2012. aasta ABC/Yahoo!/WMUR New Hampshire'i GOP-i esmane debatt (üleskirjutus) - Blogid\nReaalsus Muud Kuninglikud Uudised Hommikune Segu Tõeline Kuritegu Sõjaline Päeval Surmakuulutused Erik Wemple Blogid\n2012. aasta ABC/Yahoo!/WMUR New Hampshire'i GOP-i esmane debatt (üleskirjutus)\nLisa nimekirja Minu nimekirjasKõrvalFelicia Sonmez Felicia Sonmez ajakirja Polyz poliitiliste uudiste meeskonna riiklik reporterOli Jälgi 7. jaanuar 2012\nAllpool on laupäevaõhtuse ABC Newsi /Yahoo!/WMUR-TV New Hampshire'i vabariiklaste esmase debati transkriptsioon FDCH Transcriptsi loal:\nVABARIIGI PRESIDENDIKANDIDAADID OSALEVAD ABC NEWSi SPONSEERITUD ARUTELU\nRÕNELEJAD: ENDINE SEN. RICK SANTORUM, R-PA.,\nENDINE VABARIIK NEWT GINGRICH, R-GA.,\nVABARIIK RON PAUL, R-TEXAS,\nENDINE GOV. MITT ROMNEY, R-MASS.\nENDINE GOV. JON HUNTSMAN JR., R-UTAH,\nSAWYER: Ja head õhtut teile kõigile. Tere tulemast Saint Anselmi kolledžisse ja aasta esimesse debatti, 2012. Hääletus on käimas. Ja George, need kaheksa häält Iowas tuletasid meile teisipäeval meelde, et iga hääl loeb.\nSTEPHANOPOULOS: Pole kahtlustki, me hakkame käima. Tore olla siin koos sinuga, Josh. Ja nüüd tutvustame kandidaate: endine kuberner Jon Huntsman; Texase kongresmen Ron Paul; endine Massachusettsi kuberner Mitt Romney; endine Pennsylvania senaator Rick Santorum; koja endine spiiker Newt Gingrich; ja Texase kuberner Rick Perry.\nSAWYER: Ja on aeg taaskord kõigile meelde tuletada reegleid, mis on üsna sirgjoonelised, ja tuletame teile veel kord meelde, et need on kandidaadid ise läbi räägitud ja nendega nõustunud. Nii et vaatame teid neist läbi.\nÜheminutilised vastused küsimusele, 30 sekundit ümberlükkamiseks. Ja me näitame kõigile kodus, et kandidaadid näevad rohelist ja siis, kui on jäänud 15 sekundit, muutub see kollaseks ja punaseks, kui aeg saab täis.\nSAWYER: Meie publiku valisid Saint Anselmi kolledž ja WMUR. Ja kõik teie kodus saate vaadata saidil abcnews.com ja yahoo.com. Võite isegi aruteluga liituda, laadides oma iPhone'i alla Yahoo rakenduse IntoNow. Saate arutelu ajal oma arvamust avaldada.\nSAWYER: Laskem siis arutelul alata.\nJa, kuberner Romney, alustame teiega. Eelmisel kuul loodi just 200 000 uut töökohta ja on optimiste, kes ütlevad, et see on signaal, et see majandus on lõpuks pöördumas. Kas olete nende optimistidega koos?\nROMNEY: Olen optimist ja kindlasti loodan, et see läheb ümber. Meil on miljoneid inimesi, kes on kannatanud liiga kaua, 25 miljonit inimest on töötu või on lõpetanud tööotsimise, ja ka palju inimesi, kes on saanud osalise tööajaga tööd ja vajavad täistööajaga tööd. Nii et see on väga hea uudis. Loodan, et näeme häid uudiseid ka edaspidi.\nKuid see pole tänu president Obamale. Tema poliitika on muutnud majanduslanguse sügavamaks ja tema poliitika on muutnud taastumise leebemaks. Tänu kõigele alates Obamacare'ist ja lõpetades Dodd-Frankiga ja lõpetades stiimuliplaaniga, mis ei olnud nii hästi suunatud, kui oleks pidanud olema, terve hulga Ameerika ettevõtetele kehtestatud uute määruste tõttu on ta muutnud väikeettevõtjate ja suurettevõtjate jaoks raskemaks. ettevõtetel otsustada investeerida Ameerikasse ja luua siin töökohti.\nJa nii kavatseb president võtta vastutuse asjade paremaks muutumise eest. Teate, see on nagu kukk, kes võtab vastutuse päikesetõusu eest. Ta ei teinud seda. Tegelikult muutis ta Ameerika asjade taaskäivitamise raskemaks.\nSAWYER: Ma tahan nüüd pöörduda senaator Santorumi poole. Senaator Santorum, te ütlesite, et me ei vaja tegevjuhti, me ei vaja juhatajat presidendina. Mida sa sellega mõtlesid?\nSANTORUM: Noh, me vajame juhti, kedagi, kes suudaks maalida sellele riigile positiivse visiooni, kedagi, kellel on kogemusi, et minna välja ja olla ülemjuhataja. Olen kaheksa aasta jooksul relvajõudude komitees töötanud, haldasin parlamendi ja senati kaudu olulisi rahvusliku julgeoleku küsimusi käsitlevaid õigusakte, näiteks Iraan, mis on kõige olulisem – te tahate rääkida kõige pakilisemast probleemist, me tegeleme täna? See on Iraan.\nJa nagu Newt on korduvalt rääkinud, pole kellelgi selle riigiga suhtlemisel rohkem kogemusi kui minul. Ja see tähendab, et me vajame – me vajame kedagi, kes suudab –, kes saaks välja minna ja maalida visiooni sellest, milles seisneb Ameerika tugevus, anda oma liitlastele teada, et nad võivad meid usaldada, anda meie vaenlastele teada, et nad peavad meid austama. , ja kui nad meid ületavad, peaksid nad meid kartma.\nSAWYER: On kirjutatud, et rääkisite kuberner Romneyst. Kas sa olid?\nSANTORUM: Noh, ma olin -- ma räägin -- jah, noh, juhi puhul, nagu te räägite, kas ülemjuhataja või juhi osana?\nSAWYER: Juhataja osa.\nSANTORUM: Juhataja osa. Jah, muidugi, ma rääkisin kuberner Romneyst. Ma rääkisin kellestki, kes -- kes -- kes lauale toob -- ta ütleb, et minust saab, teate, mul on ärikogemus. Noh, ärikogemus ei pruugi sobida selle riigi ülemjuhataja ametikohaga.\nSelle riigi ülemjuhataja ei ole tegevjuht. See on keegi, kes peab – peab juhtima, ja see on ka – presidendiks olemine ei ole tegevjuht. Teate, te ei saa kongressi ja senati liikmetele suunata, kuidas te asju teete. Peate juhtima ja inspireerima.\nJa see on see, mida – ma arvan, et inimesed siin – Iowas ja New Hampshire’is otsisid kedagi, kes suudaks inspireerida ja maalida sellele riigile positiivse visiooni.\nJa mina olen olnud see, kes on seda suutnud, ja see on põhjus, miks ma arvan, et meil läheb küsitlustes hästi.\nSAWYER: Kuberner Romney, teie vastus?\nROMNEY: Tead, ma arvan, et inimesed, kes veedavad oma elu Washingtonis, ei saa aru, mis reaalmajanduses toimub. Nad arvavad, et inimesed, kes alustavad ettevõtlusega, on lihtsalt juhid. Inimesed, kes alustavad – kui ettevõtjad, kes alustavad äri maast madalast ja – saavad kliente ja meelitavad investoreid ning palkavad nendega liituma, on need inimesed juhid.\nJa võimalus juhtida vabas ettevõtluses on erakordselt oluline, et saaksin juhtida osariiki, nagu ma juhtisin Massachusettsis, ja, muide, juhtida olümpiamänge.\nMinu kogemus on juhtimisalane. Erasektori inimesed, kes teevad seda riiki iga päev tugevamaks ja palkavad inimesi, ei ole edukad sellepärast, et nad on juhid, vaid eelkõige seetõttu, et nad on juhid.\nSoovin, et Washingtoni inimestel oleks enne sinna minekut reaalmajanduses väljamineku ja töötamise kogemus ning nad mõistaksid mõningaid tõelisi juhtimise õppetunde.\nSTEPHANOPOULOS: Lubage mul tuua sellesse arutelusse spiiker Gingrich, sest, härra spiiker, teid toetav rühmitus – üks teie lähimatest kauaaegsetest nõunikest korraldas just täna kuberner Romney vastu väga terava rünnaku. , kes töötas selle investeerimisühingu Bain Capitali tegevjuhina.\nSee nimetab seda ametiaega ahnuse looks, see on tsitaat, öeldes, et Bain teenis suurepärast kasumit, võttes jällegi tsiteerimisel Ameerika ettevõtetelt varasid, müües kõike kõrgeima pakkumise tegijale ja tappes sageli suurte rahaliste hüvede nimel töökohti.\nKas olete selle iseloomustusega nõus?\nNEWT GINGRICH (R), PRESIDENDIKANDIDAAT: Noh, ma ei ole seda filmi näinud, kuid see kajastab The New York Timesi kahe päeva tagust lugu ühe konkreetse ettevõtte kohta. Ja ma arvan, et inimesed peaksid filmi vaatama ja otsustama. Kui see on faktiliselt täpne, tekitab see küsimusi.\nOlen väga vaba ettevõtluse poolt. Ma pooldan väga täpselt seda, mida kuberner just kirjeldas – looge ettevõte, kasvatage töökohti, pakun juhtimist.\nMa ei ole peaaegu nii vaimustuses Wall Streeti mudelist, kus saate ettevõtteid ümber pöörata, siseneda ja finantsvõimendusega väljaostude teha, põhimõtteliselt saate kogu raha välja võtta, jättes töötajad maha. Ja ma arvan, et enamik...\nSTEPHANOPOULOS: Kas see on Baini mudel?\nGINGRICH: Noh, ma arvan, et peate filmi vaatama. Peate vaatama The New York Timesi kajastust ühe konkreetse ettevõtte kohta. Ja sa pead endalt esitama mõned küsimused.\nKuberneril on täielik õigus seda kaitsta. Ja ma arvan – aga ma arvan, et arutelu õiguspärane osa on öelda: OK, kokkuvõttes, kas inimestel oli selle konkreetse investeerimisstiili tõttu parem või halvem?\nSTEPHANOPOULOS: Detsembris ütlesite, et kuberner Romney teenis Bainis raha, pannes ettevõtteid pankrotti ja koondades töötajaid.\nGINGRICH: Ma arvan, et see oli The New York Timesi lugu kaks päeva tagasi. Nad võtsid ühe kindla ettevõtte. Nad käisid üksikasjalikult läbi. Näidati, mille eest nad selle ostsid, kui palju sealt välja võtsid ja 1700 inimest töötuks jäid. Nüüd on see – vaadake The New York Timesi lugu, aga see on nende lugu.\nSTEPHANOPOULOS: Kuberner Romney, teie vastus?\nROMNEY: Noh, ma -- ma ei ole üllatunud, et The New York Times proovib tasuta ettevõtlust proovile panna. Ma ei ole üllatunud, et ka Obama administratsioon seda teeb. See on minu kolleegide poolt sellel laval veidi üllatav. Me mõistame, et vabas majanduses, erasektoris, et mõnikord investeeringud ei tööta ja sa ei ole edukas. Sulle teeb alati valu, kui pead oma ettevõtte suurust vähendama, et seda edukamaks muuta, muuta see ümber ja proovida seda uuesti kasvatada.\nJa ma olen väga uhke selle üle, et kaks ettevõtet, mida juhtisin, olid üsna edukad ja olümpiamängud olid edukad. Ja minu osariik oli edukas, Massachusettsi osariik.\nKuid selles äris, mis mul oli, investeerisime enam kui 100 erinevasse ettevõttesse ja netivõrku, võttes välja need, kus kaotasime töökohad, ja need, mille lisasime. Need ettevõtted on nüüdseks lisanud üle 100 000 töökoha.\nMul on rekord töökohtade loomise kohta...\nSTEPHANOPOULOS: Nüüd on tekkinud küsimusi selle – selle – saja tuhande töökoha arvutamise kohta. Nii et kui te selgitaksite seda veidi rohkem. Ma olen lugenud mõningaid analüütikuid, kes seda vaatavad ja ütlevad, et loendate loodud töökohti, kuid mitte ära võetud töökohti.\nKas see on täpne?\nROMNEY: Ei, see pole täpne. See sisaldab mõlema võrku. Olen piisavalt hea numbrimees, et veenduda, et mul on mõlemad pooled.\nAga – aga – need lihtsad, ühed suurimad, näiteks on Indianas teraseettevõte Steel Dynamics ja seal on tuhandeid töökohti. Bright Horizonsi lastekeskused, umbes 15 000 töökohta; Spordiamet, seal umbes 15 000 töökohta. Ainuüksi klambrid, 90 000 tööd. See on äri, mida aitasime maast madalast alustada.\nKuid seal olid mõned...\nSTEPHANOPOULOS: Aga see hõlmab ka töökohti, mis loodi isegi pärast teie lahkumist, eks?\nROMNEY: Oh, jah. Oh, jah. Need on meie alustatud ettevõtted, mis kasvavad jätkuvalt. Ja -- ja muide, me oleme sellest vaid väike osa. Olime investorid, kes aitasime neil käima lükata. Kuid mõnel juhul ettevõtted kahanesid. Püüdsime aidata neid ümber pöörata, mõnikord edukalt, mõnikord mitte.\nKuid ärgem unustagem, see on tasuta ettevõtte süsteem. Meil pole vaja, et valitsus tuleks ja ütleks meile, kuidas ettevõtted tööle panna. Vajame inimesi, kellel on kirg, kes on valmis võtma riske ja aitama asju ümber pöörata. Ja kus see töötab, loote töökohti.\nSTEPHANOPOULOS: Lubage mul tuua selles küsimuses kaasa kuberner Huntsman, sest ka teie toetajad on võtnud sihikule selle ametiaja, kuberner Romney ametiaja Bain Capitalis. Ja teate, et ka demokraadid valmistuvad seda tegema.\nKokkuvõttes peaksid vabariiklased selle rünnaku pärast muretsema?\nKas -- kas kuberner Romney rekord Bainis on nõrkus või tugevus?\nHUNTSMAN: Noh, see on osa tema rekordist ja seetõttu sellest räägitakse. Ja ma arvan, et selle rahva jaoks on õiglane oma rekordi üle vestelda. Ja kuberner Romney võib selle kohta öelda kõike, mida ta soovib.\nOman ka erasektori kogemust. Kombineerin natuke seda, millest Rick Santorum rääkis ja mida kuberner Romney omab. Ma arvan, et see on hea tasakaal. Olen pärit tootmisest. Inimesed leiavad minu plaadist midagi. Aga teate mida, on oluline, et inimesed vaataksid meie rekordeid, sest kõigil siin üleval on rekord, mida tuleks hoolikalt uurida.\nKuid see ulatub erasektorist kaugemale. Tead, ma töötasin kubernerina. Mitt oli kuberner. Teistel siin üleval on olnud vastutustundlikud ametikohad. Vaadake, mida me kubernerina tegime. Ma arvan, et see on ilmselt kõnekam selles osas, mida mina või Mitt USA presidendina teeks.\nTegin julgeid ettepanekuid. Ma andsin oma osariigile kindla maksu. Võtsin oma osariigi töökohtade loomisel esikohale. Kogu lugupidamisega selle vastu, mida Rick Perry Texase kohta ütles, läks meil natuke paremini. Reformisime tervishoidu ilma mandaadita. Tõime oma osariigi esikohale kui kõige ärisõbralikuma osariigi Ameerikas.\nNüüd, meie rahva ajaloo ajal, mil meil on hädasti töökohti vaja, arvan, et see on arutelu väga oluline osa.\nSTEPHANOPOULOS: kuberner Romney, 30 sekundit.