Maldiivid - Isabella blogi\nKuskil novembrikuus kui eestis Covidi teine laine jälle suure hoo sisse sai, oli üsna selge, et ega reisimisest n.ö normaalsust nii pea ei saa. Kui suvel olin ma täiesti seda meelt, et ei ole tark praegu kuskile reisida (väikses Eestis tundus nii hea ja turvaline), siis sügisel oli näha, et ega siingi väga ohutu meil enam pole ja eemaleminek ei tundunudki enam nii kriminaalse teona. Eks mind surus palju ka teadmine, et kevadel ma nagunii kuskile minna ei saaks (beebi tähtaeg on aprillis) ning eks näis millal esimest korda üldse kahe lapsega reisida julgeme:D\nEsialgul oli mul mõte, et minna pikemaks ajaks ~kuu/kaks kuskile sooja kohta, aga rasedus oli selleks ajaks juba märkamatult suhteliselt kaugele jõudnud, nii et väga pikaks ajaks ma siiski eemale minna ei tahtnud. Hakkasin vaikselt lugema erinevate sihtkohtade, reisimistingimuste ja võimaluste kohta. Lugesin igasugu artikleid, statistikat – palju inimesi on saanud Covid-nakkuse lennukist (kusjuures vähe) jnejne.\nMehhiko, Dubai, Zanzibar, Dominican või Maldiivid – need olid kohad kuhu minnes ei pidanud jääma hotellikarantiini (muidugi hetkel olukord taas päris hulluks läinud ja tingimused muutuvad riigiti iga päev, nii et seda tuleb alati kontrollida, enne kui pileteid/hotelli bronnima hakkate).\nMaldiivid tundus mulle kohe sümpaatse mõttena. Oleme tegelikult emaga seal ka varem 2x käinud (2017 & 2018) ning mõlemad need reisid olid tõelised Puhkused, sõna kõige otsesemas mõttes. Maldiivid on üks koht, kuhu minekust ma alati olin unistanud, kuid see tundus kuidagi nii kauge, võimatu ja liiga kallis mõte. Mäletan kui väiksena sirvisin Travel Magazine’i ja seal olid pildid lumivalgest liivast ja türkiis-sinisest veest, mille kohal just kui hõljusid majakesed. Vaatasin neid ja mõtlesin, et ei ole võimalik, et selline koht päriselt on olemas. Kui emaga 2017 aastal esimest korda Maldiividele sõitma hakkasime, siis valmistasin ennast vaimselt ette, et nii ilus seal ikka pole kui pildil, aga tõepoolest oli. Ja kuna see oli päriselt, mitte ajakirjas, siis tundus see isegi veel ilusam. See pole kindlasti soodne sihtkoht, kuid tegelikult kui varakult piletid valmis vaadata ning ka hotellide pakkumistel silma peal hoida, ei pruugi see hind üldse nii hulluks minna, aga pakkumisi on seal tõesti seinast seina. Mina hakkasin novembrikuus Booking.com’is vaikselt neid hotelle vaatama ja “unistama” ning siis algasid majutuse hinnad tõesti 800€ nädal kuni 100 000 € nädal, kuid Covidi tõttu oli ülipalju häid pakkumisi. Maldiivid koosnevad üle 1000’st saarest, millest vähem kui 200 asustatud ning ~150 on n.ö “private island resort’id” ehk siis n.ö üksikud saared, mille ainsaks ehitiseks on 1 hotell/resort, mis üldjuhul koosneb rannavilladest ja vee peal asetsevates majakestest e. “water-villadest“. Keset saart, tihti kõrge müüriga eraldatult elab hotelli staff. Kindlasti leidub suuremate saarte peal ka klassikalist tüüpi hotelle ja majutusi, aga usun, et n.ö paradiisisaare kogemuse saamiseks, võiks ühe neist n.ö üksikutest saarekestest valida, kui juba minek nii kaugele on. Pandeemia ajal tundus kah selline “private island” tõepoolest parim ja ohtuim sihtkoht.\nÜhesõnaga hotellide valik on seal mega kirju ja olen tuttavatelt kuulnud ka üsna kehvasid kogemusi (enamasti on need olnud seotud liiga suure hotelliga ja üldjuhul on nii, et mida suurem saar, seda rohkem rahvast ja “turistigruppe”, mida väikestel saarekestel pea kunagi ei kohta). Kuna booking.com’is ja tripadvisoris on suurem osa piltidest, mis esialgu silma hakkavad n.ö profipildid (mis on alati superilusad, puhtad, uued, lainurk objektiiviga tehtud jnejne) siis vaatan lisaks neile piltidele ja reviewdele mina alati ka pilte google maps’ist ning Instagramist asukoha järgi – see annab oluliselt ausama ülevaate kohalikest oludest 😉 Varasemalt olime olnud sellises resortis (ma ei suuda sellele sõnale head vastet eesti keeles leida) nagu Hurawalhi – jäime ülimalt rahule, aga kuna sinna lapsi ei lubata, siis see läks kohe valikust välja. Sel korral osutus meie valituks – Lti Maafushivaru. See jäi mulle silma Instagramist, kui üks influkas seal käis, siis tema Story’dest ja piltidest märkasin, et seal on valikus 2-korruseline rannavilla basseiniga (Duplex Pool Villa) – kuna plaanis oli reisile minna 4kesi + Robin, siis see toalahendus tundus ideaalne ja mujalt majutustest sellist ma ei leidnud. Veepealse villa välistasime ohutuse mõttes kohe (osad hotellid imekombel ikkagi lubavad broneerida sinna tuba ka väikelapsega. Minu arvates on see superohtlik). Detsembri alguses märkasin, et booking.com’is oli võimalus see hotell broneerida nii, et vajadusel saab seda tasuta veel paar päeva enne planeeritud reisi tühistada (päris paljudes hotellides oli vähemalt siis ilmselt “tänu” Covidile selline võimalus). Sel hetkel oli see sama tuba minu valitud perioodiks ka -50%(!!!) hinnapakkumisega, nii et kaua ma ei mõelnud. Kirjutasin otse hotellile ning nende pakkumine oli isegi veel grammi võrra parem kui bookingus ja tühistamine tasuta, kui Covidi tõttu reis peaks ära jääma. Mõtlesin, et mul pole ju midagi kaotada, küll siis jaanuaris vaatame, kas tahame minna või mitte. Lennupiletitele ei hakanud enne üldse mõtlema. Ps! Paljud küsisid kui palju selline ööbimine ja reis üldse maksma läks. Lennupileti hinnaks tuli ~1300€. Majutusehinnad on selle hotelli kodukal üleval. Need parajalt krõbedad (nii et -50% oli ikka vägaaa suur võit) ning varieeruvad suures ulatuses vastavalt hooajale. Olen arusaanud, et põhi suvitushooaeg Maldiividel on vist dets-märts.