Tühjad talud - Eesti Kirik\nMeelde kerkib hetk, kui pidin kodumaja maha jätma. Ajaliselt täpselt fikseeritud minut: 4. jaanuar 2001, õhtupoole kolme või nelja ajal. Olime mööbli ja koli just peale tõstnud, autojuht oli minu selja taga veel kuhugi välja jäänud. Seisatasin hetkeks köögi ja suure toa lahtises ukseavas, peatusin minutiks või paariks.\nSee oli väga eriskummaline tunne, mida vist ei saagi sõnadega väljendada. Kui palju mälestusi! Justkui elavad vaimud oleksid hõljunud mu ümber. Siinsamas pliidisuu ees ema veel istus viimases otsas, pani oma jõuetu käega puid alla. Veel kuulen kajana häälte kõla, sõnelemist ja jutuvada koduseinte vahel. Mäletamises lähen tagasi päikesehelgetesse kuuekümnendatesse, kui ühel südasuvel peeti isa sünnipäeva ja lauale oli pandud lillepärg ning kingituseks akordion.\nPoollagunenud akordioni ka tõstsime mööbli vahele koormasse. Kui me siin autojuhiga sebisime ja ringi liikusime, siis nagu ei tundnudki vaimude kogunemist ja ligiolu. Kogu aeg ju tõstad, vatrad ja liigutad. Aga vaikses omaetteolus on minevik kohal! Sellist tunnet koged küll vist ainult kord elus. Mul on tulnud maha jätta ka ühikatubasid ja ajutine korter Tartus, aga nendest ma ei mäleta peaaegu midagi. Siin aga lõi terve möödanik ja olemuslik põhi silme ette. Võib-olla ehk surma hetkel koged veel sama.\nKõige rohkem olime hädas koertega. Neid maha jätta ei saanud. Meil oli autojuhiga tehtud laudadest puur veokasti nurka. Kahe koera pealetõstmine oli tõeline katsumus, isegi mind kippusid tõmbama. Kuni Põltsamaani, 10 kilomeetrit, nad jõudsid kolm korda katterihma läbi närida. Mis tundega nemad läksid? Neil õhtutel, kui üksinda pimedast kodust ära sõitsin, jäi Pontu vaikseks ja madalaks.\nEestimaal seisab tühje talusid. Kui palju neid on? – seis segane. Kes neid lugenud on? Siinsamas, natuke maad edasi metsas on Vihtla talu. Seisab tühjana. Sellel tormiõhtul, 9. jaanuaril 2005 tuli üks noorrahvas minu juurde, et tule tõmba auto välja. Läksid talu vaatama, jäid juba tee alguses sisse. Keegi kuskilt helistas, et mine vaata, kas torm pole lõhkunud. Abiotsija oli tuttava tuttav. Pärast, kui läksime sündmuskohale, näitas oma moblalambiga sinakat kuma. Mõtlesin, et niimoodi väga kauget liini pidi, mobla abil, käibki see talu hooldamine.\nSiin on Kokemäe küla oma majapidamistega. Mõnes elatakse, on noor perekondki, on suur-uhke turismitalu, on ka täiesti lagunenud tumedaid hütte. 25 aasta jooksul on ümbruskonnast vähemasti 25 inimest ära surnud, neid, keda tundsin. Vana generatsioon on praktiliselt puhtaks surnud. Varsti olen ise üks vanemaid maakohas. Rõuge poole alla sõita on tühje maju tee ääres. Tajun seda, et inimesi on selgelt vähe. Näiteks appi tööle kutsuda pole kedagi.\nMõnda paika, näen, lähevad autojäljed. Mõnda kohta on seadusjärgsed omanikud metsa välja vedanud. Aga kes nad on, ei seda tea. Ei suhtle pea kellegagi. Veel sõjajärgsel ajal, sügisel koolnud ämm rääkis, käidi üksteise poole ‘juttu ajama’. Sõna otseses mõttes tuli õhtul naabriperemees külla ja räägiti tunde elust ja ilmast. Nüüd on selline suhtlusvorm täiesti kadunud. Väsinud tööinimesed istuvad ainult, nina telekas, kuni magama jäävad.\nMul on kolme viimase kuu jooksul olnud kolm matust. Kui näed teda seal kirstus, tajud, et piirjoon elu ja surma vahel on õrn ja habras. Oli inimene sinu kõrval, liikus ja rääkis, aga nüüd on tumm ja kange. Meie, ellujäänute kohus on mäletada olnut.\nMinu olemuse määravad eestikeelne keskkond ja taluolustik. Vähesed ajahetked, kui olen linnas elanud või koolis käinud, pole mind mõjutanud. Üliarmas on mulle nõrk suitsu lõhn, mis mõnikord korstnast maha tuleb. Meeleliigutus ja äratundmine on sellisel puhul üle parimatest lõhnaõlidest. Tuhat aastat minevikus on jätnud geenidesse jälje ajast, mil elati metsas ja tehti lõket.\nTaluelu iseloomustab püsivus, muutumatus. Sügisel koolnud ämm, keda mainisin, polnud oma 83aastase elu jooksul kordagi Tallinnas käinud. Polnud lihtsalt asja. Minu ema oli 77 eluaasta jooksul ainult nädala kodust ära, kui 1944. aasta septembris koos loomadega põgeneti sõja jalust. Harald Riipalu räägib oma sõjaraamatus «Kui võideldi kodupinna eest» (esmatrükk London, 1951), kui hale oli tal taluinimesi koduõuest välja ajada, mis neile olnud elueapikkuseks tööks.\nAbielluti ühe-kahe küla piires, sest liikumine toimus põhiliselt hobustega või jalgsi. Polnud nii nagu tänapäeval, et kõik sõidavad ja lendavad, viu ja vops siia-sinna. 1967. aasta suvel kirjutas ema üles vihikutäie 1883 sündinud vana mõisateenija mälestusi, kust selgus, et vanal ajal oli terve küla praktiliselt omavahel sugulased. Vanaaegne ühetaoline külaelu ja tänane kiire-liikuv linnaelu ei sobi omavahel kokku. Linn väsitab mind üsna ruttu. Loodusvaated aga rahustavad.\nVõrus raudtee ääres ostab Kuusakoski vanarauda kokku. Platsi servas, näen mööda sõites, seisavad peaaegu komplekssed linttraktorid ja hobuniidumasinad. Inimesed on oma masinad kopikate eest ära andnud täielikus lootusetuses, et talupidamine ei tule enam tagasi. Mina ei ole selles nii kindel! Kes 25 aastat tagasi arvas, et praegu 2007 on nii, nagu on. Päris kindlasti, sõbrad, me ei tea, mis on 25 aasta pärast! Võib-olla siis jälle kõik kraabivad usinasti maad.\nTaluga on nii – kui ta juba on, ega teda kuhugi panna ka ei ole. Müümine ei õnnestu. Kodutalu müüsime mõnekümne tuhande eest ja sedagi müümise viiendal aastal. Linnas maksab väike ja vilets kortergi sadades tuhandetes. Ilmne ebavõrdsus maaelamiste kahjuks. Kahe ilmasõja vahel arvestati, et talu eest sai linna vabriku. Nüüd on nii, et kui sul kord talu on, siis hädaga pead sa seda edasi pidama.\nPeipsi-ääre kalurid ütlesid kord «Pealtnägija» saates: meie viga ja rumalus on selles, et ei taha kodukohta maha jätta. Ammu oleks võinud minna välismaale, aga ei taha kodukohta niisama jätta. Hinge läks see ütlemine! Missugust vaeva ja häda nad näevad kalapüügiga ja väga odavasti annavad ära oma vaeva vilja. Oli vist 8 krooni kilo tookord. Praktiliselt muidu. Ja järgmisel koidikul jälle jää peale.\nTööd ei ole. See tähendab: tasustatavat tööd ei ole. Läheks linna tööle, aga ei saa, sest sul on talu. Mis talust saab? Kes seda valvab? Ja nii see virelemine ja olelemine jätkub. Pensionär saab pensioniraha, tööealisel pole tulu. Eesti häda võib kokku võtta ühte lühikesse lausesse. Palgad on liiga väikesed. Minu kõrv püüdis raadiost kinni lause: kaks kolmandikku palgasaajaid võib kümnetuhandelisest keskmisest palgast ainult und näha. Ma ütlen omalt poolt: sellise väikese palga eest ei peagi töötama. Sõjast on üle 60 aasta mööda, kuidagimoodi elatakse ära, ja otsigu lolle mujalt, kes miinimumpalga eest töötavad.\nTõestisündinud lugu 2006. aastast. Telefoniküsitleja pärib Võrumaa naise hariduse kohta. Saanud teada, et kõrgem haridus on, avaldab ta imestust: «Mis! Kas Võrumaal on ka kõrgemat haridust olemas?» Nad seal Tallinnas vist arvavad, et Võrumaal on kõik mustad, karvased ja käivad neljakäpukil. Selline suhtumine maainimesse on alandav. Samas räägitakse, et iga eestlane 1,3 miljonist on väärtuslik.\nTalupidamisega pole võimalik sealt jätkata, kus 16. juunil 1940 pooleli jäi. Pole enam selliseid inimesi. 17. juunil 1940, esmaspäeval algas punavägede sissetung. Järgmisel pühapäeval, 23. juunil olid nad juba Põltsamaal. Ema rääkis, kuis lossivaremete peal mängisid karmoskat ja lärmasid laulda. Viljandi maantee otsas oli sõjaväeauto kraavi läinud. Sellele raiusid puid peale, maskeerisid olematu õhurünnaku vastu. Ema sõitis vanematega leerist koju, vankri tagaots lilli täis. Oli Kuurme esimene leer Põltsamaal. Ja nii see lagunemine algas.\nJust nii üteldi juba aastaid tagasi talude tagasiihalejatele: pole enam selliseid inimesi, kes niimoodi tööd teeksid, nagu taludes tehti. Tööd tehti looma moodi, aga sõid sellegipoolest viletsasti, sest vanad inimesed olid kangesti hoidjad ja ihnsad.\nMugavus sööb inimest. Varasemas elus ma ei osanud seda tähele panna, aga nüüd ma olen seda ise näinud. Tubli talumemm, kes kuni taasiseseisvumiseni piima puki peale vedas, vaatas järgnevatel aastatel ainult seebifilme telekast. Mina ei uskunud, et ka vanemale inimesele see mugavus ja hea äraolemine nii külge jääb. Aga jääb!\nÜks mu töökaaslanna ütles 1982 linna keskkütte kohta, et see on ‘kuratlikult mugav’. Ongi kuratlikult. Linnadesse mindi muu hulgas ka mugavuste pärast. Seal on veevärk ja pole vaja ahju kütta. Maal pead aga õue lumest puhtaks kaevama, vett tirima ja puid tassima. Kes tahab tööd teha, kui saab ka niisama. Mugavus sööb viimase tahtejõu raasu. Talu aga mugavuses pidada ei saa, pead rabelema.\nNüüdseks ma olen näinud, mis mu kodukülast pärast maade tagastamist on saanud. Mingit talupidamise puhangut pole tekkinud. Väikselt ja vaikselt elutsetakse. Üks või kaks suurt omanikku on maid kokku ostnud. Maa ju praegu hästi odav.\nOma poolesajandilise ainuüksi Eestis elatud eluga olen näinud tõelist vaesust, mis maainimesega kaasas on käinud. Lohu Hilda elas mingis asunikukohas Paenasti soo veeres. Elas ta viimases otsas loomadega koos ühes ruumis. Mäletan, see oli ühe kuu 1. päev, kui ta tuli sõnumiga, et lehm on ära surnud. Pidime siis vennalikku abi andma ja selle lehma sealt hütist välja tirima. Ja kui need lehmajalad seal sirutusid ülespoole kõrge rohu sees, kangestusin hetkeks vaatama. Soo pealt tõusis piimjas udulinik. Ja ma nägin, kui maa sisse oli see roigastest onn vajunud. Aga seal elas inimene veel 1984. aastal.\nKukesõna Hansu kuuri seinas seisid püstised haokubud, kui suveti sealt mööda käisime. Mitte midagi muud polnud seinamaterjaliks panna. President Lennart Meriga ühel päeval matsime naabrimemme Murru Ilset. Üle Eesti lehvisid sinimustvalged lipud. Mul on kusagil Ilse pulmapilt 1935. aastast. Taga on selgesti näha õlgkatus. Üks poegadest rääkis peielauas järgmise lookese. Hakkas tema Tallinnasse kutsekooli minema. Ema andis 10 rubla kaasa. Seisis veel tee ääres ja ema tuli, et anna 5 rubla tagasi, mul pole millegi eest leiba osta.\nTaludes, kui sa neid vaatad, on kihistused erinevatest ajajärkudest. Mul siin praeguseski kohas seisavad 1907. aastal ehitatud ait ja 1985 ehitatud betoonkelder sõbralikult kõrvuti. Tsaari-Venemaa aegsed maakividest müürid paistavad kõige püsivamad, mis lagunenud taludest püsti jäävad. Eesti-aegsetes taluhäärberites püüti vähendatud vormis järele aimata mõisat. Elamised on lipitud ja lapitud, kuidas on saadud. Mõnes paigas Võrumaal jäigi see 30ndate aastate talumaja ehitamata rehetare kõrvale. Vaesus varjutas aastaid ja aeg jäi liiga lühikeseks.\nKirjutamise käigus vaatasin läbi minu kätte jäänud fotoarhiive. Pildistatud on valdavalt matustel, pulmades, vähem varrudel ja sünnipäevadel. Üks asi, mis mulle küla peopiltidel silma jäi – oli pastor. Peaaegu igas koosviibimise seltskonnas on valgete lõkmetega mees, pastor. Tean, et veel viiekümnendatel ja kuuekümnendatelgi aastatel elas küla eestiaegsete tavade järgi edasi. Peeti rohke osavõtuga varrupidusid, käidi leeris jne.\nMingit hädaldamist või vangistamist usukommete pärast pole mina kuulnud. Kirikust kaugenemine, komsomoli suvepäevad ja ilmalikud matused tulid nagu hiljem. Leidsin EELK kalendrist 2003 märke: õpetaja Hugo Voldemar Pärno (sündinud 07.02.1902, surnud 1984) teenis 1957–1963 Pilistvere kogudust. Pärast Pärnot tekkis kahekümneaastane vahe, kuni 1983 tuli Pilistverre Vello Salum. Selle ajaga jõudis palju laguneda.\nKolimistest ja pärimistest on minu kätte jäänud kümmekond vana lauluraamatut. Peaaegu igas talus, igal vanal inimesel oli selline olemas. Mõnikord suvel aidas hoian neid käes, vaatan, mõtlen. Mis on see, mis praegusest ajast, tänasest ja homsest jääb kestma? Telekapilt kustub kohe voolu väljalülitamisel. Mida püsivat meil küll võiks olla?\n1949. aasta märtsis viidi Eestis, Lätis ja Leedus läbi suurküüditamine. Operatsioonile anti nimeks Priboi (murdlainetus). Nõukogude võim otsustas Eestist eriasumisele saata 22 326 inimest. Suurem osa eestlastest saadeti Krasnojarski kraisse ja Novosibirski oblastisse.\nEestis algas küüditamine 25. märtsi varahommikul. Ettenähtud plaani mittetäitmise hirmus haarasid operatiivgrupid kaasa neid, keda polnud nimekirjadesse kantudki; kodudest aeti välja vanurid, raskesti haiged ja vanemateta alaealised lapsed. Väljasaadetavate tühjades kodudes kirjutati üles kogu vara, kümne päeva jooksul tuli see realiseerida või jagada laiali kolhoosidele.\nEesti rahvale traagiliste aastate reas sai 58 aasta tagune märtsiküüditamine ehk üheks põhjuseks tänasele talude tühjenemisele. Kui kaob järjepidevus, kaovad juured.