\nROMNEY: Õnnitlen kuberner Huntsmani kuberneriameti edu puhul, et muuta osariik ettevõtluse jaoks atraktiivsemaks. See peab juhtuma. Aga mis – ma arvan, et erasektoris töökohtade loomisel on erasektoris töökohtade olemasolust abi. Meil on aastate jooksul olnud palju presidente, kellel on olnud suurepärane kogemus. Ja praegu on meil inimesi, kelle taust on nii valitsussektoris kui ka erasektoris. Arvan, et arvestades seda, millega Ameerika maailmas silmitsi seisab, arvestades majandust, mis on oma dünaamikat viimase 10 aasta jooksul dramaatiliselt muutnud, peab teil olema keegi, kes mõistab, kuidas see majandus väga lähedalt toimib, kui me suudame. astuda president Obama vastu ja luua rekord, mis ütleb, et see erineb presidendist, kes ei mõista töökohtade loomist.\nSTEPHANOPOULOS: Kongressi liige Paul, jäägem rekordite küsimuse juurde. Teil on Lõuna-Carolinas uus reklaam, mis on suunatud otse senaator Santorumile. Te nimetate teda korruptandiks – korporatiivlobistiks, Washingtoni siseringis, kellel on registreeritud reetmine. Te nimetate teda ka selles reklaamis korrumpeerunud.\nSenaator Santorum seisab siinsamas. Kas olete nõus nende süüdistuste juurde jääma ja neid selgitama?\nPAUL: Noh, see oli tsitaat – keegi tegi küsitluse ja ma arvan, et ta tuli välja kui üks parimaid korrumpeerunud isikuid, kuna võttis lobistidelt nii palju raha. Aga tegelikult mis tervik – sinna see jälle läheb.\nSANTORUM: Nad tabasid sind tõtt rääkimata, Ron.\nPAUL: Aga tegelikult – see, mis tegelikult loeb, on tema rekord. Ma mõtlen, et ta on suur valitsus, suurte kulutustega inimene. Sest teate, et ta jutlustas tõsiasjast, et soovib tasakaalustatud eelarvemuudatust, kuid hääletas võla viiekordseks tõstmise poolt. Nii et ta on suur valitsuse inimene.\nJa me vabariiklastena teame midagi õigusest töötada. Ta toetas – ta hääletas tööõiguse vastu. Ta hääletas koos projektiga No Child Left Behind, et kahekordistada haridusosakonna suurust. Ja ta hääletas ka retseptiravimite programmi poolt. Nii et ta on suur valitsusinimene, samas kui ta on väga seotud lobistidega ja võtab palju raha.\nJa ka kust ta sai – pärast elatise teenis? Tähendab, temast sai suure võimuga lobist – Washingtonis, D.C. ja tal on päris hästi läinud.\nUurisime Newti sissetulekuid. Ma arvan, et me peaksime välja selgitama, kui palju raha ta lobistide pealt on teeninud.\nSTEPHANOPOULOS: Siin on palju süüdistusi, senaator.\nSANTORUM: Jah, ma tahtsin öelda, kas mul on neile vastamiseks aega 20 minutit?\nSTEPHANOPOULOS: Võtke aega.\nSANTORUM: Räägime korruptsiooniprobleemist. Inimene, kes mind korrumpeerunud nimetas, oli rühmitus nimega CREW. Kui CREW pole teid kohtusse kaevanud, pole te konservatiiv. CREW on see vasakpoolne organisatsioon, mis paneb igal valimisel välja nimekirja parimatest vabariiklastest, kellel on rasked rassid, ja nimetab neid kõiki korrumpeerunud, kuna nad võtavad oma panuse PAC-delt.\nSee on naeruväärne tasu. Ja te peaksite paremini teadma, kui tsiteerida George Sorose sarnaseid organisatsioone, et öelda, et nad on korrumpeerunud. Nii et see on number üks.\nRon, ma olen konservatiiv. ma ei ole libertaar. Ma usun mõnda valitsusse. Ma usun, et valitsusel on Pennsylvania senaatorina kohustus minna seal välja ja esindada oma osariigi huve.\nJa seda ma tegin tagamaks, et Pennsylvanial oleks valemite ja muude asjadega võimalik oma õiglane osa rahast tagasi saada. Ma ei vabanda selle pärast enam kui teie, kui te asju määrasite ja tegite asju, kui olite Texase kongresmen.\nMis puutub saadud rahasse, siis arvan, et mind teatakse sellel võistlusel ja Washingtonis teati mind kui asjatundlikku meest. Olen asjamees. Ma hoolin sügavalt sellest riigist ja põhjustest, mis mind teevad – mis minu arvates on selle riigi keskmes.\nJa kui ma lahkusin USA senatist, osalesin asjades, millesse ma usun. Käisin ja töötasin eetika ja avaliku poliitika keskuses ning kirjutasin Iraani teemal ning kirjutasin ja pidasin loenguid kõikjal selles riigis. Seosesin tervishoiufirmaga. Miks? Sest ma kartsin, mis juhtuma hakkab, ja üks tervishoiuettevõte palus mul olla nende juhatus.\nNüüd ma ei tea, kas teie arvates on direktorite nõukogu lobistid. Nad ei ole. See on erasektori kogemus, mille olen kindel, et Mitt kiidaks selle heaks.\nSina – ka sina – ma töötasin ka söeettevõttes. Nagu ma eelmisel päeval mainisin, oli mu vanaisa söekaevur. Ma kasvasin üles söepiirkonnas. Ja kui ma Ameerika Ühendriikide senatist lahkusin, oli üks suuremaid küsimusi ülempiiri ja kaubanduse piiramine, globaalne soojenemine ja ma tahtsin kakluses osaleda.\nNii et võtsin ühendust oma piirkonna kohaliku söeettevõttega, kes – ja ma küsisin – ütlesin, et vaata, ma tahan teiega selles võitluses ühineda. Ma tahan teiega koostööd teha. Tahan teid igal võimalikul viisil aidata, et saaksime piiramise ja kauplemise alistada. Ja nii ma selles lahingus osalesin. Ja ma olen väga uhke, et selles lahingus osalesin.\nSTEPHANOPOULOS: Kongressi liige Paul, kas nõustute sellega?\nPAUL: Tead, see on tõsi – ma usun, et Kongress peaks määrama, kuidas raha tuleks kulutada. Olen sellega nõus. Kuid suur erinevus minu ja senaatori hääletamise vahel on see, et ma hääletasin alati kulutuste vastu. Hääletasin kõigi kulutuste vastu. Varem hääletasin vaid paari assigneeringute arve, mis 24, 26 aastat olen Washingtonis olnud.\nNii et sa oled suur kulutaja; see on kõik. Olete suure valitsuse konservatiiv. Ja te ei hääleta tööõiguse ja nende väga oluliste asjade poolt. Ja see nõrgendab majandust. Nii et öelda, et olete konservatiiv, on minu arvates venitus. Kuid olete selles paljusid inimesi veennud, nii et keegi peab teie rekordile tähelepanu juhtima.\nSANTORUM: Ei, ma arvan, et mul on siin võimalus vastata. Olen selles paljusid inimesi veennud, sest mu plaat on tegelikult päris hea. Mina – toetasin ja hääletasin tasakaalustatud eelarvemuudatuse, rea-punkti veto. Hääletasin – tegelikult jälgisin Ameerika Ühendriikide senatis viibides kõiki demokraatlikke muudatusettepanekuid ja kõiki kulutusi suurendavaid muudatusi. Mina – panin tahvlile – midagi, mida nimetatakse kulumõõturiks.\nKui vaatate minu kuluarvestust ja teie -- ja võtate arvesse kõiki kulugruppe, siis hinnati mind igal aastal parimaks või selle lähedale.\nMa -- ma lähen tagasi asja juurde. Ma ei ole libertaar, Ron. Nõustun – hääletate kõige vastu. Ma ei hääleta kõige vastu. Ma hääletan teatud kulutuste poolt. Ma arvan, et valitsusel on oma roll mängida...\nSANTORUM: ... eriti kaitses...\nSTEPHANOPOULOS: Me laseme kõik siia sisse, aga kõigepealt tahtsin ma kaasata kuberneri -- kuberner Perry. Jääme selle teema juurde, ärge muretsege selle pärast.\nPERRY: Ja ma lasen su - ma lasen - ma lasen su siia tagasi, Ron.\nSTEPHANOPOULOS: Olete kutsunud senaator Santorumit...\nPERRY: Jah. Ma arvan, et olete just näinud suurepärast näidet selle kohta, miks ma sellel võistlusel osalesin, sest ma juhtun arvama, et olen ainuke autsaider, välja arvatud Jon Huntsman, kes pole Washingtoni probleemi osaline. DC, insaiderid Washingtonis\nPeame – me peame – nimetama kandidaadiks kellegi, kes suudab Barack Obamat võita, teeõhtu selja taha panna, Washingtoni D.C.-sse sõita ja korruptiivsed kulutused peatada. Ja pole vahet, kas olete Washingtoni või Wall Streeti insaider.\nSee on see, mida ameeriklased õigustatult näevad, on tänapäeva Ameerika tegelik probleem. Nad tahavad kedagi, kellel on täitevvõimu juhtimise kogemus, nagu mul Texases. Olen olnud ülemjuhataja üle 20 000 sõjaväelasele, mis lähetatakse. Olen olnud osariigi kuberner, mis on loonud miljon uut töökohta. See on rekord, mida ameeriklased otsivad. See on see, mida ameeriklased otsivad, autsaider, keda see protsess ei riku.\nSTEPHANOPOULOS: Niisiis, kuberner, te ütlete, et kongresmen Paul on sisering?\nPERRY: Ma ütlen teile, et igaüks, kellel on nii palju olnud – ma mõtlen, see, mis mind frustreerib, on see, et lähete hankima sihtmärgid ja siis hääletate eelnõu vastu? Nüüd ma ei tea, kuidas nad seda teistes kohtades kutsuvad, aga kongresmen Paul, Texases nimetame seda silmakirjalikkuseks.\nPAUL: Noh, ma nimetan seda konstitutsionalistiks olemiseks, sest usun, et peaksime iga senti eraldama või määrama. Määrate relvasüsteemid. Määrate raha, et kulutada 1 miljard dollarit Iraagi saatkonnale. See on ka - see on ka kõrvamärk. Ma ütlen, et kongressil on suurem vastutus.\nAga see asi, tagasi – tagasi senaator Santorumi juurde, teate, ta on selle taga – ta on selle tasakaalustatud eelarvemuudatuse poolt, kuid hääletas viis korda riigivõla suurendamise poolt triljonite dollarite võrra. See on kogu teeõhtu liikumine.\nMillal -- ma mõtlen, et valitsus on praktiliselt lõpetanud riigivõla suurendamise. Sa tegid seda viis korda. Mis on teie vabandus selleks? See on triljoneid dollareid. Sa hoidsid seda asja edasi. Te ei teinud palju, et seda aeglustada, kui teil oli võimalus.\nSANTORUM: Tegelikult ma aeglustasin – tegin võimaluse korral palju, et aeglustada. Olin ainsa seaduseelnõu autor, mis tegelikult tunnistas kehtetuks föderaalse õiguse, hoolekandereformi. Mina -- mina -- ma tegelikult propageerisin ja rääkisin -- ja püüdsin läbi viia sotsiaalkindlustusreformi. Töötasin Medicare'i ja Medicaidiga.\nMa olin üks ainukesi mehi, Ron, kui meil oli ülejääke, mis rääkisid pikaajalise õiguste reformi vajadusest, mis ongi tegelik probleem. Kui valitsus jookseb kokku ja teil pole raha – ei ole enam maksta, siis peate tõstma võla ülemmäära. Kuid iga kord, kui proovisime, püüdsime seda siduda kulutuste vähendamisega.\nOleme praegu olukorras, kus oleme selle uksed ära löönud. Ja nagu teate, tõusin eelmisel ringil püsti ja ütlesin: ei, me ei tohiks võla ülemmäära tõsta, sest oleme liiga kaugele läinud. Kuid teate, rutiinne võla ülemmäära tõstmine on toimunud kogu selle riigi jooksul 200 aastat.\nSAWYER: Kui saan, tahaksin pöörata tähelepanu ja minna teise teema juurde, milleks on ülemjuhataja ja riigi julgeolek. Ja kuberner Huntsman, te ütlesite seda meie eest juba – et iraanlased on teinud otsuse tuumaenergia kasutuselevõtuks. Sa arvad, et nad tahavad tuumarelva. Rääkige meile, miks oleksite ülemjuhatajana parem kui teised selle etapi kandidaadid?\nHUNTSMAN: Sest ülemjuhatajaks olemine tähendab vähem arutelusid, mida just hetk tagasi kuulsime. Palju siseringi ahmimist, palju poliitilist keerutamist. See puudutab juhtivaid organisatsioone. See puudutab inimeste juhtimist. See puudutab visiooni loomist. Ja ma olen seda teinud kogu oma karjääri. Tegin seda kubernerina. Viisin oma osariigi Ameerika kõige paremini hallatavasse osariiki.\nViisin selle majanduse esikohale, töökohtade loomisel number üks. Võrreldes ja vastandades Massachusettsile, mis oli 47. kohal ajal, mil minu arvates oli juhtimine Ameerika rahva jaoks oluline. Kuid rohkem kui midagi muud usun ma, et see rahvas ei otsi mitte ainult juhtimist, vaid ka juhtimist, mida saab usaldada.\nSest olgem ausad, meil on selle rahva vastu tõsine usaldusdefitsiit. Ameerika inimesed usaldavad nüüd enam meie võimuinstitutsioone. Ja nad ei usalda enam meie valitud ametnikke. Ja ma olen siin selleks, et öelda teile, et me peame leidma mitte ainult ülemjuhataja, mitte ainult presidendi, mitte lihtsalt visionääri, vaid me peame leidma kellegi, kes suudab Kongressi reformida ja teha seda, mida vaja. tehtud seoses tasu määramisega tähtajaliste piirangute alusel.\nKõik teavad, et Kongress vajab tähtajalisi piiranguid. Kõik teavad, et peame sulgema Washingtoni rikkunud pöördukse. Ja kõik teavad samuti, et meil peab olema keegi, kes suudab usalduse tagasi tuua Wall Streetile, mis on samuti kaotanud ameeriklaste usalduse.\nSAWYER: Kas soovite rääkida konkreetselt kellestki siin laval?\nHUNTSMAN: Nad kõik võivad rääkida enda eest, kuid ma võin teile öelda, et olen edukalt kubernerina töötanud, ainuke inimene sellel laval, kes on neli korda välismaal elanud, olen juhtinud kahte Ameerika saatkonda, sealhulgas suurimat ja keerulisemat. Meil on maailmas Ameerika Ühendriikide saatkond Hiinas. Ma arvan, et mõistan paremini kui keegi teine sellel etapil keerulisi mõjusid riiklikule julgeolekule, millega me edaspidi silmitsi seisame, kui me kõik teame, et see on 21. sajandi kõige keerulisem ja väljakutseid esitav suhe Hiinaga.\nSAWYER: Kuberner Romney?\nROMNEY: Kas teil on küsimusi või ma lihtsalt...\nSAWYER: Minu küsimus on -- kuberner ütles just, et ta arvab, et suudab nendega paremini rääkida kui keegi teine...