Vene traditsiooniline köök - Liha December\nVene traditsiooniline köök\nMaailmakuulus vene köök kogu selle olemasolust, tänu oma mitmekesisusele ja arvukusele, on alati välismaalasi imestanud ja üllatanud. Vene kulinaarne kunst on pikk ajalugu, mille jooksul see täieneb rohkesti maitsvaid ja südamlikke roogasid, mis on venelaste jaoks tõeliselt traditsioonilised ja mida tänapäeval armastatakse ja austatakse.\nAntiiksete slaavlaste toit oli lihtne ja otsene, kuid samal ajal oli see toitvat toitu ja kaloreid. Nõudade usuliste veendumuste kohaselt oli lihav ja skoromny, esimene oli palju rohkem, nii palju taimseid komponente kasutati: köögiviljad, terad, seened, marjad. Kõige populaarsemad köögiviljad olid kapsas, redis, rotabaga, peet ja teraviljast - hirss, kaer, rukis, läätsed ja nisu. Ka toiduvalmistamiseks kasutasime liha (peamiselt veiseliha või sealiha), kala, piima ja piimatooteid (kodujuust, keefir, ryazhenka), mune, mesi ja pähkleid.\nVene köögi peamised roogid:\nShchi on vedel kuum tass, mis põhineb hapulisel või hapukapsalil, mis on meie esivanemate laual olnud juba mitu sajandit aastat ja mida süüakse kuninglikus kooris ja vaesetes kohtades. Vene suupisteks on mitu tosinat retsepti, mis võivad olla nii lahja ja liha. Nad valmistasid vene ahju, kus nad pidid seisma, pruulima ja omandasid helge, rikas maitse ja aroomi. Nad sõid neid mustaga, rukkileibaga, hapukoore, hapupiima või jogurtiga valgendamiseks.\nRassolnik on vanal ajal esimene rohumaade ja marineeritud marinaatide baas. Selle prototüüpiks on Vana-Vene tassi Kalaya - paks vürtsikas supp, mis põhineb kurgihapulisel, pressitud kaaviaril ja rasvata kalatükil. Aja jooksul asendas kala liha (veiseliha, sealiha, mitmesugused rups). Kastke karilitsa kuumalt, lisades maitsetaimi ja hapukoore.\nUkha on kaladele tuginev vedelik. Seal oli suur hulk retsepte: topelt, kolmekordne (järjehoidjate arvu nimi kala), kalapüük, burlatskaya, meeskond. Klassikaline versioon Vene "valgete" kalasupp esinemiskahtlusest kleepuv, pehme ja kergelt magus kala, andes selge kalaleem, sobib see ahven, tutkaid, õrred ja siig, lisati sama osa nagu kala säga, linask, säinas või luts. Sest "musta" kala supp kasutades turb, karpkala, turb, karpkala, karpkala, redfins jaoks "punane" või "merevaik" - rasvhapete tüüpi punane kala (lõhe, tuur, beluuga, tähtrakud tuur).\nTeise toiduna domineerivad meie esivanemad teravilja, mida peeti igapäevase dieedi peamiseks atribuudiks, mistõttu öeldakse: "Shchi ja poed on meie toit." Nende valmistamiseks võeti purustatud teravili, mis andis toidule õrna tekstuuri ja kiirendas toidu valmistamise protsessi. Valgepudrusele lisati võid, magusainena mesi, marju ja puuvilju.\nLäheb meist teistest riikidest ja levib Altai, nagu seda kinnitavad paljusid aastaarutel mainitud, tatar, mis on saanud üheks peamiseks roogadeks tuntud roog - tatar. Lähtepunktist tatar ajalugu ei anna täpset vastust, kuid mida tatar sajandite jooksul muutunud tuttav toit lihtne vene folk öelda paljude nimed sõna vorme Venemaa, sest see lihtsalt ei kutsunud: ja tatar ja tatar ja nende jaoks, kes on saanud Euroopas emakeelena, üldiselt nimetatakse neid üldiselt "vene leibaks".\nÜks vene köögi kõige kuulsamaid puderit on Gurjevi puder, millel on 18. sajandi rahandusministri Prince Gurievi nime, kes oli tuntud selle poja suur fänn. See putru valmistatakse manna baasil, millele lisatakse vaht, eemaldatakse kuumutatud piimast või koorest. Aknina küpsetatakse manna ja viinamarjapähklite kihte ahjus, dekoreerimiseks kasutatakse suhkrustatud puuvilju või värskeid marju, pähkleid ja džembrisse valamist.\nKõigepealt Vene delikatäis, kuldne, lõhnav ja isuäratav, väljapaistev sümbol kevadist päikest, särav ja soe, mida meie esivanemad armastasid ja austasid, on klassikalised vürtsised pankakesed, mis on valmistatud pärmiga. Oma küpsetamise ajal kasutasid nad kreeklaste, nisu-, hõbekartust või odrajahu põhjal pärmist käsntehast. Vana-slaavlaste jaoks oli pankoogid pidulik, rituaalsed toidud olid süüa ja pankoogid olid ka Maslenitsa puhkuse peamine atribuut ja sümboliseeris kuuma punase päikese. Pannkoogid küpsetati spetsiaalsete väikeste pannidega, serveeriti keedetud kuumas või.\nÕiglaselt peetakse ka vene köögi meistriteosena pelmeenid (udmurdi "leiba" - leivakübar), millel on soome-ugri, türgi, hiina ja slaavi rahvaste iidsed juured. Need koosnevad kristallist värskest taigast (jahu + vesi + munad) ja hakkliha (hakitud sealiha + veiseliha + lambaliha + sibul, sool ja pipar). Hõbetatud terasest tainas lõigake ringid välja, asetage täitematerjal ja asetage servad kokku. Pelmeenid keedetakse soolases keevas vees ja serveeritakse lauaga hapukoorega või piserdatakse sulatatud võiga.\nVene rahvustooted on juba pikka aega peetud kvasaks, sbiteniks ja želeeks.\nKali - traditsiooniline hapu, külm jook iidse slaavi koostamise aluseks jahu, linnased, rukis või nisu leib kääritatakse protsessi (lisatud pärm, suhkur ja rosinad), lisaks maitsetaimed, mesi ja muud koostisosad. Vana-Vene aegadel oli kvassi igapäevane jook, mida austasid nii talupojad kui ka aadlikud, tema kohalolekust maja peeti heaolu märgiks. Venemaale oli 15. sajandil umbes 500 sorti kvassi.\nErinevalt kalja, mis tarbitakse põhiliselt suvel, talvel, meie esivanemad eelistatud joogi sbiten, see on vana kuum jook iidse slaavi põhjal koostatud mee, vee ja melassi, lisaks segatud vürtsi (kaneel, piparmünt, humal ja küüs) ja terapeutiline ravimtaim. Varem oli sbiten väga levinud nii avalikus kui kodus toidus, kuni seda asendas selline "ülemere" joog nagu tee.\nTeist valget vene jooki peetakse Vene valge kisseliks, hapu maitsmisega želatiinist, želeesarnastest tassidest, mis on valmistatud selliste teraviljade baasil nagu kaer, nisu, rukis, kanep, herned tärklise lisamisega. Muistsete slavlaste kaera kissel peeti delikatessiks, seda süüakse kuumalt, lisades linaseemne või kanepiõli või külm, külmutatud kujul, valades see piimaga või moosiga. Hapusželee magusaks ajaks hakkasid nad lisama mesi, marju, moosi ja puuvilju, mis järk-järgult muutus selle magustoiduks.\nVene köögi roogasid sai 19. sajandi lõpus suur rahvusvaheline kuulsus, mil mõne aastakümne jooksul pälvisid Euroopa gastronoomia kunstikunstnike hulgas armastust ja populaarsust. Sellest ajast alates peetakse vene kööki maailma kõige maitsvamaks ja mitmekesiseks. Välismaised kokad valmistavad traditsioonilisi venelasi toite kogu maailma parimates restoranides ja püüavad mõista kõik Vene köögi saladused.\nVenemaa on rahvusvaheline riik, siin saate maitsta kõige erinevamaid, mõnikord väga eksootilisi mitmete rahvuste nõusid - tatarist chak-chakist (tainast mee-magustoitudega) jakakaihana (värske külmutatud kala või liha). Kuid leiad traditsioonilise vene köögi kõikjal riigis. Siin on 12 toitu, mida te peaks kindlasti proovima Venemaal.\nSupp on kapsa supp, mis leiutas XI sajandil tagasi. Koostisosade loetelus on kapsa marineeritud liha, maitseained ja hapupiim. Kuid koostisained võivad varieeruda sõltuvalt supi tüübist (lahja, kala, roheline) ja koka maitseainest - paljud venelased valmistavad seda suppi vastavalt oma retseptidele. Sööge supp rukkileibuga, maitsestatakse hapukoore või vürtsidega.\nPelmeenid - ilma liialduseta, kõige kuulsam vene tassi välismaal. Ilmus Uurali XIV sajandi lõpus. Nime "pelmeenid" pärineb soome-ugri keele rühma sarnasest sõnast, mis tähendab sõna otseses mõttes "leiva kõrvu". Klassikalised pelmeenid on veiseliha, lambaliha, sea sealiha, mis on pakitud hapukese tainas, mis on valmistatud jahu, munadest ja veest. Valmistatud pelmeenid keedetakse soolases vees. Serveeritakse võid, sinepi, majoneesi või muid vürtse. Paljud põlvkonnad venelastest tunnevad traditsiooni pelmeenide vormimisel kogu perega. Mida suurem on perekond, seda suurem on toorikute maht. Osa keedetud küpsetati kohe, ülejäänud külmutati.\nKashi, nagu supid, on midagi, milleta vene köök pole mõeldav. Venelased, eriti lapsepõlves, söövad alati hommikusööki - see on tervislik ja toitev. Mannes, oder, kaerahelbed, tatar ja paar tosinat sorti. Kastrust pakutakse tõenäoliselt hommikusööki hotelli, kohviku, üliõpilaste söögitoas või külastuse ajal. Seda serveeritakse kuumalt, rikkalikult maitses seda võid. Nagu nad ütlevad Venemaal, ei pääse suhkruga võiga, mis tähendab, et kasulik ei kahjusta isegi suures koguses.\nVene köögi pitsil on umbes sama tähendus kui itaalia pitsa. Vene pirukaid keedetakse peamiselt mittesisalduvast tainasest koos täidistega - lihast ja kalast puuvilja ja kodujuustuga. Kruusikoogid, pirukatekid, pirukad, koogid, shani, väravad, kana lehed - ei ole täisnimekirja selle söögi sorte. Kui saate proovida koduseid kooke, pidage ennast õnnelikuks. Kuid paljudes toitlustusettevõtetes ei ole nad küpsetatud kodus kvaliteeti halvendavad.\nPannkoogid - vanim Venemaa köögi tass, mis ilmus IX sajandil. Kõige kuulsamaid vene nõusid küpsetamise retsept on üsna lihtne - piim, munad, sool, kuid toiduvalmistamisprotsess on viimistletud sarnaselt viimistlusega, mida mitte iga perenaine ei saa kapteni. Taigna valatakse pruunistatud küpsetatud õliks, kusjuures küpsetamise ülesanne on küpsetada roosat pannkoogi ilma tükkideta ja takistada seda enneaegselt põletama. Mida väiksemad on pannkoogid, seda kõrgem on oskuste tase. Venemaal jätkub endiselt sõnum "Esimene pannkoog on alati karm", mis tähendab, et ebaõnnestumine äri alguses on. Tavaliselt pannkoogid serveeritakse kuumalt hapukoore, võid, mett või mitmesugused täidised, mis pakendatakse - liha, kala, köögiviljad, magus, puuviljad jt. Eri šikk - pannkoogid kaaviariga.\nNagu ka ameeriklastel on raske tänapäeva tõestada ilma traditsioonilise kalkuni, ja itaallast on jõuluklaas ilma läätsedeta ja dzampooniga, nii et uusaasta laud paljudes vene perekondades on mõeldamatu ilma Olivierita, kes on tuntud ka kui vene salad. Nimega selle looja, hr. Lucien Olivier, kes töötas 19. sajandil Moskvas, sai Nõukogude aastatel eriti populaarseks. Viimast rolli ei mänginud koostisainete ettevalmistamise ja kättesaadavuse hõlbustamine. Nõukogude klassikaline "Olivier" sisaldas keedetud kartulit ja porgandit, vorsti, keedetud mune, marineeritud kurget, rohelisi herneseid ja tilli. Kõik see lõigati väikesteks kuubikuteks ja riivitud majoneesiga.\nSee salat ilmus vene köögis XIX sajandil. See on valmistatud keedetud peet, kartulist, oadest, porgandist, samuti marineeritud kurkidest ja sibulatest. Raseeritud päevalilleõli. See näeb välja nagu "kuiv" supp.\nVenemaal ükskõik milline söögikord on harilikult ilma marjadega. Sageli on külalislahke hostide uhkuseks kurgid, tomatid, kapsad ja seened. Küpsetatud soolatud kurk, lõhnav krahv ja mädarõigas on tavaks traditsiooniline vene digestiff - viin.\nJams - omatehtud magustoit. Sama kondiitritud või moosid, ainult vedelad, terved marjad või puuviljad. Jam on kõige sagedamini valmistatud marjadest ja puuviljadest, mida kasvatatakse isiklikul krundil või kogutakse metsas. Järjepidevus, maitse ja retseptsioon sõltuvad suurel määral perenaise oskustest ja eelistustest. Kui teid kutsutakse proovima vanaema vői ema moosi, ära lükka ennast selle rõõmu juurde.\nPastila on traditsiooniline vene magus, mis on tuntud alates 14. sajandist. Vormis ja tekstuuris sarnaneb vahtmasinad, kuid sellel on oma ainulaadne maitse. Marshmallo oli algselt valmistatud Antonovi õuntest, mis kasvasid ainult Venemaal. Alates XIX sajandist hakati eksklusiivset vene magustoitu Euroopasse eksportima. Hiljem hakkasid nad valmistama pastillid teistest õunte ja marjade sortidest. Hiljem, mesi ja seejärel suhkur muutuvad oluliseks komponendiks pastila. Enne 1917. aasta revolutsiooni olid eriti populaarsed Kolomna, Rzhevskaya ja Belevskaya (kihilised) marshmallowid. Tänapäeval on Kolomnas ja Belevos taaskasutatud pastade valmistamise protsess vastavalt vanadele retseptidele. Igat tüüpi pastila saab osta Vene kauplustes.\nKvasse on üks vanimaid vene jooke, mida kõik armastasid - talupojad kuningadeni. Esiteks mainitud 1056. aastal. Kuni 19. sajandi lõpuni valmistati see rukki linnasele madala alkoholisisaldusega joogi (2-3 kraadi) peale vürtsikute maitsetaimede, marjade ja puuviljamahlade lisamist. Seejärel hakkasid nad valmis valmistatud küpsetatud leiba, kreekerid valmistama. Mõned venelased nõuavad endiselt kodusõli. Joog on kuumuses väga värskendav. Peate jooma jahutama.\nSulatatud liha on želee. See on valmistatud paksast puljongist koos lihatükkide, keedetud lihaga mitu tundi ja seejärel jahutatud. Serveeritakse laua külma suupistetena.\nVene köök on väga mahukas kontseptsioon. Seal on vana, traditsiooniline vene köök koos pannkoogid, pirukad, kapslites. Ja seal on vene köök, mille retseptid moodustasid palju hiljem. Selles mõttes on pelmeenid, Olivier, Beef Stroganoff - ka vene toidud. Rohkem Vene köögi kohta.\nNeed pelmeenid võivad olla tingitud ehk kõige laiskast. Sõtkumiseta ei ole modelleerimist. Üks kord - ja "laisk" versioon pelmeenid on juba plaadil.\nTõrksuhkru liha, mis on valmistatud vastavalt vana Vene retseptile - maitsev alternatiiv igale pilale.\nKartulimänguasjade jaoks pakun ma proovida Moskva kartuliretsept, odav ja rõõmsameelne :)\nKremli stiilne liha on pehme ja mahlane veiseliha, mida hautatakse kaks tundi või. Ma ei ole kindel, et see roog teenindati Kremlis, kuid see, et see on väga maitsev, ei kahtle.\nPehme, lopsakas, kohev ja maitsva pehme kibuvitsa, ilma pärmita. Sõrmuste ettevalmistamisel lihtne ja kiire. Täitmine võib olla erinev, täna on munaga roheline sibul.\nMa ei tea täpselt, kus see perekonnast pärineb üllatavalt maitsev hommikusöögi retsept, kuid see on üle viie põlvkonna suu kaudu suhu edasi lükatud. Ma ei leidnud ühtegi sarnast retsept munarakkude jaoks ja seetõttu ma tahan jagada teiega lihtsat, maitsvat ja rikkalikku hommikust. Isegi kulinaarne algaja saab hakkama selle munaroogiga. :)\nViini tinkkt, mett ja sidruniga, on väga lihtne valmistada. Vaid nädalas saate meeldiva aromaatse alkohoolse joogi, mida on kerge juua. Mesi Tinktuura (viinavamut) säilitab mee ja sidruni kasulikkuse, sest seda ei töödelda termiliselt.\nTainas praetud küpsised - see kõlab juba isuäratavana! Kõige lopsakas, roosakas koorik, õhuline pehme tainas, mahlane vorsti. Vähesed inimesed võivad selliseid pirukaid, eriti omatehtud, seista. Jah, tainas küpsetatud vorstid ei ole kasulikud, aga kui nad on harva vähe, siis miks mitte? ;)\nTatar "Täienduseks on?" Kui te ei ole kunagi proovinud seda võimalust, siis küpsetage köök! Tõrv, hakkliha kaupmees - maitsev, tervislik ja kiire.\nSee on vene maalähedase köögi roog. Tuuleliha huvitavas täidis. Ei juustu ja majoneesi - see ei ole liha - prantsuse keeles, see on-liha! Üllatavalt pehme, mahlane ja rasvavaba!\nSee on lihtne kartulikarjamaitseline lihavarjutus (erinevatest liikidest). Külmutatud külmutatud liha kasutatakse nii, et seda saaks hõlpsasti kraapida. Stendil on palju variatsioone. Esitan meie pere lemmik teritaja - sealiha ja veiseliha.\nMa tutvustan teie tähelepanu populaarsele rohelisele toidule, mida Prantsuse peakokk Urbain Dubois, nagu nad ütlevad, leiutas eriti krahv Aleksei Orlovile. Esialgu nimetati tassi "Orlovski vasikaliha", kuid hiljem retsepti lihtsustati ja nüüd teame küpsetatud liha, kartulite, sibulate ja juustu tassi "Prantsuse liha".\nSelle solyanka valmistamiseks kasutavad nad samu lihatooted nagu rahvusmeeskonna solyanka. Kuid lisa keedetud kartulid, viilutatud. Tänu sellele omatehtud hodgepodgeile on rohkem rahul.\nMa soovitan teil siin kodus sellist hommikust "brändit" teha. Jook on väga hea.\nPannkoogid küpsetamisel on Shrovetide jaoks iidne ja väga maitsev komme. Ma juhin teie tähelepanu lihtsale retseptile väga maitsvatele pannkoogidele, pannkookide täitmise võimalustele ja pannkookide pakkimise erinevatele viisidele.\n"Veiseliha Stroganoffis erilisel viisil." Selle toidupärandi päritolu on mitu. On võimalik, et mõned neist on tõsi. See üldiselt ei ole oluline. Vaieldamatu fakt on see, et see vene tassi, millel on prantsuse nimi, on kuulus üle kogu maailma.\nIgal suvel ma teen kvassi. Habit Minu kodu ja külalised joovad seda rõõmuga. Ja kõik naabrid käivad mulle hapukoore poole. Palju kvassi retsepte. Igal küljel on omaenda. Minu retsept on olnud umbes kakskümmend aastat. Ühel korral, proovinud mitmeid meetodeid, lõpetasin selle. Ja nüüd on igal aprillil hautis hais, ja kuni novembrini on majas alati maitsev omatehtud kvassi maitse. Kui ma pean tegema, siis ma teen rohkem, kui me saame ringi koos väikese kupliga.\nPozharsky koorikad - legendaarne retsept. Ühe versiooni kohaselt on need suurepärased burgerid nime saanud Printsi Pozharski järel. Vastavalt teisele, realistlikumale versioonile on tulegaburgerid retsepti, mis ilmus 19. sajandi alguses Peterburi ja Moskva vahelisse torzhoki linna kõrtsisse. Kõrtsi omanikud leidsid selle roa (täpsemalt, nagu ütlevad, toitjakoja naine), kes kannab nime Pozharskys.\nPizza Neristamata tainas.\nKubani juustukoogid - suurepärane võimalus maitsvat ja rikkalikku hommikust või kuut suupiste kogu perele. Kubani kirsikoogid suletakse lihtsalt ja kiiresti!\nKana küpsetamiseks on mitu võimalust: pannkoogid ja riis, porinoid seened ja kartulid, kuid traditsiooniliselt kõigil juhtudel kana liha. Kana pannakse kanale mis tahes kujul, see võib olla reied, jalad ja tiivad, aga pere jaoks eelistan ma kana ja kartuliga pirukat, mis on valmistatud hapnemata taignast margariinil.\nRassolnik odraga - talvine võileib, mis vähendab aega, et valmistada maitsvat suppi miinimumini. Kõik, mida peate tegema, on keetma liha, lisama kartulid puljongile, ja siis see ettevalmistus ja rikas marineeritud suits juba plaadil lauale!\nSee on minu lemmikretsept heeringa soolamise jaoks. Mulle meeldib see, et ta saab vürtsikas maitse. Minu arvates on see heeringa soolamise meetod mugav, kuna kala soolatakse pudelis ja kulub külmkapis vähe ruumi.\nKiirkapsad - maitsvad, krõbedad, kergelt soolatud. Kas see on võimalik? Muidugi on see võimalik :)\nKüüslaugule maitsestatud kergelt hakitud kastmega liha on alati kasulik, piknik või pikk tee on sink ilmselt lihtsalt jumalakana. Koduses loodusliku küpsetatud sinku ettevalmistamine pole üldse keeruline ja see ei nõua palju vaeva ja tulemus kindlasti ületab kõik ootused.\nKapsasõli koos lihaga osutub väga mahlakaks, tervislikuks ja samal ajal üsna toitvaks.\nMuidugi on teil oma tõestatud retsepti soolatud kurkide jaoks, kuid alati tahad proovida süüa uut tüüpi, et kurgid oleksid isuäratavad, krõbedad ja lõhnavad. Need kurgid tahavad kohe proovida. Meie retsepti abil saate täpselt sama tulemuse. Jääb ainult süüa ja valju kukk hammustada off värskelt vanuses soolatud kurk.\nSuve supp. Hea alternatiiv okroshka jaoks.\nTänaseid tänapäevaseid traditsioonilisi roogasid pole mitte ainult söömata, vaid paljud neist ei ole neist kuulnud. Näiteks õunatootja on kartulite, hakkliha ja seente kanister. Proovige seda vana vene rahvakunti proovida.\nCooking pelmeenid koos? Taina ravioolide jaoks segatakse keeva veega. Loomulikult peate natuke peksma, kuid mida rõõmu ootab teid hiljem! Kuumad koduse pelmeenid, mida teete oma kätega. Ise. :) See pole raske.\nOn aeg kaljumiseks. Ma soovitaksin kogu perele sooja squash-pannkooke hommikusööki. Mis on veel õnne vaja? :)\nKlassikalised pannkoogid valmistatakse päris või keefirga soolaga. Täna valmistame piima punutisi ja riivitud õuna tainas. See on õun, mis muudab pannkoogid lõhnavaks, kergelt niiskeks ja väga maitsvaks.\nHommikune kook pannil valmistatakse kiiresti ja lihtsalt, osutub väga maitsev ja õrn kook kastmes. Proovige vastavalt sellele retseptile kondenseeritud piima kooki valmistada! Kiire kook, ilma ahjus.\nBorschti kaste lihtsustab ja kiirendab borshti ettevalmistamist. Keetke puljong, keetke kartulid ja lisage riiv!\nKui soovite taru küpsetada, küpseta seda tüüpi tatar - tomatitega. Tatar pöörleb lõhnav, nõrk, väga maitsev - suurepärane poolruum lihatoitude jaoks.\nKallid sõbrad! Ma õnnitlen teid Honey Spas'e üle ja kavatsen süüa keefiril puffsid ja teeninda neid meega. Retsept on huvitav, vanamoodne! Pyshki praaditakse kuivas pannis. Selgub, pehme, toitev ja väga maitsev.\nRassolnik on Vene ja Nõukogude köögi klassikaline supp. Kes ei tea, mis on marineeritud, ta pole kunagi elanud Venemaal. Rikas, lihapuljong, supp marineeritud marjade ja otraga on olnud ja jääb populaarseks kõigile, kes mõistsid tõeliste suppide tunnet.\nMaitsvat täidisega suhkruvili, küpsetatud porgandiga, sibulaga ja tomatitega. Seda roogi on lihtne valmistada, see on alati maitsev, toitev ja lõhnav. Piserdage valmis suvikõrvadega täidetud värskeid rohelisi roogasid, ärge unustage hapukoort - ja naudi seda delikaatset ja ainulaadset maitset. Hea söömine!\nVarem oli liha-Stroganov toitlustussüsteemi kaudu väga levinud. Kuid toiduvalmistamise kvaliteedi tõttu hakkas Stroganoff sageli kõva liha karvadega. Kuid tõeline Beet-Stroganov on kerge valmistada ja siis praetud tükkid lihast tomati-hapukoore kastmes muutuvad maitsvaks roogiks.\nMinu lemmik manna retsept. Minu õde jagas seda, ja lisasin oma enda kallale - ja voila. Mannast valmistatakse lihtsatest koostisosadest, mida saate postituses valmistada.\nHuvitav, ökonoomne söögikartuli pannkookide retseptsioon. Või pannkoogid mineraalveel, kes helistab. (Pannkoogide tainas söödetakse söögisoodaga). Lihtne, maitsev ja lahja. Postitage rõõmuga, pannkoogid mineraalveega!\nMa teen ettepaneku valmistada pakkumisi, maitsvaid kodujuustu lihavõtteid kondenspiima ja suhkrustatud puuviljadega. Lihavõttepühade lauale on lihtne valmistada ja alati hea magustoit!\nKüsis retsepti pärast väga huvitatud. Ma ei ole kunagi silmitsi asjaoluga, et sinepi lisatakse piima. Ja ma olen sellise väljavalitu, mis lihtsalt vyrviglaz. Noh mida ma saan öelda. Lõppenud toode torkas ja lõikas. =)) Nagu see, mida me vajame. Nagu selgitatud, annab mesi tugevuse, piim hoiab säilitatud sinepi pikka aega. Kindlus seal kindlasti. ei leia seda. =)\nMaitsev, kergelt niiske ülestõusmispärm kooki küpsetamiseks vastavalt 1927. aasta kokaraamatule kohandatud retseptile.\nKui teil on veel köögivili ja talve toorikud on juba piisavalt kallutatud, siis valmistage borschti riietus. Sellise kastmega võite minna borsši küpsetada ja kõik küpsetatakse maitsvat toitu!\nPole tähtis, et kuninglikku ülestõusmispüha nimetataks, on see tõeliselt kuninglik kohtlemine teie puhkuslaua tõeline kaunistuseks. Kuninglikku lihavõttepüha retsept on lihtne valmistada, kuid see nõuab värskemaid ja kvaliteetseid tooteid. Ja loomulikult nõuab choux ülestõusmispüha hoolikust. Niisiis, lihavõtete kuninglik juustukarst.\nVürtsidega soolatud makrell.\nTäna jagan teiega perekonna retsepti "praetud" supi jaoks. Hõõrutud on erineva läbimõõduga tüki pallid 5-6 mm ulatuses kõige väiksema, sarnaselt väikeste poleeritud kividega. Tainas hõõruda. Seetõttu nimetatakse suppi "mustus". Supp on väga maitsev, toitev ja rikkalik! Päris lihtne valmistada, aga peate teadma 3 saladust või reegleid! Ma jagan neid saladusi täna koos teiega!\nNoodipuljong on maitsekas ja toitev makaronpastaja (jah, põhimõtteliselt mis tahes makarontooted, aga enamasti nuudlitelt). Nagu nii täiskasvanutele kui ka lastele. Nuudlid on magusad (magustoidud) ja maitseainetega täidised. Täna valmistame nuudlit hakklihaga.\nMelon moos banaaniga - originaal tühjaks magusate armastajate jaoks! Selline melonimahu üllatab teid selle eksootilise maitsega, sellel on isuäratav mett värv, rikas aroom, mida domineerib banaan, ja paks konsistents.\nTšiljase ketšupaga tšilli suvikõrvitsa on suurepärane säilitus, mis söödetakse talve lõpuni. Maitsestatud maitsestatud suvikõrvitsa on natuke vürtsikas, kuid väga maitsev.\nJa taas baklažaanid erinevates variatsioonides! Seekord räägime ja näitame, kuidas neid marinaada, et valmistada mis tahes lihatoidule väga maitsvaid suupisteid. :)\nMe valmistame pakkumisi pelmeenid ja salvestage käed kodulabori abil - leiva valmistaja.\nKas sa tahad hapu suppi... ahjust? Mul on neid.\nMa soovitan süüa maitsvat säilivust - söögiisu "Uurali stiilis suhkrupeed". See sobib hästi liha- ja kalatoidudega keerulises nõusse, näiteks keedetud kartuliga.\nTraditsiooniline vene köök sisaldab ka suppe, nagu harilik, botvinia, okroshka. Vene köögi vanaaegsed retseptid kasutavad harvemini röstimistooteid, enamasti küpsetatakse ahjus, keedetakse, hautatakse. Kahjuks on juba unistanud Vene köögi roogasid. Mida ma saan öelda, kui paljud meie kaasmaalased ei tea, millised on pirukadu, kulebyaka ja teised traditsioonilised vene rahvakultuuri retseptid.\nPaljud Vene rahvusköögiga roogid on üsna tihedad, vene köök selles on erinev, populaarne on ka toitvaid salateid, mis on looduslikult riigis, kus külm kliima on. Vaatamata asjaolule, et Vene rahvusköök on pikka aega keskendunud teraviljale (teravili, jahu), köögiviljadest ja piimatoodetest, on vene köögi menüü rikas lihatooteid. Peter I aitas kaasa asjaolule, et vene rahvakuu rikastati paljude Euroopa retseptide, toodete ja toidu valmistamise traditsioonidega. Eriti palju Prantsuse retsepte on ümber töödeldud ja absorbeerinud vene kööki, retseptid koos fotodega sellistest uutest vene hõrgutistest nagu Olivier, vinaigrette, veiseliha stroganoff, Napoleon, majonees on täna muutumatud.\n01. märts 2017. Retseptid\nVene köök on originaalne ja mitmekesine, nagu ka mis tahes rahvusköök. Kuni 18. sajandini ei arvestanud eurooplaste gurmaanid seda, kuna nõud ei olnud väga mitmekesised ja üsna lihtsad. Märkimisväärne mõju Venemaa rahva menüüs oli märkimisväärne arv maailma kõige pikemaid religioosseid ametikohti, mille jooksul tuli süüa vette vette lastud toite või isegi toores toitu.\nKöögivilja-, kala- ja seeneküpsetatud toidud olid keedetud, hautatud, soolatud, küpsed ja isegi toidetud. Tuleb märkida Vene rahvusköögis sellist tunnusjoont, nagu asjaolu, et poolte ametikohtade puhul peeti köögiviljarooga isegi taimeõli. Nõud napilt kööki oli veelgi vähem. Kui prantslaste talupojad pidasid peredele pühapäeviti ühte kana, siis üldiselt ei olnud vene keeles ühtegi.\nEnt isegi 18. sajandi sellistest rangetest sissejuhatavatest tunnustest hakkasid eurooplased huvi tundma vene köök, retseptid hakkasid ilmuma kokaraamatukogudesse ning Venemaal tehti üritus peegeldada Vene köögi iseärasusi Vene retseptide esimeses raamatus.\nVene köögi iseärasused lühidalt\nTraditsiooniline vene köök on supp või hautatud. Kannatatud supid kuumutati veega, suhkrul ja jogurtidel valmistati suvekuivat hinge, rästikud valmistati rikaste lihapuljongidega. Supp, solyanka, hapupiim suitsutatud lihaga, peedikupp, marineeritud sibulad - supid ei olnud sageli mitte ainult esimene kursus, vaid ka terve söömine ja mõnikord suupiste. Suvel ja talvel lauale pandi rikas kõrv erinevate kalade sortide ja erinevate seentuppide (kergete lauate kuningatega).\nVene laudade visiitkaart on putru. Tatar, hirss, kaerajahu ja odrajahad on tühjad, lihavad ja sisaldavad rohkesti lisaaineid: rosinaid, liha, rohelisi, hapukoor jne. kohtas vanaema putru. Sageli püree serveeritakse leiba asemel suppi. Porridge oli rahu sümbol ja Suvorovi puder - võidu sümbol.\nVeiseliha, vasikaliha, sealiha, küülik, põder, linnuliha, põldpüünised, sarapuu - mis tüüpi liha võite leida vene köögis. Liha oli serveeritud ja terved, näiteks tatar, mis oli täidetud tükipuust või hunaga õuntega; ja suur tükk - küpsetatud sink, küpsetatud küpsetatud ahjuga või lambaga pool; ja viilutatud - nagu röstitud; ja hakkliha - kõikvõimalikud tulekahjud ja Moskva burgerid, karbonaadid, vorstid jms. Rupsi oli ka kesksel kohal röstrid, maks, udder köögiviljadega, vene stiilis neerud, mädarõika armid, keedetud veiseliha ja palju muud. puhkus lauale.\nVenemaa Kesk-Venemaa pelmeenid tulid Uuralist ja Venemaalt. Milliseid täitematerjale ei kasutanud pelmeenide jaoks: üks liha, kala, köögivilja, liha rohelistega, isegi küpsetatud liha, kõrvits ja peet lehed. Pullis olevad pelmeenid ja potid hautatud olid puhkuslaua tavaline roog.\nVene küpsetamiseks kasutatakse kõige sagedamini kartulit, hautatud ja hapukapsasid, hautatud peet, porgand ja paljud muud köögiviljad. Enne kartulite ilmumist oli Vene laua absoluutne lemmik naeris.\nKastmes kasutati traditsiooniliselt hapukoori, segatakse enne serveerimist vähemalt lemmikmädanike, küüslaugu, rohelise sibulaga. Kuumad kastmed nimetati keppeks ja neid tavaliselt keedetakse põhikursusega. Rõivad on marjad, sibulad, safranid, nelkidega. Oli armastatud ja marineeritud marli.\nHarilikke ja hapu on eriline koht: oleks peaaegu võimatu elada pikka talve ilma toorikuteta. Fermentatsioon tehti ilma äädika, kääritamismeetodit. Kartuli rasvkapsas, marineeritud seened, marineeritud õunad, marineeritud kurk, marineeritud tomatid - kõik see hoiti alamväljadel tünnides ja pandud lauale pika talveposti juures.\nSuur valik pirukaid, pirukaid, kulebyak, pirukaid, kurnikov, juustukoogid näitab, et nad armastavad küpsetamist Venemaal. Leibule asetati pirukaid, mitte leiba, magusaid kondiitritoite serveeriti teele ja traditsiooniline pulmapartner oli kana praed. 19. sajandil Venemaal ilmnes rukkileib ja jääb endiselt täieõiguslikuks osaks vene rahva toitumisest.\nKülastage traditsioonilist vene köögi menüüd siin http://cafe-garmoshka.ru/\nKui seal on supp, on vene välimus, ütleb kuulus ütlus. Schi on Vene köögi nägu. Nad olid keedetud paastumiseks ja paastumisel nii talvel kui ka suvel. 16. sajandil oli supp külmutatud ja püsti tõusnud. Kuidas õige suppi valmistada?\npool kilo liha kondiga;\n300 g kapsast;\nLavrushka, sool, piparümbolid;\ntill ja petersell, jah enne teenimist hapukoor.\nKeedetud tugevad puljongid. Pärast poolteist tundi pannakse hapukapsas (küpsetamiseks tuleb lisada värsket koort) ja kõik on keedetud veel tund aega. Nüüd on vaja puljongit lisada. Sibul, porgand, tomatid ja tomatipasta praadida taimeõlis. Kui puljong on täidetud, võtke liha sellest välja, lõigake see ja lisage see koos hakitud kartuliga. Fold pannil praadida. 10 minutit enne valmisolekut aseta vürtsid. Kapsa supi kaste võib nüüd kaetud sooja kattega ja paar tundi hautatud.\nVene rahva köögi iseärasused: alkohol\nOn arvamusel, et viin on vene traditsiooniline jook. Ja see on tõsi. Viin on valmistatud teraviljast ja vedelast veest. Vene viina isa peetakse suurte keemikutega Dmitri Mendelejev, kes leidis, et viin peab olema täpselt 40 kraadi. See on kindlus, mis kindlustab joogi ühtluse, ei põle kõri ega vabastab suures koguses kuumust keha imendumise ajal. Traditsiooniliselt viin on jahutatud, süüakse kaaviariga, marineeritud marjad, vürtsikad ja rasvased toidud.\nEnne viina Venemaal olid populaarsed mead, sbiten ja lavastatud joogid: need on igasugused õlled. Domostrois mainiti õlut muna, kaerajahu, rukki. Samuti armastasime kääritatud kvassi, millest on vähemalt viiskümmend sorti. Venus ilmus Venemaale 10. sajandil, mis langes kokku kristluse vastuvõtmisega. Seetõttu sai see suuremal määral kummardamiseks kasutatavaks rituaalseks jookiks ja see sai ainult 12-13 sajandil levinumaks.\nVene köögi omadused ja omadused\nNii lühidalt uurime Vene köögi traditsioone ja eripära, mida religioonid oluliselt mõjutasid: paganism ja õigeusu. Paljud roogid on jäänud traditsiooniliselt religioosseteks: pannkoogid võõraste ja Kutya jaoks äratamiseks, paljud ei ole enam säilinud: naeris, speltanisu, sbiten. Ent enamikul roogadel on ikka veel siirast armastust ja austust mitte ainult vene rahva seas, vaid ka tunnustatud ja armastatud Euroopas ja Ameerikas.\nPeamised roogasid köögis Venemaal\nÕiguse valduses olev rikkaima laua nimetus kuulub endiselt õigesti vene köögile. Paljude sajandite vältel pakuvad arvukad külalised riigile oma meelt, sest seal pole nõusid: erinevaid pirukaid, suuri lindude ja kalade nõusid ja kuulsaid pannkooke.\nTõsi küll, vene keetmine on kohustatud kogu sellisele mitmekesisusele laenama paljudest teistest riikidest valmistatud toidud, kuid see on selle rikastamise ainuomanduses kohaliku maitsega.\nErinev koht vanas vene köögis kuulub valmistamise meetodile. Lõppude lõpuks valmistati Vene ahjus traditsiooniliselt kõik roogasid, see on see toiduvalmistamise meetod, mis annab kulinaarsed meistriteosed ainulaadse aroomi ja annab vene hinge tükki.\nVana-Venemaa peamised loomaliigid olid röstitud, mida serveeriti esmakordselt toidukorra ajal, teine oli erinevates suppides ja lõunapuljongis serveeriti marju ja mesi mitmesuguseid maiustusi.\nEriline koht oli külmade suupistete poolt, arendamist edendas põllumajandus. Erinevad kapsa, redis ja naeris erinevad klasside esindajad, hapukurkad ja mitmesugused želeeeritud lihased püüdsid kööki maailmatasemel. Toiduvalmistamisel ei ignoreerinud neid seeni, millest isegi muinasajal valmistati talveks ettevalmistusi.\nPikka aega ja kuni praeguseni on riigi külalisi üllatanud suur hulk erinevaid suppe ja chowdersi. Üks kõige säravamaid esindajaid esimesest kursustest on supp, mille arv on juba pikka aega kasvanud ühe tosina, teine - borsch või peedi supp ja okroshka. Paljud välismaalased mõtlevad, kuidas saate keefi või kvassi valada salatil, kuid pärast maitsmist on nad väga rahul. Ka suur vene tass on kõrv.\nErinev osa vene köögis antakse erinevatele lihatoodetele. Venemaal eelistasid nad kogu keha küpsetada ja siis lõigata see portsjoniteks. See oli praetud, aurutatud, kustutatud, suitsutatud ja soolatud. Erinevad mängud ei olnud dieedis halvemad, teised kodulindude erinevaid roogasid võis kadedada.\nErilist tähelepanu pöörati eri tüüpi teraviljale. Erinevat tüüpi teravilja olemasolu majas peeti kohustuslikuks.\nErilist tähelepanu tuleb pöörata ka mitmekülgsele küpsetamisele. Fantaasiast ei olnud piiranguid, valmistati erinevat tüüpi pirukaid: kana kurniki, kulebyaka, pirukas, palju pirukaid ja kukeseid, samuti küpsetatud kuulsad vene pannkoogid ja pannkoogid. Selliste toodete peamine tainas oli juba juba muinasajal Venemaal teada, kuidas seda käsitleda, kuid teist liiki tainas ei jäetud tähelepanuta, näiteks oli nuudlid valmistatud hapnemata tainas.\nSeal oli erinevaid jooke. Traditsioonilised esindajad peetakse jätkuvalt mitmesuguseid kvassi, komposte ja želeeti. Venemaal hilisematel sajanditel õppisid nad, kuidas valmistada erinevaid likööre, joota õlut ja teha viina. Veinide puhul ei ole need laialt levinud.\nVaatamata lääne mõjule on vene toiduvalmistamise mitmekesisus tõeliselt ainulaadne tänu vene elu tutvustamisele. Loe lähemalt: rikkaima vene köögi kohta\nVene köögi moodustamise ja arendamise protsess kulgeb mitu sajandit. Aeg-ajalt mainitakse X-XV sajandi kroonikaid. ja paljudes varasemates dokumentides. Talle meeldis kirjutada oma surematuid teoseid klassikaid. Etnograafid uurisid hoolikalt. Ja kõik, sest see on originaalne ja uskumatu rikas. See ei peegeldanud mitte ainult oma elu ja tavasid, vaid ka ajalugu. Ja kogu aeg see paranes, laene täideti ja laiendati.\nTäna on väljend "vene köök" seotud kapsasuppiga, krõbedate marinaadidega ja marineeritud seentega, aromaatse pirukate ja pirukatega, samuti unikaalse teega samovarilt.\nKuid 1000 aastat tagasi oli kõik veidi tagasihoidlikum.\nTeadlased määratlevad Vene köögi moodustamise 4 etappi, millest igaühel on oma omadused. See on:\n1 vene vene päritolu IX-XVI sajandist.;\n2 Staromoskovski - see tuli 17. sajandil;\n3 Petrovsko-Ekaterina viitab XVIII sajandile;\nPetersburg - ühendab XVIII sajandi lõpu traditsioone. ja kestab kuni XIX-ndate 60ndateni.\nSee domineeris leiba ja jahu toodetega. Vana-Rusi auks olid pannkoogid, jahu-želee ja rukkipüree. Veelgi enam, nad olid täidetud köögiviljade, puuviljade, seente, liha ja kala eri liiki, putru. Juba tol ajal külatasid kallid külalisi kapsas ja soola.\nMuide, Venemaal peetud putru peeti heaolu ja heaolu sümboliks. Sõna "puder" oli vana vene pulmapeodade nimi. Ja Rusichi lauadel olid alati tatar, oder, pärl ott, kaerajahu, kaerajahu või hirssipuder.\nLisaks sellele lisati selle aja dieeti ka palju köögivilju - kapsas, naeris, redis, herned, kurgid. Siin nad armastasid pühi vilju ja marju. Nende kõrval oli kallis kõrgelt hinnatud, mille põhjal loodi maitsvad siirupid ja säilitusained. Isegi siis, hostessid küpsetatud piparkooke nendega.\nAlates XI sajandist. Venemaal kasutati maitseaineid: leelisool ja musta pipart, nelki, ingverit, kardemoni ja safranit.\nKuni XVII sajandini. seal praktiliselt puudus liha või piim. Ja kui nad seda tegid, tegid nad suppi ja lihast pudrustasid. Piim oli purjus keedetud või toores liha, hapukoore ja kodujuust sellest valmistatud ning ei teadnud kreemi ja võid peaaegu 16. sajandini.\nUmbes samal perioodil ilmusid riiklikud vene jookid - kvas, sider ja humal. Aastal 1284 oli õlut esmakordselt valmistatud. Ja XV sajandil. valmistatud rukki terasest reaalsest vene viinast.\nXVI-XVII sajandil. Vana vene köök oli rikastatud nuudlite ja pelmeenidega, laenates neid Aasia rahvastest.\nXVII sajand. iseloomustas köögi jagamine selle austuse eelistatuks ja tavaliste inimeste seas. Ja kui varasemad erinevused väljendusid ainult roogade arvus, siis nüüd pöörati erilist tähelepanu kvaliteedile. Ja kõik sellepärast, et kaasaegsed köögid hakkasid levima traditsioonilistesse kööki ja kulinaarsetele tehnikatele.\nNüüdsest alates hakkas noorklausel ilmuma rohkem röstitud liha, mida varem peeti maitsetuks. Nagu ka sink, sealiha, hommikumantel, röstitud lambaliha, linnuliha ja linnuliha. Samal ajal võtsid maitsestatud solyanka, marineeritud ja peamised hõrgutised nagu punakaslõhnad, soolatud kala, musta kaaviari.\nLisaks hakkasid venelased aktiivselt laenuma Astrahani ja Kaasani khanaiale, Siberisse ja Bashkirisse kuuluvaid tooteid, mis nii hiljuti riigiga ühinesid. Need olid rosinad, viigimarjad, arbuusid ja melonid, kuivatatud aprikoosid, sidrunid ja tee. (Kuigi mõned allikad väidavad, et mõnedes piirkondades tarbiti sidruneid 11. sajandist.) Ja külalislahvad hostessid hakkasid vastu võtma maitsvaid kooke, piparkoogid, igasuguseid moosid ja õunapastileid. Kuigi mõne teabe kohaselt valmistati viimane ette XIV sajandil teatavates Venemaa piirkondades.\nNii XVII sajandil. mida iseloomustab traditsioonilise vene köögi õitseng ja lihtsa talupoegade lihtsustamine.\nPärast Moskva vananemist on alanud uus ajastu - Peterise ajastu. Seda eristatakse teistest Lääne-kulinaarsete traditsioonide aktiivsema laenamisega. Ja nüüd aadlane toob kaasa mitte ainult välismaiste toodete ja retseptide, vaid ka välismaiste peakokkade kirjutamise. Nad rikastavad vene kööki paprika, suupistete, rullide ja lihapallidega, täiendavad seni tundmatute piimatoodete, köögiviljade ja porgandiga suppe ning kaunistavad võileibu, võid ja tõelisi Hollandi ja Prantsuse juustu.\nNad asendasid niinimetatud venelaste "hautatud" koos suppiga ja õpetasid tal seda korralikult teenindama - pottides või pottides.\nSee periood langes kokku "akna avamisega Euroopasse". Tema kaudu hakkasid traditsioonilised prantsuse, saksa, itaalia ja hollandi roogad kastuma vene kööki. Nende hulgas on ka kooriküpsised, koorikarvadeta, eskaloppe, entrecotes, praed, kartulitest ja tomatidest valmistatud roogasid, mis on just sel ajal toonud, ning vorstid ja omelets.\nSamal ajal hakkasid nad pöörama erilist tähelepanu laua seadistusele ja roogade endi kaunistamisele. Huvitav on see, et selle kunsti omandamisel hakkasid ilmunud palju salateid, külmiklaid ja isegi vinaigrette.\nSelle perioodi eripära on suupistete valik, mida aadel oli kätte saanud. Kalad, liha, seened ja köögiviljad, oluliselt mitmekesistasid vene kööki ning muudavad selle vapralt rikkaks ja maitsvaks.\nVene köök: meie päevad\nJärgmistel aastatel traditsiooniline vene köök oli ainult rikastatud. Tekkinud on andekad kokad, mille nimed on tuntud kaugelt riigipiiridest. Maailma reisi ajal juhivad nad uusimaid kulinaartehnoloogiaid, mille abil saate valmistada kõige ebatavalisemaid ja originaalseid roogasid. Ja ühendage neis kõik ühendused. Näiteks: Borodino leivakastmega, fosfaadipõhise borshiga, kokteilalati, lambaliha kvasakastmega, jõevõielise kaela kaera jne.\nVene köögi esiletõstmine\nRiiklik Vene köök on laenanud tänapäevaseid toite ja ülemereterritooriumide kulinaarseid traditsioone juba mitu sajandit. Sellegipoolest ei takistanud teda originaali ja originaali jäämist. Olles maitsnud mahlaseid karbonaate, entrecotte ja pettusi, ei muutis vene rahvas oma harjumusi.\nJa ta ei keeldunud teraviljadest ja suppidest, mis aja jooksul muutusid mitmekesisemaks. Ma ei ole muutnud traditsioonilist toitlustust. Nagu varemgi, pakuvad nad esmakordselt kuumat - suppe, borshti, hodgepodge'i või kapsauppi. Teisel poolel - liharooga või kala. Ja kolmandal - magus joog - mahl, mahl, mahl või tee. Ja jäi üks maailma kõige külalisemaid riike.\nPeamised valmistusviisid vene köögis:\nÜkskõik kui rikkalik ja mitmekesine vene köök võib olla, põhineb see ikkagi traditsioonilistel roogadel, mis on äratuntavad igas maailma nurgas:\nShchi On öeldud, et see roog ilmus Venemaal 9. sajandil, samal ajal kui kapsas. See on mitmekomponendiline supp. Vürtsid valmistatakse hapupiimast, värske või hapukapsas, lihaga (mõnikord kala või seened), vürtse ja hapukoore või kapsa marineeritud hapukoore. Kogu selle olemasolu ajaloos jäi tema koostis peaaegu muutumatuks, välja arvatud see, et laiendatud on suppide vürtsikompvekke.\nKulebyaka. See erineb tavapärastest pirukadest kompleksse täidisega - 2 kuni 4 liiki hakklihaga, mida eraldavad õhukesed pankoogid. Peale selle on selle maht kindlasti võrdne vähemalt poolega katse mahust. Esimesed pirukad valmistati pärmitahast ja kapsa, muna, tatarpudruse, keedetud kala, sibulate või seente kihid ning kaunistatud nii aadel kui ka tavalistel inimestel olevad lauad.\nKutja Mälestustorustik, mis on nisu või riisiga mee, mooniseemneid, rosinaid ja piima. See on valmistatud ja serveeritud jõulude ja Epifaania eelõhtul, mõnikord pärast seda. Usutakse, et kutia juurdub isegi paganluse ajal, mil tema abiga austati nende esivanemate mälestust. Muide, Venemaal nimetati suvalist poet leiva ema.\nNuudlid - laenatud pasta, mis on maailmas väga populaarne, ka Venemaal. Esimest nuudrit nimetatakse hiina, see ilmus II aastatuhandel eKr.\nKissel. See jook on vähemalt 1000 aastat vana. Esialgu valmistati see kaerast või nisust, hiljem marjadest. Tema mälestused ilmuvad "Mõnusate aastate kõnekäändusesse".\nX sajandil. Belgorodi piiramisest algas linnal nälg. Ja kui linnlased olid juba otsustanud loobuda, käskis üks vana mees leida kaerajahu ja nisu jäänuseid, maitsta želee nendest ja valada see vanni, kaevudes kaevu, loputa maapinnaga. Teises sellises potis valatakse kallis ürg. Ja siis paljudele vallutajatele kutsuti maitsestama hõrgutisi. Mõne päeva pärast nad reageerisid, otsustades, et vene rahvast söötas Ema Maa.\nKala supp on kuum kala tass. Igal piirkonnal on selle ettevalmistamiseks oma retsept. Näiteks Don armastan suppi tomatitega.\nStroganina - toores värskelt külmutatud kala, serveeritud soola ja pipra segu kiibidena. Siberis väga populaarne.\nSalat "Olivier" - uue aastapüha, mille nimi on Lucien Olivieri nimi, kes seda leiutas. Traditsiooniline vene retsept koosneb "Doktorskaya" vorstist, keedetud kartulist, keedetud munadest, marineeritud kurgist, roheliste herneste, keedetud porgandi, majoneesi ja roheliste vorstidest.\nSamovarist valmistatud tee. Nad ütlevad, et sellel jookel oli eriline maitse, mis saavutati tänu ise samovari kasutamisele ja tänu perekonna ühtsusele, kes kogunesid vaatetornides või verandal, et seda proovida.\nKondiitritooted - küpsetatud pirukad erinevat liiki topsidega - kala, liha, porgand, munad, sibulad ja riis ning väikesed augud peal.\nMarineeritud seened ja marineeritud marjad - delikatess, mis on eksisteerinud mitu sajandit.\nVinaigrette - rahvuslik Vene peet, kartul, porgand, rohelised herned, marineeritud kurk, sibul, taimeõli ja vürtsid, kuid laenatud.\nPiparkoogid - jaanitooted, mis pärinevad Vana-Vene perioodist.\nApple vahtmasin - traditsiooniline delikatess, mis on valmistatud alates XIV sajandist. koos mett ja õuntega. Moodsad retseptid on rafineeritud ja võivad sisaldada kaneeli, marju jne\nLeib ja sool on raviks - omamoodi sümbol vene köök. Täna tähistab see külalislahkust. Ja vanasti oli talle maagiline tähendus. Leib kujutas perekonna rikkust ja heaolu ning kaitseb soola ebaõnne ja halbade ilmastikutingimuste eest. Varem leiba ja soola kasutati ahju maitsmiseks uue majja sissepääsu juures.\nSuppi või hautatud, nagu nad ütlesid Venemaal. Tegelikult on see vene köögi rahvuslik tass. Varem oli ta ainult köögivilja, hiljem nad hakkasid liha lisama. Täna on igale maitsele tohutu hulga suppe.\nSoojenenud õunad - omamööda marinaadid. Oli populaarne mitu sajandit tagasi.\nSauerkraut on roog, mida toodetakse kapsa kääritamise tulemusena. Arvatakse, et see säilitab kõik selle kasulikud ained.\nVene köögi kasulikud omadused\nSuupistete ja teravilja arvukuse osas peetakse vene kööki üheks kõige kasulikumaks. See on ideaalne taimetoitlastele ja seda austatakse kogu maailmas. Lisaks laialdaselt kasutatakse kõiki looduslauseid - kööki ja puuvilju, millest igaüks sisaldab tohutut hulka kasulikke aineid. Erilist tähelepanu pööratakse piimatoodetele, aga ka magusatele jookidele - kompostidele, kapslitele ja mahladele.\nTäna on venelaste keskmine eluiga 71 aastat ja, vastavalt sotsioloogide hinnangule, kasvab see jätkuvalt.\nNüüd on haruldased tooted kiidelda, et nad ei sisalda toidu lisaaineid, mida tootjad pakuvad isegi pagaritoodetes. Mõnikord, lugedes toote koostist, märkate, et pakendil on kogu "E" täisnimekiri.\nÜks odavatest, kuid kõige väärtuslikumatest toodetest on linaõli, mis sisaldab palju kasulikke aineid ja millel on suur hulk tervendavat omadust. Linaõli korrapärane kasutamine toob tervele kehale suurt kasu: tal on tooniline toime ja see aitab teatud haigusi ravida.\nTerved külmad puuviljad\nTalv, aeg, mil akuutsete viirushaiguste oht suureneb mitu korda. Sel ajal on keha kõigi olemasolevate krooniliste haiguste ägenemine. Sel hetkel on haiguse taastumise oht, mis on remissioonil.\nMis on kasulik Pasternak\nTop 10 Fiber Allikas\nMis on kookospähkel?\nTäiskasvanutele ja lastele põhjustatud allergia piima manifestatsioonid\nOliiviõli: kasulikud omadused ja vastunäidustused\nKuidas oder kasvab?\nTalvise meriahvena ja safloori värvimine - "Uued" õliseemned\nKasulikke omadusi riis inimkeha. Rice'i kasulikud omadused kehakaalu langetamiseks ja teatud haiguste ennetamiseks\nKasutatavad omadused roosi või roosade naeris\nSeeder - kasulikud omadused ja vastunäidustused\nMis on kasulik kiu ja kuidas seda kasutada kaalulangusena?\nVaricocele ja 10 põhjust selle esinemiseks\nMida ei saa rasedaks süüa\nMillised toidud sisaldavad suures koguses glutamiini?\nAstigmatism on üks kolmest laialt levinud murdumisnähtustest (koos lühinägunemise ja hüperoopiaga), mis seisneb silma suutmatuses keskenduda võrkkesta valgustundlikule makulaarsele piirkonnale ühes kohas.