Puidust Metsä paviljon – ainulaadsele ehitisele parima võimaliku konstruktsiooni loomine - Metsä Wood\nPuidust Metsä paviljon – ainulaadsele ehitisele parima võimaliku konstruktsiooni loomine\nWed, Nov 27, 2019 14:00 CET\nMetsä paviljoni ehituskonstruktsioon on tehtud võimalikult lihtsaks, et seda ainulaadset rajatist saaks luua nii tõhusalt kui võimalik. Ehituskonstruktsiooni loomisel on arvesse võetud ka hoone ehitusmaterjali, Kerto® LVL-i (lamineeritud vineerpuit) optimaalseid mõõtmeid, et tootmist lihtsustada. Tegu on hea näitega sellest, et tööstuslikult töödeldud puit ja modulaarsed konstruktsioonid teevad ehitamise kiireks, kergeks ja roheliseks.\nMetsä Groupi ja Business Finlandi koostöös valmivat Metsä paviljoni kasutatakse Tokyo suveolümpiamängudel. Paviljon võõrustab Soome olümpia- ja paraolümpiakoondisi ning selle mitme otstarbega ruumides toimuvad mitmed üritused.\nPaviljon ehitatakse eelnevalt valmistatud kokkupandavatest puitelementidest. Need on omakorda valmistatud Metsä Woodi Kerto LVL-i toodetest. Kerto LVL-i toodetakse 3 millimeetri paksusest okaspuu-spoonvineerist, mis on ühtlase tooriku saamiseks kokku liimitud. Toorik lõigatakse vajaliku pikkusega tükkideks ja saetakse vastavalt kliendi soovidele taladeks, plankudeks või paneelideks.\nJäik konstruktsioon Kerto LVL-elementide abil\nMetsä paviljoni ehituskonstruktsiooni projekteeris Soome ettevõte AINS Group. Põhieesmärk oli luua ainulaadne hoone, kasutades selleks nii vähe detaile kui võimalik, et tootmine oleks võimalikult tõhus. Lisaks tuli Metsä paviljoni ehituskonstruktsioone projekteerides arvestada ka tugeva tuule ja maavärinate ohuga ning hoone disaini mõjutas ka selle avatud esikülg.\nPaviljoni kandekonstruktsioonid ehitatakse Kerto LVL-i sammastest, piilaritest ning põranda- ja katuseelementidest. Kõigi nende valmistamisel on kasutatud Kerto LVL Q-panel paneele ja Kerto LVL S-beam talasid. Põhitalad ja sambad on omavahel ühendatud selleks spetsiaalselt loodud terasdetailidega. See jätab mulje, justkui hõljuks hoone õhus.\n„Katuseelemendid annavad konstruktsioonile jäikust ning juhivad tuule ja võimalike maavärinate tekitatud koormuse seinte kaudu maapinda. Maavärina tekitatud koormuse juhtimise eest hoolitseb veel ka diagonaaltugi,“ ütles AINS Group projektijuht Lasse Hietanen, kes vastutab Metsä paviljoni ehituskonstruktsiooni eest.\nMetsä paviljoni ees seisavad põhisambad. Need toetuvad uuele aluskonstruktsioonile ning nii tagumist osa kui ka Kerto LVL Q-panel paneelidest seinu toetab vana garaažihoone.\nTootmiseks optimeeritud lihtsad detailid\nTootmise jaoks optimeerimine tähendab seda, et peaaegu kõik Kerto LVL-i detailid – mille pikkus varieerub viiest üheksa meetrini – on täpselt tootmisliini laiused, ehk 1,8 meetrit. Veelgi enam lihtsust lisab see, et konstruktsioonis kasutati ainult kaht tüüpi põranda- ja nelja tüüpi katuseelemente. Kõigis elementides kasutatud talad on sarnased.\n„Meie eesmärkideks on olnud viia jäätmete hulk miinimumi ja muuta tootmine sujuvaks, vastupidiselt tavalisele lähenemisele ehk disaini optimeerimisele. Moodulite kasutamine aitab ka kulusid kokku hoida,“ ütles Metsä Woodi Kerto LVL-i tootmise valdkonna asepresident Jouni Laakso.\nOpen Source Woodil põhinev disain\nMetsä paviljoni ehituskonstruktsioon põhineb Kerto® LVL-i alusel loodud joonistel, mis on vabalt kättesaadavad Metsä Woodi platvormil Open Source Wood, mis on mõeldud puitmoodulitest ehitamise edendamiseks.\n„Leidsin ehituskonstruktsiooni loomiseks vajalikud põhimõtted platvormilt Open Source Wood ja õppisin Kerto LVL-i tooteid omavahel kombineerima. Näiteks on Kerto LVL Q-panel paneeli üks peamisi plusse selle suurus, mis vähendab ühenduskohtade arvu. Need tooted muudavad projekteerimise väga paindlikuks,“ tõi Hietanen välja.\nVaata videot „Talking Wood“, kus Lasse Hietanen räägib moodulpuitkonstruktsioonide projekteerimisest.\nVaata videot Kerto LVL-i tootmisest.


Tööpakkumise number #169218\n* uue toitlustussüsteemi välja töötamine ning juurutamine;\n* koostöös dieetõega dieettoitlustusnõuete ning tervisliku toitumise põhimõtete tagamine toitlustamisel;\n* koostöö tagamine koostööpartneritega.\n* majandus/toitlustusalane haridus;\n* eelnev töökogemus toitlustusvaldkonnas;\n* ausus, kohusetunne, pingetaluvus;\n* võimalust erialaselt areneda ja end proovile panna;\n* suurepärast meeskonda;\n* kaasaegset töökeskonda;\nKandideerimiseks palume saata sooviavaldus koos CV-ga 28. novembriks 2008 personaliosakonda aadressil: Pärnu mnt 104, 11312 TALLINN või maili teel.\nOleme kiiresti arenev, hästitoimiv raviasutus, kus parima tervishoiuteenuse osutamise nimel töötab enam kui 2000 inimest. AS Ida-Tallinna Keskhaigla on moodustatud Tallinna Magdaleena Haigla, Tallinna Keskhaigla, Tallinna Hooldushaigla, Tallinna Järve Haigla ning Tallinna Tőnismäe Polikliiniku ühendamise teel. Meie haigla eesmärgiks on pakkuda inimesekeskset arsti- ja õendusabi tippmeditsiini tasemel ning aidata kaasa sotsiaalse kindlustunde suurendamisele ühiskonnas. Ootame Sind oma meeskonda!


Dollari kurss Aasias stabiilne ? 17,12 krooni - Äripäev\nDollari kurss Aasias stabiilne ? 17,12 krooni\n12. september 2001, 08:14\nAasia valuutaturgudel oli kauplemine täna hommikul väheaktiivne, sest kauplejad hindasid võimalikke terroriaktide järelmõjusid. Üle tosina Jaapani finantsasutuse asusid hävinud Maailma Kaubanduskeskuse ruumides, mitmel neist oli seal ka kauplemisruum.\nAnalüütikute ja valuutamaaklerite hinnangul ei tohiks dollari kurss väga palju kukkuda, sest terroriakti tagajärjed mõjutavad kogu maailma, mitte ainult Ameerika Ühendriikie.\nEuro kurss on momendil 0,9138 dollarit, mis teeb USD kursiks 17,12 krooni.


Urmas Reinsalu: reeglite osas valitses Maaelu Edendamise Sihtasutuses täielik tohuvabohu - Ärileht\nUrmas Reinsalu: reeglite osas valitses Maaelu Edendamise Sihtasutuses täielik tohuvabohu\nRaul Rosenberg – Maaelu Edendamise Sihtasutuse juhatuse esimees\nReeglite kehtestamise ja rakendamise osas valitses Maaelu Edendamise Sihtasutuses täielik tohuvabohu, kinnitas riigikogu riigieelarve kontrolli erikomisjoni juht Urmas Reinsalu.\nKomisjon arutab tänasel avalikul veebiistungil kriisilaenude menetlust Maaelu Edendamise Sihtasutuses (MES).\nArutelu aluseks on riigikontrolli kontrolliaruanne, millest selgus, et MES on mitmel juhul jaganud COVID-19-kriisist tingitud mõjude leevendamiseks mõeldud laenuraha ettevõtetele, mis ise kriisi mõju ei täheldanud või nägid mõjuna üksnes seda, et pank neile raha ei laena.\nKomisjoni esimehe Urmas Reinsalu sõnul on auditis tuvastatud asjaolud äärmiselt tõsised ja vajavad põhimõttelisi järeldusi.\nRiigikontroll tuvastas, et kümne taotluse puhul anti laenu ettevõtetele, kes märkisid, et nemad ei ole viirusest tingitud kriisi mõju täheldanud. Sellistele taotlustele kulus viis miljonit eurot laenuraha. Kokku jagati taotlejaile 86 miljonit.\nIstungile on kutsutud selgitusi andma maaeluminister Urmas Kruuse, Maaelu Edendamise Sihtasutuse juhatuse esimees Raul Rosenberg ning riigikontrolli esindajad.\nAvalik istung algab kell 8.30 ja seda on võimalik jälgida veebiülekandes. Videosalvestist istungist saab vaadata riigikogu YouTube'i kanalil, salvestis jõuab veebi viivitusega.


Hotellid Les Orres | Hotels.com\nLinna Les Orres hotellid\nHotellid Les Orres\nOtsing hotellid Les Orres\nValitud sihtkoht: Les Orres. Millal vajad majutust?\nVaata kaardilt hotelle Les Orres\nAvastage Les Orres\nLes Orres. Lühitutvustus\nSuure tõenäosusega võib sellest saada sinu lemmikpuhkusepaik. Külastajad leiavad siit mõndagi, mida vaadata. Populaarsete vaatamisväärsuste hulka kuuluvad Les Orresi suusakuurort ja Jungle Aventure'i park. Ära unusta külastamast paiku nagu Boscodoni klooster ja Maison du Bois' galerii.\nMajutusvõimalused, mida Les Orres pakub\nLes Orres ei jäta teid majutusega hätta, ükskõik kas reisite üheks ööks või kauemaks. Les Orres on Hotels.com saidil esindatud 18 majutusasutusega. Sind ootab 211 head pakkumist. Paljud majutusvõimalused hinnasoodustusega kuni 45%. Soodsad hotellitoad on saadaval hinnaga alates 22 EUR/öö. Allpool näete, kui palju millise tärnide arvuga hotelle Les Orres ja selle lähipiirkond pakub.\n• 9 4 tärni hotelli alates 49 EUR öö\n• 18 2 tärni hotelli alates 47 EUR öö\nLes Orres – kohalikud huviväärsused\n• Les Orresi suusakuurort\nLes Orres – millal on parim aeg reisimiseks?\nKõik hotellide eripakkumised Les Orres\nViimase hetke pakkumised Les Orres


Privaatsuspoliitika - Venditehnik\nVenditehnik OÜ on võtnud endale kohustuse kaitsta klientide privaatsust. Firma tegevus internetis on kooskõlas kõigi asjakohaste tegevuste ja vastavate Euroopa Liidu õigusaktide ja Eesti Vabariigi seadustega.\nVeebipoe Venditehnik.ee isikuandmete vastutav töötleja on Venditehnik OÜ (registrikood 11237981) asukohaga Harjumaa, Tallinn linn, Paevälja pst 5, 13619, telefon +372 5340 4422 ja e-kiri info(ät)venditehnik.ee.\nVenditehnik OÜ on isikuandmete vastutav töötleja. Venditehnik OÜ edastab maksete teostamiseks vajalikud isikuandmed volitatud töötleja Maksekeskus AS-ile.\nVenditehnik.ee veebileht töötleb järgnevaid isikuandmeid:\nVenditehnik OÜ on isikuandmete vastututav töötleja.\nIsikuandmete töötlemisega seotud vaidluste lahendamine toimub klienditoe vahendusel e-posti teel info(ät)venditehnik.ee. Järelevalveasutus on Eesti Andmekaitse Inspektsioon (info@aki.ee).\nKütte-, ventilatsiooni- ja kliimaseadmete tootja Vent-Axia ja SALDA maaletooja Eestis\nPaevälja pst. 5, Tallinn\n© 2019-2022 Venditehnik OÜ. Kõik õigused on kaitstud.


