"Tuleva on kaks-ühes — Eesti põnevaim sotsiaalne ettevõte ja inimeste huve kaitsev kodanikuühendus."\nTaavet Hinrikus , Tuleva ja Transferwise'i kaasasutaja\nMida Tuleva liikmeks astumine sulle annab?\nAitad teha Eestile targema pensionistrateegia\nSaad kasu Tuleva arengust\nRäägid otsustamisel kaasa\nAstu liikmeks Milleks me liitumistasu kasutame?\nMe kõik vajame ühel päeval pensionit. Mida varem sellele mõtled, seda parem on sinu elu tulevikus.\nAga pension on surmigav teema ja investeerimine keeruline.\nIgavus ja keerukus on põimunud kilbiks, mille varjus on Eesti pankade pensionifondid aastaid võtnud kõrgeid valitsemistasusid, aga meie raha kasv neis on olnud kidur. 2016. aastal olid Eesti pankade pensionifondid OECD riikide kehvimad.\nTuleva sündis kodanikualgatusena ja on tänaseks arenenud Eesti põnevaimaks sotsiaalseks ettevõtteks.\nArendaja, Tuleva liige\nTuleva ei ole tavaline teenusepakkuja. Tuleva omanikud on pensionikogujad ise, kes otsustasid pankadest vahemehed kõrvale jätta ja käivitada sellised pensionifondid, kus nad ise raha koguda tahaksid.\nMe väärime paremat\nTuleva sündis 22 asutaja initsiatiivil, kes otsustasid, et me väärime paremat. Nad asutasid ühistu, kus igal liikmel on võrdne otsustusõigus.\nEttevõtja, Tuleva liige\nAsutajatega on juba ühinenud üle 7000 inimese. Kutsume ka sind Tuleva liikmeks. Koos loome omale paremad võimalused oma tuleviku jaoks raha kogumiseks.\nMuusik, Tuleva liige\nTeenime tulu endale, mitte pangale\nÜksi poleks see kellelgi võimalik. Aga koos saame tänu tarkadele tehnoloogiatele ahnetest vahemeestest vabaneda ja kasvatada oma, mitte panga vara.\nÕpetaja, investor, Tuleva liige\nEsimese sammuna käivitasime kaasaegsed, madalate kuludega II ja III samba pensionifondid. Koos Tuleva asutajate ja liikmetega saavad Tuleva fondides pensioni koguda kõik Eesti inimesed.\nMajandusteadlane, Tuleva liige\nMeil on veel palju ideid\nEdaspidi loome ka muid paremaid pikaajalise investeerimise võimalusi oma säästude kasvatamiseks.\nGeeniteadlane, Tuleva liige\nPensionikogujaid ühendava organisatsioonina aitab Tuleva teha Eesti seadused paremaks, et pensionisüsteem oleks kasulik eelkõige inimestele, mitte pankadele ja kindlustusseltsidele.\nKäivitatud madalate tasudega 2. samba pensionifondid. Pensionikogujatel on nüüd võimalik teha paremaid valikuid.\nMadalamad tasud kõikidele pensionikogujatele. Tuleva algatusel ei tohi enam võtta fondist lahkumisel kõrgeid väljumistasusid.\nTuleva osaleb pensionisüsteemi puudutavate seaduste loomisel. Esimest korda on pensionikogujatel oma hääl laua ääres.\nTuleva veebirakenduses saab iga pensionikoguja näha oma isikliku pensionivara käekäiku.\nRiigikogu kaotas piirangud teise samba väljamaksetele pensionieas: enam ei suru seadus peale kohustuslikku kindlustuslepingut kogutud raha kasutamiseks.\nMadalate tasudega 3. samba fondi loomine.\nKas oleme õigel teel? Ühine meiega!\nIndrek Neivelt oli üks esimesi, kellele Tõnu Pekk paremate pensionifondite loomise ideest rääkis. Indrek kuulas algul Tõnu viisakalt ära ja ütles, et nojah, eks ta ole; kahjuks endal pole aega appi tulla.\nNatukese aja pärast kiikas Indrek siiski huvi pärast internetipangas oma pensionikontole. See, mida ta seal nägi, oli talle shokk. Ta helistas Tõnule ja nad otsustasid tegutsema asuda.\nÜhel päeval arvutas Annika kokku, et ta on iga 1000 pensionifondi kogutud euro pealt maksnud pangale 108 eurot teenustasu, aga ise tulu teeninud vaid 77 eurot.\nLähemalt uurides avastas ta, et sama ebaõiglaselt on pangad käitunud sadade tuhandete inimeste rahaga. Annikale oli selge, et midagi tuleb ette võtta.\nMaailma üks edukaimad idufirmasid Transferwise sündis samasugusest frustratsioonist nagu Tulevagi. Transferwise võitleb varjatud tasude vastu, mida pangad võtavad rahavahetuse ja rahvusvaheliste maksete eest. Tuleva võitleb kõrgete valitsemistasude ja pensionifondide varjatud kulude vastu, et meie, Eesti inimesed, saaksime raha koguda endale, mitte pankadele.\nOli loomulik, et Kristo ja Taavet tahtsid toetada pensionisüsteemi paremaks muutmist ja olla osalised Eesti inimestele endile kuuluva idufirma üles ehitamisel.\nVaata kõiki asutajaliikmeid\n1Sisesta oma andmed ja saada liitumisavaldus\nTuleva liikmeks võib saada iga täisealine inimene, kellel pole kehtivat kriminaalkaristust. Mis on minu õigused ja kohustused Tuleva liikmena?\n2Maksa ühekordne liitumistasu 125 eurot\nSee on kõigi Tuleva liikmete panus meie ühise ettevõtte arendusse.\n3Suuna pension Tulevasse\nKui sinu II sammas pole juba Tuleva pensionifondi suunatud, saad seda kohe mugavalt teha.\nLiikmeks astumiseks logi sisse oma pensionikontole\nIgal aastal arvestame liikmeboonust kõigile liikmetele, kes on oma II ja/või III samba vara toonud Tuleva pensionifondidesse. Boonus kantakse liikme isiklikule kapitalikontole Tulevas. Sellega kasvab tema osalus Tuleva omakapitalis ja see osalus teenib omakorda tulu. Kui Tuleva areneb, meie fondide maht kasvab ja loome uusi investeerimistooteid, teenib ühistu kasumit ja kasumi jagame liikmete vahel, nii nagu põhikirjas kokku lepitud. Nagu ettevõtlustuluga ikka – see sõltub sellest, kui hästi meie ühisel ettevõttel läheb. Tuleva asutajad on ise veendunud, et 125 euro suurune liitumistasu tasub ennast kuhjaga – aga lubadustest hoidume.\nSeega, täna saad sa Tulevast kasu, kui tood oma pensionivara Tuleva II ja III samba pensionifondidesse. Tulevikus plaanime käivitada ka muid pikaajalise investeerimise tooteid, kuhu saab koguda väljaspool pensionisambaid.\nLiikmekapital on kõikide liikmete individuaalsete kapitalikontode summa, millest igale liikmele kuulub see osa, mis tema kapitalikontol on. Tuleva liikmekapital moodustub järgmiselt: liikmete vabatahtlikult panustatud kapital (4 miljonit eurot) + liikmete kogunenud liikmeboonus + liikmete tehtud tööpanused + ühistu kogunenud kasum/kahjum pärast liikmeboonuse mahaarvamist.


Saksamaa riigivõla tabloo näit hakkas esimest korda oma ajaloos vähenema\n09:36 17. Veebruar 2019\nSaksamaa "võlakell" hakkas tagurpidi käima\n© Flickr / Fred PO\n12:27 06.01.2018 (Uuendatud 12:40 06.01.2018) lühendatud link\nSaksamaal Berliinis 1995. aastal üle seatud riigivõla tabloo näit hakkas esimest korda oma ajaloos vähenema\nTALLINN, 6. jaanuar — Sputnik. Nn võlakella seadis paarikümne aasta eest oma peakontori sissekäigu juurde üles Saksamaa maksumaksjate liit, et demonstreerida riigi finantsdistsipliinist kinnipidamist, vahendab ERR viitega väljaandele The National.\nSaksamaal mõeldakse Venemaa ja EL-i vahelisest vabakaubandusest >>\nKui seni on tablool numbrid aina suurenenud, siis nüüd väheneb võlanumber kiirusel 78 eurot sekundis. On välja arvutatud, et sellise tempo juures jõuaks võlanäit ligi kahelt triljonilt eurolt nulli veidi enam kui 800 aasta pärast.\nA "debt clock" in Berlin, run by German tax lobbyists to shame the government into reining in spending, is falling for the first time in its 22-year history pic.twitter.com/RBXY8azSgR\n— AFP news agency (@AFP) January 6, 2018\nSaksamaa võlakoormus on 68,1% riigi sisemajanduse koguproduktist, ületades siiski Maastrichti leppe 60-protsendilist maksimummäära.\nNationalDebtClocks.org veebisaidil on nn võlakell, mida uuendatakse pidevalt. Veebisait võimaldab vaadata 49 erineva riigi andmeid. Vaata, kuidas Eesti riigivõlg reaalajas kasvab.\nelektrooniline tabloo, riigivõlg, võlakoormus, majandus, võlakell, The National, Saksamaa\nEestit esindab Eurovisioonil Victor Crone\nLaupäeva õhtul selgus Tallinnas Saku Suurhalli laval tänavune Eesti Laulu võitja, kes sõidab meid esindama Eurovisioonile Tel Avivi.\n"XXI sajandi relvade" toime: ohvrid kaotavad mõistuse\nKõigepealt uudiseid. BBC produtsent Riam Dalati kirjutas Twitteris üht-teist ülearust ja sulges siis selle väljastpoolt.\nPeterburi ülikoolis varises sisse mitme korruse põrand\nVenemaal Peterburis varises laupäeval ühes ülikoolis sisse mitme korruse põrand. Kardetakse, et mitukümmend inimest on rusude all lõksus.\n09:31Talvine laulupidu, mis toob Lõuna-Eestisse tuhandeid suusasõpru\n08:15Tühilask Läti lahingukoolis\n22:45Eestit esindab Eurovisioonil Victor Crone\n20:55Vale ja tõde: millist jama Afganistani sõjast on Hollywood levitanud\n19:42Peterburi ülikoolis varises sisse mitme korruse põrand\n"Poseidon" paneb hirmust värisema – raputab NATO-gi laiali\nTraagiliselt surnud ohvitser oli 27 aastane nooremleitnant\nAfganistani veteran: Eesti jaoks pole sõda Afganistanis lõppenud\nMiks ostab Varssavi Ameerikast rakette\nBBC produtsent: NATO-s teatakse Süüria keemiarünnaku lavastusest\nTalvine laulupidu, mis toob Lõuna-Eestisse tuhandeid suusasõpru\n"Šuravide" ehitatud: nõukogude objektide saatus Afganistanis\nPutin kimonos: unikaalsed kaadrid judotreeningust\nEuroopa demograafilised perspektiivid 2050


Kohus jättis Eesti Kunstiakadeemia naabri kaebuse rahuldamata - Tallinn\n28. mai 2012 14:05\nEesti Kunstiakadeemia krunt. | FOTO: Uwe Gnadenteich\nTallinna halduskohus jättis 25. mai otsusega Eesti Kunstiakadeemia (EKA) naabri Ester Palmi kaebuse detailplaneeringu kehtestamise kohta rahuldamata.\nTallinna linnavolikogu võttis mullu 16. juunil vastu otsuse, millega kehtestati Tartu mnt 1 kinnistu ja lähiala detailplaneering, millega muu hulgas määrati ehitusõigus 16 maapealse ja kahe maa-aluse korrusega ülikooli õppehoone rajamiseks.\nUue detailplaneeringu kehtestamisega muutus eelmine, 2001 aastal kehtestatud, detailplaneering kehtetuks.\nKaebuse esitaja taotles nimetatud otsuse tühistamist ja põhjendas kaebust põhiliselt väidetega, et Tallinna linn ei ole detailplaneeringu kehtestamisel arvestanud kaebaja haldusmenetluses esitatud vastuväidetega ning detailplaneering rikub tema õigusi seoses insolatsiooni vähenemisega alla õigusaktidega ettenähtud normi kahes kaebajale kuuluvas korteris.\nSamuti oli kaebaja seisukohal, et EKA hoone rajamiseks kavandatud süvendamiste käigus võib kaebaja hoone vajuda kuni 10 cm.\nVastustaja Tallinna linn pidas kaebust põhjendamatuks ning palus selle rahuldamata jätta.\nVastustaja leidis muu hulgas, et kaevatav otsus on tehtud põhjaliku kaalutluse järel, see ei riku kaebaja õigusi ega piira kaebaja vabadusi ning kaebaja õiguste kaitse seoses insolatsiooni vähenemisega on tagatud sisuliselt samaväärselt 2001. aastal kehtestatud eelmise detailplaneeringuga.\nLisaks on detailplaneeringus ette nähtud vajalikud ning põhjendatud meetmed ehitamise ohutuse tagamiseks naaberhoonete suhtes.\nKohus selgitas, et planeerimismenetluse tulemuseks olev planeering ei rahulda linnaoludes paljudel juhtudel kõigi asjast huvitatud isikute vajadusi ja huvisid.\nSeadusest ja õiguspraktikast tulenevalt on kohus veendumusel, et planeerimismenetluse üheks peamiseks eesmärgiks on erinevate ja sageli üksteisele vastukäivate huvide vahel tasakaalu leidmine, et maksimaalselt suurendada üldist hüvet.\nKäesoleval juhul on vastustaja kohtu arvates õigesti kaalunud ja tasakaalustanud menetlusosaliste huvisid ja vajadusi arvestades nii era- kui ka avalike huvidega.\nKohus leidis, et kaebuse üks põhilisi argumente, et vastustaja ei ole teostanud piisavalt kaalutlusõigust ja on ignoreerinud piirkonna elanike ning kaebaja huve, ei ole põhjendatud ja asjaolusid arvestades ka sisuliselt õige.\nDetailplaneeringu menetluse käigus tehtud insolatsiooniga seotud küsimuste analüüsi tulemusi kaebaja ei vaidlustanud, mis näitab, et ta nendega nõustus.\nEKA on kaebajale teinud korduvalt mitmesuguseid ettepanekuid insolatsiooniküsimusega seotud korterite probleemide lahendamiseks, kuid kaebajaga kokkulepet saavutatud ei ole. Käesoleval juhul kaaluvad üldised huvid kohtu hinnangul erahuvid üles ja seetõttu on vastustaja detailplaneeringus õiguspäraselt ette näinud võimaluse kaebaja kinnisomandi sundvõõrandamiseks, kui muud kokkulepet ei saavutata.\nKohus märkis ka, et kuigi ükski ehituse ohutuse tagamiseks ettenähtud meetmetest ei anna ilmselt 100 protsendilist garantiid, et ehituse käigus kaebaja hooned ühel või teisel viisil kahjustada ei saa, võib detailplaneeringus ettenähtud meetmeid pidada asjakohasteks kaebaja ehitiste ohutuse tagamiseks ja nendele ehituse käigus võimalikult tekkivate kahjude minimeerimiseks ja kompenseerimiseks.