\nROMNEY: Ta suudab palju paremini kui Barack Obama, ütleme nii. Meil -- meil on president, kellel polnud juhtimiskogemust. Ta ei juhtinud kunagi äri, ei juhtinud linna ega riiki. Selle tulemusel õppis ta USA presidendi ametis ja on teinud välispoliitikaga seotud vigu teise järel, millest tõsiseim on seotud Iraaniga.\nMeil on rahvas, mis kavatseb saada tuumaenergiaks. Iraan on järginud oma ambitsioone, ilma et oleks kehtestanud nende vastu halvavaid sanktsioone. President vaikis, kui Iraanis tuli tänavatele üle miljoni hääle. Hääled, mille eest ta oleks pidanud seisma ja ütlema, et me toetame teid. Ja ta on – ja tal ei õnnestunud koostada plaani, mis näitaks Iraanile, et meil on suutlikkus neid sõjaliselt eemaldada nende tuumarelvade plaanidest.\nVaata, see on ebaõnnestunud eesistumine. Ja ülemjuhataja vastutuse käsitlemisel on küsimus selles, et kes on võimeline juhtima? Kes on see, kes on näidanud üles juhtimisvõimet? Kellel on iseloomu, kes on seda iseloomu oma karjääri jooksul näidanud? Kellel on ausus ja – ja ma loodan – mina – igaüks neist inimestest – ma ei taha – ma ei taha sellel laval viibivate inimeste suhtes olla kriitiline. Igaüks neist inimestest teeks paremini – mitmes mõttes paremat tööd kui meie president.\nJa ma toetan meie kandidaati. Ma usun põhimõtetesse, mis tegid Ameerikast nii suure rahva. See on aeg, mil seisame silmitsi rahvusega, mis on väga-väga rahulikus maailmas erakordselt turvaline. Me seisame silmitsi väga ohtliku maailmaga. Ja meil on nüüd president, kes on uskumatul kombel otsustanud vähendada sõjaväe suurust. Kes on uskumatult öelnud, et esimest korda pärast FDR-i ei ole meil enam võimet pidada kahte sõda korraga.\nSAWYER: Ma tahan...\nROMNEY: See president tuleb välja vahetada.\nSAWYER: Ma tahan kohe Joshi sisse tuua.\nMCELVEEN: Tahan jääda ka ülemjuhataja teema juurde. Ilmselgelt paneb see teid juhtima maailma võimsaimate relvajõudude eest. Vaid kaks teist laval on ajateenistuses olnud. Dr Paul oli lennukirurg, kuberner Perry piloot. Selles riigis on 25 miljonit veterani, kellest kolm miljonit on praegu tegevteenistuses, nii et see küsimus on paljudele valijatele väga asjakohane.\nMinu küsimus on teile, kuberner Perry. Kas arvate, et vormiriietuse kandmine, üksusesse kuulumine valmistab teid ülemjuhataja ametikohaks paremini ette kui need riigipead, kes pole teeninud?\nPERRY: Ma arvan, et see annab väga selge teadmise selle kohta, mida see nõuab neile, kes on eesliinil, kuid on ka olnud Texase osariigi kuberner ja ülemjuhataja seal 11 aastat ja üle 20 000 inimese. väed, mille oleme paigutanud mitmesse operatsioonivälja.\nKuid ma tahan minna tagasi selle teema juurde, mille me just varem tõstatasime, kui rääkisime ühest suurimast probleemist, millega see riik silmitsi seisab, ja Iraani suurest probleemist, senaator, kahtlemata. Kuid lubage mul teile öelda, mida see president meie sõjalise eelarvega teeb, seab meie riigi vabaduse ohtu.\nTe ei saa kärpida kaitseministeeriumi eelarvest 1 triljonit dollarit ja eeldada, et Ameerika vabadusi ei ohustata. See on minu jaoks suurim probleem, millega Ameerika silmitsi seisab, president, kes ei mõista sõjaväge ja president, kes lubab DOD-i eelarvet vähendada, et saaks kulutada raha mujale ja see paneb Ameerika vabadus ohus.\nMCELVEEN: Rääkige sõjaväe mõistmisest. Ja lähme teie juurde, spiiker Gingrich. Hiljuti nimetas dr Paul teid kanakulliks, sest te ei teeninud. Arvestades seda, mida sa just kuulsid kuberner Perryt sõjaväe mõistmise kohta ja dr Pauli kommentaare. Kuidas te vastate?\nGINGRICH: Dr. Paul kommenteerib palju. See on osa tema stiilist.\nMu isa teenis 27 aastat sõjaväes Teises maailmasõjas, Koreas ja Vietnamis. Kasvasin üles sõjaväelaste peres, liikusin mööda maailma ringi. Alates 1979. aastast olen töötanud 32 aastat, alustades armee väljaõppe ja doktriini väejuhatusest. Olin 23 aastat staažikaim õpetaja sõjaväes. Töötasin kaitsepoliitika nõukogus. Kuid lubage mul öelda mõndagi veteranide kohta, sest armee jõmpsikana, kelle perekond oli sügavalt seotud, tunnen ma veteranidele kaasa. Meil oli täna Wolfeboros suurepärane kohtumine veteranidega. Ja ma võtsin New Hampshire'is kohustuse, et avame uuesti Manchesteri haigla, arendame telekommunikatsiooni abil põhjariiki uue kliiniku ja pakume süsteemi, kus veteranid saaksid minna oma kohaliku arsti või kohaliku haigla juurde.\nArvamus, et kesktalvel põhjariigi veteran peab minema kuni Bostonini, on täiesti, täiesti, põhimõtteliselt vale. Ja ma ütleksin, et armee jõmpsikana, kes jälgis oma ema, õdesid ja isa 27 aastat, on mul üsna hea tunnetus sellest, mida sõjaväepered ja veteranide pered vajavad.\nSAWYER: Kongressi liige Paul, kas te ütleksite seda uuesti? Kas te kasutaksite seda fraasi uuesti?\nPAUL: Jah. Ma -- ma arvan, et inimestel, kes ei teeni, kui nad saaksid, ja nad saavad kolm, neli või isegi viis edasilükkamist, ei ole neil õigust saata meie lapsi sõtta ja... isegi meie sõdade vastu. Ma üritan sõdu peatada, kuid vähemalt tead, ma läksin, kui nad mind kutsusid.\nKuid teate, veteranide probleem on suur. Meil on sadu tuhandeid inimesi, kes tulevad tagasi nendest sõdadest, mis olid välja kuulutamata, need olid ebavajalikud, neid ei ole võidetud, nad on võitmatud ja meil on sajad tuhanded, kes otsivad hooldust. Ja meil on tagasi tulemas enesetapuepideemia. Ja nii paljudel on – ma mõtlen, et kui liita kokku kõik töövõtjad ja kõik Afganistanis ja Iraagis toimuvad sõjad, oleme kaotanud 8500 ameeriklast ja raskeid vigastusi üle 40 000. Ja need on väljakuulutamata sõjad.\nNiisiis, Rick ütleb, et me – te ei taha seda liberaalset asja, aga millest ma räägin, ma ei räägi seda sõna. Sina teed. Aga ma räägin põhiseadusest. Põhiseadusel on reeglid. Ja mulle ei meeldi, kui saadame oma lapsed neid sõdu pidama ja kui need inimesed ise ei käinud, siis tulevad ja kui neilt küsitakse, ütlevad nad: oh, ma ei usu, et ma võiks – üks inimene oleks võinud midagi muuta.\nMul on lemmikloomapiin, mis mind väga tüütab, sest kui ma näen neid noormehi tagasi tulemas, nutab mu süda nende pärast.\nSTEPHANOPOULOS: Kõlar Gingrich?\nGINGRICH: Noh, dr Paulil on pikk ajalugu ebatäpsete ja valede sõnade väljaütlemisel. Fakt on see, et ma ei palunud kunagi edasilükkamist. Olin abielus, lapsega. See ei olnud kunagi küsimus. Mu isa teenis tegelikult Vietnamis Mekongi deltas sel ajal, millele ta viitab.\nMa arvan, et mul on päris hea ettekujutus sellest, mis tunne on perekonnana muretseda oma isa tapmise pärast. Ja mulle isiklikult panevad pahaks sellised kommentaarid ja väited, mida ta ilma täpse teabeta rutiinselt teeb ja siis lihtsalt inimesi laimab.\nPAUL: Mul on vaja kiiret järelkontrolli. Kui mind kutsuti, olin abielus ja mul oli kaks last ning ma läksin.\nGINGRICH: Ma ei sobinud eelnõusse. Ma ei sobinud eelnõusse.\nSTEPHANOPOULOS: Kongressi liige Paul, samal ajal kui me sellel teemal oleme, ütles kõneleja, et teil on varem esinenud ebatäpseid avaldusi. Selle uudiskirja üle, mis teie nime all välja anti, on olnud palju vaidlusi, mitmed kommentaarid, mida peeti rassistlikeks ja ebatäpseks. Olete öelnud, et kuigi need on kirjutatud teie nime all, ei pruugi te seda olla – et te ei teadnud tingimata, et need on kirjutatud, ei pruugi te nende juurde jääda. Kas te tõesti võtaksite nüüd selle aja maha ja selgitate kõigile, mis seal juhtus, kuidas oli võimalik, et sellised kommentaarid teie nime all välja tulid, ilma et te sellest midagi teadsid?\nPAUL: Noh, seda on palju kordi selgitatud ja kõik on umbes 20 aastat tagasi kirjutatud, mida ma ei kirjutanud. Nii et keskendumine millelegi, mis on kirjutatud 20 aastat tagasi, mida ma ei kirjutanud, juhib tähelepanu enamikult olulistelt probleemidelt kõrvale.\nKuid järeldus on ilmne, et - ja te isegi tood sõna rassilise varjundi. Veelgi olulisem on see, et te peaksite minult küsima, milline on minu suhe rassiliste suhetega. Ja üks minu kangelasi on Martin Luther King, sest ta praktiseeris libertaarset rahumeelse vastupanu ja rahumeelse kodanikuallumatuse põhimõtet, nagu ka Rosa Parks.\nKuid ka mina olen ainuke siin üleval ja ainus, kes Demokraatlikust parteist mõistab tõelist rassismi selles riigis, on kohtusüsteem. Ja see on seotud uimastiseaduste jõustamisega.\nVaata protsente. Narkootikume tarvitavate inimeste osakaal on mustanahaliste ja valgete seas ligikaudu sama. Ja ometi vahistatakse mustanahalisi ebaproportsionaalselt palju. Nad on – neid süüdistatakse ja vangistatakse ebaproportsionaalselt palju. Nad saavad - nad saavad surmanuhtlust ebaproportsionaalselt palju.\nMitu korda olete näinud valget rikast inimest saamas elektritooli või hukkamas?\nKuid vaestel vähemustel on ebaõiglus. Ja neil on ka sõjas ebaõiglus, sest vähemused kannatavad rohkem. Isegi mustandiga -- mustandiga said nad kindlasti rohkem kannatada. Ja ilma mustandita kannatavad nad ebaproportsionaalselt palju.\nKui me tõesti tahame olla mures rassismi pärast, peaksite vaatama mõnda neist küsimustest ja uurima uimastiseadusi, mida nii ebaõiglaselt jõustatakse.\nSAWYER: Soovime teid tänada selle arutelu esimese vooru eest.\nJa me tahame kohe pausi teha.\nJa kui me tagasi tuleme, on selles kampaanias olnud nii palju perekondlikke küsimusi, geide õiguste küsimusi.\nMeile meeldiks, kui te mõne neist käsitleksite.\nVeel kord, tänan teid, et olete meiega.\nSee on 2012. aasta debatt St. Anselmis.\nSTEPHANOPOULOS: Teil on Lõuna-Carolinas uus reklaam, mis on suunatud otse senaator Santorumile. Te nimetate teda korruptandiks – korporatiivlobistiks, Washingtoni siseringis, kellel on registreeritud reetmine. Te nimetate teda ka selles reklaamis korrumpeerunud.\nSenaator Santorum seisab siinsamas.\nKas olete nõus nende süüdistuste juurde jääma ja neid selgitama?\nPAUL: Noh, see oli tsitaat. Keegi tegi küsitluse ja ma arvan, et ta tuli välja kui üks korruptantide tipptegijaid, kuna võttis lobistidelt nii palju raha. Aga tegelikult, mis kogu...\nPAUL: See läheb jälle.\nPAUL: Aga... aga...\nSANTORUM: Nad on tabanud, et sa ei räägi tõtt, Ron (KUULDATU).\nPAUL: Aga mis päris – tõesti...\nPAUL: See, mis tegelikult loeb, on tema rekord. Pean silmas, et ta on suur valitsus, suurte kulutustega inimene.\nSANTORUM: Rühm, kes nimetas mind korrumpeerunud, oli rühmitus nimega CREW. Kui CREW pole teid kohtusse kaevanud, pole te konservatiiv. See on – see on naeruväärne tasu. See on – ja – ja te peaksite paremini teadma.\nKUULUTAJA: Hetke pärast tagasi otse Manchesterist New Hampshire'ist.\nSTEPHANOPOULOS: Tagasi Manchesteris. Kuberner Romney, ma tahan otse teie juurde pöörduda.\nSenaator Santorum on väga selgelt väljendanud oma veendumust, et ülemkohus eksis, kui otsustas, et põhiseaduses on õigus privaatsusele. Sellest tulenevalt usub ta, et osariikidel on õigus keelata rasestumisvastased vahendid. Nüüd peaksin lisama, et ta ütles, et ta ei soovita osariikidel seda teha...\nSANTORUM: Ei, ma ütlesin – olgem selged.\nSTEPHANOPOULOS: Absoluutselt. Ma annan sulle oma kohustuse...\nSANTORUM: Ma räägin – me räägime 10. muudatusest ja riikide õigusest tegutseda.\nSTEPHANOPOULOS: Aga ma tahan jõuda selle põhiküsimuseni.\nSTEPHANOPOULOS: Kuberner Romney, kas usute, et osariikidel on õigus keelata rasestumisvastased vahendid? Või on selle üle trumbanud põhiseaduslik õigus privaatsusele?\nROMNEY: George, see on ebatavaline teema, mida sa tõstatad. Kas riikidel on õigus keelata rasestumisvastased vahendid? Ma ei kujuta ette riiki, mis keelaks rasestumisvastased vahendid. Ma ei kujuta ette olukordi, kus riik seda teha tahaks ja kui ma oleksin osariigi kuberner või...\nSTEPHANOPOULOS: Noh, ülemkohus on otsustanud...\nROMNEY: ... või osariigi seadusandja - ma oleksin täielikult ja täielikult vastu igasugusele rasestumisvastaseid vahendeid keelustada. Nii et te küsite – arvestades tõsiasja, et ükski riik ei soovi seda teha, ja ma ei tea ühtegi kandidaati, kes seda teha tahaks, küsite te, kas seda saaks põhiseaduse järgi teha? Võime siit küsida meie konstitutsiooniuurijalt.\nSTEPHANOPOULOS: Olen kindel, et kongresmen Paul...\nROMNEY: Olgu, tule - tule tagasi...\nSTEPHANOPOULOS: ... küsides teilt, kas te usute, et osariikidel on see õigus või mitte?\nROMNEY: George, ma – ma ei tea, kas osariigil on õigus rasestumisvastaseid vahendeid keelata. Ükski riik ei taha. Ma mõtlen, et idee esitada asju, mida riigid võiksid teha, mida ei – ükski riik ei taha teha, ja küsida, kas nad võiksid seda teha või mitte, on minu arvates rumal jutt.\nSTEPHANOPOULOS: Oota hetk. Kuberner, sa käisid Harvardi õigusteaduskonnas. Teate väga hästi, et see põhineb...\nROMNEY: Kas ülemkohus – kas ülemkohus on otsustanud, et osariikidel ei ole õigust pakkuda rasestumisvastaseid vahendeid? ma...