Tänane kuupäev 20 Sept, 2020 17:21\n8. leht 37-st\n[ 552 postitust ] Mine lehele Eelmine 1 ... 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ... 37 Järgmine\nPostitatud: 03 Juun, 2020 18:37\nJälle üks loll küsimus......\nHetkel, 2020 aasta suvel, on politseipoolse vägivalla tõttu USA suurlinnad täis rohkem- ja vähemvägivaldseid demonstrante.\nMeediast on läbi käinud, et vist viis politseiniku on saanud oma kuuli.\nAga....aga......ainuüksi 2017 aasta Las Vegase tulistamises sai ju surma 59 inimest, kui ÜKS mees otsustas toruotsa aknast välja panna ja täisautomaatseks muudetud relva päästikule vajutada.\nHetkel on tänavatel kümneid tuhandeid inimesi, kes on tigedad, kui faking emamesilased ja kelle kodudes on kümned tuhanded relvad, ilmselt miljonite padrunitega.\nNiisiis... Kuidas on võimalik, et sealne mäsu tundub pigem Eesti pronksiööna, kui teoreetiliselt võiks sarnandeda Stalingradi lahinguga?\nEi pretendeeri kuidagi ammendavale vastusele aga tegelikult minuarust justnimelt ülaltoodud põhjustel. Kui kamp agressiivseid tegelasi külmrelvadega poode lõhuvad, autosid põletavad ja politseinikke kolgivad, on tegu rahutusega ja tegelastele kuuli andmine lõpeb tulistajale suure jama ning paberimäärimisega. Kui kamp agressiivseid tegelasi tulirelvadega tänavale koguneks, et sedasama teha, on ametivõimudel ka "tuli vaba" ja sellised tegelased lastaks suht kohe maha. Ja see oleks igati koššer, sest terrorism. Ja seda teavad nii politseinikud kui märatsejad. Huvitaval kombel tehakse kuidagi ka täpselt vahet, kes on märatseja ja kes murelik poeomanik tulirelvaga oma vara kaitsmas. Kohalikku elu rohkem teadjad oskavad vast paremini lahata.\nElust enesest selline lugu ka juurde.\nKunagi kui USA rahvuskaartlased käisid siinmail meie kaitseliitlasi õpetamas (teemaks massirahutuste laialiajamine, autode ja inimeste läbiotsimised jms), siis eraelus politseiametit pidav rahvuskaartlane selgitas kenasti kuidas käib ühe sealse korraliku mäsu laialiajamine. Ikka "appropriate and tiered response" või misiganes see täpne termin neil oli.\nTavapäraselt aitab alustuseks, kui märulivarustuses politseinike punt kohale jõuab. Niisama kiibitsejad ja poevargad lähevad selle peale laiali. Poliitilised aktivistid ka rahunevad ja tegelevad niisama sõimamisega.\nJärgmine aste on nende jaoks, kel hoog sees, hammas verel või sageli ka miski aine organismis hoogu andmas. Siis läheb tavapäraselt, kilbirivi ja nui, gaas ja veekahur, ninameeste väljanoppimised jne. Ikka aste astmelt karmimaks nii nagu vaja on.\nJa siis on alati ju veel SEE aste edasi, mille kohta instruktor mainis, et "noh snaiprid ju ikka ka katusel valmis". Nn "overwatch". Meie küsimise peale, et "ee snaiprid?" selgitas rahvuskaartlane, et snaiprid on nende tolade jaoks, kes vägivaldseks kiskuvale meeleavaldusele relvaga tulevad. Märatsemine märatsemiseks seda ikka juhtub aga kui kuskil agressiivse ja politseinikke ründava massi seas vilksatab tulirelv on tegevuse astmeks "lethal force" ja snaipritel tuli vaba need sealt ära noppida. Ja vaja ongi neid snaipreid just sellepärast, et sealmail rahval tulirelvi palju käes ja parem karta kui kahetseda.\nVõibolla oli lihtsalt jutt kohalikele vabatahtlikele põnevuse tekitamiseks, ei tea. Aga instruktorid olid kõik kogenud, oskasid rääkida nii kodumail märulite lajaliajamisest kui Iraagis autopommide leidmisest ning väljaõpe oli muidu põhjalik ja huvitav.\nPostitatud: 03 Juun, 2020 19:00\nSee aktsioon võib olla osa vanemaealise mehe äriplaanist, minna ohutsooni tolgendama, saada seal ülesse filmitud\nja siis saadud kahjutasuga edasi elada. Filmivale lapselapsele ka oma osa kasumist\nMa pakun et tegu Ukrainas olnud bronebaaba analoogiga, nood olid samuti korravalvele ja sõjaväele parajaks peavaluks kuna ei saanud korraldustest sugugi aru ja tekitasid muidu segadust. Ning olid ju sealgi kaameramehed platsis et häid kaadreid saada.\nViimati muutis Tegelane5, 03 Juun, 2020 21:20, muudetud 1 kord kokku.\nPostitatud: 03 Juun, 2020 21:09\nMingi USA politsei õppevideo nugade kohta:\nKui sellised juhtumid seal aset leiavad, siis pole ime, et politseil päästikusõrm sügeleb ja närvid läbi. Ei tahaks mõeldagi mis siis toimub kui kurikaelal on külmrelva asemel midagi tummisemat.\nPostitatud: 03 Juun, 2020 23:18\nInimestel on kopp ees kodus istumisest, lahutatakse natuke meelt. No big deal.\nAinult sellest ma aru ei saa, miks eestlased seda nii südamesse võtavad.\nPostitatud: 03 Juun, 2020 23:38\nSee on nagu sport: ühed elavad sinistele kaasa, teised mustadele, ning loomulikult käib tuline vaidlus kaartide ja penaltite üle selle juurde.\nPostitatud: 04 Juun, 2020 8:54\nKaitseminister Esper: sõjaväge ei peaks kasutama: https://www.delfi.ee/news/paevauudised/ ... d=90066579\nEndine kaitseminister Mattis: Trump püüab ameeriklasi lõhestada: https://www.err.ee/1097866/ekskaitsemin ... hestamises\nTrump loobub plaanist? https://maailm.postimees.ee/6988473/tru ... 1577723337\nKuna Washingtoni ei loeta juriidiliselt osariigiks, ei laiene sellele ka osariikide seadustik. See tähendab, et linnas on juba kohal sõjaväetehnika, mida pole vaatamata Trumpi ähvardustele osariikidesse paigutatud. Lisaks viidi teisipäeval linna lähedal teise astme valmisolekusse veel 1600 sõjaväelast. «Ma ei arva, et sõjaväge peaks kasutama Ameerika linnades ameeriklaste vastu,» lausus Washingtoni linnapea Muriel E. Bowser New York Timesile. «Ja kindlasti ei arva ma, et seda tuleks teha demonstratsiooniks.»\nPresident Donald Trump saabus esmaspäeva õhtul Washingtonis Valge Maja kõrval asuva St. Johni kiriku juurde, et korraldada pühakoja juures fotosessioon. Selleks et riigipea saaks piibliga pilti teha, tuli laiali ajada Lafayette’i pargi juurde kogunenud meeleavaldajad. Järgnenud pisargaasisajus said kannatada ka kaks vaimulikku, kes olid tulnud rahumeelseid proteste toetama.\nIdee meeleavaldajad laiali ajada tuli justiitsminister William Barrilt, kes rikkus sellega mõne eksperdi sõnul õigust rahumeelsele kogunemisele, vahendas New York Times.\nhttps://leht.postimees.ee/6988698/valge ... 1577723337\nPostitatud: 04 Juun, 2020 10:44\nhttps://www.elu24.ee/6988809/lahkamine- ... ce=mail.ee\nNagu viitas Troll, olid mu väited teise lahkamise kohta ennatlikud, kuna neid sooritas pere poolt palgatud lahkaja, kes ei pruukinud neutraalne olla.\nPostitatud: 04 Juun, 2020 11:13\nSellepärast et lisaks rahvuskaardile prooviski Trump ka konkreetselt sõjaväge (tähenduses (US Army) tänavale saada. Seda ta ka tegi Washingdon D. C's (mis pole ametlikult osariik ja kus on õigused natukene teised) kus on tänavatel ka sõjaväe üksused. Seadus aga keelab seda üsna otseselt osariikides tegemast.\nSelliseid memorandumeid ei saadetaks sõjaväe juhi poolt laiali kui Trump ei oleks seda absoluutselt plaaninud:\nhttps://twitter.com/SSestanovich/status ... 5225165825\nPostitatud: 04 Juun, 2020 17:59\nPraegu tundub erinevatest postitustest välja tulema, et paljudes kohtades on välja ilmunud kohalikud relva avalikult kandvad ja lubadega inimesed. Nende juuresolekul ka üle riigi protestivad ja rüüstavad inimesed midagi ei julge teha. Selge, et protestijad ja muidu kaasajooksikud saavad relvade tähendusest hästi aru. Kohalik politsei vaatab pealt-nemad ei saa sekkuda ja näevad, et asi püsib seadusega lubatu piirides.\nErinevatesse suurtesse linnadesse on armee asemel veetud erinevaid korrakaitseüksuseid USA kümnetest jõustruktuuridest-justiitsministeeriumi üksuseid, vanglate märuliüksuseid, immigratsiooniüksuseid jne... Neil puuduvad enamuses igasugused embleemid ja isikutähistused.\nhttps://twitter.com/MarquardtA/status/1 ... 5733761025\nhttps://twitter.com/GarrettHaake/status ... 4070731778\nhttps://twitter.com/wesleysmorgan/statu ... 1177096193\nhttps://twitter.com/AbraxasSpa/status/1 ... 5898653698\nhttps://twitter.com/kurteichenwald/stat ... 0471314432\nPostitatud: 04 Juun, 2020 19:29\nhttps://www.delfi.ee/news/paevauudised/ ... d=90069975\nUudisteagentuuri Associated Press teatel on USA-s täheldatud üleriiklikku varguste lainet kallites elektroonikapoodides, juveeliärides ja luksuskaupade müüjate juures samal ajal, kui politseinikud on tegelenud patrullimisega George Floydi politseivägivalla tõttu hukkumisele järgnenud meeleavaldustel.\nAssociated Press kirjutab, et San Francisco lahe piirkonnas San Leandros pidi kohalik politsei minema appi naabruses asuvasse Oaklandi meeleavaldusel korda hoidma, kui tekkis pakilisem kriis: grupp vargaid oli rüüstanud ostukeskusi, süüdanud Walmarti ja tunginud automüügisalongi.\nKui San Leandro politseinikud Dodge’i esindusse kohale jõudsid, olid kümned autod kadunud ja vargad kihutasid minema 100 000 dollarit maksvate muskliautodega Challenger Hellcat.\nPühapäeval varastati kokku 75 sõidukit, millest mõnedega kihutati läbi salongi klaasuste.\n„See oli väga strateegiline,” ütles Alameda maakonna šerifibüroo seersant Ray Kelly autovarguste ja muude viimase aja varguste kohta.\nPaljud vargused on nimelt kokku langenud Floydi surmale järgnenud meeleavaldustega. Need on toime pannud hästi koordineeritud kurjategijad, kes kasutavad ära kaost, suhtlevad omavahel sõnumirakenduste kaudu ning kasutavad nii meeleavaldusi kui ka muid taktikaid politsei enda kannult maharaputamiseks. Kuigi vargustega on mõnikord ühinenud juhuslikud olukorra ärakasutajad, ütlevad politsei ja eksperdid, et kõiges selles on nii palju keerukust, et see viitab planeerimise tasemele, mis läheb spontaansetest tegudest kaugemale.\nSee on vaevalt esimene kord, kui õigustatud meeleavaldusi on kasutatud kattevarjuna kuritegevusele. Eksperdid juhivad aga tähelepanu varguste ulatusele, mis on toime pandud rannikust rannikuni suurtes ja väikestes linnades ning eeslinnades.\n„Ma olen neid asju uurinud. Ja ma ei ole kunagi midagi sellist näinud,” ütles USA-s üleriiklikult tunnustatud massiürituste turvamise ekspert, varem Chicago politseis töötanud Neil Sullivan.\nInimesed, kes varastasid kodanikuõiguste meeleavalduste ajal 1960. aastatel kippusid Sullivani sõnul nägema kuritegusid oma võimalusena, kui demonstratsioonid kontrolli alt väljusid. Viimase nädala sissemurdmised on aga seevastu paistnud olevat hoolikalt kavandatud ja koordineeritud, märkis Sullivan.\nÜks esimesi sellistest kuritegudest leidis aset laupäeval Oaklandi lähedal väikeses kaubanduskeskusi täis linnakeses Emeryville’is, kui ilmus kohale rahvahulk, mis murdis poodidesse sisse pärast seda, kui Instagramis oli teatatud, et antakse löök sihtmärgile ja „murtakse sisse igasse poodi”.\n„See ei olnud maffia ega organiseeritud kuritegevus, aga see ei olnud ka üksikisikute üksi tegutsemine,” ütles linnapea Christian Patz. „Kindlasti oli organiseeritust.”\nNew Yorgi osariigi kuberner Andrew Cuomo ütles sel nädalal, et mõned poodidest varastavad inimesed kasutavad suhtlemiseks krüpteeritud sõnumeid ja panevad välja valvureid, et hoiatada politsei tuleku eest.\nLõuna-California linnas Long Beachis ründas grupp vargaid pühapäeval poodi poe järel samal ajal, kui lähedal meelt avaldati. Linnapea Robert Garcia ütles, et vargad liikusid meeleavalduselt meeleavaldusele, et neil oleks oma tegevusele kattevari.\nLos Angeleses, kus oli laialdaselt sissemurdmisi mitmel päeval, teatas politsei, et kuritegusid ei olnud kuni meeleavalduste kolmanda õhtuni, ning kui alguses liikusid vargad jalgsi, siis hiljem juba autodega, et rohkem saaki minema viia.\nEnam kui tuhande rahvuskaartlase saabumine Los Angelese maakonda vabastas politseinikke agressiivsemaks võitluseks kuritegude vastu. Šerif Alex Villanueva ütles, et tema alluvatel õnnestus ära hoida väga oluline operatsioon suure kaubanduskeskuse tühjendamiseks. Vahistati kümneid inimesi.\n„Nad olid seal ainult ühel eesmärgil ja see oli rüüstamine,” ütles Villanueva.\nSan Francisco lahe piirkonnas osutusid rüüstamise ja rahutuste eest hoiatavad säutsud valedeks, aga need panid mõnesid poode uksi sulgema ja võisid olla katsed juhtida politsei tähelepanu eemale kuskil mujal toimuvalt. Richmondi politsei teatas Twitteris, et ühe poe rüüstamise ajal levitati sotsiaalmeedias valeteadet politseiniku tulistamise kohta.\nChicago South Side’is ründas grupp vargaid laupäeval mitmeid kalleid poode, helistades samal ajal perioodiliselt hädaabinumbrile 911, et edastada valeteateid miile eemal asuva kaubanduskeskuse rüüstamise kohta, teatas linnavõimude esindaja Ray Lopez.\nAjaks, kui politsei kaubanduskeskusse jõudis ja sealt kedagi ei leidnud, olid vargad edasi liikunud teise suurde poodi ja tegid juba uusi valekõnesid, et taas politsei valedele jälgedele juhatada.\nOn teatatud ka juhtumitest, kui kümnest või enamast autost koosnenud kolonn on sõitnud poe juurde ja seejärel on purustatud poe aknad, et oodata läheduses, et näha, kas politsei tuleb. Kui politsei ei ole tulnud, on osa autosid poe juurde naasnud ja need poest varastatud kaupa täis laaditud.\nPolitseinike kõhklus jõu kasutamise ees üha suureneva tähelepanu tõttu sellele on vargaid julgemaks muutnud, rääkis New Yorgi John Jay kriminaalõiguskolledži politseiuuringute professor Eugene O’Donnell.\nMõned poevargad on varastatud esemetega poodidest välja jalutades üles näidanud üllatavat jultumust. Telekanalite helikopterid on näidanud, kuidas inimesed Long Beachi poodide juures varastatud riideid selga ajavad ja üht varast, kellel oli raskusi auto varastatud riideid täis pagasiruumi luugi kinni saamisega Walnut Creekis Oaklandi lähedal.\nAlameda šerifibüroo esindaja Kelly ütles, et maakond hakkas asju kontrolli alla saama pärast liikumiskeelu kehtestamist esmaspäeval. Ta märkis, et on selge erinevus ühiskondliku õiguse eest meelt avaldanute ja meeleavalduste varastamiseks ärakasutajate vahel.\n„Osa põletamistest toimus vihast ja see oli mõistetav,” ütles Kelly. „Aga strateegiline rüüstamine oli kindlasti isiklikuks kasusaamiseks. See ei olnud selleks, et tõsta esile kogukonna muret politsei jõhkruse ja reformide ümber.”\nPostitatud: 04 Juun, 2020 20:14\nPostitatud: 04 Juun, 2020 21:13\nMa saan aru, et karvaseid ja sulelisi igasugustest obskuursetest agentuuridest on veetud Washingtoni, kus kohalike eripärade tõttu on keskvalitusel suurem võim asju korraldada. Osariikides otsustavad kohalikud kubernerid. Trump tahab jõudu näidata ja tulemuseks on tema administratsioonile omane improviseerimine ja tohuvabohu. Samas kohalikud linnuvaatlejad on elevil. Jõustruktuuridest kostvat nurinat, et põhimõtteliselt selle https://www.youtube.com/watch?v=baL6PXsJ_5Q ohjeldamiseks raisatakse näiteks FBI Hostage Rescue Team'i, mis on USA siseriiklike taktikaliste operatsioonide kõige teravam ots.\nPostitatud: 04 Juun, 2020 23:31\nTekib vägisi küsimus, kas sellise organiseeritud rüüstamise taga vähemalt osadel juhtudel nende rüüstatud äride omanikud ise ei ole? Hetkel rasked ajad, kes juba töötuks jäänud, kes töötuksjäämise hirmus, paljudel sissetulek vähenenud. Sellises olukorras igasugu luksuskaupu niiväga ostma ei kiputa. Kaup jääb kaupmehele lattu seisma, kasum kuivab kokku, rent jm. arved aga tahavad endiselt maksmist. Poleks ju üldsegi paha, kui pood segi pekstakse ja kogu kaup ära varastatakse . Kindlustus maksab kõik kinni. Lisaks saaks veel enne oodatavat/kavandatavat rüüstamist osa kraami vaikselt tagaukse kaudu minema toimetada ja hiljem odavalt kasvõi mõne ostu-müügi portaali kaudu maha müüa (samal ajal sama kraami eest kindlustuselt samuti raha saades). Tulekahju korral saab ekspert hiljem tuhas sobrades täpselt kindlaks teha, mitu telekat, arvutit või telefoni hävis ja kas numbrid laodokumentides olevatega klapivad, rüüstamise korral - no eks mine pättidelt küsima, et mitu ühikut ja mida te konkreetsest poest saite .\nPostitatud: 05 Juun, 2020 2:57\nMulle käib üle mõistuse, et rüüstamisi, lõhkumisi ja põletamisi peetakse inimõigusteks! Kõik need marodöörid tuleks kohapeal maha lasta. Rahumeelne demonstratsioon on üks asi, vägivallatsemine hoopis midagi muud.