Orelihuviliste reisid - Eesti Kirik\n09.10.2019 | Ago Tint | Rubriik: Kirikuelu\nAndres Uibo Iisaku kiriku orelil mängimas.3 x Endel Apsalon\nLaupäeval, 14. septembril toimus orelikunstnik Andres Uibo eestvõtmisel orelireis Peipsiveere kirikutesse.\nÕieti oli see juba 2017. aastal alustatud ringreiside jätk. Tookord toimus kaks väljasõitu, 2018. a neli. Viimase aasta kevadise reisi praktiliseks tulemuseks oli Mihkli kiriku Normanni oreli elule äratamine. Töö lõpulejõudmisel toimus usupuhastuspühal, 31. oktoobril nn jätkureisina Mihkli kirikus kontsertjumalateenistus professor Hugo Lepnurme sünniaastapäeva tähistamiseks.\nSelle aasta suvel on tehtud samuti neli väljasõitu: 31. mail Harjumaa, 29. juunil Hiiumaa, 23.–24. augustil Lõuna-Eesti ning viimati siis Peipsiveere kirikutesse.\nKõikidel väljasõitudel on tubliks partneriks olnud büroo Tiit Reisid. Alati on ka huvilisi jätkunud, tihtilugu on buss viimseni täis olnud, millest on ka ettevõtmise algataja Andres Uibo innustunud. Olen kuulnud reisiselle ütlevat, et on põnev kogeda, kui kirikus professor ise tutvustab orelit ning samas kohe ka mängib. Seega siis näha ka veidi organisti ameti köögipoolt. Loomulikult on kuulajatele huvitav tutvuda oreli registrite kõlavärvinguga, mida professor ka alati kõlada laseb.\nTeisest küljest on huvitutud ka kiriku arhitektuurist ja sisustusest. Kohtadel on alati olnud vastuvõtjaks kohaliku koguduse vaimulik, kes on kõnelnud koguduseelust. Tegemist on mõnevõrra unikaalse ettevõtmisega, sest viimase kolme suve jooksul on saadud ülevaade suure osa Eestimaa kirikutest, orelitest ning kirikuelust üldisemalt.\nVõime tõdeda orelite kaunis head seisukorda, samas professionaalsete organistide puudumist. Kui vaimulikuks ei saa ilma spetsiaalse ettevalmistuseta, siis kirikutes oreli taga on palju muusikuid, kes ei tunne selle instrumendi spetsiifikat. Sageli, professori mängu kuuldes ja nähes, tõdetakse, et kohalik mängija oreli pedaalklaviatuuri ei kasuta.\nKessleri oreli õnnetu saatus\nKui nüüd süveneda viimasesse, Peipsiveere orelireisi, siis oli see minu meelest Saksa oreliehituskunsti manifest. Küllap annab see teada omaaegsest koguduste rahalisest seisukorrast, mistõttu on toona kallilt soetatud instrumendid ka oluliselt paremas korras säilinud kui näiteks Harjumaal ning Kesk-Eestis.\nEsimene kirik oli sümboolselt valitud, sest Alatskivil on orel eelmise sajandi 70ndatel kohalike koolinoorte poolt hävitatud. Säilinud osade järgi saame täheldada Lõuna-Eesti meistri E. Kessleri tööd 19. saj esimesest poolest, millele on lisanud iseseisvad pedaalregistrid W. Müllverstedt sajandi viimasel veerandil.\nKuna Kesslerilt, kes oli omal ajal väga viljakas, on säilinud vaid paar-kolm orelit ja needki mitte täiesti originaalsena, on Alatskivi oopusest eriti kahju. Seal nägin ma detaile, milliseid pole varem kohanud.\nEdasi suundus reisiseltskond järve äärt mööda ülespoole. Kodavere kirik – orel aastast 1902, ehitajaks W. Sauer Frankfurdist Oderi ääres. Suurepärane näide romantismiajastu orelikõlast, ideaalne Regeri muusika esitamiseks.\nEdasi Torma kirik – teine maailmakuulus firma E. F. Walcker aastast 1904. Mõlemad orelid ühesuurused, kirikuruumide akustikasse sobivad väga hästi. Torma pill ehk veidi pehmema kõlaga, samas on jällegi Saueri orelitel tuntud teravakõlaline Gamba register, mis on loodud just tenori soolo jaoks, nagu seda ka nimetus meile ütleb.\nSaksa meistrite pillid kõlavad suurepäraselt\nJärgnevalt suundutakse Mustveesse, kus meid võtab kirikus vastu legendaarne kirikuõpetaja Eenok Haamer. Ei saa kuidagi jätta märkimata tema pöördumist erineva taustaga reisiseltskonna poole, mis andis meile loodetavasti kinnitust ning arusaamist, milleks orel kirikus on. Teadupärast on Mustvee kirik olnud viimasest sõjast saadik ilma orelita ning koguduse suur unistus selle saamiseks täitus alles mõni aasta tagasi, kui saadi Soomest üks nn teise ringi instrument, mis on jällegi sakslaste (Jemlich Dresdenis 60ndatel) ehitatud.\nTolle ajastu modernse, uusbarokselt terava kõlaga instrumendid on nüüdseks enamasti jälle kirikutest välja visatud nii Saksamaal kui Skandinaavias. Vaatamata kõrgetele, teravatele registritele on orel üllatavalt sümpaatselt sobitunud kiriku väga hea akustikaga. Kaunis suure oreli tutti kõlale andis sümpaatse põhja suur „pasun“ ehk siis Posaune 16’.\nJärgmiseks suundume koos õpetaja Haameriga edasi Lohusuu kirikusse. Seal võtab meid vastu jälle W. Saueri orel, see pärineb aastast 1896. Registrite arvult veidi väiksem, kuid hea akustika tõttu kõlab suurepäraselt. Orel on paigutatud avaralt kooripealsele, mitte tagaseina äärde. Seetõttu tundub mulle, nagu kiirguks heli omakorda veel tagaseinast, mis jättis erilise elamuse. Lohusuust lahkumisel pidas õpetaja Haamer lühikese õhtupalvuse ning õnnistas meie seltskonda. Tundus, justkui oleks need orelihelid nüüd kandunud läbi palve otse taevase Isa poole.\nViimaseks sihtpunktiks saab Iisaku kirik. Orel on ehitatud Saksa firmas Voit & Sohne aastal 1895. Kuna töö oli esitatud omal ajal maailmanäitusel esitlemiseks, siis on see ka eriliselt viimistletud nii käsitöönduslikult kui kõlaliselt. Professor nimetas seda absoluutseks tipuks.\nTänaseni ollakse külastanud 61 kirikut ning professori organiseerimisel jätkub nn oreliasja propageerimine ka tuleval suvel. Kellel peaks huvi tekkima, võib alati seltskonnaga liituda, pöördudes Tiit Reiside poole.\nTäname kogu reisiseltskonna nimel kõiki kirikuõpetajaid üle Eesti!\nMustvee kirikus võttis reisiseltskonna vastu õpetaja Eenok Haamer. Pildil koos Ahti Udami (vasakult), Andres Uibo, Ago Tindi ja Jaanus Jalakaga.\nVanausuliste Kolkja kirikus ta Peipsi ääres.\nEelmine: Esimene üleeuroopaline fokolariinide ja nende sõprade kokkutulek\nJärgmine: Rõõm osaduses koosveedetud sügisesest päevast


Vallavanem: koroonakolded on tööl, aga tööstuspiirkonnas ei saa kõiki inimesi kodukontorisse suunata - Delfi\n"Kurb on see, kui inimesed piiranguid tõsiselt ei võta ja ohtu ei tunneta. Nii need kolded tekivad," ütles Viru-Nigula vallavanem, kelle kodukohas on COVID-19 nakatumisnäitaja Eesti keskmisest märkimisväärselt kõrgem.\nLasnamäe linnaosavanem Vladimir Svet avaldas täna arvamusloo, milles markeeris, et Viru-Nigula ja Anija valdade koroonaviirusesse nakatumise määr on Lasnamäe omaga sama kõrge. Kuigi kõigis kolmes piirkonnas on nakatumisnäitajad kõvasti üle Eesti keskmise, siis päris üks ühele neid siiski võtta ei saa.\nLasnamäe nakatumisnäitaja on terviseameti andmetel tänase seisuga 3033,93, Viru-Nigula vallas on see 2530,83 ning Anija vallas 4133,83. Võrreldes nädal varasemaga on nakatumisnäit Viru-Nigula vallas langenud, teises kahes piirkonnas tõusnud.\nSarnaselt teistele omavalitsustele, peidavad ka Anija ja Viru-Nigula valdades suurimad nakkuskolded end ennekõike töökohtades ja kodudes. Anija vallavanem Riivo Noor avaldas lootust, et olukord hakkab vast siiski paremuse poole liikuma. Eelmisel nädal oli nakatunuid 13 inimest vähem kui sellele eelnenud nädalal. Samas nentis Noor, et nakatumisnäitaja on endiselt kõrge.\nViru-Nigula juht Einar Vallbaum tõi oma kodukoha olukorda kirjeldades esile, et tegemist on tööstusvallaga, mistap ei ole viiruse ohjeldamisel kuigi palju abi soovitusest töötajad kodukontoritesse lubada. "Siin on palju selliseid ettevõtteid, kes ei saa töötajaid kaugtööle suunata ning panustavad igapäevaselt väga palju ressursse selleks, et tööstused viirusest vabad hoida," rääkis Vallbaum. Nakatumisnäitaja kasvule aitab vallavanema hinnangul kaasa veel tõsiasi, et Viru-Nigula on väikene kogukond, kus läbikäimine perekondade vahel on aktiivne. "Kurb on see, kui inimesed piiranguid tõsiselt ei võta ja ohtu ei tunneta. Nii need kolded tekivad," sõnas ta.\nKuigi võrreldes eelmise nädalaga on Viru-Nigula nakatumisnäitaja langenud, lisandub seal väikese valla kohta haigestunuid endiselt palju ning olukorra normaliseerumiseni on veel pikk tee. Piirkonna peamiseks probleemiks nimetab vallavanem inimeste ohutunde puudumist ning karantiininõuete ja piirangute eiramist. Samas märkis ta, et rangemad piirangud ja inimeste kogemused on olukorda mõneti siiski parandanud. "Nähakse, et tegemist on väga salakavala haigusega, mida paljud põevad väga raskelt," ütles Vallbaum.\nTestimisbuss ja maskid\nSuurematest kolletest informeerib Viru-Nirgula vallavalitsust terviseamet, kellega koostöös ka olukorda lahendatakse. Näiteks käis seoses viiruse leviku hoogustumise ja testimise suurenenud vajadusega kahe nädala jooksul Kundas SYNLABi mobiilne koroonaviiruse testimisbuss. "Kindlasti aitas selline operatiivne lahendus kaasa viiruse leviku pidurdamisele ning usun, et mitmedki nakkusahelad jäid katki," arvas vallavanem.\nHaigestunute arvu vähendamiseks tegeleb Anija vallavalitus isikukaitsevahendite jagamisega. Noore sõnul on praeguseks vald inimestele andnud umbes 500 maski ning sel nädala on kavas veel samas suurusjärgus maske kohalikele toimetada.\nTerviseameti värsketel andmetel on Harjumaa nakatumisnäitaja 8921,1 ning Ida-Virumaal on see 8563,2.


Loovustuba meisterdab jõulukaarte kohvikus Julius, Harju tn uisuplatsil.\nHomme, neljapäeval 14-15 ootame teid Juuliuse kohvikus, Tallinnas Harju tn ääres uisuplatsil. Meisterdame jõulukaarte ja maitseme Juuliuse maitsvaid muffineid, joome teed ja mekime jäätist. Laps ja kunst koos maiusega!\nLoovustoa jõulukaartide meisterdamise koda:\nneljapäeval 16.12 kell 14.00-15.00\nesmaspäeval 20.12 kell 11.00-12.00\nKoos juhendajaga saavad lapsed alates 2 aastat kuni vanavanemateni välja :) meisteredada kaunid jõulukaardid.\nKaardi tegemine koos maitsva tassikesega marjateed, muffini ja pulgajäätisega on sulle 70.-. (Kui soovid kaarte rohkme teha, siis iga järgmine kaart on 30.-).\nKOHVIKUS Julius, Tallinnas Harju 40 A, Harju tänava haljasalal\nKõik õigused kaitstud L at 2:14 PM No comments:\nIlusat jõuluaega... lumine meenutus meie laste näituselt Pirita VAKis 26.11-6.12.2010.a.\nKõik õigused kaitstud L at 12:14 PM No comments:\nNäitus TRIIBUD JA MUSTRID, Kännukuke raamatukogus!!\nLOOVUSTOA NÄITUS TALLINNA KESKRAAMATUKOGUS\nKÄNNUKUKE RAAMATUKOGUS, Mustamäel\nAsukoht: E. Vilde tee 72\n10.11.2010 kuni 31.12.2010.a.\nT, K, N, R 11.00 - 20.00\nMTÜ Loovustuba ja HUVIKOOL LOOVUSTUBA esitlevad\nBeebide ja väikelaste maali- ja kleepetööde näitus\nrahvakultuuri teemaline väljapanek\nTRIIBUD JA MUSTRID\nAjalugu mutub koos meiega. Nii ka rahvakalender on olnud läbi aastasadade muutuste tuultes ja tormides. Tavaliselt mõeldakse rahvakalendri all tähtpäevade, kommete ja uskumuste kogu, mida meie esivanemad on meile pärandanud. Infoallikad on vaid sada või pisut rohkem aastat vanad ja seda kuidas 15. või 17. sajandil aastat ja tähtpäevi tähistati on raske ennustada.\nTänapäeval on tekkinud ka uusi tähtpäevi, mida pered usinalt tähistavad.\nNii teeme meiegi. Loovustundides saavad kokku vanad ja uued traditsioonid. Me maalime Mihklipäeva pilte ja teeme emadepäevaks kingitusi, meisterdame volbriöö kolle ja tähistame Mardipäeva.\nSeptembris uurisime rahvariideid ja seelikumustreid, tegime jahuseid suppe ja maalisime pudruvärvidega,\nKUMUs oli meil viljalõikus ja leivategu, seejärel uurisime kuidas poolitati vanasti aastat ja millal algas sügis ning saime teada, et igal oinal on ka oma mihklipäev! Sealgi valmistasime otse SUURE-kunsti valvsa pilgu all kaks suurepärast seeliku-vaipa, mis käesoleval näitusel oma koha leidsid.\nNÄITUSEL "Triibud ja mustrid" ON MEIE LASTE ÜHISTÖÖD, MIS ON SAANUD INSPIRATSIOONI SEELIKUTE TRIIPUDEST, TIKANDITEST JA KAUNISTUSTEST ning hea valik fotosid, mis aitavad mõista, kuidas 6 kuused ja 3 aastased loojad töötavad, kuidas sünnivad maalid ja kuidas riivitud porgandist saab teha kunsti.\nTööd valmisid: Mustamäe, Nõmme, Tondi, Kadrioru ja Pirita rühmades ning meie preüritustel Sõle raamatukogus ja KUMU kunstimuuseumis loovustoa programmis.\nSeelikumustritega tuleme oma tundides kaasajale lähemale, aega kui 20. sajandi algul hakati mõnes kihelkonnas (Lihula, Kirbla) seelikule tikkima madalpistes õiemotiive. Lilleõielisi punasepähjalisi seelikuid kandsid Lihula naised suure uhkusega, need seelikud meenutasid mõisapreilide ilusaid riideid. Talunaised imetlesid ikka mõisapreilisid ja kust need lillemustrid ja tikandid ikka oma alguse on saanud kui mitte ilusate riidenäidiste järgi,mida keegi laadal, kirikus või linnasõidul nägi. Mida kaugemale vanasse aega süüvida, seda lihtsamad on mustrid ja tikandid täidavad pigem kaitsemaagilist ülesannet. Igapäevased riided olid lihtsad ja tagasihoidlikud ning egas kantud seelikut ära ei saanud visata, see keerati pahumpidi ja uus puhas pool oligi valmis. Seelikukangad kooti kodus kangastelgedel ja algselt värviti villast lõnga taimedega, mille pärast mustrid olid pastelsed ja pehmed. Erksavärvilised mustrid ja triibud on saadud poevärvidega.\nKõik õigused kaitstud L at 2:20 AM No comments:\nLoovustuba meisterdab jõulukaarte kohvikus Julius,...\nIlusat jõuluaega... lumine meenutus meie laste näi...