\nSTEPHANOPOULOS: Jah, neil on. 1965. aastal Griswold vs. Connecticut.\nROMNEY: Ma usun sellesse, et maaõigus on selline, nagu ülemkohus on öelnud, ja et kui me ei nõustu ülemkohtuga – ja mõnikord ma ei nõustu –, on meil põhiseaduse kohane protsess. seda otsust muuta. Ja see on – seda tuntakse muutmisprotsessina.\nJa – ja kus meil on – näiteks on meil praegu probleeme, mis on seotud samasooliste abieluga. Minu arvates peaks meil olema põhiseaduse föderaalne muudatus, mis määratleks abielu kui mehe ja naise vahelist suhet. Kuid ma tean, et pole põhjust rasestumisvastastest vahenditest rääkida.\nSTEPHANOPOULOS: Aga teil on ülemkohtu otsus, mis sisaldab põhiseaduses õigust eraelu puutumatusele.\nROMNEY: Ma ei usu, et nad otsustasid seda õigesti. Minu arvates oli Roe v. Wade'i otsus valesti. See põhines samal põhimõttel. Ja minu arvates, kui meil oleks selliseid kohtunikke nagu Roberts, Alito, Thomas ja Scalia, ja rohkem selliseid kohtunikke, võiksid nad otsustada selle küsimuse osariikidesse tagasi saata, mitte öelda, et see on föderaalses põhiseaduses.\nJa muide, kui rahvas ütleb, et see peaks olema föderaalses põhiseaduses, siis selle asemel, et mittevalitud kohtunikud seda sinna sisse toppida, kui seda seal pole, peaksime võimaldama inimestel avaldada oma seisukohti muudatuse kaudu ja lisada see põhiseadusesse. . Aga see mõte, et õiglus...\nSTEPHANOPOULOS: Aga kas seda tuleks sel juhul teha?\nSTEPHANOPOULOS: Kas seda tuleks sel juhul teha?\nROMNEY: Kas seda tuleks teha sel juhul, et võimaldada osariikidel rasestumisvastaseid vahendeid keelata? Ei. Riigid ei taha rasestumisvastaseid vahendeid keelata. Miks peaksime siis proovima seda põhiseadusesse panna?\nMis puudutab geiabielu, siis ma olen teile öelnud, et just siis muudan põhiseadust. Rasestumisvastane vahend, see töötab hästi, jätke see rahule.\n(APLDUS) STEPHANOPOULOS: Ma saan sellest aru. Kuid te andsite sellele küsimusele kaks vastust. Kas te usute, et riigikohus peaks selle tühistama või mitte?\nROMNEY: Kas ma usun, et ülemkohus peaks tühistama...\n(KEEGI PUBLIKAS karjumas)\nROMNEY: Kas ma usun, et ülemkohus peaks Roe vs Wade'i tühistama? Jah.\nPAUL: Ta mainis mu nime.\nSTEPHANOPOULOS: Mine siis edasi.\nPAUL: Ma ei teadnud, kas ma sain aega, kui see oli soodne või mitte. Aga aitäh. Ei, ma arvan, et neljas muudatus on väga selge. See on meie privaatsuses selgesõnaline. Ilma läbiotsimismääruseta ei saa minna kellegi majja ja vaadata, mis neil on, nende pabereid või muid isiklikke asju.\nSeetõttu on Patriot Act vale, sest teil on neljanda muudatusega õigus privaatsusele. Mis puutub rasestumisvastaste vahendite müüki, siis riikidevahelise kaubanduse klausel kaitseb seda, sest riikidevahelise kaubanduse klausel oli algselt kirjutatud selleks, et mitte takistada riikidevahelist kaubandust, vaid see oli kirjutatud selleks, et hõlbustada osariikide vahelist kaubandust. Seega, kui rasestumisvastaste pillide import ühest osariigist teise ei ole ebaseaduslik, oleks rasestumisvastaste pillide müümine selles osariigis seaduslik.\nSTEPHANOPOULOS: Senaator Santorum?\nSANTORUM: Mis on küsimus?\nSTEPHANOPOULOS: Õigusest privaatsusele ja vastusest kongresmen Paulile.\nSANTORUM: Noh, kongresmen Paul räägib privaatsusõigustest vastavalt neljandale muudatusele, milles ma nõustun temaga, ma ei pruugi tingimata nõustuda sellega, et Patriot Act seda rikub. Kuid ma nõustun sellega – ilmselt on meil neljanda muudatuse kohaselt õigus privaatsusele. Kuid seda ei puudutanud Griswoldi otsus ega otsus Roe v. Wade.\nNad lõid õiguste hulga kaudu uue õiguse eraelu puutumatusele, mida põhiseaduses ei olnud. Ja see, mida ma olen andnud – ja see on jällegi, ma nõustun kuberner Romney hinnanguga – õiguslik hinnang, see lõi õiguse läbi alglaadimise, luues midagi, mida seal polnud. Usun, et see tuleks ümber lükata.\nMa pooldan Roe versus Wade ümberlükkamist. Ma ei usu, et meil on selles riigis põhiseaduses õigus võtta inimelu. Ma ei usu, et see nii on – ma ei usu, et meie asutajad seda ette kujutasid. Ma ei usu, et põhiseaduse kirjutamine kuskil seda võimaldab. SAWYER: Ma tahan nüüd, kui saan, pöörduda põhiseadusliku ja kõrgendatud siinsete inimeste poole millegi kodulähedasema poole ja võib-olla kogu riigis oma elutoas istuvate perede poole.\nYahoo! saadab meile küsimusi, nagu teate. Meil on need tõelistelt vaatajatelt. Ja ma tahaksin ühe postitada, sest see puudutab geiabielu. Kuid tasemel – ja mulle väga meeldiks, kui saaksin teilt küsida, mida te isiklikult oma elutoas istudes ütleksite inimestele, kes selliseid küsimusi esitavad.\nSee on Phililt Virginiast. Arvestades, et olete homoabielude vastu, mida soovite, et geid teeksid, kes soovivad luua armastavaid, pühendunud ja pikaajalisi suhteid? Mis on teie lahendus? Ja, spiiker Gingrich?\nGINGRICH: Noh, ma arvan, et ma ütleksin, et me tahame teha võimalikuks, et sõprade vahel juhtuksid need asjad, mis on kõige intiimsemad. Näiteks olete haiglas. Kui on külastusajad, kas siis peaks lubama seal viibida? Selle määramiseks peaks olema viise.\nSa tahad, et keegi oleks sinu tahtmises. Selle määramiseks peaks olema viise. Kuid see on tohutu hüpe mõistvast, tähelepanelikust ja murelikust olemisest, mida me peaksime olema, ütlemiseni, et seepärast kehtestame abielusakramendi, nagu sellel poleks alust.\nAbielu sakrament põhines mehel ja naisel, on olnud juba 3000 aastat. See on meie tsivilisatsiooni keskmes. Ja see on midagi, mida tasub kaitsta ja toetada. Ja ma arvan, et selle kaitsmine ja toetamine ei tähenda, et peate minema välja ja tegema teiste elu õnnetuks, kuid see tähendab, et teete vahet ajaloolise sakramendi vahel, millel on meie tsivilisatsioonis tohutu tähtsus ja lihtsalt selle üle otsustamisel, et see kehtib kõikjal ja see on lihtsalt. kodanikuõigus.\nSee ei ole. See on osa sellest, kuidas me end määratleme. Ja ma arvan, et mehe ja naise vaheline abielu on selle määratluse osa.\nSAWYER: Kuberner Huntsman, te olete rääkinud tsiviilliitudest. Kuidas te teistega sellel laval ei nõustu?\nHUNTSMAN: Isiklikult arvan, et tsiviilliidud on õiglased. Ma toetan neid. Ma arvan, et on olemas selline asi nagu võrdsus seaduse alusel.\nOlen abielus mees. Olen olnud abielus 28 aastat. Mul on seitse last. Tore, et rasestumisvastaste vahendite arutelust loobusime.\nMuide, viisteist minutit väärt. Ja ma ei tunne, et minu suhet tsiviilliidud üldse ohustavad. Abielu osas olen ma traditsionalist. Ma arvan, et seda tuleks säästa ühe mehe ja ühe naise puhul, kuid usun, et tsiviilliidud on õiglased. Ja ma arvan, et see toob suhetesse väärikuse taseme. Ja ma usun vastastikustesse kasusaaja õigustesse. Ma arvan, et nad peaksid kuuluma ka tsiviilliitudesse. Ja riigid peaksid saama sellest rääkida. Ma arvan, et see on väga – minu arvates täiesti asjakohane.\nMCELVEEN: Tahaksin minna senaator Santorumi juurde sarnase teemaga. Oleme osariigis, kus samasooliste paaride abiellumine on seaduslik. Kaheksasada paari on tegelikult abiellunud pärast seda, kui see siin New Hampshire'is seaduseks sai. Seadusandja võttis selle vastu paar aastat tagasi. Ja nad üritavad luua perekondi, mõned neist.\nTeie seisukoht samasooliste lapsendamise suhtes pooldate ilmselgelt traditsioonilisi peresid, kuid kas te ütlete kellelegi, kuhu nad kuuluvad - riigi hoolealusena või kasuperes, selle asemel, et teil oleks kaks vanemat, kes neid tahavad?\nSANTORUM: Noh, see pole föderaalne probleem. See on riigi küsimus, number üks. Osariigid saavad selle otsuse teha New Hampshire'is.\nMinu – minu tunne on, et see on probleem, mis peaks olema – ma usun, et abielu ise on föderaalne probleem, et meil ei saa olla abielu suhtes erinevaid seadusi. Meil peab olema üks seadus. Abielu on, nagu Newt ütles, meie riigi alusinstitutsioon ja meil peab olema selle suhtes ainulaadne seadus. Meil ei saa olla, et keegi abiellub ühes osariigis ja ei abiellu teises.\nKui meil õnnestus see kindlaks teha, muutub see küsimus vaieldamatuks. Kui meil ei ole föderaalseadust, ei ole mul kindlasti föderaalseadust, mis keelaks geipaaridel lapsendamise, kui teatud osariikides on ainult homopaarid. Seega on see osariigi, mitte föderaalküsimus. MCELVEEN: Lubage mul paluda teil sellega tegeleda, kui te ei pahanda, senaator. Mis saab nende 1800 perekonnaga – kui teie – meil on föderaalne põhiseaduse muudatus, mis keelab samasooliste abielud. Kas nende abielud on praegusel hetkel põhimõtteliselt ebaseaduslikud?\nSANTORUM: Kui meil on -- kui põhiseadus ütleb, et abielu on mehe ja naise vahel, siis abielu on mehe ja naise vahel. Ja – ja järelikult just see abielu on ja – ja oleks selles riigis. Ja need, kes ei ole mehed ja naised, kes on abielus, ei oleks abielus. Nii ütleb põhiseadus.\nSAWYER: Kui ma saaksin elutoa küsimuse juurde tagasi tulla, kuberner Romney, kas te kaaluksite Yahoo küsimust selle kohta, mida te ütleksite oma elutoas istudes geipaarile, kes ütleb: 'Me lihtsalt tahame, et meil oleks õigus et, nagu e-kirja kirjutaja ütles, tahame, et gei inimesed looks armastavad, pühendunud ja pikaajalised suhted. Inimlikus mõttes, mida sa neile ütleksid?\nROMNEY: Noh, vastus on, kas see on suurepärane asi ja et selle riigi inimestel on täielik õigus luua üksteisega pikaajalisi pühendunud suhteid. See ei tähenda, et nad peavad seda abieluks nimetama või nad peavad saama riigi heakskiidu ja abielulitsentsi ja nii edasi.\nVõib esineda koduseid partnerlushüvesid või - või kahe inimese vahelisi lepingulisi suhteid, mis hõlmavad, nagu spiiker Gingrich märkis, haiglakülastusõigusi ja muud sarnast. Saame osariigi kaupa otsustada, milliseid hüvesid võiksime seostada inimestega, kes selliseid suhteid loovad.\nAga -- aga öelda seda -- et abielu on midagi muud kui suhe mehe -- mehe ja naise vahel, ma arvan, on viga. Ja selle põhjuseks ei ole see, et me tahaksime inimesi diskrimineerida või väita, et geipaarid pole niisama armastavad ega oska ka lapsi hästi kasvatada.\nKuid see on hoopis tõdemus, et kogu ühiskonna jaoks on rahval arvatavasti parem – kui lapsi kasvatatakse keskkonnas, kus on mees ja naine. Ja on palju juhtumeid, kus see pole võimalik: lahutus, surm, üksikvanemad, geivanemad ja nii edasi.\nAga – aga et ühiskond ütleks, et tahame abieluga seostatavate hüvede kaudu julgustada inimesi looma meeste ja naiste vahel partnerlussuhteid ning seejärel kasvatama lapsi, mida me arvame – see on nende jaoks ideaalne keskkond. kasvatada.\nSAWYER: Kõneleja Gingrich peab kaaluma.\nGINGRICH: Ma tahan lihtsalt tõstatada – kuna oleme nendele probleemidele nii palju aega kulutanud –, tahan lihtsalt tõstatada teema uudistemeedia eelarvamuste kohta. Te ei kuule vastupidist küsimust. Kas katoliku kirik peaks olema sunnitud sulgema oma lapsendamisteenistused Massachusettsis, kuna ta ei võta geipaare vastu, mida riik on täpselt teinud? Kas katoliku kirik tuleks Columbia ringkonnas heategevusteenuste osutamisest loobuda, sest see ei anna järele ilmalikule fanatismile? Kas Obama administratsioon peaks katoliku kirikut diskrimineerima oluliste teenuste osutamisel administratsiooni erapoolikuse ja fanatismi tõttu?\nSuurepärasuse küsimus käib mõlemat pidi. Ja tänapäeval on palju rohkem kristlusevastast fanatismi kui teispoolsuse suhtes. Ja uudistemeedia ei kajastu sellest midagi.\nROMNEY: Nagu võite öelda, tunnevad inimesed siin ruumis, et spiiker Gingrichil on täiesti õigus ja ka minul. Ja ma olin olukorras, kus ülemkohus astus ja ütles, et abielu on põhiseaduse järgi nõutav suhe, et samast soost inimesed saaksid abielluda. Ja põhiseaduse kirjutanud John Adams oleks üllatunud.\nJa – ja see toimis täpselt nii, nagu spiiker Gingrich viitas – juhtus katoliku heategevusorganisatsioonid, mis paigutasid peaaegu pooled kõigist meie osariigi lapsendatavatest lastest, ja olid sunnitud loobuma lapsendamisteenuste pakkumisest. Ja riik püüdis leida laste abistamiseks muid kohti, mida me peame tunnistama, et sellel otsusel, mida me nimetame abieluks, on tagajärg, mis ulatub palju kaugemale kui armastav paar, kes soovib luua pikaajalist suhet.\nSeda saavad nad praegu seaduse piires teha. Selle nimetamine abieluks tekitab terve hulga probleeme – peredele, seadustele, – usupraktikale, haridusele. Lubage mul öelda, et 3000 aastat inimkonna ajalugu ei tohiks nii kiiresti kõrvale heita.\nSTEPHANOPOULOS: Kuberner Paul – kongresmen Paul, lubage mul see teieni tuua. Kandideerite siin vabariiklaste eelvalimistel, kuid te pole lubanud novembris erakonna kandidaati toetada. Ja keeldute välistamast kolmanda osapoole kandidaadina kandideerimist, kui te ei saa kandidatuuri. Miks mitte seda välistada?