\nEnamus resortides on sul võimalik valida kas all-inclusive pakett (hommik-lõuna-õhtusöök ja enamasti ka joogid hinna sees) või half-board (hommik- ja õhtusöök hinna sees). Kuna Robini isud ja söögiajad on veidi ettearvamatud, siis valisime all-inclusive variandi (tuli kokkuvõttes ilmselt soodsam, kui jookide ja lõunasöögi eest iga päev juurde maksta). Toa broneerimisel lisandub automaatselt hinnale ka transport vesilennukiga Male lennujaamast hotelli (~300-400 USD/in). Seda ei pea ise orgunnima hakkama, vaid hotell enamasti kohe pakub seda võimalust, sest muud moodi saarele lihtsalt ei saa. Küll aga olen kuulnud, et transport mõnele saarele, mis on Male’le piisavalt lähedal, võib toimuda ka paadiga. Eks see sõltub siis juba hotellist.\nLisan siia mõningaid pilte meie villast ja saarekesest.\nLendudest, Covidiga seotud piirangutest ja rasedusega seotud kõhklustest\nNagu mainitud, siis enne jaanuarit me lennupileteid isegi vaatama ei hakanud. Kuna hotell oli meil bronnitud alates 15ndast, siis kuskil 5nda jaanuari paiku hakkasime alles sellega tegelema. Praegustes oludes vist polegi mõtet lennupileteid eriti varakult ette osta, kuna lennuliine tühistatakse ja muudetakse pidevalt, nii et selline viimasel hetkel tegutsemine tundus sel korral isegi mõistlikuna. Lennupiletite otsimisel palusime abi ühelt reisibüroolt (Carlson Wagonlit), kuna tahtsin, et keegi oleks abiks ja kontrolliks üle kõik tingimused/piirangud, mis praegusel ajal reisimisega võivad ette tulla, et siis lennujaamades ei tuleks üllatusi. Muus osas oli reis ikka suhteliselt otsast lõpuni enda orgunnitud. Hakkasime pileteid ära ostma samal hommikul, kui saime teada, et üks meie pereliikmetest on Covid “+” ja meie lähikontaktsetena peame jääma 10ks päevaks kontaktisolatsiooni – nii et see reis oli siis tühistatud 😀\nÜhtpidi oli see suhteliselt suurt kergendus, kuna ma ikka iga päev kaalusin sada korda, et kas ikka peaks minema või mitte – pandeemia ajal, väikelapsega, rasedana. Samas olin ma ka päris kurb kuna just vahtult enne seda karantiini-uudist olime otsustanud, et mis seal ikka, võtame selle reisi ikka ette. Olin ikkagi pea terve aasta olnud Robiniga päriiiis kodune ja viimasel ajal rasedana eriti kuskil külas ma käia ka ei julgenud kuna haigestumus oli nii palju tõusnud ning ka palju muid viirusi liikvel. Olgem ausad, ega see reisimise mõte mulle ka kõige targemana ei tundunud, kuid kuidagi tundsin, et nii väga vajaks seda väikselt vaheldust enne, kui teine beebi meile kampa saabub ja veel kodusemaks jään. Enne Robini sündi olin veendunud, et reisime Robini esimese eluaasta jooksul täiega ringi (kuna puhkuspäevad ei ole ju emapuhkusel loetud;), aga tundub, et 2020 aastal olid hoopis teised plaanid, nii et mis seal ikka :D.\nKui isolatsiooniaeg oli õnnelikult läbitud ja negatiivne test käes, mõtlesime, et äkki ikka läheks. Noorem õde mul kahjuks enam reisisellina ei kvalifitseerunud, kuna läbipõdemise järgselt PCR-test nii pea tagasi negatiivseks ei lähe ja Maldiividele antikehade olemasolu (mis viitaks läbipõdemisele või vaktsineerimisele) sissepääsu luba ei andnud. Kuna mul vanem õde oli juba mõnusalt ca. nädalakese Maldiividel puhanud – siis ta uuris otse hotellist ja saime neilt ka kinnituse, et ~nädala pärast oleks meile 10ks päevaks sama tuba, sama hinnaga pakkuda küll. Vedas väga, sest booking.com’ist vaadates oli enamus tube juba välja müüdud ja/või hind 2x tõusnud.\nOmaette murekoht oli nüüd see, et mul täitus täpselt päev enne (uuesti planeeritud) reisi 28.rasedusnädal, mis tähendab 3.trimestri algust, mis omakorda tähendab seda, et enamus lennufirmasid nõuvad sel ajal reisides värsket arstitõendit, et rasedus on seni kulgenud ilma oluliste komplikatsioonideta ja pole vaja vahepeatuseid raseduse tõttu teha (tegelikult, kuidas arst saab seda garanteerida? Ega ei saagi, raseduse ajal reisimine on nagunii omamoodi riskantne ja selle otsuse eest vastutasin ma ikkagi ise).\nRaseduse pärast muretsesin ma algselt ilmselt kõige rohkem, kuna iiiiial ei tea, mis võib juhtuda ning eks korraliku arstiabi kättesaadavus sellisel pisikesel saarel on ikka trikikas. Veel kõhedamaks tegi mind see, et “aprillibeebide” fb-grupis oli selleks ajaks juba paar vaprat võitlejat ilmale tulnud. Kohapeal oli küll arst olemas ja kuna meil oli tema kabinetti paaril korral ka asja, siis viskasin kohe pilgu peale ja küsisin igasugu küsimusi – tundus, et kõik vajalik esmaabi osutamiseks oli seal tõepoolest olemas, kuid valmisolekut enneaegseks sünnituseks oleks sealt olnud iseenesest mõistetavalt palju loota. Olemas olid kõiksugu ravimid, haavahooldus ja -puhastusmaterjal, lihtsamad kirurgilised instrumendid, lokaalanesteesia võimalus (nt. värske lõikehaava puhul õmblusmaterjal) jne, kuid tõsise terviserike puhul või näiteks sünnitegevuse käivitumise puhul, oli lähim haigla (loodetavasti ka intensiivravi võimalusega ) 20min paadisõidu kaugusel.\nEhk siis esimene dokument, mida tegelikult mul vaja oli, oli mu rasedust jälgiva arsti poolt allkirjastatud tõend, et kõik on seni olnud ok (see vorm võib erinevatel lennufirmadel olla erinev ja varieerub ka nädalate arv, alates millest tõendit nõutakse, nii et rasedana reisides seda kindlasti eelnevalt chekkida). Ma mitte ei kartnud, et arst ei tahaks mulle seda tõendit anda, vaid kuidagi lihtsalt selles olukorras ei tahtnud seda ise küsida…kui saate aru mida ma mõtlen 😛 aga kuna seni oli kõik okei olnud, siis muidugi ma selle tõendi ka sain. Qatar Airways kontrollis selle dokumendi olemasolu küll väga pingsalt, tegi koopiaid jnejne (Robinit oodates käisime 28.ndal nädalal Hispaanias ning AirBaltic küsis vaid suusõnaliselt, kas mul arstiluba lendamiseks olemas, kuid ei midagi enamat). Samas erinevalt AirBalticust, kes tegi eelmise rasedus ajal mul reisimise pigem kordades ebamugavamaks, oli Qatar lihtsalt niiiii super ja paigutas meid alati võimalusel esimesse ritta (kui oli rohkelt jalaruumi) ning püüdis meie kõrvalt üldse kohad tühjaks jätta. Qatari lendudel olid kohad Covidi tõttu nagunii paigutatud nii, et keegi ei istunud kõrvuti – 3’ses reas max. 2 täidetud kohta. Nii et igati mugav.