Viis inspireerivat raamatusoovitust - Ajakiri Golf\nRaamatusõbrale 13.11.2021 3 Min lugemine\nPimedamal ja külmemal ajal kulub ikka ära ports inspiratsiooni, et sisemine leek põlemas hoida. Anname viis inspireerivat raamatusoovitust Heliose kirjastuselt, kust leiab häid mõtteid, et elada tervemat, edukamat ja paremat elu.\n“Mõtle nagu munk” Jay Shetty\nSelles inspireerivas raamatus lähtub Shetty oma rikkalikest kogemustest elust mungana, et aidata meil ületada takistused teel rahu ja eesmärgini, mis peitub meis kõigis. Munkade õppetunnid on sügavad, kuid tihti abstraktsed. Shetty muudab need praktilisteks nõuanneteks ja harjutusteks, mis aitavad vähendada stressi, parandada keskendumisvõimet ja suhteid ning avastada oma peidetud võimed. Shetty tõestab, et igaüks saab ja peakski mõtlema nagu munk.\nInspireeriv idee Jay Shettylt: Isetus on kindlaim tee sisemise rahu ja tähendusrikka eluni!\n“Wim Hofi meetod” Wim Hof\nInspireeriv idee Wim Hofilt: Kas tahaksid paremini magada, parandada oma kognitiivset ja sportlikku sooritust, tõsta tuju, kaotada kaalu ja leevendada ärevust? Mis siis, kui ma ütleksin, et kõike seda ja palju enamatki on võimalik saavutada, vabastades jõu sinu enda sees?\n“Jala jälg: Nike algust meenutab selle looja Phil Knight” Phil Knight\nKnight on alati jäänud salapäraseks. Nüüd jutustab ta neis siirastes, alandlikes, julgetes ja iroonilistes memuaarides esimest korda oma loo. Alustades elu pöördehetkest, kui ta 24-aastasena – pärast seljakotimatka ümber maailma – otsustas asuda tavatule rajale ja alustada oma äri. Äri, mis on dünaamiline ja teistsugune.\nInspireeriv mõte Phil Knightilt: Sa suudad seda. Oled enesekindel. Saad hakkama!\n“Segamatu” Nir Eyal ja Julie Li\n„Segamatu“ avab meie käitumise psühholoogilisi tagamaid – mis tõmbab meid kõikvõimalike segajate poole. Tehnoloogiaettevõtja, koolitaja ja Stanfordi ärikooli endine lektor Nir Eyal selgitab, miks probleemi ei saa lahendada lihtsalt seadmete sahtlisse panekuga. Ta pakub praktilisi uudseid tehnikaid ja nõuandeid, kuidas hallata tähelepanu ning teha ära kõik, mida oled lubanud. Raamat annab võtme, kuidas võtta tehnoloogiast parim, laskmata sel meist parimat võtta.\nInspireeriv mõte Nir Eyalilt ja Julie Lilt: See, kellena end näeme, avaldab määramatut mõju ka selelle, kuidas tegeleme segajate ja muude ettekavatsemata käitumisviisidega!\n“Nihutades piire” Richard Branson\nKogu see raamat on nii inspireeriv, et ühte lauset on keeruline välja tuua. Teos heidab lähipilgu tema lakkamatule püüdele nihutada piire, murda reegleid ja otsida uusi rajajooni – seda isegi pärast kümnete miljardidollariliste ettevõtete ja sadade teiste firmade käivitamist. Kuid see raamat on palju enamat kui rida äriseiklusi. See on ka lugu Bransoni arenemisest väga võimekast ärimehest kirglikuks filantroobiks ja avalikuks teenistujaks Virgin Unite’i keskkonna- ja tervisealgatuste abil ning Vanematekogu ehk mõjukate maailma liidrite nõukogu kaudu. Ja see on lugu tema isiklikust püüdlusest saada paremaks pojaks, abikaasaks, isaks ja „vana-semuks“ oma neljale lapselapsele.\nRaamatuid saab tellida kirjastuse Helios e-poest!