\nPAUL: Noh, mul on sisuliselt. See on lihtsalt see, et mulle ei meeldi absoluutsed asjad, nagu ma ei tee kunagi midagi. Kuid mitte...\nSANTORUM: Te pole seda kunagi võla ülemmäära nimel teinud.\nPAUL: Palun ära sega mind.\nPAUL: Niisiis, ma ütlesin seda viimasel ringil, ma ütlesin – nad küsisid minult seda umbes 30 korda. Ma arvan, et võib-olla olete minult juba neli või viis küsinud. Ja vastus on alati sama. Tead, ei, ma ei kavatse seda teha. Ma ei kavatse seda teha. Ja keegi surus mind natuke tugevamini ja ütles, et miks sa ei kavatse seda teha? Ma lihtsalt - ma ei taha. Nii et mul pole kavatsust. Aga ma ei tea, miks inimene ei saa otsustada ja vaadata, kuidas asjad välja kukuvad? Teate, ma näen paljuski teisi kandidaate väga auväärsete inimestena, kuid mõnikord ei nõustu ma nende lähenemisega valitsusele.\nJa ma tahaksin näha mõningaid muudatusi. Ma -- ma tahan näha muutusi. Kui nad räägivad – veidi erinevusest välispoliitikas ja – ja huvist Föderaalreservi vastu, siis rahapoliitika muutusest. Me pole kuulnud ühtegi kõnet – minutitki kõnet kulutuste vähendamisest. oleme varem rääkinud sõjaliste kulutuste kärpimisest. See vähendab kavandatud tõusu. Seetõttu tegin ettepaneku kärpida esimesel aastal terve triljon dollarit.\nKui oleme vabariiklaste ja konservatiividena tõsiseltvõetavad, peame kärpima. Nii et ma tahan neile nii palju survet avaldada, kui saan. Aga pealegi läheb mul päris hästi, tead? Kolmas ei olnud väga hull. Ma ei jäänud liiga palju maha. Ja läheb päris hästi. Mittile järele jõudmine iga päev.\nSAWYER: Kuberner Perry, kas teie arvates peaksid kõik sellel laval viibijad välistama kolmanda osapoole kandidatuuri?\nPERRY: Ma arvan, et igaüks sellel etapil on parem kui see, mis meil on. Ja -- ja -- ja lubage mul lihtsalt käsitleda seda -- geiabielude teemat -- väga kiiresti. Ja – ja see on ausalt öeldes suurem probleem. Ma pooldan põhiseaduse muudatust, mis ütleb, et föderaalsel tasandil on abielu mehe ja naise vahel.\nKuid selle administratsiooni sõda usu vastu häirib mind väga. Kui näeme administratsiooni, kes ei kaitse abielukaitseseadust, annab see nende justiitsministeeriumile selged juhised võtta ministrite erand meie kirikutelt ära, kus seda pole kunagi varem juhtunud. Kui me näeme, et see administratsioon ei anna raha katoliku heategevusorganisatsioonidele seksuaalselt kaubitsetud isikute eest, kuna nad ei nõustu katoliku kirikuga abordi osas, on see sõda religiooni vastu. Ja see peatub Perry administratsiooni all.\nSAWYER: Tahaksin nüüd pöörduda tagasi välispoliitika ja kuberner Huntsmani juurde. Afganistan, täna õhtul 90 000 sõdurit ja me tervitame neid kõiki Afganistanis teenimas. Mis on teie arvates varem, kui tuleks need koju tuua?\nJAHIMEES: Teate, et oleme olnud terrorismivastases sõjas juba 10 aastat, oleme olnud Afganistanis. Ja ma ütlen, et meil on oma jõupingutuste eest palju ette näidata ja mina presidendina tahaksin Ameerika rahvaga kaasa rääkida, mida meil selle eest näidata on. Taliban ei ole enam võimul. Meil on Al Qaeda otsa saanud, nad on nüüd pühapaikades. Meil olid vabad valimised. Osama bin Ladenit pole enam läheduses.\nOleme tugevdanud kodanikuühiskonda. Oleme aidanud sõjaväelasi. Aitasime politseid. Usun, et on aeg koju tulla. Ja ma ütleksin, et esimese haldusaasta jooksul, st 2013. aasta lõpus, tahaksin need maha tõmmata. Ja ma tahan tunnustada Afganistani selle eest, mis see on. See ei ole mässutõrje. Ma ei taha olla Edela-Aasias riigi ülesehitamine, kui see riik vajab remonti.\nKuid meil on Edela-Aasias terrorismivastane missioon. Ja see eeldaks võib-olla 10 000 sõduri mahajätmist luureandmete kogumiseks, erivägede kiirreageerimisvõime ja väljaõppe jaoks.\nSAWYER: Kuberner Romney, aeg koju tulla?\nROMNEY: Noh, me tahame oma väed koju tuua niipea kui võimalik. Kuberner Huntsman ütles, et 2013. aasta lõpus ütlesid president ja komandörid, et nende arvates on 2014. aasta parem kuupäev. Meil on võimalus näha, mis järgmisel aastal juhtub.\nTahame oma väed koju tuua niipea kui võimalik. Ja - ja ma teen, kui ma olen president, siis ma teavitan end nende inimeste kogemustest, kes meie jõupingutusi seal juhivad. Tahan olla kindel, et anname Talibanilt vastutuse üle Afganistani julgeolekujõududele, kes on suutelised oma riigi suveräänsust säilitama.\nKuid – aga ma saan – aga ma võin teile öelda, et ma ei taha teha midagi, mis seaks ohtu suure osa – raskelt teenitud edust, mis meil seal on olnud. Ja ma tooksin meie väed koju niipea kui võimalik, tuginedes muidugi minu enda kogemusele seal, minnes seal, andes end teada, mis seal toimub, ja kuulates kohapeal asuvaid komandöre.\nSAWYER: Kuberner Huntsman, kas teil on lahkarvamusi?\nJAHIMEES: Jah. Peaksin Mittile ütlema, et USA president on ülemjuhataja. Muidugi saate sisendit ja nõuandeid Washingtoni erinevatest nurkadest, sealhulgas kohapealsetelt komandöridelt.\nKuid ka umbes 1967. aastal, Vietnami sõja ajal, rääkisime kohapeal olevate komandöride juurde ja siis ei saanud me eriti head nõu.\nSiin on see, mis on minu arvates Afganistanis nurga taga. Ma arvan, et kodusõda on Afganistanis nurga taga. Ja ma ei taha olla president, kes investeerib kodusõtta veel ühe senti. Ja ma ei taha olla president, kes saadab teise mehe või naise kahju, mida meie ei tee – me ei saa elusalt tagasi tuua.\nMa ütlen, et meil on oma missiooni jaoks midagi näidata. Tunnistagem seda ja liigume edasi.\nSTEPHANOPOULOS: Kõneleja Gingrich, kas teil on sellega tüli?\nGINGRICH: Noh, ma arvan, vaata, ma arvan, et me küsime valesid küsimusi. Afganistan on väike tükk hiiglaslikust jamast, mis on väga ohtlik. Pakistan on ebastabiilne ja neil on tõenäoliselt 100–200 tuumarelva. Iraan püüab aktiivselt hankida tuumarelvi. Ma mõtlen, et nad lähevad välja ja harjutavad Hormuzi väina sulgemist, kus iga kuuest naftabarrelist üks iga päev läbib.\nJa kui nad Hormuzi väina sulgevad, tekib 48 tunni jooksul kogu planeedil tööstuslik depressioon. Teie Moslemi Vennaskond võidab Egiptuse valimised. Tõde on see, et me ei tea, kes Liibüas vastutab.\nTeil on kogu piirkonda hõlmav kriis, mida oleme halvasti juhtinud ja alahinnanud, mis ei ole peamiselt sõjaline probleem. Me ei kavatse Pakistani sõjaliselt lahendada. Me ei lähe sisse ega lahenda kõiki neid muid asju.\nVaadake, kui kiiresti Iraak laguneb. Ma mõtlen, et nad hakkasid lagunema 24 tunni jooksul pärast meie viimaste vägede lahkumist.\nJa ma arvan, et vajame piirkonna jaoks põhimõtteliselt uut strateegiat, mis on võrreldav sellega, mida me külma sõja vastu võitlemiseks välja töötasime. Ja ma arvan, et see on väga suur, raske ja pikaajaline probleem, kuid see pole peamiselt sõjaline probleem.\nSAWYER: Senaator Santorum, kas te saadaksite väed kohe Iraaki tagasi?\nSANTORUM: Noh, ma praegu ei teeks, aga tegin...\nSAWYER: Kui sa oleksid president...\nSANTORUM: Aga ma ütleksin, et -- et Newtil on õigus, me vajame kedagi, kellel on tugev nägemus piirkonnast ja meil pole seda selle presidendiga olnud. Ta on teinud vigu igal sammul Iraanis, Egiptuses, ma väidan, Liibüas, Süürias ja Iisraelis. Kõigis neis kohtades on ta teinud kohapeal vigu, mis on näidanud selle piirkonna inimestele, et me oleme nõrgad hobune. See on midagi, mida ei saa juhtuda, sest see põhjustab selliseid sündmusi, nagu näete Hormuzi väinas. Tuleb surumist, tõuget. Ameerika on pehme ja nii saab neid ringi lükata.\nSeda see administratsioon on teinud. Nad tegid seda Iraagist taganedes ja nagu Newt just ütles, tahad näha, mis juhtub, Jon, kui me lahkume – kui saame – Afganistanist välja. Ootame lihtsalt järgmised paar nädalat ja kuud ja vaatame, kuidas asjad kujunevad, kui Ameerika Ühendriike seal pole, ja vaatame, kui olulised olid meie – meie – meie jõupingutused – selle piirkonna stabiilsusele...\nHUNTSMAN: Kui kaua sa tahad oodata, Rick?\nKui kaua sa tahad oodata?\nSANTORUM: Kuni meie riigi julgeolek on tagatud. See on ülemjuhataja töö. Ja selle otsuse teete teie – mitte kindralid –, te teete selle otsuse, tuginedes analüüsile, mille põhjal mõistate, kui terav on radikaalse islami oht. Ja te astute sellele ohule vastu mitte ainult sõjaliselt ja mis kõige tähtsam, mitte ainult sõjaliselt. Esmalt vastate sellele, olles Ameerika avalikkusega aus selle ohu kohta. See president on desinfitseerinud kõik kaitsedokumendid, kõik. Sõna radikaalne islam ei esine kusagil.\nSest me võitleme poliitkorrektsuse vastu – me püüame võidelda selle poliitiliselt korrektse sõjaga ja mitte olla ausad Ameerika avalikkusega selle suhtes, kes on vaenlane, kui vihased nad on ja miks nad meid vihkavad ja mida me peame nende peatamiseks tegema. .\nSTEPHANOPOULOS: Kuberner Perry, me teame, et teil on president Obamaga erimeelsusi, kuid kellel on see senaator Santorumi ja kuberner Huntsmani vaidlus parem?\nPERRY: Noh, ma arvan, et sa pead -- ma saadaksin väed tagasi Iraaki, sest ma ütlen sulle...\nPERRY: Ma -- ma arvan, et me hakkame seal Iraagi inimestega rääkima. Mõte, et me lubame iraanlastel tulla tagasi Iraaki ja võtta üle selle riigi koos kogu varandusega, nii veres kui ka rahas, mille oleme Iraagis kulutanud, sest see president tahab austada oma liberaalset vasakpoolset baasi ja kolige need mehed ja naised minema. Ta oleks võinud selle ajakava uuesti läbi rääkida.\nMa arvan, et see on meie jaoks suur viga. Me näeme, kuidas Iraan liigub minu arvates sõna otseses mõttes valguse kiirusel tagasi. Nad kolivad tagasi ja kogu meie tehtud töö on iga selles riigis elu kaotanud noormees olnud asjata, sest meil on president, kes ei saa aru, mis toimub. selles piirkonnas.\nSTEPHANOPOULOS: Härra spiiker, kas olete nõus saatma väed kohe Iraaki tagasi?\nGINGRICH: Noh, ei. Aga panen selle konteksti.\nMul oli täna suur au, et Bud McFarlane tuli mind meie veteranide rallile tutvustama. Bud oli viis aastat Ronald Reagani riikliku julgeoleku nõunik ja ma töötasin temaga 80ndatel aastatel nõukogude impeeriumi lüüasaamise strateegia kallal.\nSiin on peamine asi, mida meeles pidada. Kui olete – kui olete mures Iraagi iraanlaste pärast, siis töötage välja strateegia Iraani diktatuuri asendamiseks ja Iraagiga läheb kõik hästi. Kui soovite vahhabismi peatada, kujundage Ameerika energiapoliitika, et ükski Ameerika president ei kummardaks enam kunagi Saudi Araabia kuninga ees, ja siis saate saudidele survet avaldada, sest teil on piisavalt Ameerika energiat. Lõpeta...\nSAWYER: Kuberner Romney – kuberner Romney, te ütlesite, et te ei saadaks praegu vägesid, kuid annate meile vallanduse aimu. Mida oleks vaja, et väed tagasi saata?\nROMNEY: See on väga kõrge takistus. Otsus saata meie mehed ja naised kurja teele on selline, mis tuleks teha väga tõsiselt ja kainelt ning...\nSAWYER: Missuguseid asju?\nROMNEY: Noh, te ei saa öelda, millised konkreetsed asjaolud oleksid, kuid see peaks nõudma olulisi ja dramaatilisi Ameerika huve. Teil peab olema president, kes selgitaks neid huve ameeriklastele ja näitaks ka, kuidas me sisse läheme. Me läheksime sisse – erakordse jõuga. Me näitaksime, mida – kuidas defineeritaks edu, kuidas me määratleksime, ka siis, kui oleme lõpetanud, kuidas saaksime oma väed välja viia ja mis jääb maha.\nPresident Liibüas seda ei teinud. President pole seda kuskil teinud. Minu arvates on hämmastav, et meil on maailmas vägesid hädas – ja praegu Afganistanis, Iraagis selle presidendi ametiaja esimesel kolmel aastal – ta ei lähe iga kuu telekasse ega räägi Ameerika rahvaga. nende meeste ja naiste ohverdamise kohta.\nMinu arvates on erakordne, et väga vähesed perekonnad maksavad Ameerikas vabaduse hinda. Seega on meie vägede kahjustamise takistus väga-väga kõrge. Ja prooviks on Ameerika huvid, meie julgeolekuhuvid. Ja nad peavad olema meie vägede paigutamiseks väga olulisel määral kaasatud.\nMCELVEEN: Ma tahan anda kongresmen Paulile võimaluse siin kaaluda, sest välispoliitika on paljude inimeste arvates teie Achilleuse kannaks valituks osutumisel. Olete öelnud, et te poleks volitanud haarangut Osama bin Ladeni kätte saamiseks. Arvate, et Iraani tuumaenergia pole tegelikult meie asi. Kuidas sellega lepitada, kui osa sinu tööst presidendina oleks...\nPAUL: Noh, ma arvan, et see on vale tsitaat. Ma ei taha, et Iraan saaks tuumarelva. Hääletasin bin Ladeni järgimise poolt, nii et teate, see hoolitseb selle eest.\nAga teate, see asi, millal sisse minna, pole minu meelest nii keeruline. Ma arvan, et oleme muutnud selle palju keerulisemaks, kui see peaks olema. Jah, president on ülemjuhataja, kuid ta pole kuningas. Ja sellepärast me võitlesimegi revolutsiooni vastu, mitte selleks, et omada kuningat ja otsustada, millal sõtta läheme.