Mart Koldits pakub loo asemel hämarat asja - Eesti Päevaleht\nKultuur 4. august 2007\nNoore lavastaja Mart Kolditsa hiljuti esietendunud “Proffet” on teatrikuluaarides hõigatud suve üheks oodatuimaks lavastuseks. Ise ta aga muretseb dualistliku maailmapildi, vale-prohvetluse ja meedia kui uue jumala pärast, avastas Tiiu Laks.\nuve ühe oodatuima teatritüki lavastaja Mart Koldits on just saabunud metsast, kus ta on elanud pea terve kuu, räägib tsivilisatsiooni naasnuna pidevalt telefoniga ning nendib, et kuna kontroll-\netendus läks väga hästi, siis esietendus oli natuke nõrgem – nagu ikka. Tema, lavastaja ja näitleja, parima kõrvalosatäitja kolleegipreemia pälvinud andekas, sõnaosav ja enesekindel mees väidab, et tal on lava-\nkramp ja ta läheb rahva ees närvi.\n“Mul on teile öelda k o l m asja,” ütleb ta provokatiivse sisuga “Proffeti” esietenduse alguses lavalt publikule, tõstes kolm näppu. “Esiteks lülitage välja mobiiltelefonid. Teiseks nautige etendust.”\n— Juuli lõpus Albus Kukenoosi viljakuivatis esietendunud “Proffetis” küsite muu hulgas, kas ja kellele on vaja narratiivi elus ja teatris. Millisele järeldusele jõuate?\n— Millegipärast arvatakse, et ma eitan narratiivi täielikult. Tegelikult ma lihtsalt arvan, et osa narratiividesse tuleks suhtuda kriitiliselt, mitte narratiivist kui sellisest üleüldse loobuda. Mõnes mõttes on lugu see, mis integreerib inimese maailmapilti, aga tavaliselt teeb ta seda väga jõhkralt ja välistuste hinnaga. Mingid nähtused justkui eemaldatakse maailmapildist, kärbitakse välja. Aga nii on ju asi tõest või selle poole püüdlemisest väga kaugel.\nSee on dualistlik maailmapilt, millel põhineb ka kogu lääne mõtlemine. Ning see on see, mida meie “Proffetiga” üritame kahtluse alla seada ja mida ma üldse oma töödega kahtluse alla üritan seada. Aga kuna see, mida me pakume “Proffetis” säärase mõtlemise ja maailmanägemise viisi asemele, on väga hämar, siis ei pruugi paljud… hingekosutust saada.\n— Too mõni näide dualistliku maailmapildi narratiivist, mille võiks kahtluse alla seada.\n— Näiteks miks peab absoluutselt kõikides teatritükkides olema armastuse liin? Miks peab olema 98 protsenti poplaule armastusest? Kusjuures sellisest armastusest, mis põhineb indiviidi kontseptsioonil – on üks indiviid, kes näeb ja armastab terve elu ainult ühte teist indiviidi, selle asemel et armastada kogu maailma inimesi.\nSee oleks küll üleinimlik nõue, kuid see-eest eetiliselt palju õigem. Sellise armastuse kaudu ei räägita tegelikult mitte armastusest, vaid kultiveeritakse alateadlikult või teadmatult läbinisti individualistlikku maailmapilti – on isiksus ja on reaalsus ning see isiksus on sõjas välise reaalsusega. Üks isik annab end teisele isikule ja too kingib end omakorda vastutasuks esimesele. Armastus kui kaubandussuhe, mis toimib ego stimulaatorina. Keegi on täienisti minu oma! Lahe tunne!\n— Mitte et mul oleks midagi armastuse vastu, aga nende süzˇeedega genereeritakse ebateadlikult sellist suhtumist maailma.\n— Keegi ütles (vist Toomas Paul), et tänapäeva peremudel on nagu sõjaüksus ühiskonna vastu. Mina ja m i n u pere, mina ja m i n u liisingkorter, mina ja m i n u lapsed. Humanistlik suhtumine ulatub vaid minu pereni. Toon näite sellisest suhtumisest: peaasi, et m i n u lapsed eliitkooli pääsevad. Aga teised lapsed, kelle vanematel ei ole raha eraõpetajaid palgata, või lapsed, kelle vanemad on hooletusse jätnud, kas me nendele siis ei anna võrdseid võimalusi, vaid puksime nad välja kuskile ma-ei-tea-mis koolidesse?\n— Aga kui selgelt on “Proffetis” näha aprillirahutuste teemat?\n— Seda ei ole otseselt näha, aga selline teema on sees. See on hea näide kahest, täiesti erinevat lugu uskuvast kogukonnast. Mõlemad lood on ilmselt liialdatud ja illusoorsed, kuid neid võetakse tõe pähe. Mõlemad väidavad, et teine valetab, ja sellest tekib tohutu jama.\nLoo ja tõe segiajamine ongi selles, et tõde on tegelikult üsna tabamatu asi. Sellepärast ei ole ka täielikult südametunnistuse järgi käituva inimese võimuses teiste inimeste kohta otsuseid vastu võtta. Aga selle loogikaga ei saa ka liiale minna.\nTsiteerides üht mu lavastust: midagi peab ju tegema, et midagi tehtaks. Mul üks sõber ütles, et kui nüüd mõtlema hakata, siis on võimatu poest leiba osta, sest kõik see on seotud niivõrd komplekssete probleemidega. Kui sa tahad lõpuni aus olla, siis tuleb lõpp väga ruttu. Ka tähendustes ja eetikas. Kui sa üritaksid olla teadlikult eetiline, siis lõpuni aus olles ei tohiks sa hommikul ka üles tõusta. See näitab eelkõige inimmõtlemise piiratust.\nSeetõttu jäävadki ideaalid ja nende poole pürgimine ilmselt ainult hea tahte avalduseks. Reaalsus on tegelikult väga ebasidus ja killustatud asi.\nSamal ajal jutt, et postmodernistlike inimeste maailmapilt on tohutult killustunud, on minu meelest kahtlane. Just vastupidi, praegu tungib sidusam maailmapilt veelgi jõhkramalt, varjatumalt ja monotoonsemalt peale. Kogukondade erinevus ja maailmapildi mitmekesisus on näiline. Tegelikult alluvad kõik sügaval aluskihtides samadele struktuuridele, lihtsalt keeled on erinevad.\nÜks ülilihtsustatud näide: kui mina ütlen, et sina oled loll, ja kui sina ütled, et mina olen loll, siis me näiliselt vaidleme, aga tegelikult kehtestame alateadlikult ühte ja sama loogikat ja suhtumist maailma. Kuigi me esindaks justkui erinevat maailmapilti. Sama on muide ka vaidlusega, kas narratiiv või antinarratiiv jne...\nMa väga kahtlen selles, et postmodernismis on vaja ühtset siduvat lugu, sest tegelikult on maailm niigi muutumas palju monoteistlikumaks. See Lugu toimib juba ammu. Globaliseerumine ei olekski muudmoodi võimalik. Võib-olla oleks mingit alternatiivset lugu vaja? Killustatud maailm on näiline, üksnes meediaefekt, mis tekib sellest, et sul on teleris sada kanalit. Aga tegelikult räägivad need sada kanalit ühte ja sama juttu, kuigi nad näiliselt vaidlevad.\nÜldse on mul tunne, et me elame pseudovaidluste ajastul. Seda nii elus kui ka kunstis. Vastanduste loomine on üks väga kahtlane asi.\n— Kas sa teadsid juba “Proffetit” alustades, kuhu tahad katsetega välja jõuda, või tulid järeldused töö käigus?\n— Mul oli “Proffetit” alustades udune kontseptsioon. Ma teadsin, et tahan prohvetlusest rääkimiseks kaks asja kokku panna. Esiteks oli mul olemas väga tänapäevane ja tabav ettekuulutus Pelevini sulest (Viktor Pelevini “Generatsioon P” on reklaamiagentuuris töötava mehe monoloog, mis käsitleb Mina ja Teise vastandust lääne mentaliteedis – toim).\nTeiselt poolt tahtsin ma võtta kõigi prohvetilugude arhetüüpse skeemi, sealhulgas Eduard Vilde “Prohvet Maltsveti”, aga ka Moosese – kõik need väljarännud, parema elu tõotus kuskil sinust väljaspool ning tüüpilised illusioonid, mille järele inimesed jooksevad.\nKa reklaam kordab Moosese-skeemi: viin teid tõotatud maale. Pese hambaid just sellega ja siis sa oled edukas. Seda küll ei öelda välja, aga klipis demonstreeritakse seda väga hästi. See on see tüüpskeem, mida on kasutatud sajandeid. Näiteks kõik ideoloogiad võluvad inimesi tõotusega paremast maast, kus tuleb mett ja mannat.\n“Proffetis” võtsingi selle tüüpolukorra ning lahutasin Vilde romaani teemadeks: illusioonidega vehkimine, meelitamine, enesepiinamine, enda eriliseks pidamine tänu mingi uue usu pooldamisele jne. Seejärel tegime nendel teemadel etüüde, millest tekkis uusi elemente ja ideid. Osa etüüde jäi tervenisti sisse, aga põhiliselt tuli etendusse kümnest etüüdist kokku üks.\nKuivõrd Pelevini monoloog on jaotatud osadeks, siis ma üritasin jõuga mitte järgida seda joont – ma proovisin mitte sättida etüüde monoloogi järgi, nii et need muutuks monoloogi illustratsiooniks – ma ei tahtnud seda. Minu soov oli, et tekiks võimalikult erinevad ooperid, mis omakorda tekitaks huvitavaid seoseid vaataja peas. Kui ootamatud asjad omavahel tõukuvad, siis tekivad ootamatud seosed, mida ongi vaja, et tavapärast mõtlemist lõhkuda.\nTallinna proovide lõpuks panin ma kontseptsiooni enam-vähem kirja, kuigi tegelikult oli see pigem kujundite selgroog. Kes tahab, see leiab “Proffetist” narratiivi, seal on ka lugu täiesti olemas. Aga ma ei ehitanud lavastust üles mitte sündmuste, vaid kujundite loogikat pidi. Etüüdide vahel on tähenduslikud sillad, mitte narratiivsed, juhtumuslikud sillad.\nAga see võib olla ka teater, mis äratab fantaasiat ja tekitab isiklikke seoseid. Stoppard ütles hästi: ilmselt minu näidendid meeldivad inimestele, kes naeravad samade asjade üle.\n— Aga kuidas jõuavad vaatajate peas sündinud sajad seosed lõpuks sinuni?\n— Kahjuks antakse tagasisidet enamasti skaalal “meeldis-ei meeldinud”. Mind huvitaks väga teada saada, kui ma viskan kaks ootamatut elementi lavale, siis mis tähendusi inimesed nendes nägid, mis sisud esile kerkisid, millised assotsiatsioonid tekkisid. Keegi võiks sellise asja küll kokku kirjutada, et lihtsalt pritsiks paberile seoseid, mis talle etenduse ajal pähe tulid.\nAga meil on edetabelimaailm. Analüüsid kipuvad minema promo või vastupromo- artikliteks, mis ütlevad, mis on in ja mis out. Ei ole neutraalset peegeldust, vaid üritatakse oma kontseptsioon peale suruda ja hinnata. Tegijal sellest nii palju kasu ei ole, pigem tekitab see närvivalu.\nAga me olime kuu aega metsas ja tegime päevas üheksa tundi proove, ma olen kümme kilo alla võtnud ja pole kolm nädalat peeglit näinud. See on, nagu tuleks pärast kuuajalist ronimist kuskil Dzˇomolungma otsast tagasi tavaellu, uuesti sisseelamine on ikka nädala-kahe töö. Praegu on suhteliselt “surnud olla”.\nTegijatele tulevad need lavastused kätte väga jõhkra hinnaga ja siis tahaks kuulda natuke rohkem kui ainult hinnangut.\n— Kas sul on ka mõni kindel asi, mida sa alati tahad lavastuses kasutada, vaatajatele üllatuseks lavale visata nagu Mati Undi kuulus punane lõngakera näiteks?\n— Mul vist on fetisˇ jah – see on tossumasin. See on midagi absurdset, kui näitleja võtab laval tossumasina kätte ja laseb tossu. Minu meelest on see tabav kujund tänapäeva elust, olukorrast ja atmosfäärist. Ma avastasin selle, kui märkasin, et panen ta juba kolmandasse lavastusse.\n— Aga seleta mulle, miks tehakse selliseid eksperimentaalseid lavastusi valdavalt teatritudengite või värskelt “lavaka” lõpetanud näitlejatega, miks professionaalsed kogenud näitlejad neist osa ei saa?\n— Noored on avatumad. Sellistes projektides tekib üks hea asi kümnest väga piinlikust ja kehvast stseenist. Kogenud näitleja ei taha kümmet läbi mängida, enne kui jõuab pärlini. See on väga vaevanõudev, raske ja riskantne ning on suur oht mark täis teha.\nKindlasti on igas teatris kogenud vanemaid näitlejaid, kes on sellisteks asjadeks valmis. Aga oleneb ka sellest, millist energiat lavastaja tahab lavale luua – vanemate inimestega tekib üks energia, noortega hoopis teine.\nMinu trupp polnud sugugi skeptiline, vaid väga toetav ja kõigeks valmis. Ma ei ole ka väga konfliktne inimene, lähen kaklemise olukorras krampi. Mõnele lavastajale jälle sobib laval karjuda.\n— Mis saab teksti valikul otsustavaks?\n— Teema, mänguvõimalused, seisundid ja kujundid, mis minu jaoks “käravad”. Aga eelkõige peab teema mind parasjagu erutama.\n— On see tingimata ka parasjagu ühiskonda kõditav teema?\n— Võiks ju olla. Mina olengi ühiskond. Muidugi, eks ma üritan publikuni jõuda. Paradoks on see, et mu esimestest lavastustest saadik jaguneb publik selgelt kaheks: ühed vaatavad kalasilmadega, teistele meeldib väga. Seda on raske taluda, ikka tahaks ju kõigiga kontakti saada, tahaks, et jutt jõuaks kõigini.\n— Aga samal ajal oled sa teinud ka väga erinevaid asju, näiteks “Lendas üle käopesa” ja “Metamorfoosi”. On sul lemmikteatrivorm või -stiil?\n— Olen huvitunud mitmest stiilist ja proovinud eri asju. Kui sa “lavaka” lõpetad ja sulle kuskilt tööd pakutakse, siis sa lihtsalt võtad selle vastu.\nSeda on sulle vaja, sul on vaja käeharjutust. “Käopesa” lavastamise pakkumine tuli küll teatrilt, aga materjal oli ikka väga lahe ka.\n— Aga kas selle lavastamine tegi selgeks, et psühholoogilist realismi ei viitsi sa väga teha? Sest pärast seda on suurem osa su lavastusi olnud siiski midagi muud kui “traditsiooniline teater”.\n— Küsimus ei ole tegelikult stiilis. Küsimus on, mis teemal ja mis moel selliseid näidendeid kirjutatakse. Näiteks Jasmina Reza “Kunst” kasutab psühholoogilist realismi, aga see viib välja selliste teemadeni, mis on väga lahedad. See ei olene stiilist.\nPealegi on vastandus psühholoogiline realism versus ma-ei-teagi-mis teatris vana ja ilmselt mõttetu. Küsimus on sõnumi ja stiili kooskõlas. On sõnumeid, mida saab ainult teatud stiilis väljendada.\nPsühholoogiline realism on ka väga tinglik asi. Esiteks on see täpselt samasugune stiil nagu kõik muud. Tihti räägitakse, et psühholoogiline realism on nagu tõsine teater, mis ei veiderda, mis on justkui ilma stiilita. Teistsugusel teatril on järelikult stiilivõtted. See on absurd.\nTeine asi on see, et puhast psühholoogilist realismi on ka ikka pagana vähe. Seda oskavad teha väga vähesed väga vähestes lavastustes, enamasti ei ole see ei liha ega kala. Seetõttu ongi psühholoogiline realism muutunud sõimusõnaks, mida laiendatakse vaat et kõigele.\nTeatrikunstis on realism see, mis loob lavale pildikesi ja üritab argielu kopeerida. Kas see on kõige tõhusam meetod? Ma ei usu.\n— Aga mis on sulle teatris vaatajana viimasel ajal kõige rohkem meeldinud?\n— NO-teatri “Stalker” – väga lahedalt teostatud vinge materjal. Video ja ekraanide kasutus oli niivõrd põhjendatud. Ja näitlejate hoiak – ühest küljest on nad nagu näitlejad ja teisest küljest mitte, see oli hästi lähedal lihtsalt olemisele. Ning seal on vaatajale mõtlemisruumi antud.\nTavaliselt õpetatakse teatrikoolis seda, et stseenid peavad kõik olema hästi kokku pressitud, et kõik oleks tihedalt ühendatud.\nTegelikult on assotsiatiivses teatris vaja õhku, pause. Ma kahtlen siiamaani osas oma lavastuse stseenides, mida tuleks teha kaks korda pikemaks, kuigi osa juba ütleb, et on igav.\n— Kuidas suhtud teatris üha enam levivasse video kasutamisse?\n— Teater on alati olnud kunstivorm, mis seostab kõiki kunstimaailma võimalusi. See muudabki teatrimaailma mitmekesiseks ja rikkaks. Nüüdseks on video-art täiesti eraldi kunstiliik. See ei ole film, tele, reality ega kino. See ongi täiesti eraldi kunstivorm. Videoga on teatris võimalik luua uusi olukordi ja ruume, võtta mängu rohkem asju, videot on huvitav elava näitlejaga kõrvuti panna.\n“Proffeti” kohta on tulnud etteheiteid, et näitlejat ei ole ja osa monolooge kantakse ette video kaudu. No kuulge! Etendus kestab tund ja 45 minutit, videot on kokku 25 minutit. See kramp video vastu on ilmselt väga suur.\n“Stalkeri” lavastaja Sebastian Hartmann vastas hästi küsimusele, milleks nii palju videot: video ja ekraan on tänapäeval väga levinud asjad, ekraan laval on tänapäeval sama tavaline kui puulusikas Schilleri ajal.\nMul on viimastes lavastustes olnud sellised teemad, mis käsitlevad virtuaalset reaalsust ja meediat. Ma lihtsalt ei ole saanud teisiti – video kasutamine on olnud sisuliselt vajalik.\n— Meedia on viimasel ajal tugev teema nii teatris, kinos kui ka kujutavas kunstis.\n— Olgem ausad, inimene elab esimest korda maailma ajaloos nii intensiivse mõjutamise all. Varem elasid külas, käisid kord õhtu jooksul lõkke juures laulmas või kõrtsis. Nüüd vaatab keskmine Eesti inimene telerit kolm ja pool tundi päevas. See on sama hea, kui vanasti oleks keskmine inimene käinud iga päev kolm ja pool tundi kirikus, kuigi tegelikult mindi sinna pühapäeviti poolteiseks tunniks.\nSee on täielikult teadvustamata asi, millesse suhtutakse kriitikavabalt. Seda, mida säärane meediatarbimine psüühikale teeb, on väga vähe uuritud. Need vahendid on lastud käibele, teadmata, mida need inimestega teevad. Keegi ei hoomagi seda protsessi. Kõik käib nüüd meedia kaudu: luuakse staare, poliitikuid, presidente. Need on tegelikult telesaated, mida ma valin.\n— Nii et on tekkinud uus Jumal?\n— Jah, see on tegelikult uus Jumal. Sellepärast on internet isegi hea, et annab ka kõigi oma ohtude juures võimaluse levida korporatsioonivälistel asjadel.\nKui internetti ei oleks, siis oleks ka mina sunnitud kuulama (raadio)muusikat, mis on tehtud sama skeemi alusel. Ka teatris on need skeemid levinud – tunnustatud ja menukad on need lavastused, mis saavad auhindu. Samal ajal mõtlen õudusega, kui palju on “Stalkeri”-taolisi häid ja lahedaid asju, mis jäävad kuskile äärealadele.\n— Su enda “lavaka” ajal tehtud diplomilavastus “Tsˇapajev ja Pustota” sai ka suure tunnustuse osaliseks. Ajakirja Teater.Muusika.Kino teatriankeedis hindasid kriitikud selle aasta parimaks lavastuseks.\n— Ega see halb ei ole. Eestis on tegelikult olukord isegi hea, sest me oleme väikesel maal. Mina aga pean silmas New Yorgi, Londoni, Berliini produtsentide maailma.\n•• Mart Kolditsa järgmine lavastus on “Sinised mäed” Linnateatri Taevalaval. Tükis mängivad teiste seas Allan Noormets, Aleksander Eelmaa ja Andres Ots. Kunstnik on Iir Hermeliin.\n•• Ameerika näidend käsitleb seda, kuidas peegeldub lastes nende vanemate maailm. Täiskasvanud inimesed (näitlejad) mängivad seitsmeaastaseid lapsi. Tegevus toimub Teise maailmasõja ajal väikefarmerite külas ja näitab, kuidas sõda peegeldub laste mängudes.\n•• “Seal on üks kummastav\nstseen, kus täiskasvanud mängivad lapsi, kes mängivad täiskasvanuid – kodu,” rääkis Koldits. “Sellised vindid on lahedad.”\n•• Kolditsa sõnul meenutab tükk natuke “Kärbeste jumalat”, kus tekib ka miniühiskond. “Lavastamine saab olema raske, aga ma ootan seda, sest see on jälle teistmoodi – seega huvitav,” oli Koldits elevil.\n•• Sündinud 19. jaanuaril 1979 Tallinnas\n•• 2004 lõpetas EMA kõrgema lavakunstikooli XXI lennu lavastaja eriala\n•• 2004. aastast töötab Tallinna Linnateatris lavastajana\n•• Lavastusi: “Pidu” (S. Mrosˇek), Nukuteater, 2003; “Tsˇapajev ja Pustota” (V. Pelevin), Linnateater, 2003; “Metamorfoos” (F. Kafka), Linnateater, 2004; “Lendas üle käopesa” (K. Kesey), Vanemuine, 2004; “Loomade farm” (G. Orwell), Linnateater, 2005; “Naeruta paik” (T. Murphy), Linnateater, 2005; “Rätsep”\n(S. Mrosˇek), Linnateater, 2006; “Hüppajad” (T. Stoppard), Vanemuine, 2007; “Proffet” (V. Pelevin / E. Vilde / G. Siddharta /\nM. Koldits), 2007\n•• Rolle: vürst Bebutov, “Tõde ja õigus. Teine osa” (A. H. Tammsaare / E. Nüganen), Linnateater, 2005; “Inimese teekond” (lavastaja Anne Türnpu), NO99, 2005; kunstnik Mägar “Karin. Indrek. Tõde ja õigus. 4.” (A. H. Tammsaare / E. Nüganen), Linnateater, 2006; Ludus Rusticus, “Painaja ja tundmatud” (lavastaja Anne Türnpu), 2006\n•• Preemiaid: 2003 Voldemar Panso nimeline preemia; hooajal 2003–2004 valisid kriitikud ajakirja Teater.Muusika.Kino teatriankeedis Mart Kolditsa lavastuse “Tsˇapajev ja Pustota” hooaja parimaks; 2005 Linnateatri parima kõrvalosatäitja kolleegipreemia\nIndrek Ojari, sõber ja kolleeg\n•• Ma tunnen Marti juba pikka aega, me käisime kunagi koos Salme kultuurikeskuse rahvateatris. Ta mängis etenduses “12 kuud” jaanuari. Mul on selline mälupilt: ülikonnas Mart sõidab jalgrattal Sˇkolnik Tallinna spordikooli lõpetamisele (ta õppis korvpalli).\n•• Mart on hästi töökas inimene: kui ta midagi ette võtab, siis süüvib sellesse sada protsenti. Ta on ka alati oma ideedele truuks jäänud. Kui meil oli koolis Shakespeare’i semester ja me tegime “Othellot”, siis kursuse juhendaja ei tahtnud, et meid läbi kukutataks, ja soovitas meil “Othello” ümber teha. Me siis istusime Mardi ja trupiga ning mõtlesime, mida teha, ning Mart ütles: “Mina ei muuda mitte midagi!” Ja ta sai hindeks “väga hea”.\n•• Temaga on eriti tore, sest ta jagab sellist sürri huumorit, mis mulle meeldib. Kui teatris on etendus, siis on alati aru saada, kui Mart on publiku seas, sest ta naerab hästi kõvasti omapärast naeru.\n•• Temaga läheks iga kell luurele!