Aastaülevaade 2015 | Eesti Geograafia Selts I Estonian Geographical Society\nEesti Geograafia Selts valis 12. aprillil 2015. aastal toimunud üldkoosolekul uue juhatuse koosseisuga: Mihkel Kangur (president), Arvo Järvet (asepresident), Liisa Puusepp (asepresident), Tiiu Koff, Taavi Pae, Hannes Palang, Tiit Tammaru, Ulvi Urgard ja Rein Vaikmäe. Teadussekretärina jätkab Tiit Vaasma. Revisjonikomisjoni liikmeteks valiti Silvi Alumäe, Anu Printsmann ja Kait Antso, raamatupidajana jätkab Elviira Lill. Seltsi liikmeskonna arv ei ole paaril viimasel aastal oluliselt muutunud (üle kahesaja liikme, ka 15 auliiget). Tegevuse järjepidevuse eest kannab hoolt EGS noorteklubi (EGSN), millel on välja kujunenud traditsioonilised tegevused, mis on suunatud noorte kaasamisele akadeemilisse ühistegevusse ning Eesti geograafiliste tingimuste tundmaõppimisele, mis paljudel juhtudel täiendab ülikooli praktikume. Noorteklubi eestvedajateks olid sel aastal Dagmar Seppor ja Anna-Helena Purre.\nEesti Geograafia Selts on alati rõhku pannud geograafia alaste teadmiste levitamisele nii eesti kui ka võõrkeeltes. 2015. aastal ilmus EGSil kaks kogumikku:\nJärvet, A. (toim). 2015. Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat 40. kd. Tallinn, OÜ Vali Press, 223 lk.\nKüttim, A., Umbleja, L, Vacht, P., Krusta, L., Truus, L. (toim-d.). (2015). Eesti Geograafia Seltsi publikatsioonid XV. Sügisball. Noorgeograafide sügissümpoosioni artiklite kogumik. Eesti Geograafia Selts, 168 lk.\nEesti Geograafia Seltsile oli 2015. aasta väga teguderohke ja mitmekesine, kus toimetamisi jagus aasta igasse kuusse.\nNoorteklubi maakonnaekskursioon viis nad seekord lumisesse Jõgevamaale (30.01–1.02.2015), kus lumetormis matkati Endla järve ümber ning Männikjärve rabas ja vallutati vooresi. Ninad saadi taas soojaks Tooma kunagises sookooli hoones, kus kuulati Maarika Männilit, kes rääkis sookooli ajaloost, Endla looduskaitsealast ja tutvustas looduskeskuse eksponaate.\nEesti Geograafia Seltsi üldkoosolekul 12. aprillil kuulasime Tartu Ülikooli ökoloogia- ja maateaduste instituudi, inimgeograafia ja regionaalplaneerimise õppetooli linna- ja rahvastikugeograafia professori Tiit Tammaru teaduslikku ettekannet teemal Eesti välisrände uued suundumused. Sellele järgnesid korralised üldkoosoleku päevakavapunktid, kuhu kuulus ka uue juhatuse valimine, mille koosseis on nimetatud eelpool.\nÜldkoosolekul anti välja ka tuhande euro suurune seltsi eelmise presidendi professor Jaan-Mati Punningu nimeline stipendium, mille sai Tallinna Ülikooli matemaatika ja loodusteaduste instituudi magistrant Mariliis Eensalu, kelle töö teemaks on Kirde-Eesti Ordoviitsiumi põhjaveekogumite veest sõltuvate ökosüsteemide seisund, interaktsioon neid ümbritsevate ökosüsteemidega ja võimalusi riikliku seiremetoodika koostamiseks. Eesti Geograafia Selts koos SA Tartu Kultuurkapitaliga annab seda stipendiumi välja loodusgeograafia ja sellega seotud erialade põhiõppe viimase aasta üliõpilastele, magistrantidele, doktorantidele ja järeldoktorantuuris õppivatele noorteadlastele teadusalaste eesmärkide saavutamiseks.\nJuuni alguses (5.–7. juuni) külastati seekord iga-aastase EGSNi saarematka raames Vilsandit. Lisaks saare idüllilise looduse ja keskkonna nautimisele puhastati ka Vesiloo laiu randa mereprügist. Ja kui õhtuks oli värskes õhus keerlevate tuulikutiivikute ja pikkade kiviaedade jälgimisest emotsionaalne laeng kätte saadud, sai lammaste määgimise saatel veel saunahüvesidki nauditud. Matkajad said nii tuult, päikest kui ka tibakese vihma, põnevust lisas kohtumine põdralehma ja tema vasikaga.\nOlime peakorraldajaks regiooni suurimal geograafiakonverentsil – kuuendal Põhjamaade geograafide konverentsil (http://www.tlu.ee/en/NGM2015) pealkirjaga Looduse ja loovuse geograafilised tõlgendused (Geographical Imagination: Interpretations of Nature, Art and Politics). Konverents toimus 15.–19. juunil 2015 aastal nii Tallinnas kui Tartus ning toimuma sai see tänu koostööle Eesti kõikide ülikoolidega. Konverentsil osales üle 300 geograafi valdavalt Põhjamaadest, ent esindatud oli suurem osa Euroopast ja kõik kontinendid. Konverentsile pakuti ligi 50 alateemat, millest toimus 30 sektsiooni ja 6 paneeli. Korraldust toetas Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ning Eesti Konverentsibüroo nimetas selle Aasta Konverentsiteo konkursi nominendiks. Konverentsi korraldus sujus viperusteta ja kuulda sai vaid kiidusõnu. Eesti pöördeline ajalugu ja geograafiline asukoht pakkusid suurepärase võimaluse kriitilisteks aruteludeks, laiendades koostööd humanitaaria, sotsiaal- ja loodusteaduste piirimail. Konverentsi üheks suureks õnnestumiseks võib lugeda, et plenaarettekanded haakusid omavahel ning valgustasid konverentsi teema eri tahke. Lisaks arutleti geograafia õpetamise ning doktorikoolide ühise korraldamise üle. Kitsamatest teemadest olid vaatluse all mobiilsus ja ränne, turism, linnad, geograafilised teadmised, sealhulgas tänased meetodid nagu mobiilipositsioneerimine, mere ja vee teema, kestlikkus ühiskonnas ning geograafia ja kunsti ühiskäsitlused. Sündmuse täiendavaks eesmärgiks oli tutvustada ka Eestit. Konverentsi raames toimus kuus temaatilist ekskursiooni, mille käigus viidi osalejad Tallinnast Tartusse. Erinevaid marstruutepidi kulgenud ekskursioonidel räägiti kohalike kogukondade, ajalooliste maastike ja linnastumise temaatikast aga ka loodusmaastike ja kultuuri seostest. Pikemalt saate sellest konverentsist lugeda käesoleva Aastaraamatu Tiina Peili (projekti juht) ja Mihkel Kanguri artiklist.\nSeltsi iga-aastane suveekskursioon viis osavõtjad 4.–6. augustil Ida-Virumaale. Reisi tegid sisukaks kohaliku elu-oluga ja vaatamisväärsustega kursis olevad meie omad seltsi liikmed Enn Kaup, Mait Sepp ja Tiit Vaasma ning lisaks veel giidid muuseumites: Kukruse Polaarmõisas ja Kohtla Kaevanduspargis. Enn Kaup oli meile organiseerinud kohtumise Mäetaguse vallavolikogu esimehe Veljo Kingsepaga. Nii öelda põlevkivirahade eest on sellesse valda tehtud hulganisti investeeringuid (renoveeritud mõisakompleks, koolimaja, vee- ja hooldekeskus jpm) tööstusest tingitud pahede korvamiseks. Põlevkivikaevandusest veel puutumata Selisoos tegime lõõskava päikese all paaritunnise matka. Väheke kõndimisvaeva nõudis ka Kurtna järvestiku tutvustamine. See maastikukaitseala on kui oaas kesk tööstusvälju. Paraku on inimene ka sellesse oma kombitsad löönud Vasavere veehaarde näol. Tõenäoliselt osalt selle tulemusena on jällegi mitme põhjaveest toituva umbjärve (Ahne, Kuradi ja Marstiska järv) veetasemed alanenud ja vesilobeeliatest, lamedalehistest jõgitakjatest ja järv-lahnarohtudest võime neis veel vaid und näha. Õhtuid aitas sisustada Mait Sepa ülevaade põlevkivi avastusloost, vihtlemised saunalaval ja suplused kinnikasvavas Niisaare järves, mille kaldal asus ka meie öömaja samanimelises puhkekeskuses. Enn Kaup kasutas oma tutvusi ja pool meie seltskonnast sai Viru Keemiagrupi Ojamaa allmaakaevandusse. Pääs sinna ei ole nii sama lihtne, kuna selle puhul on tegemist toimiva kaevandusega ja nii viisi koos puurmasinate ja ekskavaatoritega me sügaval settekivimite põues pealampide valgel giidi saatel ringi käisimegi. Ennu sõber Imre Poom seiklusfirmast Adrenaator tutvustas meile Aidu karjääri tuleviku perspektiive. Sõudekanalite äärest kutsus polaaruurija meid oma Tamme tallu Võrnu külas, kus ka pikniku pidasime (foto 2). Veel vaatlesime Jõugas vadjalaste kääpaid ja veeõitsengust erkrohelise veega järve, teritasime silmavaadet Iisaku vaateronist, jahutasime end Peipsi järve vees ja külastasime veel mitmeid huviväärseid kohti, mis meie teele jäid.\nNoorteklubi viiepäevane rattamatk lõikuskuu alguses (5.–6. august) kulges Tallinnast Rakverre. Tegemist oli järjekordse lõiguga ümber Eesti matkast, mis ka seekord ei kulgenud mööda peamagistraale vaid ikka kõrvalistel käänulistel teedel. Huviväärsusi jagus seekord maismaast mereni, väikestest kividest rändrahnudeni, isekeskis laulmisest Viru Folgini, taludest mõisateni, rattasõidust rongisõiduni ning mitmeid saunaõhtuid ja paljugi muud.\nTartu Ülikooli geograafia osakond ja EGS korraldasid 3. septembril Arvo Järveti eestvedamisel Tartus Vanemuise 46 Granö auditooriumis sisuka geograafia ajaloo konverentsi, millega tähistati geograafiaprofessori Endel Varepi 100. sünniaastapäeva. Ettekannetega esinesid Urve Ratas (kaasautoriks Are Kont), Jüri Roosaare, Andres Tõnisson, Arvo Järvet, Erki Tammiksaar, Heino Mardiste ja Taavi Pae (kaasautoriks Raivo Aunap). Eelnevalt oli väljasõit Elva kalmistule mälestusküünalde süütamiseks Endel Varepi kalmul.\nJärjekorras juba üheteistkümnes Tallinna ja Tartu ülikoolide geograafia eriala üliõpilaste sügissümpoosion toimus sel aastal 2.–4. oktoobril Tallinna Tehnikaülikooli Särghaua õppekeskuses Pärnumaal. Eesti Geograafia Seltsi 60. aastapäevale pühendatud sümpoosioni esinejate ja osalejate arv oli küll varasematest aastastest väiksem, kuid seda enam juureldi ühtse seltskonnana noorgeograafide seltsilise liikumise tuleviku üle. Lisaks noorte endi uurimistöid tutvustavatele ettekannetele kuulati kutsutud peaesinejaid Mati Ilometsa (TLÜ) ning Taavi Paed (TÜ). Kultuuriprogrammi raames külastati Kurgja talumuuseumi, patsutati taluloomi ning tutvuti vesiveski tööga. Sügissümpoosionit toetasid Hasartmängumaksu Nõukogu ning Tallinna Ülikooli teadusprojektide rahastus.\nSuurejooneliseks ja oluliseks ettevõtmiseks oli EGSi 60. aastapäeva tähistamine Eesti Teaduste Akadeemia suures saalis. Tähtpäevale oli kutsutud ka Rahvusvahelise Geograafia Liidu (International Geographical Union) peasekretär professor Michael Meadows, kes andis ülevaate Liidust ja rahvuskomiteede ning laiemalt geograafia rollist ja väljavaadetest. Lisaks Eesti Teaduste Akadeemia presidendi akadeemik Tarmo Soomere sisuka ja mõtteainet jagavale ettekandele saime osaliseks Tartu Ülikooli rektori ja EGSi liikme Volli Kalmu sõnavõtust, kus toodi esile meie tegutsemise olulisust, mis olid ühtlasi ka innustavad ja julgustavad sõnad. Eesti Geograafia Seltsi president Mihkel Kangur käsitles konverentsi avasõnas geograafia ees seisvaid väljakutseid ja meie rolli selles. Lisaks eelnimetatud ettekannetele saime osaliseks mitmetele huvitavatele ja kõrgetasemelistele ettekannetele nii Tallinna elukeskkonna muutustest võrrelduna muude Euroopa linnadega (Tiit Tammaru, EGSi juhatuse liige, Tartu Ülikool), polaaralade uurimisest (Enn Kaup, EGSi auliige, Tallinna Tehnikaülikool) kui ka meie noorte edukatest esinemistest rahvusvahelistel geograafiaolümpiaadidel (Anu Printsmann, EGS, Tallinna Ülikool). Kõige diskussioonirikkamaks kujunes Tallinna Reaalkooli geograafiaõpetaja Piret Karu ettekanne geograafia õpetamisest ja õppimisest tänapäeva koolis. Lisaks tegime jalutuskäigu Tallinna Piiskoplikku Toomkirikusse, kus kuulasime Tarmo Kiiki (Tartu Ülikool) pajatusi sinna maetud Eesti päritolu maadeavastajast Adam Johann von Krusensternist. Õhtu lõpetas vastuvõtt ja maja rõkkama panev meeleolukas kontsert meestelaulu ansambli LÜÜ-TÜRRi poolt.\nEesti Geograafia Seltsi president Mihkel Kangur meenutamas meie 60. aastapäeval tema eelkäijate panust\n(foto: Tiit Vaasma).\n2015. aasta detsembril möödus 150 aastat süstemaatiliste ilmavaatluste algusest Eestis, kuna 1865. aastal Tartus A. von Oettingeni poolt algatatud vaatlused olid eelduseks kestliku ilmateenistuse kujunemisele. Selle tähtpäeva puhul võttis EGS juba 13. aprillil 2014 toimunud üldkoosolekul vastu otsuse anda välja sellekohane postmark. Kaunis postmark ilmuski 2. detsembril 2015 koostöös Eesti Posti, Keskkonnaameti ja Tartu Ülikooliga. Seltsi poolt oli selle idee autoriks ja eestvedajaks Peeter Kõiva. Nimetatud juubeli puhul korraldati 2.–3. detsembril Tartus ja Tõraveres teaduskonverents METOBS 150, mis tõi Tartusse ja Tõraverre kokku Eesti ilmateadlased. Konverentsi üheks eesmärgiks oli anda ülevaade nende teaduste hetkeseisust ning aktuaalsetest probleemidest Eestis. Selts oli esindatud kõrgelt: ettekanded presidendilt Mihkel Kangurilt (Kliima ja veeökosüsteemid koos kaasautoritega), auliikmelt Enn Kaupilt (Eestlaste osalusest meteoroloogilistel uuringutel Antarktikas ning kliimamuutustest lõunapolaarpiirkonnas), Jaak Jaaguselt (KESTA projekt ESTKLIIMA. Eesti kliima trendid, režiiminihked, stsenaariumid), Erki Tammiksaarelt (Metobsi eel- ja algusaastad), Ain Kalliselt (Jaamade asukohtade muutused 150 aasta jooksul), asepresidendilt Arvo Järvetilt (Sisevete hüdroloogiliste vaatluste algusest Eestis), Peeter Kõivalt (Arthur von Oettingeni elukäigust) ja juhatuse liikmelt Taavi Paelt (August Tõllasepp 130).\nEesti Geograafia Seltsi kooligeograafid osalesid piirkondlike ja üleriigilise geograafiaolümpiaadide korraldamisel. Käidi geograafiaõpetajate keskkonnaalasel õppereisil Bornholmi saarel (15.–22.08.2015). Lisaks veel mitmed õppekäigud: Lennusadamas interaktiivne näitus Võidujooks maailma lõppu koos loenguga Antarktikast; sõit Aegviidu seenemetsa; sibularetk Peipsi vanausuliste külades ja puisniidul kauni kuldkinga vaatlemine jpm. Osaleti Soome-Eesti keskkonnateadusprojektis 2015 Muusika ja loodus, mis ühendab ja keskkonnahariduse konverentsil Tallinnas 30. oktoobril. Lisaks jätkus õpetajatel veel muid tegevusi: riiklike geograafia õppekavade arendustegevus; gümnaasiumi koolieksami eksamiülesannete koostamine ja hindamine; põhikooli geograafia lõpueksamiks ettevalmistus ja kokkuvõtete tegemine; igakuised ainesektsioonid geograafiaõpetajatele.\nLisaks suurematele üritustele toimusid EGSNil ka kolm filmiõhtut, kus näidati keskkonna ning jätkusuutliku arenguga seotud linateoseid. Viiel klubiõhtul Kohtume Kolmandal Kolmapäeval – KoKoKo kuulati huvihariduslikke reisimuljeid Marokost, Šveitsist, aastasest elust Jaapanis, mägimatkast Gruusias Kazbeki tippu ja “käisime” Jeesuse radadel Iisraelis.\nTiit Vaasma, teadussekretär