\nOleksime säästnud end paljudest leinadest, kui oleksime vaid õigel viisil sõtta läinud ja õige viis on see, et rahvas valib kongresmenid ja senaatorid, et nad kuulutavad sõda ja meist saab siis ülemjuhataja, ja me teeme need otsused.\nAga me läksime Afganistani. Läksime Iraaki. Ja nüüd oleme Pakistanis. Oleme seotud paljude riikidega. Nüüd tahavad nad liikuda edasi Süüriasse. Ja nad ei saa – mõned Washingtonis ei jõua praegu oodata, kuni nad hakkavad Iraani pommitama. Me peame kogu seda olemust muutma. Teate, sel nädalal juhtus midagi, mis minu arvates oli nii julgustav. Ja see meenutab mulle, kuidas me lõpuks hiinlastega rääkisime. Ma mõtlen, et nad olid tapnud 100 miljonit oma inimest, kuid lõpuks murdsime jääd pingpongi mängides.\nKuid täna võttis Ameerika merevägi üles hulga kalureid, Iraani kalureid, keda piraadid olid kinni pidanud, ja vabastas nad. Ja nad olid nii teretulnud, see oli lihtsalt imeline asi, mis juhtus. See on selline asi, millega peaksime tegelema, mitte sanktsioone kehtestama. Sanktsioonid ise on -- viivad alati sõjani. Ja see on see, mida me teeme.\nIda-Euroopa destabiliseerub, kui neil seda naftat pole. Ja see lihtsalt surub Iraani otse hiinlaste kätte. Seega võib meie poliitika olla hästi kavandatud, kuid sellel on palju varjukülgi, palju soovimatuid tagajärgi ja kahjuks tagasilöök.\nSAWYER: Senaator Santorumi viimane sõna selle kohta.\nSANTORUM: Noh, Ron, kui meil oleks olnud teie välispoliitika, poleks seal olnud laevastikku, kes Iraani kalureid peale tuleks. Ja tõsiasi on see, et meil oli nende üleskorjamisel kasulik suhe ja meil on väga hea suhe Iraani rahvaga, mis peaks olema palju parem.\nIraani rahvas on tulnud tänavatele – on korduvalt tulnud tänavatele ja teeb seda siiani, püüdes kukutada oma valitsust. Ja meil oli USA president, kes seisis vaikides kõrval, kui tuhandeid tänavatel tapeti, ega teinud midagi. Ei teinud midagi.\nTegelikult toetas ta vaikimisi valimistulemusi. Nüüd teatas Ahmadinejad kohe pärast valimisküsitluste sulgemist, et võitis 60 protsendiga häältest ja USA president ütles, et noh, see kõlab nagu legitiimsed valimised. Ilmselgelt Chicago poliitik.\nJa seda ei tee Ameerika Ühendriikide president. Ta ei tõuse ja ei salli seda käitumist ega pööra selga tänaval viibivatele inimestele. Kui ma olin Ameerika Ühendriikide senatis, püüdsin ma neid revolutsionäärisid enne revolutsiooni aidata, anda neile ressursse, tagada, et meil on sellised suhted – sest ma teadsin, ja kui võtta küsitlusi, siis nad teevad seda Iraanis.\nIraani rahvas armastab Ameerikat, sest me seisame tõe eest ja ütleme – ja nimetame kurjaks, mida Ahmadinejad ja mullad on, me nimetame kurjaks, mis see on. Sellepärast nad imetlevad meid, sest me räägime tõtt.\nNüüd peab meil lihtsalt olema president, kes aitaks neil teha seda, mis on vajalik, st selle režiimi välja lülitada.\nSTEPHANOPOULOS: Peame minema murdma. Palju on veel tulemas, me tuleme kohe tagasi.\nROMNEY: Nii et te küsite, kas seda saaks põhiseaduslikult teha? Võime siit küsida meie konstitutsiooniuurijalt. (NAER)\nSTEPHANOPOULOS: Aga kas te usute, et osariikidel on see õigus või mitte?\nROMNEY: George, ma ei tea, kas osariigil on õigus rasestumisvastaseid vahendeid keelata. Ükski riik ei taha.\nSTEPHANOPOULOS: Olete andnud küsimusele kaks vastust. Kas te usute, et riigikohus peaks selle tühistama või mitte?\nPAUL: Ma ei teadnud, kas – ma ei teadnud, kas mul on aega, kui see oli soodne või mitte. Aga aitäh. Ei, ma arvan, et neljas muudatus on väga selge. See on meie privaatsuses selgesõnaline. Ilma läbiotsimismääruseta ei saa minna kellegi majja ja vaadata, mis neil on, nende pabereid või muid isiklikke asju.\nSAWYER: Ja me tervitame teid tagasi. Tahame praegu rohkem tegeleda töökohtadega ja täpsemalt kandidaatide ideedega, individuaalsete unikaalsete ideedega rohkemate Ameerika töökohtade loomiseks, ja konkreetsemalt Josh, kes küsib selle kohta, mis meie arvates lõi Ameerika energiaajastu, milleks oli infrastruktuur.\nMCELVEEN: infrastruktuur. Ja meil on selle näide siin New Hampshire'is. Kui sõitsite I-93-st Bostonist, I-93 North üles, vaatasite tõenäoliselt läbi, mis oli käimasoleva laienemisprojekt. Meil on selle projekti lõpuleviimisest umbes 350 miljonit dollarit. Ja paljud inimesed siin arvavad, et see on meie regionaalmajanduse seisukohalt väga oluline projekt.\nSeega on küsimus taas infrastruktuuris. Arvestades kasvavaid nõudmisi meie teedele ja sildadele ning vananevatele teedele ja sildadele, oleksite pühendunud – ja me alustame sinust, kuberner Romney – investeerima – mitte niivõrd stiimulipaketti, vaid tõeline majanduskasvu pakett meie infrastruktuuris?\nROMNEY: Noh, on teatud asju, mida valitsus saab majanduse edendamiseks teha. Ja vananeva infrastruktuuri taastamine on – on – üks neist. Minu osariigis oli meil 550 ehituslikult puudulikku silda. Konkurentsivõime saavutamiseks peame parandama oma sildu, parandama teid, parandama rööbasteid ja õhutranspordisüsteemi.\nKuid põhimõtteliselt pole see, mis Ameerikas töökohti loob, valitsus. Sellel on oma roll. Kuid üldiselt takistab see töökohtade loomist. See on liiga palju maksustatud. See reguleerib liiga palju. Sellel on energiapoliitika, mis takistab meil oma energiat kasutamast. Sellel on kaubanduspoliitika, mis soosib liiga sageli inimesi, kes võtavad meilt töökoha ära. Ja seega peame laskma valitsusel muuta oma orientatsiooni, et julgustada erasektorit.\nJa põhimõtteliselt, mis teeb Ameerikast kõige produktiivsema ja – ja jõukaima riigi maailma suurtest riikidest – meie SKT elaniku kohta. Meie sissetulek inimese kohta Ameerikas on 50 protsenti suurem kui Euroopa keskmisel inimesel. Miks nii? Selle põhjuseks on ameeriklaste ettevõtlikkus, ameeriklaste uuendus- ja loomisvõime.\nMeil on rahvas, mis põhineb võimalustel ja teenetel. Me tõmbame siia inimesi, kes otsivad vabadust, ja need inimesed on ehitanud ettevõtteid, mis annavad tööd ja muudavad Ameerika tugevamaks.\nMeil on president, kellel on täiesti erinev vaade. Ta tahab, et me muutuksime euroopalikuks heaoluriigiks ja et valitsus võtaks mõnelt üle, et teistele anda. See tapab Ameerika võime tagada jõukas tulevik, kindlustada meie vabadus ja anda meile õigused, mis on olnud meie iseseisvusdeklaratsioonis ja meie põhiseaduses. Ma usun Ameerikasse, mis põhineb võimalustel ja vabadusel, mitte president Obama sotsiaalhoolekanderiigil.\nSTEPHANOPOULOS: Kõneleja Gingrich, ma tean, et nõustute taas kuberner Romneyga tema seisukohtade osas president Obama kohta, kuid kuidas eristaksid teie töökohtade loomise plaanid teid kuberner Romneyst?\nGINGRICH: Noh, sa räägid infrastruktuurist?\nSTEPHANOPOULOS: Infrastruktuur. Ja laiemalt töökohtade loomine.\nGINGRICH: Aga -- aga -- aga jäägem siis infrastruktuuri juurde, sest minu arvates on see väga suur ja väga oluline teema. Kui teil on kehvem infrastruktuur, ei saa te pikemas perspektiivis Hiinaga konkureerida. Peate üle minema kahekümne esimese sajandi mudelile. See tähendab, et sa pead olema – sa pead olema tehnoloogiliselt tark ja pead tegema investeeringuid.\nNii et näiteks siin tuleks Northern Passi projekt maha matta ja see peaks asuma osariikide tee ääres. Mis tähendab, et vajate neid kaasaegseid tehnikaid, et tuua elekter Quebecist kuni Bostonini nii, et see säilitaks ka New Hampshire'i põhjaosa ilu. Mul oleks energiaprogramm, mille eesmärk on vabastada meid Saudi Araabiast, Iraanist ja Venezuelast, millest kaks kolmandikku valitsuse tuludest läheks võlgade vähendamiseks ja võlgade tasumiseks.\nÜks kolmandik läheks infrastruktuurile, mis annaks teile võimaluse omada infrastruktuuri investeerimisprogrammi, mis viiks meid tegelikult õigele teele ja te vaataksite selliseid kohti nagu teie kirjeldatud kiirteed, sillad, mida kuberner just kirjeldas. Kui teil pole süstemaatilist investeerimisprogrammi, siis ma arvan, et te ei suuda Hiina ja Indiaga konkureerida.\nSTEPHANOPOULOS: Kuberner Huntsman, kust see raha tuleb?\nJAHIMEES: Peame oma tee edasi teenima. Selles pole küsimust. Kubernerid õpivad, kuidas arveid maksta. Arvete tasumiseks peate oma majanduslikku baasi laiendama. Ja see on probleem, mis meil praegu USA-s on. Lugesime töökohtadest, mis siin riigis on tõusnud, ja oleme selle üle väga õnnelikud. Pakume inimestele rohkem reaalseid võimalusi.\nKuid mõelge, kus see riik oleks, kui Barack Obama esimese kahe aasta jooksul oleks teil olnud teistsugune president. Ma oleksin maksukoodi lahti rebinud ja teinud seda, mida Simpson-Bowles soovitas. Oleksin puhastanud kõik lüngad ja mahaarvamised, mis seda riiki koormavad, kuni 1 triljoni dollari 100 miljardi dollarini. Meil on korrumpeerunud maksuseadustik.\nNii et peate ütlema, kuidas me selle eest maksame? Peame suurendama usaldust selle riigi loomeklassi vastu. Praegu istuvad nad käed rüpes. Ja neil ei ole meie suunale optimistlikumat vaadet ...\nSTEPHANOPOULOS: ...sama suur tulu kui Simpson-Bowles – Simpson-Bowlesi plaan – see oli president Obama määratud komisjon. Kas keegi teine – keegi teine siin laval nõustuks sellega?\nSTEPHANOPOULOS: Kas suurendada Simpson-Bowlesi komisjonis nõutud tulusid?\nSANTORUM: Ei. Ei, ma ei teeks. Tegelikult paneb meie plaan kokku paketi, mis keskendub maksuseadustiku lihtsustamisele ja ma nõustun selles kuberner Huntsmaniga. Viis mahaarvamist. Tervishoid, eluase, pensionid, lapsed ja heategevus. Kõik muu läheb. Keskendume sammastele, millel on selle riigi suhtes laialdane üksmeel meie majanduse olulistes sektorites, sealhulgas meie lapsed.\nTeine pool on ettevõtte pool. Lõika see pooleks, 17,5 protsenti. Aga ma teen midagi teisiti kui keegi teine. Olen väga mures meie majandussektori pärast, mis on olnud tule all. Olen pärit Pennsylvania edelaosast, teraseriigi südamest, tootmise südamest. Ja see on laastatud, sest oleme konkurentsivõimetud. Kolmkümmend aastat tagasi olime muserdatud, sest ettevõtted ja tööjõud ei mõistnud globaalset konkurentsivõimet ning tegid palju vigu. Nad tegid – nad ei olnud selleks valmis ja me kaotasime palju töökohti.\nSee pole see, mis praegu toimub. Meie tootlikkus suureneb, meie tööjõud, nad teevad oma tööd, nad on konkurentsivõimelised. Kuid neil on tugev vastutuul, mida nimetatakse valitsuseks. Ja see on valitsuse maksustamine, 35-protsendiline ettevõtte tulumaks, mis on kõrge – kõrgeim maailmas. See on maks, mida ei saa eksportimisel kergesti tasaarveldada, mis muudab selle veelgi keerulisemaks...\nSTEPHANOPOULOS: Kõik sellel etapil on ettevõtte tulumaksu alandamise poolt.\nSANTORUM: Mitte keegi – keegi ei taha seda tootjate ja töötlejate jaoks nullida, mida ma teengi, sest meil on oma üheksa suurima kaubanduspartneriga keskmiselt 20 protsenti kulud. Ja see 20-protsendiline kulude erinevus, see tähendab, et tööjõukulusid ei arvestata. Seega on tegemist valitsuse maksustamisega. Ettevõtte tulumaksu kaotamine vabastab sellest suure osa. See on regulatsioon. See administratsioon on õigel teel – meie – mina – ma arvan, et see on Kongressi uurimisteenistus, nad vaatavad eeskirju ja hindavad kõige kõrgema hinnaga, üle 100 miljardi dollari. Ja Bush ja Clinton olid nende kahe administratsiooni ajal keskmiselt 60 aastas. Eelmisel aastal oli president Obama ajal 150 seda tüüpi määrust.\nSTEPHANOPOULOS: ...mis Santorumi lähenemisel viga on...\nSANTORUM: ...tühistage kõik need ja asendage need odavamatega või ei asenda neid üldse.\nSTEPHANOPOULOS: Miks mitte minna nulli?\nROMNEY: Miks mitte minna nulli? Ma -- pole kahtlustki, et oleks tore, kui makse ei oleks, kuid kahjuks peavad meil olema maksud, et maksta oma sõjaväe eest, et maksta programmide eest, mis hoolitsevad nende eest, kes ei saa enda eest hoolitseda, kuid meie maksud on liiga kõrge. John F. Kennedy ajal tarbis valitsus kõigil tasanditel 27 protsenti meie majandusest ehk umbes veerandi. Täna tarbib see 37 protsenti meie majandusest.\nROMNEY: Oleme vaid mõne tolli kaugusel sellest, et me pole enam vaba majandus. Ja meie demokraatidest sõbrad tahavad, et tõstaksime makse vaid veidi rohkem. Andke meile natuke rohkem. Valitsus on juba liiga suur. Peame valitsema föderaalvalitsuse mastaabis. Seetõttu peame oma tööandjate maksumäärasid langetama, et olla konkurentsivõimeline teiste riikidega. See on umbes 25 protsenti. Samuti peame tagama, et pakume abi inimestele, kes seda kõige rohkem vajavad.