по света.\nОпити на Уилсън и Понамперума. При добавяне на сяра в разтвора, използван от Мюлер, Уилсън получава дълги молекули от синтезирания полимер. Установени били също така ципи по повърхността на разтвора с площ около 1 см2, по всяка вероятност ПАВ. Понамперума и неговите сътрудници повтарят опитите на Мюлер, но използват като източник на енергия УВ-лъчи. Получават аминокиселини и пурини, тоест градивните елементи на белтъците и нуклеиновите киселини. При подбор на определени условия те получават дори полимери от тях.\nОпити на Оро и Фокс. Те доказват, че за образуването на големи органични молекули от по-малки, наличието на на УВ-светлина не е задължително условие. При обикновено нагряване на средата се получават сходни резултати. В условията на първична атмосфера малките органични молекули се синтезирали за сметка на УВ-лъчите на Слънцето или на електричните бури. Но за следващите етапи на еволюцията на материята и за ранния живот тези условия са противопоказни. Като се има предвид това, следва, че при прехода от нежива към жива материя са били използвани други източници на енергия. При едни от опитите си Оро поставя водни смеси от прости органични молекули за няколко дни при различна температура - от 20 до 150 градуса С. В разтворите на формалдехид с хидроксиламин и на формалдехид с хидразин, а също и в разтворите, съдържащи циановодород, в края на опита се синтезират аминокиселини. При други опити с използването на същите температури аминокиселините полимеризират.\nФкс обръща по-специално внимание на факта, че при свързването на две аминокиселини с пептидна връзка, се отделя вода. И тъй като процесите на полимеризация са съпроводени с дехидратиране, то очевидно скоростта на тези реакции ще зависи от количеството отделяна вода в сситемата, от обезводняването й. Подобни съображения дават основание на Фокс да предположи, че ранното развитие на живота е ставало близо до вулканите. Показва това в следния опит. Безводна смес от аминокиселини се загрява до 170 градуса С. Свързват се в полипептидни вериги. Разбира се, активността на така синтезираните белтъчни молекули е ниска, но в ранните етапи на възникване на живата материя е било напълно достатъчно първите белтъчни молекули да проявят някаква, била и слаба, каталитична активност. Друго много съществено свойство на белтъкоподобните съединения е това, че последователността на аминокиселините в техните полипептидни вериги няма случаен характер, закономерна е!!!\nТрети, не по-малко съществен резултат е образуването на сферични образувания, изградени от термични протеноиди, получени чрез промиване на горещата смес от полимери с водни солеви разтвори. Получените гранули, пренесени в друг разтвор, различен по концентрация от изходния, реагират по специфичен начин - реагират на промяната на осмотичното налягане, както реагират живите клетки. Това е категорично доказателство, че имат полупропускливи мембрани.\nДруги много важни опити на Фокс и сътрудниците му доказват, че подредеността на аминокиселините в полипептидната верига може да определя реда на нуклеотидите в полинуклеотидната верига. При добавяне на смес от нуклеотиди към полиглицинов полипептид се образуват къси участъци от полигуанин. Известно е, че един от кодоните, който определя мястото на глицина в полипептидната верига, е ГГГ.\nПопов, Петър, Теория на еволюцията, 1999\nBenton & Harper, Introduction to Paleobiology and the Fossil Record, 2009\nИ разбира се "Звездни дневници", Станислав Лем\nПоредна порция Лем\nКакто е известно, еволюцията е или масово изяждане на по-слабите от по-силните, тоест зооцид, или заговор на по-слабите срещу по-силните, тоест паразитно съществуване. В морално отношение чиста съвест имат само зелените растения, тъй като те живеят за собствена сметка, теглейки дивиденти от слънчевата банка. Затова предвидих хлорофилизация на всичко живо, като обърнах специално внимание на облистения човек. Понеже по този начин му изпразвах корема, поставих там увеличената нервна система, естествено без да правя всички тези неща директно, защото разполагах само с един електрон. Просто реших, след като се консултирах с професора, да въведа като основен закон на еволюцията, която щеше да протече в Новия Незадължен Космос, правилото за почтено поведение на всяко живо същество спрямо останалите. Обмислих също несравнимо по-естетично самото тяло, оформих по-деликатна сексуалност и направих много други подобрения, които едва ли има нужда да изреждам, защото кръв капе от сърцето ми само като си припомня тези грандиозни намерения. Важното е, че в края на септември нашето Оръдие за Сътворението на Света беше готово, както и неговият електронен снаряд. Оставаше само да се направят някои особено сложни изчисления, с които се заеха професорът и неговите асистенти, тъй като насочването на снаряда към целта във времето (а по-скоро мъничко извън него) беше изключително прецизна операция.\nИз "осемнадесето пътешествие"\nСега нататък по темата:\nОпити на Калвин. Калвин не споделя мнението на Фокс, че дехидратацията задължително трябва да става в безводна система. Той установява експериментално, че полимеризация на аминокиселини, съпроводена с дехидратация, се осъществява и във водна среда. Доказва също, че циановодородът може да свързва водните молекули на "първичния бульон", а наличието на циановодород е показано по експериментален начин от Мюлер.\nВпоследствие Калвин установява, че подобно дехитратиращо свойство, но в много по-голяма степен, имат и други цианови съединения - цианамид и дицианамид. С тяхна помощ молекулите се полимеризират при нормална температура и в силно разреден "бульон". По такъв начин той доказва, че в условията на абиогенен синтез заедно с други продукти съществуват и молекули, които играят ролята на първични катализатори. Активността им е била ниска, но достатъчна, за да даде насоченост на протичащите химични процеси.\nТова са само малка част от провежданите опити за абиогенен синтез на органични молекули. Резултатите са показателни за това, че в условията, които моделират първичната атмосфера, органични молекули могат да се получат по абиогенен път по най-различни начини, при най-разнообразни условия на средата и за сметка на различни източници на енергия. Задължителни са само две условия - безкислородна атмосфера и наличие на всички химични елементи, необходими за синтеза на органични молекули. Процесът вероятно е настъпвал с честота, с каквато днес например се образуват дъждовните капки.\nСледваща крачка в еволюцията на материята е образуването на различни полимери от тези органични молекули. Ако образуването на органични молекули по абиогенен начин и тяхното полимеризиране в протеиноиди са началните етапи на биопоезата, то самата биопоеза по-нататък преминава през още много стадии.\nКоацервация. Терминът е предложен от Бунденберг де Йног, за да означи групирането на органични молекули с абиогенен произход в малки частици, коацерватни капки, или както е по-точно да се наричат - коацерватни агрегати. Подобни частици могат да бъдат получени, когато мехурчета газ се пропуска през морска вода. Приема се, че запенването на водата в моретата и океаните вследствие на разбиването на вълните е играло важна роля при образуването на коацерватните агрегати. При такъв тип коацервация участват поляризирани молекули (с хидрофилна група в единия край и с хидрофобна в другия). Те имат определена повърхностна активност и се стремят да образуват мембрани на повърхността на водата с дебелина 1 молекула, като се ориентират с хидрофилните краища към водата, а с хидрофобните - към въздуха. Когато под удара на вълните се откъсне малка капка с такава молекулна мембрана, молекулите й отново се подреждат с хидрофилните краища към водната капчица, като по този начин я обграждат радиално. Така се образува коацерватен агрегат. Ако при попадането си във вода той потъне, там молекулите ще се пренаредят така, че ще образуват двуслойна мембрана. Във вътрешния слой молекулите ще са насочени с хидрофилните краища към капката, а във външния слой - с хидрофилни краища към окръжаващата вода. Хидрофобните краища от двата слоя се насочват едни към други. Така се образува трайна коацерватна капка.\nСходен по механизъм процес е образуването на мембрани. По принцип образуването на първичните мембрани е много сходно с образуването на коацерватните капки. Важно е да се отбележи, че именно благодарение на мембраните живата материя се отличава от неживата по химичен състав и енергийно равнище. Щом съществува мембрана, тя проявява повърхностна активност, която води до възникване на метаболизъм, в резултат на който се изменят концентрациите на веществата от двете страни на мембраната. Говорейки за първични мембрани, трябва да уточним, че каквато и да е мембрана от полярни молекули може да създава и запазва такива различия в концентрациите, щом улеснява дифузията на едни молекули, а възпрепятства дифузията на други - избирателна пропускливост. Появява се разлика в осмотичното налягане от двете страни на мембраната.\nИ така при наличие на мембрана получаваме метаболизъм като следствие. Това най-общо е процес на приемане и отделяне на вещества, придружен от верига междинни процеси. В съвременните организми има два типа такива процеси - хранене и дишане. В ранните етапи от еволюцията на живата материя храненето вероятно се е осъществявало по възможно най-опростения начин - на повърхността на образуваните мембрани са се адсорбирали глобулни молекули, които са отдавали свои групи на най-близката полярна молекула, тя ги е предавала на съседната и т.н.\nПредшественици на фотосинтезата и дишането пък са сходни реакции при неорганични съединения, демонстрирани от Граник в неговия фотогалваничен модел. За ядро на системата Граник използва широко разпространения в земната кора минерал магнетит. В кристалната решентка на магнетита йоните на двувалентното и тривалентно желязо са разпределени по такъв начин, че могат да приемат и предават електрони. Освен това магнетитът поглъща светлина и има свойствата на полупроводник. Ако на повърхността на минерала е адсорбиран тънък слой от други вещества, то като поглъща слънчева светлина магнетитът ще действа като редуктор или като окислител. Ако например магнетитът е покрит с тънък слой железен сулфид, при падането си по повърхността светлинните кванти ще предизвикат движение на електрони от вътрешността на магнетита към повърхността. Бисулфидните групи ще бъдат редуцирани до сулфхидрилни, след което ще се отдели вода. Системата ще действа като редуктор. Ако повърхността на магнетита е покрита с тривалентен железен хидроксид и манганов оксид, при поглъщането на светлинни кванти електроните ще преминават от йоните на хидроксида през йоните на желязото към вътрешността на кристала. В резултат на това хидроксилните йони ще се окисляват до вода и ще се отделя атомен кислород. Системата ще действа като окислител. Подобна система би могла да служи като неорганичен доставчик на енергия. Макар и недотам ефективна е играела важна роля в началните етапи от еволюцията на живата материя.\nРазглеждането на биопоезата на стадии, или стъпчица по стъпчица, би трябвало да покаже, че тези процеси по нищо не се отличават от протичащите и днес в неживата природа. Надявам се, че по този начин ще се коригира погрешното схващане на мнозина, че химията, случваща се в живите организми, е коренно различна от тази в околната среда. Нищо подобно, същата си е. А постепенното усложняване и заменяне на компонентите на дадена система с органични такива е с цел по-добра ефективност и вероятно е било "направлявано" от своеобразен естествен подбор, който е благоприятствал по-ефективните варианти за сметка на други. Модел на подобна еволюция в система in vitro досега не е създаден. Сещате се защо. За наблюдаване действието на естествения отбор е нужна смяна на хиляди поколения. В последно време обаче се разработват компютърни модели, които са много полезни и информативни.\nНики Орлов 2\nlila_va, ПОЗДРАВЛЕНИЯ ЗА ТРУДА!!!\nНаистина успях да допълня представата си за научната теория за възникването на живота. Благодарен съм за което! Вероятно ще има и други, които ще се ползват от труда ти.\nМного би ми се искало да го продължиш до този етап, в който започва да се наблюдава размножаване. Така трудът ти наистина ще придобие цялостност, според мен. До тук даваш важна част от обясненията за произхода на живота. Но, за мен поне, възникването на живота грубо може да се разглежда като процес с начало и край. Като ти си разгледала началото и си стигнала някъде до около средата, а края на процеса за мен е най-общо казано - придобиването на способността за размножаване. Надявам се и ще се радвам да продължиш и да стигнеш до там!\nНай-елементарните вируси имат РНК. Тук някъде бях пускал една статия за т. нар. РНК свят:\nПрочети я внимателно!!!\nта явно еволюцията върви от РНК към ДНК.\nИначе способност да се възпроизвеждат имат и някои белтъчни молекули /напр. приони/.\nАпелирам да спрем да пишем коментари, въпроси и критики (или каквото и да е) в тази тема, преди lila_va да е довършила своето изложение.\nНека почакаме няколко дни да завърши труда си - мисля, че е толерантно да постъпим така! Аз също нямам търпение да попитам някои неща.\nПосле, знам, всички ще имаме въпроси, забележки и т.н. Нека за сега се въздържим за да не се разводни, както става често, а да бъде по-пригледно - да коментираме после цялостното становище. Така ми се струва и по справедливо!\nи пак на края:\nМОЛЯ изчакайте ВЪЗДРЪЖТЕ СЕ ОТ КОМЕНТАРИ преди lila_va да е завършила...!!!\nP.S: lila_va, нали ще довършиш започнатото?!?\nТемата ще бъде продължена, разбира се, това е само началото. Но няма проблем да питате, коментирате и допълвате, ако прецените, че е нужно.\nСириус, някои от експериментите, които съм изброила, показват именно полимеризиране на нуклеотиди и образуване на нуклеинови киселини. По-нататък ще допълня и следващите етапи...\nЗначи въпросния естествен подбор в първите етапи на образуването на деляща се клетка, не е наблюдаван.\nИма обяснение за това, но няма доказателство в смисъла на науката.\nЗависи какво разбираш под доказателство. "Доказателство в смисъла на науката" не е само директното наблюдаване, има и други методи\nПросто ей така:\n"Въпреки всички неудобства и страдания, които бях принуден да изживея, доволен съм от крайния резултат, защото той ми възвърна разклатената от космическите мошеници вяра във вродената почтеност на електронните мозъци. Приятно е все пак да знаеш, че само човекът може да бъде негодник."\nИз "Единайсето пътешествие", Лем\nПродължавам с вълнуващата тема за възникване на възпроизводството.\nС придобиването на способност за възпроизводство, веднъж възникнал животът е бил в състояние да се самопродължава. Сега е трудно да си представи човек, че възпроизвеждането на молекули също се е появило на основата на прости реакции, протичали в неживата материя. Бернал подчертава, че по мнението на много биохимици животът започва там и тогава, когато и където са се образували нуклеиновите киселини, в чиято молекула е записана наследствената информация.\nОсновният принцип на възпроизводството действа още при кристализацията, когато молекулите на кристала последователно и закономерно взаимодействат с йоните на разтвора, където той се е образувал. Това е възпроизводство в смисъла на намножаване и е много по-разпространен процес. За да се възпроизведе даден обект, е необходимо той да бъде копиран. То се осъществява по следния механизъм: свързване на малки молекули, при което се изгражда точно копие на обекта. Такъв обект е линеен полимер и е изграден от поредица субединици, разположени последователно. Животът се характеризира с растеж и метаболизъм, така че при копирането обектът трябва по някакъв начин да предава информацията за осъществяването на тези процеси. Линейният хомополимер е изграден от еднакви субединици и не може да носи такава информация (не знаене . Копиращият се обект трябва да представлява линеен хетерополимер.\nВажно е да се отбележи, че от гледна точка на кристалохимията молекулата на линейния хетерополимер е по-устойчива, ако е спирално завита! Такава структура в сегашната природа е характерна за НК и белтъците. Потвърждение на идеята за стабилност на спиралната конфигурация на молекулите на възпроизвеждащия се обект може да се намери в някои опити на Калвин. Променяйки температурата или рН на средата, той принуждава спирално завити пептидни вериги да се деспирализират. При възстановяване на първоначалните условия веригите отново се спирализират по същия начин, както са били в началото. Следователно спирализацията на линейните полимери не е свойство, характерно само за живата природа, а зависи преди всичко от термодинамичните свойства на полимерите. Но всичко това засяга само вторичната структура на копиращите се молекули. Възниква въпросът каква е била тяхната първична структура, дали е съществувала някаква закономерна последователност на съставящите субединици?\nОтговор на тези въпроси може да се открие в някои от опитите на Фокс. По-горе споменах, че в синтезираните от тях по абиогенен път протеиноиди се забелязва ясно изразена закономерност. Фактът, че тези "подредени" протеиноиди са синтезирани по абиогенен път и при липса на НК в сситемата, недвусмислено показва, че в етапа на предживата материя е бил възможен синтез на подредени полимери, които могат да се нарекат самоподреждащи се. При това без нужда от живи организми или дори НК. От такива самоподреждащи се полимери е напълно възможно да са произлезли първите белтъкоподобни съединения. Порядъкът на съставящите ги субединици вероятно се обуславя от тримерната структура и електронната конфигурация на молекулите на изграждащите ги аминокиселини. Такива подредени полимери биха могли да възникнат с равна вероятност в каквато и да е среда - и в гореща и безводна, и във водна и с умерена температура...\nМного е вероятно по същото време да са протичали реакции между синтезираните по абиогенен начин подредени протеиноиди и НК, също с абиогенен произход.\nДа вземем да обърнем по-специално внимание на генетичния код. Така, де, много хора смятат, че именно там е заключено доказателството за интелигентен замисъл. Както видяхме обаче, резултатите от опитите на Фокс показват, че абиогенният синтез на нуклеотиди и полинуклеотиди е съвсем реален. Подобни експерименти провежда и Орджъл, който доказва, че авторепликация на полинуклеотидни вериги може да се осъществи без наличие на ензимни системи. Тоест самовъзпроизвеждащи се полинуклеотиди могат да бъдат създавани по абиогенен път. Например, ако се смесят разтвори на аденин и урацил, в сместа се образуват кристали, съставени от смесени димери, в които двата нуклеотида са свързани с водородни връзки. Аналогични резултати се получават и при смесване на гуанин и цитозин. Същевременно при смесването на аденин-цитозин и гуанин-урацил (некомплементарни двойки) димери не се получават.\nДруг опит показва, че полиуридилова киселина и аденозин-5'-фосфат в разреден разтвор, без ензими, образуват устойчива двуверижна спирала. Подобен резултат се получава и в разтвор от полицитидилат и гуанозин-5'-фосфат... Накратко казано полинуклеотидната верига може да служи като матрица за ориентацията на други мононуклеотиди без участието на ензими. Всичко това показва, че свойството да образуват двойки е характерно за базите и че възпроизводството на полинуклеотидни вериги велоятно се е осъществявало в абиотични условия дълго преди появата на ензимите. Или както аз обичам да казвам, а то е и очевидно, интелигентна намеса е необходима по-скоро за възпрепятстване на иначе естествено протичащия си процес на абиогенна полимеризация\nДотук с опитите. Идеите, които ще нахвърлям по-нататък за появата и еволюцията на генетичния код, имат по-скоро хипотетичен характер, макар и стъпили на солидни основания.\nВ живата природа синтезът на полипептидни вериги става с посредничеството на молекули тРНК (транспортна). При всички видове тРНК е представена с малки молекули (прибл. 80 бази) и има много общи свойства. Това доказва древния произход на тРНК. Записването, предаването и реализирането на наследствена информация се осъществява чрез триплетен (кодонът е съставен от три последователни нуклеотида), универсален (мястото на дадена аминокиселина в полипептидната верига се определя от едни и същи триплети при всички организми) и изроден (някои аминокиселини се кодират едновременно от няколко триплета) генетичен код. Когато няколко триплета определят мястото на една и съща аминокиселина, те се различават помежду си по последния нуклеотид. Например мястото на аланина се определя от следните триплети - ГЦЦ, ГЦГ, ГЦУ. Въз основа на това може да се предположи, че в ранните етапи от зараждането на живота първичният генетичен код е бил двуплетен. Това дава възможност за 4^2 = 16 различни комбинации. В повечето експерименти, доказващи абиогенния синтез на аминокиселините, са получени не всичките 20, а само 10-12 от тях. Възможните 16 комбинации от двуплети вероятно напълно са задоволявали предбиологичната еволюция на материята. Има и противоречия - всички днес живеещи организми притежават триплетен генетичен код.\nMagister militum 1\nКоацервацията е силен аргумент особенно ако има в наличност свободни реакционни химически структури - например белтъчните полипептидни вериги имат забележителното свойство да самоагрерират.В тези случаи отделните белтъчни субединици агрегират в по-големи единици, а те от своя страна образуват още по-големи и по-сложни структури.При самоагрегацията отделните полипептидни вериги не се свързват с ковалентни връзки, а с по-слаби - водородни.Вероятно физичния смисъл на явлението самоагрегация е, че свободната енергия при образуваните агрегати е по-малка, отколкото при единичните полипетидни вериги.Способност да самоагрегират притежават редица вирусни, животински и растителни белтъци.Интересно е да се отбележи , че при подходящи рН, солева концетрация, температура и др. белтъчните агрегати се дезагрегират частично или изцяло, като се получават изходните полипептидни вериги.\nМоже би трябва да се каже, че не само полипетидните вериги могат да самоагрегират, а и самите мономерни единици - аминокиселините, не подлежи на съмнение могат да се групират в определена последователност, образувайки полипептидни вериги с различна дължина без участието на ензимни комплекси, рибозоми, нуклеинови киселини или пък "интелигентен дизайнер".Спонтанното образуване на прости линейни полипетидни вериги от свободни мономери е едно от интересните свойства на аминокиселините и направените многобройни експерименти недвусмислено го доказват.Елонгацията (нарастването) на полипетидната верига в естествени условия се извършва винаги от N към С края като вероятно една от причината за това освен по-голямата реакционна способност на С-края е следната възможност - присъединяването на молекула вода към С-края води до образуване на стабилна СООН група което спира нарастването на полипетидната верига, а при отделяне на молекула вода карбоксилната група се разкъсва и нарастването на полипетидната верига се иницира.\nОт изложеното обаче, не става ясно какво имаш предвид под - " Те имат определена повърхностна активност и се стремят да образуват мембрани на повърхността на водата с дебелина 1 молекула.."\nЩом дебелината е 1 молекула, как в такава еднослойна мембрана молекулите ще успеят да се наредят с хидрофилните си краища към водата, а с хидрофобните към въздуха.\nИ още нещо неясно - " Така се образува коацерватен агрегат. Ако при попадането си във вода той потъне, там молекулите ще се пренаредят така, че ще образуват двуслойна мембрана. Във вътрешния слой молекулите ще са насочени с хидрофилните краища към капката, а във външния слой - с хидрофилни краища към окръжаващата вода. Хидрофобните краища от двата слоя се насочват едни към други. Така се образува трайна коацерватна капка.... "\nДобре, но какви сили поддържат хидрофилните краища (глави) на молекулите плътно една до друга в двата слоя така, че молекулите да не се разпръснат и при най-малкото механично въздействие?\nВсяка молекула има хидрофобен и хидрофилен край. В един такъв повърхностен слой хидрофобният е ориентиран към въздуха, а хидрофилният - надолу към водата.\nСъщите сили, които държат хидрофобните краища далече от водата и обратното. Да им се противопоставиш е като да събереш едноименните полюси на магнит\nПубликува Май 14, 2012 (edited)\nМолекулите имат хидрофобен и хидрофилен край. Те реагират на вода. А помежду си привличат ли се, та да се крепят една до друга, да се получи що-годе устойчива мембрана.\nОф корпсе. Хидрофилният край се ориентира към водните молекули, а хидрофбния край - към другите хидрофобни краища на съседните молекули, така че получават капки. Учил ли си биология и химия между 7 и 11 клас?\nМоже би ще ти е интересно да попрочетеш нещо:\nРедактирано Май 14, 2012 от Last roman\nЛилаве, опитай се да разбереш въпроса.\nЕее, ама опитай да разбереш отговора пък и ти\nСпонтанното образуване на капки "затваря" хидрофобните краища на молекулите във вътрешността на една такава капка. Молекулите не могат да се разпръснат, защото това би означавало да се изложат хидрофобните краища на досег с водата, което няма как да стане, те "бягат" от нея, насочват се към вътрешността. То това е нещо елементарно А в примера, който аз съм дала, е дообяснено как може да се образува и двойна такава мембрана.\nДе да знам, може аз да не умея да обяснявам ясно. Има и доста илюстрации в интернет, за по-нагледно...\nНа гранична повърхност вода-въздух това е възможно, въпроса ми бе как ще се реализира тази подредба ако молекулите са изцяло потопени във вода и нямат непосредствен контакт с възуха - например в по-дълбоките слоеве на водните басейни, под границата вода-въздух.\nОсвен хидрофобните сили между опашките, за да се образуват агрегати или да възникне някаква подредба, между полярните глави на молекулите протичат и електростатични сили.\nАми обяснено е по-горе. Образуват двуслойни мембрани без отворени краища. Така се срещат хидрофобен край с хидрофобен край и хидрофилен с вода.\nИ? На мен нещо ми убягва тук смисълът на въпроса. Междумолекулните сили и взаимодействия се наблюдават не само при коацерватите. Те дори не са мистерия някаква, която да заслужава внимание. Просто потяпаш ножа с масло в горещия чай и виждаш как се образува хидрофобен слой, а не разпръснати хидрофобни молекули\nНе става дума за мистерия.Нали за да обясниш как се образува коацерватна капка, трябва да стане ясно как молекулите си взаимодействат за да се групират в такава структура.Ти казваш, че хидрофобните опашки взаимодействат,добре аз те допълвам като казвам, че освен хидрофобни взаимодействия има и електростатични взаимодействия между полярните глави на молекулите.Това е .\nРедактирано Май 25, 2012 от Magister militum\nБлагодаря за допълнението значи Гледам да не натоварвам и без друго обемистата тема (предстои още доста по нея) с неща, които ми се струват странични. Но ако прецените, че някъде е неясно, какво пък, допълвайте, коригирайте...\nСлед малко ще има още.\nФотосинтеза и кислородно дишане\nАсимилационните процеси са едно от основните свойства на съвременната жива природа. Представляват доста сложна верига от последователни биохимични реакции. Произлизат, както и другите свойства на живата природа, от много по-прости и по-малко ефективни реакции.\nВероятно и най-ранната жива материя, а също така и неживите макромолекули са имали своеобразни мутантни форми. Подобен процес се е осъществявал чрез много малки промени в молекулите при тяхното образуване и нарастване. Приема се, че в ранни геологични времена в резултат на такива мутации са се обособили органични макромолекулни комплекси, които наред с останалите свойства на живата материя са придобили и свойството да фотосинтезират.\nЗа първичните фотосинтезиращи организми фотосинтезата е станала основен източник на енергия, тъй като превъзхожда всички останали начини на метаболизъм. Много е важно да се отбележи, че краен резултат от първичната фотосинтеза е натрупването на кислород в безкислородната до този момент атмосфера. Това, разбира се, е ставало много бавно – процесът е отнел приблизително 2 млрд. години. И едва след това става възможна появата на кислородното дишане. Вероятно отново по пътя на мутации. Кислородното дишане е процес, противоположен на фотосинтезата. Между двата процеса има много общи черти, като по-важни са следните:\n1.И двата процеса са високоенергийни.\n2.И двата процеса се осъществяват от сходни молекули – хемоглобин и хлорофил.\nКислородното дишане е свойствено за всички съвременни аеробни организми. От сега съществуващите аеробни бактерии има някои, които са факултативни анаероби и са способни при намаляване на количеството кислород в средата под определен критичен минимум (около 0.21%) да преминават към ферментация.\nДнес живеещите микроорганизми използват много по-разнообразни начини за получаване на енергия в сравнение с висшите организми. От това може да се съди за евентуалните механизми за получаване на енергия при първите живи организми. Един от най-разпространените процеси при днешните прокариотни организми е ферментацията. Независимо от разнообразието си ферментационните процеси са еднакви по същността си и са много близки до дишането. Представляват процес на пренос на електрони от донорна до реципиентна молекула (екзергонични оксиредукционни реакции). При кислородното дишане крайният акцептор на електрона е кислородът, който се редуцира до вода. Микроорганизмите използват като акцептори на електрони и органични, и неорганични съединения. В зависимост от това метаболизмът им се дели на няколко основни групи:\n1.С използване на слънчева светлина.\n2.С използване на енергия от оксиредукционни (тъмнинни) реакции.\nВтората група обединява няколко варианта:\n- кислородно дишане – краен акцептор на електрона е кислородът;\n- безкислородно дишане – краен акцептор на електрона е неорганично вещество;\n- ферментация – краен акцептор на електрони е органично вещество.\nТова разнообразие на метаболитните процеси при микроорганизмите ни представя прехода от безкислороден към кислороден начин на живот.\nСпоред Беркнер и Маршал аеробното дишане като реакция на увеличеното количество кислород в средата не е възникнало изведнъж, защото в първите организми не са съществували съответните ензими. Но от гледна точка на геологичното време това е станало сравнително бързо, доколкото свойството да дишат аеробно е давало огромни предимства на организмите, които са го придобили. С развитието на кислородното дишане се е включил в действие и най-древният механизъм за обратна връзка в системата организъм – среда. Той принципно се е осъществявал по следния начин.\nКогато съдържанието на кислород в първичната атмосфера е достигало точката на Пастьор (критична точка на кислородно съдържание), организмите с факултативно аеробно дишане са преминали от ферментация към дишане, тоест изразходват натрупания в атмосферата молекулен кислород. Ако общата маса на факултативно аеробно дишащите организми е била такава, каквато е била биомасата на тогавашните фотосинтезиращи организми, то съдържанието на кислорода в атмосферата се е колебаело около 1% от днешното му количество. При преминаването на кислородното съдържание под тази граница факултативно аеробно дишащите организми са се връщали към ферментацията. При увеличаване на кислородното съдържание вслеметаболизма на фотосинтезиращите организми над точката на Пастьор те отново са преминавали към кислородно дишане и започвали да го изразходват, докато се стигне до нов минимум...\nЕдно от косвените доказателства, че това е било така, е фактът, че точката на Пастьор при днес живеещите факултативно аеробно дишащи организми е една и съща, при това между тях няма филогенетични връзки. Това води до предположението, че и в ранната еволюция метаболитното превключване се е извършвало по същия начин.\nПубликува Юли 16, 2014\nеволюция на рибозомите:\nПубликува Март 19, 2015\nПубликува Март 19, 2015 (edited)\nВ статията си, публикувана в списание Nature Chemistry , екипът описва как са успели да представят реакциите, които произвеждат две и три въглеродни захари, аминокиселини, рибонуклеотиди и глицерол - материали, необходими за метаболизма и за създаването на молекулите на градивните елементи на протеините и рибонуклеинова киселина и също така даващи възможност за създаването на липидите, които образуват клетъчни мембрани.Екип от химици, работещи в MRC лабораторията по молекулярна биология в Кеймбридж твърди, че е открил тайната как е възникнал Животът на Земята преди повече от 4 милиарда години.\nУчените спорят от години различните възможности, които биха могли да доведат до развитието на живот на Земята. Напоследък все повече популярност набира теорията за панспермията - че Животът се е зародил на друго място и е попаднал на нашата планета от комети или някакви други небесни тела.\nПоследните дебати разделят учените като привърженици на една от 3-те хипотези: "РНК-свят", че първо се е изградил метаболизма или че първо са се формирали клетъчните мембрани.\nСхематично представяне на разликите между хипотезите РНК-свят и метаболизма. Илюстрация: Molecular Systems Biology\nХимиците с този нов експеримент вярват, че са намерили начин да покажат, че и трите представи са и правилни, и грешни. Те вярват, че са намерили начин да се покажат, че всичко необходимо за развитието на живота е само сероводород, циановодород и ултравиолетова светлина и че всички тези строителни блокове може да са съществували по едно и също време. В статията си те твърдят, че използвайки само тези три основни съставки, могат да произведат повече от 50 нуклеинови киселини - предшественици на ДНК и РНК молекули.\nАвторите отбелязват, че ранните метеорити са носели със себе си съставки, които ще реагират с азота още в атмосферата, произвеждайки много циановодород. Като се разтвори във вода, той може много лесно да влезе в контакт със сероводорода и в същото време реакциите да са изложени на ултравиолетовата светлина на Слънцето. И това е всичко, което е необходимо, за да започнат нещата да се случват.\nКонстатациите на екипа със сигурност ще предизвика голям интерес в научните и обществените среди и без съмнение ще бъдат тествани и коментирани. Ако това, което твърди екипът, премине проверките, това изследване най-вероятно ще бъде запомнено като едно от най-големите постижения на нашето време.\nИлюстрация към изследването - Nature Chemistry\nРедактирано Март 19, 2015 от Last roman\nПубликува Март 20, 2015\nПоследният обще предшественик на живите организми е съществувал преди цели 13 милиарда години (поне порядъка е верен), така че - твърдо панспермията. (освен ако животът не е възниквал 2 пъти - тогава няма нужда от панспермия.)\nМалко по-различно от това:\n"Учените спорят от години различните възможности, които биха могли да доведат до развитието на живот на Земята. Напоследък все повече популярност набира теорията за панспермията - че Животът се е зародил на друго място и е попаднал на нашата планета от комети или някакви други небесни тела."\nМай все се забравя, че става въпрос за живот на основа белтъчини. Доказан факт от нашето съществуване е, че на база "белтъчен" живот е възможно толкова сложна организация на материята, та да достигне до Гл. мозък при Човек. Който мозък се пита ... как е възникнал?! Пък - това е единственият възможен начин за възникване на свойства Съзнание и Разум, с помощта на които се опознава реалността. Останалите природни структури - не развиват такива свойства - доказано е!\nИзначалните "организационни" структури от химелементи си съществуват в неживата природа и правят околността си с анизотропни свойства. Не може на база тях, да се решава привнасяне на живот. Демек, това което искаме да предпишем на панспермията, е нашето незнание, непознаване на естествените възможни връзки, между веществените частици. Непознаване на физиката за самоорганизация на материята. Само на Земята е имало необходимите и достатъчни условия за по-нататъшно развитие на структурите, до Човек.\nВсички "ръкопляскаме" на 3D и 4D принтерите - по зададена програма и НАЛИЧЕН подходящ изходен материал - се "строи" обект от сложни структурни единици.\nДа, ама как Природата достига до наличен подходящ материал, се пропуска ... в изграждането на хипотезите си за въникване на живот.\nЖивотът може да е възникнал в космоса и да пътува между планетите\nКолониите от бактерии бяха поставени от външната страна на японския модул "Кибо" и там престояха в продължение на три години. Photo credit : JAXA/NASA\n26 юли 2020 г. 08:05 ч.\nСветослав Александров. Ново изследване, проведено от японски учени от външната страна на Международната космическа станция, подкрепя хипотезата за литопанспермията - че животът е възникнал в космоса и впоследствие е бил пренесен между планетите посредством астероиди, комети и планетоиди.\nНаучната статия, описваща резултатите от изследването, бе публикувана днес, на 26-ти юли, в списанието Frontiers in Microbiology. Журналът е престижен и притежава импакт фактор 4.235.\nЗа целта на изследването агрегати от бактерии Deinococcus spp. бяха поставени от външната страна на японския модул "Кибо", който е част от МКС. След три години изследователите провериха дали микроорганизмите са оцелели. Резултатът е изненадващ: практически всички агрегати, които са по-дебели от 0.5 милиметра, съдържат живи бактерии.\nНещо повече - само клетките на повърхността на агрегатите умират, образувайки защитен слой около намиращите се във вътрешността микроорганизми. Тъй като едно пътешествие между Земята и Марс отнема едва няколко месеца, напълно е възможно животът да е възникнал на Червената планета и да е бил пренесен тук. Или обратното - животът да е възникнал на Земята, но да се е разпространил из цялата Слънчева система. Според изследователите един агрегат от бактерии може да остане жизнеспособен между 15 и 45 години - предостатъчно време за цялостното разселване на живота в рамките на една планетарна система!\n"Произходът на живота на Земята е най-голямата мистерия за човешките същества", съобщава д-р Акихико Ямагиши, един от авторите на проучването. "Учените имат коренно различни виждания по въпроса. Някои смятат, че животът е изключително рядък и е възникнал еднократно във Вселената. Други са на мнение, че се среща на всяка планета. Но ако панспермията е възможна, тогава животът трябва да съществува много по-често, отколкото смятахме преди".\nВеликият учен Стивън Хокинг, който почина през 2018 г., бе един от привържениците на хипотезата за панспермията. "Животът може да се разпространи от планета до планета или от звездна система до звездна система, пренесен от метеори", смяташе той.\nИзточник: Frontiers in Microbiology\nПреди 22 минути, SAlexandrov said:\nЕволюцията "разказва" друго. Трябват външни за "живото" условия. На камъните дето имало било бактерии - няма такива условия, т. е., не може да се развие живот така, че да достигне интелект. Саморазвитието и самоорганизацията изискват наличие на много различни материални ресурси в околността на живото. Така, ако няма еволюция на неживата материя, да натрупа връзки в себе си, които да служат за "храна" на живото, то не може да се развива в по-крупни форми, със сложна вътрешна организация на собствените си връзки (за да съществува като цяло - във времето!). Известно е: живото се храни с отрицателна ентропия - преподрежда вътревръзките си, за отклик на външните изменения на полетата... Създава си собствени обвивки - като всяка частица. И, ако не падат отгоре им фотони които да ги разрушават (резонансно), то може да съществуват известно време, като отделна структура. Също е известно, че високочестотните трептения са много в Космоса. Следователно - ако няма външни условия, като тези на Земята - развитието на бактерии и може би малко по-сложни био-структури е до там... Няма вероятност, или много е малка вероятността, за възможен живот, подобен на земния...\nСамата Земя си е направила Обвивките от полета - сложен слоист модел на повърхността си, преди да се пръкне живота от възможни бактериални структури - с промяна на ЕМПоле на Земята, се променят и разнообразяват живите структури, но за сложна организация, като Гл. Мозък при Човек са нужни множество "проба-грешка" опити преди това. Без значение е съществуването на отделни бактерии в космическите тела-камъни и планети (панспермията), ако няма среда за усложняване на био-връзките. Начални образувания - био-структури принципно е възможно, но в никакъв случай не е достатъчно, за да се говори, че имало било живот и другаде, освен на Земята. Кво от туй, че имало бактерии - като няма да се достигне, развитие във времето, до интелект.\nПубликува вчера от 08:00\nЕто и едно популярно - в опит за обяснение на ...\nВ търсене на отговора на големия въпрос – кои сме и от къде идваме?\n„Да се говори, че е имало време, когато не е имало време е също толкова абсурдно, както и да се говори, че човекът е съществувал, когато не е имало човек, или че този свят е съществувал, когато все още не е съществувал свят.“\nСв. Августин „За Божия град“\nЕдин от най-неловките въпроси, на които всеки родител трябва да отговори е „А откъде съм дошъл аз?“. Отговорите варират от натуралистично-реални до анималистично-фантазмени: прословутите „птички и пчелички“. Въпросът придобива съвсем други и доста плашещи измерения, когато се съотнесе към произхода на човечеството. От мистицизма, през религията и науката, този въпрос е получавал и ще получава отговори през цялата неписана и писана човешка история.\nС какво тази тема е толкова вълнуваща и защо е толкова важно да стигнем до смислен и правилен отговор? Тук не става дума просто за вроденото човешко любопитство, нито дори за правилното ни позициониране във Вселената. Става въпрос за бъдещето ни – ако не знаем как се е зародил живота, съответно и ние с него, едва ли можем да направим някаква прогноза за развитието му и за стратегиите за оцеляването ни като вид.\nМитовете за сътворението са не само забавни в своята изобретателност, уникални характеристики и общи сходства, но са и изключително полезни при антропологичен анализ. Ние обаче ще ги прескочим, заедно с не по-малко интересните религиозни концепции, за да се впуснем в безкрайното поле на научните хипотези по въпроса. А те са не по-малко интересни, разнообразни и може би скоро ще ни позволят да намерим и идентифицираме други форми на живот – едно от тези събития, които променят перспективата и света, какъвто го познаваме.\nВсичко започва със супа!\nНо не тази, от която се оплакваме в ресторанта, а супата на Александър Иванович Опарин - съветски биохимик , издигнал още през 1924г. хипотезата за абиогенеза: възникване на живота, чрез спонтанно зараждане на органични молекули от неорганични съединения. Опарин твърди, че „първична супа“ от органични молекули може да бъде създадена в атмосфера без кислород под действието на слънчевата светлина. Тези молекули биха могли да се комбинират по все по-сложни начини, докато не образуват коацерватни капчици. Тези капчици биха "нараснали" чрез сливане с други капчици и биха се "размножили" чрез делене на дъщерни капчици, придобивайки примитивен метаболизъм, при който факторите, които насърчават "клетъчната цялост", оцеляват, а тези, които не - изчезват. Година по-късно, Джон Халдейн дава своя принос към бульона, потвърждавайки тезата на своя колега.\nДвамата полагат основите на революция в теориите за произход на живота, но дали този възглед е толкова революционно нов? Бегъл поглед назад ни препраща чак до Аристотел, който издига идеята за спонтанно самозараждане, твърдейки, че животът се самозаражда от гниеща органична материя, ако трябва да сме точни само в присъствието на „пневма“ – жизнена топлина. Всички сме чували за поне един от експериментите доказващи тази теза – злополучните опити на Жан Баптист ван Хелмонт, фламандски учен от XVII век, предположил, че мишките могат да възникнат от парцали и пшенични ядки, оставени в отворен контейнер в продължение на 3 седмици. По смущаващ обаче е резултатът на Джон Нийдхам. Той нагрява в продължение на 30 минути инфузии на различни вещества, което би трябвало да убие всичко в тях, но въпреки всичко впоследствие наблюдава голям брой организми в епруветките. Трябва да дойде златната за биологията 1859-та година , в която великият Пастьор се досеща за нещо просто, но ефективно – да повтори експеримента на колегата си, при това използвайки бульон, но да запуши колбата със специална извита запушалка, предотвратяваща достъпа на бактерии.\nФиг. 1 Спонтанно самозараждане – биогенеза-абиогенеза. Пътят на научното познание за произхода на живота. В средата е прословутата колба на Пастьор.\nТози път растеж няма – и експериментът е толкова категоричен, че в биологията се утвърждава принципът Omne vivum ex vivo, който поставя категорична граница между живото и неживото. Този привидно затворен кръг на познанието (фиг.1) намира своят изход, чрез експериментите на починалият на днешната дата Фридрих Вьолер.\nПрез 1828 година той пише на Йонс Берцелиус: „Трябва да ви кажа, че мога да произвеждам урея, без да използвам бъбреци на животно, било то човек или куче!“. Вьолер току-що е открил философския камък: превръща неорганичното съединение амониев цианат (NH4(OCN) в органично – урея ((NH2)2CO. Това парченце от пъзела измества границата поставена от Пастьор – да, спонтанно самозараждане няма, защото в момента животът на планетата ни е напълно развит, със завършени екосистеми, но в миналото на Земята, преходът от неживо към живо се е осъществил и първата стъпка в него е била преходът от неорганични към органични съединения.\nПрез 1953а Стенли Милър и Харолд Юри правят известния си експеримент, доказващ че такъв преход е възможен и в далеч по-сериозни мащаби. Охлаждайки реакционна смес от водни пари, амоняк, метан и водород, подложени преди това на нагряване и електрически разряди, те получават смес от органични съединения, между които 5 аминокиселини. Още по-впечатляващ е повторният анализ на запазени колби, съдържащи оригиналните екстракти, извършен през 2011г. при който са идентифицирани 23 аминокиселини.\nСтатията, макар и престояла близо 5 месеца в редакцията на Сайънс и публикувана седмици след публикацията на Уотсън и Крик, предизвиква огромен отзвук. Търсенето на живота трайно преминава от зоната на мистиката, в сферата на влияние на науката. Най-добро обобщение на етапите на преход от неживо към живо, прави ирландският биохимик Джон Бернал:\n⦁ Формиране на биологични мономери (органични молекули, биомаркери).\n⦁ Формиране на биологични полимери (нуклеинови киселини и протеини).\n⦁ Еволюция от молекули към клетки.\nЖивот от небето\nВселената е твърде голяма, за да бъдем уникални – това е един мотив в науката, последователно изграден от наблюденията на Коперник, който, както пише на паметника му във Варшава „спря Слънцето и завъртя Земята“, през Дарвин, който ни поставя в контекста на всички останали живи организми и до Хъбъл, който откривайки други галактики, разширява границите на Вселената отвъд мислимото. При това положение, можем ли да приемем, че животът е уникален и присъщ само на Земята феномен? С огромна вероятност отговорът на този въпрос е „не“.\nОткриването на екзопланетите и търсенето на Земя 2.0 отдавна не е сред широко тиражираните новини, а междувременно списъкът на потвърдените към 16.09.2020 година набъбна на 4277 планети. Над три хиляди от тях са открити с орбиталния телескоп Кеплер, а неговият наследник ТЕС вече има на сметката си 2240 кандидата. От откритите досега екзопланети 55 са в зоната на обитаемост на своите звезди, което ги превръща в потенциални места с наличие на живот.\nНашата слънчева система се оказа не по-малко интересна за астробиологията: оставяйки настрана обичайните заподозрени като Марс, спътниците Европа, Титан, Енцелад и Тритон, последните новини идват от смятаната за абсурдно негостоприемен свят Венера. Откритият там фосфин (PH3), считан с голямо основание за биомаркер, не само фокусира медийното внимание по темата, но и има потенциал да преориентира насоките за търсене на живот в рамките на Слънчевата система.\nТова, с което обаче най-тясно асоциираме живота, са нуклеиновите киселини. Другият потенциален кандидат са протеините, а въпросът кой от двата ключови биополимера се е появил пръв, е съвременния вариант на дилемата за кокошката и яйцето. Актуалното виждане за най-ранно възникналите биополимери е в полза на нуклеиновите киселини. Хипотезата за РНК свят се основава на автокаталитичните способности на рибозимите – молекули, способни да катализират собственото си възпроизводство. Как обаче да сглобим толкова комплексна молекула? Оказва се, че космосът е изключително богат на органични съединения, които могат да подпомогнат синтезата на протонуклеинови киселини. Това е групата на полициклените ароматни въглеводороди (ПАВ), които заедно с фулерените са най-разпространените полиатомни съединения във вселената.\nФиг. 2. Разположена в съзвездието Скорпион, мъглявината Котешка лапичка (NGC 6334) е зона на активно звездообразуване. Зелените облаци са образувани от ПАВ, флуоресциращи под действието на звездното лъчение. Кредит: NASA/JPL-Caltech , Public domain\nИма ги в мъглявини (фиг.2), в междузвездната среда и дори в атмосферата на Титан. Изображението получено с два от инструментите на телескопа Spitzer, дава представа за огромния мащаб в който се простират облаците от потенциални прекурсори на живота. Механизъм, предложен през 2004г. от Симон Николас Платс показва как прото РНК би могла да се синтезира с помощта на ПАВ:\n1) прикрепване на азотните бази към скеле от ПАВ. Този етап се благоприятства от еднаквото разстояние между планарните пръстени на нукелотидите и ароматните пръстени на ПАВ - 0.34 nm.\n2) прикрепване на олигомерен гръбнак. След като нуклеотидните бази са прикрепени (чрез водородни връзки), малки формалдехидни (метанални) олигомери, се свързват чрез ковалентни връзки с тях, както и помежду си, образувайки гъвкав структурен гръбнак.\n3) отделяне на РНК-подобни молекули от ПАВ скелето. Последващ преходен спад на pH на околната среда, отделя молекули с формалдехиден вместо рибозо-фосфатен гръбнак, какъвто е в настоящите НК, но със същото отстояние между базите от 0,34 nm.\n4) след като средата стане по-малко киселинна, се образуват стабилни, частично двуверижни РНК-подобни структури, подобни на рибозимите. Олигомерите на формалдехида биват изместени от по-стабилни рибозо-фосфатни молекули което води до образуването на стабилни автокаталитични комплекси.\nКато вземем предвид и възможността за пряк синтез на азотната база аденин от вода и циановодород, както и получаването на захари, чрез формозната реакция на Бутлеров имаме всички необходими продукти за получаване на РНК, която да добавим в „първичната супа“. Но нужна ли ни е самата супа? Или можем да погледнем по-назад във времето, преди формирането на планетите, в момент в който молекулярните облаци формират протопланетарни дискове? Ако съпоставим времето, необходимо за преминаване през първите два етапа на Бернал, с времето необходимо за формиране на планета в обитаемата зона, може да се окаже, че възникването на прекурсорите на живота в протопланетарни дискове не е чак толкова екзотична идея. Зоните на планетообразуване около млади звезди на възраст 10 милиона (тип Т-Tauri) до не повече от 10 милиарда години (Herbig Ae/Be star) са богати на субмикрометрични прахови частици, които постепенно акретират (струпват се) в по-големи тела наречени планетезимали. Преди това обаче, те предоставят една порьозна, грапава повърхност, смесена с ледени кристали и подложена на лъчението на младата звезда в UV и рентгеновия диапазон. Това, представлява реакционна среда, която би могла да замени каталитичните свойства на ензимите, необходими за синтезирането на сложни биоплоимери. Не случайно един от най-прецизните радиотелескопи – интерферометърът (ALMA) Atacama Large Millimeter/submillimeter Array участва в проект по прецизното изследване на 20 ярки близко разположени протопланетарни диска.\nФиг. 3. Протопланетарен диск около звездата HL Tauri. Снимката е част от проекта DSHARP. Кредит: ALMA (ESO/NAOJ/NRAO), Wikimedia Commons\nИзображението на фиг. 3 е с по-добра ъглова резолюция от аналогични изображения с телескопа Хъбъл, поради това че е заснето в милиметровия диапазон (240 GHz /1.25 mm), който за разлика от видимата светлина не се поглъща от междузвездното вещество. Едва след 60те години на ХХ век, астрономите имат възможност да изучават тъмните и сравнително хладни области в които междузвездната среда се обогатява с все по-комплексни молекули, започвайки от въглероден оксид, метанол или етанол и стигайки до все по-сложни молекулярни видове, включително касаещите произхода на живота.\nПрез 1837г. откривателят на мъглявината Котешка лапичка, астрономът Джон Хершел, едва ли е подозирал, колко емблематично е името на мястото, от което се взира към звездното небе – нос Добра Надежда. Днес, това е надеждата, че животът е по-присъщ на Космоса, че неговите семена са разпилени нашироко в свода над нас, че сме в по-интересна и по-богата на живот Вселена, отколкото някога сме си представяли.\n⦁ Antígona Segura, James F. Kasting, Victoria Meadows, Martin Cohen, John Scalo, David Crisp, Rebecca A.H. Butler, and Giovanna Tinetti.Astrobiology.Dec 2005.706-725. http://doi.org/10.1089/ast.2005.5.706\n⦁ García-Hernández, D., Manchado, A., et al. (2010). Formation of fullerenes in H-containing planetary nebulae. The Astrophysical Journal Letters, 724(1), L39.\n⦁ Zhao, L., Kaiser, R. I., et al. (2018). Low-temperature formation of polycyclic aromatic hydrocarbons in Titan’s atmosphere. Nature Astronomy, 2(12), 973-979. doi:10.1038/s41550-018-0585-y\n⦁ Platts, S. N. (2004). The PAH World: Discotic polynuclear aromatic compounds as a mesophase scaffolding at the origin of life.\n⦁ Списък на откритите досега екзопланети ⦁ (https://exoplanetarchive.ipac.caltech.edu).\n⦁ Списък на планетите в зоната на обитаемост ⦁ (http://phl.upr.edu/projects/habitable-exoplanets-catalog/)\n⦁ Проектът DSHARP ⦁ (https://almascience.eso.org/almadata/lp/DSHARP/)\nАвторът д-р Петър Ефтимов е преподавател е главен асистент в катедра "Цитология, хистология и ембриология“ на Софийския университет "Св. Климент Охридски". Занимава се активно с популяризация на науката като участва редовно в Софийския фестивал на науката, а през 2016 г. става победител в националния конкурс „Famelab – Лаборатория за слава“. Предстои му да защити и магистърска степен по Астрономия и популяризация на науката.\nОт scaner, Преди 2 часа in Теоретична Физика