Täna alanud Robotexil näeb tudengivormelit, mis kiirendab nullist sajani 2,2 sekundiga - Forte\nEuroopa suurim robotootikasündmus Robotex toimub Tallinna Tehnikaülikooli ja Tartu Ülikooli koostöös. Kodulehe andmeil on sel nädalavahetusel ehk 24.-26. novembril toimuval üritusel väljas 1600 robotit ja oodata on 15 000 pealtvaatajat.\nSelle aasta kevadel möödus kümme aastat ajast, kui Tallinna Tehnikaülikooli ja Tallinna Tehnikakõrgkooli koostööprojektina valmis Eesti esimene tudengite poolt ehitatud vormelauto. Muude saavutuste seas on Tudengivormeli tiim saavutanud esikohti Baltic Open’il ja hiljuti napsati esikoht Formula Student Hungary üldarvestuses.\nJärgmisel suvel algab uus võistlussari ning kevade lõpuks on meeskonnal plaanis ehitada valmis ka uus auto.\nVIDEO | Robotexi üks vaatemängulisemaid võistlusi on Tallinki veeralli 19.09.2017\nMõista-mõista, mis see on? Renault tähistab sellega 40 aastat vormel 1 autode tootmist (2) 15.07.2017\nElisa äriarendusjuhi Märt Jõesaare sõnul tekkis koostööidee Tudengivormeliga tänu ühisele huvile asjade interneti (Internet of Things ehk IoT) vastu. „Ühine huvi IoT vastu ning Tudengivormeli tiimi sisemine põlemine on lausa nakkav. Toetamise juures mängis olulist rolli ka nende tulevikuvisioon ja uskumatult täpne arusaam sellest, milliseid ressursse neil selleks vaja on,“ sõnas Jõesaar.\nKuna vormelitiim reisib tänu võistlustele mööda maailma ringi, otsisid nad endale partnerit, kes suudaks tagada kvaliteetse andmeside kõikides riikides. Tudengivormeli IoT lahendused kasutavad 4G telemeetriat ning nii Eestis kui ka Ungaris ja mujal välismaal edastati andmeid üle Elisa võrgu.