Sama klassi telefonide võrdlus ja telefoni valikust – hele valgus\nSama klassi telefonide võrdlus ja telefoni valikust\n2. juuni 2015 / 10 kommentaari\nKui ma uut telefoni otsides Elioni e-poe listimööda kondasin, uurisin ma läbi ikka tohutul hulgal erinevaid mobiiltelefone ja nende sisimuse andmeid.\nKõige esimesena sümpatiseeris mind muidugi Samsungi uus mudel Galaxy S6 Edge või siis tavaline S6. Saan öelda, et telekast nähtav reklaam on oma töö hästi teinud ja telefon tundus tõesti kohe nii ilus, et võiks ju tahta. Kui ma aga poes omal käel proovisin, siis mõistsin, et kurvikas ekraan on minu jaoks pigem ebamugav ja harjumatu. Mitte, et ma ei arvaks, et sellega ei ole võimalik ära harjuda, aga las see uudne teema hetkel jääda. Võib-olla ehk kunagi.\nÜleüldse Samsung S6 mudelite puhul meeldib mulle nende välimus ja see, et enam ei ole telefoni kesta jaoks kasutatud plastikut, vaid õhukesest ent tugevamast ja kestvamast metallist. Küll aga leian ma, et alati on need lipulaevatelefonid ehk uuemad mudelid natukene overpriced ja neid ei ole kohe mõtet ostma tormata. Muidugi kui rahaliselt võimalik ja tahtmine suur, siis küll, aga ise leidsin, et hea oleks ju hea telefon tunduvalt odavama rahaga saada.\nSiis hakkasingi uurima üks nõks allapoole ehk siis eelmise aasta parimaid telefone, mis siis minu jaoks kallid tundusid ja märkasin enda rõõmuks, et tänu uuemate versioonide väljatulekutele on nad hetkel 200-300 eurot odavamad ja veel soodushinnaga ka. Super.\nVälimuse poolest mõtlesin ma, et tahaks telefoni, millel on tugev ja metallist korpus. Sellistena jäid mulle silma Zperia Z3 + sama seeria Compact, Samsung A5 ja A7 ja LG G3. Kõigi nende välimus on minu arvates väga stiilne ja kvaliteetne. Siiski aga lisasin valikute hulka ka Samsungi eelmise aasta plastikust staari Galaxy S5-e.\nSamsungi A5 ja A7 langesid valikust sama kiirelt kui nad sinna jõudsid. Kena välimus küll, aga kui vaadata, et hind on neil kõigil samas klassis (325-399 eurot Elioni kliendihinnaga) ja protsessor on neil teistest pea poole nõrgem, siis ei tasu ilusa välimusega ja nõrga sisuga telefon sama raha eest lihtsalt ära. Tegelikult A7 on tänu oma kahele neljatuumalisele protsessorile isegi okei valik, aga välja jäi ta valikust ikkagi ja alles jäid Samsung Galaxy S5, LG G3 ja Sony Xperia Z3 Compact.\nKes pikalt lugeda ei viitsi ja seda rida siin märkab, siis ütlen kohe kiiresti ära, et nendest kolmest on kõige parem valik minu arvates LG G3. Miks ma siis aga ise seda ei valinud, on muidugi hea küsimus. :D\nOsalt on asi selles, et ma tegin Samsung S5 tellimuse lihtsalt juba enne ära, kui ma LG telefoni märkasin valikusse lisada. Teisalt kaalusin ma päris põhjalikult, et kas peaks oma tellimust muutma või Samsungi tagastama ja LG vastu ümber vahetama ja kolmandaks mõtlesin ma lihtsalt, et Sony nutitelefon on mul ühe korra juba olnud. LG oli ka just hiljuti ja why not siis ikkagi Samsung ka järele katsetada.\nÜritan aga siiski (võimalikult) “lühidalt” (vaevalt, see mul õnnestub) ja ülevaatlikult nende kolme telefoni andmed, plussid ja miinused kokku võtta. Äkki keegi niisama viitsib lugeda või kellelegi lihtsalt tuleb kasuks (kuigi vist keegi ei taha osta vanemaid mudeleid ja ikka jahitakse noid uuemaid? :D).\nKõigil neil on 2,5 GHz neljatuumaline protsessor ja 2GB rami, mis on väga piisav telefoni sujuvaks toimimiseks ja mis peaks päris kena mitu aastalt sujuvalt toimimise tagama ka igasuguste appide värskenduste ja muude muutustega. Kõigil on 16GB telefonimälu, aga kellel sellest väheks jääb, siis on ka võimalik paigaldada kuni 128GB suurune microSD mälukaart. Kõigil on päris heade näitajatega kaamera ja videosalvestus. Muidugi on olemas ka 4G internet.\nÜhesõnaga kõik on väga head telefonid ja ei jää sugugi mitte KÕVASTI oma uuematele mudelitele tugevalt alla.\nSony Xperia Z3 Compacti puhul meeldis mulle see, et ta on veekindel ja sealjuures ka tundub veelkindel. Ka Sony eelmised Z seeria mudelid on veekindlad ja tulevad vesistes tingimustes väga hästi toime. Samuti meeldis mulle tema natuke kandilisem välimus teistest, mis näeb stiilne välja. Nendest kolmest on tal ka megapikslite järgi parim kaamera, tagumine 20,8 Mpx ja eesmine 2,2 Mpx.\nEi meeldinud aga see, et ma kartsin, et tema ekraanisuurus jääb mulle väikeseks, mis on 4,6 tolli. See on muidugi maitse asi, aga ma panin endale paika, et alla 5 tolli ma ei taha pikas plaanis. Selle vea ma kunagi juba tegin, et tahtsin pisikese ekraaniga ja lõpuks jäi see liiga väikeseks. :D Väiksema ekraani tõttu on tal kõigist neist kolmest ka väikseim resolutsioon. Samuti on tal kõige väiksem aku mahutavus.\nMuidu peaks nagu ikka olema hea ja asjalik telefon. Kes tahab väikse ekraaniga telefoni SUPER sisuga, siis see on SINU telefon!\nSamsung Galaxy S5 puhul oli mulle oluliseks samuti see, et ta on väidetavalt veekindel ja talub mingi piirini vett. Paraku aga näeb tema välimus üsna selline ebakindel välja, et mina teda küll vette kasta ei julge, erinevalt Sony veekindlatest telefonidest, mille kõik augud on ikka kenasti kinnikaetavad. Siiski mingi piirini ta vast vett talub, seega kui Annabel mahla peale kallab, ei juhtu telefoniga midagi, aga basseinis vee all ägedaid pilte ma temaga küll teha ei julgeks.\nEkraanisuurus on tal juba mulle täiesti arvestatava suurusega ehk 5,1 tolli. Minu jaoks käes mugav, isegi ühe käega. Ekraanitüübiks on uutsorti Super AMOLED ekraan, mis peaks siis väidetavalt (sest ega ma ju täpselt veel ei tea) olema nõnda hea, et ükskõik mis nurga alt vaadata, on värvid ikka kirkad ja selged ning ka päikese käes peaks ekraani vaatamine palju tuntavalt parem olema.\nPlussiks veel see, et tal on Adreno 330 graafikakaart, tänu millele peaks igasuguste videote ja muu graafika esitus palju parem olema.\nVälimus ei sümpatiseerinud mind iseenesest absoluutselt, sest ega ta ju midagi erilist ei ole. Samsung nagu Samsung ikka. Iga telefon täpselt ühte nägu ja nagu eelmisest postitusest näha oli, siis täiesti sarnast nägu ka mu eelmise LG-ga. :D Ka puudub tal FM raadio. Ma muidugi telefoniga eriti raadiot ei kuula, aga kui konkurentidel on raadio ikkagi sisseehitatud, siis on see minu arust pigem pluss, sest kunagi ei tea, kuna seda vaja võib ju minna.\nLisaks on Galaxy S5el hulganisti lisarakendusi, mis pole minu arust üldse vajalikud või olulised. Näiteks mingisugune pulsimõõtur ja sõrmejäljelugeja, mis ei pidavat üldse alati korralikult töötama. Et teinekord võib nii juhtuda, et kui sul sõrmejäljekood peal on, siis sa ei saa ise ka oma telefonile ligi, sest ta lihtsalt ei funka. :D\nAku kestvus neist kolmest keskmine, aga loetakse päris heaks, 2800 mAh. Heade lisavõimalustena saab telefoni muuta ka üleni must-valgeks, mis peaks siis aku kestvust natukene pikendama. Mina ise olen hetkel suutnud niimoodi ära elada, et aku peab vastu 1-päeva. Ühe korra kasutasin ka must-valget režiimi, et aega pikendada. Aga eks asi selles ka, et ma hetkel lihtsalt näpin telefoni pidevalt ja arvatavasti mõne aja pärast lasen telefonil rohkem omal kohal puhata, kui vaimustus üle läinud. ;)\nLG G3 on nendest kolmest kõige suurema, 5,5-tollise, ekraaniga. Eriti hea võrdlus on see, et telefon ise on põhimõtteliselt täpselt sama suur kui näiteks Samsung S5, aga sama suuruse sisse on mahutatud suurem ekraan. Seda tänu sellele, et ääred ekraani ümbert on jäetud ülimalt kitsaks ja külgedelt ulatub ekraan põhimõtteliselt küljest küljeni.\nSamuti on tal kõige rohkem piksleid ekraani kohta ja suurim resolutsioon neist kolmest, 1440×2560 pikslit. Kuigi ekraaniteravus ei ole silmaga eriti hästi eristatav, on tal siiski kõige parem teravus. Tal on mingisugune Quad HD ekraanitüüp, mida peetakse ka üliheaks ja silmadele loomulikuks, aga samas on tema värvid tuhmimad ja ekraan hämaram kui näiteks AMOLED ekraanidel.\nVälimus meeldis mulle kohe VÄGA, sest eriti huvitav oli see, et telefoni külgedel ega esiküljel pole mitte ühtegi nuppu, mida vajutada. Poweri ja helireguleerimise nupud asuvad telefoni tagaküljel, kaamera all, mis võib esimese pilguga tunduda kentsakas, aga võtke nüüd oma telefon kätte ja te märkate, et teie nimetissõrm asub nagunii umbes samas kohas, kus sellel telefonil see nupp on, seega seda on päris mugav sealt vajutada. Kuigi telefon on plastikust nagu Samsung, näeb ta välja justkui oleks metallist ja seega on ta ka stiilne.\nTal on ka hästi äge ekraaniluku süsteem, et mööda musta ekraani koputad sisse oma salakoodi, umbes nagu morse. Muidu on ju mustriluku puhul alati need punktikesed ees ja kes pingsalt jälgib, näeb su mustri ära, aga LG uudne mustrisüsteem näeb väga äge välja (vaadake siit youtube videost).\nKaamera on tal neist kolmest küll nõrgim, 13Mpx, aga tegelikult silmale ei määra see olulist rolli. Fokusseerimine on tal väidetavalt parem kui Samsung S5’el ja see on tegelikult ju suur pluss. Mis veel kaamerasse puutub, siis värvid ja kontrast on natuke tuhmimad, kui teistel telefonidel, aga mitte nii oluliselt, et see otseselt mingi negatiivne asi oleks, sest pilditöötlusega saab seda viga nagunii parandada.\nLG G3 telefoni katsetajad ütlevad ise ka, et telefon jookseb palju paremini ja sujuvamalt kui S5, kuigi nende protsessor ja põhimälu on samad. Ilmselt on asi osalt tänu sellele, et Samsung kasutab Androidi peal ka omaloodud Touchwiz rakendust, mis võib omakorda tõrkeid korraldada.\nAku on LG-el samuti neist kolmest tugevaim, 3100 mAh ja kuna display on ka natukene tuhmim, siis peaks vist ikka päris kenasti kaua vastu pidama. :)\nPikka, tehnilist ja kohati äkki ebamäärast teksti kokkuvõttes kordan üle, et minu lemmik neist on jah LG G3, sest tal on kena välimus ja üldiselt ka parem ja toimivam sisu. Suurimaks miinuseks oli pigem vist see, et ta pole ehitatud veekindlaks, sest mul on suur hirm, et Annabel telefonile midagi peale ajab või selle kuskile kastab.\nAga seekord osutus minu valikuks neist tõesti Samsung Galaxy S5, sest Samsungit pole ma eales proovinud ent samas olen ammu ihaldanud proovida. Mäletan, et kui Samsung S3 reklaamid aastaid tagasi üle linna väljas olid, siis juba vesistasin, et tahaks Samsungit ja eks siiamaani see sisetunne ilmselt alles, et ma ikkagi just sellele valikule kindlaks jäin, hoolimata erinevatest asjadest ja sellest, et tal parim väljanägemine pole või parim kasutajasõbralikkus. Ainult AMOLED ekraan tundus mulle suurima plussina. Samas harjun ma selle telefoniga päevast-päeva üha enam ja hetkel oma valikut ei kahetse ka. Las ta siis olla.\nSeda, kas minust saab järgmise telefoni ostmise ajal siis nüüd Samsungile truu fänn, lülitun tagasi LG-le või Sonyle või katsetan hoopiski näiteks HTCd või iPhone’i, näitab vaid aeg. ;)\nlglg g3nutitelefonsamsungsamsung galaxy s5sonysony xperia z3 compacttehnikatelefonidvõrdlus\n2. juuni 2015 at 13:34 Vasta\nPragu hakkab end vaikselt turule sisse sööma ka Lenovo, minu arust väga heade omadustega telefonid. Oleks varem avastanud, oleks sony asemel veebruaris hoopis selle soetanud. :P\n2. juuni 2015 at 14:11 Vasta\nKui ma ise oleks paar kuud tagasi saanud uue telefoni osta või kui seda telefoni oleks võimalik järelmaksule võtta, siis oleksin ka praegu võtnud tegelt vist hoopis OnePlus One telefoni. Hind ~249-300 eurot ja peetakse samamoodi samaheaks kui iPhone 6 . Super väljanägemine, unikaalne ja mida kõike muud cooli.\nLihtsalt et telefonil pole veel suurt nime ja palju promo, aga see ei tähenda, et telefon hea ei oleks. Ja ma ei leidnud, et seda järekaga saaks, sest selle müük on siuke ebamäärane hetkel, et saab ainult kindlatel aegadel osta vms. Rott nagu ma hetkel olen. :(\nTal samuti 2.5 Ghz prose ja sealjuures hoopis 3GB rami odavama hinna eest. Lisaks 5,5 tolline ekraan. No super ju!\nMul üks tuttav ostis ja kiidab taevani.\n2. juuni 2015 at 14:36 Vasta\nDimal on oneplus ja ta on väga rahul. Mina vana õunapede lihtsalt ei suuda oma õunakesest loobuda :))\n2. juuni 2015 at 21:34 Vasta\nMul on OnePlus 1 ja juba aasta vana. Töötab ikka megahästi, on kiire ja aku kestab oma 3 päeva vähemalt.. samas ma ei näpi seda eriti tihti. Viimase androidi uuendusega tulid kahjuks mõned vead kaasa.. nt kaamera jookseb mõnikord kokku.\n2. juuni 2015 at 21:49 Vasta\nAndroidi uuendusega ikka ilmneb neid buge aegajalt jah. Testversioonid jms. Pead aeg-ajalt tsekkima, kas on veel lisauuendus peale tulnud, mis võib asja ära parandada.\nKui ei, siis tasub peale igat suuremat tarkvarauuendust lihtsalt tehaseseadete taastamine teha, kõik äpid korraga maha lasta jne. No nagu arvutis, kui ikka uue OP süsteemi peale paned, siis pead puhtalt lehelt alustama.\nNii võib ka osadest vigadest lahti saada. :)\n2. juuni 2015 at 13:56 Vasta\nMul on LG G3 olnud nüüd 2.5 kuud äkki ja tõesti, täiesti super valik! Mul mehe kindlaks tingimuseks oli, et peab olema LG ja mitte midagi sellist, mille lähiajal välja peaks vahetama. Jooksutab ilusti isegi mitu äppi korraga. Muuhulgas saab teha nii, et pool ekraani on ühe äpi jaoks ja teine pool teiseks (nt vaatad filmi ja samal ajal surfad FB’s). Pärast telefoni välja vahetamist olen ma kusjuures arvuti järele haaranud minimaalselt, sest enamusega saab telefon hakkama. Koputamisega olen ka nii ära harjunud, et enam teisiti telefoni kasutada ei oskakski :D\nÕhuke on ta ka, kaitsvad kaaned muudavad muidugi paksemaks, aga kõik on üle elatav.\nNatuke on tegelikult tagakaanel paiknevad nupud ka ebamugavad sest väga lihtne on sõrm hoopis kaamerale panna :D\nJa veel üks suur pluss, seda suurt ekraani annab muuta ka selliseks, et on sujuvalt ühe pöidlaga kasutatav.\n2. juuni 2015 at 14:24 Vasta\nHah, no kui kümnesse! Mind ootab kohe peale jaanipuhkust seesama valik ees ning praegu sa tegid minu eest suure osa eeltööd ära, aitäh! :D\n2. juuni 2015 at 15:12 Vasta\nSelle üle on mul ainult väga hea meel, kui see kellelegi natukenegi asjalik postitus. Mulle endale meeldib vabast ajast nagunii selliseid asju uurida ja nende üle juurelda ja üht ja teist võrrelda, nii et polnud see mu jaoks miski töö. :D\n4. juuni 2015 at 17:11 Vasta\nSeda veevärki ei pea üldse pelgama. Eelmine suvi filmisin sellega rannas ja suskasin kohe ikka täitsa vee alla ka telefoni. Videos on kõik ilusti peal ja mingit veekahjustust sellest telefonile ka ei tulnud. Seega pole tõesti midagi karta. Üks asju, mis mind kohutavalt häirib, on see, et kui üldjuhul hoian oma telefone nii hästi, et pärast kaheaastast kasutust pole pea üldse kasutusjälgi telefonil… siis see alumine laadija augu kate suutis nurgast pealmise kaitsekihi maha ajada ja selle kadudes tuli ka kroom maha. Niiet väike ots sellest kattest on nüüd mingi kole valge ja ülejäänud on kroom. Sõrmejäljelugeja tõesti pooltel kordadel ei tööta, juba isegi sõrmejälge “sisse töötades” ei saa ta päris hästi alati aru mis toimub. Kukkumistele peab ta üsna hästi vastu õnneks. Minul on see nüüdseks aasta olnud, viimasel ajal kukub aina enam maha ja kroomserval on kergemad mõlgid, aga muidu on täiesti ok. Originaaltagus sai ühe kukkumisega ka kahjuks kannatada, aga ebayst tellitud paarieurised lisatagused (mis küll pole veekindlad, kuid leiab kindlasti ka neid) annavad sellele ka puhkust. Ma ütleks, et olen selle telefoniga rahul, aga ei ole vaimustuses ja kui mu leping uuel kevadel läbi saab, jääb see telefon ka pensionile.\n4. juuni 2015 at 19:00 Vasta\nNeid alumisi jublakaid saab iibeist euriga uusi tellida. Juba märkasin. :D Sõrmejäljelugeja panin ka hetkel ikka peale endale, sest tundus mugavam kui mustrit lohistada või parooli trükkida, aga jah, paar x päevas pean 30sek ootama, et uuesti proovida :D kui töötab, siis muidugi hea lihtne.\nSelle veekindluse kohta ma ikkagi kardan, sest see võib enda lohakusest oleneda või äkki on praaktoode üldsegi. Never knows. Aga eks näis jah. :D\nKuskilt lugesin ka juba, et sa ikka õunfänn ja plaanid 7me väljatuleku ära o odata. Maitse asi jap. Ise pole õuna maitset suhu saanud ja pole veel plaanis ka. Vb kui neil kunagi mingi eriti laheda ja uudse väljanägemisega telf tuleb, aga hetkel välimus ei köida :D


Kommentaarid: Aasta šovinist Martin Helme: See on auväärne tiitel!\nAasta šovinist Martin Helme: See on auväärne tiitel!\ntigekala/ 16. jaanuar 2017 16:58\nja siis imestatakse, miks naised eestist minema jooksevad ... selliste paksude valgete pealike aeg on ümber, kes ainult näpuga näidata ja kamandada ja osatada oskavad.\nKuidas võtta/ 12. jaanuar 2017 13:35\nRistiisa on ka väga austusväärne tiitel. Aga selle sisu sõltub suuresti sellest, kelle kohta seda kasutatakse. Kui šovinistiks kutustakse kedagi, kes ühiskonna dogmasid lammutab, võib Helmega nõustuda. Kui aga ühiskonna dogmasid lammutatakse ühiskonna destabiliseerimise või mõne sõbraliku naabri huvides, tuleb asja üle veel mõtelda.\nRuts/ 12. jaanuar 2017 08:54\ntehke mis tahate, aga mulle ekre ja vabaerakond meeldivad, sest nad on ainukesed kes oma käitumiste ja väljaütlemistega näitavad meie ühiskonna kitsaskohti, nende ütlused kõlavad küll vahel halvasti ja võivad haiget teha, aga samas on need õiged. edu neile tulevastel valimistel ;)\nerik/ 12. jaanuar 2017 17:38\nTaovad seda populismi trummi. Aga kuidas valdasid vägisi maarahva tahtevastaselt ühendatakse, siis on suud vett täis.\ntigekala/ 16. jaanuar 2017 16:51\nvallad, kus valitsust on rohkem kui valitsetavaid, on jätkusuutmatud ja tulebki kokku liita. minu arvates piisaks eestis täiesti maakondadest, valdasid lihtsalt pole vaja. on vaja maavalitsuse rakukesi kohapeale, selget ülesannete jaotust ja mitte mingit siukest olukorda, kus suurim tööandja vallas ongi vallavalitsus.