Will Smithi iseseisvuspäeva tegelase saatus selgus - Filmid | September 2021\nWill Smithi iseseisvuspäeva tegelase saatus selgus\nKõrval Looperi töötajad/14. detsember 2015 10:01 EDT/Uuendatud: 29. juuli 2016 13:20 EDT\nNoh, see on lõpuks siin: 1996. aasta tegevusklassika kauaoodatud järg Iseseisvuspäev tuleb tagasi 2016. aasta näol Iseseisvuspäev: ülestõusmine. Jeff Goldblum! Bill Pullman! Judd Hirsch! Need kolm näitlejat on tagasi! Pole tagasi? Will Smith, kelle targalt hävitav hävituslendur Steven Hiller oli vaieldamatult üks olulisemaid elemente esimese filmi õnnestumisel. Alates esimesest Iseseisvuspäev, On Smithist saanud üks Hollywoodi kõige pangatähelisemaid staare, kuid ta ei suutnud (või ei tahaks) panna seda järge tagasi tulema. Kuidas siis saab Ülestõusmine selgitada Hilleri puudumist? Ja mis oleks parem olnud? Spoilerid ees ...\nHiller hukkus mõnes rumalas õnnetuses ...\nUue näituse reklaamimise osana lõi 20th Century Fox veebisaidi nimega Warof1996.com, mis sisaldab üksikasju Iseseisvuspäev ja selle tagajärjed, nagu oleksid nad tegelikult juhtunud. Seal saame teada, mis Hilleriga juhtus: 'ESD esimese tulnukate hübriid hävitaja piloteerimise ajal põhjustab tundmatu rike kolonel Hilleri enneaegse surma. Hilleri vaprus '96-aasta sõjas tegi temast armastatud globaalse ikooni, kelle ennastsalgav rünnak võõra emalaeva vastu viis otse vaenlase lüüasaamiseni. Teda elavad tema abikaasa Jasmine ja poeg Dylan. ”\n… Isegi siis, kui ta on üsna tappimatu\nSisse Iseseisvuspäev, On Hiller üks vähestest pilootidest, kes põgeneb oma kohtumises tulnukate kosmoselaevadega. Ta lendab vaenlase välja, põrkub maale kõrbes ja lööb siis sõna otseses mõttes välismaalasele näkku ja tirib ta tundideks salajasse sõjaväebaasi. Seejärel lennutab ta tulnukate kosmose, dokib koos emalaevaga ja suudab kosmose tuumaplahvatuse ületada, maandudes hetk hiljem ohutult sigari süütamiseks. Arusaam, et mingi „tundmatu rike” võiks ta tõepoolest välja viia, on täiesti absurdne. Muidugi pidid filmitegijad leidma viisi, kuidas Smithi tegelaskuju kaamerast välja saata, kuid see on laiskus. Miks ei võiks Hiller selle asemel filmist lahkuda ...\nKui keegi jääb üle tohutult suurele tegevusele või lahingule, näib, nagu poleks teda kunagi võimalik välja viia. See muudab surma väljaspool võitlust veelgi õõvastavamaks ja tähendusrikkamaks. Isegi kui Hilleril õnnestub tulnuka rünnakust üle elada ja maailm päästa, oleks see nii traagiline ja inimlik, kui ta tegelikult sureks südamerabandusse või südamehaigusesse. See oleks isegi mõistlik, kui arvestada mehe armastusega sigaritest, mis pole inimeste jaoks liiga tervislikud. Ja kui võtta arvesse Hilleri võluvat elu tulnukate vastu võitlemisel, siis pole see venitus ette kujutada sõjajärgset dieeti, milles pole midagi muud kui vahvlid ja peekoniga juustuburgerid. Lõppude lõpuks, kui aitaksite tulnukate sissetungi tagasi lüüa, tunneksite tõenäoliselt, et vääriksite ka oma pahede andmist.\nVõi röövitud röövimine?\nVälismaalaste sissetungi üleelamine tähendab jällegi, et tõenäoliselt tunnete, et suudate võtta mis tahes ohu. Nii et kui keegi peaks tungima Hilleri koju ja ähvardama tema perekonda, poleks raske ette kujutada, et ta jõuab relva valesse otsa. Lõppude lõpuks on sellest möödunud 20 aastat Iseseisvuspäev. Hiller ei oleks kogu selle aja jooksul suutnud säilitada oma nooruslikku jõudu ja jaksu, nii et valesti läinud kodutunne võib 1996. aasta kangelase jaoks kindlasti kurvalt irooniliseks viisiks võitluseks. Pealegi oleks vägivaldne röövimine - mille tagajärjel inimesed üksteist kohutavad - veelgi kurvem, kui arvestada sellega, kuidas inimkond tulid võõra ähvardamise vastu võitlema.\nVõib-olla salapärane kadumine!\nKuigi Will Smith ei soovinud selles filmis esineda, pole põhjust arvata, et ta on igavesti väljas. Miks mitte muuta Hilleri äraolemine salapärase kadumise osaliseks? Lõppude lõpuks on meil siin tegemist alatu välismaalastega. Me ei tahaks, et maapealsed terroristid röövisid Hilleri röövimisel kättemaksumehena mehele, kes aitas lammutada esimese sissetungiva jõu. Pealegi võis Hilleri salapärane kaduv tegu püstitada müsteeriume, mida saaks millalgi teise järje järel lahendada. Ja kui Smith ei tahaks kolmandiku pärast tagasi tulla Iseseisvuspäev film ka, sa küpsetad selle loo sisse. Võib-olla haaravad tulnukad teda ja katsetavad teda, muutes temast millegi uue ja jubeda. Siis saate ükskõik millise näitleja kätte ja kleepige talle lihtsalt hunnik meiki!\nVõib-olla on see kõik võlts\nÜlim trolli käik oleks muidugi mingi seletus, miks Hillerit ei kavatseta Iseseisvuspäev: ülestõusmineja pange ta siis sinna ikkagi. Lõppude lõpuks on filmid tänapäeval kurikuulsad võltside ja pöörete jaoks. Kuulsad esinemised ja kameod on kursusel võrdsed ning tundub endiselt üsna ebatõenäoline, et Smith ei tule tagasi ühele frantsiisile, mis tegi temast tähe, kes ta täna on. Võib-olla on see kogu 'seletamatu võõra tehnoloogia rikke' surm lihtsalt suitsukate, et meid ootamatult tabada, kui Smith ekraanil ilmub. Loodame, et see nii on, kuna meie saadud seletus on tõesti, väga veider.\nkõik võõrad filmid\nkiired ja raevukad näitlejad