Art Spiegelman – Vikipeedia\nArt Spiegelman, 2007\nArt Spiegelman (kodanikunimega Itzhak Avraham ben Zeev; sündinud 15. veebruaril 1948 Stockholmis Rootsis) on USA koomiksikunstnik ja toimetaja.\nTema tuntuim teos on kaheköiteline holokaustiteemaline koomiks "Maus" (eesti keeles "Maus: ühe ellujäänu lugu" 2018, tlk Tiina Aro).\nTa on töötanud toimetajana koomiksiajakirjades Arcade ja Raw, 1992. aastast joonistas ta kümmekond aastat karikatuure ajakirjale The New Yorker, kus tema sulest pärines mitu tähelepanu pälvinud ja vahel ka skandaalset esikaant.\nTuntuks sai Spiegelman 1970. aastatel alternatiivse koomiksikunstnikuna. Tema toonased teosed oli lühikesed ja eksperimentaalsed ning sageli autobiograafilised. Valik neist ilmus kogumikus "Breakdowns" 1977. aastal. Järgmiseks joonistas ta "väga mahuka koomiksiraamatu" oma isa holokaustikogemustest. Graafilises romaanis "Maus" (saksa keeles 'hiir') on natse kujutatud kassidena, juute hiirtena ja poolakaid sigadena. Selle joonistamine võttis 13 aastat ja lõppes 1991. 1992. aastal anti sellele Pulitzeri preemia eriauhind ning seda peetakse üheks koomiksiajaloo tähtsamaks teoseks, mis tõmbas žanrile ka tõsiste uurijate tähelepanu.\nSpiegelman ja Mouly toimetasid üksteist väljaannet koomiksi- ja graafikaajakirja Raw 1980–1991. Ajakiri tutvustas selliseid uusi talente nagu Charles Burns, Chris Ware ja Ben Katchor ning esitles ingliskeelsele publikule võõrkeelseid autoreid. 1990. aastate algusest töötasid nad ajakirjas The New Yorker, kust Spiegelman lahkus 2004. aastal, et töötada raamatuga "In the Shadow of No Towers" (2004), mis kujutab tema isiklikku vaadet 11. septembril 2001 New Yorgis toime pandud terrorirünnakutele.\nArt Spiegelmani abikaasa on kujundaja ja toimetaja Françoise Mouly, lapsed kirjanik Nadja Spiegelman ja Dashiell Spiegelman.\nPildid, videod ja helifailid Commonsis: Art Spiegelman\nTsitaadid Vikitsitaatides: Art Spiegelman\n↑ Eesti keeles ilmus Pulitzeri preemiaga pärjatud kultuskoomiks "Maus"\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Art_Spiegelman&oldid=5804613"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 11:52, 23. jaanuar 2021.