Phil Mickelsoni netoväärtus [2021. aasta värskendus]: kinnitused ja jaht - Golf\nPhil Mickelsoni netoväärtus: kinnitused ja jaht\nTippgolfimängija Phil Mickelsoni puhasväärtus on 400 miljonit dollarit. Tema puhasväärtus on kokku tema palk, auhinnaraha, vara ja kinnitused.\nPhil Mickelson ei vaja tutvustust kellelegi, kes on golfist vähegi huvitatud. Ta on seal üks paremaid mängijaid, tema nime all on üle 40 PGA-turnee.\n51-aastane golfilegend õppis mängu väga varakult oma lennukipiloodi isa käest. Kolledžisse minnes oli Phil juba mingisugune legend, võites järjest kolm Haskinsi auhinda ja neli esimese meeskonna üle-Ameerika autasu.\nMaailmakuulsa Phil Mickelsoni puhasväärtus on 400 miljonit dollarit.\nPhilil on olnud aastakümneid täisväärtuslikku karjääri ja ta läheb endiselt väga tugevalt. Isegi pärast erinevate terviseprobleemide läbimist on ta mängu taastumiseks kiiresti taastunud.\nSellest artiklist saab teada, kuidas Phil selle meeletu raha teenib ja kuidas ta seda kulutab. Enne seda on siin mõned vinge faktid selle legendi kohta!\nPhil Mickelson: Kiired faktid\nTäisnimi Philip Alfred Mickelson\nÜldnimi Phil Mickelson\nSünnikuupäev 16. juuni 1970\nVanus 51 aastat vana\nEma nimi Mary Mickelson\nIsa nimi Philip Mickelson\nÕed-vennad Vend- Tim Mickelson, õde- Tina Mickelson\nSünnikoht San Diego, California\nElukoht Jupiter, Florida\nKool San Diego ülikooli keskkool 1988.\nKolledž Arizona osariigi ülikool\nKõrgus 6’3 ″ (1,91 m)\nKaal 200 naela (91 kg)\nKinga suurus Puudub\nPartner Amy Mickelson (alates 1996)\nLapsed 3: Amanda, Evan ja Sophia\nElukutse Golfimängija, sportlane, autor\nPöördus Pro 1992\nPGA tuurid 44\nPraegune klubi Puudub\nRahvusmeeskond USA rahvuskoondis\nKõrgeim maailma auaste 2 (2001. aastal)\nVarustus Juht: Callaway Mavrik Sub Zero (9 kraadi)\nKasulikkus: Callaway X sepistatud UT (18 kraadi)\nPall: Callaway Chrome Soft X koos kolmikrajaga\nSeotud ettevõttega Rolex, Ford\nÄri Kohv tervisele, Phil Mickelsoni golfiklubi\nLemmiksport Golf, Ping pong, Pesapall\nSotsiaalmeedia Instagram , Facebook , Twitter\nTüdruk Lühimängu saladused (raamat) , Golfi särk\nPhil Mickelson: Netoväärtus ja palk\nMickelson on karjääriturniirivõitude põhjal enim teeninud teine, legendaarse tiigermetsa taga. Ta on teeninud üle 90 miljoni dollari just nagu oma auhinnaraha.\nVahepeal on tema karjääritulu üle 800 miljoni dollari. Selle hulgas tuleb 750 dollarit kinnitustest.\nPhil Mickelson teenib igal aastal umbes 50–60 miljonit dollarit. Kogusummast on tema palk ja auhinnaraha hinnanguliselt umbes 10 miljonit dollarit, samas kui täiendavad 50 miljonit dollarit pärinevad kaubamärgilepingutest ja kinnitustest.\nmiks cari meister lahkus esimesena\nPhil Mickelsoni ja Tiger Woods Matchi auhinnaraha oli 90 miljonit dollarit\nUurides tema sissetulekut viimastel aastatel, näeme, et ta teenis ajavahemikust juuni 2017 kuni juuni 2018 40 miljonit dollarit. Sarnaselt teenis ta järgmisel aastal 50 miljonit dollarit.\nTema võidetud Phil ja Tiger Woodsi vahelises kuulsas 2018. aasta pea-vastasmängus anti talle 9 miljonit dollarit auhinnaraha.\nPeale selle töötab ta ka golfidisainerina. Ta kujundas palju golfiväljakuid kogu maailmas, shanghaisest Calgaryni.\n2020. aastal pandi ta Forbes'i enimteenivate sportlaste nimekirja 25. kohale.\n>>> Tiger Woods Bio - netoväärtus, tüdruksõber, naine, golf ja skoor >>>\nPhil Mickelsoni puhasväärtus: maja, autod ja Jet\nPhil elas pikka aega Rancho Sante Fe's koos perega. Nende kodu oli 4,5 aakri suurune kinnistu, mille nad ostsid 6 miljoni dollari eest.\nKinnistu oli müügis 2008. aastal 12,2 miljoni dollari eest. Kuid kahjuks ei saanud see ühtegi ostjat ja lõpuks müüdi 2015. aastal 5,75 miljoni dollariga.\nImeilus Santa Fey maja\nAastatel 1999–2012 elas Phil Californias La Jollas asuvas kodus. Kuigi nad ostsid kinnistu 1,65 miljoni dollari eest, müüsid nad selle 2,745 miljoni dollari eest.\nPhil Mickelson ostis 2020. aasta jaanuaris kinnistu Floridas, kus ta ehitab uut maja. Lõuna-Floridas Jupiteris on see koht praegu kõige kõrgemate sportlaste, sealhulgas Tiger Woodsi ja Michael Jordani elukoht.\nSumma, mille ta selle vara eest maksis, on avaldamata, kuid pidades silmas koha staatust, pidi see maksma kümneid miljoneid!\nOma tohutu netoväärtusega saab Phil endale lubada kõige luksuslikumaid autosid. Sponsorlepingute raames saab ta ka uusi autosid.\nMõned autod, mis meil tema teada on, on Aston Martini võitja ja Bently Continental GT. Tema Aston Martin maksab üle 400 000 dollari, Bent 200 000 dollarit.\nÜtlematagi selge, et ta on ennast ravinud ka eralennukiga.\nTema 14-kohalise Gulfstream V hind on 40 miljonit dollarit. Selle pikaajalise ärilennuki tippkiirus on 966 km / h.\n>>> Xander Schauffele Bio: golfikiikumine, puhasväärtus, võidud ja naine >>>\nPhil Mickelsoni puhasväärtus: äri\nOlles seal üks paremaid golfimängijaid, antakse teada, et ta töötab golfi propageerimisel. Phil on teinud koostööd teiste investoritega, et avada kuus golfiväljakut kogu Arizonas.\nNeed kursused pakuvad aastatasu eest eraliikmeid. Samamoodi kuulutas Phils 2020. aastal välja erakordse uue ettevõtmise.\nOma kohvi kaubamärgi loomiseks tegi ta koostööd oma sõbra Dave Phillipsiga! Mõlemal sõbral on kirg hea kohvi vastu, mis inspireeris neid kohviga Wellness alustama.\nPhil Mickelsoni netoväärtus: kinnitused\nPaljud kaubamärgid on pöördunud tema poole, et nendega koostööd teha. Mõned suuremad on olnud Rolexi käekellade, Ford Motors, ExxonMobil, KPMG juures.\nLegendil oli ka Barclaysiga 15 aastaks sõlmitud leping, mis kestis kuni 2016. aastani. Rikka golfimängijaga nähakse enamasti sportlikke kalleid Rolexi kellasid.\nPhil armastab Rolexi kellasid.\nMuud kaubamärgid, kellega ta on koostööd teinud, on näiteks Titleist, Grayhawk, Callaway, Amgen ja Intrepid Financial Partners.\nAlles aastal 2020 alustas ta Amstel Lighti ja Melini (mütsibränd) kinnitamist.\nPhil Mickelsoni puhasväärtus: LifeStyle\nPhil Mickelson naudib luksuslikku elu miljonite kaupadega, mille ta on oma karjääri jooksul teeninud. Kuid tal on palju erinevaid omadusi, autosid ja isegi omaette reaktiivlennuk. Kuid ikkagi on ta pereinimene.\nPhil on lähedane oma perekonnale ja nad on temaga enamikul tema turniiridel. Pealegi teeb perekonna läheduses viibimine erilisema tunde kui ükskõik millise turniiri võitmine.\nPhil kaotas 2019. aastal 15 kg\nPhil üllatas kõiki 2019. aastal, kui jagas fotot, millel oli näha oma äsja toonitud keha. Selgub, et dieediga „hard reset” kaotas ta vaid 10 päeva jooksul 15 kilo.\nSee hämmastav ümberkujundamine pani fänne mõtlema, kas Phil ei saa midagi teha.\nPhil Mickelson Net Worth: Raamat\nPhil on siiani kirjutanud vähe raamatuid, meenutades oma kogemusi golfimängijana. Tema 2005. aasta raamat ühel maagilisel pühapäeval on lähivõte tema isiklikust ja tööelust.\nkus mängis julio jones kolledži jalgpalli\nPealkiri pärineb tema maagilisest võidust 2004. aasta meistrivõistlustel. Teine raamat, mis põhineb golfil, on tema 2009. aasta raamat „Lühimängu saladused“.\nNagu pealkirjas endas mainitud, koosneb raamat näpunäidetest, millest golfihuviline võiks abi olla. See raamat oli lugejate seas väga armastatud ja enamasti oli see soodne.\nPhil Mickelson omistatakse ka kaasautorina 2011. aasta raamatus Teadvuseta panemine: Dave Stocktoni juhend allkirjajooksu avamiseks . See raamat on saadaval nii köites köites, kõvas köites kui ka heliraamatute kujul.\n>>> Paige Mackenzie Bio: golf, palk, pulmad, beebi ja abikaasa >>>\nPhil Mickelsoni netoväärtus: filantroopia\nKui teie netoväärtus on 400 miljonit dollarit, peaksite ühiskonnale tagasi andma ja sel juhul ei lase Phil alt vedada!\nPhil ja tema naine Amy asutasid oma heategevusorganisatsiooni ‘Birdies for the brave’. See on PGA Touri riiklik sõjaväe teavitustegevuse platvorm.\nSamamoodi aitab fond koguda vahendeid rahalise abi, rehabilitatsiooniprogrammide pakkumiseks sõjaväelastele, veteranidele ja nende peredele.\nPhil ja Amy Mickelsoni fond\nIga tehtud pruudi ja iga kotka eest annetas ta sellele heategevusorganisatsioonile 100 ja 500 dollarit.\nSeal on ka Phil ja May fond, mis asutati 2004. aastal. See sihtasutus toetab erinevaid noorte- ja perealgatusi. See toetab hariduslikke ja teaduslikke püüdlusi.\nMuud põhjused ja heategevusorganisatsioonid, mida Phil on toetanud, on järgmised:\nErioperatsioonide sõdalaste sihtasutus\nMickelson ExxonMobiili õpetajate akadeemia\nKodud meie vägedele Inc.\nPhil alustas oma karjääri Arizona osariigi ülikooli golfistipendiumi üliõpilasena. Enne 1992. aastal lõpetamist võitis ta kolledži tasemel 16 turniiri.\nVeel enne professionaalseks muutumist oli ta juba võitnud oma esimese PGA Touri turniiri. Kuid tema suurem meistrivõistluste võit oli hiljem 2004. aastal.\nPealegi on ta kogu oma karjääri jooksul võitnud üle 40 PGA turniiri. Suuremad on 2004., 2006. ja 2010. aasta meistrid, 2005. aasta PGA meistrivõistlused ja 2013. aasta lahtised meistrivõistlused.\nMickelson Tucsoni lahtise kiivriga - 1995\nTema karjäär peatus veidi 2016. aastal, kui talle tehti suuri herniaoperatsioone. Kuid ta taastus kiiresti ja on sellest ajast saati mängus aktiivne olnud.\nLisaks soolokarjäärile on ta ka USA koondises vähe esinenud.\nTäna on tema nimi loetletud kõigi aegade edukamate golfimängijate seas.\nPhil Mickelson: sotsiaalmeedia\nHuvitav on see, et Phil Mickelson liitus sotsiaalmeediaga vaid paar aastat tagasi, 2018. aastal. Kuid tema populaarsus muutus kiiresti sotsiaalmeedia jälgijateks ja teda peetakse nüüd ootamatuks sotsiaalmeediastaariks.\nTundub, et ta on oma suhtluskanalites üsna aktiivne, enamasti Twitteris. Pärast edukat ettevõtmist sotsiaalmeedia maailmas väitis ta, et ei tea, et sotsiaalmeedia on nii võimas tööriist. Noh, ta teeb seda nüüd!\nInstagram: 1 miljon jälgijat\nFacebook: 100 tuhat jälgijat\nTwitter : 638 tuhat jälgijat\nPhil Mickelson: Tsitaadid\nSuurepärane võte on see, kui selle maha tõmbate. Nutikas pilt on see, kui sul pole julgust selle proovimiseks.\nMa arvan, et see on rohkem kui see, kas sa võidad või kaotad. Sellel viimasel voorul, viimasel üheksal, on see võimalus tulla pikalt alla võiduvõimalusega.\nPhil Mickelson: kolm fakti\nHoolimata sellest, et teda vasakpoolse mängu eest tuntakse rahva seas vasakpoolsena, oleksite üllatunud, kui teaksite, et ta pole muidu tegelikult vasakukäeline! Tegelikult oli tema isa vasakukäeline. Kuna Phil õppis lapsena golfi isalt, kopeeris ta oma stiili, isegi oma silmatorkavat kätt.\nPhilil diagnoositi 2010. aastal psoriaatiline artriit, mis ohustas tema karjääri. Kuid tänu ravimile Enbrel paranes ta suhteliselt kiiresti. Pärast seda juhtumit hakkas ta seda ravimit toetama.\nTa on esimene vasaku käega kiikuga golfimängija, kes on võitnud USA amatöörtiitli.\nBarack Obama 2019. aasta lemmiklaulude hulka kuuluvad mõned peamised moosid\nKes astub üles 2019. aasta kantrimuusikaauhindade jagamisel?\nAlex Rodriguezi elulugu: Netoväärtus, kolledž, ESPN, naine ja lapsed\nHowie Long Bio: karjäär, puhasväärtus, kolledž ja naine\nLonzo Ball Bio: tüdruksõber, poiss, puhasväärtus, vennad ja statistika\nChris Cooley Bio: statistika, naine, Podcast ja netoväärtus\nParimate Nike kingade esikümme\nKevin Durant Bio: karjäär, NBA, netoväärtus ja tüdruksõber\nBrandon Carlo Bio: jäähokikarjäär, NHL, pere ja netoväärtus\nkui palju on Michael Vick väärt\nkui palju kirk herbstreit teeb\nkui palju on erin andrews väärt\nkes on Adrian Peterson abielus\nmis meeskonda larry lind omab


Inimõiguste kohus arutab Ukraina kaebust Venemaa vastu | Õhtuleht\nInimõiguste kohus arutab Ukraina kaebust Venemaa vastu (7)\nROHELISED MEHIKESED: Märtsis saabus Krimmi tuhandeid rohelisi mehikesi, kelle relvade kaitsel korraldatud referendumil tehti otsus Venemaaga liituda.Foto: AFP / Scanpix\nEuroopa Inimõiguste Kohus võttis arutada kaks Ukraina hagiavaldust Venemaa vastu. Esimene käsitleb Krimmi okupeerimist ja edasisi sündmusi Ida-Ukrainas, teine lastekodulaste seadusvastast viimist Ukraina Snežnõist Venemaa territooriumile tänavu suvel. Lapsed toodi küll Ukrainasse tagasi pärast mõlema riigi lastekaitseametnike sekkumist.\nÜhtlasi on kohus saanud 160 avaldust nii Ukraina kui Venemaa eraisikutelt, mis on seotud sündmustega Krimmis ja Donbassis. Ukraina uudisteagentuuri lb.ua teatel pole kohus veel otsustanud, kas neid arutada või mitte.\nInimõiguste kohtu pressiteates nenditi, et Venemaa peab 16 nädala jooksul teatama, kas ta on nõus nende küsimuste arutamisega, või põhjendama, miks Venemaa arvates ei kuulu Krimmi küsimuse arutamine kohtu jurisdiktsiooni alla.\nKohus soovis ka täpsustusi, milliseid samme astus Venemaa nende inimeste kaitseks, kelle suhtes võidi rikkuda inimõiguste konventsiooni mõnda sätet ja kui midagi tehti, kas sellest oli ka kasu.\nUkraina hagis nenditakse, et tänavu püüdis Venemaa alates 27. veebruarist Krimmi enda kontrolli alla võtta, rikkudes sealjuures nii seal kui Ida-Ukrainas rängalt inimõiguste konventsiooni.\n"Alates märtsist hukkus Krimmi annekteerimise ja sellele järgnenud sündmuste tõttu Ukraina sõjaväelasi, eriteenistuste töötajaid ning tsiviilelanikkonda," tsiteerib hagiavaldust Venemaa infoportaal RBK, märkides, et tapmised olid süstemaatilised, nagu ka tsiviilelanike ebainimlik kohtlemine ja piinamine.\nUkraina kodanikud, kes ei soovinud kodakondsust vahetada ega ka Krimmist lahkuda, olid surve all.\nLb.ua osutab, et peaminister Arseni Jatsenjuk teatas äsja, et inimõiguste kohtu ja teiste kohtute, kuhu riik kavatseb pöörduda, otsused võimaldavad korvata triljonite grivnadeni ulatuvad kahjud, mida Ukraina on tänavu kandnud.\nNEWSRu.com tsiteerib riigiduuma ühe komitee esimeest Leonid Slutskit: "Pole välistatud, et inimõiguste kohus teeb diskrimineeriva ja juba ette kavandatud otsuse Ukraina kasuks."