Pokio mobiilirakenduse parimad klubid | PokioClub.Net\nUudised ja promod\nMis on Pokio?\nPokio on uuenduslik sotsiaalse pokkeri rakendus, mis häirib mobiilse pokkeri turgu.\nPokio pakub suurepäraseid uusi funktsioone ja hõlpsasti kasutatavat kasutajaliidest, mis köidab nii tavalisi mängijaid kui ka kogenud lihvijaid. Sellel veebisaidil leiate rakenduse tippklubide ajakohastatud loendid, et te ei jätaks ühtegi toimingut vahele.\nKas olete kunagi olnud tõeliselt pettunud, kui see äss lööb jõele ja purustab teie kuningad? Pokio abil saate oma käe kindlustada või mitu korda joosta.\nParim sotsiaalne UX\nPokio rakendusekogemus on ületamatu ja toob pärisrahaga pokkerisse veel mõne uue sotsiaalse külje. Viska tomatid vastasele, kui ta lööb oma 2 väljapoole.\nNatuke väsinud Texas Hold'Emist? Miks sa ei prooviks mõnda OFC või Drawmaha? Saadaval on ka PLO ja PLO 5 kaart.\nMida POKIO MÄNGijad ütlesid\nPokio on ülilihtne registreerida / sissemakset teha ja mängima hakata. Sõber suunas mind, kutsudes mind mängima freerolli, ja see oli suurepärane võimalus testida rakendust tasuta ja võita päris raha (võitsin 100 eurot!). Soovitan sõpradele.\nMinu jaoks on rakenduse parim omadus kindlustus. See töötab väga hästi ja aitas mind palju. Samuti saate muuta oma avatari ja teha palju muid suurepäraseid asju enda sees. Mine vaata seda.\nMängi Isildur1 Pokios - loe PokerNewsi arvustust\nPARIMAD POKIO POKERIKLUBID (2021)\nLIITU NENDE TIPPKLUBIDEGA ÜKS GO! KLIKI SIIA!\nPokio klubi ID: 100071\nSee klubi hoolitseb kõrgsageduslike mängijate eest, kes saavad kasu igakuiselt nende kontole makstavast kõrgema reitinguga preemiate skeemist.\nPokio klubi ID: 100570\nMängu aeg tasub mängijaid seda rohkem, mida nad mängivad. Klubi pakub mängijatele isikupärastatud preemiaid sõltuvalt nende tegevusest. Lisateabe saamiseks pöörduge klubi administraatori poole.\nPokio klubi ID: 100571\nKui teile meeldib Action, on see teie jaoks klubi. Strong Rake Races Weekly ja PLO5 tegevus. Mõned parimad preemiad nii sularahamängude kui ka Pokio võrgu turniiride eest.\nPokio klubi ID: 100568\nTugev mängijaskond ja püsiv tegevus on Euro Poker Clubi liikmete retsept. Nädala Rake Rewards on ruuduline otse teie Pokio kontole.\nPokio klubi ID: 101199\nSuurimad mängijate preemiad ja pakkumised.\nMe räägime inglise, portugali ja hispaania keelt.\nLaadige alla Pokio\nPokio klubi ID: 101674\nPokkeriliidu ringiga liitub uus klubi. Uues ringis võivad olla suurepärased mängud ja hämmastav tervitusauhind ning tutvustused. Liitu nüüd.\nPkio klubi ID: 101673\nSaama SUURIMAD VABASTUSTOOTED. Liituge Fundio klubiga Pokio kõige pöörasemate mängudega. Midgardi pokkeriringi liige. Mängi igapäevaselt Isildur1 ja Ilari Sahamies.\nPkio klubi ID: 101995\nEraldi klubi otsib uusi liikmeid ja suuremaid seiklusi.\nPokio klubi ID: 101672\nÄrge kunagi magage relva all!\nMiks valida mängimine eraldiseisvas klubis? Ehkki mängijafond on väiksem, on auhinnad suuremad, kuna puudub ringide jagamise võimalus.\nPkio klubi ID: 100517\nSaama RAKE TASU makstakse igal nädalal. Pokio APP parimad auhinnad nii rahamängude kui ka turniiride eest. MTT edetabel, live-turniiride sisseostud ja palju muud.\nPokio klubi ID: 101902\nKüprose klubi Vahemere ringis.\nPokio klubi ID: 100569\nIgapäevased uue mängija freerollid, suurepärane tegevus kõigi panuste lõikes. Iganädalased preemiad teie näidendi põhjal.\nTOP POKIO RINGID\nPokio uusim ring algas pauguga mais 2020. Enamasti Saksamaa turule suunatud ring sobib kõigi riikide lihvijatele. Vaadake seda ja leidke suurepäraseid tutvustusi ja soodustusi. Nad pakuvad isegi ebakõla kanalit teiste mängijatega rääkimiseks.\nMis teeb suurepärase ringi?\nSee on lihtne, pidev suurepäraste mängude voog, palju uusi mängijaid ja palju häid hüvesid. Euroopa pokkeris on see kõik olemas. Vaadake ühte tippklubi.\nIiri kogukonna ring\nAlgselt loodi Iiri pokkeriklubide jaoks veebiplatvormi kogumiseks ja kasvamiseks. See ring meelitab kiiresti mängijaid ja klubisid ka teistest riikidest ning korraldab regulaarselt sularahamänge ja freerolle. MTT-d on lähiajal tulemas.\nVeel üks uus ring. Soome pokkeriring pakub suurepäraseid sularahamänge ja turniire. 2020. aasta aprilli lõpus alustatud ring kasvab endiselt, kuid juba korraldatakse tõeliselt ägedaid mänge.\nKas soovite mängida koos Isildur1, Manigi ja Aylar Lie'ga?\nÄrge otsige enam, ühinege Nordic Circle'i ühe suurepärase klubiga, et leida mõnusaid rahamänge ja turniire.\nPokkeriliit on uus tsükkel, mis liitub Pokioga juunis 2020. Peagi on tulemas suured uued tasuta freerollid ja pakkumised.\nToitlustamine peamiselt Kreeka ja Küprose turgude jaoks on selle ringi turniirid algavad veidi varem kui teised. Kõik mängijad on teretulnud olenemata rahvusest ja teave mängude kohta on inglise keeles.\nMiks mängida POKIOs?\nPärisraha pokker ükskõik kus.\nEsimene mobiilse pärisrahaga sotsiaalse pokkeri kogemus\nTäielikult reguleeritud Malta hasartmängude ameti poolt\nTexas Hold'Em, Omaha, PLO5, OFC ja Drawmaha\nJookse kaks ja kolm korda\nHalb peks? Pole probleemi! Lööge neid mõne tomatiga.\n7. aasta TOP 2021 POKIO KLUBI\nPokioclub.net soovitatud klubid pakuvad kõik mängijatele suurepäraseid hüvesid, kuid mõned neist seisavad teistest kõrgemal. Kuna oleme nüüd ületanud aasta keskpaiga, saame sel aastal leitud Pokio rakenduses kokku panna 5 parimat pokkeriklubi. Oleme jälginud ja testinud pokiorakendust alates selle käivitamisest 2018. aasta lõpus ja koostanud loendi toredatest klubidest, kes pakuvad rakenduse suurimate ringide puhul parimaid preemiaid.\nIirimaa pokker - Pokio Club ID 100071\nMänguaeg - Pokio Club ID 100570\nShowdown pokkeriklubi - Pokio klubi ID 100571\nEuro pokkeriklubi - Pokio Club ID 100568\nHea mäng - Pokio klubi ID 101199\nFundamentsli klubi - Pokio klubi ID 101673\nMängimisega kaasneb risk. Sellel veebisaidil hasartmänge tehes võite kaotada raha või saada psühholoogilisi vigastusi. Mängite omal vastutusel.Liikmed peavad olema vähemalt 18-aastased.


