Isetehtud veekastmine: üksikasjalikud juhised kirjelduse ja fotoga, näpunäited - Väetised 2021\nSuure suvila juurde suure ja maalilise aia loomine on iga aedniku unistus. Maa ettevalmistamine ja seemikute istutamine pole probleem. Kõige tähtsam on kohusetundlik hooldus, mis nõuab rasket ja hoolikat tööd. Suure istanduse jälgimine pole lihtne. Kergendage maad regulaarselt, kaitske kahjurite eest, istutage, kärpige ja kastke pidevalt. Lisaks vajavad mõned taimeliigid spetsiaalset kastmist..\nKümme liitrit vett, mida kasutab automaatne kastmine, leotab mulda vaid 10–12 sentimeetrit.\nLiiga sagedase kastmise korral võib maapinnale tekkida koorik, mis takistab õhu juurestikku jõudmist..\nPeaaegu iga taim juurdub kuni 25 sentimeetri sügavusel. Seetõttu vajate 1 m 2 ala küllastamiseks vähemalt 25 liitrit vett. Kui te ei määra automaatse niisutamise korral eelnevalt täpseid parameetreid, jääb paljude istandike juurestik ilma piisava niiskuseta, mis mõjutab negatiivselt nii välimust kui ka saaki ennast..\nMuruhein kulutab vähem vedelikku, kuna selle juured süvenevad mulda 13–15 sentimeetri võrra. Kuumal perioodil on soovitatav läbi viia värskendav niisutamine. Lisaks võib vedeliku kogus ja jootmise sagedus sõltuda mullast endast: kerge mulla jaoks pole rikkalikku jootmist vaja.\nKrundi automaatset niisutamist on kolme tüüpi: tilguti, vihmutis ja maa all. Need erinevad töörõhu ja paigaldusseadmete poolest. Suurele krundile saab korraga paigaldada mitu süsteemi, võttes arvesse iga istutamise kastmismäärasid.\nTilguti niisutamise kaudu tungib vesi sügavale pinnasesse, viies vajaliku niiskuse otse juurestikku. Päikesepõletust ei tasu karta, sest tilgad ei lange lehtedele. Sellist süsteemi saab kasutada põõsaste, avatud maale istutatud aiakultuuride ja kasvuhoonete niisutamiseks. Tilgutussüsteemi paigaldamine hõlmab veetorustike asetamist peenarde lähedale.\nMaa-aluses kastmissüsteemis on tilgutiga midagi ühist. Perforeeritud torud kulgevad 25-30 sentimeetri sügavusel ja nende peamine eesmärk on kõigi taimede juurestiku niisutamine. Veetorude augud peaksid olema sammuga 30 cm. See seadistus on vähem populaarne, kuna seda on raske hooldada..\nEsimene samm on paberile joonistada saidi plaan, kus on märgitud vee allikas, peenrad, üksikud lillepeenrad ja puud. Pärast seda rakendage peatorude kavandatud asukoht. Kui paigaldatakse sprinklersüsteem, on diagrammil oluline märkida iga düüsi toimimisraadius. Tilgutussüsteemi jaoks peate märkima kõik kohad, kuhu tilgutid paigaldatakse.\nOlles koostanud detailplaneeringu, arvutame põhitorude kogupikkuse. Iga aia supermarketi eksperdid aitavad kindlaks määrata pumbajaama võimsust, torude optimaalset ristlõiget ja mahuti mahtu. Esitame neile loetelu igat liiki taimedest, mis kasvavad maal, samuti näitame niisutussüsteemi paigutust. Eksperdid valivad õige pumba ja soovitavad isegi, kuidas kõik õigesti paigaldada.\nPärast automaatse niisutussüsteemi valimist ja territooriumi hoolikalt märgistamist, võttes arvesse igat tüüpi taimi, on vaja arvutada, kui palju materjale peate ostma ja milliseid seadmeid vajate. Automaatse niisutamise installimiseks riigis peate ostma järgmised komponendid:\nTorud peavad olema valmistatud polüetüleenist. Nende ristlõige sõltub otseselt munemisalast: kitsas väljalaskeava suunatakse sprinkleritele ja lai - alusele. Pihustid võivad olla staatilised või pöörlevad. Nende mõju raadius võib olla erinev, nii et peate eelnevalt mõtlema paigutuspunktidele.\nMaa. Sellisel juhul pannakse joon maapinnale. Tänu sellele on riigis veekogumissüsteem üldkasutatav ja talve hakul saab selle garaažis ladustamiseks lihtsalt lahti võtta ja kokku voltida.\nJärgmisena peate plaanil märkima kaeviku skeemi. Mõnikord tuleb vundamendiauk teha üle muru. Selleks levitame kilet ja asetame sellele kaevatud pinnase. Lõikasime ettevaatlikult kolmest küljest tääkkühvliga maa, võtame välja rohu kuubiku ja paneme selle ühe kihina kilele. Pärast edukat paigaldamist tagastame mulla oma kohale ja täidame selle rohke veega. Paari päeva pärast taastub muru täielikult.\nKonstruktsioonitoed peavad olema maetud maasse 50–60 sentimeetri sügavusele. Altpoolt saate paigaldada padjad kruusa ja liiva kujul ning täita betooniga. Trummialus tuleb üles seada tasase ja torujuhtme abil.\nMahutina võib kasutada kõiki tünne, mille maht on 200 liitrit või rohkem. Põhjas ja külgedel peab olema rooste ja muu saast. Ülemises osas on vaja voolikute jaoks teha auk, mis täidab anuma veega. Aiavooliku mahutamiseks võib selle põhja teha veel ühe augu. Pärast seda paigaldatakse tünn alusele ja kinnitatakse poltide ja klambritega..\nIse kastmine pudelist oma kätega\nTilguti niisutussüsteemi saab teha isegi aknalaual asuvasse korterisse. See on väga lihtne ja mugav: võite taimest pikka aega lahkuda ja mitte karta, et see kuivab. Seda meetodit kasutavad paljud koduperenaised, kellel pole aega oma lillepeenraid kasta või lahkuvad nad sageli pikka aega..\nPudelikael all. Plastpudeli maht ei ole väiksem kui 1 liiter. Kõigepealt lõigake kääridega alumine osa välja (alt 3-4 sentimeetrit) ja tehke kaane enda sisse paar auku. Seejärel matame pudeli taime varre lähedal mulda 5–7 sentimeetri võrra. Mida rohkem auke kaanel on, seda intensiivsem on kastmine. Lisaks saab pudelid panna taime kohale ja õhuke toru juhtida juurestikku..\nAukudega pudel. Selleks, et maal oma kätega tilguti kastmist teha, peate juurestiku kõrvale matma 0,5-liitrise plastpudeli. Mullast peaks olema nähtav ainult kael. Kogu pudel peaks olema kaetud väikeste aukudega, mis niisutavad mulda lähedal asuvate taimede jaoks. Mahuti täitmiseks võite kaane lahti keerata ja kastekannu abil vett valada.\nPinnas jääb pehme. Reeglina võib igapäevase jootmise korral mullale tekkida koorik, mis blokeerib hapniku juurdepääsu juurestikule..\nIsekastmine maal oma kätega on suurepärane lahendus paljudele probleemidele. Nüüd ei tasu taimede regulaarseks kastmiseks kulutada palju aega ja vaeva. Veeküttesüsteem teeb kogu töö teie eest ära.\nKodus oma muru loomine pole nii keeruline. Tema eest on palju raskem hoolitseda. Lõppude lõpuks ei pea seda mitte ainult muruniidukiga niitma, vaid ka regulaarselt jootma. Kuumal hooajal vajab lopsakas roheline rohi rohket kastmist. Kui muld on kuiv, siis muru kuivab ja varsti sureb. Selle vältimiseks saate oma kätega luua muru jaoks isekastesüsteemi, mis töötab võrguühenduseta.\nMuru kastmiseks kasutatakse sprinkleri kastmissüsteemi. Tänu pihustitele niisutatakse mulda ühtlaselt, juurestik saab vajalikku niiskust ning rohi püsib pidevalt mahlane ja roheline.\nStaatiline. Seadke maapinnale ja jootke näidatud suunas.\nPulss. Integreeritud põrkmehhanismiga sprinkler.\nStaatilised vihmutid aitavad teil niisutada muruplatsi, mis asub hoone lähedal, mööda kõnniteed või piirdeid. Rotary ja impulss on paigaldatud muru keskele ja niisutavad suurt ala. Muru ühtlaseks jootmiseks saate korraga paigaldada mitu erinevat pihustit ja ühendada neist igaüks rõhuregulaatori..\nPinnas, millel seadmed asuvad, peab olema kindlaksmääratud tasemel. Kui maa on vaibunud, on vaja panna õhukesed lauad või puista killustik.\nKõik, kes paigaldasid oma suvilasse oma kätega isekastmise, hindasid sellise süsteemi kõiki positiivseid külgi. Nimelt:\nVõimalus seada niisutusaja taimeri kastmiseks kindlal kellaajal.\nLisaks on tilguti ja maa all parimad niisutussüsteemid: lehed ei põle, kui neile langevad veepiisad, juurestik on pidevas niiskuses ning mulla ülemistele kihtidele ei teki koorikut, mis takistab hapniku jõudmist taime juurteni..\nSelles artiklis vaadeldi, kuidas riigis oma kätega automaatset jootmist teha ja milliseid seadmeid selleks vajate. Nagu näitab praktika, pole selleks palju teadmisi vaja, peamine on koostada plaan-skeem ja järgida ülaltoodud juhendit. Siin on ka mõned näpunäited, mis aitavad isegi algajal aednikul mitte ainult oma kätega automaatset niisutust paigaldada, vaid ka süsteemi regulaarselt hooldada ja korralikult kasutada.\nViska ämbrid, härrased: kuidas seada maal automaatne jootmine?\nIsegi kogenud suvised elanikud teavad, kui raske on hoolitseda isikliku krundi eest - eriti kui suvine soojus saabub. Kastmiseks kulutatakse palju aega ja vaeva. Kas selle ülesande täitmist on võimalik optimeerida ja protsessi kuidagi kiirendada? Automaatne või tilguti niisutamine, mida on üsna realistlik oma kätega korraldada, aitab hea poole murest õlgadelt eemaldada. Seoses arvukate selleteemaliste küsimustega otsustasime kirjutada üksikasjaliku juhendi selle kohta, kuidas maal oma kätega veekogusid minimaalsete kuludega teha.\nKas automaatsel süsteemil on puudusi?\nAutomaatse niisutamise kokkupanek (video)\nTilguti niisutussüsteemi paigaldamine (video)\nKuidas juhtida veekogumist?\nEnne süsteemi ehitamise jätkamist ei ole üleliigne teada saada, millised eelised tal on, milliseid eeliseid võib see aednikule tuua.\nVõib-olla on suurim pluss see, et teil on rohkem vaba aega. Nüüd pole vaja tundide kaupa voolikuga seista ega, mis hea, vett ämbritega tassida. Taimi kastetakse automaatselt ilma teie osaluseta.\nTeine pluss on vee kokkuhoid. Kõigis maamajades pole vett küllaga, nii et paljude aednike tilguti niisutamine muutub tõeliseks õnnistuseks.\nKuna vett tarnitakse regulaarselt, suureneb köögiviljade ja puuviljade saagikus märkimisväärselt. Muide, ka taimed ise näevad palju paremad välja..\nKastmisaega saab valida - näiteks hommikul ja õhtul.