Twitter пуска функцията Circle - Технологии — Стандарт Нюз\nTwitter пуска функцията Circle\nСлед като Twitter започна да тества функцията Circle по-рано този месец с ограничена група потребители, сега социалната мрежа започва да я разпространява за повече потребители. Функцията позволява на потребителите да изпращат туитове до конкретна група хора, а не до целия Twitter.\nВ момента не е ясно колко хора в момента имат достъп до Circle, а според говорителят на Twitter Джоузеф Нунес, функцията все още е в тестови процес.\nПотребители, които искат достъп до Twitter Circle, трябва да актуализират приложението си Twitter. Когато започнат да пишат туит, ще видят падащо меню в горната част, от което могат да изберат Twitter Circle , за да ограничат своя туит до избрана аудитория, или могат да натиснете Edit , за да добавят или премахнат хора от своя кръг. Twitter няма да уведомява потребителите, ако ги добавя или премахва.\nВ кръга си всеки позлватек може да добави до 150 потребители, независимо дали го следват или не. Потребителите в този кръг ще видят отметка, добавена към туитовете. Туитването за тези хора е почти като да имате частен акаунт, само че приватизира определени туитове, вместо да ограничава достъпа до целия профил.\nХората в кръга няма да могат да ретуират нищо, но все пак могат да изтеглят туитовете. Също така е важно да се имат предвид, че насоките на общността на Twitter продължават да важат, дори ако изпращате своите туитове на по-малка аудитория.\nТагове: Twitter Cicle Функция Туитване Социална Мрежа\n239 24 юни\n212 24 юни\n361 23 юни\n68355 22 юни\n51613 23 юни


