Среда, 17.10.2018, время 13:00\nСреда, 17. Октябрь 2018, kell 13:00\n1. 13:01 Riigieelarve krüptiline iseloom\n2. 13:09 Terviseandmed\n3. 13:16 Rail Balticu maksumus\n4. 13:25 Eesti Vabariigi Kaitseväe mobilisatsiooni kord\n5. 13:31 Riigihankepoliitika\n6. 13:40 Kompenseeritavate ravimite rahastamine ja kättesaadavus\n7. 13:46 Andmemajanduse riigifirma\n8. 13:54 Riigireetmine\nTere päevast! Infotund. Kohaloleku kontroll.\nInfotunnis on 38 Riigikogu liiget. Valitsusliikmetest on kohal peaminister Jüri Ratas, kaitseminister Jüri Luik ning tervise- ja tööminister Riina Sikkut. Annan iga teema arutelul võimaluse ühe täpsustava küsimuse esitamiseks.\nEsimene vastaja on peaminister Jüri Ratas ja esimene küsija Andres Herkel. Palun!\nAitäh, härra esimees! Austatud peaminister, meeldiv on teid siin elusuuruses näha. Täna Toompeale tulles nägin ma teid mitu korda plakatitel ja need plakatid olid nii suured, et pisut ehmatasid. Aga teemale, mille ma tahan tõstatada, on lisaks Riigikogu liikmetele tähelepanu juhtinud õiguskantsler ning ajakirjanduse vahendusel ka riigikontrolör. Küsimus on selles, et meil töös oleva riigieelarve põhitekstis arusaadavad read peaaegu puuduvad. Ehk küsimus on selles, miks ei suuda Vabariigi Valitsus endiselt saata Riigikogule aasta kõige olulisemat dokumenti niisugusel kujul, et see oleks ka avalikkusele arusaadav, poliitikutele arusaadav ja Riigikogu liikmed saaksid lihtsalt teha selgeid muudatusettepanekuid.\nAustatud Riigikogu esimees! Riigikogu liikmed! Hea küsija! Kui õiglases riigis keegi niimoodi ehmatab, siis tuleb ikkagi kaasa aidata, et see hirm üle läheks. Ärge kartke! Ma sain täna hommikul erinevaid julgeolekuülevaateid. Eestis on jätkuvalt rahulik, ei pea tänavatel käies muretsema.\nTe küsisite riigieelarve kohta. Ma arvan, et see debatt, mis Riigikogus ju alati tõusetub, kas riigieelarve on piisavalt selge ja kas seda on piisavalt lihtne lugeda, on tervitatav. Ma usun, et see debatt jääbki alati olema. Kui me suudame sinnapoole liikuda, et riigieelarvet on järjest kergem ja kergem lugeda, siis see, ma arvan, on õige suund. Need on alles esimesed aastad, kui riik on läinud kassapõhiselt eelarvelt üle tekkepõhisele eelarvele, mis igal juhul peaks andma selgust juurde. Arutelu valitsuse Riigikogule esitatud riigieelarve seaduse eelnõu detailsuse üle on minu arvates tervitatav. On loomulik, et seda aeg-ajalt tehakse. Rahandusministeerium on kinnitanud, et näeb järjepidevalt vaeva, et eelarve ja selle seletuskiri oleksid hästi haaratavad ja arusaadavad ning seda mitte ainult auväärt Riigikogu liikmete jaoks, vaid ka nende inimeste jaoks, kes väljaspool Riigikogu seda lugeda soovivad. Nii et see suund, et seda järjest lihtsamaks, selgemaks ja haaratavamaks teha, on, ma arvan, õige.\nAitäh! Austatud peaminister! Mitte teie nende plakatite peal ei hirmuta mind, vaid pigem viis, kuidas kasutatakse avalikku raha. Olgu see täpsustuseks öeldud. Mis puudutab riigieelarvet, siis selle lugemine läheb minu meelest järjest keerulisemaks. Aga ma esitan ühe täpsustava küsimuse. Minul on see eelarve ees, teil ei ole, võib-olla oleme selle tõttu natuke ebavõrdses olukorras. Aga leheküljel 29 on niisugune asi nagu riigieelarve kulud valitsemisfunktsioonide lõikes. Seal on ette nähtud 2,1 miljardit, eraldi on riigikaitse ja kõik muud funktsioonid. Kas see on see koht, n-ö keskvalitsuse tegevuskulud, et kui meil peaks pähe tulema muudatusettepanekute abil neid kärpida kas 5% või 10%, kas see on siis see koht seletuskirjas, mis on sellisel juhul katteallikaks? Eks me peame siis täpsustama, kus see riigieelarve põhitabelis on.\nMa tänan! Minu teada koosneb riigieelarve koos seletuskirjaga sadadest lehekülgedest. Tõesti, pean ütlema, et kõik leheküljed ja lõigud mul peas ei ole. Te olete väga hästi ette valmistanud. Oleks ma teadnud, et te küsite riigieelarve seletuskirja lehekülje 29 kohta, oleksin selle kindlasti täpselt üle vaadanud. Aga ma tahan öelda, arvestades teie pikaajalist kogemust Riigikogu liikmena, et kui te ütlete, et ikkagi ei ole riigieelarve veel piisavalt selge, siis see sisend, ma arvan, on loomulikult tõsine signaal valitsusele ja Rahandusministeeriumile.\nSamas, te nimetasite riigikaitseaspekti. Kas tohib teid paluda? Aitäh teile! Te nimetasite riigikaitseaspekti. Te küsisite, kui ma õigesti aru sain, et kui seda kärpida. Ma ütlen ausalt, niisugune on minu enda seisukoht ja tänase valitsuse seisukoht, et järgmisel aastal on Eesti ajaloo suurim riigikaitse-eelarve, kui ma ei eksi, siis 585 miljonit eurot, ja ma ei soovita seda Vabaerakonnal kärpima hakata. Ma ei soovita kärpima hakata riigikaitselisi kulutusi, kui see on see, mis on 29. leheküljel. Me oleme, vastupidi, ju püüdnud saavutada poliitikaülest kokkulepet, et me ei lähe selle 2% kallale. Minu meelest on see olnud väärtus omaette, et hoida seda tasemel 2% või rohkem, ja seda me kindlasti toetame.\nAndres Herkelil on protseduuriline küsimus mulle, ma saan nii aru.\nJaa, mul on protseduuriline küsimus. Mida peab Riigikogu liige tegema, kui austatud peaminister saab küsimusest nii valesti aru, nagu ta antud juhul sai? Ma osutasin just nimelt sellele tabelile ja tahtsin täpsustavalt teada, kas need on keskvalitsuse tegevuskulud, mida Vabaerakond tahaks muudatusettepanekute abil kärpida, ning riigikaitse ja kõik järgnev on juba eraldi ridadel. Ehk ma eristasin need. Peaminister ei vastanud küsimusele, ta vastas millelegi muule ega saanud küsimusest aru.\nKuna küsimus oli mulle, siis ma vastan. Kui Riigikogu liige ei saa peaministri käest vastust, siis ta otsib inimese, kes suudab teda aidata. Külliki Kübarsepp, palun!\nAitäh, esimees! Ma ei tea, mis mõtet on infotundi läbi viia, kui spiiker ütleb otse, et ministritelt ei peagi saama sisulisi vastuseid sisulistele küsimustele. Hea peaminister, ma püüan siis need kaks teemat uuesti markeerida. Kas on teada, mis on keskvalitsussektori kogukulud? Me oleme aru saanud, et erinevate arutelude käigus ei ole suudetud seda numbrit omavahel kokku leppida. Teiseks, ikkagi teeb murelikuks, et ministeeriumide kaupa on markeeritud küll objektid ja üldised tegevused, kuid mis eesmärgil ja kuidas neid tegevusi ellu kutsutakse, ei ole tegelikult välja loetav. Seetõttu on Riigikogu liikmetel väga raske sisuliselt asjas kaasa rääkida ja see on väär, sest meie riigi põhidokument on riigieelarve.\nAitäh! Jaa, ma lisaksin sellele, et riigieelarve võtab vastu ei keegi muu kui Riigikogu. Nii et selles mõttes on hästi oluline see selgus, mille kohta te küsite. Küsimus nr 1: kas keskvalitsuse kogukulusid on võimalik kokku lüüa ja teile öelda? Jah, on. Küsimus nr 2, te ütlete, et te ei saa aru eri tegevustest ministeeriumide arvestuses. See on väga tugev signaal. Seda tuleb küsida ministrite käest. Te võite seda ka peaministri käest küsida, aga siis te peate konkreetselt ütlema, mis lõigust, mis leheküljest te aru ei saa. Te panite infotunni küsimusena kirja "Riigieelarve krüptiline iseloom", aga tulite küsima 300 lehekülje kohta. Nagu osav poliitik härra Herkel küsis, mis on lehekülje 29 kolmanda lõigu teise lause mõte. Andke andeks, aga siis tuleks küsimust täpsustada, et te tahate küsida riigieelarve 29. lehekülje selle lõigu kohta. Aga loomulikult, ma olen igal juhul nõus vastama kõikide nende lõikude ja põhimõtete kohta. Andke see, ma ei tea, palve, kiri või suuline küsimus mulle edasi ja seda ma kindlasti teen.\nLõpetan selle küsimuse käsitlemise. Aga Külliki Kübarsepale olen sunnitud ütlema, et Riigikogu esimehel ei ole õigust hinnata ei küsimusi ega vastuseid.\nJärgmisena vastab tervise- ja tööminister Riina Sikkut ja küsib Liina Kersna. Palun, Liina Kersna!\nAitäh, hea eesistuja! Austatud minister! Eileõhtusest saatest "Radar" saime teada, et aastate jooksul on koolide haldamise infosüsteemis olnud avalikult üleval dokumendid delikaatsete isikuandmetega sadade laste kohta, sh laste terviseandmetega. Usun, et täna on paljudel lastevanematel küsimus, kas ka tema lapse delikaatsed andmed on saanud avalikuks, ilma et ta oleks selleks nõusolekut andnud. Kuidas teile terviseministrina tundub, kas lastevanemad, kelle lapse õigusi on oluliselt riivatud, peaksid saama sellest teada? Ehk kuidas me saame kaitsta lapse õigusi, kelle õigusi on rikutud?\nHea esimees! Suur tänu küsimuse esitajale! Tõepoolest, ajakirjanik pöördus 28. septembril ka Haridus- ja Teadusministeeriumi poole, viidates andmelekkele, mis on tegelikult aastaid kestnud. Pärast seda võttis Haridus- ja Teadusministeerium meetmeid. Nad ise oskavad kirjeldada, kuidas nad andmete kasutust piirasid ja lekke lõpetasid. Aga asi ei ole ju konkreetselt ühes andmebaasis ega ühes ministeeriumis. Meil on tegelikult isikuandmete kasutamise õigusruum paigas, on selge, mida tohib teha ja mida ei tohi teha. Ja seda tüüpi andmeid ei tohi avalikustada. Selleks, et neile juurdepääsu piirata, on ühelt poolt riistvaralised nõuded, mis puudutavad serverite paiknemist, ja teiselt poolt tarkvaralised nõuded, näiteks turvatarkvarad, ja kolmandaks on inimkomponent. Tegelikult on väga oluline, et kõik, kes andmeid sisestavad ja kasutavad, teaksid, mis on need piirangud ning mida nende andmetega teha tohib ja mida ei tohi. Kuna paljud ka meist siin ei ole sellist koolitust saanud, siis me olemegi seda tüüpi andmebaaside puhul turvarisk. See on ilmselt üks põhjusi, miks see leke tekkis.\nNüüd on küsimus, kuidas kaitsta nende laste vanemate õigusi. Arvestades, et see on esimene seda tüüpi leke, oleks meil vaja kokku leppida, keda tuleb informeerida. Näiteks, kas inimesi, kelle andmed olid avalikud, tuleb informeerida? Kuidas teha kindlaks, kes on neile andmetele ligi pääsenud? Kuidas on neid edasi kasutatud? Tuleb maandada need riskid, et sellisel teel kogutud või kättesaadud andmeid kasutatakse mittesihipäraselt, nii nagu seda ei tohiks teha.\nAitäh! Haridus- ja Teadusministeerium andis täna avalikkusele teada, et tegemist ei olnud tehnilise veaga, vaid süüdi on kümnetes haridusasutustes töötanud spetsialistid, kes ministeeriumi hinnangul on teinud teadlikult kaks hiireklõpsu, et lastega seotud delikaatseid andmeid avalikuks teha. Eilsest loost tuli välja, et selleks peab olema teadlik soov, mida peab veel eraldi kinnitama. Minule ei tundu kuidagi loogiline, et haridusasutuses töötavad inimesed, kes kümnete viisi – need ei ole mitte erandjuhud, vaid neid inimesi on kümnete viisi – teevad teadlikult sellise otsuse. Aga kuna see puudutab ka terviseandmete leket, siis minu küsimus on, kas teie haldusala teeb koostööd Haridus- ja Teadusministeeriumiga, et siiski täpselt teada saada, miks selline laiaulatuslik leke tekkis.\nAitäh! Tõepoolest tuleb uurida, miks see leke võimalikuks sai. Inimkomponent – see, et on palju kasutajaid, nii andmete sisestajaid kui ka nende andmete kasutajaid – muudabki süsteemi riskantseks. Need inimesed peavad kõik teadlikud olema, mis on need linnukesed, mida tuleb teha, ja mis on need linnukesed, mida ei tohi teha. Nad peavad sellest ka tegelikult aru saama. Ka minu arvates on väga vähe tõenäoline, et keegi on tahtlikult ja süstemaatiliselt võimaldanud nende andmete avalikuks muutumist. Ma arvan, et kui tegemist on inimkomponendiga, siis see on kindlasti olnud mittetahtlik, pigem on olnud tegemist eksimusega. Kuidas neid eksimusi tulevikus välistada? Ma olen nõus, et see on küsimus ka tervisesektorile.