2009 PONTIAC G6 TURVAPADJA TULI: MUL ON OLNUD PROBLEEME OMA ... - TURVAPADJA VALGUS\n2009 Pontiac G6 turvapadja tuli\nMul on olnud probleeme sellega, et mu turvapadja tuli süttib vaheldumisi, kui pööran vasakule ja paremale pöörates väljub dic ütleb teeninduse turvapadi ja ma ei saa ühtegi koodi, printisin välja mõned skeemid ja olen kontrollisin istmete all asuvaid rakmeid veendumaks, et ükski poleks lahti ega katki, nii et olen jõudnud järeldusele, et see peab olema traat kusagil veerus. Ma loodan, et see pole kellavedru ja mõtlesin, kas keegi teab täpselt, kus pistikud on asuvad kriipsus, nii et ma ei pea seda otsides kogu asja välja tõmbama või kui kellelgi on seda probleemi olnud. Kas teil on sama probleem? Jah Ei Kolmapäeval, 5. märtsil 2014 kell 17.15\nKõik tõrked salvestatakse turvapadja arvutisse ja kui hoiatus on praegu väljas, salvestab rike ajaloo koodina. Süsteemis peaks olema kood. Nende koodide saamiseks peate saama juurdepääsu ühilduvale skannimisriistale. Ilma igasuguste koodideta on iga komponendi diagnoosimine, mis võib põhjustada hoiatuse kuvamise, äärmiselt keeruline. Kas see vastus oli kasulik? Jah Ei Kolmapäeval, 5. märtsil 2014 kell 17.35 ZELLERDEREK4\nMul oli see kinnitatud skanneri külge, mis loeb täna mootori abs ja turvapadjamooduleid, ja koode ei leitud. Ainus asi, mida nägin, oli see, et aurustumine ei testita ja ma juba teadsin, et mul on pidevalt autol skanner sõites tänu sellele, et see töötab bluetoothi kaudu, võin lisada ka, et aeg-ajalt sureb auto hommikuti välja, kuigi vahetasin just aku generaatorid välja, andes 15,2 volti ja koodid, mida ta viskas, enne kui turvapadi pidevalt sisse tuli oli u 2105 u2107 ja nädal aega oli see minu arvates c0899 Kas see vastus oli kasulik? Jah Ei Kolmapäeval, 5. märtsil 2014 kell 18.02 TY ANDERSON\nTehases skaneerimise tööriist või tippklassi skanneri tööriist näitab märgistatud varasemaid või ajaloo koode. Enamik järelturu skannimisriista näitab ainult praegust koodi, see tähendab, et enne sõiduki arvuti sulgemist peab koodi sisselülitamiseks põlema hoiatustuli.\nKoodid, mis te mulle andsite, on seotud sõidukis olevate arvutite vahelise suhtlusega. U2105 on mootor / ülekandearvuti. U2107 on kerearvuti (sisevalgustus jne). Ja C0889 on elektrooniline piduriarvuti (abs / veojõukontroll) on tuvastanud madalpinge. Kui mõni neist koodidest on endiselt olemas, on probleem, kuid tundub, et enam pole. Need koodid olid tõenäoliselt põhjustatud elektrisüsteemist. Aku ja generaatori vahetamine on selle parandanud.\n15,2vts pole nii haruldane, sest seda laadimissüsteemi juhib arvuti ja arvuti reguleerib laadimisväljundit vastavalt vajadusele.\nMis puutub turvapadja valgustisse, siis kas olete suutnud skanneriga rikkekoodi jäädvustada, kui tuli süttib? Tehke mõlemad testid töötava mootori võtmega *** ÄRGE sel ajal ühtegi pistikut lahti ühendage. Proovige juhtida elektrilisi pistikuid turvavöö pandlaga ühendatud istme alla (kui teie sõiduk on 2ukseline, andke mulle teada kuna koobaltidel ja pontiakidel on ajalugu, kui turvavööd käivitavad katkendliku turvapadja hoiatustule). Liigutage turvapadja arvuti elektrilist pistikut (see on keskkonsooli all ja sellel on 60-kontaktiline pistik).\nKas teie sõiduk seisab tühikäigul või sõites? Kas see vastus oli kasulik? Jah ei Neljapäeval, 6. märtsil 2014 kell 17.23 ZELLERDEREK4\nSee on 4-ukseline. Olen proovinud koputamise ja vingerdamise protseduuri istmete all, kui see töötas, ja mul pole veel mingit moodulile juurdepääsu saanud ja minu järgmine samm järgmisel puhkepäeval on koputamise ja vingerdamise test pistikud kriipsu all Kas see vastus oli kasulik? Jah ei Neljapäeval, 6. märtsil 2014 kell 20.27 TY ANDERSON\nOk, andke teada, mida leiate. Kas see vastus oli kasulik? Jah ei Reedel, 7. märtsil 2014 kell 16.50 ZELLERDEREK4\nNii et kui ma just kriipsukraani lahti võtsin ja mõned juhtmed vingerdasin, ei tule turvapadjatuli, millele see pole jõudnud, kuna postitasin selle küsimuse, mõtlesin, et võib-olla auto on soe, võib-olla on parem ühendus, nii et ma töötan vahelduvvoolu 30 min, kui selle 38 väljas, et näha, kas see aitab näidata mõnda issust, on kõik koodid endiselt kadunud ja ma pole neid kustutanud ja evap-süsteemid ei testinud ikka veel üle 2000 miili pärast seda, mida mäletan, et mul pole veel moodulile juurdepääsu mis mul alc iffy bc kohta ma tahan, et saaksin käiguvahetaja kinni keerata, nagu mul on varem olnud bc kroomitud tugi ja krae ei meeldi oma kohale tagasi mahtuda? Kas see vastus oli kasulik? Jah Ei Pühapäev, 9. märts 2014 kell 7.52 ZELLERDEREK4\nLõpuks sain turvapadja valgustuse ilmale, kui ma kaldusin kõrvalistmele või liikusin juhtmest kindalaekast välja tõmmates, kuid uskusin, et bcu-ga ühendatud traadi kohal oli see raadio all, samal ajal nõjatusin istmel, kus tundsin plastkarpi, mis minu arvates on ühik, mis loeb, kui keegi istmel on. Survet mitte hoides õhupadja tuli pidevalt põles ja kustus, nii et leidsin 2 võimalikku kohta, kust probleem võib tulla. Tõmbasin ka 2 turvapadja kaitset korraga, et näha, kas sellel oleks mingit mõju valgusele ja ainus, mis seda tegi, oli turvapadja (batt) sulavkaitse probleem, mis ei tähendanud midagi, kuna kaitsme probleem avas ahela lihtsalt ideid ja mis tahes ühendusskeeme võiksite mõistatada, kui ma ei leia ühtegi? Oleks palju hinnatud Kas see vastus oli kasulik? Jah Ei Pühapäev, 9. märts 2014 kell 8:35 ZELLERDEREK4\nNiisiis olen jõudnud lõplikule järeldusele, et istmel on reisijate andur, kuid mul on probleeme, kuidas istet lahti saada, et sellele täielikult juurde pääseda. Kas on mingit skeemi või videot, mida ma ei saa kasutada selle protsessi juhendamiseks olen kursis ülejäänud auto funktsioonidega, kuid mul pole kunagi olnud vaja istet tükeldada ja istme kujundamise viisi on mul raske seda korralike skeemide abil eemaldada. Kas see vastus oli kasulik ? Jah Ei Pühapäev, 9. märts 2014, kell 10.06 HÕMUNUD\nTavaliselt on juhi turvapadja jaoks veeru põhjas kollane pistik. Peaks olema määratud ajalookood, miks turvapadja tuli põleb. Z-kerega autodel on teadaolevalt probleeme ka istmete pistikutega. Ma ühendaks need pistikud lahti, määriksin neile dielektrilist määret ja paigaldaksin uuesti. Need asuvad istme esiosa all. Kui istmega pole neile juurdepääsu, on minu arvates 2 polti, mis usuvad, et 13 või 15 mm hoiab istme tagumist osa põrandal. Tõstke istme tagaosa ülespoole ja tõmmake eesmiste hoidikute vabastamiseks tagasi. Loodetavasti aitab see :-) Kas see vastus oli kasulik? Jah Ei Esmaspäev, 10. märts 2014 kell 10:43 ZELLERDEREK4\nTõmbasin eile mere välja ja leidsin, et moodulisse minevad juhtmed on pigistatud ja nende ühendus on halb, matt on terve ja edasimüüja soovib selle detaili jaoks 650, nii et ma proovin mooduli avada dremeliga ja nii edasi BC moodul on silikooniga täidetud. Kas see vastus oli kasulik? Jah Ei Esmaspäev, 10. märts 2014 kell 17:24\nSeotud turvapadja kerge sisu\n2009 Pontiac G6 turvavalgusti\nKui ma minna kavatsesin, ühendasin oma skanneri vooluvõrku, kui auto soojendas mind turvavööga, mitte madalal kütusel, vilgutati Dic ja Light ... Küsis ZellerDerek4 & middot\n8 VASTUST 14 PILTI 2009 PONTIAC G6 VIDEO Kuidas turvapadja veakoode hankida ja kustutada Juhenduslik video\nTeade, mootori võimsuse vähenemine ja veojõukontroll väljas\nHoidke teade, mootori võimsus väheneb ja veojõukontroll on välja lülitatud, hüpikaken peaaegu samal ajal. Ja kui see juhtub, on auto ... Küsis Alan Manning\n& middot 11. VASTUSED 2008 PONTIAC G6\nKontrollige, kas mootori tuli / tc on keelatud / ei saa vahetada üle 2\nPärast 2-tunnist sõitu väljusime piduritulest ja kontrollmootori tuli sütti, veojõukontrolli keelatud tuli süttis ja ... Küsis LuckyNumber85\n& middot 4 VASTUSED 2006 PONTIAC G6\nMadala veojõuga valgus / seiskub kiirenduse ajal / ...\nMadal veojõud / mootori valgus / madal kiirendus Küsis nädalaid & middot 1 VASTUS 2008 PONTIAC G6\nUkse Ajari hoiatus jääb sisse\nMul on 2005. aasta Pontiac G6, mille hoiatus 'ukseajari' püsib kogu aeg. Tundub, et kõik uksed sulguvad õigesti ja ma kontrollin ... Küsis donelso & middot 1 VASTUS PONTIAC G6 VAATA LISAKS\n2000 gmc sonoma gaasi läbisõit\n2002 chevy bleiseri kütusepump\nkuidas eemaldada tugivarras\n2004 Honda Accord ukseluku ajam\n2008 pt ristleja kaitsmekarp\n2004. aasta Saturni iooni pagasiruumi vabastamine\npagasiruum avaneb iseenesest


TELESARI SEE ON JALGPALLI VAATAMINE VEEBIS TASUTA\nJalgpall on midagi enamat kui lihtsalt mäng. See on päris elu! Paljude inimeste jaoks on sellest spordialast saanud kogu maailmas number üks. Jalgpall on juba sajanditepikkuse ajaloo jooksul astunud uskumatute tulemustega. Nüüd teame seda mängu kui ühte populaarsemat kogu maailmas. Muidugi on jalgpall oma pika ajaloo jooksul korduvalt muutunud, seega on mängu tänapäevased reeglid ja reaalsus väga erinevad neist, mis olid sada aastat tagasi, kuid samal ajal on sport jätkuvalt äratuntav ja pühendunud klassikalistele omadustele ja peensustele. Selle dokumentaalsarja autorid kutsuvad meid kõndima läbi mineviku peamiste ajaloosündmuste, mis ühel või teisel viisil jäid igavesti kõige olulisemaks kogu selle suurepärase mängu eksisteerimise ajal. Kohtume maailma parimate mängijate, suurepäraste ja silmapaistvate treeneritega, räägime võistlustest, mida peetakse kõige olulisemaks ja otsustavamaks, mäletame arvukate turniiride võitjaid ja kaotajaid, kes ühel või teisel viisil on end kuulutanud. Projekt pakub kogeda kõige unustamatumaid emotsioone jalgpallimaailma ajaloos! Siit leiate maailmameistrivõistluste finaale ja Meistrite liiga põhimatše ning suurepäraseid võitlusi domineerimise üle erinevate riikide koduturniiridel. Kui olete tõeline jalgpallifänn, siis pöörake kindlasti tähelepanu sellele suurepärasele dokumentaalsarjale, mis tõotab tuua kõigile oma vaatajatele palju positiivseid emotsioone. Pall on tsentris, meeskonnad on võitlusvalmis! Pilli antakse!\nOlen sedalaadi sarjade pärast väga ahne - mulle see teema meeldib. Alati on huvitav õppida tundma kulisside taga elavat elu, mis on võhikule ilusa pildi taha peidetud. Jalgpall ei ole lihtsalt mäng, vaid ka reaalne elu koos tõusude ja mõõnadega. Paljude jaoks on see sport muutunud üheks peamiseks. Täna on see mäng maailmas üks populaarsemaid. Jalgpall on kogu oma ajaloo jooksul palju kordi muutunud ja seda on väga huvitav vaadata. Autorid tegid head tööd, suutsid näidata mineviku peamisi ajaloosündmusi, mis on kogu mängu olemasolu vältel alati kõige olulisemad olnud. Siin näete maailma parimaid mängijaid suurepäraste ja silmapaistvate treeneritega. Samuti peetakse vestlusi ja arutatakse võistlusi, mida peetakse kõige määravamaks ja olulisemaks.Arvan, et sari on kõigile jalgpalli fännidele suurepärane ajaviide, sest alati on huvitav teada saada arvukate turniiride võitjatest ja kaotajatest. Siia on kogutud kõik selle hämmastava spordiala kõige olulisemad sündmused. Sarja vaatamise kõrval õnnestus mul isiklikult kogeda palju unustamatuid emotsioone. Jalgpalli ajalugu lummab oma sündmustega, kuna esimesest seeriast peale oli kõik minu jaoks huvitav, ei suutnud ma end ekraanilt eemale rebida. Ja kui sa oled tõeline jalgpallifänn, siis lööb dokumentaalfilmide sari "See on jalgpall" teid kindlasti positiivsete emotsioonidega. Alati on hea teada saada oma lemmikspordi kohta rohkem, kui te varem teadsite. Tutvustatakse Meistrite liiga põhimatše, maailmakarika finaale, suurepäraseid kodumaiseid matše ja palju muud. Iga osa on väärtuslik teave. Mul oli hea meel kõige üle, mida nägin, seetõttu soovitan "See on jalgpall" kõigile selle spordiala austajatele.\n© Johnny team 2021 See on jalgpalli täielik episood - https://onlinemoviesfreek.com