Най-очакваните турнета на годината - Webcafe.bg\nMusiccafe 25.05.2016, 18:52\nColdplay ще представят пред света седмия си студиен албум, вероятно и последен в историята на групата. Турнето, както подобава на една от най-добрите групи на живо, ще е в Европа и САЩ. Лондон, Манчестър, Амстердам и Берлин са най-удачните дати през юни. Това може да е последният шанс да видите Крис Мартин и компания на голямата сцена.\n“25“ стана най-продаваният албум на миналата година, така че през тази турнето е направо задължително за Адел. Талантливата певица ще гастролира в почти всяка по-голяма арена в САЩ и Европа. Няма да е изненада, ако съобщим, че билетите за концертите й се харчат като топъл хляб, а някои дати се разпродават буквално за минути.\nАдел е планирала 4 концерта в Амстердам в началото на юни, веднага след това 2 в Париж и 3 в Антверпен. Това обаче е нищо в сравнение с шестте дати, резервирани през август в Лос Анджелис и през септември в Ню Йорк.\nИнституцията The Cure ще върлуват из европейските сцени през октомври. Гласът на Робърт Смит изобщо не се е променил през годините, макар че някои от последните творби на групата не бяха ласкаво посрещнати от критиците. The Cure обаче остават доказано добри изпълнители на живо и идва време феновете да се убедят още веднъж в това.\nТурнето започва през май в САЩ, след което продължава в Австралия, за да стъпи във Великобритания за феставала Isle of Wrigh през септември. Следващият месец са концертите в Скандинавските държави, Германия, Полша и така на юг. Най-близката дестинация е Букурещ на 27 октомври.\nСлед като направи революция с аудио-визуалния и много социален албум „Lemonade“, Бионсе отново ще покаже на стотици хиляди фенове, че не просто може да пее, но и че прави страхотно шоу. Тя е истински звяр на турнетата и през юли ще шества из Европа.\nКонцертите й обаче ще бъдат само в западната и северната част на континента – Великобритания, Германия, Ирландия, Швеция. Разбира се, Париж, Брюксел Милано и Барселона ще видят най-новото й шоу, което включва доста от големите й хитове, връщайки времето чак до Destiny’s Child.\nAC/DC и Аксел Роуз\nТази колаборация на легенди трябва да се види. Концертите на рок динозаврите са наистина малко и само в Европа, като първият е утре, 26 май, в Хамбург. Следва Берн, а през юни шоуто се пренася в Лайпциг, Лондон, Манчестър, Архус (Дания) и Дюселдорф.\nТрябваше да минат повече от две десетилетия, в които нищо не се случиха, за да може Том Йорк и останалите от групата да вложат енергия в нов проект – деветия им студиен албум „A Moon Shaped Pool”. Селекцията буквално взриви медиите и социалните мрежи, а сега е време същото да стане и на живо.\nТурнето ще бъде 5-месечно и вече започна с два концерта в Париж. На 26, 27 и 28 май Radiohead ще свирят на родна земя в Лондон, а останалите възможности да ги видите в Европа са Лион, Барселона, Рейкявик, Санкт Гален (Швейцария) и Лисабон.\n21 юни в Загреб, 2 юли в Загреб и 3 юли в белгийския град Ротселар – това са европейските дати от турнето на магичната Florence + the Machine, което започва по програма на 26 май в Денвър, САЩ.\nТази титанична група няма спирачка, това лято обаче само в САЩ. Същото важи за пънкарите от Blink 182 и рапъра Дрейк.\nХитовете “Push It”, “Special” и “I Think I’m Paranoid” със сигурност ще звучат на живо през лятото. Гръндж иконите от 90-те Garbage вече започнаха в Реймс, а до край на май ще превземат Дортмунд, Франкфурт, Мюнхен, Амстердам и Люксембург. През юни бандата е планирала концерти в Любляна, Милано, Лион, Мадрид и Лондон.\nМежду август и септември и по повод на тяхната 50-та годишнина, Black Sabbath ще бъдат на прощално турне в Северна Америка. „Фактът, че много хора ни помнят е достатъчен за мен. Няма много групи, които да са издържали толкова много време и все още да бъдат смятани за адекватни“, коментира по-рано Ози Озбърн.\nКолкото по-хубаво е времето, толкова по-силна е музиката. Това глади старата максима, която движи фестивалния сезон и събира натясно в няколко месеца грандиозни концерти на любими изпълнители.\nТази година предстоят мащабни и продължителни турнета на звезди от света на поп и рок музиката. Най-сериозните заявки определено идват от предизвикващата масови истерии Адел и некоректната Бионсе, която ще „раздава" „Лимонада".\nЩе има завръщания, но също така ще има и прощални гастроли на любими групи.\nЕто кои са най-очакваните турнета на годината.\nТагове: бионсе, ac/dc, адел, coldplay, поп музика, колдплей, аксел роуз, рок музика, турнета, големи концерти, фестивален сезон