K.Meti omanikud käivitavad vihmaussimulla äri ja ootavad läänlasi partneriteks | Virtsu\nK.Meti omanikud käivitavad vihmaussimulla äri ja ootavad läänlasi partneriteks\n12. mai 2014 Lääne Elu\nKui Lõuna-Läänemaa metalltoodete tehase K-Met osanikud mullu hakkasid mõtlema, kuidas kasutada oma tühjaks jäävaid tootmishooneid, tuldi Eestis ebatavalise äriplaani peale panna seal vihmaussid mulda tootma. Nüüd on nende eestvedamisel loodud Eesti Vihmaussikasvatajate ja Biohuumusetootjate Liit, seltsi on saadud vihmaussi- ja mullateadlased ja soov on vihmaussimulda tootma saada võimalikult palju ümbruskonna inimesi. Just neile on maikuus Virtsus tulemas tasuta õppepäev.\nVihmaussiäri plaanidest rääkis Läänlasele K.Meti aktsionär\nKuidas te vihmaussikomposti teema juurde olete sattunud?\nEks see ole pikk ja keeruline käik. Meelde on jäänud need elukad mulle 20-30 aastat tagasi loetud artiklist, et vist kusagil Jaava saarel kasvatavad talupojad vihmausse ja elatuvad sellest. Investeeringuks pole muud vaja, kui kingakarbitäis vihmausse ja hakka aga pihta omale karja kasvatama.\nOtsad jooksid kokku sellest, et tegelikult olen ma metallitöötlemisettevõtte K.Met aktsionär ja kuna meie ettevõttel on vajadus uute tootmishoonete järele, siis mõtlesime, mida teha vanadega. Möödunud talv tegime osaühingu, panime talle nimeks K.Compos OÜ. Tegevussuund oli otsida võimalusi kohaliku tooraine kasutamiseks. Ja mida meil seal siis muud on kui biomassi. Sattusime kokku ka vandeadvokaat Armand Reinmaaga, kes meie kandis Massus mõisa taastab ja tema oli komposti tootnud juba seitse aastat. Nii see mõte meil seal idanema hakkas.\nVõtsime esialgu asja rahulikult, kaalusime erinevaid võimalusi. Sügiseks olime kohalikud toorained läbi sõelunud ja tundus, et midagi väga lihtsalt käsitletavat seal siiski ei ole. Proovisime kõike – meremuda, adru ja muud.\nJa siis tulid uuesti päevakorda vihmaussid, millest mina olin juba varem rääkinud. Uurisime neid põhjalikult ja leidsime, et nendega ehk tasubki biomassi väärindada.\nIseenesest vihmaussid millest jutt käib, näevad välja nagu need, kes on maa sees, aga tööstuslikuks tootmiseks elukad on ikkagi tõuloomad, nagu on sead ja veisedki. Tõuvihmausside erisuseks on see, et nad sigivad oma paarkümmend korda kiiremini kui tavalised vihmaussid ja saavad endid nii palju juurde toota, et söövad ära kõik, mis kätte antakse.\nMis kompost sellest tuleb?\nÜks komposti eriliik. Oma olemuselt on need vihmaussid sõnnikuussid, ega nad vabas looduses ikka ei ela. Kõige rohkem maitseb neile veisesõnnik, aga teatud mööndustega võib neile sisse sööta ka linnu- või seasõnnikut või mistahes muud orgaanikat. Ongi üsna võimalik, et lisades veisesõnnikule 30 protsenti midagi muud, oleks meie kandist võimalik kasutada nii rannaadru kui ka luhaheina. Aga vihmausse tuleb uusi segusid sööma õpetada.\nÕpetamine käib nii, et kui söödaratsiooni vahetada, siis ussid, kes varem on teise toidu peal olnud, surevad ära. Muidu elab vihmauss väidetavalt 7-14 aastat, ise mõõtnud ei ole. Aga ta eripära on see, et süüa suudab ta seda, mida ta sünnihetkel on süüa saanud. Seedekulgla harjub sellega ära ja elu jooksul ta menüüd vahetada ei suuda. Aga kuna nad munevad iga kolme päeva tagant, siis järeltulev populatsioon on jälle võimeline seda uut toitu tarbima ja ilmselt looduses on ühe- ja teisesööjaid läbisegi. Kolme kuu pärast on nad jälle sigimisvõimelised.\nEt see ei oleks päris tühi jutt, siis veebruaris tõin siitsamast Haapsalust siinkandi tuntud vihmaussiisa Viktor Dulini käest ka mõne karbitäie omale koju. Elama on jäänud ja vist järgmine põlvkond juba tegutseb, sest nad on seal üsna noored ja neid on päris palju.\nKas tootmishoonetes tahate siis vihmausse kasvatada?\nSiin hakkavad mõtted juba vähehaaval muutuma. Kui suured kasvatajad meist endist saavad, praegu enam nii kindel ei ole, kuigi oma proovipartii paneme suvel kindlasti kasvama. Rohkem on läinud mõte meil turunduse peale. Eeldatavasti hakkab neis tootmishoonetes toimuma toodangu pakendamine, mullasegude tootmine, et ussisõnnikut, vermikomposti, biohuumust – mitu nime tal, et seda väärindada tehes spetsiifilisi tooteid ühe ja teise põllumajandusliku tegevuse tarbeks.\nEsialgu on see kõik veel puhtalt teoreetiline, aga kuna me EASist juba saime alustava ettevõtte toetust, siis see juba kohustab vähemasti sel suvel äriplaani järgi tegutsema hakata.\nVirtsus tuleb 26. mail vihmaussikasvatamise tasuta õppepäev, kuhu on oodatud kõik huvilised. Tahate, et vihmaussikasvatajaid oleks teie kandis võimalikult palju.\nKust koolituse mõte tuli?\nSee oli loogiline rada, et põhirõhk oleks rahvaettevõtluse poolel. K.Meti seltskond on vastutustundliku mõttelaadiga. Tegeleme Virtsus külaseltsi kaudu elukeskkonna kujundamise ja loomisega. Me oleme arvamusel, et ettevõte ei saa elukeskkonnast ainult võtta. Peab ka midagi tagasi andma ja see ei saa olla pelgalt maksude maksmine. Räägitakse küll palju rahust ja vaikusest maal, aga ega see ära ei elata. Tööd ja leiba on ka sinna kõrvale vaja. Sellepärast me seda elukeskkonda ka kõrvalt arendada püüame, et meie ümber oleks elu jätkusuutlik.\nTeine põhjus on puhtalt äriline. Võib paralleeli tuua, et kui seakasvatusest poleks Eestis keegi midagi kuulnud ja üks teeb kusagile nurka ühe farmi, ega tal eriti edukalt ei läheks. Seakasvatus on seepärast edukas, et sellega tegelevad väga paljud ja väga laialdasel maa-alal. Ei kujuta ju ka ette, et kogu vajaminev sealiha ühes farmis toodetaks. Sama on ka vihmaussidega, et ei ole ju mõtet seda toorainet kusagilt kaugelt kokku vedada, vaid ikkagi tegutseda rahvaettevõttena, paljudele tööd ja tegevust andes.\nKas te mõtlete, et ümbruskaudne rahvas kasvataks ise vihmausse ja tooks teile pakendamiseks valmistoodangut või ootate te neilt vihmaussidele sööki, toorainet?\nMe loodame ikka seda vihmausside toodangut kokku osta.\nKui suur huvi kohapeal on?\nPole jõudnud palju reklaami teha ja kuna alustasime alles sügisel, siis on asi üsna noor. Aga need, kellega rääkinud oleme, on suhtunud positiivselt, et tööd ja tegevust pakume. On küll toodud ka paralleele varasemaga, kui on püütud üht või teist juurutada, aga pingutused on liiva jooksnud. Astelpaju on toodud näiteks, reklaamiti suure kisa ja käraga, aga ei tulnud midagi. Aga peab ju proovima. Kuni proovinud pole, ei tea. Võib-olla meil õnnestub.\nKust te vihmaussid hangite?\nSiinsamas Haapsalus Viktor Dulin müüb, aga tema müüb väikses koguses. Suure tööstuse vajadusi sellega ei rahulda. Meie lähedal Paatsalus on Veiko Albergi firma Ökomuld, kes oleks võimeline kohe suurtootmise jaoks komplekti müüma. Temaga on meil head suhted. Lätist saaks ka.\nMiks teil seda pika nimega MTÜ-d vaja oli?\nMTÜ nimi on Eesti Vihmaussikasvatajate ja Biohuumusetootjate Liit. Nimi on seepärast lohisev, et Armand Reinmaa juristina vaatas maailmapraktikat ja leidis, et nii oleks otstarbekas nimetada, kuna ka mujal on nii. Ja meil on plaan toodang piiri taha eksportida.\nKa põhielatuskohal K.Metis oleme ju tublid eksportijad olnud ja mingi kogemus meil on. Seepärast arvestasime kohe rahvusvaheliste vajadustega.\nOtseseks eeskujuks on lätlaste sarnane organisatsioon, kellega oleme ühendust võtnud ja kust mõne aja pärast tuli telefonikõne, et meil on tootjaid küll, mis teie nüüd sellega jamama hakkate. Hakake parem müüma! Lätis ongi müügi ja turustuse pool jäänud tahaplaanile.\nLätis olevat alustajaid olnud viiesaja ligi, nüüd on paarisaja ringis jäänud. Aga see on ju päris palju. Paralleele tõmmates mahuks Eestisse oma sada tootjat küll. Praegu on tõsiselt võetav ainult Veiko Alberg, mõned kodukasvatajad ja väikesed tegijad veel. Püüaksime seda muuta, et neid juurde tuleks.\nMTÜ sai sellepärast loodud, et kohe sai selgeks, et vajadused, mis selle alaga kaasnevad, väljuvad ühe äriettevõtte eesmärkidest ja tegevusraamidest. Ei pea ja ei saagi ju üks äriettevõte sellist ühiskondlikku tegevust väga teha.\nOleme kohe algusest väga suurt rõhku pannud teaduspõhisusele, oleme otsinud üles Eesti selle ala asjatundjad, teinud kokkulepped ja saanud nõusolekud saada ussindusele veenev teaduspõhi taha. Just võtsid ühendust kaks daami Tallinnast, kes oleksid huvitatud ühiskondliku poolega tegelema. Üks neist on ka mullateadlane olnud. Tasapisi hakkab seltskonda kogunema. Praegu on meid seltsis seitse inimest – üksainuke tootja ja teised niiöelda teoreetikud.\nTeadlasi on seal praegu Mari Ivask, TTÜ mullabioloogia labori juhataja ja kõige kauem vihmausse uurinud Eesti teadlane.\nTeaduse poole pealt on valdkonnad maaülikooli ja TTÜ vahel ära jaotatud. Loomse poolega tegeleb Tartu kolledž ja saadusega on nõus tegelema maaülikool eesotsas professor Alar Astoveriga, kes on juba pannud esimesed seemned katsesegudesse idanema, et sügiseks juba oleks mingeid tulemusi. Aga jah, kuna sellega Eestis tegeldud ei ole, siis tööpõld on lai.\nSee konkreetne koolitus ei piirdu Virtsu üritusega, vaid jõuab ka Tartusse ja Tallinnasse.\nJah. Koolitus oli plaanitud juba varakevadesse, aga rahastamisotsus võttis PRIAs nii kaua aega, et muutsime oma plaani. Ühe osa, esmase vihmaussikasvatamise koolituse jõuame nüüd 26. mail ära teha, kuhu Tartu kolledži rahvas, tootja Veiko Alberg ja Viktor Dulin tulevad rääkima.\nKiirustame esimese koolitusega seeärast, et vihmaussidega on kasulik kevadel alustada. Suvel on neil siin sooja ja sügiseks on elujõuline populatsioon olemas, kelle paned siis talveunne. Katad kinni ja jäävad magama. Kevadel võtad soojustuse pealt ära ja hakkavad jälle tööle. Uue plaani järgi on ülejäänud kolm neljandikku koolitusest septembrist.\nTehnoloogiliselt tuleb see biomass, mida ussid söövad, kuigipalju enne ära komposteerida. Päris toorest sõnnikut nad ei söö. Seepärast on ka kompostikoolitus, mida maaülikool teise etapina korraldab, väga sobiv. Muud orgaanikat võib lisada 30 protsenti. Veisesõnnikut meil on, just lihaveiste sõnnik on kõige rohkem kasutamata, kasvatajad ei oska sellega midagi peale hakata. Kui selle hulka segada muud käepärast ja tootmine korralikult käima läheb, siis saaks ju korraliku ettevõtte.\nMis võiks toodangu maht tulevikus olla?\nLoodame, et hakkab tekkima tuhandeid tonne. Alla selle ei ole pikki plaane mõtet teha.\nMujalt pole jõudnud veel uurida, aga Soomes tegime EASi toel turu-uuringu ja kasvumuldade turg on seal suurusjärgus poolteist miljonit tonni. See on sihtgrupp, millele me paremat asendust saaksime pakkuda.\nRõhuda tuleb kvaliteedile. Eks vihmaussimuld on kallim. Esialgu ka seepärast, et kui toota vähe, siis lähebki kallimaks. Kui mahtu kasvatada, siis läheb ka tootmine odavamaks ja muutub toode konkurentsivõimelisemaks. Aga turu sissesöötmine kindlasti kerge olema ei saa.\nVähesed teavad seda, aga kõigi biohuumusetootjate kauguses terendav unistus on naftašeigid, kes pannes kolmandiku biohuumust liiva sisse saavad sellest korraliku mulla. Sinna tuleb mulda laevadega viia, aga ka väiksemad laevad võtavad peale paar tuhat tonni, nii et võib tootmismahtusid ette kujutada, mida hoolsa turunduse korral oleks vaja.\nKindlasti skeptikud ütlevad, et jälle mingi jama. Mina nii ei arva, ikka tuleb proovida. Kõige hullem, mis saab juhtuda, on see, et ei saa hakkama. Aga kui me ei alusta, siis on ju seis täpselt sama.