Kaks kiiremat naist said Radissoni trepijooksul samasuguse tulemuse - Jooksja\nKaks kiiremat naist said Radissoni trepijooksul samasuguse tulemuse\nEilse trepijooksu kiireim mees Rauno Tiits koos kahe võrdse aja jooksnud naisega. Foto: Valdo Jahilo\nEilse trepijooksu kiireim mees Rauno Tiits koos kahe võrdse aja jooksnud Kaili Laanemetsa ja Maria Pavlišinaga. Foto: Valdo Jahilo\nEile õhtul toimus Tallinnas Rävala puisteel Radissoni hotelli treppidel Saucony trepijooksu karikasarja II etapp Radisson Blu Sky tandemjooks, mis lõppes omapärase saavutusega, sest kaks kiiremat naist Kaili Laanemets ja Maria Pavlišina said individuaalarvestuses kirja täpselt ühesuguse lõpuaja.\nNagu viitab ka võistluse nimi, on etapp mõeldud ennekõike kaheliikmelistele tiimidele, kus mõlema osaleja ajad liidetakse üheks tulemuseks. Eraldi arvestus on nii mees+mees, mees+naine ja naine+naine koosseisudele. Tandemi jooksjad ei pidanud startima koos. Paarilise puudumisel oli võimalus tandemeid moodustada ja paariline leida ka kohapeal. Kes paarilisest ilma jäi, sai joosta üksi ning saada oma aeg kirja absoluutarvestuse klassis.\nMeestandemite arvestuses osutusid kiiremateks tiim 200-ga Rauno Tiits ja Indrek Vait koguajaga 4.12. Tiits jooksis mööda treppe 26. korrusele üles 2.02-ga ja Vait 2.10-ga. Teiseks tuli ajaga 4.43 Team50 koosseisus Dmitri Tšasovskih ja Mardo Lundver. Nende lõpuajad vastavalt 2.19 ja 2.24. Kolmanda koha sai ajaga 4.57 SK Aaspere, mida esindasid Rando Riks ja Tarmo Aas (2.20, 2.37).\nNaistandemitest näitas parimat aega (6.36) keskkonnameti esindajad Merlyn Valma ja Sigrid Turja, kusjuures mõlemad jooksid täpselt ühesuguse lõpuaja 3.18. Järgmise poodiumikoha võttis koguajaga 7.38 LenTa võistkond, milles võistlesid Tatjana Noskova (3.41) ja Jelena Pjatkova (3.57). Kolmanda koha pälvis ajaga 10.03 tandem Tellimused koosseisus Tähde-Delina Vaht (4.34) ja Kristi Rebane (5.29).\nSegatandemitest võitis trepijooksu ajaga 5.26 InFocus Team (Mihhail Bõtškov 2.24, Marina Pavlishina 3.02). Teine koht kuulus ajaga 5.30 tiimile Tinky ja Winky (Raivo Laanemets 2.28, Kaili Laanemets 3.02). Kolmandana jõusid üles SKA ajaga 5.31 (Kaarel Tõll 2.19, Mirjam Vint 3.12).\nMeeste individuaalvõistluses jooksis üles kõige kiiremini trepijooksude esimeselgi etapil kiireim olnud Rauno Tiits (2.02), korrates rajarekordit. “Stardist läksin ambitsioonika tempoga minema, sest plaan oli proovida joosta üle rajarekord – tuleb tunnistada, et sai antud 98% maksimumist ja tulemuseks sama aeg,” kirjutas Tiits oma blogis. Teise koha sai Indrek Vait, kes kaotas võitjale 8 sekundiga ja kolmanda koha Dmitri Tšasovskih 17 sekundilise kaotusega.\nNaiste individuaalarvestuses võtsid kaksikvõidu Kaili Laanemets ja Marina Pavlišina, kelle lõpuajaks fikseeriti mõlemal 3.02. Viie sekundiga jäi neist maha kolmas naine Liina Volmerson.\nTallinna tõusu- ja trepijooksude korraldaja Valdo Jahilo sõnul on nendel võistlustel, kus toimub ajavõtt nn vana tüüpi kiipidega, mile aja lugemise täpsus on 1 sekund, ka varem ette tulnud, et kaks võistlejat saavad ühe tulemuse. “Kuna osaleja peab oma kiibi füüsiliselt ise stardis ja finišis lugerisse torkama, siis võib tekkida olukord, et lühikesel rajal saadakse samu aegu. Teletornis kasutame kaugloetavaid kiipe ja seal saame tulemuse juba sajandiku täpsusega,” selgitas Jahilo.\nKes aga üleliia higistada ja rassida ei soovinud, neil avanes võimalus osa võtta treppide täpsusläbimisest. Selles distsipliinis valis igaüks jõukohase tempo ise. Hinnatakse seda, kes suudab distantsi esimese ja teise poole läbida võimalikult kattuva ajaga.\nSiin suutis meestest kõige täpsem olla Mart Kivi Jooksupartnerist, kelle mõlema tulemuse vaheks tuli 9 sekundit (1.11, 1.20). Marko Viru jooksis esimesel korral trepist üles 1.13-ga ja teisel korral 1.27-ga. Kolmandaks jooksis Mardo Lundver. Tema ajad 1.04 ja 1.20 (vahe 16 sekundit).\nNaistest näitas kõige täpsemat jooksu Tähde-Delina Vaht (2.09, 2.25). Järgnesid Liina Volmerson (1.24, 1.43) ja Kärt Radik (1.38, 1.58).


Maamees hapukas roheliste, Ricotta ja Pancetta retsept Lauren Gordon - Kokteiliretseptid, piiritusjoogid ja kohalikud baarid - 2022\nKreemjas ricotta, soolane pancetta ja küpsetatud metsikute roheliste peenar muudavad teie külalised viie tärniga restoranis hiliseks hommikusöögiks ning ei jäta end loid ega ületäidetuks.\nRetsept viisakalt kokk Jason Bartnerilt, La Tavola Marche.\n3/4 tassi võid, lõigatud tükkideks\n2-3 supilusikatäit jäävett\n2 tassi keedetud, nõrutatud ja pressitud kuivi rohelisi (looduslike roheliste või mangoldi, spinati, eskarooli jne segu)\n1 tass lamba piima ricotta juustu\nSuurepärane peotäis Parmigiano-Reggianot\n2-3 viilu prosciutto, hakitud\nKalorid portsjoni kohta537\nFolaadi ekvivalent (kokku) 192 µg 48%\nRiboflaviin (B2) 0,5 mg 27,9%\n10 untsi mitmevärvilisi kirsstomateid\n2 küüslauguküünt, paksult viilutatud\n5 supilusikatäit ekstra neitsioliiviõli, lisaks veel tilgutamiseks\n4 õhukest pancetta viilu\n32 salvei lehte\n1 kilo värsket ricotta juustu\n8 viilu maaleiba, lõigatud 1/4-tollise paksusega ja röstitud\nHelbe meresool, serveerimiseks\nKuumuta ahi temperatuurini 325 kraadi. Viska kaussi tomatid küüslaugu ja 1 supilusikatäie oliiviõli hooajaga kosheri soola ja pipraga. Viige tomatid pärgamendiga kaetud ahjuplaadi ühele küljele ja pange pancetta viilud teisele poole. Küpseta 25 minutit, kuni pancetta on krõbe. Pange pancetta paberrätikutele nõrguma, seejärel murendage.\nRösti tomateid veel umbes 10 minutit, kuni need lõhkevad ja kergelt karamelliseeruvad. Viige tomatid ja sulatatud rasv pannettast kaussi.\nVahepeal kuumuta väikesel pannil ülejäänud 1/4 tassi oliiviõli mõõdukalt kõrgel kuumusel. Lisa salvei ja prae 30–45 sekundit heleroheliseks ja krõbedaks. Tühjendage salvei paberrätikutele, jätke õli muuks otstarbeks.\nMääri ricotta röstsaiadele ning tõsta peale tomatid ja murenenud pancetta. Nirista üle oliiviõliga, puista üle meresoola ja pipraga ning tõsta röstsaiadele salvei lehti. Serveeri kohe.\nMaamees kartuli ja rohelise pirukas\nKui ma kaheksakümnendate keskel Gourmeti prooviköögis töötasin ja kujundasime pildistamiseks roogi, mis ei tundunud täiuslik, muutsime negatiivse positiivseks, nimetades tassi „maalähedaseks” ja praalides, et see on „ valmistatud inimese kätega. " See on täpselt selline mõte, mis sellesse pirukasse läks. Kahjustatud kondiitritooted nagu ma olen, ei saa ma armastada pirukat, mis on sama vabas vormis ja andestav kui see. Alustuseks valmistate minu väga lihtsa köögikombaini pirukataina. Rullige see kilepaketi lehtede vahel jämedaks ringiks ja kukutage pirukavormi. Lusikaga täidis lusikaga piruka keskele, seejärel murra servad vabas vormis kokku. Küpsetage see ja olete valmis. Perekond ja sõbrad on üllatunud: "Mis sa tegid nädalavahetusel soolase piruka?" Jah, sa tegid. See laps on ka mitmekülgne. Sideained on munad ja kartul koos juustuga, kuid võite asendada rohelised suvalise hulga muude köögiviljadega, sealhulgas blanšeeritud spargelkapsas ja praetud suvikõrvits, porgand, seened, porrulauk jne. Samamoodi võite kasutada juustude või muude juustude madala rasvasisaldusega versioone.\nRetsept Kursuse eelroog, pearoog\nToitumisharjumused halal, koššer, maapähklivaba, sojavaba, taimetoitlane\nMaitse ja tekstuur võine, juustune, küüslauguline, rikkalik, soolane\nSoolaste roogade/potipiruka tüüp\nvõi poest ostetud saia ühe koorepiruka jaoks\n¾ naela väikesed keedukartulid, näiteks Yukoni kuld või Red Bliss\n2 naela toiduvalmistamise rohelisi, nagu mangold, spinat, kraed, sinep või segu\n2 untsi Gruyere juustu\n1 unts Parmigiano-Reggiano\n1 tass ricotta\n1/8 tl muskaatpähklit (eelistatavalt värskelt riivitud)\nValmistage põhiline või -saiake. Jahuta täidise tegemise ajal pool. (Külmutage ülejäänud pool teiseks kasutamiseks.) Kuumutage ahi temperatuurini 375 ° F.\nKoorige kartulid ja lõigake need 1½-tollisteks tükkideks (umbes 2 tassi) ja asetage need keskmise suurusega potti. Lisage külma soolaga kaetud vesi 1 tolli ulatuses. Kuumuta vesi kõrgel kuumusel keemiseni, alanda kuumus madalaks ja hauta potacoes 15–20 minutit või kuni noaga läbistades on need pehmed.\nVahepeal haki sibul peeneks (umbes 1 tass). Loputage ja kuivatage rohelised põhjalikult, eemaldage karmid varred ja tükeldage lehed jämedalt (umbes 24 tassi). (Kui kasutate mangoldit, on varred õrnad, reserveerige need teise toidukorra jaoks praadimiseks.)\nKuumuta oliiviõli suurel pannil keskmisel kuumusel kuumaks. Vähendage kuumust keskmisele madalale, lisage sibul ja küpseta 5 minutit või kuni see on pehmenenud. Vajutage küüslauk (umbes 2 tl) ja küpseta 1 minut. Lisage pool rohelisi ja küpseta 4 kuni 5 minutit või kuni need on närbunud. Eemaldage rohelised tangidega keskmise kaussi. Korda seda ülejäänud poole rohelistega. Pange esimene portsjon rohelisi pannile tagasi ja keetke veel 2 minutit või kuni pannile kogunenud vedelik on aurustunud.\nKui kartulid on valmis, nõruta ja püreesta kartulipudruga. Kombineerige kartulid ja roheliste segu suures kausis ja laske veidi jahtuda.\nVahepeal rulli tainas kergelt jahuga kaetud vahapaberilehtede vahel lahti, et 12-tolline ümmargune tainas servad ühtlaseks muuta. Paigaldage kondiitritooted 9-tollisele pirukaplaadile, vajutades plaadi külgedele, lastes ülejäägil üle servade rippuda. Pange pirukaplaat ülejäänud koostisosade ettevalmistamise ajaks külmkappi.\nRiivi Gruyere (umbes ½ tassi) ja Parmigiano-Reggiano (umbes 2/3 tassi riivitud mikroplaaniga või umbes 1/3 tassi riivitud peenele küljele) voldi juustud kartulisegusse koos ricotta, muskaatpähkliga ja maitse järgi soola ja pipart.\nKlopi munad kergelt lahti 1 supilusikatäis. Sega ülejäänud munad kartulisegu hulka ja tõsta lusikaga täidis saiaga vooderdatud pirukaplaadile. Tõstke õrnalt üleulatuv tainas täidise kohale, vajaduse korral voldides, et see sobiks. (See teeb 1–1,5-tollise äärise, mis katab täidise servad, mis on keskelt katmata.) Pintselda saia reserveeritud 1 supilusikatäie munaga.\nKüpseta pirukat umbes 40 minutit või kuni täidis on kuumutatud ja tainas kuldne. Laske enne lõikamist 10 minutit seista.\n¾ tassi osaliselt kooritud ricotta juustu\n1/2 tassi pehmet kitsejuustu, (2 untsi)\n4 tassi jämedalt hakitud metsaseeni\n1 suur porrulauk, ainult valge osa, pikuti pooleks lõigatud, õhukeselt viilutatud ja põhjalikult pestud\n10 lehte (14x18-tolline) või 20 lehte (9x14-tolline) sulatatud filotainast (vt ajastusnõuannet)\n¼ tassi tavalist kuiva riivsaia\nSega keskmises kausis ricotta, kitsejuust, rosmariin ja pipar. Kõrvale panema.\nKuumuta või suurel pannil keskmisel-kõrgel kuumusel. Lisa seened, porrulauk ja sool ning keeda segades, kuni porrulauk hakkab pehmenema ja seened eraldavad mahla, umbes 3 minutit. Vala peale vein ja hauta umbes 2 minutit, kuni vedelik on aurustunud. Kõrvale panema.\nKuumuta ahi 400 kraadini F. Vooderda suur küpsetusplaat (umbes 12 x 17 tolli) küpsetuspaberiga. Asetage üks suur filoleht ettevalmistatud pannile. (Kui kasutate väiksemat\nsuurus, kattuvad veidi kahe lehega, moodustades ristküliku.) Hoidke ülejäänud filo kaetud kilega või vahapaberiga ja niiske köögirätikuga.\nMääri filo saiapintsliga kergelt õliga. Puista peale 1 tl riivsaia. Korrake seda sammu, asetades ülejäänud filo peale. Keerake ettevaatlikult umbes 3/4 tolli mõlemast küljest keskele, et moodustada tordi välimine äär.\nMääri reserveeritud juustusegu ühtlaselt filole. Vala peale reserveeritud seenesegu.\nKüpseta kooki, kuni koorik on pruun ja krõbe, 25 kuni 30 minutit. Lase pannil restil 5 minutit jahtuda. Serveerimiseks tõstke küpsetuspaber üles ja libistage tort lõikelauale või suurele vaagnale. Serveeri soojalt.\nAjastusnõuanne: Enne retsepti koostamist sulatage külmutatud filo (oma pakendis) toatemperatuuril 2 tundi või külmkapis vähemalt 8 tundi või üleöö.