\nVeel dokumente, mis reisimiseks vajalikud:\n– negatiivne PCR-test (tehtud 96h enne esimese reisi väljumist) Selle tegime me Synlabis, kuna neilt saab väga hea selgesõnalise 3-keelse sertifikaadi, et tegemist on “PCR” testiga ja negatiivse tulemusega. Aeg soovitavalt broneerida paar päeva enne vajalikku kuupäeva.\n– Maldiividele sisenemiseks vajalik tervisedeklaratsioon ja pilt selle QR-koodist (täidetud ~24h enne riiki sisenemist). Soovitavalt täita see kodus, kuna meilt nõuti seda QR koodi juba Tallinna lennujaamas.\n– kinnitus/koopia hotelli “voucher’ist”, või mingi kinnitus selle kohta, et Teil on seal kindel öömaja olemas. Seda nõuti meilt ka päris mitmes kohas.\n–Reisikindlustus. Alati ja kindlasti olgu see tehtud. Kui enamasti on mul pangakaartiga seotud kindlustusest ka reisidel piisanud, siis sel korral tegime lisaks ka Salva kindlustuse, kuna see kattis ka Covid-juhtumitega seotud ravikulud (paljudel tavakindlustustel on need juhud n.ö tärniga välja jäetud. Superrumal minu meelest, aga kindlasti tasub ka see üle kontrollida)\nMeie lennuplaan: Tallinn-Stockholm-Doha-Male-Maafushivaru.Lendude kestused vastavalt – 1h-6h-4h-40min.\nKõikidel lendudel on maskid kohustuslikud (ma sain aru, et kõigil, alates 6aastastest, kuid ma ei näinud ka ühtegi vanemat last, kes oleks maskiga olnud). Söömiseks/joomiseks võis maskid ära võtta kuid kui neid kohe ilusti tagasi ei pannud, tuli stjuardess seda meelde tuletama. Ka lennujaamades pidi mask pidevalt ees olema. Minu jaoks on see juba kuidagi nii normaalne, et pigem tekitab turvalist tunnet kui ebameeldivust. Enamus lennujaamades olid paljud poed ja enamus söögikohtadest suletud, kuid mõne väikse putka ikka leidis, et juua või mõne snäki osta. Lennujaamad olid suhteliselt tühjad, järjekordi eriti ei olnud ja enamasti hoidsin inimesed ikka väga viisakalt 2m vahet, ei istunud põmmdi sulle kõrvale. Ainuke asi, mis mu muretsemise-levelit pidevalt üleval hoidis, oli see kui Robin mingeid üldkatsutavaid pindu patsutas ja nu eks ikka siis need näpud otse suhu läksid. Kui aga vahetult enne lennukile minekut minu, piletikontrollija ja kõigi järjekorras olevate inimeste jalgevahelt üks ~8kuune läbi roomas, siis sain aru, et tegelikult meil isegi hästi, et Robin juba omal jalal:D.\nTaaskord langesime sellesse lõksu, et Stock-Doha & Doha-Male lennu vahe oli vaid 1h (igaaaaa kord kui sellise graafikuga lende pakub, siis oleme mega skeptilised, kas on mõtet riskida, sest elu on näidanud, et pikad lennud kipuvad ikka hilinema ja üldjuhul on suurtel rahvusvahelistel lendudel mõistlik minimaalne vahe ~2h). Reisiagent arvas, et sellest ei tohiks probleemi olla ja ilmselt polekski olnud, kui Stockist tulema hakates poleks lennuk lumetormi tõttu 1,5h lennujaamas tiirutanud. Niisiis jäime Doha-Male lennust juba enne maha kui olime Dohas maandunud. Ega ma ei olnud selle üle eriti õnnelik, sest üleväsinud 1-aastasega keset ööd kuskil võõras lennujaamas uue lennu otsimine ei tundunud üldse see asi millega ma tegeleda tahaks 😀 aga elu lapsega on mind vist ikka kuidagi vähemalt mingites aspektides chillimaks teinud, samas mingites asjades olen just kuidagi rohkem muretsema hakanud ja põnnama löönud, et ju siis lihtsalt ongi kogu elu heas mõttes pahupidi pööratud:D Kui varem oleks ma sellises olukorras juba freak-out’inud ja hullult pabistanud kas ja kuna me nüüd üldse edasi lennata saame, siis sel korral mõtlesin, et ääääh, küll leiame mingi variandi. Ja muretsemiseks ei olnudki põhjust. Nii kui me Dohas maandusime, ootas meid väravas juba Qatar’i esindaja, kes palus meie passe, et meile uued piletid teha lennule, mis väljub tunni pärast. Sellist service’t polnud ma veel varem näinud – enamasti saadetakse lennust maha jäänud reisijad oma pagasit välja võtma ja pmst ise vaatama, kuidas edasi saab, aga kuna ka Stockholmist tulnud lend oli Qatar’i oma, siis ilmselt tundsid nad ennast vastutavatena. See kõik oli igal juhul mega tore. Lennukis pandi meile kohad ka jälle kõige ette, nii et saime mõnusalt jalgu sirutada ja kuna lennuk oli reaalselt kuskil 20% täitunud, siis saime kõik pikuti 3 koha peal laiutada (Robini und valvasime siis kordamööda).\n…Ok ma sain just aru, et kui ma samas tempos seda postitust kirjutan, siis enne sügist ma seda igaljuhul valmis ei saa 😀 proovin vähe tempot tõsta.\nBeebsuga reisimine– see on ikka midagi muud\nAga nüüd siis veidi beebiga reisimisest, või noh mis beebi – 1a4kuusega 😉\nEks mul oli parajalt suur pabin sees, et kuidas ometi me selle lennuaja ära sisustame, sest Robin pole absoluuuutselt selline laps, kes suudaks paigal istuda. Ainult vahel kui jääb pikemalt multikaid vaatama, siis on selline ~15min rahu 😀 Kodus ta ikka leiab tegevust ja ma ei pea päris koguuuuu aeg kõrval mängima, aga ta lihtsalt tahab liikuda ja kodus liigub pmst ainult joostes. Nii et paras challenge ootas ees. Ma kuidagi lihtsalt ei tahtnud enne selle mõttega ennast eriti stressata, kui aeg oli käes – teadsin, et siis ju pole nagunii pääsu 😀\nAsjad mis Robini jaoks lennujaama/lennukisse kaasa võtsime: Snäkid/jook (kõrrega pudel); paar raamatut, mida tal oli põnev korduvalt vaadata; Ipad (kuhu olin salvestanud rohkelt tema lemmiklaule ja Peppa jne) ja siis muidugi mähkud, märjad salvakad, vahetusriided ja muu selline n.ö tavakraam + sihtkohta jõudmiseks õhukesed riided & müts, mille vastu talveriided saime kiirelt vahetatud. Lennujaamas liiklemiseks super käru – Easywalker Jackey (see käib ülilihtsalt kokku-lahti ja mahtus ilusti kõikide (v.a Tallinn-Stock) lennukite pagasilaekasse.\nEsimene lend oli superlihtne (1h), Robin polnud veel väsinud, vaatasime raamatuid ja kõik chill.