Burnsi õhtusöögid on pealtnäha hästi sarnased - neil on kindel etikett ja ülesehitus. Ometi on iga pidu eriline. Seekord kulges kõik nagu hästilavastatud etendus - tseremooniameistri osas Kalle Talvi ja kulinaarse väepealiku ning salanõuniku rollis Heli Hahndorf. Burns, toit, viski, toostid, keilitantsud, laulmine, vahepeal järjest, siis natuke segi-läbi, üks vahepeal äraunustatud toost veel kõige lõpuks.\nÕhtu kulgemisel hoidis valvsat silma peal Eike Urke Eesti Šoti Kultuuriseltsist, viskisid tutvustasid Robert Sulumäe ja Priit Vaht Tridensist ning šoti torupilli, viiuli ja lõõtsaga esinesid Arvo Haasma ning Jaagup Kippar.\nHeli ja Kalle esitlevad haggist\nBurnsi ood haggisele Maidu ettekandes\nÕhtu tähte püüdmas :)\nHaggis, mille vaste meie köögis on täidetud magu, on midagi erilist. See pole pelgalt toit, vaid pigem sümbol, see on märk, millega oskavad kõik üle maailma Šotimaad seostada. See on šotlaste must leib. Burnsi ood haggisele pole mitte kaunis luulevorm, vaid kiidulaul ühele isepäisele maale. Seekord siis puhtas eesti keeles Mait Tringi esituses. Haggise laudakandmine on taas kindla ülesehitusega rituaal, kus kokk näitab kõigile lauasolijatele haggist ja talle sekundeerib viskikandja. Taustaks kuuleme šoti torupillihelisid. Teatud kindlal real haarab see, kelle ülesandeks on haggis lahti lõigata, noa, suskab selle makku ning lõikab selle lahti. Kartuli- ja kaalikapuder ning ohtralt viskit!\nKoos Robertiga viskikoolis\nÕhtu jooksul tutvustatud viskid\nMnjaa, kas peale viski on üldse midagi veel? Mingit üht jooki või mistahes muud asja mekkides on kõik raudpolt kindlad, milline on parim. Kui aga esitletakse kuut suurepärast The Famouse Grouse, Glendronachi, Benriachi ja Clan Murray viskit järjest, tekib tõeline võistlus ning senised kuningad ei pruugi jääda enam troonile. Muide, Glendronachi 12. aastane viski oli see, mis puudutas mu meeli vast kõige enam. Ehk sellesama koolitatud vanamoelisuse pärast, mis olevat talle sisse kodeeritud :).\nRaskekahurvägi nii saarelt kui mandrilt jälgis iga sammu :)\nEdasi läks juba tantsimiseks. Lauad kanti välja, toolid lükati kokku ning läkski lahti. Eike vääramatu jõud vedas rahvamassi kaheksani lugema ja galopeerima. Ja nagu eestlastel, eriti hiidlastel, ikka, algul ei saa vedama, pärast ei saa pidama. Nii et kui järg jõudis ühislauluni, mis peaks kuulutama õhtusöögi lõppu, ei tähendanud see sugugi veel kojuminekut.\nPidu lõpeb aga alati üheskoos "Auld Lang Syne" laulmisega. Heldur Karmo on loonud sellele laulule, mida nimetatakse ka Šotimaa kingituseks tervele maailmale, imekaunid eestikeelsed sõnad, "Küünlavalguse valss" on ju kõigile tuntud.\nMõned paraadpildid ka, Malle ja Mait olid selleks ajaks juba Hiiumaa koju läinud :) Elke soovitas hankida Eesti tartanikangast, kui selle kandmiseks peaks veel juhust tulema.\nSellegipoolest saab iga pidu kord otsa. Proovides avada veski välisust, viib pöörane tuisk selle peaaegu käest ning autosse ronides on juhil vaid üks meeleheitlik küsimus: "Kus tee on???". Sügavas öös lõpuks maanteele jõudnud autos, mille spidomeeter on jõudnud just 40-ni, kostab tagapingilt röögatus "Ära kihuta!".\nSiiski, pärast tasast veeremist ehk pool tunnikest hiljem, on nii mõnus süüdata Kärdla veeres Roose linnamaja kaminas tuli, keerata varbad sooja teki sisse ning heietada maailmarevolutsiooni seisukohalt täiesti tähtsusetuid jutte. Hommikul on välisukse taga hang, Jaanika kahlab läbi lume poodi omleti jaoks munade järele ning mõni tund hiljem on kahjugi lahkuda. Järgmisel aastal tulevat see pidu taas Hiiumaal, eks näe, kas šoti toidud pööratakse hiiu võtmesse või kuis.\nSiin sõprusele tervist joon,\n/Auld Lang Syne, tõlge E.Kumar/


Igavikust Juhitud TV - Cloud Library\nKodu - TV - Igavikust Juhitud TV\nVoog Igavikust Juhitud TV\nKäivita 1. osa (305 MB)\nKäivita 2. osa (210 MB)\nKäivita 3. osa (312 MB)\nKäivita 4. osa (309 MB)\nKäivita 5. osa (300 MB)\nKäivita 6. osa (301 MB)\nElu maa peal on vaid aur, ometi paljud meist elavad nii, nagu sealpool ei oleks enam midagi. Aga see, kuidas me elame, määrab ära selle, kuidas me veedame igaviku. Pühakiri ütleb, et kristlasi ootavad ees erinevad tasumäärad – alates kõige inimese poolt saavutatu ära põlemisest kohtutules kuni valitsemiseni koos Kristusega.\nVõttes aluseks 2 Korintlastele 5:9-11 põhimõtted, tuletab John Bevere meile meelde, et kõik kristlased seisavad ükskord Kristuse ees ja saavad palgaks selle, mille nad maises elus ära teenisid. Paljudele meist saab osaks vapustav tõdemus, et valdav osa meie eluajast kulus sellele, millel ei ole igavikulise tasu saamiseks kaalu.\nKuidas siis elada tähendusrikast elu? Raamatus «Igavikust Juhitud» õpid sa avastama oma kutsumist ja rohkendama sulle Jumala poolt antut. Kui sa omandad igavikulise väljavaate, saad väe teha seda, mis jääb püsima.


Ani Difranco on ennast sageli nimetanud "väikeseks folksingeriks". Ehkki tema muusika juured võivad alguse saada rahvapärasest akustilisest kitarrist, on tema laulud loova segu läbimõeldud laulusõnast, kaunist vokaalist ja andekast muusikast.\nNew Yorgis Buffalos sündinud Ani hakkas juba varases nooruses kitarri mängima ja oma laule kirjutama. Teismelisena kolis ta New Yorki, et jätkata oma muusikaga ja asus mängima linna klubides. 1989. aastal asutas ta oma plaadifirma ja 1990. aastal andis välja oma esimese albumi Ani Difranco . Pidev ringreis ja suusõnalised aitasid tal üles ehitada fännide leegioni. Feministlike ideaalide, avatud seksuaalsuse ning poliitiliste ja sotsiaalsete probleemide toetamise tõttu on temast saanud oma põlvkonna pressiesindaja.\nOma karjääri jooksul on Ani välja andnud üle 40 albumi ja uurinud paljusid muusikažanre. Tema bänd on aastatega muutunud, kuna ta on oma lauludesse lisanud räpi, džässi ja kõnesõna elemente.\nAllpool esitatud loetelu võib olla sissejuhatus Ani Difranco muusikasse. Enamik neist lauludest on pärit tema karjääri varasemast osast ja neid võiks pidada "klassikalisteks" lauludeks. Olen pannud need kronoloogilisse järjekorda, kuid paljud tema laulud ilmuvad mitmel albumil.\n"Fire Door" tema esimeselt albumilt, Ani Difranco\nSee on lihtne armastuslaul, kuid näitab Ani hääle ja laulukirjutamise ilu. Ehkki see ilmus esmakordselt tema albumist Ani Difranco 1990. aastal, ilmub minu lemmikversioon tema live-albumilt Living In Clip .\n"Mõlemad käed" Ani Difrancolt\nVeel üks suurepärane armastuslaul Ani debüütalbumilt. Eelistan siiski live-versiooni, mis ilmus tema episoodis „ Rohkem rõõmu, vähem häbi“ .\n"Ootama" filmist Mitte nii pehme\nTema teiselt albumilt " Not Nii Soft " "ette näha" on klassikaline Ani laul iseseisvumisest ja suhete usaldamatusest. Laulul Living In Clip on veel üks suurepärane live-versioon, kus esinevad Sara Lee bassil ja Andy Stochansky trummidel.\n"Sisse või välja" ebatäiuslikult\n"Sisse või välja" on tõenäoliselt Ani üks tuntumaid ja armastatumaid laule. Seksuaalsuse kohta võib öelda, et laul ilmub esmakordselt tema kolmandal albumil Imperfectly, kuid see on lisatud Living in Clipi ja paljude tema ametlike alglaadimiste hulka.\n"Puudutamatu nägu" firmalt Dilate\n"Puudutamatu nägu" ilmus Ani seitsmendal albumil Dilate 1996. aastal. Laul vastutustundetust armastusest kõlas nelja tähesõnaga, sest ainult Ani suudab seda edastada. See laul ilmus ka lehel Living in Clip ja Ani esitas seda laulu sageli koos Greg Browniga, kui nad kaks tuuritasid 1998. aastal.\n"Kruus" filmist Living in Clip\nEnamik meist on tuttav Bruce Springsteeni looga "Thunder Road", kus meessoost peategelane korjab üles oma tüdruksõbra Mary ja nad sõidavad koos maha. Olen alati mõelnud, et "Kruus" võiks olla laul sellest, mis Maarja peast läbi saab, kui tema poiss selle kavaga üles ilmub. Esmakordselt otseülekandes Living in Clip ilmus 1997. aastal, selle stuudioversioon lisati ka 1998. aasta Little Plastic Castles'i .\n"Kaks väikest tüdrukut" väikestest plastlossidest\n"Kaks väikest tüdrukut" on lugu kahest Õuna uustulnukast, kes loovad suhte ja püüavad üksteist kaitsta armastuse ohtude eest. 1998. aastal välja lastud väikestes plastmassist lossides on see Ani otsesaadetel alati meelelahutuslik.\n"Swandive" väikestest plastlossidest\n"Swandive" on geniaalne laul - osa armastuslugu, osa iseseisvuse avaldust. Laulusõnad näitavad Ani laulukirjutamist parimal moel, nutika sõnamängu ning imelise huumori ja iroonia puudutusega. Ehkki lugu anti esmakordselt välja Little Plastic Castles'is 1998. aastal, on olemas suurepärane live-versioon 2002. aasta albumilt So Much Shouting, So Much Laugh .\n"Vihane enam" üles, üles, üles, üles, üles, üles\n"Angry Anymore" näitab Ani kui küpsemat laulukirjutajat, kes mõtiskleb enda suhte üle ja võrdleb seda käitumisega, mida ta nägi oma vanemate abielus. Laul ilmus Ani üheksandal stuudioalbumil Üles, Üles, Üles, Üles, Üles, Üles 1999. aastal.\n"Slide" filmist Evolve\n2002. aasta Evolve esines laiendatud bänd sarvede ja klaviatuuridega. See bänd aitas mu ühe lemmiklaulu "Slide" jazziliku tunde esile tuua. Jälle on ekraanil Ani tugev laulukirjutamine, ilus hääl ja huumor.\nKuna ma ei suutnud nimekirja piirduda ainult 10 looga, siis siin on veel mõned lemmikud:\n"4. juuli" filmist Puddle Dive\n"32 maitset" filmist " Mitte ilus tüdruk"\n"Häll ja kõik" filmist " Nii palju karjumist, nii palju naeru"\nKnuckle Downi "Kivide õppimine"\nLisateavet Ani Difranco ja tema muusika kohta leiate mu teisest artiklist: 10 asja, mida te ei tohiks laulja-laulukirjutaja Ani Difranco kohta teada, või külastage tema veebisaiti aadressil www.righteousbabe.com. Sealt leiate teavet tema muusika, tuuri kuupäevade ja viimaste uudiste kohta.\nSilte: religioon-filosoofia kirjandus kunst\nIntervjuu Kanada laulja / laulukirjutaja Dave Quanburyga\nKuulsad Fenderi telesaatejuhid: George Harrison vs Merle Haggard\nMartin D-15M arvustus: aktuaalne kitarr, mis on kõik mahagonist Dreadnought\nParimad Motley Crue albumid, mis järjestati esimesest halvimani\nSissejuhatus Leonard Cohenisse: 10 olulist laulu\nPole tulevikku! 10 nihilistlikku laulu: Apokalüpsise esitusloend\nKuidas "Talentless" räppar Pitbull nii palju edu saavutas\nTeie kui muusiku väärtustamise mõistmise tähtsus\nIntervjuu Kanada elektroonilise muusiku ja helilooja Pierre Laurendeau'ga\nParim epiphone Les Pauls algajatele\nImproviseerige lahedaid R&B akorde klaverile\n15 parimat raskerokibändi Šveitsist: Alpi heli- ja raevu hiiglased\n10 ansamblit 70ndatest, mis selle peaaegu valmis said\nVaikne öö ": sõrmede stiilis kitarri paigutus tabulatuuris, standardmärge ja heli\n4 nõuannet uskumatu kitarri tooni saavutamiseks kohe!\nParimad Lõuna-Aafrika muusikud\n70 populaarseima J-popi 70-ndate ja 80-ndate naissoost iidolid\nSynthwave'i albumi arvustus: "Teenage Daydream," Net Terminal Gene\n© Johnny team 2021 10 parimat lemmikklassika Ani Difranco laulu - https://stylisholidays.info