Atwood | Nädala autor\n5. juuni 2015 at 11:30 e.l.\t(Nädala autor 2015) (Atwood, kanada, poola, raamatukogu)\nMargaret Atwood (1939) on Kanada luuletaja, romaanikirjanik ja esseist, üks tuntumaid ja auhinnatuimaid Kanada kirjanikke. Nii nagu on raske üles loetleda kõiki tema saavutusi, on ka vaat et võimatu anda lühiülevaadet tema fantaasiarikkast loomingust, mis ammutab nii mütoloogiast, ajaloost, tänapäevast kui ka tulevikust. Mitmeid tema raamatuid on liigitatud teadusfantastika valda ning romaan „The Handmaid’s Tale“ (1985, e k „Teenijanna lugu“, Eesti Raamat, 1993, tlk Ann Alari), düstoopia Gileadi Vabariigiks moondunud Ameerika Ühendriikidest, pälvis 1987. aastal Arthur C. Clarke’i nimelise auhinna. Muide, eesti keeles on ilmunud koguni 15 Atwoodi raamatut, nii proosat kui luulet. Kindlasti peab mainima oskuslikult armastuslugu, müsteeriumi ja kirjanduslikku mängu põimiva romaani „Pime palgamõrvar“ (2000, e k Eesti Raamat, 2001, tlk Karin Suursalu), mis pälvis Bookeri auhinna (sellele auhinnale on aegade jooksul nomineeritud koguni viis Atwoodi teost). 2003. aastal ilmunud „Orüks ja Ruik“ (e k Varrak, 2004, tlk Riina Jesmin) on aga järjekordne ere näide Atwoodi võimest ühendada fantaasiarikast süžeed sotsiaalse tundlikkusega, viies lugejad postapokalüptilisse, kummalisi olendeid tulvil maailma. Atwoodi luulet saab eesti keeles lugeda valikkogust „Moondatute laulud“ (Eesti Keele Sihtasutus, 2003, tlk Ene-Reet Soovik). Margaret Atwood esines pühapäeval, 31. mail kl 17 Kirjanike Maja musta laega saalis, kus temaga vestles režissöör ja kirjanik Ilmar Taska. (Kirjandusfestival Head Read.)\nKatkend: „Leedi oraakel”, Eesti Raamat 2005, lk 126-131.\nMõtisklesin tihti, mis oleks juhtunud, kui oleksin jäänud poola krahvi juurde, selle asemel et Arthuriga kokku kolida. Võib-olla oleksin paks ja rahulolev, istuksin päevad läbi ta korteris, seljas lilleline negližee, tikiksin pisut, lapiksin pisut, loeksin rämpsraamatuid ja sööksin šokolaadi; õhtuti sööksime Poola Ohvitseride Klubis ja mind koheldaks enam-vähem austavalt; mul oleks tunnustatud positsioon, ma oleksin „Pauli metress”. Aga sellest poleks midagi välja tulnud, Paul oli liiga metoodiline. Tema eesnimi oli Tadeo, aga ta eelistas, et teda Pauliks kutsutakse, Paul oli tema kolmas nimi, püha Pauli järgi, kes oli süstemaatiline mees, ei mingeid lahtisi otsi. Tema arusaamise järgi oli hea elu hästi korraldatud elu.\nIsegi tema põgenemine üle Poola piiri oli olnud korralik. („Aga sinu elu päästis juhus!” hüüatasin ma. „Ei,” vastas tema, „oleksin igal juhul surma saanud, kui ma poleks mõistust kasutanud.”) Ta arvestas oma suunda täpselt ja väljus metsast täpselt selles kohas, kus oli kavatsenud. Et end ärkvel hoida ja hallutsinatsioone tõrjuda, luges ta peast korrutustabelit, kui läbi lume ja pimeduse sumpas (sumpas, sest oli andnud oma suusad ühele kaaslasele surmale määratud seltskonnas). Ta ei läinud paanikasse, nagu oli juhtunud minuga; ta ei teinud välja erksatest geomeetrilistest kujunditest ega hiljem ka ähvardavatest nägudest, mis tema ette õhku ilmusid. Minagi olin veremürgituse ajal näinud kujundeid ja nägusid ja teadsin oma reageeringut, eriti sügavas Poola metsas, tihedas kui juuksed, külmas kui meeleheide, ma oleksin istunud lumme ja lasknud hukatusel võimust võtta. Mind oleksid segadusse ajanud üksikasjad, küünlajupid ja ammu lahkunute kondid; igas labürindis oleksin ma niidist lahti lasknud, et järgneda ekslevale tulukesele, põgusale häälele. Muinasjutus oleksin üks kahest rumalast õest, kes avab keelatud ukse ja kohkub, kui mõrvatud naisi näeb, mitte see kolmas, tark õde, kes teab, mis on oluline: säilitada meelekindlus, ettenägelikkus, rääkida üksnes vettpidavaid valesid. Mina rääkisin valesid, aga need ei olnud vettpidavad. Minu meelelaad ei olnud distsiplineeritud, nagu Arthur mõnikord märkis.\nSeda ütles ka Paul. Aeg oli tema kinnismõte, ta pidi kodunt lahkuma täpselt kell kaheksa viisteist ja enne seda veetis ta kümme minutit kingi viksides ja ülikonda harjates. Minu korratust pidas ta võluvaks, aga mitte kaua; varsti pidas ta jutlusi, kui palju kergem on kohe riided üles riputada kui jätta need hommikuni põrandale vedelema. Ta ei oodanud minult palju – olin ma ju ikkagi ainult metress -, aga neid väheseid asju ootas ta tingimusteta. Küllap ta pidas minu koolitamist endaga koos elamise tühiseks ja tüütuks väljakutseks, umbes nagu koera dresseerimist: piiratud hulk põhjalikult selgeks õpetatud trikke.\nKui esimene üllatav öö välja arvata, tegeles ta seksiga ainult nädalalõppudel. Ta uskus eraldi tubadesse, nii et mina magasin lahtikäival voodil toas, mida ta kutsus raamatukoguks. Ta ei olnud iseenesest kitsi ega tõrjuv, ent ta oli kutsumusega mees, ja kuna ma magasin raamatukogus, sain varsti teada, mis tema kutsumus on.\nEsimesel päeval, kui Paul oli panka läinud, magasin kella üheteistkümneni. Siis tõusin üles ja uitasin korteris ringi, avasin köögikappe, otsides midagi süüa, ent samas uurides selle mehe loomust, kes eelmisel ööl oli rüvetanud mu au, nagu öeldakse. Olin uudishimulik, ja köögikapid ütlevad inimese kohta nii mõndagi. Pauli kapid olid väga hästi organiseeritud; ülekaalus olid konservid, olid ka mõned kasulikud pakisupid ja pakk küpsiseid. Toite oli kahte sorti, hädavajalikke ja eksootilisi: oli kalmaari, mäletan, ja natuke hülgeliha (mida me hiljem sõime; see oli rääsunud ja õline). Järgmisena uurisin külmkappi, mis oli laitmatult puhas ja peaaegu tühi. Sõin mõne konservsardiiniga küpsise, siis tegin tassi teed ja läksin Pauli tuppa, et sorida läbi ta riidekapp ja kirjutuslauasahtlid. Hoidusin hoolega midagi segi ajamast. Kirjutuslaual olid mõned koloreeritud fotod, huuled lillakad, juuksed kollakashallid. Bokser-aluspüksid; kõik ta pidžaamad olid triibulised. Välja arvatud üks siidine. Aluspükste all oli revolver, mida ma ei puudutanud.\nLäksin tagasi raamatukokku, et riidesse panna, aga otsustasin esmalt raamaturiiulid läbi vaadata. Enamik raamatuid olid vanad, lõuend- ja nahkköites, marmormustrilise esilehega, seesuguseid võib leida pruugitult antikvariaadi laualt. Suur hulk oli poola keeles, ehkki oli ka ingliskeelseid: üsna palju Sir Walter Scotti, ja Dickens ja Harrison Ainsworth ja Wilkie Collins; mäletan nimesid, sest pärastpoole lugesin neist enamiku läbi. Ent üks riiul hämmeldas mind. See sisaldas põetajaromaane, sääraseid läägeid, mille kaanel on õde ja taamal arst teda huvi ja imetlusega silmitsemas, ehkki mitte kunagi ihast kriiskavate silmadega. Pealkirjad olid sellised nagu „Janet Holmes, õe õpilane”, „Helen Curtis, vanemõde” ja „Anne Armstrong, nooremõde”. Mõned pealkirjad olid uljamad, nagu „Armulugu paradiisis” ja „Lucy Gallant, sõjaväeõde”. Kõik need oli kirjutanud uskumatu nimega naine, Mavis Quilp. Sirvisin mõned läbi, mäletasin neid hästi. Olin oma paksuse päevil neid tosinate kaupa lugenud. Need olid standardkaup, igaühe lõpus olid õe ja doktori käed teineteise ümber keerdunud, niisama kindlalt ja antiseptiliselt nagu elastikside. Keeles oli midagi veidrat, klišeed olid paigast ära, õige kergelt väändunud. Näiteks ütles keegi: „Need lähevad nagu soojad leivad” saiade asemel, keegi teine ütles „säilita jäist verd” ja Anne Armstrong „särises” värisemise asemel, kui doktor temast mööda tuhises, kuigi see võis muidugi olla ka trükiviga. Midagi muud tähelepanuväärset neis polnudki; aga Pauli raamatukogu oli neile nii vale koht, et küsisin samal õhtul järele.\n„Paul,” ütlesin ma, kui istusime köögilaua ääres üksteise vastas, süües konserveeritud hülgeliha ja juues šampanjat, mille ta oli lepituseks kaasa toonud, „miks sa loed neid Malvis Quilpi rämpsraamatuid?”\nTa läkitas mulle kummalise kõvera naeratuse. „Ma ei loe neid Mavis Quilpi rämpsraamatuid.”\n„Aga miks sul neid siis raamatukogus neliteist tükki on?” Võib-olla oli Paul salaagent – mis seletaks revolvrit – ja Quilpi raamatud on kodeeritud sõnumid.\nTa naeratas ikka veel: „Ma kirjutan neid Mavis Quilpi rämpsraamatuid.”\nPillasin kahvli maha. „Sa tahad öelda, et sina oled Mavis Quilp?”\nHakkasin naerma, ent haavunud ilme ta näol sundis mind vakatama.\n„Mul on piiri taga ema ja tütar,” vastas ta jäigalt.\nTa rääkis mulle järgmise loo. Inglismaale saabudes oli ta ikka veel kirjanikuna kujutlenud. Ta oli kirjutanud kolmeköitelise eepose väikeaadli hulka kuuluva perekonna (tema oma) saatusest sõja ajal ja pärast sõda, sõnaraamatu abil ponnistades, kümnetunniste nõudepesija-tööotsade vahepeal. Ta oleks parema meelega kirjutanud poola keeles, aga see ei tasunud ta meelest vaeva. Tema romaanis oli kolmteist peategelast, kõik omavahel sugulased, igaühe ümber hulk naisi, armukesi, sõpru, lapsi ja onusid. Kui ta oli raamatu lõpuks valmis saanud ja ise vaevaliselt masinal ümber trükkinud, viis ta selle kirjastusse. Ta ei teadnud kirjastusest midagi; kogemata oli ta valinud sellise, mis andis välja ainult vesterne, põetajaromaane ja ajaloolisi seiklusromaane.\nNad lükkasid ta teose muidugi tagasi, aga töö kvaliteet ja muidugi kvantiteet avaldasid neile muljet. „See tuleb teil hästi välja küll,” oli mees talle öelnud. „Siin on teile loo skeem, kirjutage see kokku, mitte liiga keeruliselt, saate sada naela. Sobib?” Raha oli Paulil vaja.\nSellal, kui tema kolmeköiteline eepos ringles teistes, auväärsemates kirjastustes – seda ei võetudki kunagi vastu -, vuhkis tema kirjutada romaanipahna, kasutades algul etteantud skeemlugu, hiljem omaenda kujutlusvõimet. Nüüd sai ta raamatu pealt läbimüügist olenemata kaks- või kolmsada naela. Oma uuel töökohal pangas teenis ta täpselt nii palju, et ära elada, seega oli põetajaromaanide raha lisatulu ja ta saatis selle Poola emale ja tütrele. Tal oli seal ka naine, ent see oli end temast lahutada lasknud.\nKirjastaja oli talle pakkunud ka vesterne ja ajaloolisi seiklusromaane, aga ta jäi oma eriala juurde. Sest vesternides tuli kasutada selliseid sõnu nagu „semu” ja see tundus talle ebamugav; ja ajaloolised armastusromaanid masendasid teda, need meenutasid tema endist priviligeeritud elu. (Eskapistlik kirjandus, ütles ta mulle, peab olema tegelikkusest pagemine niihästi kirjaniku kui ka lugeja jaoks.) Põetajaromaanide jaoks ei olnud tal vaja midagi juurde õppida ega kasutada võõraid sõnu peale mõne meditsiinitermini, mida võis kergesti leida esmaabi käsiraamatust. Ta oli valinud niisuguse pseudonüümi, sest Mavis tundus talle arhetüüpselt inglaslik nimi. Mis puutub Quilpi…\n„Ah, Quilp,” ohkas ta. „See on üks Dickensi tegelaskuju, moonutatud, pahatahtlik kääbus. Sellisena näen ma iseennast sellel maal; mu seisang on mult riisutud ja ma olen täis kibedaid mõtteid.”