Mis vahe on turumudeli ja noteerimisveebisaidi vahel, kui üldse? Samuti, kas turumudelit saab ehitada teenuste, mitte toodete jaoks? Kui jah, siis millised on mõned näited? 2020\nMis vahe on turumudeli ja noteerimisveebisaidi vahel, kui üldse? Samuti, kas turumudelit saab ehitada teenuste, mitte toodete jaoks? Kui jah, siis millised on mõned näited?\nEnamik turuplatse kirjeldaks kõiki müügiühikuid noteeringuna.\nPeamised erinevused ilmnevad siis, kui vahetate mudel ühelt-ühele (kataloogide veebisaidid nagu valged lehed või kollased lehed) mudelt paljudele (Airbnb & Craigslist). Lubades kasutaja loodud sisu, annate inimestele loa meie platvormil müüa, selle asemel et olla ainus pakkuja.\nJah, teiseks küsimuseks võite ise luua teenuste turu, kasutades sellist tarkvara nagu ShareTribe. Võite isegi vaadata hübriidturu ehitamist, kus müüte tooteid ja teenuseid, st kui teil oleks olnud muusikaõpetajate turg, võiksite olla kasutatud instrumentide müügi loend.\nSaatke mulle PM, kui vajate alustamisel abi.\nTurul toimuvad tehingud nagu ostmine, müümine ja maksmine jne. Veebisaitide loetlemisel tehingut ei tehta. Nad lihtsalt loetlevad asjakohast sisu. Teenuste turuplatsid, nagu Upwork, on maailma suurim veebipõhine töökoht, juba olemas. Kasutajad loovad oma profiilid, täpsustavad oma oskused ja määravad teenuse turul kättesaadavuse mudelis.


19:20 22. September 2020\n19:08 10.09.2016 lühendatud link\nSee, kes arvab, et Obama ei ole "ei liha ega kala", paneb mööda. Kala ta on, täpsemalt, kalake. Väike ja ootamatu, isegi teadlaste jaoks. Ameerika ihtüoloogid avastasid ta juhuslikult Vaikse ookeani põhjast Havai saarte lähedalt. Kuid mõte anda sellele Tosanoidide perekonna esindajale nimi 44. USA presidendi auks ei tulnud sugugi mitte ainult sellest, et ka tema on siitkandist pärit ja ka tema avastati esmakordselt just siitkandist. Ja kui ta esimest korda ära valiti, arvati ka tema kohta, et ta on haruldane. Nimetada mereelukas Valga maja peremehe järgi otsustati tema panuse eest kohaliku looduskaitseala arendamisse.\nPealegi sobivad nad teineteisega nii kenasti. Kalake on küll kullakarva, kuid mitte kullast. Tähendab ei saa ta ei soove ega unistusi täita. Vähe sellest, ta on ka libe tegelane, tema puna-sinine saba, nagu tutvustusest selgub, "meenutab Barack Obama valimiskampaania logo". Kui sellele veel valget värvi lisada, siis meenutaks see riigilippu, millel ta kaheksa aastat siples nagu kala jää peal. Aga oleks tahtnud olla, kui kala vees. Nüüd saabki. Vähemalt üks nendest saab kindlasti rahulikult vette sulpsatada ja merepõhja lesima jääda. Kuigi peale presidendivalimisi võiksid nad mõlemad. Kuid üks nendest — sõna otseses mõttes.\nOn veel teadmata, kes oli Obama oma eelmises elus, kuid vaevalt et järgmises elus ta end väikese mereelukana ette kujutas. Küllap oma kujutlustes pidi ta olema midagi hoopis suuremat. Mingi lõvi või senitundmatu merikotkaliik, no hädapärast kasvõi hobune. Isegi Prževalskil on oma hobune. Ka gnuu antiloop oleks sobinud. Oma joone hoidmise ja painutamisega ei kukkunud tal eriti hästi välja (sõnademäng — "gnu" tähendab vene keeles "painutan" — toim.). Ja isegi ookeanis võib leida soliidsemaid isendeid, haikala näiteks või mõõkkala. Kui jõgedest rääkida, sobiks piranha, nagu rusikas silmaauku. Aga ei. Vaid vaevu nähtav kalake, mida bioloogiaõpikuski pole, isegi Wikipedias mitte.\nMuuseas, okeanograafide initsiatiivi võidakse järgida ka muudel elualadel. Ta on ju kaitsnud Ameerika huve mitte ainult Havai saarte kandis. Siiski selle erinevusega et siin hoolitses ta huvide eest, kuid mujal oli nendele risti vastu. Ütleme, Ukrainas võiks kasutusele võtta "Obama tupikud", Afganistanis või Liibüas — nimetada tema nimega varinguid-läbikukkumisi, meditsiinis sündroome. Suurusehullustuse äärmusliku vormi võiks nimetada erilisuse obamaaniaks. Ja isegi Euroopa Liidus võiks ühiskodu täie õigusega ookeanitaguse partneri auks nimetada "barakiks".\nTema nime võiks preemiatele anda. Et edaspidi "Nobelit" ilmaasjata rahupreemia peal mitte lörtsida, asutada "Obama" preemia. Ja seda ei pruugiks anda uuele Ameerika Ühendriikide presidendile kohe pärast tema ametissepühitsemist. Selle võiks anda igaühele, kes veenvalt lubab näiteks Guantanamo kinni panna või tuumaohtu vähendada. Kusjuures anda juba ette, avansilise maksena ja pärast, kui on juba näha, et ta kindlasti oma sõna ei pea, siis maksta välja ülejäänud osa.\nÜldiselt annaks veel paljugi ära teha, kuid esialgu on vaid fish (i.k. "kala" — toim.) aga finiš pole veel käes.\nkala, liha, Barack Obama, Liibüa, Afganistan, Guantanamo, USA


12. aug 2008 18:21\nSooviksin saata ema talvel kaheks-kolmeks kuuks kuhugi soojale maale puhkama. Tähtis on see, et oleks mõnus soe (ei pea just kuum olema) kliima. Mõtlesin elamiseks mingit apartmendi taolist asja, kus oleks olemas köök. Ühes toast täitsa piisab. Käisin ka hiljuti Rhodosel, kus ööbisin samuti ühetoalisels apartmendis. Seal oli apartmendi ühe kuu hind 300 euri. Jama selles et kohalikud rääkisid, et seal langeb kliima talvel tihti 10ne kraadini. Võiks natuke soojem olla....kahekümne kandis.\nKas keegi oskaks anda soovitusi, jagada kogemusi, kus võiks midagi taolist olla? Tähtis on et talvel oleks soe kliima, koht võiks asuda Euroopas, apartmendi üür võiks jääda 300-400 euro vahele. Muidugi odavamast hinnast ei ütleks ka ära ;). Koht võiks olla keskealise naisterahva jaoks üksielamiseks turvaline.\n12. aug 2008 18:25\nTegelikult võiks iga keskhariduse omandanud kodanik umbeski ette kujutada Euroopa mõõtusid, laiuskraade jms ning siis teha selle põhjal järeldused... Väike vihje - kanaarid...\n12. aug 2008 18:48\nVõibolla oskaks, aga mis kuud silmapiiril?\n12. aug 2008 22:35\n12. aug 2008 22:38\nThnx kurjamoori asjaliku postituse eest ;) oleks piisanud ühest sõnast ning oma eelneva jutukese ära jätta...\n13. aug 2008 13:13\nPlaanis ka oma perega sõita veebruaris Cran Canaridele esimest korda ,oskate soovitada millise firmaga ja hotelli.Oleme reisinud Horizon Traveliga ja plaanime nüüdki\n14. aug 2008 12:41\nPileti saab (kui läheb veel sama hästi) 7700 EEK ja elu seal MEGA odav! Näide: Kahakesi kui restos söömas käia siis võtsime eelroad, põhiroad, magustoidud+ 1l veini kahe peale ja maksime selle KÕIGE eest 300 EEK! Tais nii kergeks tehtud kõik turistile. Ehk siis KÕIK on käe-jala ulatuses. Saab käia eksukursioonidel ( iga 100m tagant on reisibüroo-putka), ööbimisvõimalused on igal pool suurelt üleval-FREE Room vms selle laadset. Ehk siis su ema ei peaks 3 kuud üehs ja samas kohas viibima. + Tais on võimalik osta nö kohalik giid selleks ajaks. Kellele maksta näiteks nädalas 600 bahti ( 200EEK) ja ta viib su ema sellistesse lahedatesse kohtadesse ja tegeleb 100% temaga.\n14. aug 2008 15:24\nTead bellamua, niipalju kui olen jälginud analoogteemasid, siis õiget vastust sa ilmselt siit ei saagi, aga enamikele küsimustele on sul ju vastused olemas. See peaks asja raudselt lihtsamaks tegema.\n14. aug 2008 18:12\nSiinail on üks väike ja talvel välja surnud mereäärne turistiküla huvitatud pikaajalistest elanikest. Nad töötasid välja isegi miski eri hinnakirja inimestele kes tulevad kuuks ajaks või enamaks. Ma pole veel nende infi läbi töötanud ja selgeid numbereid praegu välja ei paku. Aga kes on tõsiselt huvitatud, küsige lisa mikkor ät gis.net. Ma ise olen nende naaber, nii et tean millest räägin. Tuleval talvel plaanin ka oma enda ema nende juurde sokutada. Siinai ainus miinus on see, et kui olla üle kuu aja siis tuleb sõita Nuweibast El Tori viisat pikendama. Pole just ületamatu probleem, aga ülekulu.\n14. aug 2008 20:13\nTenerifel ei ole eluolu oluliselt kallim, kui Eestis. Apartementi ei pea rentima Playa de las Americase keskuses. Toiduained on Eestiga võrreldavas hinnaklassis. Autokütus on odavam, kui Eestis. Kliima on stabiilne, ühiskond on turvaline. Loomulikult läheb eluolu kalliks, kui ööbida 4-5* hotellis ja süüa-juua restoranides, mis nädalaks-kaheks puhkamiseks on täiesti normaalne, kuid 3-ks kuuks elamiseks pole enam mõistlik. Minu teada on nii Tenerifel kui ka Gran Canarial täiesti olemas seal töötavate eestlaste kogukond. Kui tuhnite siinsetes vanemates topicutes, siis leiate ka kontakte. Küsige nende käest.\n15. aug 2008 02:09\nkuna siin tublid tripikad on kõik kirjad ära kustutanud, siis soovitan uuesti, et kui jutt enam Euroopast ei käi, siis Dominikaan on talveks hea valik. Ema 3 kuuks all inclusive paketi peale ja ta ei tulegi enam tagasi:P\n20. aug 2008 11:03\nNii euroopalik, kui Hiina olla saab. Ühest küljest kõik maailmalinna võlud, teisalt võib elada hoopis väiksemal ja rahulikul saarel, ka keskkond on väga turvaline. Eesti kodanikele on HK 90 päeva viisavaba. Söök-jook Eestist odavam või sarnases hinnas ning erinevalt näiteks Egiptusest on see ülimaitsev. Kui hiina toidust villand saab, on erinevaid euroopalikke söögikohti piisavalt. Kliima väga mõnus - pole enam nii kuum, detsembris ca +20-25, jaanuaris 15-20 (öösel võib ka veidi vähem olla), rannas saab käia ja ujuda ka, vee temperatuur alla 20 ei lange. Infrastruktuur väga hea, internet jms olemas. Kohalejõudmine on ka lihtne- Finnair viib otse Helsinkist kohale ja kui veab, saab ka odavaid pileteid Hulludest Päevadelt.\nMajutust (tuba korteris) saartel saab ca 900-1000 EEK/kuu, toanaabriks näiteks kohapeal elav ja töötav rootsi naine või inglise mees vms. Vaata: http://www.share-accommodation.hk/preview/looking/outlying-islands-district/index.htm\nKui igav hakkab, võib käia Macaus (viisavaba, 1 tund sõitu) või Päris-Hiinas (Schenzhen, Guangzhou ja Zhuhai on kõik samas kauguses) ning viisa saab Hong-Kongis taodelda. HK-st on ka erinevaid odavlende Aasiasse - Filipiinidele, Malaisiasse ja mujal.\nEma saatmise eelduseks muidugi, et ta mingit keelt oskab.