\nAutomaatsel niisutamisel on palju eeliseid - kõigepealt on mugavus\nParaku pole ideaalset niisutussüsteemi. Tilgutiisutamisel on ka teatud puudusi, ehkki võrreldes paljude eelistega pole need siiski nii olulised. Veevarustussüsteem võib puruneda, mis toob kaasa mitte ainult veevarustuse katkemise, vaid ka saidi täieliku veepuuduse.\nLoomulikult peate ostma materjale ja seadmeid ning need on juba kindlad kulud. Kogu mõte on selles, et kui riigis on veevarustussüsteem oma kätega varustatud, säästate juba siis, kui ostaksite valmis komplekti.\nNeid on kolme peamist tüüpi: tilguti, sprinkler ja juur. Kõiki neist arutatakse üksikasjalikult..\nMaterjalid automaatse niisutussüsteemi "Zhuk" jaoks\nKui oma kätega isekastmine korraldatakse vastavalt piserdamise põhimõttele, paigaldatakse saidile spetsiaalsed pihustid. Nad pihustavad vett vihma ideaalseks jäljendamiseks. Sellest ka nimi - piserdamine.\nKastmistorud võivad asuda nii maa all kui ka selle kohal. Võimaluse korral on parem peita need maa sisse. Seda tüüpi jootmise korraldamist peetakse vastupidavamaks ja täpsemaks..\nRäägime puistamise eelistest ja puudustest. Eelistest tahaksin märkida niiskuse ühtlast jaotumist kogu niisutuskohas, niisutades mitte ainult maad, vaid ka õhku. Kasvuhoone osas on see märkimisväärne eelis. Puuviljad ja lehed on veega suurepäraselt pestud - tõeline vihma jäljendamine!\nKastmissüsteem - piserdamine\nKuid nagu pärast tõelist vihma, tekib mulla pealmisele kihile sageli koor. See kahjustab hapnikuvarustust. Tarbitakse palju vett ja elekter töötab suure koormusega. See sobib ideaalselt muru ja suurte alade jaoks, kuid muudel juhtudel on säästlikkuse puudumise tõttu parem otsida mõni muu niisutussüsteem.\nSellise süsteemi kokkupaneku tehnoloogia on järgmine. Kõigepealt peate joonistama skeemi ja märkima kõik hooned ja istandused selles. Seda tuleks teha sügisel, et aprillis-mais imetleda esmaklassilist mahlast muru..\nÜldiselt vajate puistamise loomiseks komplekti, mis koosneb pumbajaamast, katkematust veeallikast, veevarustusest ja vihmutitest. Veeallikaid võib olla palju: tsentraalne veevarustus, teine veekogu, kaev. Pump võimaldab teil hoida soovitud rõhku ja torujuhe on PVC-torudest hõlpsasti kokku pandud. Miks polüvinüülkloriid? Nendel torudel on palju eeliseid. Näiteks on neid lihtne kokku panna, liitmike ühendused on väga usaldusväärsed. Mis puutub sprinkleritesse endisse, siis neid on saadaval erineva pihustusnurgaga. Kõik sõltub teie saidi nõuetest.\nKui kõik komponendid on ostetud, saate jätkata kaeviku korraldamist. Selle sügavus on 30 sentimeetrit. PVC torud asetatakse kaevikusse ja kogutakse torujuhtmesse. Enne kaeviku kaevamist kontrollige süsteemi terviklikkust ja toimivust. Kui kõik on stabiilne ja töötab hästi, võite muru matta ja külvata.\nSeega on rohelise muruga krundi korraldamiseks kõige parem seada automaatne jootmine, mida nimetatakse piserdamiseks..\nDIY krundi kujundus: rehvivoodid\nRäägime tilguti niisutamisest. Põõsataimede kastmiseks kasutatakse kõige levinumat mardika tilguti niisutussüsteemi. Ta on ennast hästi tõestanud ka piirkondades, kus istutusi on vähe. Näiteks aedades. Puud asuvad üksteisest väga kaugel, põllukultuuride istutamine on paralleelne. Lubatud on maapealne või maa-alune süsteem.\nKui rääkida tilguti niisutamise eelistest, on säästlikkus esikohal..\nPumpa pole vaja osta, vett kulub minimaalselt. Kuid süsteemi korraldus võib algajatele tekitada teatud raskusi. See on töömahukas. Ja kui torujuhe asub maa all, ummistub see aeg-ajalt prahist..\nSeetõttu on soovitatav kasutada maapealset, mitte maa-alust tilguti niisutust. Sa paned selle kevadel välja ja sügisel paned selle hõlpsalt kokku, jaotades istutused maal ümber.\nTilguti niisutamise skeem\nAutomaatse niisutamise kokkupanek algab painduvate voolikute ostmisega, mida on lihtne läbi torgata. Need on läbistatud õhukeste torudega ja vett antakse igale põõsale eraldi. Pumpa pole vaja - rõhk, mis tekib vee olemasolu tõttu kõrgel, on üsna piisav.\nVesi voolab õhukestest torudest aeglaselt välja. Piisab, kui aias olevad puud üks kord voolikutega vooderdada ja muld on pidevalt niiske. Kas soovite luua riigis mitu kastmis haru korraga? Sellisel juhul tuleb kindlasti kasuks kollektorikomplekt või montaaž liitmikest..\nKui teie dachas kasvab erihooldust vajavaid taimi ja saidi pindala on piiratud, soovitame teil pöörata tähelepanu juurekastmise korraldamise komplektile. Kastmine toimub maa all. See takistab juurte kasvu üle pinna. Juured hakkavad püüdma niiskuse allika poole ega roni üles. Taim hoiab mullas palju tugevamalt.\nKaalume plusse ja miinuseid. Iseenesest on maal oma kätega isekastmine üsna ökonoomne. See ei vaja võimsat veesurvet, see on laevade kõrguse erinevuse tõttu võimeline suurepäraselt töötama. Kuna kogu komplekt asub maa all, on minimaalne aurustumine tagatud.\nViinamarjade juurte jootmine\nPuuduste hulka kuuluvad montaaži töömahukus ja süsteemi ummistumise tõenäosus. Juurekastmise korraldamist juba rafineeritud piirkonnas ei saa vaevalt nimetada mugavaks. Eriti ei soovitata sellist kasvuhoonekomplekti panna, kui õisikud või puuviljad hakkavad taimedesse asetuma. Palju eelistatav on sügisel tehtud juurte jootmise süsteem.\nKuna vesi ei voola pinnale, vaid otse pinnasesse, on parem seda süsteemi kasutada mitmeaastaste taimede kastmiseks.\nSaagikoristuse ajal vajavad nad eriti niiskust. Süsteemi kui terviku efektiivsuse suurendamiseks paigutatakse juurevööndisse liiv ja kruus. Tekib drenaažikiht, nagu lillepotis.\nVeevarustus on täpselt sama mis eelmistes niisutusmeetodites. Torud võivad olla paindlikud ja jäigad - kõik sõltub sellest, mida eelistate, millist mulda, taimi jne..\nNõus, kui kastmissüsteem on täielikult automatiseeritud, on selle kasutamine palju lihtsam ja meeldivam. Vastupidiselt käsiraamatule on arvuti juhtimismeetod kallim, kuid see tasub end kiiresti ära paljude aastate ja üsna mugava kasutamise, suurepärase vaate saidi ja hiilgava saagiga.\nAutomaatse niisutamise arvutijuhtimise installimiseks ei pea teil olema erilisi teadmisi. Niiskusandurid paigutatakse reguleeritud aladele. Niipea kui maa kuivab, annavad nad kesksele arvutile märku, et on aeg kasta. Saate hakkama ilma anduriteta. Piisab lihtsalt automaatse veevarustuse seadistamisest kindlaksmääratud ajavahemike järel - ja aeda jootakse teatud sagedusega. Näiteks iga päev kell 7 hommikul või iga 2 päeva tagant kell 18. Igal seadmel on oma konkreetsed paigaldusjuhised, nii et me ei kirjelda seda üksikasjalikult..\nOn uudishimulik, et mõnda kaasaegset mudelit saab juhtida mobiiltelefoni ja Interneti kaudu. See tähendab, et olles mõnekümne kilomeetri kaugusel dachast, võtate telefoni, käivitate mobiilirakenduse - ja vesi hakkab torude kaudu voolama!\nAutomaatne jootmissüsteem riigis on kasulik ja tõhus uuendus, mis nõuab teatavaid rahalisi, aja- ja tööinvesteeringuid. Automaatse süsteemi ühendamine tasub end aga kiiresti ära. Võite pöörduda spetsialistide poole või ise kokku panna.\nSoovitame funktsionaalsus eelnevalt läbi mõelda - õnneks on kaasaegsel turul palju võimalusi ja rikkalik tarvikute komplekt iga konkreetse juhtumi jaoks. Loodame, et artikkel oli teile kasulik - esitage küsimusi!\nAutomaatne niisutussüsteem - kord investeerinud ja vääriliselt puhanud!\nPihustid. Spetsiaalsete seadmete kaudu pihustatakse vett üle pinna, simuleerides vihma. Seda automaatse niisutamise meetodit kasutatakse kõige sagedamini muru kastmiseks. Muru reageerib pinnavee pealekandmisele hästi. Haiguste tekkimise võimaluse tõttu võib teiste istandike kasutamine olla piiratud.\nVaatamata erinevatele veevarustuse meetoditele ehitatakse automatiseeritud kastmissüsteem ise samamoodi samade põhimõtete järgi. Need erinevad töörõhu poolest: tilguti veevarustus võib töötada isegi madala rõhuga gravitatsioonisüsteemides - alates 0,2 atm, sprinklerite puhul peaks rõhk olema suurem. Vastavalt sellele peavad kastmissüsteemi komponendid ja selle ühendused olema kavandatud erineva töörõhu jaoks. Muid erinevusi pole: paigutus on sama.\nAutomaatse niisutamise põhiskeem on lühidalt järgmine. Seal on veeallikas, millest piki platsi kantakse magistraaltorustik niisutusvöönditeni. Lisaks luuakse teesid, riste, väikese läbimõõduga torusid ja veevarustusseadmeid kastmissüsteem. Vee väljalaskeseadmete tavapäraseks tööks on vaja filtreid, need on paigaldatud peamisele veevarustusele. See on kõik. Kõik muu on eriline. Isegi pumbast või juhtimissüsteemist saab või võib loobuda\nKastmist saab juhtida kontrolleri (automaatika) või kraana pööramise abil. Kui kontroller on paigaldatud, on süsteem peaaegu täielikult automatiseeritud: see lülitab veevarustuse sisse ja välja teatud aja jooksul. On seadmeid, millel on väga kõrge automatiseerimisaste - nad jälgivad ilma, pinnase niiskust ja vastavalt neile andmetele reguleerivad seadmete tööd. Lihtsamas versioonis varustab automaatne kastmine kindlal ajal vett, pärast teatud aja möödumist (seadetes määratud) lülitub see välja.\nKui niisutusregulaator puudub, peab inimene veevarustuse avama ja peatama. Kuid see on kõik, mida teilt nõutakse, niisutussüsteem teeb ülejäänu..