Eesti Vaimse Kultuuripärandi Nimistu | Odrakaraski küpsetamine Mulgimaal\nOdrakaraskit valmistatakse Mulgimaal üsna paljudes peredes ka tänapäeval. Odrakaraski koostisosadeks on muna, odrajahu, sooda, hapupiim ja sool. Karask küpsetatakse ahjus või praeahjus, kas ahjuplaadil või sabaga pannil. Karaskit süüakse soojalt ja võiga või meega, kuidas kellelegi maitseb. Karaskit süüakse ka leiva asemel.\nKaraski valmistamine on kerge - kiire ja maitsev toit perele, eriti, kui söögitegemiseks on vähe aega, seega on karaskist saanud tänapäeval igapäevane toit ja asendab täitsa mõnda kergemat toidukorda või vahel ka päris õhtusööki. Kui vajadust ja tahtmist on, siis ikka mulkide kodus karaskit küpsetatakse. Nii nagu Kristi Ilves ütleb, et küpsetab karaskit siis, kui lapsed nõuavad. Muidugi ei ole ka pidulikel puhkudel karaski küpsetamine tänapäeval sugugi kuhugi kadunud. Sündmused, nii peredes kui ka näiteks ühingutes, kus palju mulke koos on ja eriti veel, kui vanu aegu meenutatakse, siis küpsetatakse alati karaskit. (Näiteks suguvõsa kokkutulekud, koosolekud ja kohvikuõhtud jms.) Peamiselt saadakse Mulgi toitude retseptid ja nende toitude valmistamise tavad vanavanematelt. Igas peres tehakse karaskit veidi isemoodi. Nii on tänapäevani jõudnud mitmed erinevad odrakaraski retseptid ja nimetused. Odrakaraskit nimetatakse tänapäeval lihtsalt karaskiks, odrapätsiks, soodapätsiks või soodakaraskiks.\nKaks peamist erinevust karaski tegemisel on asjaolu, kas kasutatakse pärmi või soodat. Seal peres, kus tänapäeval tehakse karaskit näiteks pärmiga, seal peres on karaskit pärmiga ka varasematel ja vanematel aegadel tehtud ning soodaga valmistatavast karaskist ei teata seal peres tavaliselt midagi või ei peeta seda üldse karaskikski. Peres, kus aga tehti karaskit soodaga, seal ei teata pärmiga tehtud karaskist midagi või nimetatakse pärmi kergitusega kooki sepikuks. Mulgid ise ütlevad selle kohta, et „Igas talus oma taar" ehk siis igas talus ise viisi. Nii on ka odrakarskiga tänapäeval - igas peres tehakse karaskit omal viisil ja veidi erinevalt, kui teistes peredes. Näiteks Alli Laande Mulgimaalt Karksi kandist teeb karaskit pärmiga ja ütleb, et nende peres on vaid pärmiga karaskit tehtud. (Vt lisa „Alli Laande suguvõsast pärit karaski valmistamise retsept").\nSoodaga karaskit tehakse tänapäeval mitmes peres, aga ikkagi igas peres väikeste erinevustega. Ka ajaloos on täheldusi, et karaskile lisati tihti erinevaid koostisosi (lambaveri, kartul, köömned jms), siis nii on ka tänapäeval Mulgimaal. Näiteks Kristi Ilves Tarvastust teeb karaskit soodaga ja kohupiimaga. Kai Kannistu Ülemõisast teeb soodaga ja lisab ka köömneid, vahel ka pitsamaitseainet ning puistab taignale, enne karaski ahju panemist, ka hirssi. Karaski valmistamist õpetav video Kai Kannistu retsepti järgi. Ly Laanemets Lillist teeb karaskit samuti soodaga ja nende peres on karask olnud mingitel aegadel suisa saia ja sepiku aseaine. (Vt lisa Ly Laanemetsa meenutustest ja tänapäeva täheldusi karaski küpsetamisest nende peres.) Abja-Paluojal elav Liisi Rääbus teeb aga odrakaraski mõlemal viisil, nii soodaga kui ka pärmi kergitusega ja alati ainult odrajahuga. Tema sõnul karaskit alati murti ja pandi võid peale. (Vt lisa „Liisi Rääbuse soodaga tehtud karaski retsept ja pärmi kergitusega tehtud karaski retsept") Nüüd Tallinnas elav Marie Ibruse lapselaps Riina Quak teeb oma Paistust pärit mulgi vanaema Marie retsepti (vt lisa) järgi karaskit selliselt, et karaskile lisatakse ka päevalille-, kõrvitsa-, lina-, kanepiseemneid või nende segu.\nOdrakarask on ka üks nendest Mulgi toitudest, mida peetakse tänapäeval eesti rahvustoiduks. Ülevaate Mulgi toitudest, retseptidest ja ka odrakaraski küpsetamisest annab Mulgi Kultuuri Instituut oma kodulehel.\nLõuna-Eestis Mulgimaal on odrakaraskit algselt tehtud veest või piimast ja jahust segatud kõvast taignast. Tarvitati petipiima, see tegi taigna kobedaks. Karaskid olid nagu paistekakudki ümmargused ja õhukesed. Veel 1870. aastate paiku on täheldatud, et Paistus küpsetati karaski-nimelist kakku tuha all ja paja põhjal. Üldisemalt aga küpsetati vanasti karaskit kapsa- või kobrulehel. 20. sajandi vahetusest alates on karaskit küpsetatud kas sabaga või piklikel ahjupannidel, nagu seda nüüdki Mulgimaal tehakse. Vanasti küpetati karaskit peamiselt siis, kui ahju köeti ehk siis sügis-talvisel ajal. Kuna laupäeviti tehti tavaliselt võid, siis sai karaski jaoks ka petipiima, seega küpsetati karaskit peamiselt laupäeviti ja sooja karaskit söödi ikka võiga. Aganaleiva söömise aegu oli odrakarask maiusroog. Karaskit küpsetati ka mitmeteks tähtpäevadeks, näiteks nagu paastumaarjapäeval, et kasvaksid suuremad kapsalehed, ja mardi- ja kadripäeval, mil anti sandijooksjatele karaskit andidena kaasa. Vanasti tehti erinevaid karaskeid: piima-, peti-, supi- ja verekaraskit. Kord segati odrajahu vere, peti, piima, lihaleeme või mõne järelejäänud supivedeliku või hapuks läinud supi sisse. Hallistes on täheldatud lambaverest valmistatud karaski valmistamist. 19. sajandi lõpus hakati karaskile ka tambitud kartult lisama, et karask paksem saaks. 20. sajandil lisati juba riivitud kartuleid ja selline karask kandis nime riivikarask. Karaskitaignasse hakati lisama ka pannil sulatatud nn kamararasva. 20. sajandi teisel aastakümnel hakati odrajahust karaskitainast tegema hapupiima ja söögisoodaga, kuna kodune või tegemine ja petipiima saamise võimalus jäi väheseks seoses meiereivõrkude laienemisega. Selle uuendusega ühes leviski nimetus karask vanade vee ja petipiima tehtud odrakakkude nimetuse asemele. Sellest ajast saab odrakarask ka mitmeid uusi nimetusi, nagu näiteks soodakarask ja soodapäts. Varasemalt nimetati Mulgimaal odrajahust vee või petipiimaga tehtud taignast õhukesi ahjus küpsetatud kakke rõõskadeks (rõõsk, rõõsad). Halliste kandis öeldakse, et „karask on rõõsa ristipoeg", mis viitabki sellele, et nimetus karask ja ühes sellega ka mõni valmistamise uuendus on hilisemad. Rõõsad tehti ikka rõõsa ehk lämmipiimaga, vanemad rõõsad tehti odrajahust petipiimaga ehk siis juba karaski nime all ning hiljem siis hapupiimaga ja soodaga. Ka odrajahust pärmiga kergitatud kakku nimetati rõõsaleivaks, samuti nimetati ka nisujahust pärmiga kergitatud kakk rõõsaleib ja nisurõõsk. Odrajahust petipiimaga kergitatud karaskit nimetati varem samuti rõõsaks. 19. sajandil olid Mulgimaa rõõsad ka odrajahust või jämedast nisujahust. 20. sajandi algul enamasti juba nisupüülist, ka tatrajahust ja taigen oli kergitatud pärmiga. Karksi ja Halliste rõõsad olid õhukesed ja taldrikusuurused. Neid lasti vaevalt 10 minutit ahjus olla, rõõsad jäeti küpsetamisel pehmeks ja pruuniks ei lastud minna. Kui Abja pool vanasti peole mindi, võeti kaksteist paari rõõsku kaasa, riidest üleõlakott (veersek, seersekk, tiirsekk) laotud rõõsku täis. Näiteks Kagu-Eestis pole odrajahust pärmiga kergitatud kakkude kohta teateid. Õllepärmiga kergitatud odrajahutaignast kakkude nimetused on vanemal ajal üldisemalt olnud seotud leiva nimetusega: odraleib, ohraleib, rõõsaleib, mageleib, saialeib, päevaleib, sepik jne. Karaskit, s.o ilma pärmita, ainult hapendamisega, see tähendab ka leivajuuretisega või petipiima ja soodaga kergitatud odrahjahukakku nimetati kohati odraleivaks ehk odrapätsiks. Hallistes kandis vanasti odra- ja nisujahust leib, mis oli pärmiga kergitatud, nimetust sepik - ehk siis pärmiga kergitatud kakk, rõõsaleib, on sama mis sepik. Nimetus sepik on üldisemalt levinud alles 20. sajandi algul. Mulgimaal on peetud kinni vanematest nimetustest, nagu rõõsk, rõõsaleib ja nisurõõsk. Hallistes tehti vanasti pühadeks sepaga (pärmiga) nisujahust rõõska. Tänapäeval nimetatakse Mulgimaal nii soodaga kui ka pärmiga tehtud odrajahukakku karaskiks.\nKaraski küpsetamine on Mulgimaal olnud läbi aegade väga traditsiooniline, näiteks on täheldatud, et ka 1959. aastal Tuhalaanes küpsetati karaskit ikka laupäeval ja leiba reedel ning karaskit tehti ikka rohkem talvel, siis kui rohkem ahju köeti. Leiba lõigati, aga karaskit murti. Karaski küpsetamise tava on jõudnud Mulgimaal tänapäeva sellel lihtsal viisil, et ta on olnud pea iga pere toidulaual ja seda läbi mitmete sugupõlvede. Karaski küpsetamist peetakse väga kergeks ja lihtsaks, seega on paljud pered ka öelnud, et nende peres küpsetati ikka siis karaskit, kui emal oli kiire ja toidu tegemiseks ei olnud piisavalt aega. Näiteks on mälestusi 1970. aastatest, kui tehti kartulitest tärklist, siis sellest üle jäänud kartulimassist tehti ka karaskit. Alise Moora nimetab oma raamatus „Eesti talurahva vanem toit" karaskit Eesti leiva eelkäijaks.\nOdrakarask on maitsev ja küpsetamine kiire. Peredes, kus teda tehakse, seal jätkavad karaski küpsetamist nende lapsed ja lapselapsed. Odrakaraski küpsetamise oskus päritakse emadelt ja vanavanematelt. Karaski küpsetamise tava või komme võetakse kaasa ka võõrsile või rändab siis retsept suguvõsas edasi, isegi kui Mulgimaal enam ei elatagi, või võetakse Mulgi toit oma ettevõtte tootesortimenti. Üheks selliseks näiteks on 200 kraadi OÜ, kus Riina Quak, kelle emapoolne vanaema on pärit Mulgimaalt, kes oma ettevõttes kasutab nimelt vanaemalt saadud retsepti karaski küpsetamisel ja klientidele pakkumisel. Erinevates Mulgimaa paikades toimuvad Mulgi toitude valmistamise töötoad - käiakse koos, vahetatakse retsepte ja valmistatakse ise ka Mulgi toite.\nVaatamata Mulgi toitude tuntusele, on siiski oluline teavitada ja hoida teadlikkus Mulgi toitude osas Mulgimaal kõrge. Igapäevases kasutuses olevaid asju või tegevusi tihtilugu ei osata hinnata ja väärtustada. Teadvustamine ja teadlikkuse tõstmine, et ka oma igapäevategevuses ollakse osake kultuuripärandist ning ka ise pärandikandjad, on oluline. Odrakarask on väga paljudele mulkidele meelepärane toit ja ühtlasi ka nostalgiline toit, mis omakorda soodustab traditsiooni elus püsimist. Odrakaraski küpsetamise traditsioon Mulgimaal ei ole lähitulevikus kadumas.\nMulgimaal viiakse läbi Mulgi Kultuuri Instituudi poolt ellukutsutuna igal aastal Mulgi toidu päevi, kus tutvustadakse Mulgimaale traditsioonilisi toite ja nende valmistamist. Mulgi toite ning kombeid ja sh karaski valmistamist tutvustavad ka mitmed teised mittetulundusühingud. Näiteks Mulgi vallas Karksi piirkonnas tegutsevas MTÜ Lilli Loodusmajas toimuvad lastele mitmesugused Mulgi kultuuri teemalised töötoad ja laagrid, kus tutvustatakse Mulgi toitu, kultuuri, keelt ja mulkide kombeid. Samuti ka Abja Päevakeskuses toimuvad regulaarselt erinevate toitude (sh Mulgi toitude) valmistamise õppepäevad - vanemad inimesed käivad õpetamas ja oma retsepte jagamas teistele toiduhuvilistele. Abja Päevakeskuses on varasemalt läbi viidud ka odrakaraski küpsetamise õppepäeva. Samuti toimuvad Abja Noortekeskuses regulaarselt erinevate Mulgi toitude valmistamise õpitoad, kus noortele õpetatakse erinevate Mulgi toitude valmistamist. Liisi Rääbus, Abja Noortekeskuse juhataja, viis kahel aastal lastega koos läbi laste kohvikute päeva, kus valmistati odrakaraskit ja pakuti külalistele karaskit ürdivõiga. Sarnaseid Mulgi toidu kohvikute päevi on neil kavas korraldada ka tulevikus.\nMõõda välja küpsetamiseks vajalikud ained\nOdrakaraski küpsetamise koostisosad. Foto: Kaire Kannistu, 2018.a.\nLisa kõik koostisosad\nOdrakaraski taignale lisatakse munad. Foto: Kaire Kannistu, 2018.\nSega tainas ühtlaseks\nÜhtlaseks segatud karaski tainas. Foto: Kaire Kannistu, 2018.\nVala tainas pannile\nKaraski tainas valatakse küpsetuspaberiga kaetud pannile. Foto: Kaire Kannistu, 2018.\nKüpsenud karask ahjuplaadil. Foto: Kaire Kannistu, 2018.\nRätiku all seaisab karask kauem soe\nKüpsenud karask on kaetud linase rätikuga. Foto: Kaire Kannistu, 2018.\nKaraski söömine meega\nKaraskit sobib süüa ka meega. Foto: Kaire Kannistu, 2018.\nKaraskit süüakse soojalt võiga või meega\nKaraski küpsetajad ja sööjad Mulgimaal\nKaraski valmistasid Piret Leskova ja Kai Kannistu. Foto: Kaire Kannistu, 2018.\nKristi Ilvese küpsetatud odrakarask. Foto: Kristi Ilves, 2018.\nAlli Laande suguvõsast pärit karaski valmistamise retsept\nPärmiga karaski küpsetamise õpetus mulgi keeles. Alli Laande, Lillist.\nLy Laanemetsa karaski valmistamise meenutusi ja tähelepanekuid\nSoodaga küpsetatud odrakaraski valmistamise meenutusi ja tänapäeva valmistamise täheldusi Ly Laanemetsa poolt, 2018.a.\nLiisi Rääbuse soodaga tehtud karaski retsept ja pärmi kergitusega tehtud karaski retsept.\nAbja-Paluojal elava Liisi Rääbuse perekonnast pärit kahe erineva karaski küpsetamise õpetus. Liisi Rääbus, 2018.a.\nMulgi vanaema Marie odrakaraski retsept, Paistust\nPaistust pärit Marie Ibruse odrakaraski retsept. Lapselaps Riina Quak, 2018.a.\nKaraski küpsetamine Mulgimaal. Video. - Retsept ja õpetus, kuidas karaskit küpsetada. Tegijad: Piret Leskova Kai Kannistu Kaire Kannistu koer Roosa\nMulgi toidud - Mulgimaa toitude retseptid Abja maaturismi kodulehel odrakaraski retsept\nMulgi toit. Retseptid. Odrakarask. - Mulgi Kultuuri Instituudi kodulehel odrakaraski tutvustus ja retsept\nOdrakarask on ettevõtte 200 kraadi OÜ pakutavate toodete hulgas. - Mulgimaalt pärit vanaema retspti järgi küpsetatakse ettevõttes odrakaraskit ja pakutakse klientidele\nEesti köök (saksa keeles) - Tutvustatakse Eesti kööki ja odrakaraskit ehk soodapätsi