\nTäpselt samamoodi on näiteks perearstipraksistega. Seal on väga palju andmesisestajaid ja andmekasutajaid ning seal on veel palju rohkem inimeste isikuandmeid kui EKIS-es. Tegelikult, arvestades iga üksiku perearstipraksise võimekust küberturvalisusega tegeleda, on Sotsiaalministeeriumi haldusalas TEHIK neid koolitanud ja perearstide infosüsteemide turbetaseme ära hinnanud. Ta teeb tegevuskava, kuidas seda parandada ja mis võiks olla edasised sammud ning kuidas jõuda selleni, et need andmed ei oleks laiali ja me saaksime aru, kes milliseid andmeid kasutab ja kellele on ligipääs lubatud. Aga konkreetselt selle juhtumiga seoses: jah, terviseandmed olid sellega seotud ja koostöös HTM-iga tuleb leida selle lekke põhjus.\nAitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! See teema ärgitab mind küsima sellist asja. Tehnoloogia areng paneb inimesi loomulikult järjest rohkem mõistma, et nende privaatsfäär, tervise- ja muud väga tõsiselt kaitsmist vajavad isikuandmed ei ole nii turvaliselt kaitstud, nagu inimesed võib-olla eeldaksid. Kui te soovite prognoosida, siis mis te arvate, kas see võib edaspidi tuua kaasa kahjunõudeid, kui ikkagi väga isiklikud andmed on lekkinud? Mismoodi te seda näete? Kas te oskate tuua mingit võrdlust muu maailmaga?\nAitäh! Tõepoolest, seda on raske prognoosida, kuidas meie õigussüsteemis praegu kohus otsustaks ja kuidas tõestada kahju tekkimist või selle kahju suurust, kuidas tõestada, kas tegemist on emotsionaalse kahjuga või tõesti kaotatud töötasuga või mingisuguste võimaluste ahenemisega. Ma arvan, et on õnn, et meil seda tüüpi praktikat praegu ei ole. Ma ei oska anda hinnangut, milline oleks võimalus sellist kahjuhüvitist saada või välja mõista. Aga ma olen nõus, et tuleb läbi mõelda või ära lahendada, kas meil on vaja seda tüüpi kahjusid kompenseerida. Seda kompenseerimist tuleb teha ühtmoodi ja kindlate reeglite alusel.\nPeaminister Jüri Ratasele esitab küsimuse Arno Sild. Palun, Arno Sild!\nAitäh, lugupeetud esimees! Lugupeetud peaminister! Ei olnud ammu see aeg, kui Eesti rahvast üllatati kontrolljoone maksumuse mitme- ja mitmekordse suurenemisega võrreldes esialgu planeerituga. Nüüd oleme järgmise üllatuse ees: räägitakse Rail Balticu ehituse hinna juba 19%-lisest tõusust, kuigi isegi koppa ei ole veel maasse löödud. Kuidas on võimalik alustada Rail Balticu ehitamist, kui selle maksumus ei ole teada? Milliseks kujuneb sealjuures Eesti finantseering?\nAustatud Riigikogu liige Arno Sild, kõigepealt aitäh olulise küsimuse eest! Ma olen seda meelt – te tõite selle idapiiri näite ja idapiiri kohta sai esmaspäeval vastatud Vabaerakonna arupärimisele –, et kui on erinevad hinnangud, siis valitsus peab tooma need oma kabinetinõupidamisele ja loomulikult ka avalikkuse ette. Nii et avalikustamine ja avatud suhtlus on minu meelest õigem kui see, et hoida infot kinni. Nagu te ka ütlesite, tõesti, kallinemine on.\nKui rääkida sellest kallinemisest, siis mis selle on tinginud? On valmis saanud eelprojekt, varem oli meil eskiisprojekt. Eelprojekt kindlasti veel täpsustub. Eelprojekt võtab arvesse – seda on minu meelest väga oluline öelda – läbi nelja või viie aasta toimunud rahvakohtumistel avaldatud erinevate, ütleme, külade, omavalitsuste ja maakondade soove, kuidas seda Rail Balticut tuleks ehitada. See loomulikult tähendab, et projekt on läinud täpsemaks ja on tekkinud ka mitme objekti kallinemine. Kindlasti annan sellest teile teada, kui te edasi küsite.\nKui rääkida Eesti osast, siis võib öelda, et eelprojekti mahuloendi põhjal on koostatud Rail Balticu uus eelarve, mis on ca 244 miljonit kallim, ning kui me lähtume sellest, et finantseerimisskeem on protsentuaalselt sama, mis on täna, siis võib öelda, et Eesti osa on läinud kallimaks 49–50 miljonit. See on Eesti maksumaksja osa. Tahan veel niipalju öelda, et lõplikud hinnangud selguvad ikkagi siis, kui ehitushanked on läbi viidud.\nAitäh! Ma küsingi nüüd niimoodi: kas uue rehkenduse järgi jääb see Euroopa Liidu ja Eesti finantseerimise suhe samaks või läheb meie olukord kergemaks? Kuidas teie seisukoht on?\nAitäh! See on ka väga õige ja sisuline küsimus. Minu seisukoht on, et me peame seisma selle eest, et see protsentuaalne suhe jääks samaks. Küsimus on selles, et me saame ju kõik aru, et see on väga tugevasti seotud Euroopa Liidu järgmise eelarveraamistiku 2021+ läbirääkimistega. Kuidas see lõpuks õnnestub, seda on natukene keeruline täna öelda, sest seda ei ole kokku lepitud. Eesti kindlasti taotleb seda, et kaasfinantseerimissuhe jääks samaks. Ma olen öelnud ka siit auväärt Riigikogu kõnetoolist, et see peab olema sama või samaväärne. Kui see hakkab ikkagi väga oluliselt muutuma, siis minu meelest me peame tõsiselt nõu pidama – ja see koht on, ma arvan, Riigikogu –, kas me läheme selle projektiga edasi või mitte. Näiteks, kui see suhe on selline – ma praegu lihtsalt fantaseerin –, et Euroopa finantseerib 50% ja Eesti 50%, siis tuleb teha uus otsus, kas me läheme sellega edasi või ei lähe. Igatahes seisab Eesti kindlasti selle eest, et see suhe jääks samaks, mis on sellel finantseerimisperioodil.\nKui lubate, siis ma paari sõnaga ütlen näiteks, mis on kallinenud. Arvestatud on kohalike juurdepääsuteede ehitamisega, mis on kallinenud. See on kallinenud 45 miljonilt eurolt 112 miljonile eurole ehk +67 miljonit. Selle põhjus on just see, et on arvestatud kogukondade soovidega. Sillad, tunnelid, ökoduktid – neid objekte on juurde tulnud ja siin on see erinevus, et 60 miljonilt on see summa tõusnud 112 miljonile eurole. Näiteks maaparandus ja kommunikatsioonidega ristumised: side, gaas, vesi, kanalisatsioon, elekter, kõrgepinge. Nii et näiteid, kus see kallinemine on toimunud, on igalt poolt. Aga veel kord: lõpphinna panevad ikkagi paika ehitushanked.\nAitäh, austatud Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Kindlasti huvitab Riigikogu ja rahvast eelkõige see, kui palju see maksma läheb, kui palju kallineb see Eesti riigile, kui suur saab olema kallinemine Eesti jaoks ja kust tulevad katteallikad. Teatavasti oleme ju aastaid või aastakümneid rääkinud vajadusest ehitada välja neljarealine Tallinna–Tartu maantee, oleme rääkinud Tallinna–Pärnu ja Tallinna–Narva maanteest. Me oleme rääkinud vajadusest arendada rongiliiklust, tellida uusi ronge. Juba aastaid on suur ülerahvastatus rongiliikluses ja Elronil oleks vaja kolme n-ö pikamaarongi. Alati on jõutud selleni, et pole piisavalt maaressurssi, meil pole piisavalt tööjõudu ja meil pole piisavalt katteallikaid. Valitsuses olete te ettenägeliku peaministrina kindlasti prognoosinud, kust peaksid tulema katteallikad, tulenedes sellest kallinemisest, mis tänase seisuga on 19% projekti algse hinnaga võrreldes. Kust tuleksid katteallikad selle 19% jaoks, kui see päev on käes ja raha on vaja kuskilt võtta? Kust see raha tuleb?\nAitäh! Eks raha tuleb Eesti riigieelarvest ja Eesti riigieelarvesse tuleb see raha Eesti maksumaksjatelt. Kui rääkida kallinemisest, siis ma vastasin teie heale fraktsioonikaaslasele, Riigikogu liikmele härra Arno Sillale, et kallinemine on hetkel meile teadaolevalt 49–50 miljonit eurot, kui rahastusproportsioon jääb samaks. Kallinemine kogu perioodi vältel on 49–50 miljonit. Me ütleme täna, et ehitusperiood on circa seitse aastat. See tähendab seda, et aastane kallinemine on suurusjärgus 7 miljonit eurot. Veel kord rõhutan ka teile vastust andes, et lõplikud hinnad ja kalkulatsioonid saavad selgeks siis, kui ehitushanked on tehtud.\nTe väga õigesti tõstatasite teiste infrastruktuuride küsimuse. Ma arvan, et see, mis juhtus mõni aasta tagasi, kui öeldi, et me ehitame välja suure magistraali või ühenduse ja võtame selleks finantsvahendid ära näiteks kruusateedelt või ükskõik mis väikestelt teedelt, ei olnud õige. Selles mõttes on see väga õige debatt. Kui me tahame edasi liikuda Tallinna–Narva, Tallinna–Tartu ja Tallinna–Pärnu maanteega ja tahame seda teha kiiremini kui 30 või 40 aastaga, siis sellise finantseerimisskeemiga ei ole see mõeldav. Kui me tahame liikuda kiiremini, siis tuleb tõesti mõelda, mis on alternatiivsed võimalused. Väga suure tõenäosusega on ainult üks tõsiselt võetav alternatiivne võimalus: Riigikogul ja valitsusel tuleb otsustada, kas me hakkame neid ehitama laenuraha abil või mitte. Te tõite välja ehitusvõimekuse. Sellega tõesti arvestatakse. Nende suurte objektide tegemisel kindlasti arvestatakse sellega, mis on meie erasektori ehitusvõimekus.\nJärgmisena vastab kaitseminister Jüri Luik ja küsib Enn Meri. Palun, Enn Meri!\nAitäh, lugupeetud esimees! Lugupeetud kaitseminister! Me arutasime seda küsimust rahanduskomisjonis, aga minu meelest on see nii väärt ja tähtis asi, et seda võiks ka suures saalis arutada. Sõjaolukorras, nagu te teate, on reservarmee formeerimine ülitähtis. Tavaline kord meie Kaitseväes on see, et reservüksused varustatakse ja formeeritakse regulaarüksuste kasarmutes. Seda protsessi on ju vaenlasel võimalik suhteliselt kergesti segada. Sellepärast tuleb meie olukorda võrrelda olukorraga Soomes, Norras ja isegi Rootsis (sel ajal, kui Rootsis veel ajateenistus oli). Neis riikides toimus ja toimub mobilisatsioon n-ö metsas, st mobilisatsioon toimub detsentraliseeritult. Mobiliseeritud üksused on pataljonisuurused ja mõnel juhul isegi kompaniisuurused. Seda laadi detsentraliseeritud süsteemi on tunduvalt raskem ...\n... segada kui kasarmutes reservüksuste formeerimist. Me oleme seda küsimust varem arutanud.\nKüsimus palun, Enn! Ole hea!\nVabandust! Minu küsimus kaitseministrile siinjuures on, miks pole meie Kaitsevägi seda laadi mobiliseerimissüsteemi juba ammu rakendanud. Kas oleme eeskujuks võtnud teisi NATO riike, kus mobilisatsioon tegelikult ei toimi?\nAitäh selle küsimuse eest! Loomulikult, reservarmee puhul on mobilisatsioon üks võtmeküsimusi, sest kui me õigel ajal ei saa reservarmeed kokku, siis oleme suurte probleemide ees. Eestis pööratakse mobilisatsiooniteemale väga suurt tähelepanu. Parim näide selle kohta on mitte ainult õppekogunemised, vaid ka lisaõppekogunemised, mida me korraldame väga lühikese etteteatamisajaga ja mille tulemused on olnud positiivsed.\nMis puudutab mobilisatsioonivarude hajutamist ja mobilisatsiooni läbiviimist hajutatult, siis see on teil väga õige tähelepanek. Tõepoolest, eriti reaalse sõjalise konflikti korral on erakordselt oluline, et varud on hajutatud ja niimoodi viiakse läbi ka mobilisatsioon. See, millist meetodit me kasutame, sõltub väga palju ohuolukorrast, operatiivplaanist, kaitsekavadest. Väga paljusid neist otsustest on volitatud tegema Kaitseväe juhataja. Me oleme eriõppuste käigus planeerinud ka mobilisatsioonivarude hajutamist konflikti korral ja nende väljaandmist vastavalt sellele skeemile.\nEnn Meri, palun! Palun ühe minutiga hakkama saada!\nJaa. Sõjaolukorras liidetakse teatud Kaitseliidu üksused mobiliseeritud reservarmeega. Aga Kaitseliidu üks tähtsamatest ülesannetest on ju just kaitsta mobilisatsiooniprotsessi. Kas poleks Kaitseväel mõttekam formeerida puuduvaid reservüksusi meie väljaõpetatud, aga mitte üksustesse paigutatud reservväelastest, keda meil kolleeg kindral Laaneotsa andmetel on päris palju, ja mitte liita armeega Kaitseliidu üksusi, vaid jätta Kaitseliidu ülesandeks kaitsta mobilisatsiooniprotsessi ja kohalikke objekte?\nAitäh! Kaitseliidu üheks ülesandeks – Kaitseliidul on väga palju teisigi ülesandeid – konflikti korral on tõepoolest abistada kaitsejõude mobilisatsiooni läbiviimisel. Loomulikult on Kaitseliit väga oluline ressurss, sest kaitseliitlasi endid saab mobiliseerida suhteliselt kiiresti, seetõttu saab neid kasutada ka mobilisatsiooni läbiviimise tagamiseks. Mis puudutab seda reservi, mis ei ole üksustesse koondatud, siis meie seisukoht on see, et kõige olulisem on tagada väeosade reaalne võitlusvõime. Ükski väeosa ei ole võitlusvõimeline, kui tal ei ole varustust, väljaõpet ja kõike muud vajalikku. Me oleme lähtunud eelkõige sellest seisukohast.