\nTeine lend (6h) oli see-eest suht pingeline 😀 Robin jäi lennukisse minnes kohe oma päevaunne – lootsin, et jess, kui ta nüüd 1-2h magab siis ainult 4h vaja sisustada. Kahjuks nagu mainitud, tiirutasime me ~1,5h lennujaamas, enne kui õhku tõusime, nii et õhku jõudes oli Robin juba mõnusasti ennast välja puhanud 😉 Kui ta ärkas, vaatasime me Kristjaniga väikse muigega üksteisele otsa, sest me teadsime, et see mis nüüd ees ootab on valgusaastate kaugusel 2kesi reisimisest 😀 Mõtlesime, et kuidas me üldse kunagi 2kesi reisides olime saanud mõelda, et miskit on seal ebamugavat, või et lend on liiga pikk või mida iganes. Ütleks meile nüüd keegi, et pikuta siin rahulikult 6h, vaata filmi, loe raamatud või tee mida soovid, siis tunduks see ju ebareaalse luksusena :D. Aga ei, tegelt polnud midagi hullu, mis see kõige hullem asi saab ikka olla – laps nutab terve lennu? – suhteliselt ebatõenäoline, et päris terve lennu. Iga rahulik pooltund on juba suur võit ja jälle lähemal oma sihtkohale!\nEks me siis opatasime teda kordamööda – näitasime raamatuid, ipadi, multikaid, pakkusime süüa. Proovisime ka vahekäigus ringi liikuda, aga seal võttis ta kohe jooksusammu üles, nii et see ei tundunud eriti mõistlik. Esimesed 3h läks isegi suht kiirelt, aga siis tuli esimene korralik jonnihoog ja tundus, et unne jäämine oli Robini valikutes hetkel küll viimasel kohal 😀 nii siis saime aru, et tuleb need ülejäänud 3h ka kuidagi mööda saata. Loomulikult ei soovita ma ekstra kellelgi reisi jaoks tahvelarvutit osta, aga sellest oli paljuuuu abi. Õnneks on suurematel lennukitel ikka kõigil oma telekad ka ja sellega toimetamine (puutetundlik ekraan) pakub ka pisikestele mõneks ajaks tegevust. Ta avastas ka selle, et kõrvaklappidest tuleb häält, nii et siit võitsime jälle paarkümend head minutit 😉\nSiiski oli mu suurimaks motivaatoriks ja tuju ülevalhoidjaks perekond, kes istus meist üle vahekäigu — 4 lapsega (vanusejärk kuskil 6kuud, 2a, 3a, 5a). Vot see tundus juba katsumus. Lapsed röökisid vaheldumisi, hüppasid üle toolide, kukutasid asju maha ja soovisid igaüks erinevaid toite ja tähelepanu. 6kuune oli neist kõige leplikum ja veetis suure osa ajast rinna otsas. 5aastane toimetas pidevalt vahekäigus — ühtäkki oli ta mu söögikandiku kõrval, üritas mu joogist vist sõõmu võtta, aga kukutas kogu kupatuse mulle sülle. Ma isegi ei ärritunud grammigi, sest see kõik tundus täiesti loomulik kadu :D. See oli vist ka ainus hetk, kui nägin, et pereisa hetkeks oma pahameelt laste suunas näitas ja minu ees vabandas, muudel hetkedel olid nad küll koos naisega chillinduse-maailmameistrid, ausalt. Kui nemad saavad 4 mudilasega reisitud, siis no kamoon, mis häda meil ühega on. Isegi veel rahu majas, et teine beebs meil kogu lennu kapriisideta suhteliselt piiratud ruumis veetis 😉\nNii et kokkuvõttes, ega see lend polnud selline asi, mida ma suurima heameelega tahaks korrata, kuid ma mõtlen alati, kui mingis ebamugavas olukorras olen, et “see on ju ainult See üks päev või See üks hetk elust”, mis tegelikult möödub kiirelt ja paneb Sind jälle tavaolukorda hindama.\nLennujaamas oli täiega mõnus – Robin lihtsalt jooksis ennast tühjaks 😀 Kui lendude vahe on pikk, nagu meil ntx tagasitulles, siis on ka seal trikikas seda aega sisustada, aga usun, et kuskil 7-8 kuusega, kelle põhitegevuseks on roomamine/käputamine, on see oluliselt keerulisem.\nKolmas lend (4h) oli easypeasy, sest Robin jäi juba enne lennukisse minekut ööunne (lõpukssss) ja tudus peaaegu reisi lõpuni. Maandumise ajaks ärkas. Aaa unustasin mainida, et õhku tõustes ja maandudes pakkusin talle igaksjuhuks ikkagi juua, kuna mulle tundus, et esimesel lennul läksid tal ikka kõrvad lukku ja nutu kõla järgi tundus, et see polnud niisama jonn, vaid ikka tegi veidi haiget. Pidevalt neelatades on lastel lihtsam rõhke ühtlustada.\nNeljas lend (40min vesilennukiga) – oli ka okei, sest see oli lihtsalt nii lühike, kuigi oli Robin selleks ajaks juba taas parajalt üleväsinud (öösel kokku maganud kuskil 6h tavapärase ~11h asemel) ja jonn oli lihtne tulema. Lisaks olime ju nüüd saabunud -20kraadist +30’sse ja see kuumus oli kõigi jaoks alguses suhteliselt väsitav. Robin on meil palavuse suhtes eriti tundlik ja nii kui lennujaamast väljusime sain aru, kuidas see palavus Robinit sekundiga häirima hakkas. Õnneks saime kiirelt vahetusriided selga ja see parandas veidi olukorda.\nSõit vesilennukiga tundub väga uhke, aga ma ütlen ausalt, et minu jaoks oli see üks kogu reisi hirmsamaid osasid:D Esiteks toimub lennukile minek avatud purde pealt. Lennukise astud sa sisuliselt üle vee pandud redeli. Enda pärast ma ei põdenud, aga ma nii kartsin, et äkki Robin viskab ennast just sel hetkel Kristjani süles vibusse (mida talle viimasel ajal hullult teha meeldib) ja lihtsalt rapsib ennast kuidagi “opalt” lahti või komistavad nad koos vette. Mingit päästevesti, ega muid ohutusnõudeid seal küll ei järgitud. Mitte, et see oleks neist kuidagi hoolimatu suhtumine olnud, vaid pigem selline “no problem” ja chill oleks oli kõigil. Okei ma saan aru, et see vette kukkumise osa on ikka kõige hullema stsenaariumi ettekujutamine, aga paratamatult muretsed sa lapsega reisides ikka iga sellise pisiasja pärast, mis muidu ilmselt mõttessegi ei tuleks. No tõesti, ma pole kunagi mingi hull põdeja olnud ja nüüd siis selline häda:D Lennuk ise on klassikaline “moosiriiul”, koliseb ja müriseb. Esireas olles istud sa pmst jalgadega kokpitis. Piloot oli üldse paljajalu. Loomulikult ei olnud Robin huvitatud nii põnevas kohas paigal istumisest, aga müra oli nii suur, et tundus, et see hajutas veidi tähelepanu ja väsimusest tingituna suutis ta selle lennu ikka suhteliselt paiksena Krisjani süles veeta. Kui vesilennuk juba õhku tõuseb, siis see müra ja kolin veits vaibub ja päris äge on neid pisikesi saarekesi ja helesiniseid laguune kõrgelt vaadata – iseenesest ikka lahe kogemus.