Лошо й се пише на Цветанка Ризова - Разкрития.ком\nНачало Разкрития Лошо й се пише на Цветанка Ризова\nЛошо й се пише на Цветанка Ризова\nIva Nikolova+ 13 август 2021 0 коментара\nМарчева е категорична, че няма да остави нещата така\nЛошо й се пише на Цветанка Ризова след подлия номер, който извъртя на колежките си.\nЗа никого не е тайна, че водещата на „Лице в лице“ излезе в дълга ваканция. В същото време обаче предаването й не пада от екран. Негови водещи станаха Мария Цънцарова и Жени Марчева.\nНовината, че живите предавания ще продължат и през август, никак не се харесала на Цветанка Ризова. Тя тропнала с крак, че не може да остане без дългоочакваната едномесечна почивка. Затова колежките й Мария Цънцарова и Жени Марчева набързо били командировани да поемат предаването.\nИз коридорите на телевизията обаче усилено се говори, че двете били бесни на Ризова, тъй като заради нея си прецакват техните почивки. Мария ще бъде всеки ден на екран до 23 август. След това до 7 септември Жени поема „Лице в лице“. После започва новият телевизионен сезон и Цветанка Ризова отново ще се появи триумфално в ефир.\nТака Цънцарова и Марчева ще имат не повече от две седмици за отпуска, ако изобщо успеят да излязат заради сложната политическа обстановка. В същото време Цветанка цял месец ще го кара безметежно на морето.\nВ Би Ти Ви се шушука, че водещата на „Тази сутрин“ Марчева приела много тежко номера, който Ризова й погодила. Тя се зарекла, че няма да остави нещата така.\nНа Цънцарова също не й било никак приятно. Тя обаче проявявала по-голяма колегиалност и не демонстрирала чак такава злопаметност при подобни ситуации.\nСамата Цветанка Ризова ще прекара целия август на почивка с новия си приятел, пише „Галерия“ . Журналистката отново е на крилете на любовта с гаджето си Красимир Недев. По професия той е адвокат. Двамата с Ризова все по-често се появяват заедно на публични места, пише show.blitz.bg.\nЕтикети: „Лице в лице”, new, Жени Марчева, Мария Цънцарова, Цветанка Ризова