\nAitäh, hea esimees! Hea kaitseminister! Nagu ma teie vastusest aru sain, siis meil on võimalik paindlikult kasutada n-ö mõlemat mobilisatsiooniversiooni, kas tsentraliseeritut või detsentraliseeritut. Kas te oskate öelda, kas detsentraliseeritud meetodi kahjuks võib rääkida selle maksumuse erinevus tsentraliseeritud meetodi maksumusest? Kui suur see vahe võib olla? On see meie riigi jaoks suur probleem?\nAitäh! See ei ole väga suur probleem, sest kõik varud on ju tegelikult üle Eesti hajutatud nii ehk nii. Aga tõepoolest, mobilisatsioonimeetodite üks võimalusi – eriti avaliku sõjalise konflikti puhul – on varusid veel hajutada, piltlikult öeldes metsa viia, nagu küsija viitas. Põhimõtteliselt on selleks muidugi vajalikud teatavad ressursid, aga toetuse väejuhatus oma eelarve piires suudab sellise protsessi läbi viia. Nagu ma ütlesin, me valime mobilisatsioonivormi suuresti lähtuvalt sellest ohupildist, mis reaalselt meid konkreetsel hetkel ohustab. Kõige lihtsam on muidugi viia mobilisatsioon läbi väeosade juures, aga kui ohupilt seda nõuab, siis me loomulikult seda ei tee.\nVastab peaminister Jüri Ratas, küsib Keit Pentus-Rosimannus. Palun, Keit Pentus-Rosimannus!\nAitäh! Küsin peaministrilt, sest teema tõsidus ja segaduse suurus nõuavad ka peaministri selgitust. Tervishoid on valdkond, kus riigi vead võivad puudutada tuhandeid väga-väga hapras seisus olevaid inimesi, kes on üldjuhul juba väga pikalt arstijärjekorras oodanud ja kes vajavad kindlust, et nad abi saavad. Äsja, teie valitsuse ajal, lõppes Eesti suurim ravihange, mida eriarstid on nimetanud totaalseks või täielikuks fiaskoks. Kindluse asemel, mida patsiendid vajavad, on tekitatud massiivne segadus. Osa eraarstidest ütlevad, et nad on sunnitud koondama pooled kogemustega töötajatest. Teie valitsuse ajal on asutud väga jõuliselt erameditsiini tõrjuma. Minu küsimus on, miks. Ja mida te kavatsete ette võtta, et see massiivne segadus lõpetada?\nAitäh! Kõigepealt ütlen põhimõttelise seisukoha. See on olnud tänasel valitsusel see, et meditsiini tuleb anda rohkem ressursse juurde, seades esikohale just selle, et patsiendid kiiremini arstiabi saaksid. See ei ole olnud mingisugune loosunglik lause, vaid see on olnud reaalne tegevus. See on toimunud lisarahastuse abil. Eelmise aasta kevadel, kui me arutasime riigi eelarvestrateegiat, lisati haigekassale viie aasta jooksul tervishoiuteenuste kättesaadavuse parandamiseks ca 300 miljonit eurot, millest 34 miljonit lisandus tänavu. Järgmisel aastal, kui auväärt Riigikogu selle heaks kiidab, on haigekassal 40 lisamiljonit. See kõik on tehtud eeskätt selleks, et vähendada ravijärjekordasid.\nTe ütlesite, et me tõrjume eratervishoidu. Minu teada oli enne hanget see maht ca 7% ja peale hanget on see maht 7%. Me oleme seadnud esikohale selle, et igal juhul on oluline, et tervishoiuteenuse pakkuja oleks usaldusväärne ning teenus oleks kvaliteetne ja kättesaadav. Aga te teate väga hästi, et kui leping saab läbi, siis Eesti riigis tehakse riigihange ja konkurents on see, mis on vabas turumajanduses ju edasiviiv jõud. Aga loomulikult peab säilima patsiendi valikuvabadus. Ma arvan, et te vihjasite – ju te järgmises küsimuses küsite konkreetsemalt – Medicumile ja Lasnamäele. Aga eks seda saab edasi arutada. Nii et jah, see hange puudutas ca 7% tervishoiuteenuste mahust ja täna minnakse edasi tulenevalt sellest hankest.\nAitäh! Jätkan hea meelega. Hea peaminister, kui te räägite kogenud erameditsiini esindajatega, siis te kuulete, et see, et riigihanke tulemusena erameditsiini tõrjutakse, on fakt, nagu on fakt ka see, et selle tulemusena kahjuks kannatavad patsiendid, kellel ei ole võimalik enam endistel tingimustel abi saada. Nad kannatavad pikaajaliselt, sest aastate jooksul ülesehitatud korraliku tehnika ja kõrgelt hinnatud personaliga erameditsiinikeskused selle hanke tulemusena kahjuks lammutatakse. Üks võimalusi praeguses kaoses korda luua oleks ikkagi erameditsiini tõrjumise asemel anda patsiendile õigus otsustada, millise kvaliteetse ja litsentseeritud meditsiiniteenuse osutaja juurde ta läheb, millise arsti juurde ta läheb. Miks te ei pane seda raha, mis praegu nässu läinud riigihanke tulemusena erameditsiinist välja viiakse, patsiendiga kaasas käima?\nAitäh! Ma ei ole sellega üldse nõus. Ma ei saa aru, kust te selle väite võtate või miks te seda hirmu ühiskonnas tekitate. Seda, kas ühel erameditsiiniteenuse pakkujal on olemas arstid, kogemus ja seadmed, otsustab Terviseamet, kes annab välja tegevusloa. Te saate ju väga selgelt aru, et kui lõppes haigekassa ja erameditsiiniteenuse pakkujate vaheline leping, siis oli vaja teha uus hange. See hange tehti. Seal said osaleda need ettevõtted – loomulikult oli see kriteerium –, kellel on tegevusluba olemas. Tõsi on see, et selle hanke tõttu on juba mitmeid kohtuvaidlusi ja hetkel need käivad, neid on ka nendel eraettevõtjatel või eratervishoiuteenuse pakkujatel. Kuidas need lõpevad, eks seda otsustab kohus.\nEi saa kuidagi väita, nagu maht oleks vähenenud. Vastupidi, võtame sellesama Medicumi Punasel tänaval. Seal on teenusepakkumine teatud arstide puhul ja teatud erialadel suurenenud. Minu meelest on hästi oluline, et seal on olnud ja seal jätkub esmatasandi ehk perearstide töö, nad jätkavad teenusepakkumist. Ma ei saa teist aru. Kui te ütlete, et seda hanget ei oleks tulnud korraldada, siis tuleks öelda ka järgmine lause, et mida siis oleks tulnud teha. Alates 1. oktoobrist peavad need pakkujad, kes võitsid hanke, oma teenusepakkumisega edasi minema.\nAitäh, härra esimees! Austatud peaminister! See haigekassa hange on tekitanud segadust just patsientide hulgas. Neil on küsimusi, kas nad saavad edasi käia sama arsti juures samas kohas ja kuidas see kõik jätkub. Ega kohtuvaidlused neid patsiente ju ei aita, kaugel sellest. Kahjuks ei saa seda Riina Sikkuti käest küsida, aga kas minister on teile esitanud või on valitsus arutanud mingeid konkreetseid järeldusi sellest viimasest haigekassa hankest? Kas on vaja midagi seadustes muuta, et edaspidi need asjad nii kohmakalt ei toimuks?\nAitäh! Loomulikult oleme arutanud. Ma olen arutanud seda tervise- ja tööministriga, ma olen arutanud seda ametnikega, ma olen arutanud seda haigekassa juhiga. Nad kõik ütlevad, et tegemist oli ca 50 miljoni euro suuruse allhankega, mis on tõesti suur hange. Sarnases mahus hankeid me näeme võib-olla ainult taristuobjektide puhul. Ma olen teiega nõus, et ega need kohtuvaidlused ei anna ju hetkel patsientidele mingisugust lahendit, aga kui vaidlused on, siis tuleb need lõpuni pidada. Ka mina ei ole selle olukorraga kaugeltki rahul. Aga me peame arvestama, et meil Eesti riigis on vabaturumajandus ja kui on vaja uut teenusepakkujat leida, siis nii nagu kord ja kohus ette näeb, leitakse ta hanke korras.\nTe rääkisite oma küsimuses sellest, kus kohas patsient teenust saab. Ma tean – selle üle võiks küll minu meelest väga tõsiselt mõelda –, et kui me teeme selliseid hankeid näiteks pealinnas, siis see piirkondlik piiritletus on küll väga õige osutus. Ma arvan näiteks, et kui me ütleme, et see teenusepakkuja peab olema Harjumaal, siis on piirkond liiga suur. Kui me ütleme, et ta peab olema Tallinnas, siis selle üle võiks debateerida. Võib-olla on ka see liiga suur piirkond ja tuleks öelda veel täpsemalt, ma ei tea, näiteks linnaosa täpsusega. Ma tean, et käivad haigekassa ja Ida-Tallinna läbirääkimised, et teatud vastuvõttusid just sellest kohaaspektist lähtudes Lasnamäel jätkata. Eeskätt peaks see minu teada puudutama kõrva-, nina- ja kurguarsti vastuvõttu.\nTervise- ja tööminister Riina Sikkut vastab nüüd küsimusele, mille esitab Raivo Põldaru. Palun, Raivo Põldaru!\nAitäh, härra esimees! Lugupeetud minister! Jätkame meditsiiniteemat. Suur raha läheb riigieelarvest haigekassale, kuid paraku on ravimid ja soodusravimid jäänud nagu vaeslapse ossa. Aga alustame sellest, et ravimite kättesaadavus on oluline. Selle kohta tehti 2000.–2009. aastal OECD uurimus, mille järgi 30 riigis 73% ulatuses andis ravimiinnovatsioon eluea kasvu. Sellesse ja ka tervelt elatud aastatesse panustamine on väga oluline. Küsimus on selles, et meil on see asi kuidagi paindumatu ja väga pikka aega nõudev ning puudub regulatsioon, mis võimaldaks erandlikke olukordi kiiresti lahendada. Kas ministeerium võtab uue ministri juhtimisel midagi ette, et uued ravimid jõuaksid kiiremini turule ja see menetlusprotsess, eriti harvikhaiguste puhul, oleks kiirem?\nSuur tänu küsimuse eest! Tõepoolest, uute ja innovaatiliste ravimite ning ka teenuste ja meditsiiniseadmete kättesaadavus Eesti turul on aastaid olnud küsimus. Ühelt poolt oleme väike turg ja me ei ole nagu loomulikult atraktiivsed. Teiselt poolt on küsimus, kuidas hinnastada neid uusi ja innovaatilisi asju, mis on see väärtus, mida nad lisaks pakuvad. Kuna teadusartikleid uute asjade kohta on väga vähe, siis meile oleks väga oluline ühiste kliiniliste hindamiste tegemine Euroopa Liidu tasandil, mida praegu arutatakse. See kliiniline hindamine on seda olulisem, et kui vaadata 2017. aasta statistikat, siis näeme hinnangut, et nendest uutest ravimitest, mis tulid Euroopa Liidus tsentraalse müügiloaga turule, rohkem kui pooled tegelikult ei pakkunud olulist kliinilist lisandväärtust, küll aga olid nad kallimad. See sorteerimine, mida me oma ühise kogutud tervishoiuraha eest rahastame, selle selgitamine, mis on see väärtus, mida me selle hinna eest tahame patsientidele pakkuda, ning see, et protsess oleks läbipaistev, on äärmiselt oluline. Aga kui vaadata ravimiturgu tervikuna, siis ükskõik, kas vaatame apteekide paiknemistihedust, soodusravimitele patsientide poolt kulutatud summat, mis on aastaid vähenenud, või täiendavat ravimihüvitist, siis selgub, et tegelikult on ravimid muutunud inimestele taskukohasemaks ja kättesaadavamaks.\nHärra esimees! Hea minister! Minu teine küsimus puudutabki raha. Raha eraldatakse haigekassale rohkem ja me oleme läinud seda teed, et vähendame järjekordi. Ometi on olulised ka ravimid, sest tänu nendele eluiga kasvab ja kasvab ka tervelt elatud aastate arv. Kunagi tegi OECD uurimuse, mille järgi täiendav rahaline panustamine vähendas haiglate hilisemaid kulusid 370%. Tähendab, inimesed elavad siis tervemalt ja oluline on sellesse panustada, aga meie panustame tunduvalt vähem kui teised riigid, ka meie naabrid. Kui mõni aasta tagasi olime Lätiga võib-olla võrdsel tasemel, ka Leeduga, siis nemad panustavad nüüd inimese kohta märksa enam. Nii et kui haigekassa eelarve kasvab ja me räägime panustamisest, siis panustamine on suur, aga raha ravimitele läheb märksa vähem. Me oleme jõudnud aastatetaguse 17% pealt 15% juurde ...\n... lihtsalt rahalise panustamisega.\nAitäh! See summa, mida me tervikuna kulutame soodusravimite rahastamiseks, kasvab väga oluliselt. Sellel aastal on see ligi 140 miljonit, järgmisel aastal tõuseb 172 miljonile. Soodusravimite loetelu täiendatakse pidevalt. Mis on need kliiniliselt tõestatud ja rahaliselt jõukohased ravimid? Sellel aastal lisandus 13 uut toimeainet, sh kuus vähiravi jaoks. Täpselt samamoodi käivad läbirääkimised selle üle, mida järgmise aasta hinnakirja saab lisada.