\nKuna veevool läbi jaotuspunktide on peamiselt normaliseerunud, on piisavalt suure täpsusega võimalik kindlaks teha, kui kaua niisutamine peaks kestma, et vett oleks vähe ja mitte vähe. Kui kõik kastetud taimed vajavad sama kogust vett, siis probleemi ei teki, kuid see pole alati nii. Nii on muru puhul, mõnikord on aias või aias samade istanduste ulatuslikke istutusi. Kuid olukord on tavalisem, kui mõned taimed on niiskust armastavad, teised vähem. Selle probleemi lahendamiseks on mitu võimalust:\nKui me räägime juurviljaaia või kasvuhoone automaatsest kastmisest, siis on kindlasti parem pumpada vesi kõigepealt anumasse, kus see soojeneb, ja seejärel jaotada see saidile. Suvilate ja isiklike kruntide jaoks on mitmeid süsteeme, mis töötavad peaaegu raskusjõu järgi. Neil on vaja minimaalset survet, mis tekib konteineri tõstmisel umbes 1-2 meetri kõrgusele. On süsteeme, mis võivad töötada, kui konteiner tõstetakse 10–40 cm maapinnast kõrgemale (need on tilgutiigistussüsteemid AquaDusya, Vodomerka jt, nende kohta saate lugeda siit).\nSellise organisatsiooni korral - koos veepaagiga - saate automaatse niisutussüsteemi jaoks valida mis tahes pumba. Kui ta vaid suudaks perioodiliselt vett paaki pumbata. Mahuti veetaset juhitakse kõige sagedamini ujukmehhanismi abil (näiteks tualettruumi tsisternis). Sellisel juhul ärge unustage varustada hädaolukorra ülevoolu ja viia see mõnda allikasse, vastasel juhul võib teie sait muutuda soodeks.\nKui veeallikat kasutatakse allikana - tsentraliseeritud või mitte, ja valitakse tilguti niisutamine, on vaja reduktorit, mis vähendab ja stabiliseerib süsteemis olevat rõhku, kuna enamik neist seadmetest võib töötada mitte kõrgemal kui 2 atm rõhul.\nSkeemide võimalusi ja variatsioone on palju. Need on väga liikuvad ja võimaldavad teil arvestada kruntide ja istanduste kõigi omadustega. Mõelge juhtumile, kui vett tarnitakse allikatest, kasutades pumbajaama kohe taimede jootmiseks. See automaatne jootmise võimalus on näidatud alloleval fotol..\nTaimedele saab vett anda tilkhaaval või vihmutite abil. Seal on väetise kasutamise üksus. See on kasulik köögiviljaaia, kasvuhoone või aia automaatse jootmise süsteemis, kuigi ka muru ja aia jaoks pole see üleliigne. Kastmisliinide arv määratakse sõltuvalt vajadusest, seejärel arvutatakse rõhk. Tilgutid või vihmutid valitakse taimedele vajaliku veekoguse järgi.\nSprinklereid kasutava automaatse niisutussüsteemi skeem on toodud alloleval fotol. Nendel seadmetel on mitu nime: sprinklerid ja sprinklerid, mistõttu niisutamist nimetatakse sprinkleriks.\nKui köögiviljaaed, aed või kasvuhoone vajab niiskust, saate kõik korraldada nagu allpool toodud joonisel. Alates sellest, et see erineb ülaosast pumbajaama olemasolu tõttu, mis varustab filtreid veega, mille järel torujuhe lahkneb juba voodikohtadesse.\nKõigepealt võtke skaleeritud saidi plaan. Kui see pole valmis, siis joonistage graafikapaberile või puuris olevale suurele paberile. Kandke kõik hooned, aiapeenrad, suured taimed.\nJoonistage plaanile niisutusvööndid, veeallikas, selle asukoht. Teel joonistad, kuidas põhitorustik möödub. Kui kavatsete pihustiga pihustada, siis joonistage nende tegevuspiirkonnad. Need peaksid kattuma ja puudulikke alasid ei tohiks olla.\nKui istutused istutatakse ridadena, on ratsionaalsem kasutada tilguti niisutamist: veetarbimine on palju väiksem, nagu ka seadmete maksumus. Tilguti kastmise skeemi väljatöötamisel sõltub niisutusliinide arv ridade vahekaugusest. Ridade vahel, mille vahekaugus on üle 40 cm, on vaja kummalegi ühte rida. Kui read on lähemal kui 40 cm, kastan ridade vahel ja jooni on üks vähem.\nPärast kõigi sektsioonide joonistamist otsustate vajalike torujuhtmete pikkuse, loete, kui palju ja milliseid veejaotuspunkte teil on, otsustate varustuse - torude, voolikute, teede, tilgutite, pihustusdüüside arvu, olenemata sellest, kas vajate pumpa ja reduktorit või mitte. kas konteiner on paigaldatud või mitte, milline automaatika tuleks paigaldada ja kuhu. Pärast seda, kui see kõik on juba läbi mõeldud, algab torude, liitmike ja adapterite läbimõõt, praktiline etapp. Paberile joonistatud niisutussüsteem hakkab teie saidil kuju võtma.\nAlalise elukoha krundile automaatse jootmise süsteemi loomisel püüavad nad kõik muuta võimalikult silmapaistmatuks, sest torud on maetud. Sellisel juhul kaevatakse kaevikud, mille sügavus on vähemalt 30 cm.See sügavus on piisav, et kaevetöödel torusid ei kahjustataks. Pidage lihtsalt meeles, et torud, liitmikud ja muud seadmed, mis jäävad talveks, peavad taluma külmumist..\nOma kätega automaatse niisutamise loomise üks etappidest on maatöö ja põhivoolikute paigaldamine\nNiisutamise harud väljuvad peamistest veetorustikest. Soovitav on teha kõik üksused ja ühendused kaantega luukidesse: täpselt ühenduste, teede jne külge. kõige sagedamini tekivad lekked. Terve kraavi kaevamine lekke leidmiseks ei ole kõige naljakam asi, mida teha ja kui kõik “probleemsed alad” on eelnevalt teada ja suhteliselt kättesaadavad, saab hooldusest lihtne ülesanne.\nMagistraaltorustike maa alla paigaldamisel paigaldage ühenduskohad spetsiaalsetesse kastidesse\nTorujuhtme paigutus saidil on valmistatud polümeertorudest. Need on korrosioonikindlad, ei reageeri enamikule väetistele, on usaldusväärsed, hõlpsasti paigaldatavad (paigaldamismeetodeid on ilma eriseadmeteta). Kõige sagedamini kasutatakse torusid HDPE (madalrõhuline polüetüleen). Kõigile varem kirjeldatud eelistele lisatakse ultraviolettkiirus: neid saab asetada üle pinna. Sobivad on ka LDPE (kõrgsurve polüetüleen), PVC (polüvinüülkloriid, kuid see kardab ultraviolettkiirgust) ja PPR (polüpropüleen, selle puuduseks - see peab olema keevitatud ja seda ei saa lahti võtta)..\nKui valitakse tilguti niisutamine, saab liiniga ühendada tilguvoolikud või teibid, saate tavalistele voolikutele paigaldada tilgutid (teha auk ja sisestada sinna väike seade). Sprinklerite niisutamiseks on paigaldatud sprinklerid. Neil on erinev struktuur ja erineva kuju ja suurusega kattevööndid - ümmargused, sektorid, ristkülikukujulised.\nEnne riigis oma kätega veekogude tegemist peaksite kaaluma kõiki plusse ja miinuseid. Süsteem välistab raske käsitsi töötamise. Sellega ei pea te raskeid ämbreid ja jootmisnõusid kaasas kandma. Pole vaja õhtuti voolikuga seista ja muru niisutada. Peenardel on vähem purustatud varsi - vooliku liigutamine võib aias taimi kergesti kahjustada või puudutada aias skulptuuri. Tugev rõhk rikub mulda ja suudab murda väikese haru ning aja ja kestuse määramisega saab automaatseid seadmeid programmeerida konkreetsele režiimile. Süsteemid on kas raskusjõuga või mehhaniseeritud. Esimesel juhul paigaldatakse paak, mis töötab veetorni põhimõttel. See asetatakse riiulitele või asetatakse mäele. Teises kasutatakse vooluvõrku ühendatud pumpasid. Miinused: konteiner võtab palju ruumi ja tundub üsna ebameeldiv, eriti suurtel kõrgustel. Seadmed tarbivad elektrit, mis toob kaasa teatud kulud, mistõttu selliseid vooluringe kasutatakse tavaliselt suurtel aladel.\nKõik sellest, kuidas teha riigis automaatset jootmist\nSee sisaldab kolme peamist osa.\nVee allikaks on veevarustussüsteem, läheduses asuv looduslik veehoidla, saidil asuv kaev või reservuaar, näiteks suur tünn mahuga 2 m 3.\nKanalid, mis ühendavad voodeid allikaga.\nPihusti, maa-alune sprinkler või tilgutiots.\nMis vesi sobib niisutamiseks\nSee peaks olema soe - taimed ei salli külmi. Kui see võetakse kaevust, on parem paigaldada anum soojendamiseks vabas õhus. Suvel on pinnal temperatuur tavaliselt kõrgem kui kaevus. Külma niiskust saab sisestada pihustisse, mis tekitab väikesi tilku - õhuga kokkupuutel on aega soojeneda.\nLisandite olemasolu on oluline - tilguti võib ummistuda liiva ja mudaga, samuti roosteosakestega. Mõned lisandid on taimedele kahjulikud. Jämedad filtrid on parem paigaldada jõest või tiigist rajatud kanalitele, samuti roostes torudega ühendatud kommunikatsioonidele.\nMilline peaks olema rõhk süsteemis\nIntensiivseks pihustamiseks on vaja vähemalt kahte atmosfääri. Sellise rõhu saamiseks kasutatakse vooluvõrgust toitvaid pumbasid. Dropperites pole tugevat survet vaja. Selle vähendamiseks pange käigukast. Optimaalne näitaja on umbes poolteist atmosfääri. Kui vedelik voolab raskusjõu järgi, on oluline arvutada paagi kõrgus - sellest sõltub voolu tugevus ja pind, mida see katma peab. On vaja arvestada pinnase kõrguste erinevustega saidil. Oja ülespoole voolamiseks sundimiseks peate barreli või paagi alla tegema kõrgemad tugipostid. Soovitav on asetada see kõige kõrgemale punktile, kuid see pole alati võimalik.\nRiigi automaatse niisutussüsteemi veeallikad\nSkeem ilma voolava veega\nSellisel juhul on kohustuslik uputada vee- või drenaažipumbaga täidetud paak. Mahutavus on vajalik kahel põhjusel. Esimene on see, et vedelikku tuleks soojendada, kuna paljude taimede jaoks, eriti kasvuhoonete jaoks, on temperatuur väga oluline. Isegi külma kliimaga harjunud põllukultuurid kasvavad paremini soojas keskkonnas. Ja teine põhjus on see, et sissevoolust ei pruugi pihustites vajaliku rõhu tekitamiseks piisata.\nVetikate seestpoolt ilmumise vältimiseks on anum kaetud musta kile või muu materjaliga, mis ei lase päikesevalgusel läbi pääseda. Vetikad ei saa oma elu ilma valguseta jätkata..\nSeadmeid juhitakse käsitsi. On programmeeritavaid jaamu, mis võimaldavad teil seada etteande režiimi. Saadaval on taimeri pumbad ja ventiilid. Seadmete automatiseerimiseks on lihtsam viis - äravoolupaagist tuleb paigaldada ujukiga klapp, mis sulgeb toite täitmisel.\nKui väljalasketemperatuur on liiga madal, kuid rõhk ei ole piisav, varustage mahuti. Veetorustiku sisselõike saab teha ainult oma oksast. Kui peate paagi täitma, pole lõikamist vaja teha, kuna suurt rõhku pole vaja - lihtsalt asetage voolik juba paigaldatud kraanile või väljalaskeavale.