\nBTW – täpselt aasta tagasi käisime Robiniga Dubais, siis oli ta 4 kuune ja kogu orgunn oli tegelikult oluliselt lihtsam – õhku tõustes/maandudes imetasin teda, lootes, et tal nii kõrvad lukku ei lähe. Suurema osa ajast ta nagunii tudus ja kui ei tudunud siis vähemalt ei olnud tal kuskile liikuda, sest ta veel ei osanud seda soovida 😀 piisas beebimänguasjade/kõristite näitamisest kuni jälle jõudis kätte uus uneaeg. Küll aga mäletan, et siis oli paar jonnihoogu enne uinumist ikka max.volüümi peal ja ca. 20 minutit järjest ja rahustamine mul siis veel eriti käpas ei olnud. Kristjan ilmselt pidi ka piinlikkusest maa alla vajuma, aga ta püüdis ikka samas väga supportive ka olla (kuid tundsin kuidas ta endamisi mõtles, et “never again” :D). Ümberringi inimesed ahhetasid ja vaatasid, mind sellise näoga nagu ma oleks neile isiklikult midagi teinud, ma ei lasnud ennast sellel häirida. Kunagi olin ka olnud see “ahhetaja” (kuigi alati püüdsin neid vanemaid mõista), aga nüüd tahaks lihtsalt kõigile neile emmedele teha pai ja öelda midagi julgustavat, kes lennukis/kohvikus või kus iganes vaikses avalikus kohas üritavad oma hüsteerias beebikest rahustada. Ma teaaaan mida te tunnete ja see on okei, et mõned lapsed nutavad rohkem ja neid ongi raskem rahustada ja sa ei peagi suutma teda minutiga vaigistada, mis sest, et oled ta ema! Sel reisil istus meie ees pere 6kuusega, kes kogu lennu vältel ei teinud näiteks ühtegi piuksu. Ei mõista mina kuidas see on võimalik, aga ju siis on :D.\nPs! Nii pisikese (<1a lapsega) tasub kindlasti uurida, et kas lennuk, millega lendate pakub n.ö “baby bassinet’i” ehk siis seda korvikest esireas, kuhu saab beebsu sisse magama panna. See muidugi eeldab seda, et olete kohe pileteid ostes valinud need kõige esimesed kohad (enamasti suure jalaruumiga).\nRasedana lennates on ikka selline väike lisaärevus – eriti kui beebi kas pikalt ei liiguta või liigutab liiga mässuliselt – tekib kohe tunne, et ei tea, mis nüüd on juhtunud ja eelistaks juba maismaal olla, kuid muus osas oli tegelikult kõik väga okei. Ainus asi, millega ma polnud arvestanud, oli see, et väikse istme peal ei mahtunud Robin mulle korralikult enam sülle istuma, veel vähem pikutama ja see osutus küll väikseks probleemiks. Robinil on praegu hulllll “emme-emme” periood ja kui tuju ikka väga pahaks läks ja üleväsimus hakkas võimust võtma, tahtis ta väga emme-opale ja enamasti oli see täpselt siis kui turbulents oli või mõni muu põhjus, mis turvavööd pidid kinni olema. Nii väga oleksin ise ju ka tahtnud võtta, aga ta reaalselt lihtsalt ei mahtunud. Õnneks sobisid ikka issi ja nana (vanaema) ka, aga lihtsalt endal oli selline kasutu tunne 😀\nSee kolmas lend oli minu enda jaoks pisut raske – olin ka suht terve öö üleval olnud ja kõhubeebile enam see krõnksus asend ei meeldinud, nii et ta hullllult siples kõhus. Õnneks sain ennast külili kolme tooli peale pikali visata ja väikse une teha – peale seda olin nagu uus inimene 😀\nRaseduse ajal reisimise eripäradest veel nii palju, et kuna rasedus ise on füsiloogiliselt tromboosi soodustav seisund, siis enamasti soovitatakse pikemate lendude eelselt süstida antikoagulanti (e. verevedeldajat). Mina süstisin Clexane’i vahetult enne esimest lendu (kõhunaha sisse, enne käed ilusti puhtaks peata ja väikse antiseptilise lapikesega süstepiirkond puhastada) See pole midagi keerulist, ega hirmsat, aga kui varem seda teinud ei ole, siis arstilt kindlasti täpsustada, kuidas seda täpselt teha 😉 Ja pikemate lendude ajal tasub ennast ikka aeg-ajalt sirutada ja võimalusel veidi ringi jalutada, et riske hajutada 😛\n“Essentials” e. mida kaasa võtta?\nAlates hetkest, mil ma Robiniga esimest korda Tallinnasse sõitsin, sain aru, et minu enda asjad on nüüd igal väljasõidul täiesti teisejärgulised:D. Varem ikka hullult enne reisi sobitasin outfite, mõtlesin isegi millega pilte tahan teha, võtsin ehteid kaasa, suure hunniku meigiasju jnejne. Nüüd siis pakkisin enda asjad umbes 5minutiga, aga Robini asju pakkisin 4 päeva, kuna ma täiega kartsin, et midagi olulist jääb maha ja sellel väiksel saarekesel pole kohapealt sõna otseses mõttes mitte midagi muud osta, kui päikesekreem, hotelli logoga nokats ja kala-aabits :D.\nEga endal mul suurt midagi vaja polnudki. Paar paari ujukaid, plätud (kuigi enamus ajast käisin paljajalu ) ja õhukesed kleidid, mida oli lihtne peale ujukate tõmmata. Mõned meigiasjad võtsin isegi kaasa, aga neid kasutasin ainult 1 korra 😀 – muidu olen ma täiega meigihull, aga sellises kohas lihtsalt ei viitsi sellega tegeleda. Selleks, et pildil vähegi kaubanduslikum välja näha oli mul 2 super-häkki: esiteks käisin paar päeva enne reisi Arabellah ilusalongis spreipäevituses (theee best) ja teiseks panin endale ripsmepikendused (Keiti Allas), nii et tegelikult oli kogu reis vähemalt “nägu peas” ja üle poole reisist korralik jume ka peal. Rasedana ma eriti päevitada ei julge, kuna see periood on eriti soodus pigmendilaikude tekkeks, nii et pigem karta kui kahetseda.. ja näole ma anyway enam päikest eriti lasta ei taha (sest You know, kes saab sel suvel 30 :D) – igaljuhul SPF 50 on suur sõber ja võiks seda olla ka mitte-rasedana 😉 Aga jah, spreipäevitus oli oiiii kui õige valik, kuna muidu poleks ilmselt keegi uskunud, et me õega oleme üldse ühelt planeedilt (ta oli juba eelnevalt 2+2nädalat Mehhikos ja Maldiividel peesitanud). Ps! Spreipäevitus säilib mul suhtliselt veatuna enamasti kuskil 5 päeva ja siis hakkab vaikselt kuluma, kuid kulub enamasti väga ühtlaselt. Mõni piirkond, nt. käekella rihma alune kulub enamasti rutem ja selgema piirina, aga ma ei tea, mind see ei häiri:) pluss kui on soovi jume pikemalt hoida, siis saab kasutada spetsiaalset n.ö järk-järguliselt pruunistavat/päevitust pikendavat kreemi (Arabellah salongis müügil Bronzing Custard nime all, mulle täiega meeldib seda ka niisama perioodil kasutada)\nAaa ja minu jaoks üks olulisemaid asju – ikka fotokaamera 😀 Kusjuures, esimest korda üle paljude aastate otsustasime mu suure kolaka peegelkaamera (Canon 5d Mark IV) maha jätta ja võtsime kaasa oluliselt kompaktsema hübriidkaamera – Sony a7III. See õigustas ennast täielikult. Võrldluseks ütleks nii palju, et Canoniga on ilmselt natuke lihtsam saada väga head pilti ilma suurema pingutuseta, kui kui natuke oma kaamerat tunda, saab Sony’ga väga hästi samaväärse teha. Peamiseks objektiiviks meil Zeiss f1.8/55mm.