\nLisaks on siin kaks aspekti. Üks on see ravimite valik, mis on soodusravimite nimekirjas ja mis on inimestele potentsiaalselt kättesaadavad. Teine asi on nende hind ja kättesaadavus. Eesti inimeste omaosalust tervishoius on aastaid analüüsitud. Kõige suurema osa omaosalusest moodustavad kulutused ravimitele. Statistika näitab, et umbes kolmandik retseptidest on jäetud välja ostmata majanduslikel põhjustel. Seetõttu, lisaks sellele, et mitmekesistada soodusravimite nimekirja, tuleb väga selgelt tegeleda sellega, et need ravimid, mis nimekirjas on, oleksid inimestele majanduslikult kättesaadavad, et inimesed jõuaksid neid osta. Siin tuleb jälle mängu see täiendav ravimihüvitis, millega saab appi tulla nendele inimestele, kellel on kas krooniline haigus või kes on väga ootamatult haigestunud ja kelle ravimikulud on suured, selleks et keegi ei maksaks retseptiravimite eest üle 100 või 300 euro aastas.\nNüüd esitab tervise- ja tööminister Riina Sikkutile küsimuse Krista Aru. Palun!\nAitäh, härra juhataja! Lugupeetud proua minister! Rahvusringhäälingu teatel viisite te eelmisel nädalal valitsusse ettepaneku, et asutada uus, ingliskeelse nimetusega riigifirma. Mul on kaks küsimust ühe küsimuse alla mahutatuna. Miks on seda riigifirmat vaja ja miks on sellel ainult ingliskeelne nimetus? Kas selle vajaduse tingib tõesti see, et ministeeriumil ei ole küllalt kompetentsi sellise suure andmehulgaga tegelemiseks ja selle analüüsimiseks? Me ju teame, et püütakse uute riigifirmade tekkimist vähendada ja siin pigem kokku hoida. Palun selgitage, kust selline vajadus ja põhjus!\nTänan küsimuse eest! Tõepoolest, ERR raporteeris õigesti, et sellise ettepanekuga ma eelmisel nädalal valitsusse läksin. Meil on kogutud väga palju andmeid ja neist on vaja väärtust luua ka riigisiseselt, nad peavad olema hea kvaliteediga, neid tuleb kasutada. Küsimus on selles, kuidas me jõuame andmete teisese kasutamiseni nii tervishoiusektoris kui ka teistes sektorites. Need andmed on olemas ja meil on olemas asutused, kes neid andmeid koguvad, aga selget vastutajat, kes seda koostööd ka rahvusvaheliselt koordineerima hakkab, ei ole. Selleks, et oleks selge, kes on vastutaja, ning oleks ka majanduslik motivatsioon isetasuvuse saavutamiseks, on Sotsiaalministeerium välja tulnud ettepanekuga teha seda aktsiaseltsi vormis. See aktsiaselts on tegelikult n-ö koostööd võimaldav organisatsioon. Rahvusvaheliste teadusasutuste ja ettevõtete ning Eesti teadusasutuste ja ettevõtete koostöös ning meie andmete põhjal tuleks luua uusi teenuseid, uusi teadmisi, uusi ravimeid. Need andmed võimaldavad kõike seda teha, nüüd on küsimus, kuidas me saame selle tegevuse aktiivselt toimima. Ettevõte tegutseb meie praeguses õigusruumis. Me nimetame seda pigem projektijuhtimise ettevõtteks, kes viib otsad kokku ja võimaldab andmekasutust. Andmeid kellelegi üle ei anta, neid andmeid kasutatakse meie terminalides, seal lingitakse meie andmebaase, isikustatud andmeid keegi ei kasuta ega näe. Koostöö iseenesest praegu ei toimi ja selget vastutajat on vaja. Kuna andmed on väärtus, siis on ka kasumi taotlemine ja isemajandatavus selle teema puhul väga olulised.\nAitäh, härra juhataja! Aitäh vastuse eest, lugupeetud proua minister! Ma küsin nüüd otse, milline oli valitsuse seisukoht, milline oli reaktsioon. Kas see uus riigifirma sihtasutuse vormis, nagu ma aru sain, ja esimese finantseeringuga 1,5 miljonit, asutatakse ja millal see asutatakse? Kuidas moodustatakse selle töötajaskond ja kui täpselt fikseeritakse ülesannete loetelu? Meil on väga palju andmebaase, mitmed teadusasutused on nendega tegelenud, aga koordineerimata nad muidugi on. Millal me võime näha uue firma sündi?\nAitäh! Valitsuses toimus kabinetiarutelu, see oli esmakordne arutelu selle konkreetse ettepaneku üle. Sotsiaalministeerium sai ülesande teemaga edasi tegeleda, minna konkreetsemaks ja tulla selle konkreetsema ettepanekuga uuesti valitsusse tagasi. Ka valitsuses tekitasid küsimusi kaks aspekti. Ühelt poolt see, et oleks tagatud isikuandmete kaitse, et andmed oleksid ikkagi anonümiseeritud või isikustamata, et andmed ei läheks Eestist välja. See on kõik see, mis puudutab turvalisust ja andmekaitset. Teiselt poolt, selle töövorm. Kas seda saaks teha Sotsiaalministeeriumi üksus, kas seda saaks teha TEHIK-us või Statistikaametis või on tõepoolest vaja luua eraldi organisatsioon konkreetselt selle ülesande täitmiseks? Need on need kaks aspekti, mille üle me peame veel läbi rääkima ja milles kokkuleppele jõudma.\nAitäh, hea esimees! Hea minister! Krista Arul oli ka see küsimus, millises ajalises perspektiivis teil see n-ö uue ameti variant võiks realiseeruda ja kui palju seal peaks inimesi olema. Teie vastused jäid natukene segaseks. Te rääkisite, et seda on eelkõige vaja rahvusvahelisteks uuringuteks, samas ütlesite, et andmeid rahvusvaheliselt kasutada ei saaks, et need oleksid ainult Eestis kasutatavad. Mis on ikkagi täpsemalt see mehhanism ja eesmärk? Riigis tervikuna on meil ju suur probleem, et andmed ei ole ristkasutatavad. Tõenäoliselt on kaitsevaldkonnas ja igal pool ju vaja inimeste isiklikke andmeid, kui midagi peaks juhtuma. Kuidas see uuendus täidab seda eesmärki, et Eestis tekiks süstemaatiline andmete ristkasutus? Kas te teete ikkagi tervikettepaneku ...\n... või teete ettepaneku ainult oma väikese valdkonna põhiselt?\nAitäh! Muidugi, nii seadusandlik raam kui ka see tegevus, mis teeb andmekasutuse võimalikuks, on mõeldud terviklikult, kõigi valdkondade jaoks. Andmeid välja ei anta, andmeid ei müüda, keegi ei saa Eesti inimeste andmete omanikuks. Aga küsimus on selles, et nendel andmetel on väärtus ainult nende kasutamisel. Teadusasutusel või ettevõttel võib olla küsimus, millele ta sooviks saada vastust Eesti andmeid kasutades. Tervise ja heaolu infosüsteemide sihtasutuse juures on selline asi, mida meie kutsume terminaliks. Andmeanalüüsi saab andmete peal teha, oma küsimusele saab vastuse kätte, aga andmeid kui selliseid keegi endale ei saa. Andmed lingitakse sellele ühele küsimusele vastamiseks, neid ei tõsteta kokku, ei teki superandmebaasi. Seda teadmist on vaja teadusasutusel või ettevõttel. See on see väärtus, mille eest ta maksab, see on see, mille ta meilt saab. Andmeid ta ei saa.\nSotsiaalministeeriumi ettepaneku järgi on organisatsiooni suurus 5–7 inimest. Seal on vaja IT-alast kompetentsi, andmeanalüüsikompetentsi, juristi kompetentsi, et kõik otsad kokku tuua ja võimaldada terviklikku lähenemist.\nAjaline perspektiiv. Kui me suudame kokkuleppele saada, siis selle asutuse loomine, mis tegutseks olemasolevas õigusruumis, käiks kiiresti. Selle saab ka mõne kuu jooksul ära teha. Küsimus on lihtsalt selles, millal ta tööle hakkab, millal tekib isetasuvus. Plaani järgi toimub see kolme aasta jooksul. Selle aja jooksul on võimalik piisavalt palju projekte sisse tuua, et ta muutuks Eesti riigi jaoks kasumlikuks.\nPeaminister Jüri Rataselt küsib Peeter Ernits. Palun, Peeter Ernits!\nHea juhataja! Hea peaminister! Hiljuti hariduse elutööpreemia saanud Ülo Vooglaid on öelnud, et ülikoolides eesti keele nurka ajamine on palju hullem riigireetmine, kui mingisugused Dressenid on suutnud teha. Professor Ehala kirjutas hiljuti, et viiel viimasel aastal on toimunud plahvatuslik ingliskeelse kõrghariduse laienemine: 2,5% aastas. Näiteks on ülikoolis juba veerand magistriõppest ingliskeelne, tehnikaülikoolis 41% jne. Juba kümme õppekava on ainult ingliskeelsed: filosoofia, meediakunst jne. Ta ütleb niimoodi, et sellise arengu jätkudes on viie aasta pärast juba pooled ained inglise keeles ja kümne aasta pärast mahuks eestikeelne kõrgharidus ilusasti ära ühte õpetajate seminari. Tõesti, osa arstiõppest jääb ilmselt eestikeelseks.\nJah! Minu küsimus on väga lihtne: kas te peaministrina tajute, et toimub hiiliv riigireetmine, üleminek inglise keelele ja eesti keele muutmine köögikeeleks?\nAitäh küsimuse eest! Ma arvan, et igal juhul tuleb tagada, et meie tublides kõrgkoolides on eestikeelsed õppekavad ja eestikeelne õpe võimalik täna, aga ka tulevikus ning on võimalus teha erinevaid teaduskraade. Ka see, et me peame kogu aeg arvestama, et kogu teadus ju rahvusvahelistub, on fakt. Aga ma pean igal juhul õigeks, et eestikeelne õpe meie kõrghariduses jätkuks ka tulevikus. Ma olen uurinud näiteks Tallinna Tehnikaülikooli olukorda. Doktorantuuris on seal ca kümme õppekava ja õppida on võimalik nii eesti kui ka inglise keeles. Magistrantuuris on see seis eri ülikoolides kindlasti erinev. Te selle teema täna tõstatasite. Minu meelest võiks ka järgmistel Teadus- ja Arendusnõukogu ehk TAN-i koosolekutel arutada, mida teha ikkagi selleks, et teaduse rahvusvahelises konkurentsis me suudaksime tagada ka selle, et on võimalik õppida emakeeles, eesti keeles.\nHea juhataja! Peaminister! Põhiseadus ütleb küll, et peab eestikeelset õpet andma, aga ei ütle, kas ka kõrghariduses. Seesama Martin Ehala on öelnud otse välja, et Tartu muutub kiiremas korras kakskeelseks, nii nagu oli 19. sajandil, ja köögikeeleks muutub eesti keel. See on ülimalt ohtlik asi, kuna esialgu toimub see ülikoolis, siis gümnaasiumide lõpuklassides, siis tavakoolis ja lõpuks lasteaias. Minu küsimus on see: venestamisele suutsime vastu panna, aga kas ja kuidas plaanib valitsus kuidagi ka praegusele kiirele inglise keelele üleminekule vastu astuda?\nAitäh! Tänane valitsus kindlasti plaanib teha kõik selleks, et eesti keelt hoida ja edasi arendada, ning selleks, et eestikeelne õpe kõikidel tasemetel jätkuks ja edasi areneks. See on kindlasti meie kohustus. See tuleneb, nii nagu te tsiteerisite, juba põhiseadusest.\nAitäh, peaminister Jüri Ratas! Aitäh, ministrid Jüri Luik ja Riina Sikkut! Infotund on lõppenud.


Lauluvõistlus x teemal.\nLaulma peab vähemalt refrääni või ühe salmi, milles on kokkulepitud sõna/teema. Võistkond, kellel 10 sekundi jooksul uut laulu ei meenu, langeb välja.\nVõidab see, kes viimasena alles jääb. Vaata ka siit\nSõnade äraarvamine ( Alias)\nInimesed jagatakse kahte gruppi\nÜks grupp mõtleb välja mingi sõna ja ütleb selle teise grupi esindajale\nMängija, kellele sõna öeldi üritab selle oma grupile sõnadeta (või lauldes; kork suus; joonistades vms) selgeks teha.\nalati töötavad väga hästi viktoriinid. Väga tõsiseks pole mõtet asja ajada ning sünnipäev pole ilmselt ka koht kus küsida Delhi elanike arvu:), aga kui ka punkte lugeda ja auhindu lubada, tekib hasart väga kiiresti.\nKui palju ei viitsi mässata, siis kõige kergem on teha viktoriini "imago" stiilis. A la kui sünnipäevalaps oleks jook, siis milline?jne Variandid oleks muidugi mõistlik ette anda. Sünnipäevalaps on ise kohtunik ja see, mida tema vastab, see ongi õige vastus.\nKõik mängijad saavad endale märkmepaberi ja pliiatsi\nMängija kirjutab paberi ülemisse serva lause ning keerab seejärel paberi niimoodi kokku, et kirjutatut näha pole\nAnnab oma paberi järgmisele edasi, kes kirjutab samuti oma lause-murrab kokku ning annab järgmisele edasi.\nKui paber on lõpuni täis kirjutatud ning kokku murtud- loetakse kirjapandu ette.\nVõib kirjutada erinevatel teemadel.\n(Näiteks: esimene mängija kirjutab poisi nime, teine tüdruku nime , kolmas: kus kokku saavad, jne mida teevad, kes pealt näeb, mida pealtnägija arvab, mida maailm sellest arvab)\n( Näiteks: lepitakse kokku mingi teema, millel kõik kirjutavad – kiri vanaemale, minu pühapäev vms)\nVajalik Pabertahvel ja vildikas\nMängujuht hakkab midagi tahvlile joonistama, kes kõige kiiremini ära arvab, mida joonistatakse on järgmine joonistaja.\nmängijad on ringis,\nesimene mängija ütleb "noh". temast järgmine mängija ütleb "noh" ja nii edasi.\nsee kes hakkab naerma, või ütleb midagi valesti või valel ajal, saab endale uue sõna, näiteks "lennuk".\nseda sõna peab ta edaspidi ütlema sõna "noh" asemel.