\nItaalia piirkonnad ja nende retseptid\nItaalia köögi rikkus peitub selle mitmekesisuses. Piirkondlikud toidud ja toiduvalmistamisstiilid on Itaalias väga erinevad. Kohalikke toiduvalmistamise eelistusi ja kombeid kujundavad geograafilised, ajaloolised ja kliimatingimuste erinevused: mõned piirkonnad on merepiirita ja mägised, teised kallistavad merd ja on künklikud, mõned piirkonnad on neelanud endasse araabia või kreeka mõjutusi, teised on mõned piirkonnad tähistanud prantslased või austerlased. elavad suurema osa aastast pimestava Vahemere päikese all, teistel on külmad talved, lumi, udu ja karmid tuuled. Selles jaotises käsitletakse kõiki piirkondi ja nende kulinaarseid traditsioone.\nMetsikroheliste, Ricotta ja Pancetta maamees hapukas - Retseptid\n3 tassi pleegitamata universaalset jahu\n18 supilusikatäit soolata võid, hästi jahutatud või külmutatud\n6 supilusikatäit tahke köögivilja lühendamist, hästi jahutatud või külmutatud\n1 supilusikatäis sidrunimahla või maitsestamata äädikat\n5 kuni 7 supilusikatäit jäävett, just nii nagu vaja\n2 kobarat rapini ("spargelkapsas")\n2 naela. osa kooritud ricotta juustu, nõrutatud\n1/2 naela pancetta, lõigatud väikesteks tükkideks\n1 spl peeneid kuivatatud leivapuru\nMunade glasuuri jaoks:\n1 munakollane, klopitud näpuotsatäie soolaga korralikult läbi\nJuhised pirukataigna jaoks\n1. Sega jahu ja sool ning pulseeri paar korda köögikombainis, et need seguneksid.\n2. Lisage külma võid ja köögiviljade lühenemist ning pulseerige ainult seni, kuni rasv on lõigatud hernesuurusteks tükkideks.\n3. Lisage protsessori toitetoru kaudu muna ja sidrunimahl või äädikas, pulseerige üks või kaks korda, seejärel lisage üks supilusikatäis korraga jäävett, pulseerides lisamiste vahel üks või kaks korda, kuni tainas hakkab ilmnema tükke. Kraapige anuma siseseinad alla kummist spaatliga. Ärge vormige terale tainapalli.\n4. Keerake tainas vahapaberile (kui see tundub liivane ja kuiv, piserdage veidi rohkem vett) ja viige see kätega kokku. Pigistades peaks see hoidma sõrmede kuju. Mähi tainas hästi kilesse ja pane külmkappi vähemalt 30 minutiks või kuni 5 päevaks, kuni oled täidise valmistamiseks valmis.\nMärkus: Kui või ja köögiviljade lühenemine külmutati, saab taigna rullida ilma eelneva jahutamiseta.\n1. Pese rapini külmas vees, nõruta.\n2. Eemaldage ja eraldage varred köögivilja tipust. Asetage pealsed ja lehed kõrvale. Koorige väikese terava noaga paksematelt alumistelt vartelt eriti karm nahk, nagu kooriksite kõva naha spargelivarte põhjast.\n3. Täida suur pott rohke veega, et see kataks kõik rohelised ja lase keema tõusta. Lisage koššerisool ja kooritud varred, katke osaliselt ja keetke kõrgel kuumusel 7 minutit. Nüüd lisage õisikud ja lehed ning küpseta neid koos vartega veel 3 minutit. Nõruta rohelised ja lase neil jahtuda. Pigista oma kätega välja nii palju vett kui võimalik. Haki need peeneks ja pane kõrvale.\n4. Soojendage keskmisel kuumusel suurt ja rasket panni ja katke suurem osa pancetta rasvast. Eemaldage pancetta ja lisage pannile sibul. Seadke kuumus keskmisele madalale ja praege, kuni sibul on läbipaistev, veel 10 minutit. Sega juurde küüslauk ja jätka õrnalt praadimist veel umbes 3 minutit, kuni see pehmeneb ja sibulad on kergelt värvunud, kuid ära pruunista segu. Sega rapini koos pancettaga. Tõsta kõrvale jahtuma.\n5. Klopi suures kausis munad kergelt lahti ning sega hulka saiapuru, ricotta, parmesani juust, sool ja pipar. Kummist spaatliga jahtunud rapini segu sisse voldi, segades hästi.\n6. Valige vedruvorm. Või kergelt võiga. Jagage jahtunud tainas kaheks osaks, millest üks on pisut suurem. Kasutamiseks rulli suurem tainapall kergelt jahusele ja laiale pärgamendilehele või vahatatud paberile jahuga kaetud taignarulli abil. Moodustage 11-tolline ring. Pange see ümber tihvti ja kandke see pannile. Vajutage seda õrnalt põhja ja külgedele.\n8. Rulli teine tainapall samal viisil veidi väiksemaks ringiks. Asetage see täidise kohale. Suruge servad tihendamiseks kokku ja lõigake ülejäägid ühtlase serva saamiseks. Lõika ülaosast mitu kaldkriipsu, et aur välja pääseks, ja kaunista täiendavate tainatükkidega, surudes need õrnalt kooriku peale.\n9. Määri koorik lahtiklopitud munaga ja küpseta eelsoojendatud ahjus kuldseks, umbes 1 tund, 10 minutit või kuldseks. Võta ahjust välja ja tõsta restile umbes 10 minutiks jahtuma. Serveeri kuumalt või soojalt, lõika viiludeks.\nMärkus: see pirukas säilib hästi külmkapis kuni 5 päeva. Kuumutage seda ahjus, mis on eelsoojendatud temperatuurini 350 F, kuni see on soe, 20 kuni 30 minutit.\nMida vajate prantsuse õunakoogi valmistamiseks\nEnne retsepti juurde asumist soovitan teile mõne sõna: teil võib tekkida kiusatus laadida tordile lisaõunu, kuid uskuge mind, seda tüüpi magustoiduga on vähem. Õuntest eraldub üsna palju mahla, mis võib tartist välja lekkida ja kooriku segi ajada ja teie ahi.\nSamuti kasutage kindlasti küpsetamiseks sobivaid õunu - mõelge Fuji, Granny Smith, Jonagolds, Jonathans, Golden Delicious, Gala, Honey Crisp jne - muidu muutuvad need õunakastmeks.\nRicotta, spinat ja artišoki tort\nMa tõesti armastan soolaseid torte, sest neid saab nautida igal ajal kogu päeva jooksul. Hommikusöögiks saate maitsta viilu koos puuviljatükiga, lõunaks koos mõnusa salatiga kiilu või lõigata tort ruutudeks ja serveerida õhtusöögi eelroana. Kuigi sellised tordid võivad tunduda pisut töömahukad, saate mõne otsetee abil mõne minuti jooksul kokku panna elegantse välimusega maitsva tordi. Ma kasutasin oma tarti jaoks külmutatud lehttaigna ja täitsin selle munade, ricotta juustu, artišokkide ja spinatiga. Ostes külmutatud artišokisüdameid, kõrvaldate räpase puhastuse ja mul oli hea meel, kui nägin nädal tagasi Trader Joe ’selt suure kotitäie külmutatud artišokisüdameid ja kasutasin neid mõnedes erinevates roogades, sealhulgas selles hapukas.\nHoidsin oma hapukat liha tasuta, kuid kindlasti võiksite lisada ka pancetta või vorsti, mis tekitaks südamlikuma tordi, mis sobiks ideaalselt brunchiks. Ma kasutasin eemaldatava põhjaga ristkülikukujulist koogivormi, kuid iga 10 -tolline küpsetuspann toimiks suurepäraselt.\nRestoran serveeritakse vabas õhus koos biolagunevate kastide ja söögiriistadega\nf rom meie atraktiivne vaatetorn.\nMetssehvena laht ja küüslauguburgerid röstitud brioche'is, näritud hooajalised rohelised (lehtkapsas/Šveitsi mangold), karamelliseeritud punase sibula chutney, ürdimajonees, maja tamme suitsutatud Cheddar, Gremolata\n28 -päevase vanusega Chuck Steak Beef Patties serveeritakse seemnetega brioche'is,\nWild & amp; Rustic burgerikaste (jäämägi ja kapparid), marineeritud punased sibulad, till Gherkins, topelt -Ameerika juust, Ameerika sinep\nPrantsuse Alpide Reblochoni juust, Confit võiga karamelliseeritud sibul,\nCornichoni hapukurk, Baby Jemi salat, trühvlimajonees\nSuitsutatud Halloumi & amp; Küüslaugu- ja tüümianiseene burgerid, serveeritud röstitud brioche'is koos metsiku raketiga, karamelliseeritud tomati Chutney, Gremolata, ürdimajonees, röstitud kanepiseemned (V)\nSous Vide sidruni- ja tüümianikana reied serveeritakse maalähedases hapukas taignakuklis, Wild Rocket, Confit küüslaugumajonees, laagerdunud parmesan, bataadikrõpsud\nTrühvliga friikartulid ja krõbedad kolmekordsed küpsetatud friikartulid, trühvliõli, vananenud parmesan, petersell\nKodus kuivatatud rosmariini soolatud nahk friikartulitel\nMetssalat ja nashi segalehed, mesi ja sinepikaste\nMetsik hirveliha & amp Herb Scotch Egg\nSealiha, suitsutatud pancetta ja rosmariini šotimuna\nCheddar, sinep ja Butcombe Ale šoti muna (V)\nServeeritakse Wild Rocket, Cornishons & amp; Trühvliõli voodil\nSuitsulõhe-, sidruni- ja ampritillikrõbedad ning egraveme -juusturulaadid\nMetsiku hirveliha salam, seller ja juustuõun, mini kaera küpsised\nKreemjas kitsejuust, karamelliseeritud punase sibulaga chutney, minikaera küpsised\nVahemere röstitud köögiviljad, Salsa Verde, haputaigna krõbedad\nŠokolaadipruunid, suvipuuviljad, suviviljad\n(Sobilik D.I.Y iseteeninduseks)\nTsitrusviljade tart, sidrunigeel, suviviljad\nŠokolaad & amp; Vaarika tart, pulbristatud vaarikas\nCherry Bakewell Tart, Purjus kirsid\nMini Gourmet Mac ja amp juustunõud\nPrantsuse Gruyere juust, itaaliapärane Mozzarella ja Somerset Mature Cheddar koos meie ainulaadse loorberilehe, küüslaugu ja piprateraga maitsestatud Bechameli kastme retseptiga, millele on lisatud küüslaugu ja tüümiani hapukat tainapuru\nGruyere juustu, mozzarella ja Somerseti küpse Cheddari, küüslaugu ja tüümiani hapu tainapuru segu\nMetsiku hirveliha ja küüslaugulihapallid, must puding ja suitsutatud pancetta, küüslauk ja tüümiani hapukas tainapuru\nSous Vide kana reied, Chorizo, põletatud paprika, küüslauk ja tüümiani hapukas tainapuru\nMozzarella pallid, omatehtud pesto, päikesepunased tomatid, küüslauk ja tüümiani hapukas tainapuru\nTrühvlitega seene Mac -\nPraetud metsaseened, Itaalia trühvliõli, küüslauk ja tüümiani hapukas tainapuru\nRoheline, valge ja punane: kevad Itaalias\nLuciana Squadrilli tutvustab meile kevade saabumise mälestuseks mõningaid roogasid, koostisosi ja kulinaarseid kombeid, mida kogu Itaalias nauditi.\nLuciana Squadrilli on vabakutseline ajakirjanik ja kirjanik, kes on spetsialiseerunud toidu- ja reisikirjutamisele.\nKevad on lõpuks jõudnud Itaaliasse - tuues kaasa päikeselised ja pikemad päevad - ning selle maitsvad tooted jõuavad meie laudadele ja kööki. Värsked ja õrnad maitsed annavad mõned fantastilised retseptid ning roheline on kindlasti hooaja värv koos valge ja punasega - täpselt nagu Itaalia lipp. Jalutuskäik turule paljastab hetkega kevade võtmemängijad - kioskitel näidatakse artišokke (vähemalt mõned sordid), herneid, aedube ja sparglit, sageli koreograafilisel viisil. Värsked sibulad - nii valged kui ka lillad - lisavad hooajalistele retseptidele oma maitse, samas kui mitmed metsikud ürdid ja rohelised, nagu kurgirohi, kress, metssiigur, söödav takjas ja muud kummalise nimega kohalikud sordid, muudavad salateid. contorni (mida me tavaliselt nimetame Itaalias lisanditeks) imelisteks, maitsvateks asjadeks. Kõiki neid koostisosi saab keeta ja süüa iseseisvalt või kombineerida kõikvõimalike traditsiooniliste piirkondlike roogadega.\nLazios, vignarola on traditsiooniline kevadine köögiviljasupp, mis on valmistatud kevadsibulast, artišokist, oadest ja hernestest ning millele on lisatud õhukeselt viilutatud pancettat guanciale kontrastiks köögiviljade magususega. Suppi - mille nimi tuleneb väidetavalt sellest, et need köögiviljad kasvasid kunagi viinamarjade vahel - serveeritakse tavaliselt soojalt koos leivaga. Tänapäeval loovad paljud kokad sellest ka kuiva versiooni, et valmistada maitsev pastaroog, mida sageli rikastatakse riivitud Pecorinoga.\nToscanas, garmugia on sarnane retsept, mis on tüüpiline Lucca linnale, kuid rikkalikum. Kui seda soovitati rasedatele ja uutele emadele, sisaldab see ka sparglit ja vasikalihahakkliha. Selle nimi pärineb väidetavalt sõnast germoglio (võrsed), viidates selle valmistamiseks kasutatud õrnale ja värskele köögiviljale, mis on kasvatatud linna viljapuuaedades.\nAbruzzos on Teramo linnas veidi ebatavaline traditsiooniline roog - Virtù (voorused). Tavaliselt süüakse seda 1. mail, see on supp, mis on valmistatud värsketest ja kuivadest kaunviljadest, hooajalistest köögiviljadest, metsikutest ürtidest, erinevatest pastatoodetest ja peaaegu igast sealiha tükist, sealhulgas kõrvadest ja traavidest. Tavaliselt valmistatakse seda roogi tohututes kogustes ja jagatakse sugulaste, sõprade ja naabritega, meenutamaks harjumust valmistada kogu kohalikule kogukonnale rikkalik eine, kasutades ära kõik, mis talvelauast ja uutest kevadtoodetest järele jääb.\nVaata videot: Tarta de Requesón o Ricotta, muy sabrosa y con una textura muy suave. Receta tradicional (Mai 2022).\nNõustun, tähelepanuväärne tükk\nPeamine petipiimakoogi retsept\nKuivad valged oad koos mini chorizo vorstidega\nKokkamine vahtrasiirupiga - 8 retsepti slaidiseanss\nÜks foto - kuus viisi: näpunäiteid mobiilirakenduste redigeerimiseks parimatelt Instagrami kasutajatelt\nCopyright 2022 \_ Metsikroheliste, Ricotta ja Pancetta maamees hapukas...