Vormeliekspert ennustab: Räikkönen ei hakkagi tänavu kiiresti sõitma - F1 - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nVormeliekspert ennustab: Räikkönen ei hakkagi tänavu kiiresti sõitma\n13. aprill 2017, 11:09\nSebastian Vettel naeratab, Kimi Räikköneni kulm on kortsus. Kas nii läheb hooaja lõpuni?\nVormeliasjatundja Gary Anderson kirjutab portaalis Autosport, et Kimi Räikköneni tänavuse hooaja algus peegeldab soomlast varemgi vaevanud probleeme. Suuresti samal põhjusel lahkus Räikkönen 2009. aastal esmakordselt Ferrari ridadest.\nAndersoni sõnul on tänavune Ferrari värsketel rehvidel võrdlemisi alajuhitav. Just selle probleemi üle kaebas Hiina etapi kvalifikatsioonis Räikkönen, kui pidi kõrgele kohale jõudmiseks autost viimase välja pigistama, aga ei suutnud seda teha. Sebastian Vetteli sõidustiil on aga soomlasega võrreldes teistsugune ja alajuhitavus ei ole tema jaoks nii suur probleem.\nVettel keerab nimelt kurvi Räikköneniga võrreldes õige pisut hiljem ja keskendub rohkem kurvist väljumisele. Sel puhul peab rehvide haarduvus olema väga hea, et auto ei muutuks ülejuhitavaks ehk tagaosa ei hakkaks libisema. Seetõttu on Vettel alati pööranud auto arendamisel väga palju tähelepanu tagaosa stabiilsusele.\nRäikkönen tahab aga autot paremini tunnetada just kurvi keeramise hetkel ning näiteks mullune Ferrari seda ka pakkus. Soomlane kaotas hooaja kokkuvõttes Vettelile 26 punktiga, samas kui 2015. aastal jäi neid lahutama tervelt 128 punkti. Soomlase trumbiks on hea oskus tunnetada, kui palju gaasi on võimalik konkreetsel rajapinnal vajutada, et raskus langeks esiratastele. Kui auto pole aga tema stiili järgi seadistatud, ei ole tal võimalik nimetatud trumpi lauda lüüa.\nMiks on siis Ferrari ehitanud alajuhitavusele kalduva auto? Anderson selgitab, et see aitab säästa tagarehve. Võitluses Mercedesega jääb Ferrari endiselt pisut hõbenoolte mootorivõimsusele alla ning peab seda kompenseerima muude nippidega, millest üks on just auto võime Mercedestest paremini rehve säästa.\nHooaja esimesed etapid on traditsiooniliselt kohaks, kus tuleb ennekõike vältida punktivahede suureks kärisemist. Enamik tiime töötab esmased uuendused välja maikuus kavas olevaks Barcelona etapiks ja siis võivad ka Räikköneni mured leevendust saada.\nAnderson märgib nõrkust, mida on soomlasele varemgi ette heidetud – kui auto pole täpselt tema sõidustiili järgi häälestatud, ei suuda ta sellega kohaneda. Siinkohal meenutab Anderson, et kõik tõeliselt suured sõitjad on meistrid just olemasolevast autost maksimumi välja võtmisel ning kuni Räikkönen seda ei suuda, pole tal ka poodiumi kõrgematele astmetele asja.\nFerrari korporatsiooni juht Sergio Marchionne arvas pärast Hiina etappi, et tiim peaks Räikköneniga laua taha istuma ja suud puhtaks rääkima, et olukorda parandada, kuid Andersoni arvates oleks see ajaraisk – Räikköneni sugusele kogenud sõitjale ei ole võimalik vestluse käigus midagi uut õpetada. Liiati on soomlane ju tuntud selle poolest, et teeb asju omatahtsi ehk just nii nagu talle sobib – seda võis korduvalt kuulda ka Hiina etapi raadiosides. Täpselt samade asjadega oli Ferrari hädas ka 2009. aastal, kui Räikköneni leping soomlasele lõpuks kinni maksti ja ta siirdus hoopis autoralli MM-sarja.\nLõpetuseks mainib Anderson, et ka Ferrari peab Hiina etappi analüüsides peeglisse vaatama. Tiim hoidis Räikköneni pikalt rajal ja Vettel pidi 12 ringi meeskonnakaaslase selja taga sõitma. Kui sakslane sealt pääses, oli Lewis Hamilton juba liialt kaugel ja nii ei tekkinudki Vettelil reaalset šanssi etapivõidu nimel heidelda.