\nkui sama isik peaks veelkord vea tegema, saab ta järgmise sõna, kuid ka vana sõna jääb alles\nvõistlejad jagatakse kahte rühma\nrühm esitab väikese näidendi mingil teemal ilma sõnu kasutamata ( nt. bussis kontrollitakse pileteid, linnale läheneb orkaan, õpilane kutsutakse direktori juurde…)\nteine rühm peab etüüdi pealkirja ära arvam\nlepitakse kokku teema ja mingi täht ( Näiteks: Linnud, “K”)\nkõik peavad järjest ütlema “K” tähega algavaid linde\nkes öelda ei oska, langeb mängust välja\nvõitja on see, kes jääb viimaseks. Järgmiseks täheks on võidusõna viimane täht\nesimene väljalangeja ütleb järgmise teema\nMilline ma olen (Imago)\nIga mängija võtab paberilehe ning joonistab sellele oma käe või jalajälje ning kirjutab juurde oma nime.\n· Siis saadavad kõik need paberid järgmisele inimesele, kes tema kõrval on.\n· Edaspidi hakkavad need paberid mööda ringi inimeselt-inimesele liikuma, jättes alati vahele paberi omaniku.\n· Iga kord kui paber on edasi antud, on üks kindel teema, ning iga osavõtja kirjutab vastaval teemal parajasti tema käes olevale paberile paberiomaniku kohta kehtiva või teda meenutava sõna/lause. (Näiteks teema: mööbliese- paberile kirjutatakse inimese kohta, et ta meenutab tooli; teemadeks võivad veel olla: kuulus inimene, toit, loom, film, raamat ,laul, lill, taim, värv jne)\n· Kui paber on täis ( enam ei mahu), antakse paber omanikule ja vaadatakse, kui palju läks täppi ja millisena mind nähakse! Teisi solvata ei tohi!\nSeda mängu võib mängida ka nii, et üks mängijatest läheb ruumist välja, teised lepivad seni kokku kellest jutt käib ( keegi osavõtjatest). Väljunud mängija tuleb ruumi tagasi ja hakkab mängijaid samamoodi küsitlema… Kui see inimene oleks värv, siis milline ta oleks…?”jne. Ning peab ära arvama, kellest jutt käib.\n· Loositakse välja maffia ja arst;\n· Teistele oma rolli öelda ei tohi.\n· Ülejäänud mängijad on linnarahvas, kelle ülesandeks on ära arvata, kes on maffia.\n· Kohe alguses peale looside väljajagamist "hukkab" linnarahvas ühe kahtlusaluse, oma kahtlust põhjendades. Pärast iga hukkamist näitab hukatu oma loosi, näidates, kas oletus vastas tõele või mitte, ja on seejärel mängust väljas. Kui tegemist oli maffiaga, on mäng muidugi lõppenud.\n· Esimene hukatu on jutustaja ja hakkab edasist mängu juhtima. Ta räägib, et linna kohale laskub öö ja kõik linnakodanikud sulevad silmad ning jäävad magama (kõik peale mängujuhi sulevad silmad). Öösel ärkab aga maffia, kes saadab toime kohutava kuriteo: hukkab ühe linnakodanikest.\n· Maffia avab seepeale silmad ja näitab mängujuhile kes on ohver, ning suleb jälle silmad.\n· Seepeale "ärkab" jutustaja käskluse peale arst ja osutab kellegi peale näpuga, teda ravida püüdes.\n· Juhul, kui ta ohvri ära arvab, on tolle elu päästetud.\n· Hommikul ärkavad linnakodanikud üles ja neile teatatakse, kas ja kes "tapeti".\n· Seejärel alustavad linnakodanikud juurdlust ning kahtlusalune "hukatakse"\n· Seejärel saabub jälle öö ning toimub järgnev mõrv... Mängitakse niikaua, kuni maffia hukatakse. Reegleid võib muidugi vastavalt soovile muuta.\n· Mängijad jagatakse paaridesse\n· Mängijad vaatavad üksteist tähelepanelikult 10 min\n· Siis pööratakse üksteisele selg ning tehakse enda juures 3 muudatust\n· Paarilised peavad ära arvama, mis on muutunud\nSama mängu võib mängida ka ringis. Üks on see, kes teeb muudatusi- teised arvavad. See kes kõik muudatused üles leiab, läheb ringi sisse muudatustetegijaks.\nIga valesti arvatud asja eest võib küsida pandi ning pärast mängida pantide lunastamist.\n· Mängujuht paneb pandid nii, et mängijad neid ei näe ( nt mütsi või koti sisse).\n· Küsib ühelt mängijalt- “mida selle pandi omanik peab tegema”\n· Mängija vastab ning pandi omanik peab asja tagasisaamiseks selle asja sooritama.\n· See, kes oma asja kätte sai, annab järgmise ülesande\n1. Mängujuht “kleebib” mängija otsaesisele mõne kuulsa inimese nime, nii et mängija seda ise ei näe\n2. Mängija hakkab teistelt küsima küsimusi, et arvata ära, kes ta on ( Näiteks, kas ma olen naine, sportlane, üle 50….)\n3. Teised tohivad küsimustele vastata ainult kas “jah” või “ei”\n4. Seni küsitletakse, kuni mängija arvab ära, kes ta on\nMängud pimedas (õues) pärit meeskonna koolitustelt\nInimesed jagatakse võistkondadeks\nigale grupile taskulamp, pliiats, paber\nIga grupi jaoks ümbrik laulusõnadega\ninternetist trüki välja iga võistkonna jaoks morsetähestik\nmobiilid korja kokku\nGrupid jagatakse maastiku peale laiali. Kaugus võiks olla selline, et tasast kõnet ei kuule, aga laulmist/karjumist küll. Iga võistkond saab kaasa ümbriku ühe tuntud laulu sõnadega. Ülesandeks on samal ajal vastavalt eelnevalt kokkulepitule teisele võistkonnale taskulambi abil morsetähestikus edastada ümbrikus olnud laulu sõnad ning samal ajal vastu võtta kolmandalt võistkonnalt edastatav sõnum.\nKes esimesena edastatud laulu sõnad kirja/aru saab ja seda laulma hakkab on võidumeeskond.\ntekita nööride abil võsa vahele (puutüvede külge sidudes) labürint , nööri kõrgus võiks varieeruda, kuid olema selline, et käega saab kinni hoida\nvõi tee seesama maastikule tokkide abil. Kui kasutad tokke, peaks raja laius olema selline, et kingaservaga oon tokke tunda.\nTekita labürinti ka ummikuid ja valesid kõrvalteid.\nIgale grupile taskulamp\nsilmade sidumiseks rätikud.\nGrupp tekitab üksteise seljataha seistes "rongi". grupp lepib omavahel kokku mittehelilised signaalid- edasi, tagasi, stopp, paremale ja vasakule. (Nt. Patsutus õlale vms)\nKõigil, peale viimase sabaseisja, seotakse kinni silmad. Saba viimane saab taskulambi ja temast saab rongi juht. Ülesandeks on juhtida rong läbi labürindi. Rääkida ei tohi, liiklemiseks tohib kasutada ainult eelnevalt kokkulepitud signaale.\nKeegi peab mängu kõrvalt jälgima- kui rong väga rappa läheb, siis tuleks aidata uuesti teele.\nVõidab grupp, kes jõuab lühima ajaga lõppu.\nMäng on pärit koolituselt, kus õppisime suhtlema ja läbi rääkima...\ntrüki välja ja valmista mõlema ( võib olla ka rohkem gruppe, ongi huvitavam) grupi jaoks ette ümbrikud\nMust tekst läheb võistkonnale nr 1 ja sinine tekst võistkonnale nr, 2\nKõik võistkonnad saavad endale võrdse arvu nummerdatud sedeleid, mis jagatakse grupi liikmete vahel\nTeistele mängijatele oma sedeleid näidata ei tohi\nTeisele mängijale võib ÖELDA, mis sedelil kirjas\nKoostööd tohib teha ka teiste mängijatega, tingimusel, et üksteisele sedeleid ei näidata\nVõidab see võistkond, kes on suutnud kokku koguda kõikidel kaartidel oleva info või leiab kõige kiiremini küsimusele õige vastuse(õige vastus on kirjas eraldi ümbrikus mängujuhi käes)\nKüsimus: mis kuupäeval, kellaajal ja nädalapäeval kohtus Mr. Smith Londonis Roosi kabelis Mrs. Blankiga.\nMõistatuse lahendamine- kaaskiri võistkonnale\nKokku on mängus 27 kaarti, osa neist on Sinu võistkonna- osa vastasvõistkonna käes.\nPeamine mängu reegel on:\nKoostööd teiste mängijatega tohib teha, tingimusel, et üksteisele sedeleid ei näidata\nEesmärk on teada saada puuduvad infokillud ning nende põhjal lahendada mõistatus. Sa pead olema tähelepanelik ning arvestama, et ühest sihtpunktist teise jõudmine võtab aega ning lennukid- rongid ei välju iga päev.\nInfo kättesaamiseks kasuta kavalust ning leidlikust ning ära unusta, et kuna Sa vastase kaarte ei näe- võid Sa tema öeldust valesti aru saada…\nVõidab see meeskond , kes on suutnud kokku koguda vajaliku info ja leiab kõige kiiremini küsimusele õige vastuse(õige vastus on kirjas ümbrikus, kus on võimalik seda kontrollida)\nKüsimus: mis kuupäeval, kellaajal ja nädalapäeval kohtus Mr. Smith Londonis Roosi kabelis Mrs. Blankiga?\nKAART 1 Mr. Smith ärkas Tallinnas 4. oktoobril, teisipäeval kell 7. Ta pidi sõitma Londonisse Roosi kabelisse, et kohtuda seal esimesel võimalusel Mrs. Blankiga\nKAART 1 Mr. Smith ärkas Tallinnas 4. oktoobril, teisipäeval kell 7. Ta pidi sõitma Londonisse Roosi kabelisse, et kohtuda seal esimesel võimalusel Mrs. Blankiga.\nKAART 2 Mrs. Blank elab Stockholmis\nKAART 3 Peale hommikusööki tõttas Mr. Smith Tallinn – Peterburi rongile, mis väljus jaamast kell 10.00\nKAART 4 Rongisõit Tallinnast Peterburi kestab 12 tund\niKAART 5 Rongisõit Peterburist Moskvasse kestab 10 tundi\nKAART 6 Rong Peterburist Moskvasse väljub kell 22.30\nKAART 8 Moskva- Stockholmi lennuk väljub vaid teatud päevadel kell 12. Stockholmi jõuab lennuk kell 16\nKAART 7 Moskva raudteejaamast lennujaama sõidab poolteist tundi\nKAART 9 Mrs. Blank sai Mr. Smithilt 5. oktoobril kirja, milles Mr. Smith palus kokkusaamist Londonis Roosi kabelis ning MRS. blank alustas kohe reisi\nKAART 11 Stockholmi- Amsterdami lennuk väljub neljapäeviti ja laupäeviti kell 15. Ning sõit kestab 3 tundi\nKAART 10 Moskva- Stockholmi lennuk väljub vaid kolmapäeviti ja reedeti\nKAART 12 Amsterdami – Londoni lennuk väljub vaid teatud päevadel kell 20,00.\nKAART 14 Mrs . Blank komistas lennujaama tõtates ning väänas jala.\nKAART 13 Amsterdami- Londoni lennuk väljub reedeti, laupäeviti ja pühapäeviti. Sõit kestab 2 tundi\nKAART 16 Londoni Roosi kabel avatakse tund aega peale päikesetõusu.\nKAART 15 Päike tõuseb Londonis kell 8,30\nKAART 18 Mrs Blank sai haiglast välja 8. oktoobril kell 10 hommikul\nKAART 17 Mrs Blank viidi peale õnnetust kiirabiga Stockholmi haiglasse, kus ta pidi veetma kokku 2 päeva\nKAART 20 Londoni Roosi kabel on avatud pühapäeviti ja teisipäeviti.\nKAART 19 Peale haiglast väljasaamist sõitis Mrs. Blank lennukiga Amsterdami\nKAART 21 Mrs. Blank on 25 aastane\nKAART 22 Amsterdami lennujaamas kohtas Mrs. Blank oma vana kallimat, kes kutsus ta restorani kuhu nad jäid mitmeks tunniks.\nKAART 23 Mrs Blanki ja tema vana kallima õhtusöök lõppes kell 22.00\nKAART 24 Mrs. Blank sõidab Londonis Soho hotellist Roosi kabelisse bussiga, mis väljub kell 5 hommikul\nKAART 25 bussisõit Soho hotellist Roosi kabelisse kestab 3 tundi\nKAART 26 Mr. Smith pidi Londonis kohtuma reedel kell 8.00 Mr. Parkiga. Kohtumine kestis kaks tundi Hiltoni hotellis, kus Mr.Smith ka ööbis.\nKAART 27 Taksosõit Hiltoni hotellist Roosi kabelisse kestab pool tundi.\nMr. Smith alustas reisi Tallinnast 4. oktoobril, teisipäeval. Kell 10 väljus Peterburi rong ning rong oli kohal kell 22 õhtul. Moskva rong väljus kell 22,30 ning oli kohal 8,30 kolmapäeva 5. oktoobri hommikul.\nKell 12 väljus Moskvast Stockholmi lennuk ning oli kohal kell 16. Kuna Stockholm- Amsterdami lennuk väljub neljapäeviti, sai Mr. Smith oma reisi jätkata alles järgmisel päeval- 6. oktoobril, neljapäeval kell 15 ning oli Amsterdamis kell 18.\nAmsterdam- Londoni lennuk väljub reedel- seega reis jätkus 7. oktoobril kell 20 ning oli Londonis kohal kell 22.00.\nMr. Smith sai olla Roosi kabelis pühapäeval 9. oktoobril alates kell 9,30, kui kabel avati. Kuid kuna selleks ajaks polnud Mrs. Blank veel kohale jõudnud, pidi ta uuesti tulema kabeli järgmisel lahtioleku päeval- teisipäeval.\nMrs Blank sai kirja 5. oktoobril, kolmapäeval. Kuna Stockholm—Amsterdami lennuk väljub neljapäeval, siis hakkas ta ka lennujaama minema neljapäeval. Kuid sattus haiglasse, kust vabanes alles laupäeval. Kell 15 väljus ta lennuk ning ta jõudis Amsterdami kell 18.\nAmsterdamis oli tal õhtusöök vana kallimaga kella 22-ni, seega lennukile ta samal päeval ei jõudnud, vaid jätkas oma reisi pühapäeval, 9. oktoobril Kell 20 väljus tal Londoni lennuk ning kell 22 oli ta Londonis.\nKuna kabel on avatud ainult pühapäeval ning teisipäeval, oli tal järgmine võimalus jõuda kabelisse teisipäeval, 11. oktoobril. Buss hotellist jõuab kabelisse kell 8, kuid kabel avatakse kell 9,30.\nSeega kohtusid Mr. Smith ja Mrs.Blank Londonis Roosi kabelis 11. oktoobril, teisipäeval kell 9,30.