Klopp avalikustas suvised ostuplaanid – Jalgpall24\nKlopp avalikustas suvised ostuplaanid\nAvaldatud 17.03.2019; 11:43\nAutor Jalgpall24 17.03.2019; 11:43\nLiverpool kulutas 2018. aastal rekordilisi summasid, kui tiimi toodi maailmarekordilise summa eest keskkaitsja Virgil van Dijk ning kiiper Alisson. Tiimi tulid ka poolkaitsjad Fabinho ning Naby Keita. Kas sellel suvel avatakse taas rahakotirauad ning tuuakse veel täiendusi?\nPeatreener Jürgen Klopp andis mõista, et ta tahab oma praeguste mängijatega rohkem tegeleda, erilises fookuses on eelmainitud mängumehed. “Ma ei taha me plaanidest detailselt rääkida, aga ma ei usu, et see tiim vajaks hetkel suuremahulisi investeeringuid. Kõige parem viis on hoopis tegeleda ühe mängijagrupiga, nende arendamisega ja seejärel kokku jääda,” selgitas sakslane mängueelsel pressikonverentsil.\n“See on viimase kümne aasta jooksul olnud Liverpooli jaoks suurim probleem. Kui neil on olnud hea tiim, siis järgmisel hooajal on paljud juba mujale siirdunud. Seda sel suvel kohe kindlasti ei juhtu,” lubas ta.\nPrevious Post Mida oli Solskjaeril pärast kaht järjestikust kaotust selgituseks öelda?\nNext PostSuvel Manchester Unitedist lahkuv kapten võib liituda suure rivaaliga


Hajuvalguse mõõtmise testkamber < Edulood < Ettevõte < Tallinna Tehnikaülikool - Sinu elustiil!\nLaboris olevad spetsiaalsed päikesekiirguse ja hajuvalguse stendid aitavad inseneridel ning arhitektidel parandada energiasimulatsiooniprogrammide kasutusoskusi. Heliodon-stend on 1,1 m2 suurune ruudukujuline pind, mida on võimalik kasutada analüüsimaks päikesekiirgust hoonetes erineval laiuskraadil, aasta- ja/või kellaajal. Päikesestendi juurde kuulub prožektor ehk valgusallikas ja peegel, mis peegeldab prožektorist tuleva valgusjoa päikesestendile kinnitatud hoone maketile.\nHajuvalguse mõõtmise testkamber on kuubikujuline, mõõtmetega 2,25×2,25 meetrit ja kõrgusega 2,25 meetrit. Testkambri seinad on seest kaetud peeglitega, laes on valgust läbilaskev membraan, mille kohal valgusallikad. Lihtsate testidega on võimalik selgitada, milliste parameetritega peab ruumi aken olema, et seal tagada normidele vastav hajuvalgus ja mis mõju avaldab see hoone jahutus- või küttekoormuste kujunemisele ja hilisemale energiatarbele.\nVäljatöötajad: Keskkonnatehnika instituut, Energia ja sisekliima labor\npäikesekiirguse analüüsimiseks Testruumi sisevaade hajuvalguse analüüsimiseks.\nPildil professor Hendrik Voll


Prantsuse investeerimispank Societe Generale kavandab ulatuslikku tegevuse laiendamist Ida-Euroopas ja kavatseb tulla ka Eestisse.\n«Tallinna kontori avamine on meie strateegilistes kavades, kuigi praeguseks ei ole veel ühtegi konkreetset otsust vastu võetud,» kinnitas Societe Generale Riia filiaali juht Philippe Chasse.\nTema sõnul tuleb Tallinna filiaali asutamine Pariisis Societe Generale peakontoris arutlusele septembris.\nSociete Generale Ida- ja Kesk-Euroopa direktor Jean-Pierre Sarazin on varem öelnud, et pank tahab laiendada tegevust kogu regioonis, kuigi investorid on Aasia kriisi tõttu närvilised.\nEesti ainus Balti riik, kus Prantsuse pank ei ole veel kontoriga esindatud. Augusti alguses avas Societe Gene-rale filiaali Vilniuses. BNS\nSelle aasta seitsme kuuga on pakendiaktsiisi riigieelarvesse laekunud vaid 19,2 protsenti planeeritust, sest enamus ettevõtteid on taotlenud aktsiisivabastuse.\n«Ootamatult palju oli ettevõtteid, kes on võtnud kohustuse võtta oma kaupade pakendid taaskasutusse ja saanud sellega maksuvabastuse,» ütles Annika Pajus rahandusministeeriumist.\nKeskkonnaministeeriumi jäätmetalituse osakonna spetsialist Helle Haljak ütles, et möödunud aastal on ettevõtetele väljastatud 108 ning sel aastal 98 pakendiaktsiisi vabastuse tõendit.\n«Ega neid pakendiaktsiisi maksjaid polegi enam eriti järele jäänud, vaid need firmad, kes õigel ajal jätnud taotluse esitamata,» märkis Haljak.\nHaljaku sõnul ei valmista oma taara kokkukorjamine firmadele erilisi raskusi ning seda eelistatakse kindlasti maksumaksmisele. BNS\nEile avas Norra kaubanduskontsern Rema 1000 Kuressaares oma kolmeteistkümnenda kaupluse Eestis.\nEndises linnasaunas asuvas poes on 300 m² müügipinda. Kaupluseruumid on renditud soomlastele kuuluvalt ASilt Kuressaare Saun, mis kavatseb samas kompleksis ruume pakkuda kokku paarikümnele ärile.\nASi Rema 1000 Eesti tegevdirektori Guido Pärnitsa sõnul avab Rema 1000 logo kandev toidukauplus peagi uksed Sillamäel. ÄP\nEesti seadused ei võimaldada rahuldada Taani firma F.L. Smidth nõuet maksta hüvitist nõukogude ajal natsionaliseeritud Kunda tsemenditehase eest.\nEesti välisministeeriumi pressisekretär Marin Mõttus ütles eile, et Taani firma nõuab hüvitise maksmist aktsiate eest, kuid kehtiv Eesti seadusandlus ei võimalda seda teha.\nTaani välisminister Nies Helveg Petersen toetab AP teatel firma F.L. Smidthi nõudmisi ja on võtnud selles küsimuses ühendust Eesti välisministeeriumiga.\n1964. aastal sai F.L. Smidth Nõukogude Liidult tehase eest hüvituseks 45 000 Ühendriikide dollarit.\nPärast Eesti taasiseseisvumist esitas ettevõtte uue hüvitusnõude. BNS\nSeptembrist on ASile Postimees kuuluva ajalehe Pärnu Postimees vastutav väljaandja ASi Pressinvest osanik ja juhatuse esimees Margus Mets.\nMetsa sõnul võib tulla muudatusi toimetuse koosseisus, kuid alles pärast kolimist uutesse ruumidesse.\nAS Postimees ostis suvehakul 100% ASi Pärnu Postimees aktsiatest väidetavalt 25 miljoni krooni eest. ÄP


Uptate - Miks ma ei blogi?\nAnnabel in UK\nOlen vahetusõpilane 2017/18 õppeaastal Suurbritannias.\ndetsember 27, 2017\nNii, kui ma kõpuks olen kirjutamas oma jargmist postitust üle saja aasta, on käest 17 detsember. Ei tea millal ma selle üles saan? Loodetavasti ikka sel aastal.\nOlen kirjutanud endale märkmeid mida teinud olen. Ausalt öeldse ma väga kirjutada ei viitsi ka.\nVahepeal on juhtunud näiteks see, et olen oma pinali (või pigem nagu mingi stuff boxi, sest seal palju vajalikke asju) kaks korda koolibussi unustanud, täiesti kohutav. Esimene kord olin päris paanikas ja olin tegelikult kindel, et ei saa seda tagasi.\nJalka - Peale vaheaega oli kohe poistega jalka matš ja kuna me olime tavaliselt mänginud sees, siis ma olin kindel, et see kord ka, aga no ei. Siis ma siis uisutasin oma sisekatega Walesi poris ja ei olnud väga tore. Aga mängida üle pika aja suurel platsil oli ikka hea tunne, kuigi mäng läks pigem halvasti.\nÜhe mängu pilt (11:0)\nPuutsad peale mängu Walesis\nPoppy rememberanc - ma ei tea kui paljudel on aimu, mis see on Igatahes minul ei olnud. Novembris millalgil hakkasid ilmuma sellised punased lille märgid inimeste riietele. Need olid siis moonid, mida kaks nädalat kanti, et mälestada sõjas hukkunud inimesi. Olid üritused selle jaoks ja 1 minuti seisangud. Minu jalgpalli mängul ja ühel laupäeval, kui jõusaalis olin, tehti seda. Vedas, et ma just sel ajal ei jooksnud, sest mulle poleks väga meeldinud seisma jääda. No ja peale jõusaali istusin ma vales suunas minevale bussile. Ootasin seda niigi kaua ja siis mu number tuligi, oli just täpselt õige aeg ja ma istusin ilusasti peale ja väga tore oli. Bussijaamast peale istudes ei saa aru ka mis suunda buss sõidab. Kuigi olen isegi sellega eksinud, et läksin valele tee poolele bussipeatusesse. Eks see liiklus ajab algul siin ikka segadusse.\n12. novembril oli host ema sünnipäev. Tegin selle puhul küpsisetordi ja talle maitses väga. Selle koogi pärast ma ei läinud nendega päeval välja ja tundsin enast nii halvasti, sest kui kutsutakse midagi tegema siis ei taha väga öelda “ei ma jään koju”.\nSünnipäev - Peale seda oli koolikaaslasel sünnipäev, kes sai 17. Põhimõtteliselt vaatasime ühe filmi ja sõime. Suhteliselt armas lapselik sünnipäev oli. Pärast avasime kinke ja värki.\nTeater - Ühel teisipäeval käisime teatris vaatamas etendust Walesi kohta ja kaevadusest mis vabasti siin olid, aga kahjuks nime ma ei mäleta. Teater nägi välja Nordea ja Estonia vahepealne, kujult nagu Estonia aga samas moderne. Inimesed polnud nii pidulikult riides nagu Eestis. Pigem lihtsalt korralikult või nagu host ema ütles “smart casual”. Ka garderoobi polnud ja jope pandi tooli ette põrandale. Saalis söödi, mitte massiliselt, aga Eestis poleks see aksepteeritav. Ausalt öeldes, ega ma midagi aru ei saanud, aga isa ütles, et ta ka ei saanud. Eesti keeles nad igatahes ei räkinud, kõlas nagu saksa keel, aga tegelikult vist oli kõmri (kõlab nagu saksa keel) ja inglise keeles. Nii pikk oli ka, et ma jäin peaaegu magama. 3 tundi ja midagi väga ei mõistnud.\nRubgy- käisime perega Georgia ja Walesi mängu vaatamas. Kõik see melu oli väga lahe ja ma polnud midagi sellist enne näinud. Tänavad olid fänne täis ja samal ajal oli ka jõuluturg juba, nii et ka selle pärast oli igal pool väga palju rahvast. Palju müüdi fännitooteid ja ma ostsin £1 eest põsele Walesi draakoni maalingu. Sisenedes oli kontroll, aga ma sain ikka oma veega sisse, nagu alati. Kõik inimesed käidi mingi anduriga üle, mida Eesti pole. Staadioni hoones sees olid ekskalaatorid ja staadion on pealt kinni käiv. Üldine look oli muidugi parem, kui Eesti ainsa suure oma. Olin täiega valmis külmaks ja varunud endale kasukaid kaasa, aga staadion oli pealt kinni ja absoluutselt külm ei hakanud. Mäng aga ise oli jama ja ega ma rugbist aru ka ei saa väga. Siiski host isa ütles ka, et jama mäng oli, kuigi nad võitsid. Wales on rubgis hea.\nTerve host perega\nMu host ema lemmik pilt\nNii tihedad olid tänavad\nLondon- Lõpuks tuli London trip. See oli siis vahetusorganisatsiooni poolt korraldatud kaks päeva kestev reis Inglismaa pealinna. Hommikul pere viis meid autoga Cardifisse bussile. Selle eest küsiti mõlemalt kümnekas. Minu arvates see oli imelik, aga nojah.\nBuss hilines Londonis kuskil umbes tund aega. Siis hakkasime üles otsima teist gruppi neist, kes olid tulnud Inglismaalt. Lõpuks leidsime nad üles ja nägin kahte teist Eesti vahetusõpilast ka. Elly tuvustas mulle oma sõpru, aga ma ühtegi nime ei suutnud meelde jätta. Siis kõndisime Buckinghami palee juurde. Päris ausalt ma just otsisin seda nime, sest ega mul väga seal olles õrna aimugi polnud mis asi see on ja kus ja miks me üldse sel hetkel oleme. Üleüldse ega ma ei jaganud midagi seal Londonis ja ega ma vist teadsin ainult Big Beni ja punaseid telefoni putkasid. Muideks ma ei näinud seal ühtegi, ainult Abergavennys, kus koolis käin, olen näinud. Milline pettumus. Läksime peale seda Londoni tuuri bussile. Ühtegi õiget bussi ma ei näinudki Londonis ja ka meie buss oli sinine hoopis. Me sõitsime bussiga tunda aega ja oi kui külm mul ikka oli. Arvasin, et Londonis on soojem (temperatuuri järgi pidi olema), aga ei olnud midagi. Mõtlesin, et võtan jope alla veel kampsuni kaasa, aga alles olin tagiga käinud ja jope ning tavaline särk all tundus ikkagi okei. Seega mul oli kogu aeg külm. Ja kott oli pooltühi, sest mõtlesin, et ma ei saa palju asju kaasa võtta, sest terve aja on vaja asju kaasas kanda. Kui kunagi läbi külmunult bussist maha sain, liikusime edasi hm rahvast täis nagu turg/shopping keskusesse. Probleem kaks oli pissihäda ja otsise seal wc ja lõpuks leidse ja ma maksin selle eest 1£ pangakaardiga haha. Selle peale siis läkski mul enamus aeg, nii et midagi vaadata ma ei jõudnudki.