\n– UV-kaitsega ujumisriided ja müts (hooajaväliselt võib nende leidmine suhteliselt trikikas olla. Next, Lindex, Reisipisik.ee ja HM on need kohad, kust mul õnnestus miskit leida) Need on ilmselt kõige-kõige olulisemad. Päikesepõletus lapseeas on esiteks üks suuremaid riskifaktoreid hilisemas elus melanoomi tekkeks ja isegi ei taha ette kujutada kuiiiii halvasti üks päikesepõletusega laps ennast tunneb ning tõsisemad juhud võivad ka haiglas lõppeda. Üleüldse tuleb lapsega päikese käes viibides ikka väga ettevaatlik olla, kuna meie pisikestel junsudel on ülekuumenemine väga lihtne tekkima. Meie püüdsime suurema osa ajast varjus olla, pidevalt talle juua pakkuda ja päiksekreemi värskendada.\nMütside valikust soovitaks kindlalt seda venivast kangast & nokaga variant, mis on ilusti kummiga ümber pea (meil seda ei õnnestunud õiget suurust saada, aga tundsime vägaaa puudust). Kõik teised (puuvillased suvemütsid, “mitte-ideaalselt-parajad” nokatsid) kipuvad ikka maru kergelt peast ära tulema ja ajavad last veel rohkem närvi kui ta muidu ka väga suur mütsi-fänn pole 😀\n— lühikeste varrukatega pluusid, maikad, püksid. Mida õhulisemad ja lohvakamad (1 nr suurem) seda mugavam tal tundus olevat.\n– mähkud (nii tavalised kui ujumismähkud). Nende varud pidid olema kaetud, sest ega kohapealt midagi osta polnud. Ps! Kellel veel pole selles osas kogemust, siis paljudes hotellides ei lubata lapsi ilma ujumismähkudeta vette, nii et need ka alati soojale maale kaasa võtta 😉\n– Mõned pudru-/püreetuubid ja tuttavad lemmiksnäkid. Suurema osa ajast sõi Robin meiega ikka tavatoitu, aga igaksjuhuks alati hea kui natuke tuttavaid maitseid on ka kaasas, enne kui ta uue menüüga harjub 😉 Piimaga näiteks läks meil nii, et Robin oli harjunud seni õhtuti enne tudumist tavalist piima jooma. Võtsin igaks juhuks kaasa Aptamil 2 ja 3, kuna nr.2 oli ta enne tavapiimale üleminekut isukalt joonud (kui kohalik variant ei peaks maitsema). Reisile jõudes otsustas ta, et talle ei meeldi ei kohalik piim, Aptamil 2 ega 3 :D. Ja niimoodi me siis õhtusest piimajoomisest ta võõrutasimegi – esimesed ööd ta muidugi nõudis “pippi”, aga jäi endale kindlaks, et meie pakutavaid variante ta igal juhul juua ei plaani.\n–Päikeseprillid – esmapilgul tundus mulle, et need pigem siuksed “coolid” asjad, mida laps küll ette ei pane, kuid tegelikult häiris (lõpuks) see üliere päikesekiirgus Robinit isegi rohke, kui need prillid peas. Ja eks tegelikult ole väga õige nii tugeva päikesekiirguse eest neid pisikesi silmakesi kaitsta 🙂\n–Burnshield geel – see võiks tegelikult alati soojamaa reisidel kaasas olla ja koduapteegis on see lausa hädavajalik. Tegemist on geeliga, mida kasutatakse kõiksugu põletuste esmaabis ning ka päikesepõletuse puhul on see minu arvates üks ainsaid preparaate/kreeme/geele, mis reaalselt aitab.\n–Reisiapteek vääriks ilmselt eraldi postitust, sest see võtab enda alla suure osa minu pagasist 😀 aga Robini tarbeks olid mul seal kaasas – paracetamol küünlad, Linex baby (kui peaks mõni kõhuviirus kimbutama), inhalaator (+füsioloogilise lahuse ampullid), Rinomer (nina aspiraator), Zyrtec tilgad (igaks juhuks, allergia korral), laia toimespektriga antibiootikum-lahus (sagedasemateks bakteriaalseteks infektsioonideks) – kaks viimast on retseptiravimid.\n–Mänguasjadest olid meil kaasas pmst ainult panged ja veeloomad basseinis sulistamiseks. Ma kuidagi aimasin, et kõik muu mis looduses ja uues kohas oli, tundus talle nagunii oluliselt huvitavam, kui mõni kodust kaasa veetud asi.\n–Jalanõud? – kuna meie minek oli siiski võrdlemisi “eksprompt”, siis mul lihtsalt ei õnnestunudki Robinil leida mingeid suviseid jalanõusid peale tossude (kuskil lihtsalt ei müüda keset talve midagi ja tellides enam ei jõudnud). Nii et jäin lootma sellele, et ka tema eelistab pigem paljajalu käia. Kas siis läks nii…. 😀 ?\nTere tulemast Paradiisi?\nNonii. Lõppude lõpuks jõuan ma siis sihtkohani ka ja mul on väga hea meel kui mõni lugeja ka siiani jõuab :D. Vesilennukilt maha tulles astusime otse paadile, mis viis meid oma hotelli saarekesele (5min kaugusel). Pidime mu õe ja ta peikaga kohtuma paari päeva pärast (nad läksid vahelduse mõttes nädalaks ühele teisele saarele) kuid randudes ootasid koos hotellimeeskonnaga ka nemad meid (varjasid ennast algselt päiksevarjude all) – see oli niiiiiiiiii lahe üllatus! Nägime küll viimati alles jõuludel, kuid enne seda oli koroona tõttu nii pikk paus vahele jäänud, et juba oli väike hirm ja kurbus sees, et ei tea millal jälle näha saab.\nSaabusime kuskil 12 paiku päeval. Saime oma toa suhteliselt kiirelt kätte ja Robin sai ruttu (lõpuks voodisse) lõunaunne pandud. Nagu ma mainisin, siis seal on kõik toad n.ö “villad” – meie oma oli 2-korruseline, mõlemal korrusel magamistuba, vannituba, üleval rõdu, all “out-door shower”, terrass basseiniga ja kohe sealt edasi meri & rand. Basseini olemasolu meie “tagahoovis” oli mul ilmselt kogu kompleksi lemmikosa, kuna seal veetsime Robiniga suurema osa päevast. Ideaalseks tegi selle see, et pool bassust oli n.ö lastebassein ja pool selline kus ise mõnusalt ujuda või Robinit ujutada sain. Muidugi me vanad külmavaresed tundsime päeva alguses alati, et seal on kuidagi jahe, kuigi õues oli 29-30kraadi ja bassus ~26 ma pakun :D. Mul ema elas üleval korrusel (seal tegi Robin ka päevaunesid) ja meie Kristjaniga all.