Costany's Sparkles: Kris ja Nora - #BredenKids ja niisama juttu\nKris ja Nora - #BredenKids ja niisama juttu\nKris ja Nora - 2-kuused - 28.07.17\nPole mingi saladus, et Breden Kids on meie blogi suur, suur sõber ja ma kohe hea meelega promon nende tooteid, sest need on päriselt kiidusõnu väärt. Eriti head on nende meriinovillast tehtud tooted. Seetõttu tuletan jälle meelde, et koodiga "COSTANY" saate alati ostudelt -10% soodustust (täishinnaga toodetelt). Ka antud fotosessiooni tehes on lastel seljas Bredeni riided http://www.bredenkids.eu. Naljakal kombel on nende e-pood hetkel muidugi peaaegu juba tühjaks ostetud, sest nõudlus on nii suureks kasvanud. Poiste värve on hetkel vähe saadaval, kuid see mure peaks õige pea lahenema. Neil tuleb toodete stocki kohe juurde ja nendega koos ka uus sügiskollektsioon. Can't waiiiit! Mustrid igatahes tundusid vägagi minu teetass olevat.\nAntud pildid said tehtud tegelikult täiesti spontaanselt. Minu armas sõbranna Siiri on juhtumisi suurepärane fotograaf (https://www.facebook.com/siirikumariphoto/) ja oleks patt oma verivärskeid beebisid mitte pildistada. Eks on ju teada värk, et värsked emad kipuvad facebooki oma laste piltidega üle uputama.. Minul on õnneks see eelis, et mul on selleks blogi, hehe. Nora on Krisist vaid 6 päeva vanem muideks.\nAga siia piltide vahele räägin natukene muud juttu ka.. Meil on viimane nädal jäänud Tallinnas olemist ja juba tuleval nädalavahetusel kolimegi Viljandisse. Suure osa asju oleme jõudnud juba Kõrgemale viia, aga nii palju on veel vaja pakkida. Paras hullumaja. Kõik nõud, raamatud, riided, potid/pannid.. Eks sellega me kõik oma õhtupoolikud sisustamegi. Üks pakib/sorteerib ja teine tegeleb seniks lapsega ja siis vastupidi. Ma ei jõua ära oodatagi, et teile tubade lõpliku tulemust näidata, kui päris sisse kolinud oleme. See saab juhtuma ilmselt siis augusti teises pooles. Mul on päris palju sisustuse ja remondi teemadel postitusi ootel, aga üldse ei jõua hetkel arvuti taha. Majake näeb meie isiklikke asjadega juba hoopis teistmoodi välja ja eile ei tahtnud me enam üldse linna tagasi sõita, vaid sinna jäädagi. Aga varsti, varsti. Kõigest nädalake veel kannatust ja mööbeldamist.\nKohe, kohe jõuab meie tellitud pesumasin kulleriga siia ja peale seda läheme ühte riidekappi tükkideks võtma, et see nädalalõpus endaga maale kaasa võtta. Juhuslikult on mu vanaisa õde ka kolimas ja neil on üle.. Meil jälle vajaka. See kapp läheb hetkel lapse tuppa, et seal ajutiselt asju hoiustada. Ta ei ole küll päris see, mida vaimusilmas ette kujutasime, aga praeguseks täiesti paras. Me oleme õnnega koos, et selle arvelt raha kokku hoida saame.\nKristo sai meie magamistoa garderoobikapi ehitusega ka ühele poole. Kapp on täpselt meie vajaduste järgi tehtud ja mahutab mugavalt kõik meie 7 asja (loe: miljon hilpu). Järgmisena tuleb ära paigaldada uus boiler, mida me siiani teha jõudnud ei ole ja ühendada ära ka uus pesumasin. Lisaks peame kutsuma korstnapühkija ja sõlmima prügiautoga lepingu. Uh, need on vaid üksikud asjad kogu nimekirjast. Aga niiiii põnev on.\nMarjad on põõsastel ka juba vaikselt valmis saamas ja neid tuleb nüüd hoolega sügavasse koguma hakata. Eelmise aasta varud pistsime kõik juba pintslisse. Neid on nii mugav terve aasta vältel smuuti sees kasutada. Hoovi pealt said tänu Kristo onule juba vanad, vilja mittekandvad ja valgust varjavad puud maha võetud ja siiani oleme saanud igal nädalavahetusel ka kogu krundi niidetud. Tänu sellele on mutid meie krundilt hetkel minema läinud ja hunnikuid praktiliselt polegi. Eelmisel aastal pidime nendega aga parajalt võitlust pidama. Muti asemel on meie krundile elama tulnud hoopis üks kolmevärviline kass. Tuleb teine igal õhtul jumala rahuliku sammuga, hiir hambus mööda meie sissesõiduteed ja läheb rahulikult küüni oma saaki nosima ja magama. Selline tüüp. Täiesti sisse kolinud teine. Ei tea, mida meie kassid sellest arvavad, kui sinna läheme? Nats hirmutab mind see värk. Ei tea, kas see on mõne naabri kiisu või hulkuv. Samas ta meid hirmsasti pelgab ja pistab kohe jooksu, kui talle läheneda.\nAga praegu ongi kõik.. Nagu ma juba eelnevas postituses mainisin, siis kindlasti satun siia blogipessa augusti teises pooles juba oluliselt tihedamini ja pajatan kõigest, mis siiani vaid mõtteks on jäänud. Praegu aga tsauki, tsauuu! PS! Meie jooksvatel tegemistel saab silma peal hoida instagramis: https://www.instagram.com/triiinuliiis/\nAnonymous July 31, 2017 at 7:12 PM\nKassid hakkavad teil maal õue ja toa kassideks?:)\nCostany July 31, 2017 at 7:21 PM\nNad on ka praegu õue/toa kassid seal olles olnud :)\nEnamasti on nad õues ainult siis, kui meiegi oleme. Kui me silmapiirilt kadunud oleme, siis on nad viuhti kohe toas. See on muidugi hea variant, sest rebaseid ju liigub palju ringi. Samas oleks patt neid majas kinni hoida, kui ise maal elame :)\nAnonymous July 31, 2017 at 7:23 PM\nMuttide vastu aitab väga hästi taksikoer. Mul maal vanematekodus peale taksi võtmist pole enam mitte ühtegi mullahunnikut kusagil näha või kui mõni tekibki siis kaob see sealt samakiirelt kui tekkis. :D\nCostany July 31, 2017 at 8:04 PM\nVot taksikoera me kahjuks võtta ei saa :D\nAnonymous July 31, 2017 at 7:51 PM\nMa olen vist midagi märkamata jätnud aga miks tallinnast - viljandi kolimine toimub? Kas oli ammu kavas või hiljutine otsus?\nCostany July 31, 2017 at 8:03 PM\nLaura August 11, 2017 at 12:06 AM\nHei. Teie lähedal elab üks mees , kelle ehitatud mutipüüdjad väga paljudes peredes. Tuleb paigaldab ise ja probleem lahendatud, elab minuteada sürgaveres.\nAnonymous July 31, 2017 at 7:55 PM\nMeie hoiame oma aiast mutid eemal kassi liivakastis kasutatavate graanulitega - kui aeg liivakasti puhastada, siis haisvad graanulid mutiauku, muld uuesti peale, ja ei nad tükk aega enam tule.\nJaa! Meile ka soovitati seda :D panime ka siis mõnigatesse mutiaukudesse\nAnu July 31, 2017 at 8:50 PM\nVäga lahe, et Viljandisse kolite!:)\nEndal on kaks last 4a ja 11kuune 😊😊\nKuna tulete siiakanti siis oleks väga vaffa uued sõbrad saada 😝\nAnu July 31, 2017 at 8:52 PM\nVäga lahe, et kolite Viljandisse :)\nIse elan ka siin .. Endal on kaks last ja mõlemad poisid 4a ja 11kuune :)\nLoodan, et leiame uued sõbrad 😊\nAnonymous July 31, 2017 at 8:53 PM\nTead, ma laupäeval nägin teid, Suure-Jaani konsumi ees! Tulin just autost tusase näoga välja (kõht oli hirmus tühi noh :D) ja üks rõõmsameelne lühemat kasvu naisterahvas koos lapsega kõndis vastu. Oma lühinägelikkuse tõttu ei näinud alguses sind, aga siis panin asjad kokku, et see võisid olla ju Sina. Siis tundsin natuke häbi, et nii kurjalt vaatasin, aga vähemalt tuju läks kohe paremaks! Ja siis mõtlesin veel, et ahhaa - kui Triinu-Liis juba oli, siis peab Kristo ka veel poes olema. Ja seal ta oligi, ladus asju kotti. Selline tunne, nagu oleks kuulsaid inimesi näinud :D Igal juhul nii tore oli teid kohata!\nAnonymous July 31, 2017 at 8:57 PM\nsee kolmevärviline kiisu tassib hiiri oma poegadele sinna kyyni. ma arvan et tal pojad seal\nMaria July 31, 2017 at 9:33 PM\nKui vaja elektrikut ja korstnapühkijat siis saan aidata kontaktidega :)\nMeriliis July 31, 2017 at 9:39 PM\nKusjuures. Muttise vastu saab küüslauguga ;) üks küüs vajutada laiali aetud hunniku südamikku( a la käigukese keskele). Jah, on võimalus, et nad mingi hetke peale seal kasvama hakkab, aga lihtsam on ju neid hiljem välja tõmmata kui koguaeg muttidega raksus olla. Kusjuures pean ka mainima, et see meetod on mul endal koos ämmaga läbi proovitud ;) alguses mingi koha peale, mis oli küüslaugust eemal, hakkas rohkem hunnikuid tekkima, aga uude kohta küüsi istutades kadusid nad lõpuks ;)\nAnonymous August 1, 2017 at 2:49 PM\nHee)))), ma lugesin- see meetod on mul ämma peal läbi proovitud. ;))))))\nPille-Riin August 1, 2017 at 8:49 AM\nEndal on hetkel korteri renoveerimine pooleli ja kuna on suvi ja kõike muud oleks ka nii tore teha, siis on see kuidagi unarusse jäänud?! Kuidagi ei jõua töö kõrvalt sinna tegutsema. Nüüd siin sinu postitust lugedes tuli kohe uus energia!! Suur suur aitäh, et alati nii vabalt ja vahvalt kõigest kirjutad ja suudad läbi teksti oma energiat jagada. :) Vahvad olete! =)\nAnonymous August 1, 2017 at 12:59 PM\nSellist asja nagu poiste ja tüdrukute värvid pole olemas..\nAnonymous August 1, 2017 at 9:55 PM\nAh mine pekki! Saad ju hästi aru, mida T-L mõtles antud postituse kontekstis.\nPauliine August 1, 2017 at 5:15 PM\nMa elan sulle täiega kaasa ja see on minu meelest niii uskumatult lahe ja tore, et te maale oma majja kolite!! Minu suurim unistus on samuti pere luues oma majja kolida, kus suur aed ja värske maa õhk :) Super-super-super perekond olete, palju armastust ja toredat sisseelamist Kõrgemäel!\nTriinu August 1, 2017 at 11:25 PM\nMe oleme mehega 4 aastat oma maja planeerinud(valla dokumendid, projekt, pangad) ja ehitanid. Nüüdseks oleme kuu aega siin elanud. Täpselt sama teekond mis teil, ise ehitasime kapi riiete jaoks, panime köögimööbli kokku, uus põrand. Eelmine nädal saime prügikonteineri ja käis ka prügiauto(suur sündmus, ma tean :D )Kanaleid pole veel sisse tellinud aga vaatame läbi ps4-ja. Niii lahe on lõpuks lapsega majas olla ja oma asju sättida ja planeerida. Marjad ka põõsastel. Mõnus aeg meie kiiresti mööduvas elus :)\nAnonymous August 2, 2017 at 11:14 AM\nMallukaga ei suhtle enam?\nUnknown August 3, 2017 at 7:32 AM\nKuule, kui mutid ründavad siis proovi tuhkru kakat neile aukudesse panna :) Ma olen ka mitmele tassinud enda oma kakat ja pidavat aitama küll :)\nKris Stefan - 2 kuud!\nEttevalmistused kolimiseks - Kõrgemäe, siit me tul...\nTahaks spaasse, vanni, massaaži ja head sööki! Tah...\nHirmude ületamisest, mugavustsoonist välja minemis...\nKris kasvab - 1 kuu arstivisiit + muud juttu\nTegemistest - deit, massaaž ja veidrad sündmused k...


VELGEDE TAASTAMINE | RehvidPluss.com\nTänapäeva autodel lähevad veljed suuremaks ning rehvid madalamaks ja laiemaks. Kuna sõiduteed ei ole kõige paremas korras ning esineb ohtralt löökauke siis soovitame kontrollida Teie auto valu- ja plekkvelgede sirgust ning tasakaalu.\nVelgede sirgus ja rataste tasakaalus olemine annab autojuhile kõige enam tunda sõidumugavusele ehk vibratsioon autos kuid suuremat mõju avaldab auto tehnilisele seisukorrale ja rahakotile. Kõverate velgede või mitte tasakaalus olevate rataste puhul suureneb veermiku ja roolisüsteemi osade kulumine, mille tulemusel võivad remondikulud ulatuda mitmetesse sadadesse eurodesse.\nPakume Teile võimalust parandada oma auto valu- ja plekkveljed Peetri esinduses. Velgede sirgendamiseks valisime parima saada oleva pingi, kus saame kontrollida väga täpse digitaalse seadmega Teie velgede sirgust ning vajadusel need ka sirgendada. Töösse saab võtta 10“ kuni 26“ velgi\nNB! Valuvelgede värvimise teenust me ei paku, ainult velgede sirgestamine.\nVelgede taastamise hinnakiri:\nVäljatoodud hinnad sisaldavad käibemaksu, lisanduvad rehvitööd.\nBroneeri aeg nüüd : +372 5666 2223


Ajalugu tehtud! Kalev/Cramo kindlustas VTB Ühisliigas play-off koha – Korvpall24.ee\nAvaldatud 17.04.2019; 21:19\nAutor Toomas Kiisk 17.04.2019; 21:19\nBC Kalev/Cramo tegi täna Eesti korvpalli ajalugu, kui alistas koduses Kalevi Spordihallis Venemaa klubi Peterburi Zeniidi 96:80 ning jõudis esimest korda VTB Ühisliiga play-offi.\nTasavägist mängu jätkus vaid esimeseks neljaks minutiks. Seejärel haaras Kalev/Cramo juhtohjad enda kätte ja võitis avaveerandi koguni 24:13. Teise veerandaja esimene pool kuulus aga selgelt külalistele, kes jõudsid kahel korral ka viigini. Kodumeeskond haaras initsiatiivi taas enda kätte teise veerandi lõpus, tehes 12:1 spurdi ja võites avapoolaja 43:32. Kalevlaste rünnakut vedas avapoolajal Tony Wroten, kes viskas vähem kui 12 minutiga 18 punkti (visked väljakult 7/9, sh kolmesed 3/3).\nDonaldas Kairyse hoolealused jätkasid mängu domineerimist ka kolmandal veerandajal ning viimasele neljandikule mindi vastu 71:54 eduseisus. Viimasel veerandil Venemaa klubi enam 11-st punktist lähemale ei jõudnud ja Kalev/Cramo pääses esmakordselt Ühisliiga play-offi.\nKalev/Cramo ridades tegi suurepärase esituse Tony Wroten, kes viskas üleplatsimehena 31 punkti, võttis 8 lauapalli ja jagas kaaslastele 8 resultatiivset söötu. Arnett Moultrie lisas 22 silma ning Chavaughn Lewise arvele kanti 17 punkti, 6 lauapalli ja 7 korvisöötu. Kristjan Kitsing tõi parima eestlasena 7 punkti.\nMängukeeldu kandva Jalen Reynoldsita (keskmiselt 17,4 punkti ja 8,3 lauapalli mängus) läbi ajama pidanud Peterburi Zeniidi parimad skooritegijad olid Codi Miller-McIntyre ja Philip Scrubb, kes kogusid vastavalt 15 ja 14 punkti.\nKalev/Cramo kindlustas selle võiduga viimasena play-offi viivat kaheksandat kohta, olles kogunud 12 võitu ja 12 kaotust. Peterburi Zeniidil on nüüd kirjas 14 võitu ja 10 kaotust, millega langeti kuuendale kohale. Kalev/Cramol on põhiturniiri lõpuni jäänud pidada veel kaks kodumängu ja esimene neist toimub juba eeloleval laupäeval, kui Saku Suurhallis võõrustatakse tabelis seitsmendat kohta hoidvat Nižni Novgorodi.\nPrevious Post Kadrina Karud teise liiga tšempioniks tüürinud Gregory Foster: ma polnud veel kunagi ühtegi finaali võitnud\nNext PostTartu kaugvisked ja Kazakauskase võimsa etteaste üle elanud Kalev/TLÜ asus veerandfinaalseeriat juhtima


Kvaliteedijuhtimissüsteemi siseaudiitorite koolitus - TJO Konsultatsioonid\nKvaliteedijuhtimissüsteemi siseaudiitorite koolitus\n28. - 29. aprill 2021 3. - 4. juuni 2021\n28. - 29. aprill 2021\nKonsultant kirjutab: ISO 9001:2015 toob uuendusi – I osa\nKonsultant kirjutab: Kuidas auditist rohkem kasu saada?\nKonsultant kirjutab: Konsultant aitab asjad kontrolli all hoida\nISO 9001 standard eeldab organisatsioonilt regulaarselt siseauditite läbiviimist, et anda hinnang juhtimissüsteemi vastavusele ning leida parendusvõimalusi. Üheks võimaluseks siseauditite korraldamisel on koolitada välja oma organisatsiooni töötajate seast siseaudiitorid, kes hakkavad regulaarselt siseauditeid läbi viima.\nKoolitus on suunatud spetsialistidele ja juhtidele, kelle ülesandeks on kvaliteedijuhtimissüsteemi siseauditite läbiviimine. Tegemist on väljaõppekoolitusega, millel osalemise eelduseks on ISO 9001 standardi nõuete tundmine.\nKoolitus sobib ka juba kogenud siseaudiitoritele, kes ei ole mõnda aega praktikas siseauditeid läbi viinud ning soovivad oma teadmisi ja oskusi värskendada.\nKoolituse eesmärk on anda osalejatele vajalikud teadmised ja oskused kvaliteedijuhtimissüsteemi sisemiste auditite ettevalmistamiseks ja läbiviimiseks.\nSiseaudiitorite koolitus aitab vastata järgmistele küsimustele:\nMis on audit ja milleks seda vaja on?\nMille poolest erinevad sisemine, tarnija- ja sertifitseerimisaudit?\nKuidas muuta sisemine audit kohustusliku nõude täitmisest asjalikuks infoallikaks?\nKuidas tagada sisemiste auditite tulemuslikkus?\nAuditi põhimõtted ja mõisted\nISO 9001 nõuete kiirülevaatus\nSisemiste auditite samm-sammuline protsess\nAuditi tulemuste analüüsimine ja vormistamine (siseauditi töödokumendid)\nKoolitusel vahelduvad lühiloengud arutelude ja praktiliste harjutustega. 2 päeva jooksul läbitakse kogu siseauditi protsess alates ettevalmistusest kuni kokkuvõtete tegemiseni. Koolituse käigus viiakse läbi ka praktiline õppeaudit, mis annab osalejatele praktilise kogemuse ning vajaliku ettevalmistuse tulemuslike siseauditite läbiviimiseks.\nKoolitus lõpeb kirjaliku eksamiga.\nKoolituse tulemusena on osalejad võimelised auditi tulemuslikult ette valmistama, läbi viima ja tulemusi hindama ning asjakohaselt dokumenteerima. Audiitori tunnistuse saamiseks tuleb koolituse lõpus edukalt sooritada eksam.\nKoolituse edukas lõpetamine eeldab koolitusel osalemist täies mahus ja eksami läbimist. Koolituse täies mahus läbinud osalejale väljastatakse tunnistus vastavalt koolitustel osalemise tingimustes kirjeldatud korrale (vt jaotis „tunnistuste väljastamise kord“).\n2-päevane programm on praktine, sisaldades nii praktilise õppeauditi läbiviimist simulatsioonina kui ka eksamit koolituse lõpus.\n4. märts 2021 - 17. juuni 2021


Käte antiseptikum Chemisept 80 500ml\n•Hügieeniline käte antiseptika: Kätele kanda 3 ml CHEMISEPT 80 ja hõõruda kuivamiseni. Toimeaeg 30 sekundit.\n•Kirurgiline käte antiseptika: CHEMISEPT 80 hõõruda kätesse 2 korda 3-6 ml. (Oluline on jälgida, et kogu töödeldav pind oleks lahusega kaetud). Sissehõõrumine toimub kokku 1,5 minuti jooksul. Töödelda nii käelabad kui küünarvarred.