Jungle Dash Mania - Играйте онлайн игри в igrifree.com\nВ Jungle Dash Mania се присъединете към бягството от пустинята от страшна мечка! Тази пустиня не е нищо подобно на останалите. Той е пълен с капани и пречки, които могат да ви забавят! Трябва да тичате възможно най-бързо за сметка на живота си! Тази мечка не е яла нищо от доста дълго време и е толкова нетърпелива. В случай, че предпочитате да не бъдете вечерята му, трябва да внимавате за пречките и да продължите да бягате.\nВсичко, което нашата легенда трябваше да направи, беше да изследваме великолепното открито за определени дни и да оценим времето само, но обстоятелството беше толкова ужасно. Време е за хибернация на мечките! Той донякъде закъсня да си спомни за това обстоятелство, тъй като към момента го преследва голяма ужасяваща мечка. За да му помогнете да изостави мечката, трябва просто да подскочите, когато видите предмет на пода. Нашият светец се движи по-бързо от мечката, но колкото повече удряте препятствията, толкова по-бавно ще получите. Използвайте мишката, за да го отскочите. По същия начин има два различни спонсора, които можете да съберете. Единият е за ускоряване, а другият се използва като предпазна мярка. Ускорете темпото и помогнете на кемпера да избяга от мечката. Най-добър късмет!