Tänases lehes avaldame pildi Sakla sigalast, mille ees lebavad kuhjas poolnäritud loomakorjused.\nKui tootja peab sellist vaatepilti enam-vähem normaalseks tootmisprotsessi kõrvalproduktiks, kipub tavainimesel sellist fotot nähes lihasöömise himu sootuks ära kaduma.\nMõneti võib aru saada ettevõtte juhi pahameelest, kes kurjustab sigala territooriumil omavoliliselt uudistanud kodaniku tegevuse pärast. Kuid kui tegemist on toiduaineid tootva ettevõttega, peaks sellel alal pandama ju rõhku puhtusele ja sellele, et haigused ei leviks.\nKuidagi ei saa pidada normaalseks ilmselt haigustesse surnud sigade maiste jäänuste laotamist lageda taeva alla, kus hulkuvad kodu- või metsloomad neid söövad ja omakorda tõbesid laiali kannavad.\nJuba varem on meedias ilmunud lood sigalast leviva haisu kohta. Sealiha tootmisega ei kaasne ju ainult ebaesteetiline ja terviseprobleemidega seotud reostus, vaid ka ümbruskonnas leviv ebameeldiv lõhn.\nLoodame, et ametnikud teevad, mis vaja, ja olukord muutub. Ilmselt pannakse aga lisavedudega kaasnev kulu sealiha hinnale otsa. Kas lõpptulemusena ostame poest sealiha, mis on toodetud mujal, kus nõudmised on lihtsamad ja käibed suuremad?


Kas pulm annab õiguse vabadeks päevadeks? - Sekretär\nKas pulm annab õiguse vabadeks päevadeks?\n02. aprill 2012 09:45\nTasulist vaba aega peab tööandja võimaldama töötajale olukordades, kus töö tegemise takistamist ei saanud töötaja ette näha või ise mõjutada.\nKüsimus: Kas seoses abiellumisega on mul õigus saada kolm tasulist vaba päeva?\nVastab Tööinspektsiooni Lääne inspektsiooni tööinspektor-jurist Ülle Mustkivi:\nTasulist vaba aega peab tööandja võimaldama töötajale olukordades, kus töö tegemise takistamist ei saanud töötaja ette näha või ise mõjutada. Näiteks perekonnas aset leidnud ootamatute sündmuste või õnnetuste-avariide puhul, samuti perekondlike kohustuste täitmiseks juhtudel, kus töötaja ise ei saanud toimumise aega määrata (lapse jõulupidu lasteaias). Kuna abiellumine on tavaliselt pikemaajaliselt ette planeeritav, siis on seda võimalik korraldada töövälisel ajal, puhkusel olles või muudel tööst vabadel päevadel.\nTööandja võib aga töötajale seadusest soodsamaid tingimusi alati kohaldada ja anda tasulist vaba aega vastavalt poolte kokkuleppele igasuguste töötaja isikuga seotud sündmuste puhul.


Kalender > 14.05.2017\nVägilase Jooksu Sari. Vägilase jooks (I etapp)\n14.05.2017, Kell 10:30\nJoaorg (*20-35 €)\n► Vägilase Jooksu Sari 2017\nUuendusena toimub 2017. aastal kolm Vägilase jooksu, mis moodustavad Vägilase jooksu sarja. Võistlused toimuvad 14. mail Narvas, 2. juulil Tartus ja 6. augustil Lähtel. Kolme osavõistluse kohta peetakse ka koondarvestust ning sarja võitjaid autasustatakse uhkete meenetega! Tervele sarjale on võimalik registreeruda soodushinnaga kuni 1.aprillini. Kõikidel osavõitlustel ootab võistlejaid eridisainiga spordisärk ning medal.\nVägilase jooks Narva toimub pühapäeval, 14. mail 2017. aastal.\nVõistluskeskus asub Narvas Joaoru puhkekeskuses. Stardi-/finišiiala Joaoru puhkeala parklas.\n*Võistlusnädala algul ilmub täpsustav lisainfo võistluse kohta!\n10:30 Algab stardimaterjalide kätteandmine\n12:00 Võistluse start\n14:00 Orienteeruvalt individuaaljooksude autasustamine\nDistants ja rada:\nRaja pikkus on ligikaudu 8 km.\n• Rada koosneb nii looduslikest- kui tehistakistustes (plankseinad, ronimistorud, roomamine, kraavide ületus, heinapallid, ujuvad alused vees, karjäärinõlvad, liivakottide tassimine jne). Rajal üle 30 takistuse ( sh üle 20 tehistakistuse).\n• Rada on märgistatud lintidega, nooltega ja rajaturvajatega.\n♦ Võistlusel on keelatud naeltega jalanõud, et säilitada takistuste hea tervis ja kasutusmugavus kõikidele osavõtjatele.\nNN/ Naised juunior, 1997 ja hiljem sündinud\nMN/ Mehed juunior, 1997 ja hiljem sündinud\nN/ Põhiklass naised\nM/ Põhiklass mehed\nN45+/ 1972 ja varem sündinud naised\nM45+/ 1972 ja varem sündinud mehed\nKonto number EE472200221061466747 Swedbank\nSelgitus: Võistleja nimi/Vägilase jooks Narva\nOsavõtutasud on määratud vastavalt voorule. Osavõtt toimub omal riisikol.\n1. kuni 1. märts (k.a): 20 €\n2. 2. märts-1. aprill (k.a): 25 €\n3. 2. aprill - 1. mai (k.a): 30 €\n4. 2. mai-13. mai (k.a) ja kohapeal: 35 €\nOsavõtutasu sisse kuulub: rinnanumber, ajavõtt ja tulemus lõpuprotokollis, medal, vinge spordisärk, toidutalong, pesemisvõimalus ja ettevalmistatud takistusrada.\nRegistreerudes tuleb teatada T-särgi suurus!\nEt vältida T-särkide ületootmist saavad viimases voorus ja kohapeal registreerunud osalejad oma särgid postiga peale võistlust kätte!\nKorraldajad autasustavad iga võistlusklassi kolme paremat, kuid jätavad endale õiguse vähendada autasustatavate arvu, kui võistlusklassis pole piisavalt osavõtjaid. Samuti toimub kõikide osavõtjate vahel loosiauhindade loosimine. Osaleja osaleb igas võistlusklassis, mille tingimused ta täidab. See tähendab, et Juunior ja 45+ klassis osalejad võivad jõuda poodiumile ka põhiklassis!\nKohapeal on koolitatud meedikud, kes viibivad terve päev võistluskeskuses.\nParkimine on Joaoru puhkeala parklas. Parkimisel palume jälgida korraldajate antud suuniseid.\nKorraldajal on õigus diskvalifitseerida finišiprotokollis kõik osalejad, kes ei läbi kogu rada ning kõiki takistusi või kes ei järgi ürituse juhendit ega võistlusreegleid.\nKorraldajal on õigus kasutada kõiki korraldaja poolt üritusel tehtud fotosid ja videoülesvõtteid turunduslikel eesmärkidel.\nRegistreerunu mitteosalemisel osavõtumaksu ei tagastata.


Reformierakonna hävitav hinnang valitsuse esimesele aastale: maha on mängitud kõik Eesti eelised. Oleme muutunud halliks pintsakuks - Eesti Päevaleht\nReformierakonna hävitav hinnang valitsuse esimesele aastale: maha on mängitud kõik Eesti eelised. Oleme muutunud halliks pintsakuks\nTäpselt aasta tagasi suure hurraaga tööd alustanud valitsus on langetanud Eesti tavaliseks Ida-Euroopa riigiks. See on mugandus Siim Kallase hiljutisest mõttest, mis minu arvates annab väga täpse hinnangu Jüri Ratase valitsusele.\nEesti on väike ja tubli riik, mis peab mitte ainult konkurentsis püsima, vaid looma endale ka suuremate ja rikkamate maade ees eeliseid. Kuni eelmise aasta novembrini oli selleks eeliseks e-riik ja lihtne maksukeskkond. Meid tunti ka lojaalsete liitlaste, põhimõttekindlate ja kirglike parteritena välis- ja kaitsepoliitikas. Meil oli. mida öelda, me rääkisime kaasa, meid kuulati.\nNovembrirevolutsioonist on möödunud aasta ja kuigi kogu koalitsioon eesotsas Jüri Ratasega lõi rusikaga vastu rinda, kinnitades et Eesti senine julgeoleku- ja välispoliitiline kurss ei muutu, on Eesti kaotamas järjest oma eeliseid.\nKuklas raiuv küsimus\nJüri Ratas: meie keedetav supp peab olema sama rammus kõigile inimestele olenemata vanusest, elukohast, soost või rahvusest (78) 04.09.2017\nNii olemegi olnud selle aasta jooksul tunnistajaks mitmele olukorrale, kus Keskerakonna poliitikud on rääkinud seda, mida nad on ikka harjunud rääkima. Jah, näited Mihhail Korbi NATO vastasusest, Mailis Repsi Sputnikule antud intervjuudest ja Yana Toomi Assaadi külastustest on meile juba pealuu sisse kulunud. Ja nende näidete siin üles loetlemine oli tegelikult lugeja alahindamine. Olgem ausad, välispoliitika ringkondades räägitakse sellest juba ammu, et Eesti on muutunud halliks pintsakuks, kes ei paista ELi 28 liikmesriigi seast välja. Sest meil ei ole oma teemat, me ei ole enam teerajajad. Kas te mäletate, millal viimati valitsuse tasemel räägiti näiteks sellest, et Ukraina on jätkuvalt okupeeritud? Selle sama meie naaberriigi poolt, kelle juhtiva parteiga on Keskerakonnal leping?\nHoogne maksupoliitika keskklassi karistamiseks\nDefitsiiti lahendagu keegi teine\nMe ju hoiatasime\nJüri Ratase pöördumine erakonnakaaslastele: soovime jätkata üheskoos ja kõige võimekama...