\nTilguti niisutamiseks kasutatakse spetsiaalseid võrgusilmi, kettaid, elektromagnetilisi filtreid, mis haaravad suuri osakesi. Vedelik satub pinnasesse umbes millimeetri laiuste kitsaste aukude kaudu. Need on kergesti ummistunud liiva, savi, aleuri ja roostega. Neid pole lihtne puhastada. Samuti on pihusti ummistunud. Lisaks koguneb torude ja voolikute põhja kõva sete, mis aja jooksul neid ummistab. Koristust on vaja ka seadmete eluea pikendamiseks. Abrasiivsed osakesed hävitavad traadi materjali ja kuluvad klapi tihendid.\nAutomaatse niisutussüsteemi kanalite paigutus\nNeed on peidetud maa alla või asetatud pinnale. Teine võimalus on madalama veetöötluskvaliteedi korral mugavam, kui juhtmeid tuleb sageli puhastada. Maa-alused kanalid on maetud 30 cm sügavusele, kõrgemale asetatuna kogevad nad väliseid mõjusid. Kergem on neid labida või taganttõmmatava traktoriga kahjustada. Soovitav on paigaldada need mulla külmumise tasemest madalamale.\nEt niiskus madalatel ja sirgetel lõikudel ei püsiks, teevad nad üldise nõlva 1-2 kraadi.\nKasutatakse plastist ja metallist liitmikke. Plastil on rohkem eeliseid - see ei roosteta, seda on lihtsam paigaldada ja see peab disainikoormusi vastu mitte halvemini kui teras. Materjal on plastilisem ja talub paremini survet, kui sees olev vesi külmub.\nTavaliselt valitakse torud läbimõõduga 2,5 kuni 4 cm, need ühendatakse liitmike abil. Tooteid pole vaja nende ühenduskohtadest keevitada ega keermestada. Osad on juba kasutamiseks valmis. Neid müüakse lahtedes.\nEnne riigis asuvate voodite veekogude kokku panemist oma kätega peate joonistama selle skeemi saidiplaanile. Torud ei tohiks ristuda kanalisatsiooniga ega läbida maa-aluseid rajatisi - kaevusid, septikuid, maa all. Vea vältimiseks tähistatakse rada vaiadega, mille vahel on venitatud köis, tähistades iga väljapääsu positsiooni.\nVeeküttesüsteemide võimalused ja kuidas neid ise valmistada\nLihtsaim lahendus, mis ei vaja suuremahulist tööd, on perforeeritud korkidega plastpudelid. Need on iseseisvad seadmed, millel on kõik vajalikud elemendid - allikas, kanalid ja väljund. See on kõige lihtsam ja ebamugavam tilguti niisutusmeetod. Iga põõsa lähedal on maasse torgatud umbes sentimeetri paksune vaia, mille külge on kinnitatud pudel. Kaane auk tehakse õhukese naela, tihvti või nõelaga. Parem on neid soojendada, et need plastikust kergemini läbi pääseksid..\nSeal on spetsiaalsed piklikud plastikkoonused, mis sobivad üle kaela ja kleepuvad maa sisse. Külgedel tehakse nendesse üks või kaks auku. Kui teete seda altpoolt, ummistub see pudeli sisestamisel mullaga. Selle meetodi abil voolab niiskus otse juurtele, ilma et see mulda rikuks. See sobib hästi kasvuhoonete ja väikeste alade jaoks. Puuduseks on see, et pudelid tuleb täita eraldi. See võtab palju aega ja vaeva. Igaüks neist tuleb välja tõmmata, avada, täita, sulgeda ja oma kohale tagasi panna. Voolikute jootmine nõuab sama sageduse korral vähem pingutusi, kuid pihusti õõnestab mulda ja pealevoolutemperatuur võib olla liiga madal. Kui laadite pudeleid mitu päeva, on ajavõit ilmselge.\nTee-ise-automaatne jootmissüsteem: skeemi koostamisest seadmete paigaldamiseni\nSuurte alade niisutamist võimaldavate keerukate automaatsete niisutussüsteemide ehitamine on spetsialiseerunud kõrgelt spetsialiseerunud ettevõtete ülesanne. Huvitatud omanik suudab oma saidil ehitada süsteemi, mis varustab kõiki istandusi automaatselt elustava niiskusega. Ja kui kõik on õigesti arvutatud, saavad saidile istutatud taimed vett, võttes arvesse individuaalseid vajadusi.\nVeekogumise korraldamine kohas: niisutuspaigaldiste tüübid\n1. Sprinklersüsteemid - niisutusseadmed, mis simuleerivad looduslikke sademeid vihma kujul. Sellised paigaldused on nende lihtsuse ja kasutusmugavuse tõttu tavalised. Neid kasutatakse muru ja lillepeenarde kastmiseks. Pihustussüsteemi pihustite korraldamise ja paigutamise põhiprintsiip on see, et külgnevate pihustite kastmisraadius peab täielikult kattuma. See tähendab, et pärast jootmist ei tohiks territooriumil olla praktiliselt ühtegi kuiva ala..\nIdeaalis peaksid sprinklerid paiknema kolmnurkade ülaosas. Iga sprinklerit peab kastma veel vähemalt üks sprinkler.\n2. Juurte tilguti (punkt) niisutamise rajatised on niisutussüsteemid, mis juhivad vett otse istutustsooni, kastes selle juurestikku suunatult. Selle saidi sarnast niisutussüsteemi kasutatakse peamiselt puude, põõsaste, kasvuhoonete ja aiataimede jootmiseks (sügava juurestikuga taimestiku esindajate jootmiseks). Niisutusseadmete korraldamise põhimõte sellistes süsteemides on see, et niisutuspiiskuritega (tilgutiibid) veejooned paiknevad piki istutusridu taimede pagasiruumidest.\n3. Maa-aluse (maa-aluse) kastmisrajatised - niisutussüsteemid, mille funktsionaalsus sarnaneb tilkkastmisega. Need automaatsed niisutussüsteemid erinevad teistest selle poolest, et poorsed kastmistorud asetatakse maa alla ja tarnivad vett otse taimede juurestikku..\nNiisutajad maa-aluse niisutamise jaoks (ümmarguste või piludega aukudega torud) asuvad 20... 30 cm sügavusel. Kahe külgneva joone vaheline kaugus on 40... 90 cm (sõltuvalt niisutatava põllukultuuri individuaalsetest omadustest ja pinnase tüübist). Niisutaja aukude vahe on 20... 40 cm. Maa-alune niisutussüsteem on töö seisukohalt problemaatiline, nii et vähesed inimesed otsustavad selle oma saidile paigaldada.\nSõltumata sellest, millise niisutusmeetodi valite, põhineb automaatse niisutussüsteemi disain samadel põhimõtetel. Olulised erinevused seisnevad ainult erinevate elementide kasutamises niisutamisel ja selles, et erinevat tüüpi süsteemidel on erinev töörõhk.\nNiisiis, raskusjõu tilgutussüsteemid võivad töötada isegi rõhul 0,2 atm..\nEsimesed töötavad väga madalal rõhul 0,2 kuni 0,8 atm. Jämedalt öeldes saavad need, kellel pole veevarustust kohas, ühendada paagi või tünniga. Tõsi, tünni tuleb tõsta 1,5 - 2 meetri võrra.\nSprinklerseadmetes on see näitaja palju suurem (mitu atmosfääri). Ja see sõltub kasutatavate seadmete omadustest.\nKombineeritud (tilguti ja vihmaga niisutamise kontuuridega) automaatse niisutamise paigaldamise korraldamise põhielemendid on näidatud diagrammil.\nSelline skeem töötab järgmiselt: vesi allikast (pumba abil või raskusjõu abil) juhitakse niisutustsoonidesse magistraaltorustike kaudu läbimõõduga 1 - 1 1/2 tolli. Kastmistsoonid on varustatud väikese läbimõõduga (3/4 tolli) torudega.\nRõngasaugus (samal kohal pump) on 18 aakri suurune krunt ja kaev. Süsteemil on 1 "ja 3/4" polüpropüleenist torud.\nLisaks ühendamise allikale on soovitatav kastmissüsteemi lisada ka mahuti. See võib olla tumenenud mahuti mahuga 2 m³ ja rohkem (sõltuvalt niisutamisel veetarbimisest). Mahuti on varustatud ujukitäiteanduriga. Kui see asetatakse otsese päikesevalguse kätte, täidab see kahekordset funktsiooni: see suudab koguda ja soojendada vett ühe niisutamise jaoks piisavas koguses. Veehoidla täidetakse veega veevarustussüsteemist, kaevust või kaevust. Vetikate paljunemise vältimiseks mahuti sees saab seda tumeda musta kilega.\nVihmavee kastmistsoonid on varustatud pöörlevate (dünaamiliste) või lehvikukujuliste (staatiliste) pihustitega. Tilgutiibid asetatakse tilguti kastmistsoonidesse.\nVee jaotusseadmesse paigaldatud solenoidklapid lülitavad teatud aja jooksul sisse teatud niisutusahela.\nSolenoidklappide avamine ja sulgemine toimub kontrolleri abil (nimetatakse ka programmeerijaks või niisutusarvutiks) vastavalt etteantud ajakavale. Programmeerija on paigaldatud veejaotusseadme kõrvale. Pump hakkab süsteemi pumpama vett automaatselt (rõhulanguse hetkel liinil). Ja rõhk langeb kohe, kui solenoidklapp avaneb.\nSelleks, et süsteem töötaks laitmatult, on see varustatud filtritega, mis on paigaldatud otse põhiveevärki.\nSprinkleri filtrite ummistumise vältimiseks on vaja paigaldada ketasfilter paagi sisselaskeava või, parem, paagi väljalaskeava juurde..\nDiagrammil näidatud pumbajaam sisaldab mahutit, peenfiltrit, tagasilöögiklappi, puhastusseadet (süsteemi talveks säilitamiseks), samuti pumpa, mis varustab vett niisutusliiniga.\nJoonisel on näidatud kõige lihtsam kastmisseadmete komplekt. Sõltuvalt konkreetsetest vajadustest võib süsteem olla varustatud täiendavate elementidega ja mõned seadmed (peapump, vihmasensor, puhastusseade, solenoidklapid jne) võivad puududa.\nVeeküttesüsteemi loomisel peame läbima mitu kohustuslikku sammu.\nTahan teid teavitada sammudest, mida me eesmärgi saavutamiseks astume:\nJoonistage kõigi olemasolevate objektidega üksikasjalik saidiplaan.\nSprinklerite valimine ja paigutamine joonisele.\nSprinklerite rühmitamine tsoonideks (tsoon on ühe ventiiliga juhitav ala).\nHüdraulika ja pumba valiku arvutamine.\nToru ristlõike arvutamine ja rõhukadude määramine süsteemis.\nPunktid 3-5 viiakse läbi paralleelselt, kuna mis tahes parameetri muutmine toob kaasa vajaduse muuta ülejäänud. Kui ühes tsoonis on rohkem sprinklereid, on vaja võimsamat pumpa ja see omakorda viib toru ristlõike suurenemiseni.\nVaatame neid samme lähemalt..\nKastmisseadmete paigutuse koostamiseks vajame saidi plaani.\nPlaan on koostatud mõõtkavas. See peaks näitama niisutamistsoone, veeallikat, samuti iseseisvaid taimi (puid jms), mida on kavas kasta.\nKui saidiplaan on valmis, saate sellele joonistada põhitorustike trassid. Kui kavatsete luua vihmavee kastmistsooni, siis diagrammil on vaja märkida sprinklerite paigalduskohad ja nende toimimisraadius.\nKui saidile luuakse tilguti kastmistsoon, tuleks selle jooned näidata ka üldises skeemis.