Разкриха организирана престъпна група в Пиринско - АГЕНЦИЯ БГ\n9 -има са задържани за срок до 24 часа по Закона за МВР. Те са част от организирана престъпна група за незаконен добив, превоз и продажба на дървесина. Групата е действала на територията на общините Симитли, Разлог и Банско в област Благоевград.\nИзвършват се претърсвания и изземвания на адреси и автомобили, разпитват се свидетели, както и лица, за които има данни, че са съпричастни с дейността на престъпната група. Провеждат се и огледи в четири местности, където е добивана незаконна дървесина.\nАкцията се извършвa от служители в ТС „БОП“ – Благоевград извършват под ръководството и надзора на Специализираната прокуратура.\nagenciaдърваконтрабанданезаконен добивпрестъпна групапрокуратура


Thierry Mugler Alien EDP 90ml Парфюми Цени, оферти и мнения, сравнение на цени и магазини\nТук сте: Начало > Здраве и красота > Парфюми > Thierry Mugler парфюми Дамски > Thierry Mugler Alien EDP 90ml\n154,40 лв 155,00 лв 154,00 лв\nThierry Mugler Alien EDP 90ml Парфюми\nМаркирани оферти за Thierry Mugler Alien EDP 90ml Как са подбрани?\nThierry Mugler Alien Eau de Parfum 90 ml за жени\nThierry Mugler Alien EDP Дамски 90ml\nОписание, детайли - Thierry Mugler Alien EDP 90ml\nМодел: Alien EDP 90ml\nДамски парфюм Уникалният и специфичен аромат на кехлибар и дървесни нотки просто не може да бъде сбъркан в аромата. Този парфюм крие новаторство в модерният кехлибар - талисман с горещ дух, минерал, носещ загадъчна нотка. Дървесното ухание на парфюма се подчертава от кашмира, който стимулира въображението. Връхни нотки: Мандарина, цитруси, кехлибар. Сърдечни нотки: Бели цветя, жасмин,...\nThierry Mugler Alien EDP 90ml пълно описание »\nЦенова графика - Thierry Mugler Alien EDP 90ml\n0,00 лв La Rive Love dance EDP 90ml (0 мнения) 49,00 лв Salvatore Ferragamo F for Fascinating Night EDP 90ml (0 мнения) от 42,71 лв HUGO BOSS HUGO Deep Red EDP 90ml (2 мнения) от 96,85 лв Versace Crystal Noir EDP 90ml (3 мнения)\nНай-добрите оферти за Thierry Mugler Alien EDP 90ml в магазини от други държави:\nУникалният и специфичен аромат на кехлибар и дървесни нотки просто не може да бъде сбъркан в аромата.\nТози парфюм крие новаторство в модерният кехлибар - талисман с горещ дух, минерал, носещ загадъчна нотка.\nДървесното ухание на парфюма се подчертава от кашмира, който стимулира въображението.\nВръхни нотки: Мандарина, цитруси, кехлибар.\nСърдечни нотки: Бели цветя, жасмин, кашмир.\nБазови нотки: Амбра, индийски жасмин, зеленина, портокалов цвят.\nПродукт известен още и като Alien EDP 90 ml, AlienEDP90ml


Начало Новини Какво ще се случи с втората пенсия?\nДеница Сачева поясни какво ще се случи с втората пенсия\nВ изявлението си от днес Деница Сачева отговори на важни въпроси, свързани с пенсиите. Тя коментира какво ще се случи с втората пенсия и възможността за преместване на партидите от частните фондове в НОИ.\nСоциалният министър обясни как точно ще се случи уреждането на правата на осигурените лица, които са пропуснали 5-годишния срок да си прехвърлят средствата от универсалния фонд във Фонд „Пенсии“.\nСачева заяви, че всички, които са пропуснали да упражнят правото си и срокът за това вече е изтекъл, могат да променят своето решение.\nТя допълни, че се отваря шестмесечен прозорец за онези, които трябва да направят индивидуален избор.\n"Не насърчаваме всеки да го направи. А всеки да си направи сметка и да прецени, кое е по-изгодно за него", заяви Сачева. Тя допълни, че за коефициента на редукция ще вземе под внимание периода, в който ще бъде прекратена дотацията от 12% от държавата и периода, в който хората не са се осигурявали в универсален пенсионен фон.\nСпоред социалния министър към момента този процент на редукция е бил несправедлив.\nСачева заяви, че предварителните изчисления показват, че той би могъл да падне под 10%, но все още не е ясно с колко точно и това ще стане ясно при приемането на текста.\nЕдна от идеите е изборът да се прави стъпаловидно, като в началото ще е 1 година, а до 2037 година периодът ще стане 5 години.\nСпоред Сачева, в момента пет години преди пенсия е прекалено кратък срок, за да може бъдещият пенсионер да направи точен и информиран избор, пише БЛИЦ.


Мозъкът трябва да се тренира постоянно. Памет, внимание, логика – всичко това може да ви бъде полезно по всяко време. Ето защо обичаме от време на време да се занимаваме с пъзели, да решаваме кръстословици или гатанки . Имаме само няколко от последните. Те ще тестват перфектно вниманието и логиката ви.


Чарлийз Терън и Кери Уошингтън в „Училището за Добро и Зло” на Пол Фийг - Операция Кино\nот Леда Гочева на 2021-02-23\nКато цяло не харесваме огромната част от произведенията на Пол Фийг – „Лесна услуга” ни беше сравнително забавен, „Шаферки“ му събра много фенове, „Last Christmas” беше доста нетърпим, а въобще няма и да споменаваме „Ловци на духове“. Факт е обаче, че повечето от филмите му (и особено „Шаферки“) са успешни и в резултат той е натрупал достатъчно количество капитал от добра воля, че да продължава да прави доста високопрофилни филми.\nСтава ясно, че Фийг ще режисира адаптация на първия от поредицата от шест „young adult” романа „Училището за Добро и Зло“ („The School for Good and Evil”) – тоест, ясно е, че се точат зъби по франчайз. Както във всички YA поредици, младият каст ще бъде подкрепян от установени и успешни актьори, а в случая, доста типично за проект на Фийг, става дума за първокласни актриси – Чарлийз Терън и Кери Уошингтън. Ясно е, огромни фенове сме на Чарлийз и въпреки че не се кефим на всеки един избор, който прави, веднага виждаме защо е поела ролята в този проект.\nПоредицата „Училището за Добро и Зло” на Соман Чайнани разказва за двете най-добри приятелки Софи и Агата, които са приети в две елитни, противопоставени училища – едното за добри феи, а другото – за лоши, където децата се обучават да бъдат приказни герои и злодеи. Софи има амбиция да бъде легендарна принцеса и да се обучава в Доброто училище и да следва стъпките на Пепеляшка и Снежанка. Агата с готическите си дрехи и неприятната си котка изглежда родена за Злото училище. Двете обаче са приети в обратните на очакванията им институции и трябва да разрешат мистерията как се е случило това.\nКато история ни звучи доста стандартно за такъв тип произведение, но явно книгите са безумно популярни, така че има вероятност филмът да привлече сериозно внимание. Естествено, без дори да проверяваме, знаем, че Чарлийз Терън ще поеме ролята на директорката на Злото училище, а Кери Уошингтън – тази на Доброто. Пределно ясно е колко на място е кастингът, надяваме се обаче Терън и Уошингтън да имат възможност да са по-скоро учителите в „Хари Потър“ (истински герои с интересни персонажи и развитие), отколкото например Кейт Уинслет в „Дивергенти“.\nСтрува ни се, че позатихна манията по поредиците, адаптирани от романи за юноши със специални умения, но ни е ясно, че щом книгите за „Училището за Добро и Зло“ („The School for Good and Evil”) са толкова успешни, беше само въпрос на време и по тях да започне да се подготвя екранизация. Феновете на този тип филми и книги вероятно ще бъдат развълнувани, ние си запазваме правото на скептицизъм по адрес на Пол Фийг, но със сигурност ще хвърлим един поглед на проекта отново, когато започнат да излизат готови кадри.\nThe School for Good and EvilКери УошингтънПол ФийгЧарлийз Терън