\nInimesed, kes on Obama majanduses haiget saanud, on keskklassi inimesed. Ja nii ma kehtestasin olulise säästmisstiimuli, maksude alandamise. Ma kaotan keskmise sissetulekuga ameeriklastelt igasuguse säästumaksu. Ei maksustata intressi, dividende ega kapitali kasvutulu. Kuid ma näen pikas perspektiivis just seda, mida Jon soovitas, st võtta Bowles-Simpson ja vähendada meie maksuseadustiku määrasid, vähendada maksuvabastuste arvu ja – ja piirata võimalike erandite hulka. Samal ajal ei taha ma tõsta kapitali kasvutulu maksumäärasid, nagu tehakse Bowlesis – Simpsonis. Kuid koodi lihtsustamine ja baasi laiendamine on õige viis meie maksuseadustiku pikaajaliseks kasutamiseks. Ja kohe, leevendame keskmise sissetulekuga ameeriklasi.\nSAWYER: Ja, kongresmen Paul, kuuleme ikka ja jälle, et inimesed loodavad Ameerika jaoks taas suurepärast visiooni, Ameerika on taas liikvel. Andke meile suurepärane visioon, mis on finantsolukorda arvestades realistlik, realistlik suur visioon Ameerika jaoks.\nPAUL: Noh, see on taastada Ameerikas meie vabadused, taastada Ameerika meie põhimõtted ja see on isikuvabadus, meie põhiseadus ja mõistlik raha. Kuid seda tehes peate mõistma majandust. Te ei saa seda majanduskriisi lahendada, kui te ei tea, kust majandustsükkel pärineb ja miks teil on mullid ja miks – miks – miks need purunevad. Peate mõistma, et meil on olnud finantsmull, mis on kestnud 40 aastat. See kukub kokku. Keegi ei tunne seda päris ära, kuid me oleme keset tõeliselt suurt korrektsiooni.\nJa ainus viis kasvu juurde naasta on võlg likvideerida. Kuid võlgade likvideerimise asemel oleme teinud inimesed, kes kogusid võla Wall Streetile ja pankadele, oleme lasknud Ameerika maksumaksjatel nad päästa. Meie -- me ostsime selle Föderaalreservi ja riigikassa kaudu, loovutasime selle Ameerika rahvale. Keskklass väheneb praegu. Ja meil pole tööd. Kuid kui olete eraisik või ärimees ja tarbite kõike, mida teenite, ainult oma võla rahastamiseks, ei saa teil olla kasvu. Seega peame võlad likvideerima. See on põhjus, miks ma kutsun üles kulusid kärpima, ainus põhjus, mis nõuab tegelikke kärpeid. Sul peavad olema tõelised lõiked. Selle eest seisis varem Vabariiklik Partei, kuid te ei saa võlga likvideerida. Te ei saa – te ei saa jätkata võlgade päästmist. Seda on Jaapan teinud 20 aastat. Ja nad on endiselt madalseisus. Tegime seda depressioonis. Oleme sellega tegelenud viis aastat ja see peab lõppema. See lõpeb alles siis, kui me mõistame majandustsüklit.\nPERRY: On olemas visioon. Ma mõtlen, dr Paul, seal on nägemus ja see on Ameerika taastamine. Ma mõtlen, et idee, et ameeriklased on kaotanud usalduse Washingtoni ja Wall Streeti vastu, on suurepärane näide sellest, kuhu nad tahavad jõuda.\nNad tahavad Washingtoni juustest välja. Nad tahavad vähem maksustada, vähem reguleerida, vähem kohtuvaidlusi. Viimase kümnendi jooksul on Texase osariigis selle jaoks mudel.\nJa kui me seda tüüpi poliitikaid paika paneme, istume selles riigis 300 aastat energiat. Lubage meie föderaalmaadel ja -vetel avaneda, et meie oleksime inimesed, kes arendavad kodumaist energiat, ja meid ei hoiaks pantvangis ettevõtted – Ameerikale vaenulikud riigid.\nMe saame selle riigi taas energiatööstuses tööle panna, olgu see siis ükskõik milline energiatööstuse pool, olgu selleks päikese- või tuuleenergia või nafta ja gaas või kivisüsi. Kasutage seda kõike. Pange ameeriklased tööle. Lubage neid ressursse meie föderaalmaadelt, dr Paul, kasutada võla tasumiseks.\nJa ma ütlen teile, et üks asi, mis võib selle New Hampshire'i majanduse ümber pöörata, on tööõiguse seaduse vastuvõtmine. Ja see muudab New Hampshire'ist võimsa magneti töökohtade jaoks kirdeosas.\nSAWYER: Kuberner Huntsman?\nHUNTSMAN: Diane, sa tabasid täpselt ja see tähendab, milline on visioon selle riigi liikuma panemiseks? Meil kõigil, neil, kes olime kubernerid, on väga spetsiifilised töökohtade loomise rekordid. Ma andsin oma osariigis kindla maksu. Meist sai riigi tipptöökohtade looja. Saate vaadata, mida Mitt Massachusettsis tegi. Ta oli number 47.\nAga mis täpsemalt, läksin Keane’is asuvasse Lindy’s Dinerisse ja vestlesin mehega nimega Jamie, kellel on väike mootorrataste remonditöökoda. Ja ta ütles, et kui ta Keane'is üles kasvas, oli seal vilgas tegevus. Ta ütles, et tal on üles kasvanud 30 erinevat töökohta. Ta ütles, et selles linnas on neli tööpinki. Ta ütles: 'Ma mäletan põnevust, entusiasmi ja kõiki võimalusi.\nJa meil oli see vestlus. Ma ütlesin, tead mida? Kui teeme seda õigesti, oleme siin riigis taas tootmise renessansi tipul. Hiina SKT kasv langeb 8 protsendilt, 9 protsendilt, 10 protsendilt 4 protsendile või 5 protsendile 6 protsendile. Ja kui nende kasv aeglustub, suureneb töötus.\nMeil on võimalus need tootmisinvesteeringud tagasi võita, kui oleme piisavalt targad, õige juhtimisega, et oma makse parandada. Keegi siin üleval ei nõua kõigi lünkade ja mahaarvamiste täielikku kõrvaldamist, kui Wall Street Journal ilmus ja minu maksuplaani kinnitas. Seda tulebki teha, mitte äärte ümber nokitseda.\nKui suudame oma maksud parandada, kui suudame liikuda sõbralikuma regulatiivse keskkonna poole, võib see riik uuesti mängu tagasi tulla. Saame taastada oma tootmisharu ja mõned viimastel aastatel kaotatud töökoha koolitusvõimalused.\nSTEPHANOPOULOS: Kuberner Romney, miks mitte sulgeda kõik lüngad, nagu kuberner Huntsman ütleb?\nROMNEY: George, lubage mul sellest tagasi astuda. Ma tean, et tahad seda küsimust küsida. Pole midagi hullu. Ja ma ei taha olla kriitiline nende küsimuste suhtes, mida küsite teie ja teised küsitlejad.\nKuid – aga ma arvan –, et tegelik probleem on selle riigi visioon. Ja ma – ma arvan, et inimesed peavad mõistma, et nendel valimistel on kaalul töökohad, jah; ja eelarve tasakaalustamine, jah; ja meie -- meie erakordse üleulatuvuse -- meie õigustega tegelemine. Peame tagama, et need, meie õigused, säiliksid, see tähendab, et me ei tapaks riigi tulevikku. Meil on palju probleeme, millega.\nAga tõesti, need valimised puudutavad Ameerika hinge.\nKüsimus on selles, mis Ameerikast saab?\nJa meil on täna Washingtonis president, kes on suunanud Ameerika allakäigu teele nii sõjaliselt, rahvusvaheliselt kui ka siseriiklikult, ta teeb meist midagi, mida me ei tunneks ära.\nMe muutume üha enam Euroopa sarnaseks. Euroopa ei tööta Euroopas. See ei tööta siin kunagi.\nAmeerika jaoks on õige tee naasta põhimõtete juurde, mis iseseisvusdeklaratsioonis esimeste sõnadega kirja pandi, meie looja andis meile teatud võõrandamatud õigused, sealhulgas elu, vabaduse ja õnne otsimise. Meil on selles riigis õigus taotleda õnne nii nagu me valime ja kui inimesed püüavad haridust ja teevad kõvasti tööd, võtavad riske ja ehitavad igasuguseid ettevõtteid, siis nad tõstavad end ega tee meid vaesemaks, vaid parandavad meid.\nKüsimus on selles, kas me jääme erakordseks rahvaks, ainulaadseks rahvaks maa ajaloos?\nSee on nendel valimistel kaalul.\nMeil on president, kes ei mõista oma südames ega mõistusega Ameerika ettevõtluse, innovatsiooni ja töö olemust. Ja - ja see on midagi, mille nimel me neil valimistel võitleme. Loodan, et laval olevad inimesed jagavad seda nägemust. Kuid me peame Ameerika tagasi viima põhimõtete juurde, millele see rajati, kui meil on kunagi tugev bilanss, tugev kasumiaruanne, töökohti luua, kuid meie lastele helge tulevik.\nSTEPHANOPOULOS: Kõneleja Gingrich, kuulsite just kuberner Romneyt...\nSTEPHANOPOULOS: -- esitage oma seisukoht. Ta on...\nSTEPHANOPOULOS: Olete mitmel korral väitnud, et tema pole see mees, kes seda sõnumit Vabariikliku Partei jaoks edasi kannab.\nGINGRICH: Vaata, ma arvan, et see on hea sõnum ja olen temaga nõus. V – veidi karm president Obama suhtes, kes on oma meeleheitlikes jõupingutustes luua radikaalne Euroopa sotsialistlik mudel kindlasti siiras.\nGINGRICH: Aga tead, ma arvan, et The Wall Street Journal jäädvustas seda eile oma dialoogis, kui nende toimetus kokku tuli ja nad ütlesid, et mul on väga agressiivne töökohtade toetamise programm, null kapitalikasumit, 12,5-protsendiline ettevõtte tulumaksumäär. Kõigi uute seadmete 100-protsendiline väljaminek, et süsteemi dramaatiliselt moderniseerida, kaotada surmamaks.\nJa nad ütlesid, et seevastu – need on nende sõnad, mitte minu sõnad –, et kuberner Romney programm oli pelglik ja rohkem Obama moodi. Nüüd ma arvan, et need on võitlussõnad. Ja ausalt öeldes, kui ta tahab The Wall Street Journaliga sel teemal kakelda, siis ma ei süüdistaks teda.\nKuid ma arvan, et julge Reagani konservatiivse mudeli ja rohkem tegutsemismudeli vahel, mis on vajalike muudatuste tegemisel veidi ettevaatlikum, on erinevus.\nSAWYER: Ja Josh?\nMCELVEEN: Senaator Santorum, kuulsite just mõlemalt inimeselt mõlemal pool teist.\nKas teile piisab ainest?\nSANTORUM: Vaata, mulle – mulle meeldib see nägemus. Sisu osas nõustun spiiker Gingrichiga. Ma ei arva, et kuberner Romney plaan on eriti julge, see või keskendub eriti sellele, kus probleemid selles riigis on. Ja kuberner kasutas varem seda terminit – millest ma loobun. Ja – ja ma ei arva, et me peaksime kasutama vabariiklaste, keskklassi esindajatena. Ameerikas pole tunde. Oleme riik, mis ei luba tiitleid. Me ei pane inimesi klassidesse. Võib olla keskmise sissetulekuga inimesi, kuid mõte, et me võtame Barack Obama klassisõjaargumente nii või teisiti, ei tohiks olla vabariiklaste leksikoni osa. See on nende töö, lahutage, eraldage, asetage üks rühm teise vastu.\nSee ei ole see keel, mida ma presidendina kasutan. Ma kasutan inimeste kokkuviimise keelt.\nJa ma saan teile ka näidata, et erinevalt mõnest siinsetest inimestest on meil järjekindlalt see inimene, kes suudab end näiteks tervishoius vastandada. Otsime kedagi, kes suudaks selle võidujooksu võita, kes suudaks võita majanduse ja selle – nende valimiste – põhiprobleemide üle.\nJa ma ei soovinud kunagi individuaalset mandaati. Ma ei pooldanud ülalt alla valitsuse juhitavat tervishoiusüsteemi. Ma ei pooldanud Wall Streeti abiraha suurt panka, nagu kuberner Romney. Ja mina – ja mina seisin nendel kindlalt ja töötasin tegelikult söeväljadel, kui soovite, selle idee vastu, et meil on vaja ülempiiri ja kaubanduse programmi.\nNii et kui soovite kedagi, kellel on selge kontrast, kellel on tugev rekord, kellel on nägemus sellest riigist, mis paneb selle riigi kasvama ja meelitab Sinikraede töötajaid Pennsylvanias, Ohios, Michiganis, Indianas ja edastaks selle sõnumi , et me hoolime ka sinust, mitte ainult Wall Streetist ja nende päästmisest, siis olen see mees, kelle tahate kandideerida.\nMCELVEEN: kuberner Romney?\nROMNEY: Minu plaan on palju laiem kui ainult maksupoliitika. Maksupoliitikal – poliitikal, mida ma kirjeldasin – on õigus aidata selles riigis inimesi, kes praegu hädasti abi vajavad.\nROMNEY: Selles on midagi enamat. Peame avama turud Ameerika kaupadele, kui maailma kõige produktiivsemad inimesed, kelle toodang inimese kohta on ameeriklasest suurem kui mujal maailmas. Peame oma kaupadele turud avama. Me ei ole seda selle presidendi ajal teinud.\nEuroopa – Euroopa riigid ja Hiina on viimase kolme aasta jooksul avanud 44 erinevat kaubandussuhet erinevate riikidega maailmas. See president pole ühtegi avanud.\nPeame kaubanduse avama. Peame ära kasutama oma erakordseid energiaressursse. Samal ajal peame selle riigi eeskirjadega midagi ette võtma.\nErakonnana räägime dereguleerimisest, mida me tegelikult lühidalt kirjeldame, on see, et tahame muuta vanu eeskirju, mis murravad ettevõtlust, ja kehtestada need, mis soodustavad ettevõtlust. Ma saan aru, kuidas majandus töötab, sest olen selles elanud.\nOn palju mehi, kes on oma elu veetnud Washingtonis, kellel on väga kehtiv ja oluline kogemus, kuid nad pole olnud esirinnas konkureerides ettevõtetega üle maailma. Mul on.\nMa tean, millised määrused tapavad ja millised reeglid aitavad ettevõtet. Ja ma tahan kasutada teadmisi Ameerika taastamiseks. Ja ma tulen tagasi alguses öeldud punkti juurde. See on sellest probleemist suurem.\nSee on tõesti probleem – kampaania selle riigi suuna kohta. See on valik. Ja muide, kui me seekord õiget valikut ei tee, ei pruugi me seda väga-väga pikka aega teha. See on kriitiline aeg selle riigi ajaloos.\nSAWYER: Kuberner Huntsman, nägemus Hiinaga suhtlemisest, konkureerimine üle maailma?\nHUNTSMAN: Kuulge, meil on Hiinaga 21. sajandi kõige olulisem suhe. Peame selle toimima panema. Muidugi on meil nendega väljakutseid. Meil on väljakutseid olnud 40 aastat. On jabur arvata, et võite Hiinale tariifi kehtestada esimesel päeval, kui olete ametis, nagu kuberner Romney tahaks teha.