Aed: Ajurünnakute Kontrollimine Aias - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Aed > Ajurünnakute Kontrollimine Aias\nAjurünnakute Kontrollimine Aias\nGrubid on ühine aed ja muru kahjur, mis võib kahjustada juurte kõike rohu eest dekoratiivsetele põõsad ja köögiviljad. Ajurünnakute kontrollimine on ülesanne, mida tuleks käsitseda kõige vähem invasiivsete meetodite abil ja ainult keemiliste pestitsiidide puhul, kui probleem püsib.\nKomposti ja mulchi kasutamise vähendamine\nGrubid võivad elada ainult muru pinnal, toituvad juurtele ja lagunevatele ainetele.\nMuru lõikude ja lehtpähklite kompostimine on tõhus viis orgaaniliste jäätmete ringlussevõtuks teie aiasse, kuid see võib lihtsalt olla toidet grubide jaoks. Grubid söövad lagunevate taimede ja orgaanilise aine oma kompostis või mulchesis ja kiirendada lagunemise protsessi. Kuigi see on kasulik, kui see esineb teie kompostihinnal, võib see teie aias olla vähem kui soovitav. Kasutage oma aias vähem komposti ja multši ning muutke seda, mis seal juba korrapäraselt on. Lõhkekehade avastamine õhus võimaldab lindudel ja muudel röövlitel oma rasvaprobleemi aidata.\nGrubid on erinevate mardikaliste ja lendavate liikide vastsed. Nad jäävad oma muru või aia alla oma elutsükli selle osa vältel ja need ilmuvad ainult siis, kui nad on järgmise etapi küpsenud. Mulla pöörlemine teie muru juures ei ole teostatav, kuid mulda aed on mulla viljelemine ja pööramine. Liigutage muld iga paari päeva järel ja eemaldage grubi lemmik peidupaik.\nEnamikul kodumajanduse või muru- ja aiakauplustel on mitmesugused orgaanilised meetodid, mis võimaldavad kontrollida virni. Üks ühine meetod hõlmab röövelliste nematoodide vastsete kasutamist. Nematoodi vastsed kääritakse vees ja pritsitakse muru või aia. Kui lasete oma aias lahti, korrutatakse ja söödetakse roiskide ja nende munadega, samuti mitmesuguste muude putukate kahjuritega.\nRabade kontrollimiseks kasutatakse mitmeid keemilisi ühendeid, millest üks on pestitsiid imidaklopriid. Imidaklopriid, nagu enamik pestitsiide, on mürgine kemikaal ja seda tuleb kasutada vastavalt märgistusel olevatele juhistele. Tuleb hoolitseda selle eest, et kõik tiigid või veeteed ei satuks liiga suureks pihustamiseks või äravooluks, sest pestitsiidid on eriti kahjulikud merekeskkonnale. Imidaklopriid on kahjulik mesilastele, nii et vältige selle rakendamist õitsengutele.\nAiaprojektid Pvc Torudega\nKuidas Lõpetada Driftwood