Майка и син остават на улицата без пари заради извънредното положение ВИДЕО\nЖената подала и молба за еднократна помощ в "Социално подпомагане"\n28 Апр. 2020, 14:53\nЖена от Кърджали и синът й всеки момент ще останат на улицата без храна заради липсата на доходи. Семейството търси помощ, защото на този етап нито общината, нито държавата може да им помогне.\nПетя е попитала в Община Кърджали дали няма вариант да ги настанят временно в общинско жилище. Оттам обаче обясняват, че за това има процедура и решението взимала. Имало и много чакащи.\nЖената подала и молба за еднократна помощ в "Социално подпомагане". „Всеки български гражданин има право да кандидатства за нужди, породени от здравословен, битов, социален характер и тази помощ е по преценка на социалния работник”, коментира Росица Стоянова, директор "Социално подпомагане" - Кърджали.\nТранспортният министър каза трябва ли да се удължава извънредното положение


Clusia (Clusia rosea), дърво или дърво с автографи: отглеждане, поддържане\nClusia (Clusia rosea), класи или дърво с автографи\nКлузията ( Clusia rosea ) е стайно растение, което е местно за тропическите райони. Със своите прости, лъскави, наситено зелени листа, в противоположни двойки, класията предлага модерен аспект, който идеално се вписва в съвременния интериор: следователно ще го намерите широко използван на рафтовете на големи площи за обзавеждане и декорация ...\nГолемите му размери (дълги от 8 до 20 см) и кожестите листа му дадоха името: „дърво с автограф“, тъй като е възможно да се пише върху листата, като се гравира със заострен предмет, вместо химилка.\nВ естествената си среда растението е полуепифитно: там ще се развие семе, падащо на друго дърво. На закрито във Франция това е умерено растящо зелено растение.\nПрез лятото може да се появят фуниевидни, розови или кремави цветя с диаметър до 5 до 8 см; напомнят на цветя от магнолия. На закрито обаче външният им вид за съжаление е изключителен.\nВнимавайте, растението е отровно при поглъщане.\nПроизход: Западна Индия, Централна и Южна Америка\nЦвят: розови или кремави цветя\nВисочина: до 1,5 м (3 м в естествената си среда)\nИдеален под и изложение за клаузията\nClusia, в тропиците, се отглежда на полусянка в плодородна, хладна, добре дренирана почва. И така, на закрито ще го засадите в смес от торфена почва и глинеста почва, като я поставите в приглушена светлина и при температура, която не пада под 15 ° C.\nДата на сеитба, изрязване и засаждане на класията\nРазсадът се прави през пролетта в смес от торф и пясък, при температура 20-24 ° C. В противен случай задушените тревисти резници могат да бъдат успешни през лятото или наслояване на въздуха през пролетта.\nСъвет за поддръжка и култура на класията\nТрябва да го замъглявате ежедневно, за да осигурите висока влажност на закрито. За да го поливате, легенът ще му подхожда по-добре, отколкото да го поливате, оставяйки вода в чинийката: да се избягва, освен ако в чинийката няма чакъл или глинени топки! Особено харесва влажността на въздуха.\nПресаждането се извършва само на всеки 3 или 4 години, а когато растението е голямо, възстановяването може да се извърши през пролетта.\nПодрязването не създава проблем, в идеалния случай през февруари-март, по-специално така, че да се храсти и да запази формата си на "топка" или така, че да вземе силуета на дървото, като освободи листата му отдолу.\nБолести, вредители и паразити на класия\nMealybugs могат да се заселят в кластията, особено ако е в оранжерия.\nМестоположение и благоприятно сдружаване на класии\nТова е закрито растение, което ще окаже своето въздействие върху бюфет или малка масичка, в красива саксия. Когато придобие обем, може да се постави на земята.\nПрепоръчителни разновидности на класия за вашия интериор\nОбщо има близо 150 вида, но този, който украсява интериора ни, е предимно Clusia rosea, наричан още Clusia major с пъстър вариант, наречен „variegata“ .\n(снимки от Forest & Kim Starr, CC BY 3.0)


спорт Archives - За всичко и нищо\nСпорт, още спорт, пристрастеност към спорта\nBy : EPopov September 12, 2017 January 30, 2018\nДа се спортува е полезно. Мисля, че никой няма да възрази на това твърдение. Но като всяко едно нещо в този живот и с него не трябва да се прекалява. Човешкото същество е склонно към зависимости. И да, колкото и да ви струва странно можете да се пристрастите дори и към спорта. Как става това ли? […]\nTags: ендорфин организъм препарати за възстановяване пристрастяване спорт химия хормон на щастието\nМускулната треска може и да е сладка\nBy : EPopov July 19, 2014\nДа имаш мускулна треска не е от най-приятните неща. Боли те при обикновени движения и ставаш малко по-трудно подвижен от обикновеното. Истината обаче е, че когато знаеш защо имаш мускулна треска, тя може да е и сладка. Тялото ти дава сигнализация, че си се потрудил и усилията ти ще дадат резултат в бъдеще. Представете си следната […]\nTags: Мускулна треска свободно време сладка болка спорт тренировки фитнес


Над 350 слона загинаха при мистериозни обстоятелства в Ботсвана :: Еко Новини.BG - Научи повече\nНад 350 слона загинаха при мистериозни обстоятелства в Ботсвана\n02 Юли 2020, 20:57 12080 0\nНад 350 слона са загинали при мистериозни обстоятелства през последните три месеца в Ботсвана, съобщава CNN.\nМистерията започнала в началото на месец май, когато властите открили мъртъв слон близо до езеро. От тогава около 360 слона са загинали, като голяма част от телата им са намерени близо до водни басейни.\nМъртвите животни са открити около делата на река Окаванго, където живеят 10% от слоновете в Ботсвана.\nОт организацията „National park rescue” алармират, че много от слоновете, които живеят в региона, са летаргични и имат странно поведение. Наблюдаван е и слон, който се е въртял в кръг, без да може да смени посоката си на движение.\nПравителството в Ботсвана е взело проби от водните басейни в региона, като резултатите още не са ясни.\nМестните експерти смята, че може да има много причини за странния мор на слонове, като най-вероятните са паразит или вирус. Според тях едва ли става въпрос за отравяне на водните басейни от бракониери, защото труповете на животните са непокътнати.\nБотсвана е дом на най-много африкански слонове в света – около 130 000.


Печена патица с прясно зеле - Рецепти - Бързо, лесно и вкусно\nКак да си направим печена патица с прясно зеле:\nОколо 2 кг патица, 2 кг прясно зеле, 6-7 домата,1 супена лъжица червен пипер, чубрица, сол.\nПочистената и измита патица се разрязва откъм гръдната част, посолява се и се вари с малко вода на слаб огън до полуомекване. Зелето се нарязва на ситно, посолява се и се задушава в мазнината и малко вода на слаб огън. Прибавят се обелените и нарязани на дребно домати и се задушават 10 мин. Разбъркват се с червения пипер и чубрица и се изсипват в гювеч. Отгоре се поставя патицата, залива се с бульона, в който е вряла, и се пече в умерена фурна, като се обръща няколко пъти.\nОтбелязана с:зеле патица със зеле Печена патица с прясно зеле\ngeoadmin 28.05.2020 Рецепти Няма коментари\n← Зимно македонско ястие\nГрах на фурна →


DW: Герой или фашист: Кой е Степан Бандера\nМариупол, Украйна 14 Май 2022, 09:13 6336 прочита 6 коментара Автор: БЛИЦ\n"Нашият баща е Бандера, Украйна е наша майка, ще се бием за нея!" В едно видео, което беше публикувано в началото на май в социалните мрежи от защитниците на Мариупол, млада жена в камуфлажни дрехи пее песен с този текст, припяват ѝ мъжки гласове, пише "Дойче Веле".\nВсички са насядали по земята в тъмнина, очевидно в подземията на "Азовстал" - последният бастион на украинската съпротива в окупирания пристанищен град. Отбраната на Мариупол е съставена основно от бойци от полка "Азов", който е част от националната гвардия. Всеизвестен факт е, че той е основан от радикални националисти.\nСтепан Бандера, който е убит от съветските спецслужби в Германия преди повече от 50 години, е най-известният украински националист. Името му се превръща в символ много преди началото на руската война в Украйна. За част от украинците Бандера е герой и пример, за руската пропаганда - той е враг. За руската армия той е знак, по който буквално се преследват украинци в окупираните територии.\nУкраинските медии цитират редица очевидци, които разказват, че руските войници търсели целенасочено "бандеровци" сред заловените от тях украинци. В опита си да оправдае инвазията в Украйна, руският президент Владимир Путин я нарече неизбежен сблъсък с "неонацистите и Бандера".\nБиографията на Бандера е тясносвързана със Западна Украйна, която до 1939 е част от Австро-Унгария и от Полша. Роден е през 1909 в семейството на местния свещеник в село Стари Угринов. Учи в Лвов, където става част от подземния свят и се присъединява към Организацията на украинските националисти (ОУН).\nПрез 1930-те години Бандера е един от организаторите на политически убийства, за които е осъден в Полша и пуснат от затвора в началото на Втората световна война. Скоро след това ОУН се разделя на умерено и радикално звено. Второто е оглавено от Бандера. Докато нацистка Германия се готви да нападне Съветския съюз, Бандера и поддръжниците му сътрудничат на Берлин.\nНа 30 август 1941 година се стига до ключовия момент в живота на Бандера: в окупирания от нацистите Лвов поддръжниците му провъзгласяват възстановяването на Украинската държава, която той трябва да ръководи. По това време Бандера е в Полша и германските власти не му позволяват да се върне в Украйна.\nНа Хитлер не му се нрави идеята за независима Украйна и Бандера е арестуван и пратен в концентрационния лагер Заксенхаузен, където остава през повечето време до края на войната. ОУН продължава да се бори за независимостта на Украйна. Но германците постепенно започват да преследват и убиват украински националисти. Самият Бандера живее в Мюнхен след края на войната. Застрелян е през 1959 от агент на КГБ.\nДори и след смъртта си Степан Бандера остава на почит сред някои украинци. След разпада на СССР в Западна Украйна възниква същински култ към личността му: там за него напомнят музеи, паметници, улици.\nЖителите на Централна и Южна Украйна обаче продължават да го възприемат по съветски пример - негативно. По времето на Виктор Юшченко, който става президент на Украйна през 2005 година, Бандера е обявен за герой на Украйна. По-късно президентът Виктор Янукович отменя това решение.\nА колко популярен е Бандера в Украйна днес? Всяка година на рождения му ден поддръжниците му организират факелно шествие в столицата. След анексирането на Крим улица "Москва" в Киев е прекръстена на улица "Бандера".\nС годините отношението на украинците към Бандера става все по-положително, но непосредствено преди войната хората бяха разединени по въпроса. Според проучване от април 2021 година, 32% от украинците гледат на Бандера положително и точно толкова - негативно.\nАндрес Умланд, експерт от стокхолмския Институт за изучаване на Източна Европа, смята, че култът към Бандера е "проява на селективна историческа памет".\nСпоред него в Украйна Бандера се помни най-вече като радикален борец за независимост, който е бил в полски затвор и в германски концентрационен лагер и убит от КГБ.\n"В същото време те си затварят очите пред факта, че както в началото, така и в края на Втората световна война движението, което Бандера е ръководил (ОУН), е сътрудничило на нацистите", казва Умланд пред Дойче веле. Експертът казва още, че сред историците има две гледни точки относно причините за това сътрудничество: едни го смятат за принудително, други отбелязват идеологическа близост.\nИ двамата експерти отбелязват, че хората в Украйна предпочитат да не си спомнят за една тъмна страница от украинската история, в която главна роля играе движението на Бандера: става дума за Волинската трагедия - масовите убийства на поляци и евреи във Волиния.\nВъпреки това Росолински-Либе и Умланд посочват, че самият Бандера не е пряко свързан с тези престъпления, тъй като по това време е бил в концентрационен лагер. "Важно е обаче да се отбележи, че членовете на ОУН се идентифицират с него", казва Росолински-Либе.\nУмланд не смята, че Бандера е нацист. Нарича го "украински ултра-националист" и изяснява, че украинският национализъм от ерата на Бандера не е копие на германския нацизъм. Росолински-Либе има различна гледна точка. "Бандера може да бъде наречен радикален националист, фашист", казва историкът.\nТой не е съгласен с тезата, че поддръжниците на Бандера са се борили наравно с германските нацисти и със съветското правителство: "Съветският съюз е най-големият враг на ОУН". Същевременно той отбелязва, че войските на НКВД брутално потискат съпротивата на украинските националисти, избивайки около 150 000 души в Западна Украйна и изпращайки над 200 000 в лагери.\nСпоред Умланд култът към Бандера е проблематичен за украинците, най-малкото защото усложнява отношенията на страната им с Полша и Израел.\nЕкспертът смята, че сдържаните реакции на Израел относно войната в Украйна се дължат не на последно място и на култа към Бандера. Същевременно обаче от началото на руската нападателна война насам отношението на украинците към председателя на ОУН радикално се е променило: през април 2022 в проучване на агенция "Рейтинг" 74% от запитаните са изразили положително положение спрямо Бандера.\nОснователят на батальона "Азов" признава, че много бойци са националисти\nМрежата завря: Украинското посолство ядоса българите с това, което поиска от нас\nДипломат: Еврейският произход на Зеленски не означава, че в Украйна няма прояви на нацизъм\nЕто какво откриха в дома на шеф от "Десен сектор", избягал от Мелитопол ВИДЕО