\nSeisund, mõtlesin ma, aga ei öelnud seda kõvasti. Olin õppinud teda mitte parandama.\n„Kui sa kirjutad midagi, mis on rohkem sinu moodi,” pakkusin ma. „Spiooniromaan, intriigide ja rahvusvaheliste lurjustega…”\n„See oleks liiga päris elu moodi,” ohkas ta.\n„Põetajatele võivad põetajaromaanid olla liiga päris elu moodi,” ütlesin mina.\n„Põetajad ei loe põetajaromaane. Neid loevad naised, kes ekslikult soovivad olla põetajad. Nii või teisiti, kui põetajad tahaksid oma eluprobleemidest pääseda, peaksid nad kirjutama spiooniromaane, nii see on. Mis ühele magus, see teisele kibe, selline on saatus.” Paul uskus saatust.\nSeega võlgnen just Paulile oma karjäärivaliku. Tädi Lou raha oli otsa lõppemas kiiremini, kui olin aimanud, ehkki ma üritasin olla kokkuhoidlik, ja mulle ei meeldinud mõte töökoha hankimisest. Tegelikult ei meeldi see mõte kellelegi, inimesed lähevad tööle ainult sellepärast, et on sunnitud. Oskasin masinal pimesi kirjutada, aga mulle tundus, et võin teenida kiiremini, kui kirjutan mingit enda asja, ja teiste inimeste ärikirjad on väga igavad. Pealegi ei olnud mul nädala sees õhtuti midagi teha, kui Paul toksis oma uut raamatut „Judith Morris, polaarekspeditsiooni õde”, suitsetades vahetpidamata Gauloise’e, mis torgatud hammaste vahele pigistatud lühikesse kuldsesse sigaretipitsi, ja juues igal õhtul klaasi kollakaspruuni portveini. Põlgus oma lugejate ja iseenda vastu hõljus siis toas nagu suitsupilv ja ta tuju oli pärast neid istungeid vastik ja külm nagu sudu.\nMa palusin Paulil hankida Columbine Booksist, tema kirjastusest, näidiseks mõne ajaloolise seiklusromaani, ja asusin tööle. Hakkasin kohaliku raamatukogu lugejaks ja laenutasin raamatu rõivastuskunsti ajaloost. Tegin nimekirja sõnadest nagu fišüü ja kapott ja peleriin. Veetsin terveid õhtupoolikuid Victoria ja Alberti muuseumi kostüümitoas, hingates ajastu ja poleeritud puu lõhna ning valvurite kuiva, sardoonilist hõngu, uurides klaaskarpe ja joonistuste kollektsiooni. Ma arvasin, et kui vaid rõivad õiged on, läheb kõik muu ise paika. Ja läkski: kangelane, nägus, hästikasvatatud, kergelt kiilanev mees, riietatud laitmatult õmmeldud tviidmantlisse nagu Sherlock Holmes, püüdis võita kangelannat, surus voorimehesõidukis huuled tema omadele ja kortsutas ta peleriini. Lurjus, niisama hästi kasvatatud ja samamoodi riides, tegi just sedasama, ainult et lisaks pistis oma käe neiu fišüüsse. Rivaalitseval naistegelasel oli oivalise tikandiga korseti all nõtke keha nagu džungliloomal, ja nagu kõik taolised naised, lõpetas ka tema halvasti. Halvad lõpud ei tulnud mul tollal veel nii hästi välja kui hiljem: ma arvan, et ta lihtsalt komistas trepist alla tulles oma kapotti. Aga ta oli selle ära teeninud, sest oli üritanud kangelannat häbiellu alandada, sidunud ta kinni ja jätnud bordelliemanda hoole alla, kellele andsin preili Fleggi näojooned.\nAga ma olin sihtinud liiga kõrgele. Mu esimene katse tuli tagasi, juures kiri, et ma ei tohiks kasutada sõnu fišüü ja kapott ja peleriin, seletamata, mida need tähendavad. Tegin vajalikud parandused ja sain kätte oma esimesed sada naela koos palvega saata uut materjali. Nad kutsusid seda materjaliks, nagu oleks see meetrikaup.\nOlin üsna põnevil, kui pruunist paberist pakendis saabus kaks eksemplari „Chesney Chase’i isandat”, kaanel ploomivärvi reisimantlis tumedajuukseline naine ja minu varjunimi trükitähtedega: Louise K. Delacourt. Sest loomulikult kasutasin ma tädi Lou nime; see oli mõneti nagu tema mälestuseks. Mitu aastat hiljem, kui läksin üle Põhja-Ameerika kirjastusse, paluti mult fotot. See läheb reklaami jaoks kartoteeki, ütlesid nad; nii ma saatsin neile pildi Loust näitusel, mina tema kõrval. Seda pilti ei kasutatud kunagi. Naised, kes sedasorti raamatuid kirjutasid, pidanuks olema hoolitsetud ja reipad, stiilselt hallinenud juustega. Erinevalt lugejaist oli neil hea rüht ja nad olid edukad. Nad ei pidanud päikse käes silmi kissitama, paljastama naerdes kaht rida hambaid ega hoidma käes suhkruvatikoonalt. Lugejaile ei meeldinuks mõte, et nende haldjaist ristiemad, nende õrnade öömaskeraadide loojad, on tüsedavõitu ja kergelt räpakad, tripid paistmas ja kaelus lotakil nagu tädi Loul. Või minul.\nMaitsev naine, Eesti Raamat 2012\nUputuse aasta, Eesti Raamat 2010\nEbakõlad, Eesti Raamat 2008\nPime palgamõrvar, Eesti Päevaleht 2007\nPenelopeia, Eesti Päevaleht 2006\nLeedi Oraakel, Eesti Raamat 2005\nOrüks ja Ruik, Varrak 2004\nMoondatud laulud, Eesti Keele Sihtasutus 2003\nAlias Grace, Eesti Raamat 1999\nPinnaletõus, Eesti Raamat 1999\nRöövelpruut, Eesti Raamat 1997\nKassisilm, Varrak 1997\nTeenijanna lugu, Eesti Raamat 1993\nTantsutüdrukud, Perioodika 1987


Kõige tähtsam on tunda end hästi. See õnnestub, kui näitad, mida enda juures kõige enam armastad!Foto: Foto: Matton Estonia\nKelly Kipper, 19. märts 2019 15:28\nKurvikas keha on läbi sajandite olnud naiselikkuse etalon. Kui arvad, et lopsakad kehavormid kannavad välja vaid musta ja lohvaka lõike, on aeg muutuseks. Toome välja nipid, kuidas riietada kurve nii, et tunneksid end ilusalt ja enesekindlalt.\nVormiva pesu terviseks\nIga naise garderoobi võiks kuuluda vormiv pesu, mis muudab silueti sihvakamaks ja saledamaks. Hea, sinu vormidega sobiv korrigeeriv pesu, ei jäta ka inetuid soonivaid rante riiete alt välja piiluma.\nKui kannad liibuvat kleiti või pluusi, teeb osa korrigeeriva pesu tööst ära nn T-särgi rinnahoidja, kuna see jääb riiete all diskreetseks ega jäta rante.\nKui sul on lopsakas büst, langeta valik n-ö paadikaeluse, avatud või V-kaeluse kasuks. Väldi ümara ja kõrge kaelusega riideesemeid, sest need teevad ülakeha näiliselt kogukamaks.\nKaunis vöö joonistab välja võluva liivakella guuri ja rõhutab sinu peent pihta. Samuti on hea valik hõlmikkleidid, mis koondavad fookuse keskkohale.\nVäldi lohvakaid pluuse ja kleite\nJah, need on küll mugavad ja moes, kuid ei tee kurvikale kehale komplimenti. Vastupidi – lohvakas rõivas võib jätta sinust kõvasti kogukama mulje. Kui soovid midagi lendlevat, eelista maksikleite, millel on konkreetne vöökoht.\nTea oma parimaid külgi\nKõige tähtsam on tunda end hästi. See õnnestub, kui näitad, mida armastad!\nKui selleks on sinu kaunid käed, eelista varrukateta pluuse ja kleite. Kui aga tunned uhkust oma säärejooksu üle, kanna midipikkuses (veidi alla põlve) seelikuid ja kleite.\nIlmselt tead, et klassikalised kõrged kingad pikendavad visuaalselt jalgu. Kui eelistad kingi, millel on pahkluu kohal rihm, siis tea, et need sobivad kõige paremini maani kleidi või pikkade pükstega, kuna vastasel juhul muudavad need jalad visuaalselt lühemaks ja üldmulje matsakamaks.\nNipid 26. märts 2021 05:41\nJust see seelikupikkus on hetkel kõige kuumem!\nNaine | Ilu ja mood 17. märts 2019 14:07\nNipid 14. märts 2019 12:41\nNipid 24. september 2018 16:19


EPJ - Veiste siseparasiidid - mai 2009\nVeiste siseparasiidid - mai 2009\nEdukate veisekasvatusmaade kogemused kinnitavad, et tulusat toodangut saab ainult parasiitidevabalt karjalt. Veiste olulisemaid parasitaarhaigusi, mida tekitavad siseparasiidid, esineb Eestis kümmekond.\nGiardioos on peensooles parasiteeriva ainurakse viburlooma Giardia duodenalis’e tekitatud vasikate haigus, mis iseloomustub pikaldase mõõduka kõhulahtisuse ja juurdekasvu vähenemisega. Nakkus levib giardia tsüstidega saastunud sööda või joogiveega ja on suukaudne. Giardiatega nakatuvad ka inimesed, koerad ja veel mitmed kodu- ning ulukloomad.\non seedekulgla limaskestas parasiteerivate Eimeriaprk. eosloomade tekitatud peamiselt vasikate haigus, mis kulgeb kas jämesoole- või peensooletabandusena. Jämesooleeimerioos iseloomustub ägeda kulu, verise kõhulahtisuse, vaegveresuse, organismi veetustumise ja suure surevusega. Peensooleeimerioosi kulg on kergem. Täiskasvanud veised kliiniliselt ei haigestu, kuid on nakkuse levitajad. Loomad nakatuvad eimeeriate ootsüstidega saastunud sööda ja joogiveega.\nKrüptosporidioos on peensooles parasiteerivate Cryptosporidium’i prk. eosloomade tekitatud vasikate haigus (sageli koosmõjus teiste haigusetekitajatega), mis iseloomustub kõhulahtisuse, isutuse ja vähese juurdekasvuga. Nakkus levib krüptosporiidide ootsüstidega saastunud sööda ja veega. Krüptosporiididega nakatuvad paljud loomaliigid, sh inimene.\nNeosporoos on eoslooma Neospora caninum’i tekitatud peamiselt koerte ja veiste haigus, mis veistel iseloomustub abortide, sündinud vasikatel aga neuromuskulaarkahjustustega (koordinatsioonihäired, jäsemete jäikus, punnsilmsus). Veised nakatuvad suu kaudu koerte eritatud neospooride ootsüstidega, nende kudedes moodustuvad tsüstid.\nBabesioos on vere punalibledes parasiteeriva eoslooma Babesia divergensi tekitatud pms. täiskasvanud veiste haigus, mis iseloomustub palaviku, piimaanni järsu vähenemise, verevärvnikkusesuse, kõhulahtisuse, vaegveresuse, kollatõve ja lõpmisjuhtudega. Veiseid nakatavad võsapuugid vere imemisel.\nFastsioloos ehk maksakaantõbi on sapikäikudes parasiteeriva imiussi Fasciola hepaticatekitatud mäletsejaliste haigus, mis esineb niiskete looduslike karjamaadega aladel ja iseloomustub veistel piimaanni vähenemise ja kõhnumisega. Veised nakatuvad niiskel karjamaal rohtu süües või looduslikest veekogudest juues parasiidi nakkusvastseid alla neelates.\nParamfistomoos ehk vatsakaantõbi on vastsetena peensoole ja libediku limaskestas rändavate ning täiskasvanutena vatsa seinale kinnituvate Paramphistomum’i prk. imiusside tekitatud mäletsejaliste haigus, mis iseloomustub vasikatel suvel ägeda kõhulahtisusega, tursetega, kehvveresuse ja lõpmisega. Täiskasvanud veistel kulgeb haigus krooniliselt või subkliiniliselt. Veised nakatuvad niisketel karjamaadel parasiidi nakkusvastseid rohu või joogiveega alla neelates.\nMoniesioos on peensooles parasiteerivate Monieziaprk. paelusside tekitatud mäletsejaliste haigus, mis iseloomustub vasikatel seedehäirete, juurdekasvu vähenemise, vahel lihaste värinate ja ringliikumisega. Täiskasvanud veistel haigussümptomeid ei esine. Veised nakatuvad paelussivastseid sisaldavaid pinnaselesti karjamaarohuga alla neelates. Monieesiate peamised levitajad on lambad.\nStrongüloidoos ehk varbusstõbi on peensooles parasiteeriva ümarussi Strongyloides papillosus’e tekitatud vasikate ja tallede haigus, mis iseloomustub dermatiidi, hingamis- ja seedehäirete ning kõhnumisega. Vasikad nakatuvad strongüloidivastseid saastunud sööda ja joogiga alla neelates või tungivad need allapanust ja sõnnikust läbi naha vasika organismi või kanduvad nakatunud lehmadelt vasikatele piimaga. Strongüloidoos levib laudanakkusena.\nEnterostrongülidoosidehk pihtussilistõved on mäletsejalistel kõige levinum ümarusstõbede rühm. Neid tekitavad arvukad pihtlaste, sõlmpihtlaste, kõõrpealaste ja peenpihtlaste liigid. Enterostrongüliidid on libediku, peensoole või jämesoole parasiidid, millega tabandumine iseloomustub vasikatel isutuse, seedehäirete, juurdekasvu aeglustumise ja kõhnumisega. Veised nakatuvad karjamaal rohu või joogiveega strongüliidide vastseid alla neelates, bunostomoosi korral tungivad nakkusvastsed ka ise pinnasest või allapanust läbi naha.\nDiktüokauloos on bronhides parasiteeriva ümarussi Dictyocaulus viviparus’e tekitatud peamiselt vasikate haigus, mis iseloomustub bronhiidi, bronhopneumoonia ja kopsupõletiku tunnuste (köha, nõrevoolus ninast ja suust, hingeldus), kõhnumise ja lõpmisega. Vasikad nakatuvad karjamaal nakkusvastsetega saastunud rohtu süües või väikestest looduslikest veekogudest juues.\nStefanofilarioos ehk veiste suvehaavandtõbi on naha epidermisealustes tsüstides parasiteeriva ümarussi Stephanofilaria stilesi tekitatud peamiselt suvine haigus, mis iseloomustub punetavate kihelevate ja nõretavate nahahaavandite tekkega keha alumises, eriti udara ja nisabaasi, piirkonnas. Veised nakatuvad, kui pistekärbsed neilt verd imevad või kui kärbsed nahavigastuste nõrest toituvad.\nIlmse kliinilise haiguspildiga kulgevad vaid vähesed veiste parasitoosid ja ainult pärast intensiivset nakatumist. Subkliiniliselt kulgevad parasitaarhaigused vähendavad aga veiste kõiki toodanguliike, ilma et loomadel ilmneks selgeid haigustunnuseid. Samal ajal põhjustavad nad ca 90% kogu majanduskahjust, mida tekitavad veisekasvatusele parasitoosid.