Eesti Kirik 3. veebruaril 2021 - e-Kirik\nEesti Kirik 3. veebruaril 2021\nEesti Kirik 03.02.2021\nKuidas on läinud pandeemia ajal EELK lastetööl? Sellest kirjutab esilehel Laste- ja Noorsootöö Ühenduse tegevjuht Triin Salmu. Tema hinnangul on paljud kogudused koroonapiirangutega kenasti toime tulnud: „Ainus, mis meie lastetöötegijate kohta öelda saab, on see, et nad on leidlikud ja paindlikud.“ Artikli lõpus jagab ta ka soovitusi, mida saaks lastega teha siis, kui ei ole võimalik füüsiliselt kokku saada.\nAastaid Saku Toomase kogudust Norra Misjoniseltsi misjonärina teeninud Magne Mølster seati pühapäeval ametlikult Saku Toomase koguduse õpetajaks.\nEsmaspäeval toimus Myanmaris sõjaväeline riigipööre. Eesti Kirik sai kontakti Myanmaris elava meie misjonäri Helene Toivaneniga, kes ütleb, et nende turvalisus on tagatud, ent olukord võib iga hetk eskaleeruda.\nKuni 30. aprillini leiavad aset koguduste juhtorganite valimised. Peatoimetaja kohusetäitja Liina Raudvassar usutles sel teemal kantsler Andrus Mõttust. Kantsler nimetab valimiste suurimaks väljakutseks noorema generatsiooni kaasamist.\nPiiskop Joel Luhametsa juhtkiri, mis kannab pealkirja „Raske aja õnnistused“, kõneleb kriisi mõjudest: „Kriis võib aga mõjuda ka elu uuendavalt. Tean, et omal ajal mõnigi liberaalsete vaadetega teoloog Siberist tagasi tulles ei olnud kaugeltki enam nii liberaalsete vaadetega. Rasked ajad annavad selgust selles, millised usulised tõed on tuumakad ja mis hoolimata kaunist välisest kujust siiski vaid aganad.“\nArvamusloos jagab Saarte praostkonna vikaardiakon Igor Gräzin, et senised EV presidendid on valmistanud talle sügava pettumuse. Ta pakub välja kaks nimekat kristlast, kes tema arvates võiksid sellesse ametisse sobida.\nRikkaliku fotomaterjaliga suure loo keskmes on sel korral Vändras tegutseva OÜ Valley üle maailma hinnatud käsitöövaibad, millest neli on jõudnud Eestimaa kirikutesse. Toimetaja Kätlin Liimetsaga kõneles vaibavabriku omanik ja juhataja Aadu Juhkental.\nToimetaja Rita Puidet vahendab, kui kaugele on jõudnud augustis Läänemaal toimuva misjonikeskuse ja Lääne praostkonna ühistöö Missio Läänemaa 2021 „Rõõm vabadusest“ ettevalmistused.\nAlates septembrist Pereraadios eetris olevat saadet „Eenoki põlvkond“ tutvustab Sirje Semm.\nLühiuudistes pöörame pilgu Suurbritanniasse, kus pandeemia ohvrite arv ületas hiljuti saja tuhande piiri. Kreekas on aga tekkinud koroonaepideemia meetmete eiramise tõttu vastasseis valitsuse ja õigeusu kiriku vahel.\nKirjutame 55 aastat tagasi küünlapäeval toimunud ordinatsioonist. Emeriitõpetaja Peep Audova meenutab, et külma oli 34 kraadi ja tal on siiani meeles jutluse aluseks olnud kirjakoht ning jutluse, mida pidas ordinatsioonivend Jaan Kiivit juunior, sisu.\nLehejutlus tuleb sel korral Hiiumaalt. Kirjutab Kärdla koguduse õpetaja Hüllo-Kristjan Simson.\nEesti Kirik 10.11.202\nEesti Kirik 22.12.2021\nEesti Kirik 08.12.2021\nEesti Kirik 15.09.2021\n← Kirikufond kogus aastalõpukampaaniaga 28495 eurot\nOve Sander soovitab raskuste korral mitte ohvreid otsida, vaid võtta asju rahulikumalt →\nmisjon Koguduse lugu kirikuaasta Urmas Nagel Katri Aaslav-Tepandi COVID-19 Jaan Tammsalu Piibel Tartu Maarja kirik Andres Põder Kristjan Luhamets diakoonia Arne Hiob Tiit Salumäe eriolukord Toomas Paul jõulud kirikuelu Tartu Pauluse kogudus EELK Usuteaduse Instituut Eesti Kirik Kirikukogu Eesti Kirikute Nõukogu Tartu Maarja kogudus Tallinna Jaani kogudus koroonaviirus Anti Toplaan kirikumuusika Kirikukalender Enn Auksmann Peapiiskop Urmas Viilma Kirikufond Tallinna Toompea Kaarli kogudus Piiskop Tiit Salumäe Ove Sander EELK Misjonikeskus Tallinna toomkirik Tallinna Jaani kirik Jaan Lahe Taevas tuleb appi! Vaimulike konverents Usuteaduse Instituut Pereraadio Urmas Viilma Annely Neame


Toompea lossi renoveeritud Valge saal on külalistele avatud - Estonian World Review\nEestlased Eestis 10 Sep 2013 EWR\n10. september 2013 15:51\nRiigikogu Valge saal\nRiigikogu kantselei tellis suvel Toompea lossi fassaadi- ja katuseremondi ning Valge saali renoveerimise. Kõik huvilised on teretulnud riigikogusse ekskursioonile uuendustega tutvuma.\nToompea lossi fassaadi uue värvi valimisel võeti eeskuju 1780-ndatele aastatele omastest toonidest. Värvivaliku otseseks eeskujuks on Roosna-Alliku mõis, mis on samal perioodil arhitekti Johann Schultzi loodud, kes on ka Toompea lossi kavandanud. Fassaadi otsaviiludes taastati sealt 1940-ndatel aastatel eemaldatud stukkdekoor, teatas riigikogu.\nRiigikogu ekskursioonid üksikkülastajatele toimuvad iga nädala neljapäeval kell 15 eesti keeles ja reedel kell 11 inglise keeles. Ekskursioonidele saab registreeruda


Viljandimaal hukkus raskes liiklusõnnetuses veokijuht, saatuslikuks võis saada kuumus - Lõunaeestlane\nTäna kella 14.30 ajal sai häirekeskus teate raskest liiklusõnnetusest Viljandimaal Kärstna külas Loodi-Helme maanteel, kus sõitis teelt välja kraavi veoauto DAF. Veokit juhtinud 66-aastane mees hukkus sündmuskohal.\nSündmuskohal töötanud Viljandi jaoskonna patrullpolitseinik Vaido Vaheri sõnul juhtus õnnetus Loodi-Helme maantee 22. kilomeetril. Esialgsetel andmetel kaldus veoauto DAF sirgel teelõigul paremale ning riivas tee ääres kasvanud puud.\n„Seejärel kaldus veok vastassuunda ja sõitis teelt välja vastu puud. Veokit juhtinud 66-aastane mees hukkus sündmuskohal,“ rääkis Vaido Vaher.\nKõik õnnetuseni viinud detailid selguvad kriminaalmenetluses, kuid esialgsetel andmetel võis avarii põhjustada juhi terviserike.\n„Me ei saa kindlalt öelda, et võimaliku terviserikke põhjustas palav ilm, aga kõrgete temperatuuridega võib juhtuda liiklusõnnetusi, mille põhjuseks on katkine kliimaseade ning sellest tekkinud õhupuudus. Nõnda nagu ei tohi palavate ilmadega jätta autosse lapsi ega lemmikloomi, peaksid ka täiskasvanud kaaluma, kas mitu tundi kestev sõit umbses autos on ohutu,“ rääkis vanemkomissar Vaher.


24. mai tegijad - Eesti Ekspress\n24. mai tegijad\nKõige rikkam koll\n18. mail esilinastunud “Shrek 3” on USAs totaalselt välja müüdud. Korraldatakse öiseid lisaseansse. Piletitulu – 122,9 miljonit dollarit avanädalavahetusega – on animafilmi rekord ja kolmas läbi aegade.\nEesti kinolevisse jõuab uus “Shrek” (pildil) 8. juunil ja eestikeelsena. Peaosalistele annavad hääle Peeter Tammearu, Tiit Sukk, Mait Malmsten, Harriet Toompere jpt.\nEelmine film “Shrek 2” korjas kinokassadest kokku astronoomilise summa, 920 miljonit dollarit. Kolmanda osa piletitulu ootused on laes. Paralleelselt kolmanda osaga tehti ka juba neljas.\n“Shrekiga” avastas Paramount Pictures kullasoone, pakkudes intelligentset koguperemeelelahutust, vürtsiks nutikad kultuuritsitaadid, nunnud muinasjutukangelased, soe huumor ja hea muusika.\nTuleval aastal jõuab Broadway lavale Shreki muusikal, sookolli seiklustest on tehtud ka telesari. “Shrek 3” ja “Shrek 4” vahel paisatakse välja sõsarfilm, mille peaosas Saabastega Kass – rõõmuks neile, kes kurbade silmadega, Antonio Banderase häälega karvapallile kõige rohkem kaasa elanud ja siiani arvuti desktopil tema pilti hoiavad.\nKodakondsus- ja migratsiooniameti peadirektor Mari Pedak sai veel enne oma asutuse minekut Jüri Pihli reformihaamri alla täidetud lubaduse, mida juba päris kaua oodatud. Soovijad võivad selle nädala teisipäevast taotleda uuel tasemel Eesti passe. Uuendatud dokumentide kaane sees asub elektrooniliselt loetav kiip, mis kannab passiomaniku biomeetrilisi andmeid.\nPedak on juhtinud uuendatud dokumentide käibelelaskmist juba korduvalt, näiteks ka ID-kaardi juurutamist, mis oli Eestis täiesti uudne asi. Tänaseks on rahvas ID-kaardi omaks võtnud ning 2004. aasta kevadel avastati päris üllatuslikult, et kaardiga taskus võib reisida läbi Euroopa Narvast Lissaboni.\nTõsi, kõik vanad passid kehtivad edasi, kuid kes tahaks sattuda kusagil teisel pool maailma asuvas piiripunktis olukorda, kus tema dokumenti peetakse moraalselt vananenuks? Uus kiibiga pass muutub ilmselt popiks.\nTeineteise järel teatasid ameti mahapanekust kaks meest, kelleta nende väljaandeid on väga raske ette kujutada. Äripäeva peatoimetaja Igor Rõtov on juhtinud Eesti ainsat roosat majandustabloidi peaaegu kogu Eesti iseseisvusaja. Leht on teinud kaasa Eesti majandust haaranud suured muutused ning nendes vastu pidanud.\nKesknädalast lahkunud peatoimetajat Allan Alakülat pole õnnistatud päris nii pika ja stabiilse karjääriga kui Rõtovit. Tema lehte loevad paljud pigem kurioosumina, kuid eks rikastab Eesti meediapilti ka erakonnapropaganda vaba ilmumine.\nFormaalselt polegi Kesknädal enam oma partei ajaleht, vaid seda annab välja “tsentristliku maailmavaate propageerimiseks” loodud Jüri Vilmsi Sihtasutus. Viimane üllitab ühtlasi venekeelset Vesti Dnjad, mille lood rokivad viimasel ajal Kesknädalast isegi kõvemini.\nHiiumaal talvitus Emmaste valla mehe kilpkonn ilmselt kodu lähedal põllul, kirjutab kohalik Hiiu Leht.\nEmane kilpkonn läks Ranna küla mehe Andrus Kärmi isakodust kaduma suve lõpul. Otsingud tulemusi ei andnud. Alles nüüd kevadel nägi teine sama küla mees põllukraavis kilpkonna ning loom sai taas oma paarilise, teise kilpkonna juurde.\nPildil olev kilpkonn pole juhtumiga seotud.


Robert Sarv esitab Isamaa kunagise valimiskampaania tõttu erakonna ja Raivo Aegi vastu hagi - Delfi Eesti\nRobert Sarv esitab Isamaa kunagise valimiskampaania tõttu erakonna ja Raivo Aegi vastu hagi\n18.august 2020 10:39\nRobert Sarv ja Raivo Aeg\n2017. aastal kasutas Isamaa (toona IRL) oma valimiskampaania osana putukamürgi pudeleid, mille peal oli tollase linnapeakandidaadi Raivo Aegi pilt, kes korruptsiooniprussakaid tõrjus. Korruptsiooniga seostati kampaanias ka Tallinna TV endist juhti Toomas Leppa, kelle väärikuse kaitseks Sarv hagi esitab.\nVandeadvokaat Robert Sarv kinnitas Delfile, et selle kampaania tõttu läheb hagi teele nii Isamaa erakonna kui ka Raivo Aegi vastu. Kohtuvälisele kompromissiettepanekule pole advokaadi sõnul siiani vastatud.\n"Nimelt kasutasid nad Lepa pilti „Hr. Aeg“ n-ö korruptsiooniprussakatõrjevahendi pudelil inimväärikust alandavalt ja peavad kahju hüvitama. Ilmselgelt kompavad poliitikud nii valimiskampaania aegadel kui ka kampaaniate vahepealsel ajal üksteise piire ja eks poliitikud saavad ise määrata enda loomingulisuse ja taluvuse piirid. Aga kui valimisvõitlusse kistakse kõrvalseisjad, kes pole poliitikud ega tee poliitilisi otsuseid, on hea maitse ja taluvuse piir ületatud. Eriti veel siis, kui inimene topitakse ilma loata n-ö korruptsiooniprussakatõrjevahendi pudelile," selgitas Sarv.\nIsamaa kampaanias figureerisid korruptsiooniprussakatena peamiselt segaste afääridega seotud keskerakondlased, aga ka Lepp, keda toona kahtlustati Tallinna TV-le mõnesaja tuhande euro suuruse kahju põhjustamises.\nAdvokaat ütles, et hagi esitatakse inimväärikuse solvamise ja süütuse presumptsiooni räige rikkumise alusel. "Härra Lepa näol pole tegemist Keskerakonna liikmega, ta ei ole ega ole olnud poliitik ega ole seotud kuidagi ühegi korruptsiooni juhtumiga. Seega on tema näopildi ilma loata kasutamine taunitav ja ebaseaduslik," sõnas Sarv.\nToomas Lepp pahandab putukamürgi-afääri peale: kellelgi ei ole õigust kedagi mingis räpases poliitilises kampaanias mõnitada (15) 28.09.2017\nRaivo Aeg pole Robert Sarve hagi kätte saanud: lugesin sellest uudistest (76) 18.08.2020\nÜle poolesaja inimese on küsinud kaitset Robert Sarve nõuete vastu (296) 01.09.2020\nOpositsioon plaanib algaval nädalal Mart Helmet umbusaldada (211) 560\nKaja Kallas: meie taha poleks uue valitsuse moodustamine jäänud (937)