\nJoonistades üksikasjaliku niisutusdiagrammi, saate määrata torujuhtmete pikkuse ja arvutada täpse kastmispunktide arvu (vihmutite ja tilgutite arv).\nTorude ristlõike arvutamisel, samuti mahuti mahu ja pumpamisseadmete võimsuse määramisel on kõik väga mitmetähenduslik. Õigete arvutuste tegemiseks peate teadma kõigi saidile istutatud taimede jootmise määra. Arvutused peaksid põhinema hüdrodünaamika teoreetilistel teadmistel ja see küsimus nõuab eraldi uuringut. Seetõttu on vigade vältimiseks parem pöörduda vastavate spetsialistide teenuste või veekastmissüsteemide tarvikuid müüva ettevõtte esindajate poole. Nad saavad valida teie saidile sobivad seadmed ja süsteemielemendid.\nKui soovite kõike ise teha, pakub meie portaali kasutaja lihtsat lahendust niisutussüsteemi arvutamise probleemile.\nKõigi jootmiseks valmistamine on üsna lihtne. Igal sprinkleril on kindlaks määratud veetarbimine. Lisades kõigi sprinklerite tarbimise, saate kogu tarbimise. Järgmisena valitakse pump, kus see kogu vooluhulk on 3-4 atm. Selgub nn. "tööpunkt".\nMõttekäik on õige. Ainult arvutamisel tuleks arvestada veetõusu kõrguse ja vedeliku vastupanujõuga, mis tekib siis, kui vesi liigub torude kaudu, aga ka siis, kui see läbib oksi (suurest läbimõõdust väiksemaks). Kui kastmissüsteem on kombineeritud (koos sprinkleri ja tilgutusahelaga), võivad arvutuste vead põhjustada ebameeldivaid tagajärgi..\n"Kannatatud väikestest asjadest": kõik määratakse alati kaevu (veeallika) deebetiga ja rõhuga toitevoolikus! Survet pole - sprinklerid ei tööta, liiga suur surve - tilguvooliku rebimine.\nSelle probleemi saab hõlpsasti lahendada, kui tilguti paigaldamiseks sisselaskeava juurde paigaldatakse reduktor. Reduktor võimaldab tilgahela töörõhku vähendada 1,5... 2 baarini. Sprinklersüsteem töötab täielikult.\nKui me räägime väikesest tilguti niisutussüsteemist, siis on seda palju lihtsam arvutada. Veelgi enam, selline süsteem, nagu me juba ütlesime, võib töötada ilma pumbata..\nMul on juba 3 aastat olnud lihtne tilgutussüsteem: terasvann (200 l), sellest on venitatud tilgutitega voolikud. Kasvuhoones kastetakse ööpäevaringselt umbes 17 kurgipõõsast. Vesi voolab raskusjõu järgi.\nAlustades süsteemi ehitamist, tuleb kõigepealt kindlaks teha torude paigaldamise optimaalne viis. Selliseid viise on ainult kaks:\n1. Maapinnal - sobib hooajaliseks niisutamiseks (riigis). See torude paigaldamise meetod võimaldab teil kastmishooaja lõpus süsteemi täielikult lahti võtta ja kaitsta selle elemente kahjustuste (või varguste) eest.\n2. Maa-alused - sobivad alaliseks elamiseks mõeldud aladele. Sellisel juhul asetatakse torud vähemalt 30 cm sügavusele. Seda tehakse nii, et jalutatav traktor, kultivaator või kühvel neid kahjustada ei saaks..\nOma saidi jaoks tahan teha põhitoru mööda keskteed ja sellest on pihustitega voolikud külgedele. Et talveks saaks neid kokku koguda ja hoiule saata ning seejärel sügisel ja kevadel rahulikult traktoriga üles künda.\nKaevetööd teostame vastavalt eelnevalt välja töötatud skeemile. Kui põhitee kulgeb mööda juba kasvavat muru, siis tuleks tulevase kaeviku juurde panna tsellofaan, millele pinnas eemaldatakse.\nVõi soovitab seda üks FORUMHOUSE'i kasutajatest.\nMatsin labida ühele täägile. Kleepite kolmest servast kühvli ja tõstate siis selle rohu kuubi koos maaga, asetage toru ja sulgege see tagasi. Mõju on hämmastav. Nädal hiljem, pärast vihma, nagu poleks midagi juhtunud! Ja toru juba valetab - seda on tore vaadata.\nAutomaatne niisutusjuhtmestik paigaldatakse kõige sagedamini polümeertorudest. Need ei söövita, neil on madal sisetakistus ja neid on lihtne paigaldada. Ideaalis tuleks kasutada madalrõhu polüetüleenist (HDPE) torusid. Need on UV-kindlad ja neid saab ühendada keermestatud tihendusliitmike abil. See on nende kasulik erinevus polüpropüleenist torudest, mis on ühendatud keevitamise teel. Tõepoolest, õnnetuse korral on polüpropüleenil põhineva süsteemi tööd raske taastada.\nMuide, kui süsteemi elemendid pole maa all peidetud, saab HDPE torude keermestatud ühendused jootmisaja lõpus kiiresti lahti võtta ja kõik komponendid talveks ladustamiseks eemaldada..\nSelleks, et automaatne niisutussüsteem talveks "ilma löökideta", juhitakse vett kõige madalamasse kohta. Nendel eesmärkidel võib kasutada veetõkkeklappe, mis käivituvad siis, kui rõhk süsteemis langeb alla teatud väärtuse. Pärast klapi käivitamist eemaldatakse süsteemist vesi raskusjõu abil. Kui süsteemil on mitu niisutusahelat, on soovitatav paigaldada ventiilid kõikidele toitetorudele. Kui saidil pole madalamat punkti (kui ala on tasane), siis luuakse see kunstlikult.\nKaevan väikese kaldega sügavkülma. Madalaim punkt asub süvendis endas. Talveks peaks seal peaaegu kogu vesi ära voolama.\nTühjendusklapp on parem paigaldada mitte ainult "kaevu", vaid varustatud drenaažikaevu.\nKõigi selle torude puhastamine suruõhuga (töörõhk 6… 8 bar), mis viiakse läbi ilma sprinklereid ja tilguti eemaldamata, aitab süsteemi talveks säilitada. Kõigis niisutussüsteemides, mida talveks ei kavatseta lahti võtta, tuleks kasutada külmakindlaid seadmeid (tühjendusklappidega vihmutid).\nIgas vee väljalaskeavas ja sprinkleris on külmumisvastane ventiil, nii et ma pole nüüd 5 aastat enam kunagi vett välja lasknud!\nKõik harud torustiku torujuhtmetest, samuti perifeersed ühendused, kraanid ja teesid peaksid asuma spetsiaalsetes luukides. Lõppude lõpuks on need süsteemi elemendid kõige problemaatilisemad (lekked tekivad liigestes). Ja kui probleemsete alade asukoht on teada ja neile juurdepääs on avatud, muutub süsteemi hooldus lihtsamaks..\nPärast seda, kui kõik süsteemi maa-alused elemendid on kokku pandud ja paika pandud, tuleb süsteem loputada. See aitab eemaldada prahti, mis häirib veevee normaalset toimimist..\nJärgmises etapis saab süsteemiga ühendada tilguti lindid ja vihmutid. Sprinklerid on standardsed tooted, mida saab osta spetsialiseeritud kauplustest. Tilgutusahela loomiseks võite kasutada valmis tilguti linde, kuid on ka alternatiiv - tavalised niisutusvoolikud, millesse tilgutid paigaldatakse etteantud intervalliga.\nPumbajaam koos kõigi selle elementidega, veejaotusseade ja programmeerija - kõik need seadmed on paigaldatud eelnevalt planeeritud kohta, kuhu tarnitakse elektrit ja vett peamisest allikast.\nVeekogumine saidil: valikulised elemendid\nVõib olla soovitav varustada kastmissüsteemi põhiliin veepesadega, mis võimaldavad teil voolikut ühendada käsitsi kastmiseks, auto pesemiseks ja muudeks vajadusteks. Vihma- ja temperatuuriandurid lülitavad süsteemi välja, kui niisutamine on ebapraktiline. Kõik need seadmed on installitud eranditult oma äranägemise järgi.\nKui olete huvitatud iseseisva veepuhastussüsteemi loomisest, siis võite alati lugeda meie portaali teiste kasutajate arvamusi, kellel on praktilisi kogemusi selliste süsteemide ülesehitamisel. Kui olete huvitatud automaatsete niisutussüsteemide skeemidest ja projektidest, siis foorumis on teile vastav teema. Neile, kes soovivad oma kätega luua lihtsa tilguti- või vihmutussüsteemi niisutussüsteemi, soovitame külastada vastavat jaotist FORUMHOUSE. Meie videost saate teada ka tilguti niisutussüsteemide eeliste ja omaduste kohta.\nAroonia kasulikud omadused, lihtsad retseptid\nKarikakra lilled - nende välimuse kirjeldus\nToas sidrun - kasvatamine ja hooldamine\nAlamõõdulised kirsstomatid avamaale\nMiks ficus enam ei kasvanud?\nParimate aprikooside sortide hinnang - üksikasjalik kirjeldus koos fotodega\nMilliseid lilli saab juunis istutada\nKas ma saan öösel ingverit juua?\nMägipäkapimänd: 23 sorti, mis sobivad ideaalselt aeda


Kuidas tugevdada veresooni silmades? - Verejooks 2021\nEbaõige toitumise, sagedaste stressisituatsioonide, närvilise ülekoormuse ja alkoholi liigtarvitamise korral lõhkevad silma kapillaarid sageli. Sellega seoses on oluline teada, kuidas tugevdada silmade anumaid. Ravi- ja ennetusmeetodid valib arst individuaalselt. Need sõltuvad patoloogia tüübist ja veresoonte hõrenemise põhjustest..\n1 Näidustused tugevdamiseks\n2.2 Vitamiinid silmadele\n2.4 Tervislik toit\nSilma kõvakesta väikeste veresoonte seinad on väga õhukesed. Ebasoodsate tegurite mõjul on nende struktuur häiritud, mille tagajärjel nad hõrenevad. See viib konjunktiivi alla vere väljavalamiseni..\npeavigastused - verevalumid, löögid silma piirkonnas;\nkeha tundlikkus ilmastikutingimuste muutuste suhtes;\nSklera purustatud kapillaar on haiguse ilmne sümptom..\nVaskulaarse nõrkuse ilmne peamine sümptom on verejooks. See on selgelt märgatav, seda võib täheldada silma kohal, nurgas või all. Kui mitmed arterid on kahjustatud, võib ilmneda sklera täielik punetus. Paljud inimesed on mures ainult välise sümptomi pärast punase koha kujul ja mõned tunnevad selles piirkonnas ebamugavustunnet..\nKõrgenenud vererõhu korral võib tekkida tugev peavalu, silmade ette ilmuvad mustad kärbsed ja üldine tervis halveneb. Enamasti täheldatakse verejooksu ühes silmas, harvemini kahes silmas. Nende sümptomite ilmnemisel peate pöörduma arsti poole. Üksikute, kergete ja valutute verejooksude korral on soovitatav jälgida ennetavaid meetmeid veresoonte tugevdamiseks. Raskemates olukordades peate pöörduma arsti poole, sest probleemi ignoreerimine võib põhjustada selliseid patoloogiaid nagu katarakt või glaukoom..\nKui sümptomid korduvad sageli, määrab arst ravimid..