\nEsimene päev oli tegelikult väga edukas, kui nii öelda 😀 Robin oli täiiiiiesti üleväsinud, kuid uuest olustikust nii põnevil, et jooksis liival edasi-tagasi, viskas liiva, korjas merekarpe, istusime koos rannal lainete piiril ja mängisime liivapangede jms. Olin nii rõõmus, et “oh Robinile megalt meeldib vesi, liiv ja päike ning isegi palavus ei tundunud sugugi häirivat jnejnejne” kuid ma polnud eriti valmis selleks, mis järgmine päev saama hakkas 😀\nTeise päeva hommikul kui hakkasime sööma sättima ja Robin esimese sammu toast välja astus, oli tal kohe nägu krimpsus ja sain aru, et midagi talle juba ei meeldi – palavus. Siis astus ta sammu edasi päikses kätte ja ĺausa hüppas tagasi varju – päike. Mütsi ja päikseprillide pähepanek oli välistatud, need ajasid teda lihtsalt nii närvi ja tuju veel kehvemaks. Siis astus ta esimese sammu liivale, mis oli pisut kivine ja “terav” – “opa!” Ja nüüd pmst oligi nii, et ta ei olnud nõus ühtegi sammu ise liivas edasi astuma – ilmselt oli see tekstuur talle ikka kuidagi maru võõras ja tegelikult isegi tundsin, et natuke vajab see harjumist. Kamba peale saime kuidagi söömas ära käidud (korda-mööda Robinil lõbustades, sest niisama palavuse käes Robin seal söögitoolis istuda\nKui kõht täis, mõtlesime et lähme mere ujuma – kui eelmine päev oli ta maru rahulikult vee ääres istunud, siis nüüd pmst hakkas ta kohe nutma kui temaga vette läksime, sain aru, et ta vist kardab laineid (need ei olnud küll suured, aga tema jaoks siiski midagi täiesti tundmatut). Ma ei tahtnud teda kuidagi ära hirmutada, nii et proovisime siis basseini. Isegi see ei pakkunud talle nii palju rõõmu kui oleks oodanud, kuid õnneks see ikka lõpuks tõi naeratuse korra näole ka. Kui tal teine uneaeg tuli, siis ma lihtsalt oleks peaaegu nutma hakanud (tegelikult natuke isegi vist nutsin), kuna tundsin, et mis mõtttes me tulime nii pika maa ja nüüd talle ei meeldi mitte miski :(( Kujutasin ette, kuidas ta lõbusalt lainetesse jookseb ja rannas ringi vurab jnejne, aga ta tahab ainult opale ja õues olemine ei tundu üldse sobivat. Lisaks oli mul koguuuuu aeg selline hirm, et ta päikesepõletust ei saaks ega üle ei kuumeneks – määrisin pidevalt kreemi, panin pikad UV riided selga, sättisin mütsi talle pähe ja proovisin päikseprillidega harjutada, aga kõik need tegevused häirisid teda veel enam. Ühesõnaga, selle päeva lõpuks mõtlesin ma ainult, et “oli seda siis nüüd vaja, oleks võinud sama õnnelikult oma lumehangede vahel edasi mässata”. Uneajal läksime Kristjaniga snorgeldama, lootsin, et see natuke tõstab tuju… tõstiski, kuid kui selle lõpetasime ja tuppa jõudsime, siis päeva lõpetuseks (ja “kirsiks tordil” ;P) hakkas mul äkitselt lihsalt niiiiiii halb ja mega-max iiveldus, et oksendasin terve õhtu ja läbi öö umbes kuskil 30x ma pakun. Ma seni ei saa aru kas see oli päikesepiste, pingelangus, rasedus, snorgeldamine või mingi kiirelt kulgev kõhuviirus, mis mu maha niitis, kuid sellist õudust polnud küll ~10aastat tundunud:D Järgmise päeva õhtuks oli mul suhteliselt okei olla, kuid minu kurbuseks oli Robin kogu olukorrast endiselt samal arvamusel. Ema lohutas mind pidevalt ja väitis, et selline “aklimatiseerumis-periood” on lastega reisimise puhul nii tavaline ja enamasti möödub ilusti hiljemalt neljandaks päevaks ja eks ma ise arvasin ja lootsin ka nii, kuid ikkagi olin tol hetkel suhteliselt kurb ja isegi natuke pettunud oma otsuses reisile tulla. Kui 4-kuuse Robiniga Dubais käisime, siis tal küll mingeid kapriise ei olnud 😀\nKolmas päev oli sarnane eelmisega, kuid bassus meeldis Robinile juba oluliselt rohkem ja isegi päikseprillid seisid juba päris pikalt peas. See süstis minusse igal juhul palju optimismi edasise puhkuse osas:D.\nNagu ikka mu elus kipub olema, oli ka sel korral emal õigus – neljandal päeval jooksis Robin juba ise rõõmuga liivale ja avastas sealt lahedaid uusi asju (krabisid, merekarpe jne). Enam ei olnud vaja opale – saar tundus huvitav, vees oli mõnus. Paar korda potsatas Robin ka selles lastebassu osas korralikult vee alla, aga kui alguses see teda hullult ehmatas ja ta igal korral päriiiis palju vett kurku tõmbas, siis nüüd oskas ta juba päris osavalt suu kinni panna ja ehmatus polnud sugugi suur. Igaljuhul nautis ta veel olemist ja soojaga oli ta ka täitsa harjunud. Suurem osa päevast oli tal tuju väga hea – veetsime enamus aega väljas liival/bassus või siis söömas:D Söögilaua taga istumine kindlasti pole ta lemmiktegevus – seni kuni on isu ja söök ees, on kõik okidoki, kuid niisama meiega “seltskonna mõttes õhtut dinner veeta” pole tema teema 😀 usun, et see on suhteliselt normaalne:D Küll aga ei tahtnud me iga söögi ajal sellist olukorda, et kui Robinil kõht täis, peab keegi temaga kohe minema jooksma. Selle olukorra vältimiseks kasutamine me ikka omajagu iPadi abi. Saan aru, et see pole võib-olla “aasta lapsevanema” tegu, kuid ma ei tunne, et oleksime teda nüüd kuidagi sellega “ära rikkunud”. Meil oli sinna alla tõmmatud paar tema lemmik lugu ja multikat ja isegi päris äge oli vaadata, kuidas ta lemmiklaulude peale eriti lõbusaks läks, puusa nõksutama hakkas või juba ette teadis kui kuskilt nurga tagant “mää” või “oink-oink” tuli. Kodus tagasi olles katsun iPad’i pigem peidus hoida, aga vahest näitame talle läbi teleka Youtube’i videosid ja ta tantsib endiselt nende järgi nii lahedalt. Nutiseadmete/multikate kasutamisest nii palju, et tõepoolest on ikka ülimalt raske leida sellist õiget “annust” kui palju lapsel neid “tarbida” lubada ja võite mind hukka mõista, aga vahepeal tunnen, et see on nii vajalik ja kasutan ikka omajagu seda õlekõrt – see multade vaatamise hetk, on tihti ainus osa päevast, kui ma ise oma mõtteid mõelda saan:P\nEdasi kulges reis juba tõsiselt mõnusalt. Meie päevakava oli igapäevaselt suhteliselt sarnane ja lebotasime suurema osa ajast õues bassus. Paljud küsisid, et kas sellisel üksikul saarel igav ei hakka – nu ma ei tea, minul ei hakanud ja oleks heameelega seal veel kuskil kuu aega hänginud, kui mul juba 30.rasedusnädal poleks alanud :D. Aga neile kes otsivad pigem tohutult seikluseid siis ilmselt pole see koht nende jaoks. Peamisteks tegevusteks on seal tõesti: ujumine/päevitamine, snorgeldamine, kõiksugu veesport (SUP’id, kajakid, scuba-diving – kohapeal saab ka scuba koolitusi läbida, aga rasedana see kõne alla ei tulnud), spa-hoolitused, söömine, söömine, söömine, kes tahab siis jõusaal 😀 Restorane oli meie saarekesel 4– üks neist buffee (see oli ainus koht, kus pidi olema maskiga), ülejäänud kolm à la carte (jaapani oli mu lemmik, aga sinna oli suht piiratud arv kohti, nii et pmst pidi need kohad juba sinna saabudes ära bronnima). Suures plaanis olid söögid väga head, aga ei jätnud mulle mingit kustumatut elamust.