Sügise offtopic 2016 - Lehekülg 10\nLehekülg 10, kokku 14 Esimene ... 89101112 ... Viimane\nNäidatakse tulemusi 181 kuni 200, kokku 273\n16.11.16, 22:24 #181\nPostimees on nii kuradi kallis. EPL, EE ja Maalehe tegin lõpuks ära, esimesed kaks kuud 3€/kuu.\n17.11.16, 00:38 #182\n«Kolja oli seda inimest kohelnud nagu lihast poega.» Nii kirjeldas 14. septembril tapetud Nikolai Tarankovi suhet tapjaga allilmaliidri lähikondne.\nTa pidas silmas Tarankovi tapmises kahtlustatavat 36-aastast meest, kellega keskkriminaalpolitsei on tegelenud juba viimased kaks kuud. Uurijad loodavad kõmulise kriminaalasja saata prokuratuuri veel sel aastal. Tapmises kahtlustatu tunnistab süüd ja on kogu loo uurijaile ära rääkinud. Jäänud on vaid eeluurimisega kaasnev tehniline pool.\nAlguses maffia- või palgamõrvaks peetud kuriteo asjaolud osutusid arvatust palju argisemaks. Kuid enne süüdistuse esitamist ja asja kohtusse saatmist ei soovi uurimisorganid tapmise väidetavaid motiive avaldada.\nPostimehele on teada, et aastakümneid Eesti professionaalset kuritegevust kureerinud Tarankovi ammuse peretuttava viisid tapmiseni tema elus viimasel ajal toimunud mitu äärmuslikku sündmust. Inimesel oli selg vastu seina, nentis sündmusi kaudselt teadev inimene.\nEsimene ja ilmselt olulisim neist asjaoludest oli raha. Ehkki tapmises kahtlustatavat pole narkoparagrahvide järgi karistatud, väidetakse, et politsei on tal silma peal hoidnud, sest kahtlustas teda fentanüüliäris.\nPostimehe andmeil oli mees hiljuti ühes äritehingus suurt rahalist kahju kandnud. Kuluaarides räägitakse 600 000 – 700 000 eurost. See on Eesti kuritegelikus maailmas väga-väga suur raha.\nKui varem oli vene keelt kõneleva mehe pere nautinud aastakümnepikkusi sõbrasuhteid «ristiisaga», siis seda olukorda keeldus Tarankov lahendada aitamast. Kas seepärast, et ta ammune sõber viibis ise parajasti kinnipidamisasutuses või oli suureks sirgunud perepoeg rikkunud kirjutamata reegleid, Postimees ei tea.\nKüll viis keeldumine perepoja selleni, et ta otsustas Tarankoviga asjad selgeks rääkida. Parim võimalus selleks avanes Läänemaal asuvas Tarankovi kalastuskohas, mille lähistel asus tema sõbra ja tolle poja majapidamine, kus «ristiisa» oma kalapaati hoidis.\nVäidetavalt 14. septembri hommikul läksid asjaosalised hoovil vaidlema. Tarankov olevat teinud veel kord selgeks, et asjad ei lähe nii, nagu meeleheitel perepoeg loodab. Heitunud mees võtnud välja tulirelva ja otsustanud konflikti lahendada ootamatult järsult. Mitu kuulitabamust saanud Tarankov leiti lõpuks oma Toyota LandCruiseri pagasiruumist.\nKõmulist tapmist uurima asunud keskkriminaalpolitseil kulus väidetava tapjani jõudmiseks kaheksa päeva. Kahtlustatav peeti kinni 22. septembril oma kodus Tallinnas. Ta oli parasjagu asutanud end Tarankovi matustele minema.\nRiigiprokuratuur ei pea praeguses menetlusetapis võimalikuks selle kriminaalasja kohta ajakirjandusele täiendavat informatsiooni anda. Sel põhjusel me artiklis kirjeldatut ei kinnita ega lükka ümber.\n17.11.16, 01:11 #183\nKripo on vist liiga palju filme ja sarju vaadanud nagu minagi. Vana juhtis aastakümneid Eesti professionaalset kuritegevust ja siis võttis ta rajalt maha suvalise peretuttava narkoärikast poeg?\nSamas, kui juhtum on lahendatud, siis on ta ka suletud.\n17.11.16, 14:51 #184\n18.11.16, 13:09 #185\nPlo laudades on olnud 1-2regi netist ja mõni Baltikumist aga eile üleüldine feel kohalike regidega semiregidega suheldes jäi, et eile oli väga hea action. Mälus codecci tegi ka välja aga ta oli väike poiss. Plo jutt tho oli 5/5up kohta.\n18.11.16, 18:00 #186\nKonnade puhul "selline" asi töötab.\n19.11.16, 16:18 #187\nKunagi käisid läbi kasutaja Rage pildid, pildid mingist über bling luksusautost, millel numbrimärgiks RAGE1. Viimasel ajal on ka selliste piltidega eputatud, aga autoregistri andmetel pole sellist numbrimärki kasutusele. Siit ka küsimus, kas need pildid on võltsingud?\nTegelikult minu andmetel auto peaks olema ehtne aga numbrimärk midagi muud?\nViimati muudetud lazyeye poolt : 19.11.16 at 16:24\n19.11.16, 18:34 #188\n19.11.16, 19:19 #189\nViimati muudetud lazyeye poolt : 19.11.16 at 19:27\n20.11.16, 05:56 #190\n21.11.16, 21:45 #191\nSee mu teine postitus aga ei saa ka postitamata jätta\nKui kõrge siis on selle pastilaa IQ ja kui kõrge on sinu IQ kui keskmisel valgel eestlasel?\n21.11.16, 22:32 #192\nOeh.. See oli väike sõbralik müks pastilaa kõrge enesehinnangu pihta ja ei olnud üldse kellelegi teisele mõeldud. Sa küsid fakte, aga saan avaldada vaid oma arvamust ning sedasorti arvamuse jätan enda teada.\n22.11.16, 17:33 #193\nPastilaa IQ on taipupolega sama pulga peal, ehk kindlasti on nad Mensa uhked liikmed ja teisele küsimusele vastan tsitaadiga:\n22.11.16, 17:51 #194\nHuvitav mis selle keskmise alla toob, kuigi 100 kanti ongi see tavapärane keskmine. Aga siiski, keskmisel normaalsetel inimestel on see IQ 115 ja ülespoole. . Kas neid kehvikuid on siis nii palju?\nMuide loetakse IQ 85-115 keskmiseks, aga olgem ausad IQ 85 on juu päris tumba-umba.\nMinumeelest alla 130 on päris kehv. Aga eeldan, et siin foorumis ongi see keskmine ikka kõvasti kõrgem, kui 100.\nTsiteerin: "Uuringud on näidanud, et enamiku inimeste intelligentsuskvoot (IQ) on 90 ja 100 vahel. 2,5 protsendi vaimne tase jääb alla keskmise ehk IQ on alla 70 ning sama suur protsent inimesi on väga intelligentsed ehk nende IQ on üle 130. Geeniuseid on inimkonnast vaid 0,5 protsenti ning nende IQ on üle 140."\nPäris hirmutav. Aga juu siis see on nii kuna inimesi on väga palju ja üle keskmise arukas eriti oinaste seltskonda ei kipu, seega kokkupuude enamasti endasarnastega.\nViimati muudetud lõvikuningas poolt : 22.11.16 at 18:08\n22.11.16, 18:43 #195\nKrt seda teab mis see sinu ja minu tulemus on, enamus teste on jurad. Kuid muidugi kui mingil suvadel netitestidel tulemus alla 100 on siis on olukord ikka päris nukker.\nNäiteks mis kiirtest see veel selline on https://www.123test.com/iq-test/#cul...elligence-test, ma olen enam kui kindel, et siin foorumis saavad kõik skooriks 133 or higher. Aga mida see näitab, minumeelest näitab see ainult seda, et see kiirtest on ülilihtsate ülesannetega ja vast 5. klassi õpilased saavad ka max skoori.\n22.11.16, 18:50 #196\nSiin on üks test http://ee.iq-test.cc/, mida on teinud enamasti oinad kui vaadata tulemusi, päris halb tase.\n22.11.16, 19:27 #197\nMinumeelest alla 130 on päris kehv.\nROFL, kas sa oled liiga palju SMS-e saatnud?\nViimati muudetud Potsataja poolt : 22.11.16 at 19:32\n22.11.16, 20:20 #198\nJa btw need tulemused ei pruugi seal üldsegi olla reaalne statistika vaid on lihtsalt illustreerimiseks pandud.\n22.11.16, 20:56 #199\nÜldiselt on nii, et kui see IQ näitaja on alla 120, siis on tegemist meie mõistes ikka väga rumala inimesega. Debiilidel on IQ kusagil 100 ringis\n23.11.16, 03:17 #200\nkeskmine alla 75 kindlasti, rankal nii sätitud, et üle 76 ei pääse ligi (miski inside info eksamikeskusest)


Otepää kirikumõis – Vikipeedia\n"Otepää mõis" suunab siia. Otepää kihelkonna rüütlimõisa kohta vaata artiklit Vastse-Otepää mõis.\nVaade kirikumõisa hoonele. Hoones asub ka Eesti lipu muuseum\nOtepää kiriklas õnnistati ja pühitseti 4. juunil 1884 sisse sinimustvalge Eesti lipp (Eesti Üliõpilaste Seltsi lipp). Otepää koguduse toonane õpetaja oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane Burchard Sperrlingk. Iga aasta 4. juunil tähistatakse Otepääl Eesti lipu päeva rongkäigu ja jumalateenistusega.\nEesti lipu muuseum avati Otepää pastoraadihoones 23. detsembril 1996 Eesti lipu muuseum. Idee autor oli koguduse toonane õpetaja Jüri Stepanov, keda toetasid Otepää Linnavalitsus ja ekspositsiooni koostamisega Eesti Rahva Muuseum. Muuseumis on võimalik näha pühitsetud lipu täpset koopiat. 1884. aastal pühitsetud originaali on võimalik näha Eesti Rahva Muuseumis.\n↑ http://www.mois.ee/pikknimo.shtml (vaadatud 23.03.2016)\n↑ "Eesti lipu õnnistamine".\n↑ "Eesti Lipu muuseum".\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Otepää_kirikumõis&oldid=5959286"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 14:46, 10. september 2021.


Suvitamiseks sobiv suvi on lehmadele nuhtluseks - MES nõuandeteenistus\nSiiani valitsenud kuum ilm, mis on inimestele meelepärane, tekitab probleeme loomadele, kes peavad piima tootma.\nTeadupärast näitavad somaati-lised rakud põletikuohtu ja külmumistäpp vaba vee sisaldust piimas. Somaatiliste rakkude hulk kvaliteetses piimas ei tohi olla üle 400 000 milliliitri kohta ning külmumistäpp alla 517. Sageli esinevad mõlemad probleemid koos.\nPõhjus on selles, et kui õhutemperatuur tõuseb üle 21 kraadi, avaldub lehmadel kuumastress.\nKuum ilm on topeltkoormus loomadele, kes peavad palju sööma ja piima andma. Nad lihtsalt ei jõua ja ei taha seda teha.


VIDEO: Mart Helme: Me ei tohi lasta väljavõidetud iseseisvust endalt ära võtta! - Uued Uudised\nEsilehele » Uudised » Eesti » VIDEO: Mart Helme: Me ei tohi lasta väljavõidetud iseseisvust endalt ära võtta!\nRubriik Eesti, Video On 25.02.2021\n- Updated 25.02.2021\n“Eesti on vaba ja iseseisev riik, sest meil on olnud tarkust ja julgust. Me ei lase seda iseseisvust endalt ära võtta. Rahvas on see, kes kannab Eestit. Ja ärge kartke!” ütles EKRE aseesimees Mart Helme 24. veebruaril 2021 Tõrvikurongkäigul peetud kõnes.\nTeemad: esilugu Mart Helme tõrvikurongkäik


Migreen võib vähendada riski haigestuda diabeeti - Tervis - 60+\nMigreen võib vähendada riski haigestuda diabeeti\n19. detsember 2018, 9:09\nPeavalu. Foto on illustreeriv.\nMigreen on valus ja halvendab elukvaliteeti, kuid võib vähendada naistel riski haigestuda 2. tüüpi diabeeti, vahendab Medical News Today.\nVaatlusuuringus analüüsiti 70 000 Prantsusmaal elanud naise andmeid, kes täitsid tervise- ja elustiiliküsimustikke iga paari aasta tagant 1990. ja 2014. aasta vahel. Küsimustikus uuriti ka migreenihoogude esinemise kohta. Teave diagnoositud 2. tüüpi diabeedi kohta saadi omakorda ravimihüvitiste andmebaasist.\nAnalüüs näitas, et migreeni kogenud naistel oli ligikaudu 30 protsenti väiksem risk 2. tüüpi diabeedi tekkeks võrreldes naistega, kellel migreenipeavalu ei esinenud.\nKa peavaludega tegelevad arstid on märganud, et vaid vähestel, keda nad ravivad, on 2. tüüpi diabeet.\nKuigi olukorra üheks selgituseks võib olla see, et diabeedihaiged ei pööra oma peavalusümptomitele nii palju tähelepanu kui diabeedisümptomitele, või tegelevad nii ehk naa valuraviga, tekitab see arstides siiski küsimuse, kas migreen suudab kuidagi diabeediriski vähendada.\nEt tegu oli vaatlusuuringuga, ei saa veel hetkel kindlalt väita, et migreen vähendab riski haigestuda 2. tüüpi diabeeti. Samuti ei saa väita, kas tingimused, mis suurendavad või vähendavad 2. tüübi diabeedi riski, omakorda vähendavad või suurendavad migreeni haigestumise tõenäosust.


Avatari tõlkebüroo on loodud juba sajandivahetusel. Oleme teinud kõvasti tööd, investeerinud oskustesse ja teadmistesse, et olla parim tõlkebüroo Eestis. Tõlkebüroo Avatar tööprotsesse ja tõlketeenuse kvaliteeti on hinnatud tõlketeenuste standardi ISO 17100:2015 ja kvaliteedijuhtimissüsteemi standardi ISO 9001:2015 sertifikaatide väärilisteks. Avatari tõlkebüroo võib olla abimees ja nõustaja ka Sinule.\nAvatari tõlkebüroost tellimise eelised:\nkontrollitud kvaliteet – Avatari tõlkebürool on tõlketeenuste standardi ISO 17100:2015 ja kvaliteedijuhtimissüsteemi standardi ISO 9001:2015 sertifikaadid;\nvõtmed kätte pakett – Avatari tõlkebüroo pakub ka väga palju erinevaid lisateenuseid, näiteks eri failiformaatide tõlked koos kujundamisega, lokaliseerimine, terminibaasi väljatöötamine ja haldamine, transkriptsioon, suuline tõlketeenus, tagasitõlge, vandetõlgi teenus – dokumenditõlked inglise, vene, saksa, läti, leedu, prantsuse, hispaania, rootsi, soome jne keelde, notariaalne kinnitamine, kodulehtede lokaliseerimine sihtriigi turu jaoks, trükieelne keeleline korrektuur jne;


Ei neh, ikka terit teitele\n– 26/03/2015Rubriik: Muhu uudised\nJa muidugid kenad kevaded koa. Ehkkid moo eest oo juba jõulust soadik kevade ja ega sie p`sua joanibega koa viel otsa mitte. Seevoasta tuleb pitk ja vinge kevad.\nNeh, ine mõuke ilm pööripääva olli. Põhja koarest tulli nii vali tuul, et kastid lendsid õuet kaudu rinki kut sügisesed vahtralehed. Ja mis sõuke virmalistest kiri taevas koa tähendama piaks, kut sii mineva nädali olli, seda ep tia Viiu ega lapsed. Või siis sie kange päiksevarjutus? Suame ikka nähe, mis suab. Äkist nii mitu looduseimet üheteese järges. Ega nõuksed asjad põle niisamma mitte.\nSest põle kuigid kaua tagasi, kui sii Muhus köis noordekeskuses sie Vanamehe-multikate tegija Peeter Ritso. Arneki ja Koguva Loasu Kadrnaga kampa naad tegid nädalipäävad noortele multivilmide tegemise töötuba. Kümme last olli köin multivilma tegemas.\nIganest uhked asjad oo välja tuln. Kis tahab nähe, siis nee levab sedandi kõege paramini üles, et Juutuubis tuleb sõnna otsimise kasti kirjuta “muhumultikad”. Oo nõuksi ennemuistseid juttusid vilmi sisse pantud ja laste nüidseaa ütlemisi ja.\nNeh, aeg oo niipalju edasi läin, et kui ennevanasti muhulased pannid kõik asjad laulu sisse ja sõnna naad jähid vähemaste saaks voastaks, siis nüidseaa noored panavad kõik asjad multivilmi sisse ja terve moailm soab neid siis Juutuubis nähe.\nAga kis kottu arvuti takka välja kipub kangest, siis Ellamoal oo rieede õhta jälle üks pisike kontsert. Sedakorda tuleb Soaremaalt Rein Orn oma akordiooniga siia mängma. Pileti innaks oo neli eurut ja kontsert akkab pihta kellu seitsmest.\nKellel nüid oidu olli sii enne pööripääva vana kuu aegas omasid riidekirstusid ja kappisid korra tuuluta ja tühjenda, siis kindlaste jähi sialt ulgemini nodi üle. Aga tiadupärast kui ühel oo üle, siis teesel oo ikka puudus käe. Ja nüid tuleva nädali peetse Ellamoal külakeskuses kirbukast. Neh, et kus ühed soavad oma ülearuse raami teistele ää müia. Mismoodi täpsest sie ostmise ja müimise kord oo, seda soab Tiina kääst uurida. Iseäranis tasuks uurida, et mõukest kaupa müima jäuks võetse.\nJuu nüidseks oo õued koa juba üle roabitset kõikidel. Muhus nõukest moodi põle, et sügisesed lehed talve alla jäetse. Õued tihasse ikka puhtaks, aga näedsa kevadeks oo ikka kuskilt teisi tuulega tuln. Kena olli voadata sii poastukuu esimeses pooles, kui iga pere põllalt suitsupili tõusis ja paska põletati. Neh, paergu ep aitagid änam tuld tiha, moa oo nii kui.\nVat sõuksed lood. Olge siis munuksed ikka.\n(Vaadatud 269 korda, sh täna 1)\nLisatud: 26.03.2015 / 12:18\nTäna kraapisin oma õues tamme alt oksasodi ja vanu lehti kokku, mis tuul esmaspäeval sinna lennutas, ning tassisin selle prahi oma metsasiilu veeaukude täiteks. Ja järjekordselt sain üllatuse osaliseks. “Kallis” naabrinaine Külli oli meie maale tassinud pooliku tühjakssöödud meloni,koored ilusti sisse lapitud. Veel leidsin tühja kohupiima-banaani kreemitopsiku. Alles nädal tagasi leidsin margariinikarbi. Meie peres tarbitakse ainult võid. Pärast toas oma eaka emaga vesteldes sain teada, et tema on leidnud varem aurutamisest ülejäänud marjasodi hunniku ja muud sodi. Melonikoori on meie õuele varem ka maja juurest üle aia lennutatud. Kuuseheki all on “loomulikud” leiud kurgikoored ja šašlõkikarbid.\nTõesta, et sa pole robot kolm × = üheksa