Lennuakadeemia hakkab andma ka kutseõpet : Õpetajate Leht\nLennuakadeemia hakkab andma ka kutseõpet\n12. sept. 2014 Tuuli Hiiesalu Tartu Mart Reiniku kooli õpetaja - 2 kommentaari\n„Kutseõpe lennuakadeemias tugevdaks nii kooli kui ka lennundussektorit,” väidab lennuakadeemia rektor Jaanus Jakimenko.\nEesti lennuakadeemia vastvalitud rektor Jaanus Jakimenko märgib, et Eesti lennundusettevõtted on aastate jooksul kasvanud ja nii on suurenenud nõudlus ka kutseharidusega spetsialistide järele. Jakimenkole on probleem tuttav ettevõttest, kus ta ise varem töötas – seal toimetas lennukite kallal koguni 170 hooldusmehaanikut. Et lennuakadeemiast nii palju mehaanikuid ei tulnud, pidi ettevõtte koostöös lennuakadeemiaga endale ise töötajaid juurde koolitama. Samuti võeti tööle välismaalastest hooldusmehaanikuid. (Lufthansas toimibki kutseõpe nii, et tulevane töötaja võetakse tööle ja õpetatakse välja töö kõrvalt.)\nLennundusõpe on kogu Euroopas ühtne ja toimub väljatöötatud dokumentatsioonile tuginedes. Nii tuleb näiteks lennuki hooldustehnikuks õppijal läbida minimaalselt 2400 kontakttundi (just kontakttundi, sest lennundusõppes ei loeta päevi ega ainepunkte).\nRakenduskõrghariduses peab tudeng läbima ka mitmeid akadeemilisi mooduleid (majandus ja ettevõtlus, tehnika, keeled, sotsiaalteadused, loodus- ja täppisteadused, õigus ja ohutus, lõputöö). Praktika moodustab umbes 21% määratud õppekava kogumahust. Samas kutseõpe ei nõua akadeemiliste moodulite läbimist ja see annab võimaluse suurendada praktika mahtu ligi 70%-ni määratud õppekava kogumahust.\n„Küsimus on ka kogemuses. Kui koolitame välja spetsialisti, olgu see siis rakenduskõrghariduse või kutseharidusega, tal esialgu ju kogemusi pole. Ettevõtted vajavad aga kogemustega töötajaid,” märkis Jakimenko.\nJakimenko arvates jätkub lennundusettevõtetes tööd nii rakenduskõrgharidusega spetsialistidele (teevad administreerivat tööd, tegelevad dokumentatsiooni ja joonistega, suhtlevad lennukitootjate ja lennuametiga) kui ka kutseharidusega spetsialistidele (teevad lihtsamaid töid, näiteks võtavad lahti ja panevad kinni paneele, puhastavad neid).\nKutseõppe arendamine rakenduskõrgkoolis on paras väljakutse kooli rahakotile. Kuna riiklik finantseerimine on suunatud rakenduskõrgharidusele, siis seda raha kutseõppe koolituses kasutada ei tohi. Seetõttu peab Jakimenko eriti oluliseks selgitada välja need lennundusettevõtted, kes vajavad kutseharidusega spetsialiste. Kui pilt selge, saab alustada koostööd.\nViimastel aastatel on Eestis lennundusettevõtteid juurde tulnud. Neid pole küll palju, kuid piisavalt selleks, et uurida, kui palju ja missuguse kutseharidusega spetsialiste nad vajavad. „Võib-olla on võimalik teha tellimuskoolitust ettevõtte finantseerimisel,” avaldas Jakimenko lootust. Nii saaksid ettevõtted tulevasi töötajaid endaga varakult siduda. „Kui praegu võtaksime vastu lihtsalt kümme mehaanikuõpilast ja hakkaksime neid koolitama, siis poleks garanteeritud, et nad lähevad tööle just sinna ettevõttesse, kus neid kõige rohkem vaja on,” sõnas Jakimenko. Kutseõppevajadus loodetakse välja selgitada kevadeks. Kui ka kutseõppe õppekavad on välja töötatud, võivad esimesed kutseõppurid tulla järgmisel sügisel lennuakadeemiasse õppima (loomulikult keskhariduse baasil).\nLennuakadeemia rektor Jakimenko tunnistab, et kutseharidust on Eesti lennundusõppes kardetud põhjuseta. On arvatud ju sedagi, et prillikandja ei tohi lennukit juhtida. Tegelikult aga on ka prillidega piloote. Niisamuti võtavad lennundusettevõtted meelsasti tööle kutseharidusega spetsialiste. Jakimenko arvates on realistlik alustada järgmisel sügisel kutseõpet umbes kahe tosina õpilasega.\n„Kutseõpe lennuakadeemias tugevdaks nii kooli kui ka lennundussektorit,” lubab Jakimenko.\nKas seadus seda lubab?\nVõrumaa kutsehariduskeskusel keelati bakalaureuseõpe ära, sest kutsekool ei tohi kõrgharidust anda. Ja nii asendati bakalaureuseõpe kõrgema järgu kutseõppega. Samas ei tohi ülikool anda kutseharidust. Värske näide on mereakadeemia kutseõppeosakond, mis pärast akadeemia liitumist TTÜ-ga suleti – ülikooliks muutunud akadeemia ei tohtinud enam kutseõpet anda. Kuidas on aga lood lennuakadeemiaga?\nHTM-i kutsehariduse osakonna juhataja Jüri Sasi ei näe lennuakadeemia puhul probleemi − rakenduskõrgkoolis on kutseõpe lubatud. Haridusministeerium on tellinud ja rahastanud 2014. aastal rakenduskõrgkoolidest (sealhulgas ühest erakõrgkoolist) 845 kutseõppe koolituskohta. Ka lennuakadeemias planeeritavat kutseõpet ollakse valmis rahastama, kui on teada, milliseid spetsialiste ja kuhu Eestis vaja on.\nHTM-i kõrghariduse osakonna juhataja Helen Põllo kinnitab samuti, et lennuakadeemia kui rakenduskõrgkool võib kutseõpet läbi viia, kuid lisab, et akadeemia peab tegema koostööd ettevõtetega, kes temalt töötajaid tahavad. Akadeemia peab ka jälgima, et kutseõppurite arv ei ületaks kolmandikku akadeemia õppijate üldarvust. Vähemalt kaks kolmandikku peab neist õppima rakenduskõrgkooli õppekava järgi.\n„Kuna kutseõppele eraldatavad vahendid on limiteeritud, eelistatakse rahastamisel juba olemasolevaid traditsioonilisi kutseõppe erialasid,” ütles Helen Põllo, „iga uue eriala mängutoomine tekitab ikka diskussiooni: mis mahus ja kus seda õpetama peaks ning kes rahastab.”\nKutseõppe läbiviimise kulud rakenduskõrgkoolis kaetakse vastavalt kutseõppeasutuse seadusele, mis lubab kooli rahastada nii riigi, valla või linna eelarvest kui ka majandustegevusest saadavatest tuludest ja sihtotstarbelistest laekumistest. Põllo tervitab lennuakadeemia initsiatiivi teha koostööd ettevõtetega. „Tööandja tellimuse puhul on loogiline, et tulevane tööandja kutseõpet ka omalt poolt rahastab,” sõnas ta.\n2 kommentaari teemale “Lennuakadeemia hakkab andma ka kutseõpet”\n28. märts 2015, 09:17\nPigem küsimus,kui arvamus või kommentaar.\nPaljud inimesed ootaksid vastust,kui tehnika on nii uhkelt arenenud,miks ei ole reisi lennukitel reisiatele langevarju,ehk siis katapulteerumist,kui on katastrohvi seis.\nKui on küsimus,liigne kõrgus,võiks ju see toimuda madalamal,automaatselt,enne kokkupõrget.\nNii oleks palju suurem võimalus pääseda inimestel eluga?\nRasmus Allikas ütleb:\n8. dets. 2016, 12:46\nKohutavalt kallis, keeruline, raske (iga lisakilo mõjutab otseselt lennukipileti hinda) ja eelneva väljaõppeta on küsitav, paljud katapulteerumise üle elaksid. Reaalsuses on lennundus nõnda turvaline, et selleks vajadus tegelikult puudub. See, et kaks lennukit samal põhjusel alla kukuvad on väga harv nähtus. Kui juhtub õnnetus, uuritakse välja põhjus ja tehakse muudatused, et sama viga enam ei juhtuks.


Voroneži vesipumbad ja -komponendid - Torud 2020\n16 parimat sukeldumispumpasid\nAllveelaev pump - seade, mis on pumbatud vee all madalamal. Sageli kasutatakse kohtades, kus tara tuleks läbi viia suure sügavusega (hästi, hästi, puurivõlli). Sobivate mudelite eripära on suur võimsus, jõudlus, lihtne konstruktsioon, kompaktsus, korrosioonikindel korpus ja madal müratase. Sõltumatud pumbad on neli peamist tüüpi: hästi, puurauk, drenaaž ja väljaheide.\nKõige sobivama sukeldumispumba valimiseks tuleb pöörata tähelepanu järgmistele parameetritele.\nElektrilise pumba oluline näitaja on mootori võimsus. Mida kõrgem see näitaja, seda suurem on pumba toimivus. Majapidamismasinad on varustatud mootoritega võimsusega vahemikus 200-1000 vatti.\nTõstukide ja puuraukude vee eemaldamiseks peab pump olema hea rõhu all. Maamajade omanikud valivad mudelid, mille maksimaalne rõhk on 5-50 m.\nEtendusest sõltub tanki täitmise kiirus või paagi vee pumpamise kiirus. Veevarude jootmiseks on piisav jõudlus 400-600 liitrit tunnis. Mõne fekaalipumbaga jõuab see näitaja 15-20 kuupmeetrini. m tunnis\nKaasaegsed sukelapoogade pumbad on varustatud automaatsete seadmetega. See lülitab seadme õigel ajal välja, kui mootor ülekuumenemise või lubatud koormuse ületamise korral pole vedelikku.\nSelleks, et seade saaks pika aja jooksul töötada, peab see olema valmistatud veekindlast ja kulumiskindlast materjalist. Roostevabast terasest ja komposiitmaterjalidest eelistatud välimud.\nMeie ülevaade sisaldab parimaid sukelaparaate, mis on mõeldud koduseks vajadusteks. Reitingu koostamisel võeti arvesse järgmisi kriteeriume:\nParimad sukelpumbad kaevude jaoks\nKaevude süvapumbad on suure võimsusega ja suudavad suure rõhuga vett pumpada. Need on kasulikud, kui veeallikas asub sügavale maa-aluses - kuni 300 meetrit. Sellised seadmed on enamasti paigaldatud pärast kaevu eelnevat puurimist. Mõned võimsad mudelid suudavad pumbata kuni 80 kuupmeetrit vett tunnis. Keskmiselt on tavapäraste pumpade pump, mille eelarve on kuni 200 USD, läbilaskevõime 1,7-3,4 kuupmeetrit. m / h Selline jõudlus on piisav, et pakkuda vett eramajadele, kus on köök, tualett ja vannituba.\nPakume teile tutvustust kaevude parimatele sukelpumbadele (TOP-3).\n4 Belamos TF3-60\nHästi populaarseks mudeli hulka kuuluvad ka Belamos TF3-60. See on Vene päritolu mudel, mille tootmine toimub nii Venemaal kui ka Hiinas. Pumba eripära on madal hind ja võime sukelduda 80 meetri sügavusele. Seade võib tarnida 2,7 cu. vee tunnis tunnis, mis on piisav vee eramajadele ja aiahoidmiseks. Puuduste hulgas tuleb märkida ainult mootori tõrgeteta käivitamise puudumine. Siiski pole Belamos TF3-60 analoogi leidnud oma hinnasektoris.\n3 Grundfos SQ 2-55\nGrundfos SQ 2-55 mitmeastmeline pump on kõrge kulumiskindluse ja vastupidavusega. Sellega võite mitte ainult ekstraheerida vett kaevudest, vaid ka pumbata vedelikku reservuaaridest, kasutage seadet niisutussüsteemides. Seade on varustatud ujuvratastega, millel on sisseehitatud keraamilised ja volframkarbiidi laagrid. Mudelil on mitmeid kasulikke valikuid, millest on vaja eristada sujuvat käivitust, ohutusseadiseid aksiaalse nihke ja kuiva töötamise vastu, kaitset ülekuumenemise eest ja ülekoormust. Pumbal on väike kaal (5,2 kg) ja kompaktsed mõõtmed, eriti kui on vaja rõhutada 74 mm läbimõõduga.\nTarbijad on meelitatavad Grundfos SQ 2-55 pumba omaduste suhtes, näiteks vastupidavus, paigaldamise lihtsus ja erinevate võimaluste olemasolu. Kasutajatele ei meeldi lühike elektrijuhe (ainult 1,5 m) ja seadme kõrge hind.\n2 GILEKS Vodomet PROF 55/75 maja\nÜks hästi müüdavatest süvistatavatest pumpadest. GILEKS Water Cannon PROF 55/75 - teise koha hinne. Enamik majaomanikke ostab "JELEX Vodomet" teenuste ja varuosade kättesaadavuse tõttu, kuigi seade on üks kõige usaldusväärsematest hästi sukeldatud sukelpumbadest.\nSee on iseseisev süsteem, mis on varustatud kõike vajaliku, sealhulgas kaitse kuiva jooksu ja ülekoormuse eest. Vodomet PROF 55/75 mahutavus on 3,3 kuupmeetrit. m / tund ja vastavalt arvukatele kasutajatele suurepäraselt säilitab vee rõhu.\nVeepumba ressurss suureneb väiksema kiiruse tõttu. Juhtpaneeli ja rõhuanduri abil saate seadme režiimi programmeerida ja kaitsta seda kuiva jooksu ja võimsuse surudes.\n1 Veevalaja BTsPE 0,5-50U\nPuuraukude veepumpade hindamise esimeseks kohaks on Aquarius BTsPE 0,5-50U. See on üks populaarsemaid süvapumbapumbadest "Aquarius" (Kharkiv). Seade suudab tarnida vett 110 mm läbimõõduga kaevudest. Seda saab kasutada automaatsetes veevarustussüsteemides, hüdroakumulatsiooniga ja manuaalrežiimis. Veemassi maksimumkõrgus on 75 m, see tähendab, et seadet saab ohutult kasutada kuni 45 m sügavuses.\nBTsPE 0,5-50U võimsus on 3,6 kuupmeetrit. m / h - see jõudlus on piisav, et anda 3-4-liikmelisele perekonnale. Vesiruum on piisavalt köök, dušš ja isegi jootmine.\nTOP-3 Aquarius's BTsPE 0.5-50U peetakse kõige võimsamaks ja samal ajal kõige odavamaks sukelapumbaks. Seega võime selle mudeli ohutult nimetada üheks parimaks hinna ja jõudluse poolest.\nVeetorustiku (hästi) veepump on paigaldatud veetarbeks 7-50 meetri sügavusel. Enamik mudeleid on valmistatud terasest ja on ette nähtud puhta vee pumpamiseks. Soovitatav kaugus reservuaari alt on 1 meeter. Puurkaevude pumpade disaini eripära on vee sisselaskeava asukoht keha alumises osas. See võimaldab veepumpal töötada ka siis, kui see on osaliselt vees sukeldatud. Erinevalt heade pumpade hulgast madalama hinnaga pumpad võimaldavad suuremat jõudlust. Kuigi veesamba maksimaalse kõrguse mõttes on kaevude jaoks veel madalamad mudelid.\nTarbijate ülevaadete kohaselt on meie ülevaates kasutatav Grundfos SBA 3-45 A mudel parim kvaliteediga pump. Tootja on varustanud pumpa automatiseerimisega, mis võtab täieliku kontrolli veevarustuse üle. Võimalik kasutada pumpa kaevu vett eraldamiseks, vedeliku pumpamiseks paagist paaki. Seade ei vaja pikka paigaldust ja konfigureerimist. Süvendisse laskmisel võite otsekohe pistiku sisse lülitada 220 V pesasse. Tänu hästi läbimõeldud konstruktsioonile, roostevabast terasest ja komposiitmaterjalide kasutamisest, jääb pump pisut harva. Kuiva jooksmise ja ülekuumenemise eest kaitsmiseks on ujuklüliti.