24.08.2012 / Margit Mutso\nArhitektuuribüroo Salto osales juuli lõpul Venemaa maastikuarhitektuuri festivalil „Arhiseis” („Arhstojanije”), kuhu ehitasite maailma pikima batuudiraja. Mis festivaliga täpsemalt on tegu? Millist ideed kandis teie loodud installatsioon („Fast Track”)?\nKarli Luik, arhitekt: Tegu on pika ajalooga arhitektuuriüritusega, mis toimub väikeses Nikola-Lenivetsi nimelises külas Kaluga oblastis, umbes 250 kilomeetri kaugusel Moskvast. Seekordne ettevõtmine oli juba viieteistkümnes.\nFestival on alguse saanud tuntud vene skulptori Nikolai Polisski suurtest puust, okstest ja põhust tehtud objektidest, mida ta aegade jooksul on oma kodukohta rajanud. Ühemehe kodu-show’st on nüüdseks kasvanud võimas festival, kuhu paariks päevaks sõidab kohale tuhandeid inimesi. Peale maastikuarhitektuuri objektide loomise toimuvad ka kontserdid ja tantsuetendused. Viimasel kuuel aastal on festival olnud üsna rahvusvaheline ning sinna on igal aastal kutsutud kunstnikke ja arhitekte mitmelt maalt. Oma tööd on seal teostanud näiteks François Roche, tuntud hollandi maastikuarhitekt Adrian Geuze, soome arhitekt Sami Rintala, tuntud paberiarhitekt Aleksandr Brodski jpt. Sel aastal kutsuti uusi installatsioone rajama kolm bürood, lisaks meile kaks noort, kuid väga tuntud Vene bürood: Boris Bernaskoni ja Manipulazione Internazionale. Meid valiti välja seetõttu, et korraldajatele olid silma jäänud maanteemuuseum ja NO99 põhuteater, objektid, mis sulanduvad orgaaniliselt maastikku. Seekordne festivali teema oli „liikumise reeglid” või „liikumise märgid”. Seetõttu ei ehitanud me paviljoni, vaid tegelesime pigem liikumise ja selle võimalustega ehk pargi taristuga.\nInfrastruktuuri seosed arhitektuuri ja maastikuarhitektuuriga on meid alati huvitanud, eelkõige see, kuidas mõjutab loominguline lähenemine taristu olemust, mis on seotud pigem normide kui loova mõtlemisega. Peaaegu kõik infrastruktuuri objektid kannavad humaanseid eesmärke, kuid on täiesti ignorantsed keskkonna suhtes. Meie installatsioon on teerada, mis on sillutatud vastu ootusi batuudiga. Pakkusime ühe teelõigu raames selle kasutajale võimaluse näha ümbrust teistmoodi: emotsionaalselt, kolmemõõtmeliselt ja kiirusel, mida üldjuhul kohmakas inimene looduses harilikult endale lubada ei saa. Tee ja kasutaja vastastikuse mõju tõttu saab rajast meedium külastaja ja looduse vahel. Peale külastajate, kes batuudil hüppamas käisid, valis selle oma esinemiskohaks ka mitu kohale kutsutud koreograafiatruppi. Praegu on batuudi rada 51 meetrit pikk, lühem kui planeeritud. Loodame, et korraldajad ehitavad selle järgmiste festivalide jaoks pikemaks.\nFotod: Karli Luik


Lapsed ja pulmad, – Kadi and Babies\nJuuni kuu möödus suures osas pulma meeleolus. Ei, Mina ei abiellunud.\nMinu ülesandeks on organiseerida teiste lapsehoidjate tööd,tagama et ükski laps kirikus ringi ei jookseks ja vanemad saaksid nautida kogu pulma ilma kõrvaliste muredeta.\nHiljem söögilauas ja magamaminekuga seonduv jääb samuti minu kanda.\nMinu jaoks oli see erakordne võimalus midagi uut teha. Kleidid ja kingad said välja valitud, kõik peab olema sedavõrd lihtne, et kui keegi kuskile jooksu paneb, suudan kiirelt reageerida, mõtlemata kas riietus on mugav või kingad liiga kõrged.\nEsimese pulma ametliku osa ajal muutusid lapsed rahutuks ja kõige pisema kahe aastasega saime kokkuleppele, et on kenasti kui saab minu huuleläike enda kätte. Mis edasi sai, võib igaüks ise ette kujutada, sest väike preili otsustas, et tal on huuli vaja värvida, õnneks oli tegu väga heleda tooniga. Siiski ei jätnud preili oma pahameelt avaldamata kui temalt püüti huuleläiget ära võtta. Sel hetkel kui küsiti peigmehe käest, kas ta võtab pruudi naiseks, kraaksatas preili EI! Muidugi said kõik naerda ja abielu siiski sõlmitud. Hiljem oli pidu suures mõisahoones ja lastel vabadus mängida, ehk üles pandi võrkpalli võrk, jalgratastega said sõita kes tahtsid ja kiikuda, joonistada nii palju kui soovi ja jaksu.\nTeine pulm, oli aga hoopis teistsugust meeleolu ja kirikusse olin kaasa võtnud veepudelid, süüa, värviraamatud, pliiatsid ja kleepsud. Kõik läks kasutusse ja lapsed olid rahulikud.\nPeopaika jõudes rõõmustasin, et laste jaoks oli eraldi tallihoone, mis oli tehtud laste sõbralikuks, ehk telekas, dvd-d erinevate multifilmidega, õhupallid, väga ilusasti tehtud laud ja samuti oli võimalus ruumi teises servas madratsil magada kui uni silma tikkus. Laua puhul oli paar asja mis mulle ei meeldinud, esiteks olid tavalised lauad kõrged, mitte madalad, väikeste toolidega. Klaasid olid päris pokaalid, mis on väga ohtlikud kerge purunemise tõttu. Käisin otsimas, kas saaks klaasid välja vahetada, sest tegu oli väikeste lastega, kuid paraku plastikust klaase/topse ei olnud. Üle viie pokaali kukkusid puruks ja koristada oli palju. Toitu hakkati serveerima üheksa ajal õhtul täiskasvanutele ja samal ajal ka lastele. Palusin, et kuna lapsed on väiksed ja paljud juba magavad kell kümme, siis oleks hea nende õhtusöök kätte saada. Paraku keelduti sellest ja nii tilkus laste õhtusöök kuni üheteistkümneni. Paljud ei jõudnud magustoitu ära oodata ja pahameelt oli palju.\nJärgmisel päeval kui kõik kokku said ja lõunatasime, siis sain suure tunnustuse osaliseks tehtud hea töö eest ja lisaks numbrites kajastuvale tunnustusele sain kutse USA-sse.\nMida ma kokkuvõtteks ütleksin, et igasugustel pidudel, olgu need siis pulmad või sünnipäevad, tasuks lastele hoida lihtne menüü ja ei mingeid seitsme käigulisi õhtusööke. Laske lastel joosta, joonistada ja jalgpalli mängida, siis võib kindel olla, et see on nende mõistes parim pidu ja mis teeb veel eriti eriliseks, kui saavad juua laste shampanjat plastik pokaalidest!\nPidude rohket suve!


Optimeerimine Omniva moodi: välja kukkus hullemini kui nõukaajal - Tarbija\nOptimeerimine Omniva moodi: välja kukkus hullemini kui nõukaajal\nPõltsamaa elanikud saavad ajalehed kätte alles õhtul või isegi järgmisel päeval.\nInimesed otsivad abi vallavalitsuselt, et see Omnivat jõuliselt mõjutaks.\nPostiettevõte on sorteerimise üleviimist Jõgevale põhjendanud tööjõu nappusega.\nPõltsamaa valla keskkonnaspetsialist Ain Valu eelmisel neljapäeval kell 15.35 ajalehte oma postkastist ei leidnud. Paraku polnud see üllatus.\nÜleandjaks oli jõuluvanakostüümis Põltsamaa vallavolikogu esimees Andres Vään ja vana ajaleht pidi olema peaministrile ilmne vihje: riikliku postifirma Omniva ümberkorraldused on Põltsamaa piirkonna inimesed viimse piirini välja vihastanud.\najalehtede sorteerimine viidi maakonnakeskusse Jõgeval.


Elizabeth Arden Prevage Anti-Aging Face Treatment 50ml (vananemisvastane seerum) @ Cosm24\nEsileht » Elizabeth Arden Prevage Anti-Aging Face Treatment 50ml (vananemisvastane seerum)\nElizabeth Arden PREVAGE on esimene tõeliselt eksklusiivne kosmeetikasari, mis on toodetud koostöös Allergan´ga (maailma juhtivamate dermatoloogiliste toodete looja, ka Botoxi tootja).\nParandab edukalt kõiki vananemise ilminguid - silub kortse, miimikajooni, joonekesi ja kurde, värskendab naha välimust, annab jumet, vähendab pigmendilaike, aitab säilitada vajalikku kollageeni taset nahas, tasandab nahka, parandab jumet ning annab sära.\nPrevage vananemisvastane seerum sisaldab 0,5% Idebenon`i. Esimene tõeliselt tõhus kosmeetikatoode, mis peatab naha vanemisprotsessi, kaitseb nahka vanemistunnuste eest ja parandab päikesekiirgusest kahjustatud nahka.\nTest: kanda väike kogus toodet käsivarre siseküljele kolmel järjestikul päeval. Kui nahaärritust ei ilmne, hakata toodet kasutama.\nKasutamine: Masseerige seerumit puhtale näole ja kaelale enne niisutava kreemi kasutamist 1-2 korda päevas. Väldi silmaümbrus piirkonda. Lõpeta toote kasutamine, kui tekib nahaärritus või lööve ja konsulteeri arstiga.\nYves Saint Laurent Eclat Eye Shadow (särapuuder/värv silmadele)\nÜhtlane ja püsiv tulemus. Lauvärvis sisalduv roosivesi pakub silmadele värskust.\n8,28 € (39.74%)\n7,80 € (33.67%)\nYves Saint Laurent Touche Eclat Radiant Touch valgustpeegeldav peitepliiats (toon 6.5)\nRohkelt auhinnatud ja tuhandete lemmik valgustpeegeldav peitepliiats. Toon 6.5\n19,92 € (40.71%)


HBSC uuring: Eesti noored on üsna keskmised, muret teevad kehaline aktiivsus ja vaimne tervis - TERVE JA TURVALINE RAPLAMAA\nmai 19, 2020UncategorizedComments: 0\nEesti oli üks 45 riigist, kus 2018. aastal viidi läbi koolinoorte tervisekäitumise uuring, mis hõlmab kooliõpilaste tervist, sotsiaalseid suhteid ja vaimset heaolu. Uuring kuulub rahvusvahelisse uuringuvõrgustikku Health Behaviour of School-aged Children (HBSC). Euroopa ja Põhja-Ameerika riike hõlmavas rahvusvahelises küsitlusuuringus osales 45 riigist kokku 227 441 õpilast vanuses 11, 13 ja 15 eluaastat. Eestis oli osalejaid ligi viis tuhat. Uuringut koordineerib WHO Euroopa regionaalbüroo