\nSilma hemorraagia ravimid määrab arst. Oftalmoloogias kasutatakse järgmist tüüpi tilka:\nJärgmised vaso tugevdavad silmatilgad on kõige tõhusamad:\nOftalmoloog valib ravimeid individuaalselt, et vältida selliste soovimatute kõrvalreaktsioonide esinemist nagu ähmane nägemine, peavalu, iiveldus. Veresoonte tugevdamiseks mõeldud tablettidel on terapeutiline toime kogu vereringesüsteemile. Järgmised vaskulaarsed ravimid on kõige tõhusamad:\nC - aitab tugevdada veresooni, parandab vereloomet;\nP - aitab vähendada kapillaaride haprust ja haprust, vähendada anuma seinte läbilaskvust.\nKõige tavalisemate ravimite hulka kuuluvad vitamiinid:\nSilmade veresoonte tugevdamiseks on kasulikud pärna või kummeli infusioonid. Selleks on vaja rakendada nende taimede infundeeritud ja jahutatud vahendeid valusale silmale. Nõrkade kapillaaride korral on kange tee efektiivne. Punetuse leevendamiseks on silmade väsimus efektiivne viilutatud kurgi- ja kartuliringid. Neid vahendeid on soovitatav silmadele rakendada mitu korda päevas..\nValage apteegist ostetud sarapuu tinktuuraga 350 g kreeka pähkli vaheseinu. Sulgege kaas tihedalt ja laske 2 nädalat külmkapis hoida. Järgmisena kurna tinktuur ja joo 3 korda päevas, 1 tl 3 nädala jooksul.\nVõtke külmkapist üks lusikatäis kodujuustu, pakkige see marli sisse, pange silmadele. Hoidke seda 30 minutit. Protseduur tuleks läbi viia 3-4 korda päevas..\nMenüü peaks sisaldama toitu, mis sisaldab õiges koguses toitaineid. Vitamiine P, K ja C leidub sellistes toiduainetes nagu tsitrusviljad, sõstrad, aroonia, kirsid, petersell, kibuvitsa-, tilli- ja paprika. Petersell, porgand, seller, spinat, metsiküüslauk, küüslauk, sibul ja ingver on anumatele väga kasulikud. Rasvlahustuvaid vitamiine A, E leidub tursamaksas, merekalades, taime- ja loomsetes õlides, munades, piimatoodetes.\nVeresoonte rebenemise põhjus on veresoonte seina habras ja haprus, seetõttu on veresoonte tugevdamine ravis oluline lüli.\nSilmade struktuuri järgi võib seda omistada kõige keerukamatele optilistele instrumentidele. Orel paikneb sümmeetriliselt kolju spetsiaalsetes anumates - silmakoopades. See koosneb paljudest struktuuridest: nägemisnärviseadmest, koroidist, dioptriumsüsteemist. Kõik elemendid on suletud tugevasse väliskapslisse.\nKoroid asub kõvakesta ja võrkkesta vahel. Silma toitvaid anumaid on palju, nad hargnevad väiksemateks koosseisudeks - kapillaarideks, mis moodustavad omavahel anastomoose ja kogunevad tihedasse vaskulaarsesse võrku.\nNende struktuuride nõuetekohane toimimine sõltub sellest, kuidas veri tarnitakse silma kõikidesse osadesse. Tavaliselt ei ulatu vaskulaarne võrk läbi tunica albuginea.\n"Punaste" silmade sündroom tekib kas vasodilatatsiooniga või verejooksu tõttu, kui kapillaaride õhukesed seinad lõhkevad. Kõik silmade veresoonte tugevdamisele suunatud toimingud peaksid algama patoloogia põhjuste väljaselgitamisest.\nPaljud haigused mõjutavad otseselt vaskulaarseina tugevust: suurendavad selle läbilaskvust, vähendavad elastsust. Punased triibud või laialivalgunud laik sklera valgel membraanil on signaal silmamuna verevarustuse häiretest\nKoroidi haigused on rasked ja arvestades nende struktuuride rikkalikku innervatsiooni, põhjustades tugevat valu.\nTuunika albuginea punetus ilmneb sageli silma mis tahes osa põletikul koos anumate osalemisega patoloogilises protsessis. Nad valavad verd üle, laienevad, mille tõttu toimub sklera värvimine..\nVeresoonte lokaalse turse mehhanism on vähendatud põletikuliste vahendajate (histamiin, serotoniin) toimele, mis võib veresoonte seina lõõgastuda. Nakkusohtlikud ained on viirused, bakterid, seened, algloomad, mis põhjustavad keratiiti, blefariiti, otra, silmalau mädaseid kahjustusi. Punased silmad on nende põletikuliste haiguste varajane sümptom..\nNägemisorgani anatoomilised ja füsioloogilised omadused viitavad pidevale kontaktile allergeenidega, mida leidub suurtes kogustes välisõhus.\nAllergiline põletik tekib siis, kui võõras aine (antigeen) satub silma tundlikku limaskesta - sidekesta. Vabanenud bioloogiliselt aktiivsed ained (histamiin, bradükiniin) suurendavad veresoonte läbilaskvust ja põhjustavad nende laienemist.\nMõnikord on verejooksud esimesed raskete silmahaiguste tunnused..\nSelle sümptomi alahindamine võib põhjustada tõsiseid tüsistusi kuni nägemise kadumiseni:\nVõrkkesta veenide blokeerimine.\nVeresoonte süstimine või kapillaarvõrgu ilmumine silma kõvakesta võib põhjustada:\nvisuaalne väsimus (teler, arvuti),\nfüüsiline tegevus - kui tekib silmamuna piirkonnas löök, veresoonte rebenemine ja verejooks silma sidekesta all,\nsilma vigastused peavigastustega,\nkeemiline kokkupuude - negatiivne mõju ärritavate ainete silmale, kuna nende kontsentratsioon atmosfääris on suurem (kloor, väävel, asbest jt),\nvõõrkeha silma sattumine,\nkontaktläätsede kandmise reeglite rikkumine (ekslikult valitud, saastunud).\nTähtis! Silmaverejooksud tekivad inimese elus üsna sageli ja pole tõsise haiguse tunnuseks, kui muid sümptomeid (valu, põletik, ähmane nägemine) pole, kuid silma struktuuride verevarustuse pikaajaline rikkumine viib nende funktsioonide rikkumiseni.\nSilma anumad on osa inimese keha üldisest vereringesüsteemist. Nende suhtes kehtivad täielikult patoloogilised protsessid, mis põhjustavad haiguste või vanusega seotud muutuste tõttu veresoonte seina tugevuse ja elastsuse muutusi..\nPaljud haigused mõjutavad vaskulaarseina tugevust: mitmesuguste ebasoodsate tegurite mõjul suureneb selle läbilaskvus ja elastsus. Nende hulka kuuluvad hematopoeetilise süsteemi patoloogiad, suhkurtõbi, rõhu tõus hüpertensioonis.\nVerejooksud süsteemsete haigustega silmades põhjustavad:\nVere hüübimise vähenemine (hemofiilia), verd vedeldavate ravimite - antikoagulandid ja trombotsüütidevastased ained - pikaajaline kasutamine.\nVaskulaarne patoloogiline haprus: sidekoe haigused (erütematoosluupus, autoimmuunne vaskuliit), ateroskleroos, suhkurtõbi. Vitamiinide C, K, P hüpovitaminoos.\nSuurenenud arteriaalne ja venoosne rõhk koos hüpertensiooniga, intensiivse füüsilise koormusega, sünnitusega naiste katsed, lämbumine, oksendamine. Vanematel inimestel võivad laevad silmades lõhkeda, kui kere on kallutatud, köha, kõhukinnisusega pingutades.\nImikutel viib tugev nutmine intrakapillaarse silmarõhu suurenemiseni, need voolavad verest üle ja muutuvad valkudel nähtavaks.\nKui selgub, et verejooksu peamiseks põhjuseks on nõrgad veresooned, tuleks ennekõike jälgida, et vitamiinid C, K, P, A, E oleksid koos toiduga organismi varustatud..\nKaasuvate haiguste korral on näidustatud vasodilataatorravimite süsteemne manustamine.\nMuudetud anumaid saate tugevdada vitamiinide komplekside, vaskulaarsete preparaatide, silmatilkade abil.\nC - aitab tugevdada veresooni, osaleb vereloome.\nR - vähendab kapillaaride haprust ja haprust, vähendab vaskulaarseina läbilaskvust.\nLuteiin on kombineeritud vitamiinide kompleks. Sisaldab mustikaekstrakti, vitamiine C, E, A, mikroelemente tsinki, vaske, rauda.\nComplivit Ophthalmo - sisaldab karotenoide, luteiini, foolhapet, vitamiinide kompleksi: A, E, C, B1, B6, B12, mineraale - seleeni, tsinki, vaske.\nSilmade vitamiinid määratakse nägemisorgani suurenenud koormusega, et parandada ainevahetusprotsesse, stabiliseerida rakumembraane ja tugevdada veresooni.\nTauriin - vähendab silmasisest rõhku, normaliseerib verevarustust. Kasutatakse silmatilkadena, 1-2 tilka 4 korda päevas.\nOftan-Kataprom - mitmekomponendilised silmatilgad laiendavad veresooni, parandavad silma vereringet.\nEmoprox, Emoxipin, Emoxy-Optic (analoogid) - omavad angioprotektiivset toimet, võivad eemaldada verehüübe.\nSuurendage kudede vastupidavust hapnikuvaegusele. Tugevdage veresoonte seina.Teraapia on suunatud intraokulaarse verejooksu resorptsioonile.\nVerejooksud erinevad mõjutatud segmendi raskusastme ja suuruse poolest. Silmatilkade tilgutamisega on võimalik piirduda vaid kergematel juhtudel..\nSilma verejooksude korral on rahvapäraste ravimite kasutamine piiratud. Sobimatu sekkumine võib põhjustada korvamatuid tagajärgi.\nVõite teha kontrastseid silmavanne: valmistage ette kaks sügavat kaussi - üks sooja, teine jaheda veega. Pärast näo kastmist sooja veega kaussi avage ja sulgege mitu korda silmad, tehke sama manipuleerimist külma veega kausis.\nKarastamine jääkuubikutega. Kummeliõisikute infusioon - klaas keeva veega supilusikatäis - leotage 30 minutit. Vala jääkuubikute salve. Pärast külmumist kandke suletud silmalaule 10 minutit.\nPruulige teekotid keevas vees. Pärast jahutamist pange silmad 15 minutiks.\nTähtis! Kui silma verevalumid tekivad tagumises kambris, pole need nähtavad, kuid sellised sümptomid nagu üldise seisundi halvenemine, hägune nägemine, kahjustatud silm valutab.\nNii et silma veresoonte rebenemise episoodid tekiksid võimalikult harva, tuleks järgida nägemishügieeni lihtsaid reegleid.\nDieet peaks sisaldama nõutavas koguses vitamiine ja mineraale sisaldavaid toite. Vees lahustuvaid vitamiine C, K, P leidub sõstardes, kirssides, tsitrusviljades, kibuvitsamarjades ja mustas aroonias, tillis, petersellis, magusas pipras. Rasvlahustuvaid vitamiine A, E leidub tursamaksas, merekalades, taime- ja loomsetes õlides, munades, piimatoodetes.\nTöökoha korrektne korraldus: piisav valgustus, kaugus ekraanist või raamatust peaks olema vähemalt 50 cm.\nTelerit vaadates või arvutiga töötades tehke pause: iga tund - 10 minutit puhkust.\nSilmade UV-kaitse UV-filtriga prillidega.\nTaimseid koostisosi sisaldavad arvukad profülaktilised ained habraste silmade veresoonte tugevdamiseks. Neid saab pikka aega kasutada nägemisorgani suurenenud stressiga..