\nKasutajad on väga rahul pumba Grundfos SBA 3-45 A automatiseerimisega. Seade on hästi valmistatud, kõik materjalid teenindavad pikka aega ja ei söövad. Miinustest on kõige sagedamini näidatud kõrge hind, remondi ja komponentidega seotud probleemid.\n3 Technopribor Brook-Technopribor 1\nKolmanda koha pealkirjas on "legendaarne", tuntud kaevupump. Brook-Technopribor 1. See on kõige eelarvega veepump, millel on vibratsioonimehhanism. Aastal 2016 saab seda osta ainult 1600 rubla eest.\nLoomulikult ei tohiks raha eest oodata suure jõudlusega. Trickle on võimalik pumbata vaid 1,05 kuupmeetrit. m / h sügavusega 60 m (kaugel väikestest joontest). Osta selline seade ühe ülesande jaoks - paigaldamine süvendisse. Mõned kasutajad paigaldavad pumbaga aia jootmiseks pudelid. Vibratsioonimehhanismi tõttu teeb pumba palju müra (mida kasutajad kurdavad), kuid madala võimsusega, tagatakse hea läbilaskevõime.\n"Stream" on üsna usaldusväärne ja tagasihoidlik veepump. Kuigi raha eest murettekitavus ei ole täiesti õige. Äärmuslikel juhtudel võite osta teise "küttekeha", sest ükski konkurent ei paku sellist madalat hinda.\nInimesed, see ei ole tapmispump. Ma ostsin endale teise sellise. Üle 3,5 aasta karmi ekspluateerimisega kaotas küttes ainult 20% tootlikkusest. Suur müra, see on muidugi miinus, kuid mida veel oodata seadmelt 1500 rubla...\n2 GILEKS Vodomet PROF 55/50 A\nReitingu teine koht on veel üks mudel JILEKS Vodomet PROF 55/50 A ettevõtte "Dzhileks" jaoks. See on suurepärane seade veevarustuse tagamiseks aias. Selle võimsus on 3,3 ruutmeetrit. m / h ja tõstab vett 30 m sügavusel 50 m kaugusel.\nSuhteliselt madala hinnaga seade on varustatud termoaktiiviga, mille käivitamisel on temperatuur (ülekuumenemise kaitse) ja ujuklülitiga kuivpuhastuskaitse. Kere on valmistatud roostevabast terasest.\nOma ülevaates märgivad kasutajad GILEKS Water Cannoni PROF 55/50 A järgmisi eeliseid:\n20-meetrine kaabel kaasas\n1 DAB DIVERTRON 1200\nTänu elektroonilisele täitmisele ja automatiseerimisele võib DAB DIVERTRON 1200 mudelit pidada nutikaks pumbaks. See on väga edukas mudel ettevõtte DAB liinil. Pump on varustatud elektroonilise lülitiga anduri kujul, mis võimaldab täpselt määrata seadme sisse- ja väljalülitusaega. Andur jälgib veetaset ja käivitab või blokeerib mootori, mis hoiab ära seadme kahjustamise.\nSeadet on väga lihtne paigaldada, töötab vaikne ja ei vaja hüdroakumulaatorit. Kontrollklapp ja ülekoormuskaitse on olemas. Tipptaseme järgi on see ka selge liider pingereas. DAB DIVERTRON 1200 pumbad kuni 5,7 cu. m vee kohta tunnis. Kere alumine osa on valmistatud roostevabast terasest, mis suurendab seadme kasutusiga.\nDAB DIVERTRON 1200 - seade kategooriast "seatud ja unusta". Üks populaarsemaid mudeleid ka veepumpade seas.\nTop sukeldatavad drenaažipumbad\nDrenaažipumbad - väikese sügavusega vee pumpamine. Neid kasutatakse veetarbimises avatud tankidest, kogunemisvarbadest, näiteks taimede kastuks. Mõned mudelid võivad pumpada määrdunud vett ja neid kasutatakse erakorraliste üleujutuste korral majades, keldrites või asendada vett basseinis. Drenaažipumbad on kompaktsed ja hõlpsasti kasutatavad. Keelekümblus sügavus ei ületa 10 meetrit.\n4 SWIRL DN-400\nNeljas koht drenaažisüsteemide pingereas on veepump WHIRLWAY DN-400. See on eelarvevahend, mis täiuslikult toimib vee pumpamisega üleujutatud aiapiirkonnast, kelderist või basseinist. Disain pakub ujukmehhanismi, tänu millele seade lülitab sisse ja välja kõrgel või madalal veetasemel.\nVortex DN-400 ostmine tähendab, et mõned kasutajad segavad seadme eesmärki. Pump saab töötada ainult koos reoveega ning raskesti tekitada raskelt lekkivat vett liiva, niiskuse ja kividega. Sellised kaebused leiate kasutajate arvustustest.\n3 Makita PF1110\nMeie läbivaatusel on suurim läbilaskevõime (15 kuupmeetrit tunnis) sukelduspumba Makita PF1110. See on ette nähtud nii puhtaks kui ka määrdunud vee pumpamiseks kaevudest, paakidest, keldritest. Seadme kõrge jõudlus annab võimsat mootorit 1100 W, mis on kaitstud avariiväljapääsu süsteemi ülekoormuse eest. Pump on varustatud ujuklülitiga, mis tagab seadme automaatse käitamise. Mehaaniliste sisselõigete suurus võib ulatuda 35 mm-ni. Kuna pumbal on pikk juhtmehhanism (10 m), saab seda seadet kasutada kaugtankides. Tänu mugavale käepidemele ja pumba transportimine muutub lihtsamaks.\nTarbijaid pakuvad Makita PF1110 sellised omadused nagu suure jõudlusega, tagasihoidlikkus, liikuvus. Mõnede hulka kuuluvad plasttorud ja kõrged hinnad.\n2 Karcher BP 1 tünn\nKarcher BP 1 tünn - üks parimaid seadmeid, et korraldada jootmist barrelist. Pump on varustatud mugav püstoliga, 20 m pikkusega voolikuga ja kahe universaalse pistikuga, mis funktsioneerivad aquasopi. Arvukate kasutajate arvustuste kohaselt on Karcher väga vaikne ja lihtne kasutada, kaalub vaid 3 kg. Pumba mitmekülgsus võimaldab seda kasutada puude, jootmise taimede, tänavapesu või suvevannide piserdamiseks.\nKarcher BP 1 tünn on kõige mitmekülgsem drenaažipump. Saksa kvaliteet ja üks parimaid pakkumisi turul. Meie reitingu teine koht!\n1 Grundfos Unilift KP 150-A1\nSuuremahuliste räpanevee väljapumbamiseks on loodud Grundfos Unilift KP 150-A1 sukeldusjuga pump. Sellega saate tühjendada basseini, üleujutatud kelderid, väikseid mahutiid, madalamaid põhjaveetasemeid, kodumajapidamisprügi. Seadme eripära on vastupidav korpus, mille valmistamiseks kasutati roostevabast terasest. Kuni 10 mm mehhaanilised lisandid lubatakse pumpa läbida. Elektrimootori suure võimsuse tõttu on mudelil kõrge jõudlus (9 kuupmeetrit tunnis). Seadmel on kompaktne suurus, mis võimaldab seda paigaldada kinnises ruumis.\nKasutajad unustavad Grundfos Unilift KP 150-A1 pumba kvaliteeti. Selle abiga on võimalik kiiresti vett ühelt paagilt teisele kanda, et pumbata vett keldrisse. Mudeli puuduseks on kõrge hind ja tagasilöögiklappi puudumine.\nParimad sukeldatavad väljaheitepumbad\nFekaalseid pumbasid kasutatakse suuremahuliste jäätmete (kanalisatsiooni-) vee pumpamiseks koos setete, mustuse ja liiva sisseviimisega. Need eritavad drenaažipumbad nende tugevast korpusest ja võimsusest. Enamik mudeleid on lisaks varustatud lõikekettaga, mis lihvib kiudusid.\n4 GILEKS Fekalnik 255/11 N\nVäljasurvepumba JELEX Fecalnik 255/11 H on kodumaisel turul suur nõudlus. Seda iseloomustavad selle universaalsed omadused, taskukohane hind, mis saab edu peamiseks komponendiks. Suvised elanikud kasutavad puuraugust kasvuhoonegaaside või veevarustuse jootmiseks. Riigimaja omanikud siphon väljaheite äravoolu ja vihmavee alates basseinid ja kraavid. Mudelil on hea jõudlus (11 kuupmeetrit tunnis), see suudab pumbata vett sügavusele kuni 8 m. Automatiseerimine jälgib lahenduse taset, vältides seadme rikkeid.\nÄärealade kinnisvara omanikud tähistavad pumbaga JELEX Fekalnik 255/11 N mitmeid eeliseid. See on hea jõudlus, vaikne töö, mitmekülgsus ja mõistlik hind. Isegi väikeste kivide sisenemisel jätkab seade vedeliku pumpamist. Miinustest on vaja välja tuua mitte korpuse tihedus, vaid ka tihti katkeb ka plastikiratas.\nErakorraliste või mitmepereelamute heitvee suurte koguste eemaldamiseks sobib Pedrollo BCm 15/50 sukeldatav väljaheitepump (MCm 15/50). Tänu oma suurele võimsusele (48 kuupmeetrit tunnis) on võimalik kiiresti paakist eemaldada määrdunud vesi. Seade suudab töötada 5 m sügavusel ja maksimaalne tõusukõrgus on kuni 15 m. Osakesed kuni 50 mm võivad pumbata ilma probleemideta. Seadme rikke vältimiseks on mudel varustatud ohutusseadmega. Mootori vaikne töö võib ostjat meeldivalt üllatada. Usaldusväärne metallkorpus ei karda juhuslikke tõmme või kukkumisi.\nKasutajad on rahul Pedrollo BCm 15/50 sukeldatud fekaalipumba (MCm 15/50) ja suure võimsusega omadustega. Hüpoteerib kinnisvaraomanikke ja tööle helirõhku. Seadme puudused on kõrge hind ja kõrge kaalu (34 kg).\n2 WHIRLWAY FN-1500L\nPesumasina WHIRL FLN-1500L eriline omadus on kõrge jõudlusega - kuni 24 kuupmeetrit. m / h ja pumbatava vedeliku maksimaalne tõstekõrgus on kuni 18 meetrit. Selle pumba valimisel on suurepärane abinõu - tööriist, mis aitab lihvida kiudusid (salvrätikud, tualettpaber jne). Lõikeotsak parandab fekaalipumba toimivust ja vähendab suurte osakeste kahjustamise ohtu.\n1 GILEKS FEKALNIK 150/6\nEsimene koht edetabelis on üks parimaid väljaheitepumpasid - JELEX Fecalnik 150/6. Selle pumba populaarsus on teenitud kõrge võimsuse ja taskukohaste hindade tõttu. GILEKS suudab pumbata räpane vett kuni 35 mm läbimõõduga (veerised, kivimaterjal). Tööperioodi vältel pump pumbad kuni 9 meetrit kanalisatsiooni kuni 8 meetri sügavuseni.\nJELEX Fekalnik 150/6 on varustatud ülekuumenemise kaitsega ja ujuklülitiga, et vältida kuivatamist.\nLõikekorpust ei ole\nTeil on küsimusi juhtumi vastupidavuse kohta\nVeevarustussüsteem ei tööta alati korralikult, seetõttu kasutatakse üsna tihedat pumpa puhta vee jaoks.\nSee võimaldab teil reguleerida veevarustust automaatrežiimis sõltumata sellest, milline eesmärk on: niisutussüsteemide korraldamine, kuivendussüsteemi loomine või muu sarnane.\nMillisel eesmärgil on pump\nKui veekogude veevarustuse või selle kauguse tõttu on raskusi, siis on vaja piirata ennast kaevu või kaevu täiemahulise veevarustussüsteemi asemel, siis sellistel juhtudel on toodang puhta veepumbaga. Selle tüüpi seadmete kasutamiseks on muid põhjusi:\nVajadus teostada äravoolutöid;\nPurskkaevu, tehisvedru jms korraldamine;\nNeed on peamised ülesanded, mille rakendamiseks on vaja kasutada pumbasid. Kuid sellist tehnikat saab kasutada palju laiemate probleemide lahendamiseks.\nNende disainifunktsioonide tüübid\nSüvendite jaoks sukeldatavad\nSeal on mitu eraldamise põhimõtet, mille alusel sellised seadmed on klassifitseeritud. Kui me arvestame puhta veega sukelpumbad, siis on olemas kaks võimalust:\nRääkides esimesest neist, tasub märkida selliste seadmete mitmekülgsus, kuna seda tüüpi saab kasutada kaevude ja puuraukude vee pumpamiseks. Lisaks on need palju vähem mürarikad kui vibreerivad, mis töö iseloomu tõttu kasutatakse tavaliselt süvenditena sukeldumiseks. Kui me kaalume tsentrifugaalseid seadmeid, saame eristada kahte peamist alamliiki:\nShnekovye - väga tundlikud suuremahuliste lisanditega, seetõttu kasutatakse vedelike pumpamiseks, lisandite hulk, mille kogus ei ületa 300 g / cm3. m;\nVesi on sukeldatavad tsentrifugaal-vortex-pumbad veest üsna produktiivne, kuid kuni veesaaste suureneb.\nSihtkasutuse järgi eristatakse järgmist tüüpi seadmeid:\nPõhjalähedased pumbad puhta vee jaoks võivad olla erineva mõõtmega, mis võimaldab neid teatud tingimustel kasutada. Näiteks on seadmeid valmistatud suurema ristlõikepindalaga silindri kujul kui puuraugust. See põhjustab nende kavandatud kasutamist, kuna kaevu läbimõõt on palju väiksem kui kaev.\nPõletatav tüüpi seade\nIga tüüpi pumba seade on erinev. Näiteks tsentrifugaalversioon on varustatud tiivikuga, mis asub sellise seadme korpuses. Ratasil on labad ja see on ühendatud elektrimootoriga. Tegelikult on selle valiku tegemise põhimõte selle nime, sest pöörleva ratta tsentrifugaaljõu tõttu on tagatud seadme kõrge jõudlus. See sõlm on vastutav suhteliselt suure jõu tõmbamise eest.\nSukelduvad veepumbad pumpavad vedeliku korpuse põhjas olevasse auku. Selle funktsiooni tõttu on selline seade võimeline kogu vett eemaldama, seadme alumine osa on vaja ainult alandada. Disain on varustatud sõlmega, mis kontrollib pumba tööd ja lülitab selle välja, kui seade töötab kuivana.\nValides on kõige olulisem kriteerium kahe parameetri suhe: vee tase ja seadme survepead. Kui teise parameetri ebapiisava väärtuse korral on puhta vee sukelpumbad pumbad ebatõhusad, kui veetase ei vasta seadme töötingimustele. Võite sõltumatult arvutada vajaliku veesurve teatud tingimustel:\nkus Ndin on vedeliku dünaamiline tase, mis on kaugus maapinnast vee tasemeni,\nNnap - vahemaa allika vahel, kus pumpamine toimub, ja vee tarbimise punkt.\nVaata videot, mille kõrgus tõstab vett:\nLisaks peaksite kaaluma seadme toimivust. Näiteks peavad majapidamises kasutatavad sukelpumbad andma teatud koguse vett päevas ruutmeetri kohta. Samal ajal peab kasutaja võtma arvesse igapäevast tarbimist. Arvutamisel on vaja arvesse võtta mõningaid varusid, kuna on üsna raske täpsustada, kui kaugel alumine ja ülemine punkt on täpselt tsentreeritud.\nÜlevaade sukeldatavad tüüpi populaarsete mudelite kohta\nSõrmuste mudel SN-100\nLeibkonnatüübi üks populaarsemaid variante on CH-100 keerdvilla mudel. Seade on omamaine tootmine, mida iseloomustab kõrge ehituse kvaliteet ja suurepärased töökindluse näitajad.\nSee on peamiselt tingitud seadme toimivusest. Seega on selle mudeli puhta vee tarbeks mõeldud majapidamises kasutatavad suruõhupumbad võimsusega 1100 vatti. Seade suudab pumpada vett 60 m sügavusel. Töö kiirus on keskmiselt 3 kuupmeetrit. m / h. Seda tüüpi seadet kasutatakse 100 mm läbimõõduga süvendiga vee pumpamiseks.