"Ema ja isamaa on rohkem väärt kui taevariik". See fraas tähistab kõige paremini ühte maailma kuulsaimat rahvust, kes kuulub Aasia mandrile. Gangesi tasandiku ja Himaalaja mäestiku ristumisel ning ennekõike maailma kõige kaunimate maastike pärandi osas on Nepal täna meie minijuhendi vaieldamatu täht.\nMiks kolida väikesesse riiki ja kui tahame olla lääne kultuurist nii kaugel? Kas seal on parem elada? Milliseid dokumente on sellesse riiki sisenemiseks vaja? Vastame kõigile neile küsimustele varsti! Realigros tahame alati pakkuda teile seda võidutöö alternatiivi, mida te poleks kunagi varem kaalunud.\nTäna on päeva meeleolu järgmine: Nepaali kinnisvara ostmine!\nKuidas? Kas soovite rohkem teada saada? Noh, tehke endale mugavaks, oleme valmis alustama!\nAlustame põhitõdedest, analüüsides üksikasjalikult, millised on kohustuslikud reisidokumendid, et Nepalis pääseda juurde. Pass ja viisa on peamised dokumendid, mis võimaldavad sellel maal piiri ületada. Me mäletame seda:\n• on oluline, et passi kehtivusaeg riiki sisenemisel oleks vähemalt kuus kuud. Lisaks peab passil olema vähemalt üks tühi leht kahe templi kinnitamiseks (üks riiki sisenemiseks ja teine riigist lahkumiseks).\n• Nepali sisenemiseks on vaja ka viisat, mille saab otse lennujaama saabudes (Katmandus). . Viisa on oma riigis viibimise ajaga otseselt proportsionaalne (15 päeva jooksul maksab see 25 USA dollarit; 30-päevane viisa maksab 40 USA dollarit).\nPärast administratiivse takistuse ületamist proovime süveneda oma mini-juhendisse.\nKui suur on Nepali elukallidus? Sellele küsimusele, mis on kolimiskoha valimisel sageli väga diskrimineeriv, vastuseks otsustasime lisada väikese nimekirja sellele rahvale iseloomulikust kauba- ja teenustekorvist koos suhteliste hindadega. Tuletame meelde, et ametlik valuuta on Nepali ruupia (1 Nepali ruupia vastab 0,0079 eurole).\nToitlustus, majandusrestoran 250.00 N ₨\nToitlustus kahele inimesele, keskmine restoran, kolm kursust 1.150,00 N ₨\nMenüü McDonaldsist (või samaväärsest menüüst) 700.00 N ₨\nRahvuslik õlu (0,5L eelnõul) 300.00 N ₨\nPiim (tavaline), (1 L) 77,22 N ₨\nVärske valge leiva (500 g) lisamine 54,74 N ₨\nRiis (valge), (1 kg) 90,08 N ₨\nMunad (tavalised) (12) 163,02 N ₨\nKohalik juust (1 kg) 807,93 N ₨\nKana rind (kondita, nahata), (1 kg) 428,70 N ₨\nÜhesuunapilet (kohalik transport) 20.00 N ₨\nKuu tellimus (täishind) 900.00 N ₨\nBasic (elekter, küte, kliimaseade, vesi, prügi)\nkorteri jaoks suurusega 85m 2 3 287,31 N ₨\nJa viimane, kuid mitte vähem tähtis, ei saa mainimata jätta ka meie sektorit: kinnisvarasektor! Milline on Nepali kinnisvara ostmise hind?\nKesklinnas asuva korteri (1 magamistoaga) kuu üürimisel (võttes arvesse pealinna) vastab see näitaja 16 933,96 N ₨ kuus. Vastasel juhul alustame müügilepingu sõlmimisel 78,462,89 N ₨ ruutmeetri kohta.\nMis öelda, loodame, et meie minijuhend oli kasulik. Peame teile lihtsalt head reisi soovima!


Kultuuriaasta – episoodiline mälu\nCategory Archives: Kultuuriaasta\nKultuuriaasta hiline algus\nPosted on 8. veebr. 2021 by Eva-Liisa\nUskumatu, aga tänavu algas mu kultuuriaasta alles 6. veebruaril.\nJaanuari esimeses pooles suurt midagi ei toimunud ning hoidsin ise ka pigem koduseinte vahele. Seejärel jäin haigeks ning kultuuriaasta algaski koduseinte vahel virtuaalselt DocPointi filme vaadates. Mine tea, filmifestivalide kolimine veebiavarustesse annab mulle ehk hoopis rohkem võimalusi erinevatel festivalidel filme vaadata kui seni. Näiteks mullu “osalesin” esimest korda HÕFFil just koduses tugitoolis.\nDocPointi kavast jõudsin ära vaadata vaid kaks filmi, kuid see-eest oli hea valik. Esimesena vaatasin Suurbritannia režissööri Marc Isaacsi filmi “Režissööri kodu”. Film pani mind mõtlema, kuidas on võimalik, et sellised olukorrad ühe päeva jooksul juhtuvad. Filmi lõpp aga viskas õhku küsimuse ja kahtluse, kui palju sellest näilisest tõelisusest on tõeline ja kui palju lavastatud. Nii et mine võta kinni, mis dokumentaalfilmide puhul on päris ja mis mitte.\nTeine film, Hollandi režissööri Sandra Beerendsi film “Nad kutsusid mind Babuks” haakus pisut esimese filmiga. Et mis on algmaterjal ja mis on seatud nii, et näiks osana algmaterjalist. Vanadest filmikaadritest oli moodustatud fantastiline seotud jada ning mina-jutustaja olgugi et fiktiivne lugu põimis kõik täiuslikuks tervikuks. Väga kaasahaarav vaatamine.\nMillal järgmine filmifestival toimub?\nPosted in Filmielamus, Kultuuriaasta\tLeave a comment


Swedbank kahtlustab pangakaartide kopeerimist - ITuudised\nSwedbank kahtlustab pangakaartide kopeerimist\nTäna said paljud Swedbanki kliendid sms-teate, kus palutakse pangakaardi paroole muuta. Teate põhjuseks on panga kahtlus, et kaarte on kopeeritud.\n"Me kahtlustame pangakaartide kopeerimist. Kus ja kui paljude klientide andmeid võidi kopeerida, meie ise öelda kahjuks ei saa, kuna oleme teinud juhtunu kohta avalduse politseile," vastas panga pressiesindaja Mart Siilivask Äripäeva järelpärimisele.\nSiilivask lisas, et õnneks pole tegu massilise kopeerimisega ja praegustel andmetel pole ükski klient saanud ka rahalist kahju.\n"Parim võimalus kliendil end selliste juhtumite eest kaitsta on vahetada perioodiliselt kaardi PIN koodi ning olla tähelepanelik sularaha automaadist väljavõtmisel ning ka kaardiga maksmisel, informeerides kahtlastest asjaoludest koheselt panka," ütles Siilivask.


Sünteetiline Nahk Mureneb » Kuidas Õigesti Reageerida - 2019 | Nõuande viisard\nPõhiline Nõuande viisardSünteetilised nahad murenevad, muutuvad rabedaks ja helbed\nMantel muutub aja jooksul raskeks\nKasutage aluskonstruktsioonina ja tihendina\nKahjuks ei saa olla ühtegi teist tõsist kohtuotsust, sest murenev kunstlik nahk ei ole salvestatav. Pind on valmistatud plastifikaatorist. Need koostisosad pääsevad aja jooksul välja, põhjustades plastikust tagasi algse, plaaditaolise konsistentsi. Tihendamine võib protsessi edasi lükata.\nSünteetiline nahk koosneb tavaliselt tekstiilmaterjalist aluskihist, millele kantakse polüvinüülkloriidi (PVC) või polüuretaani (PU) kattekiht. Need plastid on algseisundis tugevad. Valuvõimelisus ja elastsus saadakse keemiliste pehmendavate ainetega. Need ained pääsevad aja jooksul enam-vähem kiiresti ja piiravad nende säilivusaega ja eluiga.\nKui teatud kogus plastifikaatorit on põgenenud, muutub pealispinnaks habras. Mida madalam on pinna pinged, seda kiiremini hakkab kunstlik nahk murenema. See on kõva pealmise kihi purustamine. Sõltuvalt elastsuse võrdlusvormist ja intensiivsusest võib hõõrdumine toimuda samal ajal või lühikese aja jooksul.\nKui hõõrdumine või murenemine on juba alanud, ei saa enam nahast imitatsioonist diivanit kanda. Võimalik on uus kate, mis on liimitud üle kogu pinna ja katab olemasolevad pinnad ning kasutab tugipinnana. See võib olla tark ja sobivate materjalidega, et vältida diivanil lõplikku lahustumist.\nKunstnahast diivanite hooldamine võib aeglustada plastifikaatorite lendumist. Spetsiaalsed hermeetikud katavad pinna õhukindla kilega ja väldivad selle väljumist teatud aja jooksul.\nIndividuaalsed murdepinnad, mis viivad nõrkadele servadele, on fikseeritud tehisnahaga või liimidega. Kui diivanit kasutatakse seejärel ainult visata, võib lagunemist edasi lükata. Pärast murenemise algust on tulevaste kasutusperioodide pikkus üle ühe aasta võimalik ainult erandjuhtudel.\nKui teie kunstnahk on murenev, peate viivitamatult tegutsema, eriti kui lapsed või lemmikloomad elavad teie leibkonnas. "Bröckel" on valmistatud plastikust ja vastab inhaleeritavatele või suu kaudu imenduvatele osakestele, mis vastavad plastpudelite ja ostukottide osakestele.


«Esimene samm liitumiseks on ümbruskonnas kontaktide kogumine,» kirjeldas MTÜ Eesti Naabrivalve tegevjuht Marek Väljari naabrivalveliikmeks saamist. Kontaktide kogumisega õpivad elanikud üksteist tundma ning vahet tegema, kes on kohalik ja kes ei ole.\n«Kui inimesed tunnevad üksteist, kui nad omavahel suhtlevad, siis kasvab ka usaldus,» sõnas Väljari. «Ja kui sa naabrit usaldad, siis sotsiaalse lävimise käigus hakkab selle piirkonna turvalisus kasvama.»\nKui kontaktid kokku korjatud ning kogukonnas liitumissoov olemas, tuleb pöörduda MTÜ Eesti Naabrivalve poole, mis valmistab lepingu ette. Leping sõlmitakse nelja osapoole vahel – politsei, kohaliku omavalitsuse, naabrivalve ühingu ja naabrivalve piirkonna vahel. «See on selline võrgustikupõhine,» märkis Väljari.\nVõrgustikupõhisus on Väljari sõnul välja arenenud 1970ndatel Ameerika Ühendriikides, kus politsei leidis, et nemad üksi ei suuda ennetusega tegeleda, sest see on lihtsalt väga kallis. Tehti selgeks, et turvalisus on vaja üles ehitada ennetuspõhiselt, ning selleks et see tõhus oleks, on vaja kaasata kogu võrgustik koostöö tegemiseks. Lühidalt – et vargusi ennetada, on vaja ka elanike abi.\n«Praegu on meie sõnum see, et keskkond tuleb muuta nii turvaliseks, et varastada oleks võimalikult keerukas ja tülikas,» sõnas EestiNaabrivalve tegevjuht ja lisas, et kahjuks ei saa ühtegi keskkonda muuta täiesti turvaliseks.\nNaabrivalve alla kuuluvate majapidamiste hulk ei ole Eestis piiratud, kõige väiksem piirkond on kolme majapidamisega. «Taanlased on enda soovitustes välja toonud, et piirkonnas võiks olla vähemasti 15 majapidamist,» ütles Väljari. Teise näitena tõi ta välja Uuesalu küla, kus on naabrivalvega liitunud 111 majapidamist.\nNaabrivalvega liitunud piirkonnas peetakse koosolekuid, kus jagatakse infot ja inimesed saavad erinevaid teemasid arutada. Riskid olenevad palju ka piirkonna asukohast.\n«Piirkonnad saavad kaardi, millest lähtuvalt oskavad riske hinnata,» selgitas mees. «On erinevad riskid. Näiteks tuleohutusest tingitud risk põllu ääres asuva küla puhul. Tallinna-Tartu maantee ääres elavatel inimestel on liiklusriskid.» Riskid ja ohud märgitakse kaardile ja jagatakse koos elanike kontaktidega naabrivalve piirkonna liikmetele.\nRae valla Uuesalu küla Kitse-Kopra naabrivalve sektori vanema Veronika Isbergi sõnul on kontaktidega infolehest tohutult kasu. «Kuinaabrivalvega liitub uus pere, siis me uuendame seda infolehte,» sõnas naine. «Või kui mõni vahetab autot või telefoni numbrit.» Peale tavapärase infolehe on Uuesalu külaelanikel ka e-kirjade list, kus infot jagatakse.\nIsbergile meenub mõne aasta tagune juhtum, kui uste taga käisid võõrad mehed, kes soovisid mobiiltelefoni laadida. Selleks ajaks, kui nad esimese tänava lõppu jõudsid, teadis juba terve küla, et sellised inimesed ukse taha võivad ilmuda.\nNaabrivalve tihe koostöö politseiga on muutnud ka politsei inimestele lähedasemaks. «Kui tavaline reaktsioon politseiautot nähes on, et mis juhtus, siis praegu on suhtumine muutunud,» sõnas Isberg. «Oleme pidanud kohtumisi ja on tunda, et tegemist on siiski koostööpartneriga.»\nAnonüümsuse kadumine on naise sõnul suuresti turvalisusele kaasa aidanud. «Meil on olemas üksteise kontaktid ja iga kell saame helistada, kui näeme, et kellelgi on näiteks aken lahti jäänud. Või küsida, et kas sul on täna külalisi oodata, ma näen, et keegi kondab su aia juures,» sõnas sektori juht.\nIsbergi sõnul on oluline, et naabrivalve puhul ei jääks kõlama, justkui oleks tegemist naabrite jälgimisega. «Me oskame lihtsalt tähele panna ja kui on midagi sellist, mis ei sobi, siis anname teada,» sõnas naine ja lisas, et see kõik on vaid tunde küsimus.\nVäljarile meenus aastatetagune juhtum Aruvallas, kus üks vanem mees oli päeva ajal aknast välja vaadanud ja näinud, kuidas naabrimehe hoovi sõitis suur kaubik, millest väljunud mehed hakkasid naabrimehe põllumajandustehnikat peale tõstma. Mees mõtles, et huvitav, et naabrimees pole sõnagi lausunud, et oleks kellelegi oma tehnika maha müünud või lubanud.\n«Helistas siis igaks juhuks naabrimehele, kes oli parasjagu tööl, et kuhu sa need masinad viid. Naabrimees ütles, et ei vii kuhugi,» rääkis Väljari.\n«Siis selguski, et vargad sõitsid päeval hoovi peale ja hakkasid seal asju välja tõstma ja kui naabrimees ei oleks reageerinud, siis olekski teine enda tehnikast ilma jäänud.»\nVäljari sõnul toimib naabrivalve kolme märksõna baasil – hooli, märka, reageeri. Kuigi ka korterelamu elanikud võivad üksteist nime- ja nägupidi tunda, ei pruugi nad osata tähele panna halbade kavatsustega inimesi või puuduvad neil enamasti teiste elanike kontaktid, et õnnetusest kiiresti korteriomanikule märku anda.\nSamuti eristab tavalist naabruskonda naabrivalve piirkonnast oranžnaabrivalve silt. «See annab identiteedi ja paneb ka elanikke iga päev turvalisuse küsimusele mõtlema,» ütles mees. «Tähtis ongi just see, et sa oskasid seda võõrast märgata.»\nVäljari lisas, et enamik vargusi pannakse toime hetke ajel. «Nähakse võimalust ja kasutatakse see ära. Korteriühistute puhul on samamoodi, kui nad otsustavad liituda, siis tegelevad nad väga teadlikult turvalisusega.»\nNaabrivalvega liitumine maksab majapidamise kohta ühe euro ja aastamaks on samuti üks euro. Uue naabrivalve ühingu moodustamine maksab 250 eurot.