Aeg on oma tooteportfell vegani pilguga üle vaadata - Põllumajandusuudised\nAutorid: Marit Piirman, Tairi Tuisk • 7. juuli 2020\nTaimne vorst Horvaatias Zagrebis vegantoodete messil.\nMajandusanalüütikute sõnul kasvab lihaasendustoodete turuväärtus selle kümnendi lõpuks hinnanguliselt 140 miljardi dollarini. Seda kinnitavad ka toiduainetööstuse gigandid nagu Nestle, Tesco ja Unilever, kes töötavad välja taimseid toiduaineid, maailmakuulsad kõrgmoebrändid, nagu Calvin Klein, Versace, Gucci, Giorgio Armani, H&M jpt, kes võtsid klientidele vastutulekuks karusnaha asemel kasutusse kunstnaha või siis rahvusvahelised kiirtoidubrändid, nagu McDonald’s, KFC ja Hesburger, kes pakuvad oma menüüs taimseid valikuid.\nKa Eestis on näha veganturu laienemist – järjest enam räägitakse veganlusest majandusteemalistes peavoolumeedia väljaannetes, paljud restoranid pakuvad oma menüüdes taimseid valikuid ning isegi väikeasulate toidupoodidest leiab veganitele mõeldud spetsiaaltooteid.\nKui maailmas on tegemist trendika ja õitseva äriga, mis liigub üha tugevamalt massidesse, siis Eesti ettevõtjatele on see veel pigem tundmatu turunišš. Kuna pole päris selge, kui palju veganeid Eestis on, siis on ka teadlikkus turu kasumlikkusest, sihtgrupi vajadustest ja vegantoodete müügist madal. Samas tarbivad järjest enam vegantooteid lisaks veganitele ka teised kliendigrupid (näiteks laktoositalumatud, vegetaarlased, liha vähendajad ehk fleksitaarlased, rohelised tarbijad, tervislikud või uusi maitseid otsivad tavatarbijad jpt, mis suurendab käibemahtu märkimisväärselt).\nNiisiis, kuigi Eesti kontekstis on veel tegemist pigem uudse nišiga, kinnitab rahvusvaheline majandusalane statistika, et turg on laienemas: tegemist ei ole mitte mööduva dieeditrendiga, vaid laiema tarbimiskultuuri ja turuorientatsiooni muutusega. Oodata on turu laienemist, mis pakub ettevõtetele nii uusi väljakutseid kui ka võimalusi. Praeguse vähese konkurentsi juures on lihtne turul liidripositsioon saavutada ning ühtlasi suuremateks turumuutusteks valmis olla.\nKuigi ideaalis eelistab vegantarbija toetada veganettevõtteid, ei näe näiteks Eesti veganid probleemi vegantoodete kõrval loomset toodangut pakkuvalt firmalt ostmises, seda võetakse kui võimalust turunõudlust positiivses suunas mõjutada. Suur osa veganeid hindab igasuguseid püüdlusi loomasõbralikuma ühiskonna suunas liikumisel.\nKuidas siis alustada? Veganturul tegutsemiseks ei pea ettevõtja olema vegan ega pakkuma ainult loodus- ja keskkonnasõbralikke tooteid või teenuseid, piisab tahtest, veganluse ideoloogilise tausta mõistmisest, austamisest ja püüdluse näitamisest. Infot selleks saab näiteks portaalist vegan.ee. Oluline on ka potentsiaalse kliendiga otse suhelda, sest enamik veganeid on valmis ettevõtjaid tootearenduses abistama ning nõustama.\n2020. aastal tehtud veganite kliendikäitumise uuringu tulemusel selgus, et maailma edukaimate vegantoodete edu aluseks on läbimõeldud tootearendusega toode, mis paljudele inimestele meeldib ja maitseb ning sotsiaalsetel väärtustel põhinev, nutikas reklaam ning uue turuniši katmine (näiteks taimsed burgeripihvid). Väikese turumahu tõttu on mõistlik arendada vegantooteid, mis on atraktiivsed ka teistele mainitud tarbijagruppidele. Kuna veganlus on tihedalt seotud keskkonnakaitsega, võib vegantarbijat võrrelda rohelise tarbijaga, kelle jaoks on näiteks oluline toote keskkonnasõbralik tootmine ja minimaalne pakendamine, efektiivne ressursikasutus ning taaskasutus. Hinnatakse ka detailset infot toote omaduste, tootmise ja ettevõtte loomasõbraliku tausta kohta.\nToote jätkusuutliku elutsükli infot saab omakorda turunduses kasutada. Avalikku tähelepanu aitavad ettevõttele tuua sotsiaalse vastutustundlikkusega seotud põhiväärtused ja tegevused, mis on kokkuvõttes soodne ja sügavalt mõjuv reklaam. Selle asemel, et osta tasulist reklaami, oleks tegelikult mõistlikum panustada ettevõtte arendamisse, luues seeläbi kõigile osapooltele reaalset püsivat lisaväärtust. Hoolitseda tuleb oma töötajate eest, näidata ettevõtte terviklikku mõistmist tarbimis- ja tootmisprobleemidest, panustades nii looma-, keskkonna kui inimõiguste kaitse edendamisse.\nTootjalt oodatakse veganluse põhimõtetega arvestamist kogu tootmisprotsessi vältel, keskkonna- ja inimestega arvestamist, eetilist mainet, siirast huvi veganluse vastu, selle avalikku toetamist ning teabe jagamist teadlikkuse tõstmiseks. Soovitav on vältida tarnijaid, kes oma töötajaid ja loomi ekspluateerivad. Väärtused peavad väljenduma tegudes, mitte vaid sõnades.\nHetkel piiravad tarbijat kodumaiste vegantoodete ostmisel peamiselt väikestest tootmismahtudest tingitud hinnabarjäär ja väike valik, ettevõtja peab kindlasti mõtlema sellele, kuidas tagada toodete mugav kättesaadavus (näiteks olemasolu ja leitavus jaekauplustes, mitte vaid e-poes või väikekauplustes). Erinevalt üldlevinud arvamusest ei ole veganlus seotud vaid tervislikku toitumisega – veganite põhirõhk on loomaõiguslusel. Niisiis tunnevad paljud veganid puudust just mugavustoitudest (poolfabrikaadid, valmistoidud, kiirtoit), mida on ka võrdlemisi lihtne toota. Lisaks toiduainetööstusele pakub veganturg võimalusi kosmeetika ja moetööstuse vallas. Praegu on paras aeg oma tooteportfell üle vaadata või hoopis täiesti uue veganpõhimõtteid järgiva äriga turule tulla.


Algas Eesti „Aasta sportlane 2016” rahvahääletus – Pärnumaa Spordiliit\nAvaldatud 22. nov. 2016 Lisas: Pärnumaa Spordiliit Kategooria: Varia\nTeisipäeval, 22. novembril, algas Eesti Olümpiakomitee korraldatav “Aasta sportlane 2016” rahvahääletus. Oma hääled saab anda interneti teel aadressil www.postimees.ee/spordigala. Spordiaasta parimad tehakse teatavaks 27. detsembril toimuval “Spordiaasta Tähed 2016” auhinnagalal.\nEesti Olümpiakomitee kommunikatsioonijuhi Aivo Normaku sõnul annab spordiaasta parimate valimisele avalöögi äsja alanud rahvahääletus, kus kõigil spordifännidel on võimalus “Aasta sportlane 2016” konkursil oma lemmiku poolt hääletada.\nSpordifännid saavad Aasta sportlaste valimisel kaasa lüüa interneti hääletuskeskkonnas, aadressil www.postimees.ee/spordigala, kus saab hääli anda nii Aasta meessportlase, Aasta naissportlase, Aasta võistkonna kui ka Aasta treeneri kategoorias. Rahvahääletus lõpeb 20. detsembril, kell 13. Aasta meessportlane, naissportlane, võistkond ja treener selgitatakse välja rahvahäälte, spordiajakirjanike ja spordiorganisatsioonide hääletustulemuste liitmisel. Võrdsete lõplike punktide korral pälvib tiitli spordiajakirjanike hääletusvoorus parema koha saavutanud sportlane. Aasta noorsportlane selgub spordiajakirjanike ja spordiorganisatsioonide hääletustulemuste põhjal.\nPärnumaalastel on põhjust rõõmustada, sest põhitähelepanu saab olema Rio olümpiamängudel Eestile ainsana medali võitnud sõudmise paarisaerulisel neljapaadil. Viiest olümpiasangarist neli – Tõnu Endrekson, Andrei Jämsä, Allar Raja ja Matti Killing on pärit ja elavad Pärnumaal. Ka viljandlasel Kaspar Taimsool on maakonnaga tihedad sidemed, sest suur osa tema treeninguist toimuvad just siin.\nAasta võistkond 2015 – sõudmise paarisaeruline neljapaat\naastal pälvisid kõrgeimad tunnustused ja Kristjani-nimelised auhinnad:\nUudises kasutatud fotod: Tiit Mõttus\nKristjanid, medalimehed, olümpiamedal, Pärnumaa, Pärnumaa Spordiliit, Rio, sõudmise neljapaat, sport


Hõimupäevade soome-ugri filmid on kooligruppidele tasuta SI-298 - Estonian World Review\nHõimupäevade soome-ugri filmid on kooligruppidele tasuta SI-298\nTallinna kino Artis (Estonia pst 9) ekraanil on esimene udmurdikeelne mängufilm - romantiline noorsookomöödia "Maasikad-muulukad" (Узы-боры, 2011), neenetsi tüdrukust pajatav draama "Suguvõsa viimane" (Sukunsa viimeinen, 2010) ning hääbunud soome-ugri rahva merjalaste uskumustemaailmal põhinev "Tsiitsitajad" (Овсянки, 2010). Kõik filmid linastuvad eestikeelsete subtiitritega, seanssidele eelnevad sissejuhatused. Filmi "Suguvõsa viimane " tulevad esitlema filmi autorid Markku Lehmuskallio ja Anastasia Lapsui.\nFilmid on kooligruppidele eelregistreerimisel tasuta. Kooligruppide registreerimine kino Artis kassas: tel 6631380,\nGondõrgurti külast pärit Maksim on armunud udmurdi lauljatari Viktoria Jadõgarovasse, kelle laule ta raadiost kuulnud on. Lõpuks kohtab ta linnaklubis ka lauljat ennast, kuid kaotab kohe lootuse tutvust sobitada, sest Iževski kaunitari viib ära vinge välismaa autoga noormees. Maksim satub depressiooni ja lähedased otsustavad teda aidata. Nad pöörduvad Viktoria produtsendi poole ja kutsuvad staari külasse esinema. Sealt hakkavadki sündmused hargnema.\nRomantiline noortekomöödia on esimene udmurdikeelne mängufilm, seni on Udmurdimaal tehtud vaid kaks täispikka venekeelset mängufilmi. Tagasihoidliku eelarvega film on tehtud poolakate ning entusiastide abiga, eesmärgiks kõnetada eelkõige udmurte endid ja arendada omakeelset rahvuskultuuri.\nRežissöör: Darali Leli\nOsades: Konstantin Nikitin, Lena Frolova, Irina Krestjaninova jt\nKompanii: Inwis Kinopottonni\nKeel: udmurdi, Pikkus: 95 min\nLinastub esmaspäeval, 10. oktoobril kell 17:30\nVäike neenetsi tüdruk Neko elab Jamali poolsaarel koos oma vanaema ja isaga traditsioonilist põdrakasvatajaelu. Siis aga satub ta kodusest püstkojast suurde külla internaatkooli, kus talle pannakse vene nimi ning teda hakatakse kasvatama aktiivseks nõukogude nooreks. Neko aga trotsib venestamist. Juba täiskasvanud naise tagasivaates oma elule küpseb tõdemus põlisrahvaste väärtusest ning tekib valu identiteedi murenemise pärast. Markku Lehmuskallio on koos neenetsist abikaasa Anastasia Lapsuiga Aki Kaurismäe kõrval soome enim rahvusvahelist tunnustust pälvinud filmilavastajaid. Nad on teinud mitmeid omanäolisi dokumentaal- ja mängufilme põhjarahvastest. Autoritel õnnestub luua vaoshoitud ja diskreetne sissevaade põlisrahva ellu, mille teeb eriliseks suhe looduse, aja ja lähedaste inimestega. Film annab võimaluse tutvuda neenetsite uhke esemelise kultuuriga ja kuulda, kuidas kõlab eesti keele kauge sugulaskeel.\nRežissöörid: Anastasia Lapsui, Markku Lehmuskallio\nOsades: Aleksandra Okotetto, Nadežda Põrerko, Anastasia Lapsui jt\nTootja: Illume Ltd.\nLinastub teisipäeval, 11. oktoobril kell 17:30\nPaberivabriku direktori Mironi naine Tatjana sureb ja mees otsustab ta matta merjalaste iidsete kommete kohaselt nende mesinädalate paika. Miron asub teele koos oma alluva Aistiga, kellele ta jutustab pikal teekonnal läbi Venemaa avaruste väga intiimseid seiku oma elust. Peale naise surnukeha on neil maasturis kaasas kaks puuris piiksuvat tsiitsitajat. Rahulikus tempos kulgevat filmi läbivad lood praeguse Venemaa südames elanud, kuid ammu välja surnud soome-ugri rahva – merjalaste – tavadest ja uskumustest. Jälgi merjalaste ajaloost ja kultuurist leidub tänini ja nii ehk ei olegi Aleksei Fedortšenko film puhas mütoloogia, vaid ka omanäoline mõtisklus vene kultuuri juurte üle. Naispeaosalist mängib Narvast pärit eesti juurtega näitlejanna Julia Aug. Film on pälvinud mitmeid rahvusvahelisi auhindu ja linastus menukalt ka mullusel PÖFF-il.\nRežissöör: Aleksei Fedortšenko\nOsades: Julia Aug, Juri Tšurilo, Igor Sergejev, Viktor Suhhorukov\nKompanii: Aprelmigpictures/Media Mir\nLinastub kolmapäeval, 12. oktoobril kell 17:30\nHõimupäevi korraldab MTÜ Fenno-Ugria Asutus www.fennougria.ee, toetab Hõimurahvaste programm.\nAllikas: Fenno-Ugria Asutus\nKontakt: , 6445119