\nKuna keevitusseadmed on pidevas kontaktis vedelike ja lisanditega, on soovitav valida roostevabast terasest mudel. Just see võimalus vastab sellele nõudele ja selle hind on 15 000 rubla. Alternatiivne lahendus on eelmise pumba sama brändi mudel Vortex DN-400. Selline seade on võimeline töötama ainult 8 m sügavusel, mis vastab selle väärtusele ja reaktiivjõu suurusele.\nArvestades väikest jõudlust, on seadme maksumus väike - keskmiselt 3500 rubla. See on tsentrifugaalpump, mis töötab kuni 35 kraadise veetasemega. Seadme tüübi järgi on seade vertikaalse paigutuse ujukonstruktsioon.\nKui pole vaja pumbata vett sügavustest, kuid rõhk surve on oluline, siis on parem valida LIVHIDROMASH Kid-M BV 0,12-40 sukeldatavad veepumbad. See suvand töötab sügavusel 3 m, kuid joa pikkus ulatub 40 meetrini.\nSelle maksumus ei ole ka suur ja see on umbes 2700 rubla. Võrreldes eelmiste mudelitega on see võimalus kõige vähem võimas, kuna see töötab 240 vattiga. Väikse jõudlusega jõudlus on ka väike - 1,5 cu. m tunnis Seal on ka selliseid seadmeid nagu sukeldustav kuuma veepump. Näiteks Wilo-Drain TMC 32 H 102 / 7.5x versioon töötab vedelikega kuni 95 kraadi. See laiendab selliste seadmete töövõimalusi.\nSelliseid seadmeid tuleks kasutada rangelt vastavalt tootja poolt asjakohaste testide käigus kindlaksmääratud tingimustele. Kui kasutate pumbasid puhta vee jaoks, on vedeliku pumpamine üsna tugevasti saastunud, siis on selliste seadmete kasutusiga lühiajaline, kuna kontrollventiilid ja torustikud lihtsalt ummistuvad. Seepärast on oluline enne ostu sooritamist hinnata töötingimusi.\nHoolimata sellise tehnoloogia ilmsetest eelistest, näiteks suutlikkus teha sügavat tööd ilma tööjõu kadumiseta ja kompaktsed mõõtmed, on vee all olev veetüp pump küllaltki raske säilitada. Selle põhjuseks on peamiselt asjaolu, et iga kord, kui peate seadme puhastamiseks ja hoolduseks olema väga hoolikalt eemaldatud, tuleb see eemaldada. Kui seda ei tehta, siis ühel päeval pump lihtsalt ei lülitu sisse.\nKasutaja tagasiside pumpamise tehnoloogia kohta\nMõnikord ebaõnnestub isegi parim tehnika. Ja kui mõnel kasutajal on täiuslik seade, on teistel probleeme. Ja kõik asjad erineval viisil ja erinevates töötingimustes. Näiteks mõned kasutajad kahtlevad vastuolus reaalsuse deklareeritud omaduste vahel tootja poolt, nagu juhtus CH-100 keerdvilla mudeliga. Siin me räägime sellest, et seadet saab kasutada sügavusel mitte 60 meetri kaugusel, vaid 45 meetrit. Kuid CH-400 tuuleklaasi tüüp on peaaegu alati positiivne. See on osaliselt tingitud kergematest töötingimustest.\nSeega, kui peate teie käsutuses olema tõhus sukelduspump, peate väga hoolikalt arvutama töö sügavuse ja vajaliku seadme pea. Samuti korreleerige saadud väärtused tootja poolt valitud pumba poolt deklareeritud väärtustega. See lihtsustab tulevikus selle tehnoloogia kasutamist ilma probleemideta. Parem on töötada väikese keetmise sügavusega seadmetega, kuna seadmete töö efektiivsust on lihtsam hinnata Maa pinnale lähemal kui üsna suurel sügavusel.\nEramu või suvila veepump: tüübid, toimimispõhimõtted ja valikukriteeriumid (foto Video) + arvustused\nEnamik eramajade või suvilaomanike elanikke seisab silmitsi veevõtu- või kanalisatsiooni probleemidega. Selleks, et peatuda mugavaks või mugavaks puhkemajaks, on vajalik maja veepump.\nSelliste seadmete kasutamine on üsna ulatuslik:\neramaja või suvila veevarustus\nmärgalade ja veekogude drenaaž\nSamuti aitavad veepumbad juhtudel, kui veevarustussüsteemi normaalseks toimimiseks ei ole vee rõhk piisav.\nErinevate modifikatsioonide veepumpade tööpõhimõte ei ole eriti erinev, kuid disainil ja seadmel on oma nüansid.\nMadala rõhu korral liigub vesi spetsiaalsesse vaakumkambri, kust see voolab voolava vooliku kaudu voolava toru abil. Hüdraulika resistentsuse ületamiseks peab süsteemil olema piisav võimsus, et rõhk oleks täieõiguslikuks tööks optimaalne.\nDisaini erinevus määratakse kindlaks vaakumi loomise meetodiga:\nAsukoht, mis on seotud "peegli" veega, on samuti erinev.\nAllapanu, asetatud otse tanki vedelikku\nSurface, asub reservuaari lähedal\nDrenaaž, puurauk, mudeleid ja mootoripumbad on populaarsed.\nTsentrifugaalse variandi plussid\nLai kasutusala muudab sellise kujunduse universaalseks kasutamiseks nii eramajas kui ka tööstuslikus ulatuses. Toimimise põhiprintsiip on vee liikumine ja tsentrifugaaljõu abil surve tekitamine. Spetsiaalsed pöörlevad elemendid löövad ja tõmbavad pumbaga seinte peale vett, mille järel nad voolavad läbi sisselaskeava.\nTsentrifugaalpump on kasulik, kui teil on vaja lahendada probleeme maa-aluse niisutamisega või veevarustusega kodus\nKauplustes pakuti suurt hulka tsentrifugaalseid mudeleid:\nkonsooli ühe- ja mitmeastmeline\nKvaliteetne töö isegi väga kõrgetel temperatuuridel (on mudelid, mis taluvad kuni 350 ° C).\nKõrge kasutegur, mis eelistab seda mudelit teist tüüpi pumpadest.\nVõimalus paigaldada täiendav automatiseerimine\nKompaktsed mõõtmed, mis muudavad pumba hõlpsaks paigaldamiseks isegi kitsas hästi- või raskesti ligipääsetavas kohas\nTsentrifugaalpumba ainus miinus on võime töötada ainult puhta veega, seega tuleb seda kaitsta lisandite sissepääsu eest.\nEramu või suvila veevarustuse üks levinumaid liike. Üheastmelised mudelid sobivad väikeste lisanditega vedelike töötamiseks. Mitmeastmelised pumbad, lisaks põhifunktsiooni täitmisele, loovad tugeva veesurve.\nSeda tüüpi veepumba kasutatakse süsteemi rõhu suurendamiseks ja kütmiseks, mis muudab selle sobilikuks ka tulekahju korral. Kõrge taustmüra tõttu on seda tüüpi pumpa kõige paremini kasutada tehnilises ruumis. Nende töö põhimõtteks on luua spetsiaalse ratta abil veevann (vortex).\nVõrreldes tsentrifugaalitüübiga annab tuulsuste mudel võimsama peaga ja samal ajal mõõtmetega erinev. Ka plussi võib nimetada selle vastupanuvõimeks õhu sisenemise süsteemi. Kuid puudus on - disain on tundlik lisandite, sealhulgas väikeste lisandite suhtes, nende suured kogused põhjustavad enamasti riket.\nToimimispõhimõte põhineb elektromagneti toimel.\nKui vool on rakendatud magnetite mähisele, siis tõmbab see välja spetsiaalse ankru, mis seejärel läheb tagasi algsesse asendisse.\nHõõrdumine tõmbub ja vesi voolab lihtsalt hüdrosüsteemi. Kui rõhk tõuseb, langeb vedelik läbi düüsi. Katkematu voolu tagab diafragma. Ühe sekundi jooksul toimub armee ja kolvi umbes 100 võnkumist.\nTööprotsessi ajal tõmmatakse vesi vibratsiooni tõttu läbi düüsi ühise torujuhtme kaudu. See mudel on populaarne pöörleva elemendi puudumise tõttu, nii et selline seade töötab kauem. Samuti on väike miinus - paigaldamise võimatus väikese läbimõõduga kaevudes.\nPuu või kaevu sügavusel, mida pinnamudelid ei toimi, kasutatakse allikaga otse asetatud sukeldusseadmeid. Selline seade on valmistatud korrosioonikindlast materjalist, näiteks roostevabast terasest. Seadme mootor jahutatakse juhitud vedeliku abil.\nSelle mudeli rakendusala - kanalisatsioonist välja voolamine, sealhulgas suures koguses vedelikud.\nujukmehhanism, mis lülitab seadme automaatselt välja, kui vedelikku pole\nHorisontaalne drenaažipump on vajalik hooajalistel lastekodudel või eramajas. Sellel on sobivad tehnilised näitajad kanalisatsioonisüsteemi pidevaks tööks.\nMõnedel mudelitel on suured osakesed, mis kõrvaldavad heitvee kõrvaldamise probleemid\nKüttesüsteemi rõhu tõstmiseks kasutage tsirkulatsioonipumpa, et säästa elektrit. See annab ka võimaluse soojusparameetrite reguleerimiseks.\nOstes tuleb arvestada energiatarbimise, müra ja eluiga\nEnamusel mudelitel on võime reguleerida peavõlli pöörlemissagedust, mis viib energiatarbimise, müra ja pikema kasutusiga. Sagedane hooldus ei ole vajalik, nõuetekohaselt valitud muudatustega.\nKäsitsi paigutatav valik\nSuurepärane lahendus kohtadele, kus elektrit pole. Sellisel juhul toimub vee pumpamine tänu kolvi liikumisele. Enamik käsipumbad on kahesuunalised, seega pole ootel olevat režiimi.\nSee lihtne disain on vastupidav ja ei vaja erilisi oskusi säilitamiseks. Pluss on minipumba odav hind. Soovitav on kasutada seda, kui puudub elektriühendus või pole vaja pumbata suures koguses vett.\nMida peaksite veepumba valimisel pöörama tähelepanu:\nÜks peamisi parameetreid, millele vee pumba ostmisel tuleb pöörata tähelepanu, on selle võimsus (destilleeritud vedeliku maht ajaühiku kohta).\nMõõtühikud räägivad pumpamisest ja märgistatakse "liitri minutis", mõnel juhul "kuupmeetrit tunnis".\nAutonoomse veevarustuse normaalse töö tagamiseks on oluline ka pumba maksimaalne rõhk. See väärtus võrdub veetaseme kõrgusega, mis suudab seadet tõsta. See omadus on vajalik veevarustuse, kütte ja kanalisatsiooni projekti täpseks arvutamiseks.\nMudeli valik sõltub kasutusvõimalusest. Siin on mõned veevõtusüsteemide kasutamise võimalused:\nSüsteemi ebapiisav veevoolus on seda väärtust osta kõrge rõhu all oleva veepumpiga.\nHeitvee hooldamiseks või suure reostusega vee pumpamiseks kasutage väljaheitepumpi väljaheiteid. Mugavamad mudelid automaatse ümberlülitussüsteemiga\nKui teil on vaja basseini, kelderi või kaevu äravoolu saada, saate osaliselt sukeldatava drenaažimudeli (pump on osaliselt vee all) või sukeldatava pumbaga, millel on ujuki sulgemismehhanism\nSobiva pumba abil on lihtne vee saamine ala niisutamiseks või isiklike vajaduste rahuldamiseks tingimusel, et sügavus ei ületa 5 meetrit. 5-10 meetri sügavusele vali mudel, millel on väljavoolurada, ja üle 10 meetri parem on suktspumbaga pump osta.\nKuigi süvistatavad pumbad, mis on varustatud tühikäigu kaitsega, vajavad paigaldus ilma reservuaari põhja ja veetase üle 1 meetri kõrgusel. Sellised tingimused on seotud hooajalise veetaseme muutustega kaevuses või süvendis ja vajadusega mehhanismi täiendava jahutamise järele.\nMitme ülesande täitmiseks sobivad ühe- ja kaheastmelised mudelid või mitu kombinatsiooni\nEsimesed märgid seadme rikke kohta\nIsegi kõige kallim varustus varem või hiljem ebaõnnestub. See võib olla tingitud pikast kasutusaastast, ebasoodsast töökeskkonnast või veevõtu või elektrisüsteemi talitlushäiretest. Siin on mõned märksõnad, mida veepump vajab parandamist:\nliigne pumba vibratsioon\ntöörõhu langus või tõus\ntilk äärikute või võlli ümber\nSeadmete parandamise või asendamise kulude vältimiseks on vajalik regulaarne ennetav hooldus (vajadusel diagnostika, vajadusel puhastamine). Pumba rikete põhjustatud levinumate vigade hulgas on vigu veevarustussüsteemi paigaldamisel, seadmete töötamisel äärmuslikes tingimustes.\nKõik pumbadest Kuidas valida pump ja mis on\nPuhkekülas alalise veevarustuse puudumise probleem on meile paljudele tuttav. Seetõttu oleme püüdnud teie jaoks selle probleemi sisu kirjeldada. Kui te ei nõustu nende hinnangutega, jätke oma hinnang kommentaarides teie valitud argumentidega. Täname teid osalemise eest. Teie arvamus on teiste kasutajate jaoks kasulik.\nPaigaldamine lauad tualettruum ja spetsiifikat ühendab sanitaartehniliste koos sellega\nPokkkütuseliste buldooserite kaevude tagavara: võimsus 79 kW (108 hj)\nPaigalduspinna pumba pump: ühendus veevarustuse ja niisutussüsteemidega\nPolüpropüleenist torude kasutaminePolüpropüleenistorude eelised on nii ilmsed, et keegi ei vaidle "set-not-put" -le, küsimus on teisel tasapinnal - "millised neist tuleks panna - need, need või...".\nMillise läbimõõduga drenaažitorus on dacha valik


Klassikaline suusakuurort on suvel tõeline motoparadiis – MOOTORRATTURID\nCody Webb ja Taylor Robert naudivad Donner Ski Ranchi võlusid\nCody Webb ja Taylor Robert suudavad mootorrattaga teha kõiksugu vigureid. Taolist pisidetailideni ulatuvat kontrolli võiks võrrelda Mozardi või Beethoveniga – vedrustusese, gaasi, siduri ning kõige muu sinna sisse kuuluva harmoonia. Kuid ettevaatust, tegemist on professionaalidega, sellepärast tundubki see nii lihtne!\nNende oskuste selgeks väljendamiseks tegi Red Bull meestele ettepaneku filmimaks freeride-tüüpi videot. Ilmselt teab iga dirtbikega kokkupuudet omav isik, et uut kohtade avastamine on eriti põnev, kuid tihtilugu võivad erinevad omanike- või looduskaitse piirangud igasugust mototegutsemist pärssida. Sellest tulenevalt olid Cody ning Taylor asjaga 100% nõus.\nSuurte mägede vallutamisel ei tule kukkumine kõne alla. Mägiratturitel ja lumelauduritel on võimalus väiksema riskiga kukkuda kui mootorratturil, sest viimase kokkupõrkekiirus ning pinnas on lähedane katastroofile. Mis paneb need kaks kutti veel suurema pinge alla – kõik mis pole perfektne võib lõppeda õnnetult. Seega on need mehed perfektsest rohkem.\nMehed leppisid omavahel kokku, et on valmis ükskõik milleks, et vändatav video oleks epic. Justkui ära sõnutult kukkus Taylor esimese filmimis päeva alguses ning murdis keskmise sõrme. See aga ei takistanud järgmist kahte ja poolt päeva sugugi.\nTõeline freeride motokrossi žanri klassik, milles erilist austust väärivad motosümfooniameistrid Cody Webb ja Taylor Robert!\nPrevious article VIDEO | Harley Davidson “DISCOVER”\nNext article Ducati | Monster 797 – Let’s have fun