\nPeale selle oli kõht jube tühi, sest tänu bussi hilinemisele oli natuke segadust (vist) ja lõunat polnud aega osta. Õhtul läksime sööma Pizza Expressi, kõndides nägime neid päris mitu ja iga kord hakkas mul sülg jooksma. Ega ma eriline blogija pole, toidust mul pilte pole. Sõin mozarella super salati ja magustoiduks tiramisu, eheee.\nNüüd tean midagi Oxford Streedist, kuhu me edasi suundusime. See on siis shopingu tänav. Ausalt öeldes olin väga väsinud ja lihtsalt käisin ringi koos ühe Saksa vahetusõpilasega. Sunniviisiliselt ostsin kaks võtmehoidjat, et mitte päris kuivale jääda. Siis läksime oma hostelisse, mis näga väga korralik välja. Mängisime Unot veel ja läksime ära magama. Magada ma ei saanud, sest kell lõi iga 15 minuti järel (vist), igatahes mäletan, et kogu aeg olin üleval ja mingil hetkel mõtlesin, et peaks juba hommiku olema, aga kus sa sellega.\nHommikusöök oli ka väga kobe. Inglise hommikusöök: peekon, muna, röstsai, oad, oli veel kartulit ja mingit müsli asja natuke. Jaa noo mul hakkas kohe uksest välja minnes külm, hahhaah. Vaatasime silda ja sõitsime paadiga London Eye juurde. Väga ilus vaade oli ja osad tegid time-lapse. Ma ise ei teinud ja ei küsinud ka kelleltki endale, aga need olid päris ilusad ikka. Oli vaba aeg ja me läksime sööma Wagamamasse. See oli küll naljakas. Suhteliselt suur kauss, sees oli igast jama. Samas nii hea aga nii vürtsikas, et nutta oleks vahepeal tahtnud, hahah. Noo siis olig koju minek. Kahju, et ma ei rääkinud teistega väga palju, raske on suhelda kui pead teises keeles seda tegema ja eriti kui sa ka muidu pole eriti hea suhtleja. Kogu aeg arvan, et mu keele nii halb ja teistel sada korda parem (mis tegelikult tõsi isegi) ja ma teistest palju halvem.\nVahetusõplastega (see ees pole muidugi)\nQuenn Victorju kuju\nBuckhami palee värav\nKogu vahetusüpilste grupp\nKogu vahetusõpilaste grupp\nLondon eye ees (kuigi see teise nurga all)\nEricaga London Eyes\nvürtsikas toit mida ma sõin\nMina ja mu õde\nTiim korraldas veel jüuluühtusöögi. Kuigi söök ausalt öeldes oli tegelt suhteliselt nadi. Tiimiga ma ikka väga ühist keelt leidnud pole.\nChristmas puding (traditissomiline, minu meeelst maitseb natuke nagu leivasupp)\nChristmas shoping- ma ei tea miks ma selle kirjutanud olen. Üks laupäev käisime Cardiffis shoppamas. Rahvast oli hullult ja mulle väga ei meeldi koos teistega käia, üksi saad teha kiiresti ostud ära ja vaadata mis sa ise tahad, või siis Eestis käia shoppamas koos emaga, kes kannatab mind välja, ehhee :D. Olin pealekauba väsinud ka, sest käisin jooksmas hommikul. Põhiline, mille pärast sõitsime oli Cardiffi staadioni (Millenniumi) tuur tegelikult. See oli suht okei. Konverensi ruum oli nagu jõuluvana maja. Aga no see oli tuuri jaoks kõik tehtud. Jõulukaunistusi oli palju ja riietusruumis olid mängijate särkide juures päkapikusokid. Riietusruumis saime veel kuulata treeneri kõnet enne mängu ja staadionile minnes kogeda kus mängijad ootavad ning millal ja mis muusikaga sisse läheva. Ja sellel staadionil peeti sel aasta meistrivõistluste finaal Juventuse ja Real Madridi vahel. Staadion on tegelikult mõeldud rohkem rugby jaoks, kuigi seal tehakse ka kõike muud. Kuna rugbys pole varupinki, siis mängijad istuvad tribüüni edimestel ridadel ja selliseid luksus pinke pole. Lihtsalt üks naljakas fakt.\nRiietusruum ja need kuldsed kaunistused rippusid igal pool laes.\nHost isa lihtsalt käskis selle pildi teha\nLumi- Lumi tuli juba reedel. Hommikul oli see mu kodulinnas maas ja enne bussile minekut tegin lumememme. Abergavennys, ehk kus koolis käin, lund polnud. Linn asub mägede vahel ja seetõttu väga lund sinna ei saja. Noo üldse Uk-s on lund väga harva tegelikult juu. Ma ütlen, et parem on ka. Koolis siis klassivennad ei tahtnud trenni teha. Õues miinus kraadid, me ei saa teha (mis sest et 3 kraadi oli). Pärast koju minnes saime bussiga ilusti Brynmawri ja mõtlesime, et läheme käime poes ja sõidame järgmise bussiga koju. Õues sadas lund ja väga ilus oli. Tulime pärast tagasi poest ja liiklus oli kohutav. Väga aeglane ja meie bussi ei tulnud. Ma polnud väga lumeks valmis. Host isa ka ei saanud järgi tulla, siis hakkasime koju kõndima (mis on naguke vähem kui 5km). Lund oli kuskil 10 cm juba, aga väha ilus oli. Ma olin just poest ostnud palju asju ja lumi oli ikka tossude sääreni. Poole tee peal läks liiklus hõredamaks ja ka kiiremaks, nii et isa sai meile järgi tulla. Pärast oli ikka päris külm olla. Pühapäeval tühistati lume tõttu mu mäng ja ka toidu festival jäi ära. Ega selle libedaga on ohtlik liigelda mägede vahel küll. Midagi teha ei saanud, aga õues oli tõesti kena. Esmaspäeval ja teisipäeval jäi ka kool lume tõttu ära. Esmapäeval proovisin jõusaali minna, aga no bussi ei tulnud. Bussipeatuses oodates nägin küll kahte bussi aga suund oli vale. Järgmisel päeval sain käidud, aga bussid sõitsid nagu ise tehtsid. Siiski oli lumi imeline mägede vahel. Kuid UK ja lumi on ikkagi pigem ei, sest see pole siin just igapäevane ja kõik on sellest erutatud.\nEsimese päeva õhtul oli lumi selline\nSilvana nägi esimest korda lund.\nSwansea - reedel läksime Swanseasse kahe teise vahetusõpilase juurde ööseks. Ega ma minna ei viitsinud, nagu ikka minuga kipub olema. Tegelikult nad elasid Swanseast 20 minutit väljas, nii et Swansead nägime täpselt nii palju kui rongijaama ümbrusesse jäi. Suht niisama olime seal, mängisime, rääkisime, laulsime ja sõime, jõime. Hommikul läksime siis rongile ja noo see jäi hiljaks. Siis oli see nii täis, et jube. Siis tuli meie peatus ja me ei saanud maha. Miks? Rong oli nii täis, et vahekäikudes olid ka inimesed, kes ei tahtnud maha minna. Peale selle oli ukse lähedal üks mees, kes ei saanud oma ratas kätte ja teisel pool seda oli hunnik inimeste kovreid, nii et liikuda oli raske. Me väga ei paanitsenud, sest me polnud ju ainukesed, kes ootasid, et maha saaks. Aga no siis hakkas rong liikuma ja sõitsimegi Inglismaale välja. Siis olin küll, et no mida, ma ei suuda seda uskuda. Herefordi rongijaamas võtsin ühe rõveda Latte (jälle) ja banaani (mille sõin alles nädal hiljem ära) ja ootasime rongi tagasi. See oli suhteliselt masendav, aga samas ka naljakas. Tagasi minev rong oli mõnusalt tühi. Üllatuseks kohtasime piletimüüijat, keda tavaliselt näinud pole. Mina ei kavatsenud piletit tagasi osta (maksis £7 üks peatus edasi tagasi liikumiseks). Tegelikult rongijuht vabandas eelmises rongis selle eest, et kõik maha ei saanud ja (vist) ütles, et tagasi piletit me ei peaks ostma. Ütlesin Silvanale, et mina ei oska piletimüüjale seltada, mis juhtus ja ta oli siis selleks ise valmis. Mina väga sellest müüast välja ei teinud ja tegin omi asju, aga ega ta meie juurde ei tulnudki. Lõpuks siis jõudsime tagasi. Kiire riiete vahetus ja läskime teele.\nChristmas afternoon tea- peale seda läksime pärastlõuna teele. Jällegi mul ei olnud väga aimu mida see tähendama peaks, sain aru et mingile jõulusöögile läheme. Pere ütles, et see on ilusate jõuludekoratsioonidega ja värki. Kujutasin siis ette, et äkki mingi jõulubuffet. Või läheme sinna ja siis tellime mitmekäigulise söögi, kuna hind oli päris krõbe. Jõudsime kohale. Istusime kamina ette diivanile. Siis läksime süüa võtma. Okei, nii, vaatasin seda lauda ja tõsiselt mõtlesin ja kohe ütlesin: “Oleme vist vales kohas”. Host ema oli nagu eee ei tohiks olla. Okei, mõtlesin, see võibolla siis eelroog ja leppisin sellega. Aga mis seal siis olid? Nagu siin ikka tavaliselt on, siis suletud võileivad, mis on olenevalt olukorrast, kas neljaks või kaheks lõigatud. Ja siis hunnik magusat, millest midagi millelegi eelistada ei osanud, kõik sama magusad. Pragu kirjutades ka veel mõtlen, et miks ma neid sõin, oehhh. Igatahes siis enamusi asju ma sealt proovisin (ega seal väga palju polnud tegelikut). Ja ma polnud vist ammu nii palju suhkrut söönud ( kuigi enda arust ma nüüd nii palju ka ei söönud), aga no süda läikis terve ülejäänud õhtu. Seal olles olin nii janune ja minu jaoks on ainule jook, mis janu ära võtab, vesi. Ja siis ma lõpuks võtsin julguse kokku, et endale vett paluda. Tegelikult oli päris lõbus ja lahe kogemus. Oligi pealelõunatee, koos võileibade ja kookidega. Ja siis sain teada, wt ka homne mäng tühistatakse. Tore tore, olin just söönud kõhu niiii täis. Õnneks oli trenn selle asemel. Mäng oleks olnud ka põhja Walesis ja oleksin pidanud selle jaoks enne seitset tõusma. Peale selle mu host isa ei tahtnud väga mind hommikul Abergavennysse viia, nii et oleksin peaaegu pidanud ööseks Abergavennysse vanaema juurde jääma, aga õnneks neil külas olev tütar oleks olnud nõus viima.\nSellises kohas me sõime ja istusime.\nSeltskond kellega käsime teetamas.\nOleme hetkel Šotimaal ja juba varsti sellest täpsemalt. Tegelikult tahtsin selle blogi üles saada 24. detsembriks, aga noo üldse ei jõua ja ega tegelet väga vahet pole ka millal ma postitan. Kui aega on kirjutada, siis ma mingi pärast seda ei tee. Ma tunnen, et olen siin nagu laisemaks läinud, kodus ikka rabasin nagu hull vahest, aga vahet pole, see elu siin ei peagi olema nagu Eestis. Hetkel on ka mul puhkus ja ma reaalselt nagu ei teegi midagi. Ma vist pole ammu niimodi puhanud, aga loodan, et see teeb head.\n(Ma nende piltide üles panemisega alati võitlen siin ja üldse igast selle programmiga, juba selle pärats läheb nii kaua aega, nii et ma vabandan)\nLoodan, et teil olid ilusad jõulud!\nMul igatahes olid.\nMis mis, juba pool aega möödas.\nJuba on üle poole vahetusaastat läbi, kuidas tunne on ja mis muutused on siis toimunud?\nÜhel päeval pärast vaheaega jälle kooli jõudes lihtsalt tundsin, et tahan kirjutada ja sealt see postitus alguse sai.\nKõndisin pea maas kooli, trepst üles minnes vahtis maast mulle osta hunnik prahti. Edasi liikudes mõistsin jälle kui jube on kooli ukse esine, eriti veel prügikasti ümbrus. Asfalt on justkui dalmaatsia koer, ainult valgete täppidega. Kas prügikasti juurde jõudes oli liiast seda nätsu sinna visata? Läksime ise avanevatest ustest sisse ja jõudsime Silvanaga sööklasse, kuhu tegelikult mahuks korraga istuma ainult üks lend. Kuna me ei läbinud enne neid soojemaid kooli koridore, siis ruum ei tundunudki täna nii külm. Istusime ikka ja jälle samasse kohta, et 45-ks minutit chillida, sest miks mitte nii vara kooli jõuda. Varsti tulevad mõned teised tüdrukud ka, kellega mina praktiliselt kunagi ei räägigi. Tunnen, et nad on kartlikud, kuigi seda peaksin mina olema, aga no tegelikult…\n24.01.2018 - kolmapäev aka lemmik trennipäev, aga trenni ma ei jõudnudki\nMõtlesin, et kirjutan ühest toredast seiklusest. Ehk on ka teil huvitav lugeda ja mul tulevikus hea meenutada.\nTol päeval, nagu igal kolmapäeval, pidin minema trenni. Isa palus enne, et küsiksin, kas mõni trennikaaslane saaks mind pärast trenni koju tuua, mida küll tõenäoliselt ei juhtuks. H emal pidi olema õhtuks midagi teha. Okei, juu siis on midagi, ma väga ei tahtnud küsida ka. H isa viis mind naaberlinna bussipeatusesse ära. Õues sadas vihma ja bussipeatuses vihma käest varjuda praktiliselt pole võimalik. Buss pidi tulema 18.12 ja tiba hilinemisega siis tuligi minu buss X4. Vihma sadas ja ma olin nagu jess buss ning tormasin ruttu peale. Märkasin küll, et bussis pole üht natuke puudega poissi kes seal tavaliselt on ja ka bussijuhi vahetus ei toimunud, mis muidu alati sel bussil selles peatuses on toimunud. Vahet pole. Mõtlesin et ju see kord on siis nii. Istun maha ja tahtsin oma telefoni laadida, et ei peaks hiljem akupanka kasutama, sest ma ei viitsi seda pärast jälle …\nLõpuks olen jõudnud kõik kirja panna (peaegu), mis vahepeal juhtunud on. Proovin esialgu keskenduda koolile ja pole olnud väga aega blogi kirjutamiseks, reaaalselt. Olen selleks niigi hullult aega napsanud oma õppimise kõrvalt. Kõigepealt tahan kooliga kuskile joonele jõuda, nii et ma ei tea millal järgmine postitus sünnib. Ma üritan kindlasti.\n02.09 laupäev Läksin kell 1 magama ja kell 5 tõusin. Uni oli väga hea. Ma polnud absoluutslt närvis ega midagi. Lennujaama olid tulnud mind saatma Pirgit, Rebeka ja Maian ning Karo ja Nora. See oli väga armas neist. Paaril eelneval päeval olin ma olnud suhteliselt kurb, et pean juba ära minema Eestist, aga hommikul polnud üldse ja tundsin end väga hästi. Lendasime Raitoga Amsterdami kaks pool tundi ja vahepeal sain ma teada milline on Põlva kool, igatahes tundus see olema palju parem ja chillim, kui kool kus ma käinud olena.\nAmsterdamis oli meil aega olla 6,5 tundi. Tundub suhteliselt pikk, aga see polnudki nii hull. Pidime seal kohtuma 4 t…