\nPeate maha istuma ja kaubandusprobleeme lahendama nagu Põhja-Koreaga, nagu Iraaniga, nagu Birma, Pakistani ja Lõuna-Hiina merega. Nad kõik on omavahel seotud. Ja president, kes tegelikult mõistab, kuidas see suhe toimib, teeniks selle riigi inimeste huve nii majanduse kui ka julgeoleku seisukohast.\nROMNEY: Vabandust, kuberner, te rakendasite viimased kaks aastat Hiinas selle administratsiooni poliitikat. Meie ülejäänud sellel etapil andsime endast parima, et vabariiklased valitaks üle kogu riigi ja peataks selle presidendi poliitika esitamise.\nMinu enda nägemus suhetest Hiinaga on see, et Hiina varastab meie intellektuaalomandit, meie patente, meie disainilahendusi, meie oskusteavet ja meie kaubamärke. Nad häkkivad meie arvutitesse, varastades teavet mitte ainult ettevõtete arvutitest, vaid ka valitsusasutuste arvutitest. Ja nad manipuleerivad oma valuutaga.\nJa neile, kes selle mõjust aru ei saa, olen seda näinud. ma olen seda näinud. Ja see tähendab, et kui hoiate oma valuuta väärtust kunstlikult alla, muudate oma tooted kunstlikult madalaks ja tapate Ameerika töökohad. See on siin riigis juhtunud.\nJa kui ma olen Ameerika Ühendriikide president, siis ma ei hakka rääkima sellest, kui tähtis on Hiina ja kuidas me peame läbi saama. Ja ma usun neid asju. Nad on väga olulised. Ja me peame läbi saama. Kuid ma ütlen ka hiinlastele, et on aeg lõpetada. Mängida tuleb reeglite järgi. Ma ei lase sul enam Ameerika töökohti tappa.\nSAWYER: Reeglite kohaselt, kuberner Huntsman.\nHUNTSMAN: Ma arvan, et on oluline märkida, nagu Hiinas öeldakse, et (mandariini keeles rääkides)...\nHUNTSMAN: ... ta ei saa sellest olukorrast päris hästi aru. See, mida ta nõuab, tooks kaasa kaubandussõja. See teeb lihtsaks jutuajamise ja meeldiva aplausi, kuid see erineb palju USA-Hiina suhete tegelikkusest.\nSa laksutad tariife, räägid nii kõvasti. Muidugi olete, ka see peab olema selle osa. Kuid lõpuks saame tariifi, kui me maha ei istu ja loogilist, mõistlikku vestlust ei pea. Ja kellele see kõige rohkem haiget teeb? See teeb haiget väikeettevõtetele ja väikeeksportijatele, kes üritavad selles riigis uuesti jalule tõusta ajal, mil see riik saab endale kaubandussõda kõige vähem lubada.\nROMNEY: Olen seda varem öelnud ja ütlen uuesti. Viimane asi, mida Hiina soovib, on kaubandussõda. Me ei taha ka ühte.\n(CROSSTALK) ROMNEY: Aga nad müüvad meile nii palju asju. Müüme neile nii palju asju. Ütle mulle, kes ei taha kaubandussõda? Nad ei taha seda väga halvasti. Ja me oleme 10 aastat kuulanud inimesi, kes räägivad sellest, kuidas me ei saa Hiinat vaba ja õiglase kaubanduse reeglitest kinni pidada ja kui ma olen president, siis järgin neid reegleid. Ja me austame üksteist, kuid me ei lase neil lihtsalt meist üle joosta ja meie töökohti varastada.\nSTEPHANOPOULOS: Peame pausi tegema. Tuleme kohe tagasi viimase sõnaga.\nKUULUTAJA: Vaatate otseülekannet Manchesterist New Hampshire'ist ABC Newsi vabariiklaste partei debatist.\nPAUL: Oleme keset tõeliselt suurt korrektsiooni. Ainus viis, kuidas majanduskasvu juurde naasta, on võlg likvideerida, kuid võlgade likvideerimise asemel oleme teinud inimesed, kes koguvad võlgu Wall Streetile ja pankadele, meil on olnud ameeriklased. maksumaksja päästa nad välja.\nROMNEY: Meil on rahvas, mis põhineb võimalustel ja teenetel. Me tõmbame siia inimesi, kes otsivad vabadust, ja need inimesed on loonud ettevõtteid, mis annavad tööd ja muudavad Ameerika tugevamaks. Meil on president, kellel on täiesti erinev vaade. Ta tahab, et me muutuksime euroopalikuks heaoluriigiks.\nGINGRICH: Kui teil on kehvem infrastruktuur, ei saa te pikas perspektiivis Hiinaga konkureerida. Peate üle minema 21. sajandi mudelile. See tähendab, et sa pead olema – sa pead olema tehnoloogiliselt tark ja pead tegema investeeringuid.\nJAHIMEES: Peame oma tee edasi teenima. Selles pole küsimust. Kubernerid õpivad, kuidas arveid maksta. Arvete tasumiseks peate oma majanduslikku baasi laiendama.\nSAWYER: Oleme tagasi ja nii tänulikud selle õhtuse arutelu eest. Ja me arvasime, et võiksime lõpetada millegi isiklikuga. Taas on laupäeva õhtu, kui me kohtume.\nSTEPHANOPOULOS: Nii et kui te ei kandideeriks siin presidendiks, kuberner Perry, mida te siis laupäeva õhtul teeksite? PERRY: Ma oleks ilmselt lasketiirus.\nSANTORUM: Selle asemel, et teda maha lasta.\nGINGRICH: Ma vaataksin kolledži meistrivõistluste korvpallimängu.\nGINGRICH: Ma mõtlen jalgpallimängu.\nSANTORUM: Ma teeksin sama oma perega. Me oleksime tunglenud ja vaataksime meistrivõistluste mängu.\nROMNEY: Ma kardan, et see on jalgpall. Ma armastan seda.\nPAUL: Ma oleksin perega kodus. Aga kui nad kõik magama läheksid, loeksin ilmselt majandusõpikut.\nHUNTSMAN: Ma suhtleksin oma kahe poisiga USA mereväes, sest nad tuletavad pidevalt meelde, mis on selles riigis suurepärane ja mis on selle riigi tärkava põlvkonna äge.\nSAWYER: Ja sellega seoses täname teid kõiki veel kord. Teisipäeval, suur eelvalimised New Hampshire'is. Ja see on meie jaoks siin Manchesteri Saint Anselmi kolledžis. Ja me tahame teid kõiki publikust tänada. Ja teie pered on taas kord siin. Ja me tervitame teid kõiki, kes te oma laupäeva õhtu siin meiega veetsite. Ja me täname kõiki siin New Hampshire'is meiega liitumise eest.\nJa jääge ABC Newsi juurde. Meil on tulemas täielik kate.\nSTEPHANOPOULOS: Tänan veel kord kõiki kandidaate. Jääge meiega, kõik kodus. Meil on täielik analüüs vaid mõne minuti pärast. Tuleme kohe tagasi.\nFelicia SonmezFelicia Sonmez on riiklik poliitiline reporter, kes kajastab värskeid uudiseid Valgest Majast, Kongressist ja kampaaniate käigust. Varem asus ta Pekingis, kus töötas Agence France-Presse'is ja The Wall Street Journalis.\nKategooriad Ploomiliin Gridlock Ilu


Kui te ei vähenda süsivesikuid piisavalt, ei pruugi teil kaalulangus tekkida. Meenutades kogemust, näitlejat ütles hiljem: 'Mul oli psühholoogiline läbimurre, nagu vanglast välja murdmine. See kestab vaid paarkümmend sekundit ning siis lendab lennuk jälle algkõrgusele. Tal on peaosad mängufilmides Suur kanjon , Veretöö ja Pantvang\nÜhe kilogrammise massiga raudkuuli mass on aga muutumatu, sõltumata kaalulangus tinaga, kas see paikneb Maa või hoopis Kuu peal või kusagil maailmaruumis kaaluta olekus. Keha mass Keha mass on keha omadus, mis on väga oluline füüsikaline suurus, eriti mehaanilise liikumise ja tasakaalu seisukohast.\nÖeldakse ka, et mass on keha inertsuse mõõt - see tähendab, et mida suurema massiga on keha, poksija kaalulanguse koolitus raskem on seda liikuma panna või peatada. Massi põhiühikuks on kilogramm, aga massi mõõdetakse ka grammides, tonnides, milligrammides jne. Keha kaal. Massi mõõtmine kaalumise teel Raskusjõud on jõud, millega Maa tõmbab keha enda poole.\nPäris seksikas blond kinnisvaramaakler kurat seksisaali hoorarlon restoran les 3 puhub bordeaux Armastavad seksikraami seksi jaoks sünonüüm mustanahaliste prostituudide pornolehtede aspektidega jacquie michel hoor puuma karvane tuss, Plce libertine free dating site prantsusmaa armuke kiik seksi vestlus hea maroko lits charlotte lits bacheka tutvumine veneetsia eskort francavilla tasuta kurat net youtube video nl väike armastuse maja terrassa coyoacan xxx videod hispaania tasuta porn rinnakas plaani perse seksi kuum tutvumissait tõsine tutvumissait prantsuse mehe kleepuva hooraga.\nIsegi Maa põhjapooluselt ekvaatori lähedale minnes annaks sama vedrukaal erinevaid mõõtetulemusi ühe ja sama keha puhul. See tuleb sellest, et Maa on veidi lapiku kujuga, poolustelt natuke kokku surutud. Kaalulangus tinaga täpsem on massi mõõtmine kangkaaludega. Nendega kaalumisel võrreldakse keha massi kaaluvihtide massidega.\nIsegi juhul, kui raskusjõud suureneb või väheneb, jäävad mõõdetav keha ja sellega võrdse massiga vihid kaalu peal tasakaalu.\nKuidas aga määrata inimese massi kaalulangus tinaga, kaaluta olekus? Kui minna Maast kaugemale, jääb jõud, millega Maa keha enda poole tõmbab, aina väiksemaks ja selle tõttu väheneb ka keha kaal. Maast ja teistest planeetidest kaugel on kõik kehad kaaluta olekus.\nTRIK RAHASIA TEKANAN OLYMP TRADE TERBONGKAR / TITIK JENUH POLA TIDAK WAJAR


Lootus, et Saaremaal koduhoovi tulnud karupojad suureks sirguvad, on üliväike - Maaleht\nTarbija 24. juuli 2018\nReede õhtul ootamatult ühele Saaremaa koduõuele ilmunud kaks karupoega viidi küll päästjate poolt saare sügavaimasse metsa, kuid ometi on nende elu tõsises ohus.\n„Tõenäosus, et nad metsas ellu jäävad, on väga-väga väike,“ ütleb keskkonnaameti looduskaitse peaspetsialist Tõnu Talvi ja ohkab sügavalt. Tegelikult ei tahaks ta neist karupoegadest üldse rääkida, sest keegi on teinud suure vea, mida Talvi sõnul võib isegi kuriteoks nimetada: on päevselge, et need kaks mõmmikut on inimesega üsna tihedalt kokku puutunud.\nTalvi kinnitusel pole aga siiani kusagilt külavahelt, kus alati ju keegi teab ja näeb, mis sünnib, välja tilkunud mingit infot, kuidas need praegu nii armsana näivad mõmmikud Saaremaale sattusid, miks nad inimesi ei karda ning kuidas loomahakatised siiani metsas hakkama on saanud. Kõik see on üks suur ja sügav mõistatus.\n„Infot meil nende karupoegade kohta on, aga asja sisu ei tea,“ tõdeb ka Eesti Jahimeeste Seltsi tegevjuhi asetäitja Andres Lillemäe, lisades, et fakte on teada vaid üks – see et loomad pole inimpelglikud.\n„Tegemist on juhtumiga, mille kohta ei oska seletust anda. Kas looduse vingerpuss või kellegi kuri käsi? Ei tea. Samamoodi nagu see, kuidas sattus Saaremaale seakatk, kui Läänemaa sellest ometi puhas oli,“ räägib elupõline jahimees ja loodusetundja.\nTema sõnul Eesti Jahimeeste Selts kohvipaksu pealt ei ennusta ning sestap ka väikeste mesikäppade senise elu kohta mingeid oletusi teha ei soovi.\nMõistlik küttimine hoiab hirmutunnet\nKüll aga selgitab Lillemäe, et inimpelgus antakse kiskjatele, sealhulgas ka karupoegadele emapiimaga kaasa. Karu paikneb toitumisahela tipus, ta teab, et võib süüa kõike ja käia kus tahab, tema ainus hirm on küti püssitoru ette jäämine. Ja seda sünnist saadik – hirm inimese ees antakse loomalapsele emapiimaga kaasa.\nTegemist on juhtumiga, mille kohta ei oska seletust anda. Kas looduse vingerpuss või kellegi kuri käsi? Ei tea.\n„Seda nimetatakse Yellowstone’i sündroomiks,“ ütleb Lillemäe ja selgitab, et kui maailma esimeses, Ameerikas asuvas Yellowstone'i rahvuspargis omal ajal karude küttimine lõpetati, hakkasid nad inimesi murdma. Sestap on suurkiskjate mõistlik küttimine selleks, et inimeste ja loomade kooselu maamunal sujuks, tema sõnul paratamatu.\n„Jahimehed on kogu aeg rääkinud, et me ei pea kiskjaid vaenlasteks, aga sõprust pole nendega ka mõtet kultiveerida. Mõistlik küttimine hoiab ära keskkonnakahjud ja kodu- ning kariloomade murdmised,“ rõhutab Andres Lillemäe.\nTõnu Talvi loodab, et karupojad enam inimeste juurde ei ilmu ja keegi neid metsa otsima ka ei lähe. Mõmmikuid looduses juhuslikult kohates peavad inimesed nendest eemale hoidma. Kui aga tõesti mingid asjaolud, mis tegelikult ei ole vabandatavad – näiteks inimese edevus ja uudishimu või ka loomade toitmise soov – karud inimestega taas kokku peaks viima, siis transporditakse karupojad mandrile veelgi sügavamasse metsa.\n„Selline plaan meil praegu on. See on ainus ja viimane võimalus anda neile pisut aega, et nad õpiksid looduses iseseisvalt toime tulema ja karuelu elama,“ sõnas Talvi. Lootus, et noored loomad karuelu omal käel selgeks saavad, on siiski üliväike ning sestap ta võimalike edasiste sammude peale praegu mõelda ei soovi. „Ei taha spekuleerida.“\nVaata ERR-i uudisteklippi koduõuele tulnud karupoegadest:\n21. juuni õhtul Saaremaal ühe talu õuele tulnud karupojad on ERR-i vahendusel meediastaarideks saanud ning juba ka ülemaailmset kuulsust kogunud, jõudes Kanada teleuudistesse. Päästjad peletasid loomad küll metsa, kuid päev hiljem ilmusid nad sealsamas lähedal teise pere koduaeda ja toimetati taas päästjate poolt loodusesse – nii sügavale metsa, kui see Saaremaal üldse võimalik on.\nTeadaolevalt elab saarel vaid üks, spetsialistide arvates nooremapoolne isakaru, keda aeg ajalt erinevates kohtades jahimeeste rajakaamerates ja autode pardakaamerates on nähtud. Vahepeal arvati, et talle on seltsiks kolinud teinegi mesikäpp, sest lühikese ajavahemiku järel nähti karu erinevais, üksteises üsna kaugel asuvais paigus, kuid kinnistust pole see siiski siiani leidnud.\nKui juhtud metsas karupoegi kohtama või peaksid nad taas ise inimeste juurde sattuma, siis ei tohi loomadele läheneda.\nSelle asemel tuleb koheselt helistada häirekeskuse numbrile 1313. Nii annate karupoegadele võimaluse jätkata oma elu iseseisvalt suuremates metsades Mandri-Eestis.