Sõlmiti Pärnu lennujaama rekonstrueerimise koostöölepe - Pärnu linn\nSõlmiti Pärnu lennujaama rekonstrueerimise koostöölepe\nTäna, 4. oktoobril 2017 allkirjastasid Pärnu linnapea Romek Kosenkranius, majandus- ja kommunikatsiooniminister Kadri Simson ja Tallinna Lennujaama juhatuse esimees Piret Mürk-Dubout koostööleppe Pärnu lennujaama rekonstrueerimiseks.\n„Täna allkirjastatud leping on üsna oluline leping kogu Pärnu linna ja regiooni jaoks. Oli ju ette teada, et riik on valmis 20 miljonit eurot Pärnu lennujaama kordategemiseks investeerima üksnes juhul, kui Pärnu linn osaleb tulevikus osaliste ülalpidamiskulude katmisel. Pärnu linnavolikogu otsustas käesoleva aasta augustis selle poolt, et Pärnu lennuväli saab korda ja linn osaleb tulevikus lennujaama majandamises. Pärnu linnal on õigus lennujaama majandustegevuses kaasa rääkida ja teiselt poolt kohustus osaleda, koos riigiga, piiratud ulatuses kulude katmises. Mida paremini saame lennujaama tööle, seda väiksemad on ka linna poolt kaetavad lennujaama kulud. Täna sõlmitud kolmepoolne leping on oluline kogu Pärnu linna arengule, soodustades ettevõtluse ja eriti turismiettevõtluse arengut Pärnu piirkonnas. Tänan kõiki osapooli koostöö eest,“ ütles Pärnu linnapea Romek Kosenkranius.\n„Pärnu lennujaama uuendamise peamine eesmärk on taastada võimalus rahvusvahelisteks tellimuslendudeks, mis toob tulu kohalikele ettevõtjatele ja inimestele,“ ütles minister Kadri Simson. „Lennujaam suurendab Pärnu kui turismi sihtkoha regionaalset konkurentsivõimet ja toob maksutulu,“ lisas ta. Minister tõi välja, et väga oluline on Pärnu linna enda panus ettevõtmise rahastamisse. „Kui riik aitab omalt poolt investeeringuga ligi 20 miljonit eurot, millele lisandub igal tegutsemisaastal 400 000 eurot, siis linn panustab tulevikus ülalpidamiskuludega,“ lausus Simson.\nRekonstrueeritud lennuraja pikkus saab olema 2000 meetrit ja laius 30 meetrit koos vajalike ohutusaladega. Reisijate terminali suuruseks on kavandatud ca 700 ruutmeetrit ja korraga suudab lennujaam vastu võtta 160 lahkuvat-saabuvat reisijat tunnis. Lennujaam projekteeritakse aasta ringi toimimiseks. Siiski arvestatakse lennujaama lahtiolekuaja planeerimisel rahaliste võimaluste, lendajate hulga ja lendude tellimuste arvuga. Plaani kohaselt valmib lennujaam 2020. aasta kevadel.


Eesti Kalmistud - Maetu otsing\nMaetu otsingut saate teostada allpool väljatoodud kalmistuportaalide kaudu.\nEestis on hetkel kasutuses kolm eraldiseisvat veebipõhist kalmistumajanduse infosüsteemi.\n(NB! Kalmistuportaalid avanevad uues aknas)\nHAUDI (üle-eestiline, kuid kõiki kalmistuid veel ei ole ja neid lisatakse pidevalt juurde)\nTartu kalmistud (ainult Tartu linna kalmistud)\nSaaremaa kalmistud (ainult Saaremaa valla kalmistud)\nKUI MAETU OTSING EI ANNA TULEMUST VÕI ANDMED ON PUUDULIKUD\nAndmeid pole infosüsteemi sisestatud\n• Kontrollige kas kalmistu on digitaalse infosüsteemiga liitunud, sest kalmistuportaalist puuduvate kalmistute kohta ei ole andmeid sisestatud ja seetõttu ei anna maetu otsing tulemust.\n• Tegemist võib-olla hiljuti maetud isikuga, kelle andmeid pole veel sisestatud või hoopis väga ammu maetud lahkunu hauaplatsiga.\n• Enamus kalmistul olevatest hauaplatsidest võivad olla kantud infosüsteemi ja digitaalsele kaardile, kuid otsitav kalm võib asuda kaardistamata alal ega ole süsteemi lisatud.\n• Kui otsingud ei anna tulemust ja te jääte hauaplatsi leidmisega hätta, võite hauaplatsi leidmiseks pöörduda ka kalmistut haldava asutuse või kalmistuvahi poole (vt Kalmistute info).\nNime kirjapildi erinevused\n• Eksimus võib-olla infosüsteemidesse andmete sisestamisel tekkinud apsakast, kui ka sellest, et inimesed on lahkunu eluajal harjunud kasutama teistsugust nimepilti (mugandatud nimekuju, hüüdnimi jne).\n• Tuleks veenduda, et otsitava isiku perekonnanime ja eesnimenime kirjapilt oleks korrektne, sest on juhuseid, kus kalmisturegistris on maetu nime kirjapilt teistsugune. Näiteks võib Viivi infosüsteemis olla hoopis Viivy.\n• Sõltuvalt infosüsteemist või kalmistust võivad kaksiknimega isikud, kelle liitnimes on sidekriips, olla elektrooniliselt sisestatud kas sidekriipsuga või ilma. Vajadusel tuleks otsingut teostada ainult ühe nime järgi, sidekriipsu asemel kasutada tühikut või kui kalmistuportaalis on erinevad valikud, siis võimalusel maetut otsida NIMEOSA järgi. Näiteks nime Egon-Einar puhul, teostades otsingut TÄPSE NIME järgi ja sisestades eesnimes ainult Egon või Einar, siis võib infosüsteem kuvada andmeid hoopis teise isiku kohta või ei leita üldse mingisugust informatsiooni.\nHauaplatsi asukoha info puudulik\n• Mõnel kalmistul leiab maetud isiku küll nime järgi üles, kuid digitaalne kaart antud kalmistu kohta puudub. Enamasti on sellisel juhul tekstina välja toodud näiteks sektori, kvartali, rea, platsi vms number, mille järgi orienteeruda. Kalmistu kaardi puudumisel sisestage näiteks teile kõige lähema hauaplatsi hauakivil olev nimi, millega saate teada oma hetke asukoha ning vajadusel liikuge mõne hauaplatsi, rea, kvartali, sektori vms võrra edasi. Selliselt hauaplatsi asukohta otsides tuleb pidevalt otsingut korrata, kasutada analüüsivõimet ja loogikat ning varuda aega. Kahjuks on antud juhul siiski võimalik, et hauaplats jääb leidmata, sest on kalmistuid, kus hauaplatside koordinaatides puudub igasugune loogika. Näiteks võib kvartal 15 asuda ühes kalmistu servas ja samal ajal on naabriks kvartal 25 ning kvartal 16 teises kalmistu servas ja samal ajal on naabriks kvartal 20.\n• Kui kalmisturegistris puuduvad koordinaadid ka hauaplatsi kirjelduses (sektor x, kvartal x, rida x, plats x), siis sellisel juhul on infosüsteemi andmed hauaplatsi leidmiseks kasutud ja pöörduda tuleks kalmistut haldava asutuse või kalmistuvahi poole (vt Kalmistute info).


PPA laevastik harjutab koos Soome kolleegidega õlireostuse koristamist - Uudised - Politsei- ja Piirivalveamet\nPPA laevastik harjutab koos Soome kolleegidega õlireostuse koristamist\nTäna harjutab Politsei- ja Piirivalveamet (PPA) merereostuse tõrjumist Kopli lahel. Õppusele on kaasatud PPA merevalvekeskus, laevastik, lennusalk ja Soome koostööpartnerid. Politsei- ja Piirivalveameti laevastiku juhi Kaupo Lääneranna sõnul on õppuse eesmärk harjutada koostööd erinevate üksuste vahel. „Reostuse koristamine ei ole kunagi ainult ühe laeva või inimese ülesanne. See on meeskonnatöö, kus juhiseid annab merevalvekeskus, lennusalk jälgib olukorda õhust ja päästeamet aitab kaldal tegevusi läbi viia,“ sõnas Läänerand.\nMerereostuse korjeks on tähtis omada vajalikku ressurssi, millega olukord minimaalsete kahjudega kontrolli alla saada. „Kui reostus jõuab kaldale, on selle koristamine tunduvalt keerulisem ja tekib oluliselt suurem kahju keskkonnale,“ sõnas laevastiku juht.\nLääneranna sõnul peab laevastik olema valmis koos töötama ka teiste riikide üksustega. „Soome merevägi ja piirivalve on meile oluliseks partneriks, kui peaks juhtuma mõni suurem õnnetus. Soome vetes on õlireostusi olnud rohkem, mistõttu on neil ka kogemusi ja teadmisi, mida nad on valmis meiega jagama,“ lisas kapten.\nÕppuse stsenaariumi järgi põrkab Kopli lahes Vene-Balti sadamast väljunud tanker Masalli kaubalaevaga Prima Celina. Tankeri korpusesse tekkinud praost voolab välja laevakütust, merre on voolanud hinnanguliselt 400m³. Tankeri pardal sai viga meeskonna liige, kellele on vaja esmaabi osutada.\nÕppust korraldab PPA koostöös Veeteede Ameti, Keskkonnaameti ja Keskkonnainspektsiooni. Õppusest võtavad samuti osa Päästeamet, Soome merevägi, Soome piirivalve ning Meritaito OY.