Peugeot 308 GTi on kuumpära täiskasvanuile – Wroomer\nAjad muutuvad. Tehnoloogia areneb ning sellega ühes taktis arenevad ka autod. Kõrgtehnoloogilised ohutus- ja mugavuspaketid meelitavad juhte aina enam tõelisest sõidukogemusest eemale, see tõsiasi ei ole puutumata jätnud isegi sportlikuma eesmärgiga masinaid. Peugeot 308 GTi aga tõestab just vastupidist, luues pea ideaalse tasakaalu tänapäevase tehnoloogia ning vanakooli sõidutunnetuse vahel.\nVäljast võib Peugeot 308 kirjeldada kui tagasihoidlikult rabavat. Kahekordsed summutiotsad, 19-tollised kergsulamist veljed, agressiivne esivõre, LED-esituled ning erkpunane värv suudavad väänata nii mõnegi möödakäija kaela. Samas, üldpildis hoiab masin madalat profiili.\nPeugeot’ interjööri uue disainisuunaga võõras inimene võib alguses salongi istudes pisut ehmatada. Madalal asetsev väike rool ning silmakõrgusel paiknev näidikuplokk nõuavad harjumist ning tuleb ka tõdeda, et lühemat kasvu inimesel võib tekkida probleeme mugava sõiduasendi leidmisega. Pikapeale harjub sellega ära ning lõpuks võib teiste autode näidikute traditsiooniline asetus isegi imelik tunduda. Üleüldine sisedisain paitab silma ja selga (ja seda otseses mõttes). Alcantaraga sportistmed tagavad kindla positsiooni ka kõige järsemat kurvi rünnates, pakkudes samal ajal naudingut läbi massaažirežiimi. Infosüsteem on käepärane ja ligipääsetav, üle pole millegagi mängitud. Läbi keskkonsoolil asetseva ekraani saab reguleerida kõike – alates konditsioneerist kuni valgustuseni. Huvitav lüke Peugeot poolt on tahhomeeter, mille nool tõuseb astonmartinlikult vasakule poole.\nTurbomootor ja täpne käigukast\nPeugeot 308 GTi jõuallikaks on 1.6 liitrine alumiiniumist sepissisuga turbomootor, mis toodab 270 hobujõudu. Sportrežiimil saab emotsioonirohke mootori kiirendust kirjeldada kui hasartiviivana ning mille tulemusel on naeratus näol garanteeritud. Jõud saadetakse esiratastele läbi 6-käigulise manuaalkasti ning Torseni LSD. Üheks väiksemaks veaks võibki pidada GTi käigukasti – ehkki ülekanded on mõnusalt lühikesed ja sisselükked täpsed, on käiguvisked sportliku auto jaoks ülemäära pikad.\nJuhitavus & sõidukogemus: vilgas tänaval ja rajal\nSissejuhatuses mainisin, et 308 tabab ideaalselt märki sportlikkuse ja igapäevase sõidetavuse vahel. Vajutades käigukangi juures olevat “SPORT” nuppu, “teravdub” gaasipedaal, spidomeetriplokk värvub punaseks ning läbi kõlarite jõuab salongi kunstlikult tekitatud mootorihääl, mis huvitaval kombel meenutab kuuesilindrilist. Lisaks ilmuvad ekraanile pöördemomendi-, turborõhu- ning hobujõunäidikud. Pedaaliasetus on erinevate jalatehnikate viljelemiseks suisa ideaalne. Täpne rool ning LSD lubavad kurve läbida märkimisväärse kiiruse ning pidamisega ja ära tasuks ka mainida auto hea kaalujaotus, mis tagab vilkuse nii tänaval kui rajal. Vedrustus on suhteliselt jäik, kuid konarlik tee probleeme ei valmista. Kütusekulu on jõunumbreid vaadates üllatavalt madal, linnas 9-10 liitrit sajale ning maanteel, ütleme, “suisa olematu”.\nPeugeot 308 GTi on täiskasvanulik valik kuumpärade maailmas. Minu silmis on tegu ideaalse igapäevaautoga, mis pakub käepärast sõidumugavaust nii linnas kui maanteel, olles samal ajal vägagi võimekas ning arvestatav oht rivaalidele nagu Golf GTI või i30 N. Peugeot 308 GTi ei pinguta millegagi üle, paistes tagasihoidlikult elegantne kuid jäädes samal ajal sportlikuks ja lõbupakkuvaks. GTi baashinnad algavad 30 900 eurost ning kui see probleeme ei valmista, on auto igati väärt järele proovimist.\n– Disain, nii seest, kui väljast – Kunstlik heli\n– Ergonoomilisus, käepärasus – Käiguviske pikkus\n– Võimekas mootor ja täpne juhitavus ioa – Sisedisain võib olla mõnele inimesele ebamugav\n– “Daily drivability”\nVideo ja GIF-id: Jasper Käänik


Teadlaste ja ettevõtjate koostöö on Eestis võimatu? Faktid väidavad vastupidist - Forte\nTartu Ülikooli ettevõtlus- ja innovatsioonikeskuse tehnoloogiasiirde koordinaato\nMarika Mikelsaar ja ME-3 bakterit sisaldavad tootedFoto: Arvi Kriis\nViimasel ajal on meedias palju räägitud teemadel, et teadlaste koostöö ettevõtete ja tööstusega on keeruline.\nPuudub vastastikune huvi ning Eestis pole piisavalt meetmeid teadus- ja ettevõtlussektori vahelise koostöö tõhustamiseks. Heidetakse ette mõlemapoolset vähest huvi, ettevõtete soovi kiirele tulemusele ning teadlaste passiivsust uuringute tegemisel kommertsiaalsete toodetega. Siiski ei saa nende väidetega nõustuda.\nNäiteid Tartu Ülikooli teadlaste ja ettevõtete koostööga on väga palju. Olgu siin märgitud kas või maailma üks suurimatest gaasifirmadest, Saksa ettevõte Linde AG gaasiballoonide korrosioonikindlamaks muutmine või Toidu- ja Fermentatsioonitehnoloogia Arenduskeskuse nutika spetsialiseerumise rakendusuuring ning Navis OÜ klaasplasti pinnauuringud. Lisaks koostöö aktsiaseltsiga Riigi Kinnisvara, suurpankadega Swedbank, SEB jpt.\nMahukama ja pikaajalisema näidetega erinevatest koostöödest saab välja tuua piimhappebakteri Lactobacillus fermentum ME-3 eduloo. Just nimelt selle teadusavastuse ja arengu taga on teadlaste pikk koostöö erinevate ettevõtete ning tööstusega - seda nii Eestis, Hollandis, Soomes, Koreas kui Prantsusmaal.\nKindlasti pole enam uudiseks, et ME-3 nn hea bakteri sünnilugu pärineb ühe Tartu lapse seedetraktist. Bakteri täpsem uurimisvajadus tekkis 1990. aastate keskel, kui teadlased soovisid uurida Rootsi laste suuremat allergilisuse taset võrreldes Eesti lastega. Eesti-Rootsi laste bakterite uurimisprojekti juhtinud emeriitprofessor Marika Mikelsaar märkas, et osadel bakteritel on imeline omadus toetada kasulike bakterite arengut ja hävitada halbu.\nÜsna pea palus teadlastelt abi Hollandi ettevõte Mona. Nende sooviks oli, et uuritaks ka nende bakterikollektsiooni, et seeläbi analüüsida eakate tervist. Kogutud teadmiste ja oskuste abil avastati 1995. aastal bakter, millel on hävitav mõju kahjulikele mikroobidele ja kasulik mõju inimorganismile ning see bakter pärines just nimelt Eesti proovidest.\nKoostöö ettevõtete ja tööstusega sai suurema hoo sisse siis, kui otsustati korraldada seminar, kus tutvustati Tartu Ülikooli teadlaste piimhappe bakterit. ME-3 kasutamisest oma toodetes olid huvitatud Vana Kuuste piimatööstus (Tervisejuust pikantse juustu baasil), Tallinna farmaatsiatehas (kapslid kliiniliste katsete läbiviimiseks) ja ettevõte Tere (erinevad piimatooted).\nEsimeseks kliendiks tootmismaastikul sai 2002. aastal väikeettevõte Vana-Kuuste piimaühistu. 2003. aastal alustati koostööd Võru juustutehasega. Samal aastal hakkas aga tõhusaim arendustöö käima ettevõttega Tere, see koostöö kestab tänaseni.\nAS Tere ja Tartu Ülikooli teadlaste ühisuuringute tulemusena selgus, et ME-3 jääb ellu erinevates piimatoodetes – keefiris, jogurtis kui ka kohukestes ning tootearenduste käigus sündis Helluse tootesari (aastal 2003), mis on väga populaarne siiani.\nLisaks populaarsusele on Helluse keefiri pikaajaline kasutamine kasulik. Inmorganismi biokeemikud Tiiu Kullisaar ja Mihkel Zilmer tõdevad, et Helluse keefir vähendab inimkehas põletikku, kuna sisaldab antimikrobiaalset-antioksüdantset probiootikumi Lactobacillus fermentum ME-3. Bakter takistab ja surub alla põletikuga seotud haigusi, eriti diabeedieelset seisundit ja südame-veresoonkonna haigusi. Erinevad uuringud (sh kliinilised uuringud) nii Eestis kui ka mujal maailmas on korduvalt näidanud ME-3 häid omadusi.\nErinevaid koostöösidemeid ME-3 bakteri kasutamiseks tuli aegade jooksul aina juurde ning siin tuli kasuks ka teaduspublikatsioonid, mis aitasid toetada toodete reklaamikampaaniaid.\nKindlasti tuleb silmas pidada, et igasugune arendustöö ja partnerite otsimine, eriti välispartnerite otsimine, on pikaajaline protsess. Esimeste välisettevõtetena soovisid bakterit kasutada soomlaste Raisio ja Osuskuunta Maitokolmio. 2010. aastal tulid Lõuna-Koreas müügile sealse ettevõtte Maeil Dairies`i tooted. Aastaid tehti koostööd veel Kanada - Prantsuse ettevõte Lallemand`iga.\n2012. aastal võttis teadlastega ühendust juba Prantsuse firma VF Bioscience. Ettevõte otsis kardiovaskulaarsete haiguste ennetamiseks antioksüdantset koostisainet, mida saaks kasutada toidulisandites ning läbi teadusartiklite jõuti ME-3 bakteri antioksüdantse mõju kliiniliste uuringuteni.\nKoostöö tulemusena jõuti toidulisandi koostise ja vormi lõpliku lahenduseni. Nii jõudis bakter ka toidulisanditesse ja apteegikaubaks.\nLitsentsileping Prantsuse ettevõttega sõlmiti 20. aastaks ja firma toidulisandeid müüakse 15 riigis. Eksootilisemad neist on Lõuna-Aafrika Vabariik, Filipiinid ja USA. Järgmiseks oodatakse toodete müügile tulemist Jaapani turul.\nVF Bioscience toote pakend Lõuna-Aafrikas\tFoto: Pressimaterjal\nKindlasti tuleb siin rõhutada, et litsentsileping on kasulik mõlemale osapoolele. Avastuste litsentseerimine ettevõttesse võimaldab aga mitmekesistada firma enda tootmisprotsessi ning rikastada toodete portfelli olles nii abiks ettevõtte turuosa suurendamisel ja koostöövõimaluste edendamisel.\nSelgelt on näha, et toiduainete tööstus hindab innovatiivset mustrit ning ettevõtted suunduvad teaduspõhiste uuendustega toodete poole.\nPraegu kasutatakse kasulikku bakterit piimatoodetes ja toidulisandites, kuid rakendusvõimalusi, kus seda veel teha saaks, on teisigi. Võimalusteks on veel naha- ja ilutooted, kuid ka toiduainetööstus. Näiteks šokolaad, salatiõlid ja taimsed piimataolised vedelikud ning miks mitte ka nn meditsiiniline toit, kus kasulik bakter oma omadustega aitab toitaineid kergemini omastada.\nKindel on see, et igasugune toote arendus ja arengukoostöö võtab aega ning tekitab algfaasis palju küsimusi. Koostööl teadlastega juhtub tihti, et ühe küsimuse peale esitatakse 101 küsimust vastu ja sellest ei tasu heituda. Teadlaste jaoks on oluline aru saada ettevõttest, tema klientide vajadustest ning nendest võimalustest, mis on turuliselt vajalikud ja tehnoloogiliselt võimalikud.\nME-3 sisaldavate toodete müügile tulek võttis palju aega, kuid arenguperspektiivi lisab kindlasti mahukas patendiportfell, mis on tihti peamiseks vahendiks teaduse ja ettevõtluse/tööstuse lõimimisel. 2018. aasta septembris saadi patent ka Austraalia turule, seega koosneb bakteri kehtiv patendiperekond 34 patendist.\nTeadlaste ja ettevõtete koostöö tõhustamisel saab kaasa aidata ka riik. Emeriitprofessor Marika Mikelsaar on näiteks välja tulnud ideega, et mõelda võiks riigipoolse riskikapitali loomisele, mis on mõeldud Eesti firmadele ja mis toetab oma maa patendiga leiutisi. See oleks mittetagastatav toetus Eesti oma teadusrakendust kasutusele võtvale ettevõttele.\nKindlasti on, aga koostöö Eesti teadlastega võimalik ning see annab ettevõttele konkurentsieelise ning patenteeritud toode omakorda turumonopoli. Seega aastatepikkust ühistööd ei tasu karta. Tuleb võimalusest kinni haarata, sest nagu ütleb tabavalt Tartu Ülikooli ettevõtlus – ja innovatsioonikeskuse tehnoloogiasiirde juht Jane Luht, siis ülikool pakub huvitavaid lahendusi kindakirjadest kosmosetehnoloogiani.