Kuidas talvel - külmades ja niiskestes oludes - autot käivitada? - Maaleht\nKuidas talvel - külmades ja niiskestes oludes - autot käivitada?\nAutojuhtidel algab talv mitte siis, kui rebitakse ära kalendrileht kirjaga 30. november, vaid siis, kui hommikul automootori „äratamisega“ tekib probleeme. Niiskus ja isegi väikesed külmakraadid toovad esile kõik elektriahela probleemid ning tekitavad juhtidele ebamugavusi.\n- Kõigepealt tasuks meenutada koolis õpitud füüsikaseadusi: miinustemperatuuril manuaalkäigukasti õli hangub, seetõttu on starteril mootori käivitamisega raskusi. Kõige lihtsam pööramisenergia säästmise viis on – vajutada alla siduripedaal. Automaatkäigukastiga sõidukitel sellist võimalust ei ole, seetõttu tuleks kanda hoolt nende autode aku eest, kasutada madalama viskoossusega mootoriõli, vahetada kütusefiltrid, diiselkütusega autode omanikud peaksid vahetama ära eelsüüteküünlad.\n- Tugeva pakase korral tuleb diiselmootoriga auto „äratamiseks“ kõigepealt paar korda keerata võtit, et soojendada eelsüüteküünlaid ning alles seejärel proovida käivitada mootor.\n- Kui see ei õnnestu esimesel korral, siis ei tasu mingil juhul „piinata“ starterit ja akut. Käivitamisperioodid peaksid olema lühikesed, ainult 3–5 sekundit. Seejärel tuleks lasta akul vähemalt pool minutit puhata. Lisaks, lühikesed starteri pööramise perioodid panevad hangunud õli liikuma. Meeleheitlikud ponnistused on kahjulikud starterile ning kui seda kaua teha, võib põlemata kütus sattuda katalüsaatorisse ja rikkuda väljalaskesüsteemi.\nVaja autole uut akut – milline valida? (2) 11.12.2014\nHüüru mehed ehitasid tuld tõrjuva Juurika 08.12.2014\n- Pidage meeles, et autol, mida sageli ei käivitata ning mille signalisatsioon on sisse lülitatud, tühjeneb aku keskmiselt 10 päeva jooksul. Isegi kui te pole lühema perioodi jooksul kuhugi sõitnud, püüdke võimalikult palju säästa auto akusse jäänud energiat. Käivitamisel lülitage välja kõik elektrit tarbivad seadmed: tuled, salongi ventilatsioon, akende ja istmete soojendus, isegi raadio.\n- Kuulake starteri häält: kui see pöörab võlli suure vaevaga ja pöörded on nõrgad ning armatuurlaua valgustus nõrgeneb, on võimalik, et aku sai lihtsalt tühjaks. Nii võib juhtuda, kui akut kasutatakse kaua, elektriahel ei ole korras, on probleeme kütuse pealeandmise süsteemis, või lihtsalt seetõttu, et sõidate lühikesi vahemaid ning generaator ei jõua akut laadida (laadimise jaoks on tarvis, et sõit kestaks vähemalt 20 minutit). Kõikidel juhtudel on parem autot ise mitte „piinata’’, vaid otsida kvalifitseeritud abi.\n- Külmal talvel, pärast mootori edukat töölehakkamist, tuleks vältida kõrgeid pöördeid, kuni mootor ja selles ringlev õli ei ole veel soojenenud. Liikuvate detailide määrimine on sellistel tingimustel kehvem, mistõttu need kuluvad kiiremini. Kui sõidate peamiselt lühikesi vahemaid, tuleks ka mootoriõli vahetada sagedamini, kui ette nähtud.\nKummutame mootoriõlide müüdi!\nKerge pööruga 108\nSilma jääv Juke


On siis mingi eetika ka või on tõesti kõik lubatud?\nOn siis mingi eetika ka või on tõesti kõik lubatud? (1)\nÜhel hommikul rääkis mu kolleeg järgmise loo. Vaatas tema parasjagu õhtul kodus telerit, kui helises telefon. Et tegemist oli just kolleegi lemmikseriaaliga, ei rutanud ta telefoni haarama. Telefon helises veel kord. Ja ikkagi vaatas kolleeg filmi edasi.\nSelle õhtuse helistaja numbril helistas ta tagasi järgmisel päeval tööle tulles. Ega selles, et keegi kellelegi helistab, polegi midagi seesugust, et sellest kirjutama peaks. Aga põhjus, miks mu kolleegile helistati – vaat sellest peab küll kirjutama.\nNimelt pakuti, et ta avaldaks Saarte Hääles oma nime all loo ühe erakonna meie valimisringkonna kandidaadist. Persooniloo. Et kes too on ja mida teeb ja mida lubab jne, jne. Kusjuures kolleeg poleks pidanud seda lugu kirjutamagi, kandidaat oleks ise jutu valmis kribanud. Ning kõige tipuks oleks kolleegile selle eest veel tasugi makstud. Mitte küll üle mõistuse suur summa, aga ka mitte päris kommiraha.\nSama skeemi proovis sama kandidaat ka ühes teises maakonnalehes. Ei läinud läbi, ei siin ega seal. Olgu öeldud, et rahapakkuja on ka ise poliitik. Kandideerib ka, küll teises piirkonnas. Kogemustega poliitik. Ilmselt isegi väga kogemustega.\nEelmisel nädalal ühel õhtul helistati lehetoimetusse aga ühest parteikontorist ja uuriti, et kuidas siis niimoodi juhtus, et lehes vastab ajakirjaniku küsimusele kandidaat, kes ei olegi ringkonna esinumber.\nVastuse peale, et meie lugejaid huvitavadki pigem saarlastest kandidaadid ja nende mõtted, tuli teiselt poolt toru vastuseks kummaline: “Ahah, siis küll.” No ma ei tea. Öeldakse, et poliitika on räpane mäng, aga et see nii alatu peab olema… Kahju, et on selliseid, kes mängu räpaseks teevad. Kohe nii räpaseks.\nSelle valguses meenub üks kokkusaamine ja räägitud jutud. Möödunud aasta sügisel kohtusid maakonnalehtede peatoimetajad ja pressinõukogu liikmed, et rääkida toimetuste ja ajakirjanike eksimustest ajakirjanduseetika koodeksi vastu. On olemas selline eetikakoodeks, milles sätestatust peavad lehetoimetused ja ajakirjanikud oma töös juhinduma. Eksimusi tuleb paraku ikkagi ette.\nRäägiti, selgitati, arutleti ka selle üle, et kuidas siis ikkagi eksitakse kõige elementaarsemate tõdede vastu. Et kuidas juhtub, et eksida võib ka kogenud ajakirjanik. Arutluste käigus jõuti muuhulgas ka selleni, et ilmselgelt on see kurikuulus masu teinud ka siin oma töö – ajakirjanikke on toimetustes vähemaks jäänud, allesjäänute töömaht on minejate arvelt kasvanud, mis toob kaasa kiirustamise, pealiskaudsuse, pinged… See ei üllata muidugi kedagi, nii on igas valdkonnas.\nJa siis jõuti tõdemuseni, et nii ajakirjanikud kui ka lehetoimetused pole kunagi varem tundnud säärast (poliitilist) survet kui praegu. Kahe maakonnalehe peatoimetajad rääkisid muuhulgas, kuidas maavanemad on üritanud peatoimetajaid/leheomanikke survestada. Ühel puhul kamandas maavanem enda juurde lehe omaniku ja vastutava väljaandja ning teatas, et lehe peatoimetaja tuleb välja vahetada. Sest peatoimetaja lubab lehes n-ö poliitiliselt sobimatuid avaldusi.\nTeisel puhul helistas ühes teises maakonnas maavanem lehe peatoimetajale ja nõudis tegevtoimetaja välja vahetamist. Minu mäletamist mööda enam-vähem samal põhjusel. Ilmselt oli keegi sobimatu isik saanud sõna sobimatul teemal. Kummalgi korral kedagi loomulikult välja ei vahetatud. Aga kust tuleb selline jultumus nõuda midagi, mille nõudmiseks ei ole nõudjal õigusepoega ka mitte?\nOma kolleegide lugusid kuulates mõtlesin, et meil on siin Saaremaal ikka vedanud. Et siin on inimesed siiski veel mõistuse juures ja päris jumalaks end keegi mõelnud ei ole. Näib aga, et kui omad ongi veel mõistuse juures, siis valimised toovad räpased mängud kaugemalt ka siia koju kätte.\nLisatud: 19.02.2011 / 13:43\nHuvitav, millisest erakonnast või erakondadest jutt käib?


Riigi raamatupidamine läheb 1. juulist 2019 üle täielikult e-arvetele - Raamatupidamisteenus - Vesiir\nValitsus kiitis heaks raamatupidamise seaduse eelnõu muudatused, millega riigi raamatupidamine läheb 1. juulist 2019 üle täielikult e-arvetele (uudis 10.01.2019 Rahandusministeeriumi lehele).\nAvalikule sektorile e-arvete esitamine ei ole tehniliselt probleem. Praktiliselt kõik Eesti majandustarkvarad toetavad e-arve väljastamist. Omaette lugu on nende e-arvete vastuvõtmisega. Omast kogemusest teame, et osa väljastajatest annab ebatäieliku e-arve.