KUMA, TRE JA GOODNEWS! Heade uudiste saade viib kuulaja ilumaailma telgitagustesse – Melu | GoodNews\nAvaleht Seltskond KUMA, TRE JA GOODNEWS! Heade uudiste saade viib kuulaja ilumaailma telgitagustesse\n4. dets. 2015 0\nKUMA, TRE JA GOODNEWS! Heade uudiste saade viib kuulaja ilumaailma telgitagustesse\nMonika Kuzmina, Kristina Toome ja Joanna Müür\nSeekordne Kuma Raadio ja portaali GoodNews heade uudiste saade algab öökullihuike ja kolme terega, millest üks, saatejuht Monika Kuzmina oma, kommentaari ei vaja, küll aga uurib teine saatejuht Mati Palmet ülejäänud kahe kohta. Teretajateks osutuvad juba suvest tuttav MediaMarketing praktikant Joanna Müür ja diplomeeritult peaaegu otse Moskvast saabunud ilulooja Kristina Toome. Monika sõnul püüavad kolm naist teha ka Matist ilusama inimese ehk siis veenda teda, et iluteema pole igav. Kuigi meessaatejuht usub, et tema ilustamine on luhtumisele määratud, tunnistab ta, et on korra elus massaažis käinud ja kuigi see oli huvitav kogemus, on sel ka lisalugu. Monika meenutab Kristina loodud WoW Studios pediküüris käimist, millega kaasnes ka ka soojast veest välja tõstetud jalgade mudimine ning tol hetkel tuli talle just Mati meelde, ehk see, kuidas “rikutud” meelelaadiga kolleeg oleks kõditavasse tundesse suhtunud.\nKristina räägib pikemalt sellest, mida iga naine peaks kord kuus läbi tegema ning lisab, et Mati pole mehena samuti veel hukule määratud, sest õppida ja midagi uut kogeda jõuab alati. Meessaatejuht kiidab pediküüri just sellepärast, et kui kõik iluprotseduurid läbi teinud daam pärast pidusid ja ööklubisid kord võõras korteris ärkab ja püüab mõistada, millises linnaosas ta asub, siis olgu tema väljanägemine pärast kõike seda milline tahes, varbaküüned on kindlasti jätkuvalt ilusad. Kristina täpsustab, et ka ripsmeid ja maniküüri ei saa koledaks juua ja pediküüri üheks heaks omaduseks on ka see, et hoolitsetud jalgadel on kingades mugavam.\nEdasi toob Monika välja ühe Kristina saavutuse — nimelt käis kuus aastat ripsmetehnikuna töötanud noor naine Moskvas iluloojate võistlusel ja tuli ripsmetehnikute alal neljandale kohale, mis on väga suur saavutus, sest sealsed oskuste võrdlemised on teada kui väga rasked. Kristina sõnul peab millegi saavutamiseks olema palju õppinud ja tehnikaid harjutanud, kuid tema sõitis Moskvasse lausa mistahes lootusteta, lihtsalt proovima, et järgmisel suurvõistlusel juba mingit kohta taotleda. “See, mis välja tuli, oli tõeline šokk, sest olin viimse hetkeni kindel, et jään viimaseks,” jutustab ilulooja. “Kui karikaid nägin, ütlesin sõbrannale, et kui mina karika saan, hakkan nutma, ja kui sain, tuli pisar silma küll”.\nMonika uurib võistluse õhkkonna kohta — kas venelannadest konkurendid kaapima ja küünistama ei tulnud? Kristina sõnul tehti võistlustööd varjatult, kaasvõistlejannad ei näinudki, mis tööd keegi teeb ja kohe pärast valmissaamist tuli kohtunik hindama. Pealegi oli vene seltskond hoopiski soe, sõbralik ja abivalmis. Ka Eestist sõitsid võistlema peamiselt venelannad, kes korraldasid sõitu ja ööbimisi, mistõttu oli ka Kristinal pingevaba olla. “Polnud mingit närvi, pidime vaid vooluga kaasa minema,” selgitab ta.\nEdasi läheb jutt võistluse peale ja Kristina sõnul tuli eelnevalt modellile paigaldada üks silm ja võistluse käigus teine. Aega selleks oli poolteist tundi, kuid üldiselt kipub seda isegi väheks jääma. Mati ehtmehelik küsimus kõlab, et mis nende ripsmetega teha tuleb — näuh peale, näuh maha? Kristina sõnul pole see lihtne, tegu on tehnoloogia ja kunstiga, kus on palju momente, mida peab jälgima, et perfektset tulemust saada.\nMati teab ühe reklaami kaudu naaritsaripsmetest ja küsib, et kas selliste ripsmetega naise tunneb ära karuslooma moodi näo järgi. Kristina selgitab, et kui varem kasutati plastikripsmeid, siis nüüd klassikalisi ehk naaritsaripsmeid. Moskvas kasutati volüümripsmeid, mis on kergemad ja pehmemad, neid paigaldatakse naturaalse ripsme peale 1-7, tulemus on volüümikam kui jõulisel klassikalisel, mille puhul pannakse naturaalse peale üks karv. Kristinal ongi peal naaritsaripsmed ning Monikal monikaripsmed ehk siis päris omad. “Juba olemuselt naarits!” täpsustab Mati.\nMonika meenutab, kuidas ta aastaid tagasi läks moega kaasa, lastes ripsmete äärde paigaldada kivi ja kuigi protsess oli pingeline, liim kippus silma minema, siis tulemus oli vähemalt teistele ilus vaadata. Lisaks tutvustab ta Joannat oma loomingulise abilisena ja too võtab teema üle selgitades, miks on kunstripsmed head — siis on lihtsalt hommikul enne tööd tõustes juba pool nägu olemas ja ülejäänuga on lihtsam. Mati nendib, et temal on igal hommikul olemas nii nägu kui ripsmed.\nEdasi viib jutt sellele, et praegu on palju neid naisi, kes lasevad kunstripsmed paigaldada, sest see on ilus ja lihtne. Monika lisab, et see annab võimaluse meeste seltskonnas ripsmeid plaksutada ja uurib siis Kristinalt edasi, mis on moemaailmas trendiks. Tolle sõnul on rismepikendused alati trend ning Eesti naised on selles osas haritud ning püüdlevad naturaalsuse poole. “Enam ei taheta neid megapikki, millega võib tuult teha ja mehe ära ehmatada,” täpsustab ta. “Õige on, kui naine teeb iluprotseduurid läbi ja mees ei saa arugi, naine näeb naturaalne välja, pole midagi suurt ja silma torkavat”. “Raha on läinud, aga naine on tavaline,” nendib Monika, viies teema selleni, et mis on praegu iga ilusalongi portfellis sellist, mida iga naine kasutab.\nKristina sõnul teevad erinevad inimesed erinevaid valikuid vastavalt soovile ja ka rahakotile. Näiteks on popp kulmude eest hoolitsemine, kus kasutatakse kitkumist, vahatamist ja niiditehnikat ning tal tulebki anda neist lühiülevaade. Koos jõutakse arusaamiseni, et tegu on üsnagi valutekitavate protseduuridega ja Mati ei taha isegi teada, mis on valusaim. Kristina kinnitusel on valusaimate protseduuride, näiteks püsimeigi tarvis olemas spetsiaalsed valuvaigistid, mis kantakse nahale. “Me üritame minna selles suunas, et ilusalongis oleks mugav ja tore käia, mitte piinav ja valurikas,” selgitab ilumeister.\nMonika tunneb Kristinat juba ammu, ta teab, et vestluskaslane on ilu ja disainiga tegelenud noorest peast saati ja kuigi tüdruk on vaid 22, on tema ilusalong juba 2-aastane ja tegusid on tehtud palju. Küsimus ongi selline, et milline on see võti, et jääda pealinnas ellu ja saada ettevõtjaks? “Tükk tahtmist, ja kuulata südame häält,” vastab kõnetatu. Kristina tundis nimelt, et Viljandi jääb väikeseks, ta läks pealinna rõivadisaini õppima ja ta tunneb ennast nüüd Tallinnas koduselt. Kristina talub kriitikat, iga kord ei kuula seda, leides, et see tuleb sageli kadedusest ning kui on vaja, läheb ta ka vastu tuult ja merelaineid, teades, et kui pühendud, siis läheb kõik hästi. Ise ta ei arva, et on juba kuhugi jõudnud, sest ka Eestis leiab pidevalt uusi väljundeid ja tulevad ka uued eesmärgid.\nJärgmine Kristina saladus on see, et ta käib ka Norras iluprotseduure tegemas. Tegelikult algas kõik sellest, kui tema pere kolis Norrasse, Kristinale aga meeldib Eesti ja emakeel ning ainukesena perest jäi ta siia. Fjordidemaal oli talle üllatuseks see, et norralastel on ilumaailm meist algelisemal tasemel ja see, mis Tallinnas on tavaline, võib sealsetele inimestele üllatusena tunduda. Norras räägib ta inglise keeles, mida ka kohalikud üldjuhul hästi valdavad, seega saab ta suhtlemisel hakkama. Siin järgneb ka tõdemus, et Kristinale ei meeldi teha asju, mida ta ei tunne ehk elada Norras sealset keelt oskamata.\nKuivõrd Monikat huvitavad Norra hinnad, siis Kristina sõnul tuleks neid siinsetega võrreldes korrutada viiega. Eestis teenitava raha paigutab ta oma ilusalongi ja koolitustesse, Norras teenitav aga jääb elamiseks.\nMonika teab, et Kristina salongi seinal on 16 diplomit, rohkem on ta näinud vaid TM ilusalongis ning ta teab ka, et sellealased koolitused on kallid ja ilmselt jääb mõnelgi ilutegijal see läbi tegemata just rahapuudusel. Kristina täpsustab, et Moskva diplomeid tal seinal veel pole ja koolitused on tõesti kallid. “Vahel teen seda ristis hammastega, aga oma tulevikku peab panustama,” lisab ta.\nNorras töötamise teemast innustunud Mati leiab, et üks avastamata Sannikovi maa on ju mehed ning ta uurib, et kas meestel on asi sealmaal, kus töökoosolekule ei saa minna, kuna ripsmed pole korras. Naispoole vastukajade peale märgib ta, et meeste pikkade ripsmete peale on naised varemgi arust ära läinud.\nKristina märgib, et kuigi nende salongis ollakse vajadusel alati valmis ka mehi ripsmete osas aitama, on tugevamal sool palju tähtsamaid protseduure, kuhu võiks minna: näiteks kulmude kitkumine, maniküür ja pediküür. “Naistele on oluline, et meestel poleks monokulmusid, käed oleks korras ja küüned poleks sellised, et hakkab kohe puu otsa ronima,” selgitab ta. Kohe tuleb jutuks, mis on monokulmud ja Kristina sõnul on need kokku kasvanud kulmud. “Inimesel peab olema kaks kulmu, mitte üks kulm,” põhjendab ta kitkumise vajadust.\nMonika tahab teada, kas iluloojal peab olema ka kunstiannet. Kristina jutu järgi võib küll õppida, kuidas näo proportsioone mõõta, kuid kuna inimesed on erinevad ja sama on ka näopooled, siis ei saa tööd millimeetri järgi teha. Inimesele otsa vaadates tuleb aru saada, mis on temas erilist ja vajadusel ka selgitada, miks mõnda asja tema puhul teha ei saa, pakkudes asemele teist, parimat võimalust. Edasi läheb jutt sellele, mida teha siis, kui inimene tahab midagi, mida tema juures pole võimalik teha või kui on hügieeniprobleemid — kuidas delikkatseid asju selgeks rääkida? Kristina sõnul pole neil väga ekstravagantseid juhtumeid ette tulnud, kuid ta üritab olukordi alati korrektselt lahendada. Äramärkimist väärib seejuures näiteks kirjutamata arusaam, et kulme või ripsmeid hooldama tulles peaks näiteks juuksed pestud olema.\nHügieenist rääkides toonitab Kristina, et kui ripsmepikendused on näos, siis tuleb rohkem ka oma näole tähelepanu pöörata, sest pikendused võtavad tolmu ja näorasu kinni — et silmadesse ei tekiks põletikku, siis räägitakse hooldamisest ka salongis. Vahejuhtumitest rääkides toob Kristina näiteks selle, kui uut tööd alustades peab vana eemaldama, sest kunstripsmed pole korrektselt paigaldatud. “Kui te tunnete, et miski on valesti, pöörduge profi poole,” soovitab ta. WoW salongis on reegel, et kui klient pole rahul, saab ta nädala jooksul raha tagasi küsida või lasta töö uuesti teha. Kristina soovitab halva töö teinud tehnikult raha igal juhul tagasi nõuda, sest pole ju saadud teenust, mille eest maksti.\nNüüd selgub, et esimest päeva tööl olev Joanna kiskus endal ripsmed ise ära, sest leidis, et töö juures pole neid vaja. Kristina sõnul ei tohi nii teha, sest kui ripsmejuurt väga rängalt kahjustada, siis pole see ehk pärast võimeline karva taastootma. Pöörduda tuleks ikkagi spetsialistide poole.\nMati võtab ette ekstreemse olukorra, kus inimene tahab ennast ilusaks teha, aga see pole lihtsalt võimalik, ehk siis, kas vuntsideta Üllar Jörbergist saab teha Marilyn Monroe`d. Kristina ütleb seepeale, et nemad ilulõikusi ei tee, kuid teemat mahendades — kui soovitut teha ei saa, siis tuleb midagi muud soovitada. Või soovitada minna mujale, kus on selleks võimalused.\nLisaks märgib saatekülaline ära ka selle, et üldjuhul on raske vastu tulla, kui tuleb soov: “Ma tahan sellist, nagu mu sõbrannal”, sest tavaliselt pole nägu ega silmad sarnased. Sel juhul üritab ilutegija klienti ilusaks teha temale sobival moel, sõbranna variant ei pruugi lihtsalt hea olla.\nKuivõrd saade läheneb lõpule, märgib Mati ära, et läks naljaka teemaga vist liialt kaasa, kuid Kristinale temperamentsed inimesed just meeldivadki. Kuivõrd tema valida on ka soovilugu, siis soovib külaline kuulda laulu “Eesti muld ja Eesti süda”, sest just see lugu tõi ta ilumaailma — tema esimest kollektsiooni Eesti Naine esitleti just selle laulu saatel ning Kristina sõnul saab loosse süvenedes leida hingerahu.\nAga kõigest ilumaailmaga seonduvast kuulake täpsemalt heade uudiste saate kordusest, mis Tre Raadios on pühapäeval kell 11 ja Kuma Raadios kell 15. Seni aga püsige nende kahe jaama lainel, külastage portaali GoodNews ja ilulisamisvajadusel ka WoW Studiot.\neelmine SÄRAVATE NEW YORGI REIS JÄTKUB! Annely ja Sirje hullumeelsed shoppingud ja tasuta kallistused Ameerikas\njärgmine PALL KORVI! Saates "Pall korvi" käis külas Helen Adamson\nSUUR SAMM I Prints Harry ja tema naine Meghan taanduvad kuninglikest kohustustest ja keskenduvad heategevusele\nVaata, kes on selle aasta Eesti Muusikaauhindade nominendid


Tea Taruste, kaasautor • 15. detsember 2008 kell 22:00\n"Vestman Teenuste maakondlik võrk on väga tugev. Mõnes piirkonnas, nagu Viljandi- ja Läänemaa, aga ka Ida-Virumaa, on nad meist tuntumad," rääkis rohkem Eesti suuremates linnades tegutseva Pindi Kinnisvara juhatuse esimees Kalev Roosiväli.\nEsialgu kasutatakse edasi mõlemat kaubamärki, ent perspektiivis jääb kasutusele Pindi Kinnisvara kui tuntum. Roosiväli kinnitusel klientide jaoks midagi ei muutu, pigem võidavad nad kinnisvaraettevõtte universaalsemaks muutumisest. "Pole palju neid büroosid, mis tegelevad põllu- ja metsamaadega, korterite-majade ja kommertskinnisvaraga," selgitas Roosiväli.\nASi Vestman Teenused omanik Aivar Berzin firma müügi tagamaid ja ajendeid kommenteerima ei soostunud. "Vestman Grupi organisatsiooni tugevusest tingituna ei ole Vestman Teenused finantsraskustes ja omab tugevat ja professionaalset meeskonda," kinnitas Vestman Grupi personali- ja avalike suhete juht Arvo Allev.\n"Ühendatud müügiüksus muutub konkurentsituks liidriks nii vahendus- kui ka hindamisturul, omades suurimat esinduste arvu üle Eesti," sõnas ta.