16 години от трагедията в река Лим | Вестник "ДУМА"\nсъбота, 04 Април 2020 / 17:43\nДнес се навършват 16 години от смъртта на Ангелите от Лим, при която загинаха 12 български деца. При спазване на всички мерки за сигурност родители и близки на децата почетоха паметта им на гробищния парк в Свищов.\nНа 4 април 2004 година група от 34 ученици и 16 възрастни се прибират от екскурзия в Дубровник. Повечето от пътниците в автобуса са деца от училище “Николай Катранов” в Свищов. Към 22 часа българско време, на завой на планински път, шофьорът изгубва контрол над превозното средство.\nАвтобусът се спуска около 15 метра по стръмен бряг и пада в коритото на река Лим при сръбското село Гостун, разположено между градовете Биело поле в Черна гора и Приполие в Сърбия. Рейсът потъва за броени минути в придошлата река Лим. Местни хора и цял футболен отбор от съседното градче Биело поле идват на помощ при ваденето на децата. Спасителните операции са затруднени от придошлата река Лим, дълбока 6 метра. 38 души са спасени.


Не, Covid-19 ваксината няма да накара магнит да се залепи за ръката ви - На 1 клик!\nНачалоЗдраве и фитнесНе, Covid-19 ваксината няма да накара магнит да се залепи за ръката...\nНе, Covid-19 ваксината няма да накара магнит да се залепи за ръката ви\nСъс сигурност тези от вас, които прекарват по над 8 часа на ден, скролвайки в TikTok са добре запознати с новият тренд, в който хора, които са се ваксинирали, допират малък магнит до мястото на убождане, който се залепва на мястото.\nТова със сигурност е страхотен парти трик, но изобщо не е свързан с ваксинацията ви.\nПовечето хора са наясно, че има някои необичайни слухове относно ваксината за COVID-19 , като например, че тя ще окаже пагубно влияние върху плодородието, или че ваксината е част от големият план на Бил Гейтс да постави микрочипове на цялото население (разбира се и и двете са напълно фалшиви твърдения, част от поредните световни конспирации). Но ето че се появи поредното твърдение, което не стихва тези дни в социалната мрежа, а именно – някои хора твърдят, че след като сте си направили ваксината, ще можете да прилепите магнит към мястото на убождане на ръката ви или около него.\nХората в TikTok споделят видеоклипове на себе си с магнити, залепени на ръцете и телата им, след като са получили ваксината. „Когато вашата колежка получи първата си доза и магнитите се залепват по ръката й“, пише потребител на TikTok в описанието на видеото си. Във видеото можете да видите как след залепването на магнита, човек на заден план казва: „Как се чувстваш, след като вече имаш микрочип в себе си? … Казахме ли ти, че не трябва да го правиш.“\n🧲 What in the magnetic hell is going on here? LOL #covidvaccine\nТя не е единствената, която се движи около това твърдение – хаштагът #covidvaccinemaemanet има около 4,5 милиона показвания в TikTok, като потребителите правят различни варианти на едно и също нещо.\nЗа щастие, някои от хората, които публикуват тези видеоклипове, се опитват да развенчаят „предизвикателството“, като анестезиолога Магнолия Принц, доктор по медицина (@balancedanesthsia). Тя сподели видео, на което се опитва да залепи поредица магнитни играчки на ръката, където е получила своята ваксина Pfizer . (Спойлер предупреждение: Всички те паднаха на земята.)\nДруг доктор, Джес Андраде, DO ( @doctorjess ), сподели свое видео, със заглавие. „Това нещо с ваксината и магнитите е очевидна лъжа“\nИ какво се оказва? Лекарите яростно се противопоставят на идеята, че ваксината срещу COVID-19 изобщо ще направи ръката ви магнетизирана, но ето какво трябва да знаете за „предизвикателството“.\nОткъде хората измислиха идеята, че ваксинация с COVID ваксина ще накара магнит да се залепи към ръката ви?\nТрудно е да се каже със сигурност откъде е започнало, но идеята за магнит определено започна в TikTok, като хората едновременно „доказваха“ и опровергаваха това твърдение.\nИзглежда, че хората виждат това като „доказателство“, че ваксината COVID-19 по някакъв начин функционира като начин за поставяне на микрочипове. Но това твърдение е опровергавано отново и отново. “ Ню Йорк Таймс“ специално се отделии внимание на фалшивото твърдение, цитирайки действителните съставки в mRNA ваксината на Pfizer показвайки, че не съдържа съставки, които дори минимално предполагат наличието на микрочип. Същото важи и за ваксината Moderna, еднократната ваксина на Джонсън и Джонсън или някоя от другите ваксини, използвани в други страни.\nКакво е мнението на лекарите по този въпрос?\nТе не са впечатлени. „Това е глупаво. Това е напълно измислено“ , казва експертът по инфекциозни болести Амеш А. Адаля, доктор по медицина, старши учен в Центъра за здравна сигурност Джон Хопкинс .\nВ Центъра за контрол и превенция на заболяванията (CDC) също отделят цяла статия по темата, озаглавена „Митове и факти за COVID-19 ваксините“\nВаксините COVID-19 не съдържат съставки, които могат да създадат електромагнитно поле на мястото на инжектиране, обяснява CDC, като отбелязва, че всички ваксини COVID-19 не съдържат метали като желязо, никел, кобалт, литий и редки земни сплави, както и всякакви други продукти като микроелектроника, електроди, въглеродни нано нишки и полупроводници от нано проводници.\nCDC включва и това: „В допълнение, типичната доза за ваксина срещу COVID-19 е по-малка от милилитър, което не е достатъчно, за да позволи привличането на магнити към мястото на ваксинацията ви, дори ако ваксината е била пълна с магнитен метал. „\nМожете също така да проверите пълния списък на съставки на ваксините, ако искате да научите повече.\nДобре, защо тогава магнитът се закрепва към някои хора?\nВъзможно е магнити (и много други предмети) да се залепят върху повърхността на кожата ви дори само ако е леко изпотена, казва д-р Джейми Алън, доцент по фармакология и токсикология в Мичиганския държавен университет. „Хората могат да балансират лъжици на носа си, така че не е изненадващо, че хората могат да балансират магнити на ръцете си“, казва тя.\nДруго нещо, което трябва да имате предвид: Много хора използват монети, за да „докажат“ това, но пропускат нещо много важно: американските монети не са феромагнитни (известни още като силно привличани от магнит) – с изключение на един специфичен стоманен цент, направен през 1943 г., според Американското химическо общество . Въпреки че монетите са частично изработени от никел (който е феромагнитен), в американските монети няма достатъчно, за да се залепват по този начин.\nВъзможно е и да се правят всевъзможни трикове специално за TikTok. „Предполагам, че ако сте потопили магнит в мед или някаква лепкава течност и след това сте го залепили на ръката си, той вероятно ще залепне“, казва д-р Адаля.\nИмайте предвид също така, че вероятно редовно приемате желязо в тялото си чрез множество храни, но това не ви превръща в човешки магнит. Един популярен източник са мулти витамините, които често съдържат желязо.\nПрисъдата? Това е мит. Точка.\nПредишна статияБруно Марс иска да даде на хората “Радостен изход от карантината”\nСледваща статияНай-добрите астрономически снимки за 2021


Развитието на социалните мрежи и оптимизация за търсачките | IMG IT Академия Пловдив | ИТ Курсове в Пловдив\nРазвитието на социалните мрежи и оптимизация за търсачките\nОсновната задача на оптимизаторите по работа със социалните мрежи е привличането на хора към вашия сайт. Разработчиците на социалните мрежи са заинтересовани от противоположното. Ето защо, всяка страна се опитва да намери нови начини за постигане на целите си.\nЧесто, правилното използване на социалните мрежи за насърчаване на сайта е обосновано и води до добри резултати. Такава рекламна кампания за малък онлайн магазин или уеб сайт, няма да струва скъпо или ще бъде почти безплатна, а управлението на големи групи е сложен процес, за който е необходимо време и не малко средства. Но ако направите всичко правилно няма да съжалявате.\nИма пряка зависимост между посещаемостта на групите и честотата на публикации в тях на връзки и материали. При провеждането на различни конкурси активността на участниците рязко нараства, което предоставя допълнителни възможности за тяхното привличане.\nИзползвайте widget -и\nЗа насърчаване в социалните мрежи освен работата с общностите, трябва да се отдели внимание на подготовката на сайта. Тя ще се състои в поставянето на специална джаджа и социални бутони. Това може да бъде widget за коментари с помощта на които посетителите да могат да оставят своите коментари, без да се регистрират в сайта. Блог с връзки към групата и страницата с участниците също ще бъде добре.\nСайтът трябва да има социални бутони, които да позволяват на всеки посетител да оставя връзка към своята страница. Ако до тези бутони има големи числа, това ще мотивира посетителите сами да ги натискат.\nПоръчвайте реклама на чужди страници\nДруг ефективен метод за реклама на сайта в социалните мрежи е да публикувате в обществени сървъри, както и групи, които са популярни. Но ако нямате време да вниквате във всички тънкости по управление на група, или желание да се занимавате с това, но имате определен бюджет, можете да публикувате реклама в популярна група. Днес има много групи с десетки хиляди абонати. Най-често тези групи са посветени на хумора, и в тях могат да се видят анекдоти, смешни клипове и снимки, както и много други теми.\nТакава реклама е подходяща в случаите, когато е необходимо бързо да се информира по-широка аудитория. Някои успешни рекламни кампании за не големи средства са помогнали информацията да стигне до милиони потребители!