Eesti koolijuhtide ühendus sai 30-aastaseks : Õpetajate Leht\n11. dets. 2020 Sirje Pärismaa toimetaja - Kommenteeri artiklit\nEesti koolijuhtide ühenduse eestseisus 2000. aastal. Esireas vasakult Tõnis Mark, Jaan Reinson, Andres Laanemets, Evald Laprik, Raivo Heinaru, Raimu Pruul. Tagareas vasakult Senta Room, Jaan Paas, Tiiu Juurmaa, Meeli Kaldma, Martin Kaasik, Heikki Järlik. Fotod: EKJÜ\nEKJÜ esimesest üldkogust Estonia teatris kirjutas ka Õpetajate Leht.\nFragment EKJÜ koosoleku protokollist (1994).\nMartin Kaasik kingib president Lennart Merile EKJÜ algatatud raamatu „Eesti koolid 2000“.\nMartin Kaasik ja Jaan Reinson 2002. aasta Euroopa koolijuhtide konverentsi reklaamimas.\n8. detsembril 1990 kogunes Estonia teatri saali 393 koolijuhti, et panna alus Eesti koolijuhtide ühendusele (EKJÜ). Kolme aastakümne eest valitsusele ja ülemnõukogule läkitatud nõudmised – tõsta haridustöötajate palgamäär 1,5-kordseks Eesti keskmisest töötasust ja lahendada vene rahvuskooli arenguprobleemid – on praegugi aktuaalsed.\nKoolijuhtide esimene üldkogu rahvusooperi esinduslikus saalis kestis kaks päeva, 7. ja 8. detsembri.\n„Kadrina keskkooli direktor Otto Amer rõhutas, et koht peab olema soliidne, koolijuhid väärivad seda,“ meenutab Viljandi kesklinna kooli direktor Aavo Soopa, ühenduse asutajaliige, kes valiti ka esimesse juhatusse. „Tahtsime olla ja välja näha nagu soomlased. Hästi toekas abimees ühenduse sünnil oli Soome koolijuhtide ühenduse esimees Antero Penttilä.“\nMuide, 2000-ndate algul manalateele läinud Penttilä jõudis Eestis käia kogunisti 350 korda.\nTihe koostöö soomlastega algas juba varem, 1989. aastal sõlmisid lepingu Tallinna haridusamet ja Soome koolijuhtide ühendus. Soomlaste abi Eesti ühenduse ülesehitamisel ja integreerimisel rahvusvahelise koostöösse on raske üle hinnata. Vastastikused külaskäigud, arutelud innustasid meie koolijuhte. Meie direktorid osalesid ka Soome koolijuhtide üritustel. Aavo Soopa mäletab, et aastakonverentsil oli kohal isegi parlamendi spiiker, kes pakkus piduliku õhtusöögi.\n„Rääkisime meiegi, et koolielu, õpetajaid ja koolijuhte võiks samamoodi tähtsustada, aga see pole senini õnnestunud!“ nendib Soopa.\nKoolijuhtide ühenduse eelkäija oli vabariiklik üldhariduskoolide direktorite nõukogu, mis loodi 1988. aasta juulis. Nõukokku valiti Helve Raik, Jüri Vene, Hain Hiieaas, Sven Sagris, Garri Trofimov-Suuk, Otto Amer ning hiljem täiendavalt Luise Sokolova, Nikolai Tšurilin, Ilja Tuhk. Nõukogu esimeheks sai Otto Amer, asetäitjaks Jüri Vene, sekretäriks Helve Raik.\nAga koolijuhid käisid koos Nõukogude ajalgi, mõnes rajoonis ja linnas tegutsesid juba 1960-ndatel direktorite nõukogud. Üldjuhul kandis nende tegevus metoodilist iseloomu. Kogemuste vahetamise korras sõideti läbi peaaegu kogu Nõukogude Liit. Seega oli olemas juhtorgan, kuid puudus organisatsioon ja kindel liikmeskond, et tekiks ühtne aktiivne jõud haridusasjade ajamisel.\nEttevalmistusteks kulus pea kogu 1990. aasta. Toimusid koosolekud Vaiblas, Häädemeestel, Türil, Tartus, Sangastes, korduvalt Tallinnas ja Kadrinas. Vastuseid otsiti kutsealastele, organisatsioonilistele, finantsilistele küsimustele, valmis ühenduse põhikiri ja muud dokumendid. Aasta lõpuks olid ettevalmistused tehtud ja esimene üldkogu saigi toimuda.\nEsimesse juhatusse valiti 12 inimest: Hain Hiieaas (Tallinna reaalkool), Oleg Rumjantsev (Narva 12. keskkool), Vaido Kobrand (Aravete keskkool), Oskar Tuvik (Räpina keskkool), Aavo Soopa (Viljandi 4. keskkool), Jaan Saar (Aseri keskkool), Evald Laprik (EHA), Enn Siim (Kolga põhikool), Armas Merevoo (Lihula keskkool), Neeme Ellermaa (Pärnu Sütevaka gümnaasium), Arne Link (Kilingi-Nõmme keskkool), Jaan Reinson (Tartu 15. keskkool). Juhatusse valiti teenekad koolijuhid. Esimeheks sai Hain Hiieaas, vastutavaks sekretäriks Rapla keskkooli ja Viljandi Jakobsoni nim. 1. keskkooli juhtinud Evald Laprik, tehniliseks sekretäriks Tartu 5. keskkooli kauane juht Helve Raik.\nJuba esimesel üldkogul näitasid koolijuhid oma soovi rääkida ühiskonnas jõuliselt kaasa. Ülemnõukogule ja vabariigi valitsusele saadetud pöördumises oli kirjas, et hariduse väärtustamiseks on vaja viia töötajate töötasu sõltuvusse haridusest, kahekordistada hariduskulude osa riigi eelarves, tõsta haridustöötajate palgamäärad 1,5-kordseks vabariigi töötajate keskmisest töötasust, kiirendada haridusseaduste vastuvõtmist ja lahendada vene ja teiste rahvuskoolide arenguprobleemid.\n„Ettepanekute mittearvestamine laostab moraalselt kooli ja võib luua olukorra, et koolijuhid ei suuda takistada koolitöö katkestamist õpetajate poolt,“ seisis pöördumises.\nAavo Soopa ütleb, et kolm aastakümmet koolijuhtide ühenduses on talle andnud suuri eeskujusid ja vahvaid kaaslasi, kellega koos on palju õpitud.\n„90-ndate algul hakkas koolielu aktiivselt muutuma,“ räägib Soopa. „Nägin, kui raske ja valulik oli osal muutusi üle elada. Aastakonverentsidel oli tunda, et uus ja avatud maailm, mis meieni jõudis, tekitas mitmesuguseid arusaamu. Kui haridusminister rääkis seadustes plaanitavatest muudatustest, siis osa koolijuhte ootas, et antakse ülesanded, kõik on ära korraldatud, läheme kooli ja hakkame tegema. Aga et sa ise pead hakkama kõike tegema ja läbi mõtlema, kõigini ei jõudnud.“\nSoopa sõnul on ühendusse kuulumisest olnud talle koolijuhina üsna palju abi. Algaastatel oli just ühendus kohaks, kus töötati välja ja sõnastati ühiseid seisukohti ning tekitati ühist arusaama. Kui oled üksinda keset muutusi ja pead otsustama, on raske, aga kui saad kokku teistega, kel samad mured, läheb kergemaks.\n„Kui oli vaja omavalitsustega arutada küsimusi, siis kujundasime koolijuhtidega ühise seisukoha. Ka ministeerium vajas seda. Siis polnud ju veel sotsiaalseid partnereid. Tollased ministrid Peeter Kreitzberg, Rein Loik olid väga koostööaltid. See oli ühise tee rajamine keerulises olukorras,“ lausub Soopa.\nPöördelise tähtsusega oli koolijuhtidele ka Avatud Eesti Fondi vahendusel 1993. aastal toimunud täiendkoolitusprogramm „Omanäoline kool“ ja sellest välja kasvanud võrgustik.\n„Õppisime õppekava tegema, saime meeskonnatöö oskused,“ sõnab Soopa. „Arenesimegi selle kaudu kõige rohkem. Programmis osalenuid pole enam palju tööle jäänud, aga see vaim ja teadmine on edasi kantud. Selle baasil on loodud ka uued haridussuunad. Eeskätt saime „Omanäolisest koolist“ oskuse, kuidas lasta lahti vanast ja uude maailma üle minna.“\nEsimesel üldkogul ühenduse juhatusse valitud Jaan Reinson ütleb, et tol ajal ei osanud ta uut ülesannet veel tähtsustada. Pigem on see tagantjärele märgiline. „Aga kindlasti oli see minu elus oluline etapp. Ju olin Tartus silma paistnud, vanemad kolleegid hakkasid tagasi tõmbuma ja lükkasid mind ette. Siis tehti veel ettepanekuid, mitte ei trügitud ise ametisse,“ muheleb Reinson.\nPoliitiline olukord Eestis oli väga pingeline. Algul kuulus ka Narva koolide esindaja ühendusse, aga hiljem sai piirkonnast valge laik.\n„Ei teagi täpselt, kuidas tekkisid lõhed,“ sõnab Reinson. „Üritasime Tartu koolijuhtide ühendusega neid hiljem taas kaardile vedada, kutsusime külla ja nad tulidki. Aga asi jäi ikkagi vinduma ja vindub senini.“\nEsimestel üldkogudel tekkis ka diskussioon, miks on organisatsiooni vaja. Reinsoni seisukoht oli ja on, et mitte keegi teine koolijuhtide asjadega ei tegele.\nMilleks ja kellele on ühendust vaja, on kirjas ka põhikirjas. Jaan Reinson osutab protokollile, mille on oma käega kirjutanud Helve Raik.\n„Põhieesmärkideks on koondada koolijuhte ühiseks tegevuseks – mis minu arvates ongi kõige olulisem –, osaleda hariduselu korraldamisel ja dokumentide väljatöötamisel, tõsta liikmete professionaalseid oskusi, kindlustada koolijuhtide majanduslike ja õiguslike huvide kaitsmine, hoolitseda koolijuhtide elu- ja töötingimuste eest,“ loeb Reinson protokollist.\nÕPPEJUHID VÕETI PUNTI\nAlgaastatel võitlesid koolijuhid ka selle eest, et õpetajate liit saaks tugevad jalad alla, lõid kaasa haridusfoorumi asutamisel, õpetajate kongressi korraldamisel. Tartu koolijuhid hakkasid aga juba 1995. aastal ka selle peale mõtlema, et õppealajuhatajadki tuleb ühendusse võtta. Nüüd on nad organisatsiooni täievolilised liikmed.\nJaan Reinson kandideeris 1999. aastal ka ühenduse juhatuse esimeheks, aga jäi ühe häälega Martin Kaasikule alla ja temast sai aseesimees tosinaks aastaks.\nReinson meenutab, et sel ajal korraldas juhatus veel ise algusest lõpuni üldkogusid, polnud professionaalseid ürituste korraldajaid. Reinsoni roll oli otsida esinejaid. Juhatuse õlul oli ka koolituste vedamine. Rootslaste vahendusel õnnestus Eestisse tuua Uus-Meremaa koolijuhid kooliuuendusest rääkima, kuigi nad siia saada oli päris kulukas.\nKulukas oli ka meie koolijuhtide osalemine rahvusvahelistel koolitustel. Algul toetasid meid soomlased ja rootslased. Kuni jõudsime ise uue aastatuhande alguseks paremale järjele ja saime varsti juba rahvusvaheliste tähtsündmuste korraldajaks.\n„Meie jaoks oli suursündmus 2002. aasta Euroopa koolijuhte ühendava katusorganisatsiooni ESHA üldkogu korraldamine Tallinnas,“ nendib Jaan Reinson. Algselt pidi aastakonverents toimuma Prantsusmaal, kuid nad loobusid ja ettepanek tehti Eestile.\n„Oli julge avantüür selline asi nii ruttu ette võtta, aga sai ära tehtud,“ on Reinson rahul. „Saime tohutu kogemuse ja rahvusvahelisi kontakte. Ei saa vaid oma mätta otsas asju ajada.“\nSuurürituse korraldamine oli keerukas juba seepärast, et tol ajal polnud veel kohti, kuhu nii palju rahvast ära mahuks. Tervituspeol Olümpia hotellis oldigi nagu silgud pütis!\nKa Eesti üldkogude tegemisel oli ruumimure.\n„Tollal oli põhimõte saada kokku eri paikades, aga raske oli leida maakondades kohta, kuhu mahuks kõik ära,“ täheldab Reinson. „Praegu on kõigis maakondades sellised kohad olemas, seepärast natuke kriibibki hinge, et nüüd oleme kogu aeg Pärnus aastakonverentsidel.“\nAavo Soopa lisab: „Praegu püüame igapäevaelu küsimusi lahendada maakondades. Üle riigi kohtuvad koolijuhid vaid korra aastas konverentsidel. Aeg on muutunud ja palju reguleeritud ning pole enam varasemaid muresid. Kuid tulnud on uued probleemid. Näiteks kaasava hariduse valukohad. Kui koolijuhid oleksid õigel ajal öelnud, et sellisel viisil ei saa seda rakendada, ehk oleks veel mõeldud. Meie huvi pole takistada uuendusi, vaid soovime, et kõik ellu jääksid.