Erik Orgu: kas mürgid teevad sind paksuks? 16 ohumärki, et su maks ei tööta nii, nagu vaja - Anne ja Stiil\nToitumisspetsialist Erik OrguFoto: Karin Kaljuläte\nKas teadsid, et kui su maks on ülekoormatud, soodustab see rasva ladestumist? Ei? Siis loe edasi.\nMaksa peamine ülesanne on mürkainete muutmine ohututeks jääkaineteks, mida kehast väljastusprotsessi kaudu eemaldada (uriini ja väljaheidete kujul). Ilma vajalike toitaineteta muutub maks “uimaseks” ja sinna kuhjub palju mürkaineid.\n“Uimane” maks soodustab rasva talletamist\nKui maks muutub “uimaseks”, ei suuda see enam mürkained kehast nii kiirelt välja saata ja talleb need rasvkoes (kuna mürgid on rasvades ehk lipiidides lahustuvad). See võib väga oluliseks põhjuseks, miks isegi tervisliku toitumise ja trenniga ei suudeta kaalus alla võtta.\nMaksa talitushäire sümptomeid on hulgaliselt, aga olenemata nendest saad ennetavate sammudega maksatalitust ja oma elukvaliteeti parandada. Oled ju väärt head enesetunnet! Kui koged järgnevaid sümptomeid, loe kindlasti lõpuni – annan mõned vihjed, mis maksatalitust parandavad ja mida saad oma igapäevaelus rakendada.\nMaksa talitushäire sümptomid on järgnevad: krooniline väsimus, negatiivsed emotsioonid, uimasus/kurnatus, tuikavad peavalud, migreenid, kroonilised liigeste ja lihastevalud, liigne higistamine, rasvainete seedimisraskused, allergiad, akne või naha haigusseisundid, gaasid (ka puhitus, alakõhuvalud, kõhukinnisus, kõhulahtisus), hormonaaltasakaalu häired, ärevus ja depressioon, pidev halb hingeõhk ja seletamatu kaaltõus.\nErik Orgu: oluline põhjus, miks sa isegi tervislikult toitudes ja treenides kaalust alla ei võta 19.05.2017\nTervis algab köögist. Tervislik keha tuleb luua tervendavate toitude ja harjumuste kaudu. Sa ei pea dieeti pidama, toitumist piirama või midagi täielikult välistama – võtmesõnaks on tasakaal.\nEsiteks vähenda või eemalda kokkupuudet töödeldud toiduainetega ja võltside „tervisetoitudega” (näiteks gluteenivabad, kõrge suhkru- või tärklisesisaldusega tooted) ja asenda need tervislike toodetega. Kui sul on isu šokolaadikoogi järgi, proovi teha seda kakao ja kookossuhkruga, selle asemel, et kasutada valget jahu ja valget rafineeritud suhkrut. Või tee see tervislik šokolaad täiesti ise. Valmista oma lemmiktoite kodus algusest peale kõrgekvaliteediliste toiduainetega, ära looda väljas söömisele, sest sul puudub kontroll, mida on sinu toidu sisse tegelikult pandud.\nTervislik toitumine ei pea olema keeruline, õigele teele jõudmiseks keskendu järgnevatele sammudele. Osta võimalusel orgaanilisi tooteid, väldi GMO-sid. Ehk leiad mõne taluniku, kes müüb sulle soodsamalt ökoliha ja köögivilju, kui seda kaubanduskettidest saab?\nMis on kvaliteetne toit? Märksõnadeks olgu kõrgekvaliteedilised loomsed ja taimsed proteiinid, iidsed teraviljad, kääritatud toitud, tervendavad rasvained, toored pähklitest ja seemned.\n- Eemalda toidulaualt järgnevad õlid: rapsi-, maisi-, sojaoa-, taime-, puuvilla-, värvisafloori- ja päevalilleõli.\n- Joo piisavalt puhast vett – vähemalt 8 klaasi päevas.\n- Söö rohkem tervislikke rasvaineid: kookosõli, punase palmi õli, pühvliõli, rohutoidul lehmade või, avokaadivõi, kanepivõi.\n- Tarbi rohkem kiudaineid – päevane miinimum on 35 grammi.\n- Eemalda menüüst rafineeritud suhkrud: pruun/valge suhkur, roosuhkur, suhkruroo piim, suhkruroo kristallid, peedisuhkur.\n- Piira fruktoosi tarbimist 20 – 25 grammini päevas (agaav, glükoos-fruktoos, kõrge suhkru-/fruktoosisisaldusega puuviljad).\n- Suurenda roheliste lehtedega köögiviljade tarbimist nende magneesiumi, folaadi ja B- ning C-vitamiinide sisalduse tõttu.\n- Lisa oma toidule loomseid ja taimseid aminohapete allikaid (kondipuljong, kollageen, karjamaal kasvatatud kanad ja munad, toores spinat, petersell, kapsas, peedid).\n- Söö ka väävlit sisaldavaid toite nagu karjamaal kasvatatud kanade munad, brokoli, brüsseli kapsas, küüslauk, sibulad, spargel, lehtkapsas.\n- Piira oluliselt alkoholi tarvimist või loobu sellest üldse.\nMaks vajab tänapäevastes elutingimustes hoidmist ka neil, kes tervisliku eluviisi järgimise nimel pingutavad ja söövad puhast toitu, joovad puhast vett, treenivad regulaarselt ning kasutavad mürkainetevabu hügieenitooteid. Me puutume mürkainetega kokku keskkonna (õhu, pinnase, vee, sõidukite, tehaste, plastiku) kaudu ning need, meie kontrolli alt väljas olevad tegurid, mõjutavad meid kõiki iga päev.\nAllikas: Erik Orgu blogi, www.erikorgu.ee\nErik Orgu: liitu kolmepäevase suhkruväljakutsega\nTreeni ohutult ja efektiivselt: 7 head nõuannet algajale tervisejooksjale\nErik Orgu: kuidas seljatada laiskust?\nErik Orgu: 7 asja, mida edukad kaalulangetajad igapäevaselt teevad


Iirimaad võib tabada karmim orkaan alates 1961. aastast - ärileht.ee\nIirimaad võib tabada karmim orkaan alates 1961. aastast\nKass orkaan Maria poolt laastatud Puerto Rico Old San JuanisFoto: Scanpix/ Reuters\nIirimaad võib tabada rängim torm alates 1961. aastast, mis võib tuua Iirimaale ja Ühendkuningriigile ligi miljardi dollarilise kahju, kirjutab Bloomberg.\nOphelia on tugevnenud teise järgu orkaaniks, mis peaks tabama Iirimaad. Neljapäeva õhtuks New Yorgi aja järgi tugevnesid Ophelia tormituuled 165 kilomeetrini tunnis. Siiski peaks torm nõrgenema enne Iirimaa tabamist esmaspäeval, prognoosis USA orkaanikeskus.\nViimati laastas Iirimaad rängalt orkaan Debbie 1961. aastal, põhjustades 18 inimese surma, tõmbas mõnes piirkonnas maha veerand puudest ja põhjustas 40 miljoni dollari suuruse kahju. Debbie tagajärjel toimus Assooridel ka lennuõnnetus, kus hukkus 60 inimest.\nPraegu annavad kaks tuntud ilmaennustuse arvutiprogrammi vastakaid tulemusi, kas Ophelia tabab Iirimaa kaguosa Kerry ja Corki maakondade läheduses. Üks ütleb, et orkaan tabab Iirimaad, teine prognoos jätab orkaani merele.\nOrkaanist tingitud tuuleiilid võivad tuua kaasa tuuleenergia tootmise kasvu. Suurbritannias võib 19. oktoobril kasvada tuuleenergia tootmine rekordilise 9,3 gigavatini.\nIirimaal on tormi ootuses täna suletud kõik koolid\nFOTOD | Torm Ophelia tõi Iirimaal kaasa kolme inimese hukkumise, ligi 300 000 jäi elektrita


02 | juuni | 2008 | Mõtted kõigist taskutest\nVÄÄRIKUS, LUGUPIDAMINE ja OTSEKOHESUS\nLugesin online intervjuud Jana Kasega.\nJätkuvalt ei väsi see tüdruk mind hämmastamast.\nVõtame kasvõi selle lõigu:\nMida sa teeksid auhinnarahaga kui võidaksid?\nKui seda raha oleks rohkem, siis ehitaks ühe suure hüljatud loomade varjupaiga ja seal töötaksid inimesed, kes tõeliselt armastavad loomi. Kahjuks raha nii palju ei ole.\nSeega, ta ei taha midagi omale, tahab maailmale anda.\nNagu ka see, et ta ei OLE õppinud laulmist ja laulab just sellisel võimsal moel.\nIsegi, kui peaks pühapäeval võitma Arno, siis Janal on selle võiduga kaasnevat rohkem vaja, kui Arnol.\nJust selles suhtes, et Arno on muusikuna omandanud oma näo.\nIgatahes, egas midagi – ootame pühapäeva ja fänname lemmikuid.\nKOLEDAIM LINN – TALLINN\nEile käisin siis tallinnas. Nüüd mil ma enam seal linnas ei ela 7 aastat tundub see linn iga korraga järjest jubedam ja jubedam…\nMustad ja tolmused tänavad, purjus välismaalased ja ringi tiirutavad tänavalapsed.\nKuskil pole ühtegi rahusaart. Kui sa just ei lähe Radisson SAS 24 korrusele ja ei pööra pilku üle linna kaugustesse merele.\nNägin inimesi, keda pole näinud ka viimased 7 aastat. See kohtumine omamoodi lõbustav ja ka rahustav, et maailm seisab endises kohas.\nSamas, kõik need klaasist jubedikud, mida linnamööda laiali on aetud – uhh, see on kole.\nMõni üksik majake on aga justkui saareke selles klaasi ja papi maailmas.\nKuulsin alles hiljuti, kuidas üks 18 aastane tütarlaps kirglikult seletas, millised võimalused ja milline ILU on tallinnas.\nNüüd tahaks küsida, milles ta seda ilu näeb?\nSelles, kui 1920 paiku ehitatud maja kõrvale on ehitatud rauast ja klaasist monstrum? Millel pole tegu ega nägu. Põhiline, et on odavalt saadud.\nPirita teele on ehitatud mingi maja, mis on vaatega merele. Just näituste keskuse ees.\nMiks selle ees? Kas tuljaku ette ei tahaks ehitada?\nAgro aiandi taha, kus kunagi oli vaikne talude piirkond on tekkinud baar “Jazz club”. Kõrvale hulk papist maju.\nTeletorni ümbrus on täis papist majakesi..\nTallinn on kole, väga kole…\nMa ei taha sinna tagasi elama…


Kristina, Annika, Luule ja Deelia - Buduaar\n26. mai 2022 | 17:15\nKristina 36, Annika 36, Luule 36, Deelia 36.\nKristina, Annika ja Luule on lastega kodused. Deelia on sekretär. Kristina hobid on sport (jooks, rattasõit, jõusaal), Annikal söögivalmistamine, Luulel looduses matkamine, teatrid. Deelial psühholoogia ning liikumine värskes õhus.\nKristina, Luule ja Annika said kokku Tartus Maaülikoolis keskkonnakaitse erialal, saime parimateks sõpradeks juba esimestel päevadel. Deeliaga sain väga headeks sõpradeks tänu oma (Kristina) abikaasale (abikaasa sõbra naine).\nKristina on energiline, elurõõmus ning ei talu rutiini. Annika on suure südamega, väga hooliv ja armastav inimene. Luule on tark, iseseisev ja äämiselt heatahtlik inimene. Deelia on väga sihikindel, heatahtlik ja abivalmis.\nParimad mälestused pärinevad ülikooli aastatest, kui sai väisatud ööklubisid ja satutud erinevatesse põnevatesse olukordadesse.\nKui soovid sõbrannadega osaleda, täida ankeet SIIN!