“\nMis iseloomustab aega, mil juhtisite koolijuhtide ühendust?\nEKJÜ esimees 1992–1999, endine Tallinna inglise kolledži ja Rocca al Mare kooli direktor, praegu emeriitdirektor ja nõukogu liige:\nOli seadusloome aeg. Haridusministeeriumi ja koolijuhtide seisukohad olid nii erinevad, et käis võitlus erinevate asjade nimel ja eest. Väga paljud reeglid tulenesid eelmisest ajast. Me ei tahtnud neid kaasa võtta. Aga masinavärk käis eelmise aja tempos edasi ja sellest tuligi võitlus.\nHiljem läks rahulikumaks ja on saanud mõistlikult kulgeda koos ministeeriumiga.\nEKJÜ esimees 1999–2008, endine Jüri gümnaasiumi ja Laagna gümnaasiumi direktor, praegu EKJÜ tegevsekretär:\nOlime oma ühendusega saavutanud haridusmaastikul vaieldamatult peamise partneri staatuse ja kaasatud kõigi haridusregulatsioonide väljatöötamisse. Püüdsime otsustajatele nõuga abiks olla ja kui kuulda ei võetud, siis kritiseerimisega ei koonerdanud. Tolle aja koolielu seisu olen ikka markeerinud Johannes Käisi saja aasta taguse ütlemisega: „Viimaste aastakümnete kasvatussüsteemi, pedagoogika suurem viga oli – kindla juhtiva mõtte puudumine. Igaüks, kes koolile lähemal seisis, imestas mitmekesisust kasvatusviisides, koolitüüpides, kirjut segu õppeainetes ja kooli sihtides. Näis, nagu oleks kasvatuspõld sõjaväljaks olnud, kus mitmesugused, tihti üksteisele vastupidi käivad õppeviisid, kasvatusvõtted ja programmid võitlesid.“\nSuuremate väljakutsete ja saavutustena nimetan koolijuhtide tähtajaliste töölepingute seaduse tühistamist, koolide rahastamise (pearahasüsteemi) põhimõtete paranemise ja rahvusvahelisel tasandil tegija staatuse saavutamist – meile usaldati esimesena idablokist Euroopa koolijuhtide assotsiatsiooni aastakonverentsi korraldamine Tallinnas 2002. aastal.\nTänan kõiki koolijuhte koostöö ja panustamise eest ja õnnitlen ühenduse 30. sünnipäeva puhul.\nEKJÜ esimees 2008–2019, Tallinna inglise kolledži direktor:\nSeadsin prioriteediks kolm tegevussuunda.\nEsiteks hariduselu edendamine – partnerlus, koostöö, aga ka kriitilise sõbra roll suhetes HTM-iga. Mõned teemad, mis püstitasime, on kahjuks aktuaalsed ja lahendamata senini. Kolm näidet. Tõstatasime lõpueksamite vajalikkuse ja seotuse asjakohasuse kooli lõpetamise tingimustega. Eelmine õppeaasta tõestas, et katastroofi ei järgnenud. Tõstatasime küsimuse õpetajate arvestusliku nn kontakttundide arvu langetamiseks 21 tunnilt 15-le, sest õpetaja roll on kaasava hariduse ja tänapäevase õpikäsituse kontekstis muutunud. Olen rõõmus, et ettepanekut on hakanud toetama ka Tartu ülikool eesotsas professor Margus Pedastega. Kolmanda suure teemana hoidsime soojana järelkasvu ja töötingimuste teema nii õpetajate kui koolijuhtide kontekstis. Loomulikult osalesime töörühmades ja andsime oma arvamuse kõikidele olulistele ettepanekutele.\nTeine prioriteet oli organisatsiooni areng. Fookus oli osalusaktiivsuse kasvul ning liikmeskonna kasvatamisel. EKJÜ muutus üksikliikmete organisatsioonist koolijuhtide piirkondlike organisatsioonide katusorganisatsiooniks. Esimene etapp oli edukas. Teine etapp, kõikide oluliste koolijuhtide organisatsioonide liitumine EKJÜ-ga on mitmesugustel subjektiivsetel põhjustel edasi lükkunud. Loodan väga, et see etapp leiab lähitulevikus lahenduse. Oluline on märkida ka EKJÜ aastakonverentsi kasvamist Eesti haridusjuhtide konverentsiks, mis toob kokku haridusjuhid alus-, üld- ja kutseharidusest, kohalikest omavalitsustest ja riigiametitest. Eesmärk sai kuhjaga täidetud, kui teha järeldus osalejate arvu ja nõudluse põhjal. Otsus kaasata loominguline ja kogemustega partner Endrik Randoja ja Confent on riske õigustanud.\nKolmas prioriteet oli koostöö ja mõju suurendamine ESHA-s (European School Heads Association). Koostöö kolleegidega on oluline mitte ainult riigi sees. Meie hariduse edulugu teeb selle mõnevõrra lihtsamaks, sest oleme koos Soomega heas nimekirjas. Kuid mõju kasvatamine ja poliitikate mõjutamine eri riikide esindajate seas on suur väljakutse. On hea tõdeda, et praegu meie arvamust oodatakse, meid kuulatakse ja meie arvamusega arvestatakse. Ühe tõestusena toon ESHA konverentsi korraldamise õiguse saamise 2018. aastal, mille programmi ja korraldust senini kiidetakse ja eeskujuks seatakse. 2018. aasta Tallinna konverents oli kõigi aegade suurima osalejate arvuga ESHA konverents. Loodan, et ühel päeval on ka meie riigi koolijuht ESHA juhatuse liige.\nEKJÜ esimees alates 2019, Tartu erakooli juhatuse esimees:\nPõhiteemad on jäänud hariduses üllatavalt sarnaseks sellega, mis oli aktuaalne 30 aastat tagasi. Võib-olla vaatasime siis rohkem väljapoole, nüüd vaadatakse ka meie poole.\nPraegu on rohkem kui kunagi varem fookuses suured muutused kooli kui institutsiooni juhtimisel ja juhtimise kvaliteedi küsimused. Muutuste juhtimine on kujunenud üheks peateemaks. Kool on muutunud ja muutub veel. Oleme terve selle aasta toimetanud erilises olukorras ja on tulnud leida uusi töömeetodeid, -lahendusi, toimunud on justkui digirevolutsioon – Tiigihüpe 2.0. Meie kõigi prioriteetseks panuseks kõikide nende muutuste kõrval on kujundada heaolu loov õpikeskkond õppijale ja tagada nüüdisaegne töökeskkond õpetajatele.\nLoomulikult on tähtis märksõna koostöö. Peame olema tihedas suhtluses HTM-i ja HARNO poliitika kujundajate ning elluviijatega. Loodan, et koolijuhid on heaks koostööpartneriks ja n-ö rohkem paadis, nii sisuloome kui arenduste osas.\nEdasised plaanid on seotud koolijuhtimise maine kujundamisega. Levitame käsitlust koolijuhist kui tippjuhist. Koolijuhi karjäärimudelis peaks olema heade juhiomadustega juhtidele võimalused valdkonnasiseselt ja ka väljaspool. Mitte ainult, et ootame tippjuhte koole juhtima, vaid ka koolijuhid peavad saama tippjuhtideks.\nPeame soodustama haridusasutuste juhtide omavahelist koostööd ja jagama häid kogemusi. Seisma hea, et juhtide pädevused ja professionaalne areng oleks toetatud kogu ametiperioodi vältel. Juhtimiskvaliteedi kõrval on meie üks prioriteete koolijuhi eneseusu kasvatamine. Peame olema oluliselt avatumad ja julgemad tutvustamaks Eesti hariduse edulugu, milles saab kindlasti kandvaks teemaks koolijuhtimise temaatika.


Strongest Arenduse OÜ - Leht 2 - Ehitusfoorum\nLugemata postitus Postitas Sarja » 22 Aug 2018, 19:40\nKaevumeistrid või asjad. Käidi kaevu puhastamas, enne oli vett umbes 3 meetrit ja vesi selge. Alla saadeti mees kes oli alles esimesi nädalaid tööl. Nüüd on vett ainult 70 cm, vesi on hägune ja vee peal on soga. Puhastati 5 päeva tagasi.\nLugemata postitus Postitas Kaevumeister! » 24 Aug 2018, 21:15\nSarja kirjutas: ↑\nEriti hull on olukord siis kui kaev asub kuuse all või kasutatakse kaanena peno. Siis võidki kaevu puhastama jääda. Kui viie päevaga tuleb kaevu 70cm vett, siis kaev töötab mahu põhimõttel. Miks ei tellitud süvendust? Madal veetase tuleneb kehvast pealejooksust (täitumisest) ja see ei saanud ometi olla üllatus. Mõistlik oleks mõelda uuele kaevule ja ühtlasi teha kaev uuele soonele. See uus mees tegi järelikult korraliku töö. Selliseid mehi on tänapäeval raske leida. Ei tea kaua Strongest endale meest otsis. Pole kuulda eriti olnud et kaader seal firmas tihti vahetub. See sale ja pikk noormees on täitsa asjalik aga eks ta ole ka pikemat aega tegelenud kaevudega. Selle mehe võtaks meeleldi enda juurde tööle.\nLugemata postitus Postitas Kadi. » 14 Sept 2018, 14:51\nKa minul on sama probleem. Strongest käis kaevu puhastamas. Öeldi, et homme saab juba vett tarbida, aga üllatuseks kui ülejärgmine päev võtsin ämbriga vett, siis vesi oli sogane ja heina tükid ujusid vee peal. Kuidas on võimalik, et nii kogemusterikas firma toodab sellist praaki nii lühikese aja jooksul. Kui kaevumehi otsisin, siis tundus strongest tegevat kõige korralikumat tööd. Kuid peale puhastust süvenedes siia foorumisse, leidsin et ka enne mind on hiljuti nende tööga probleeme olnud. Kaevul on peal korralik kaas.\nLugemata postitus Postitas juku 1 » 15 Sept 2018, 21:23\nIgal firmal on tõusud ja mõõnad. Neil ongi aeg turult uttu tõmmata. Ise veel „nii kogemusterikas firma“. Aeg uutele tegijatele ruumi teha.


KiVa või VEPA? KiVa ja VEPA! – Kiusamisvaba Kool\nAktiivsed ja eesrindlikud õpetajad seisavad tihti valikute ees: programme ja põnevaid ettevõtmisi on palju, aga mida ja kuidas ikkagi õpilaste heaolule mõeldes valida? Ja kuidas selle kõige juures ise õpetajana ellu jääda? Nii olemegi märganud, et koolides, kus on paralleelselt KiVa ja VEPA programmid, tekib küsimusi, kas neid ikka võib (ja jõuab) koos kasutada.\nVEPA on tõhus ennetusprogramm, mis arendab õpilaste enesejuhtimise oskust ja keskendumisvõimet, vähendab vaimse tervisega seotud riske ning aitab tulevikus ennetada erinevate sõltuvusainete tarvitamist ja õigusrikkumisi. KiVa on tõhusaim just kiusamise ennetamiseks ja vähendamiseks, keskendudes õpilase enese- ja teiste (tunnete) analüüsimisele, grupi surve ja kiusamiskäitumise mõistmisele ja sekkumisoskuste õppimisele. Mõlemad programmid võivad olla koolis paralleelselt kasutusel ning et see kõik oleks edukas ja jätkusuutlik, anname mõned soovitused:\nKui kool on alustanud ühe või teise programmiga, võiks see olla kasutusel 2-3 aastat, enne kui kool otsustab võtta juurde järgmise. Kui kool kasutab näiteks VEPAt ja KiVa paralleelselt, võiks väiksema kogemusega VEPA- või KiVa-rakendajad uue programmiga alustada järk-järgult, varem kasutusse võetud programmi unarusse jätmata. See on hea selleks, et ühe programmiga saavutatud tulemused püsiksid ja samas ei jääks õpetaja maha uuest olulisest rongist, millele teised kolleegid on astunud. Vajadusel küsige kindlasti nõu ja abi VEPA ja KiVa organisatsioonidelt!\nVEPAt saab rakendada kogu koolikeskkonnas ja väljaspool läbivalt, KiVa ennetusmoodul keskendub aga just 1.-6. klassides konkreetsetele väärtuskasvatus- ja sekkumisoskuste tundidele, mida viib klassijuhataja läbi umbes 2 korda kuus. Seega kumbki programm ei sunni teisest loobuma, vaid VEPA elemente saab – ja võikski! – edukalt rakendada ka KiVa-tundides, VEPA mängu võib aga julgelt haarata uusi teadmisi, oskusi ja kokkuleppeid KiVa-tundidest!\nVEPA õpetajate põhitööriistaks on visiooniplakat, mis kirjeldab, mida õpilased tahavad näha, kuulda, teha ja tunda rohkem ning mida vähem. KiVa tundides õpitakse mõistma, mis on turvaline, mis ebaturvaline; miks kiusamine tekib ja millisel viisil seda ise vähendada – see kõik annab võimaluse näiteks VEPA visiooniplakati regulaarseks värskendamiseks. Nt võivad õpilased plakati peale kirjutada, et nad tahavad “näha rohkem julgust”, et kaaslased kiusamisse sekkuksid, või “tunda vähem tõrjutust”, et kaudse kiusamise viise jääks klassis (veel) vähemaks.\nNii KiVa kui VEPA on tõenduspõhised ennetusprogrammid. Mõlemal on oma fookus, omad edutegurid. Mõlemad programmid on toimivad ja tõhusad, kui neid kasutada jär-je-pi-de-valt!\nKiVa ja VEPA koos on KiPA! 😉\nAnita Baumbach (VEPA entusiast)\nTriin Toomesaar (KiVa entusiast)\nhttps://kiusamisvaba.ee/wp-content/uploads/2018/10/vepajakiva.png 173 600 Merili http://kiusamisvaba.ee/wp-content/uploads/2018/04/kiusamisvaba_logo1.png Merili2018-10-26 10:41:412018-10-26 10:50:01KiVa või VEPA? KiVa ja VEPA!\nTulemusliku kiusuennetuse tagab edukas meeskonnatöö SA Kiusamisvaba Kool kutsub KiVa programmi tutvustusüritustele