\nÜks asi, mis nende “all-inclusive” pakettide puhul on super, on see, et kohapeal ei kulu pmst üldse raha. Ainsad asjad, mis on lisatasu eest – spateenused, sukeldumiskursuse ja muud “tuurid” (paadisõidud kuskile teise piirkonda snorgeldama vms), mõned üksikud “gurmee” toidud menüüs ja erandid joogimenüüst. Spa oli seal megaaaa… sain sealt ilmselt elu parima massaži, see oli küll rasedate-variant, aga seda enam oli see super. Minu arust need preggo-massažid on tihti suhteliselt ebamugavad ja pigem ei ole neid nautinud.\nTavaolukorras peaks saama seal teistele saartele ka elu uudistama minna, kuid Covidi tõttu me isegi ei mõelnud sellele. Käsisime ühel tuuril – paadiga “whale-sharki’i” otsingutel – leidsime! Väga äge oli ujuda ~7meetrise eluka kõrval, mul oli adrekas nii laes, et hüppasin isegi oma suure kõhuga naktsi üle paadiääre vette ilma redelit kasutamata (see on minu viimase poole aasta suurim ekstreemsport, nii et vajab eraldi mainimist…hahah:D). Whale-shark’id õnneks söövad pmst ainult planktonit, nii et ei pidanud paljalt kellegi juttu uskuma, et “tegelikult on nad enamus aega sõbralikud” või, et “nad ei tee sulle midagi kui sa ise neid ei ründa” :D. Kajakkidega käisime ka sõitmas ja hotelli ümbruses snorgledamas. Beebihaisid oli seal väga palju, aga nägin seal snorgeldamas ka ühe päris korralikku mõõtu haid, kelle kohta räägiti, täpselt seda juttu, et “nad on nii ohutud, kui sa ise ei ründa” aga nu eks ikka võttis korra kõhedaks:D\nKogu reisi lemmikosa oli minu jaosk ilmselt see, et saime 10 päeva järjest kõik perega koos olla. Kuna Kristjan töötab vähemal pool nädalast Tallinnas (ja koroona-aegadel me Robiniga nii tihti seal kaasas ei käi), siis nii mitu päeva järjest kõik koos olla on meie jaoks pigem haruldus. Nii äge oli ka jälgida, kuidas Robin uue olustikuga järjest rohkem ära harjus ja täiega seda nautis. Põhjus, miks ma nii detailselt sellest sõidust ja esimestest päevadest kirjutasin, on selles, et ma tean, et piltidelt võis tunduda, et tegemist on algusest lõpuni ideaaaalse perepuhkusega ja Robin on mega leplik laps jnejne, aga tegelikult oli vähemalt meie jaoks see küll paras katsumus. Samas esimese lapsega ongi iga uus olukord – uus challenge. Hetkel pole kindlasti parim aeg reisimise “harjutamiseks”, aga küll me kunagi selle ka käppa saame, kui ajad on helgemad ja suurem lahing Covidi vastu on võidetud.\nKojulennul olime juba nagu vanad pro’d (hahah, tegelikult lihtsalt õnnestus meil lennata täpselt keset ööd) – nii et Robinike magas terve aja ja ei olnud sellist pingelist minutite lugemist, millal lend ometi läbi saab.\nTagasitulles ei olnud PCR test tingimata vajalik, kuid me otsustasime seda ikka teha (hotellis pakuti seda võimalust tasuta). Kui Sul on 72h enne Eestisse saabumist tehtud PCR test, siis kordustesti võid teha juba 6ndal päeval peale 1.testi – mis tähendab seda, et karantiiniaeg kodumaal on veidi lühem. Kummaline oli see, et Stockholmi lennukal küsiti tollis meilt paberit testi tulemuse kohta…. ütlesin küll, et meil ei ole kohustulik seda teha, kuid ulatasin segaduse vältimiseks tolliametnikule kiirelt meie tulemused. Nüüd olukord koroona-osas jälle nii palju halvemaks läinud, et ma ei imesta kui kõigilt PCR teste nõutakse (kõige värskem info reeglite kohta on leitav välisministeeriumi kodukalt).\nKui me lõpuks koju jõudsime, siis oli tegelikult ikka megaaa kergendus ja pingelangus, et kõik läks hästi. See oli üks esimesi reise, kus ma tundsin, et on nii palju aspekte, mille pärast muretseda. Ma kujutan ette, ega päris “normaalseks” reisimine ei saa nii pea. Eks kogu see eelnev aasta täis “koroonahirmu” + esimene aasta emadust + uus rasedus ja lisaks veel see, et üleüldse polnud nii kaua kuskil välismaal käinud – iga asi andis oma panuse. Loomulikult olin ma väga õnnelik, et käidud saime ja kõik sujus ilusti ja saime ka oma negatiivsed kordustestid peagi tehtud, kuid siiski ma ei saa ega taha julgelt soovitada, et minge kõik praegu reisile – lihstalt jagasin oma kogemust selles omamoodi/keerulises olukorras reisides, eriti arvestades seda, et lapsega reisimise aspektist on olukord ilmselt suhteliselt sarnane tavapärasele (st. et ma ei usu, et pikal lennul lapsega kuidagi oluliselt lihtsam oleks olnud ka siis, kui hetkel poleks ülemaailmset pandeemiat ning liiv, palavus ja päike oleks Robinit ilmselt samamoodi algselt häirinud:D).\nSiiski loodan südamest, et Covid-19 levik saadakse laialdase vaktsineerimisega peagi kontrolli alla ning saame juba varsti nautida oma puhkuseid nii kodumaal kui mujal ilma suurema hirmuta. Seniks soovin kõigile palju tervist ja mõnusat kevade ootust 🙂


PIINLIK | 5 viletsat arvutiefekti suure-eelarvelistes filmides - Kinoveeb\nMida suuremaks muutuvad filmide eelarved, seda ilusamaks, reaalsemaks ja uskumatumaks muutuvad ka arvutite abil loodud keskkonnad, tegelased ja märul ise. Suure eelarve olemasolu justkui eeldaks, et raha läheb õigesse kohta. Vahel jääb aga mulje, et keegi jättis ikkagi oma töö tegemata ning stuudio arvas, et rahvas ei pane tähele. Raske on mitte märgata midagi nii koledat. Teie ees on viis suurfilmi, mis peaksid oma efektide pärast häbenema.\n1. "Muumia tagasitulek" ("The Mummy Returns")\nJärg 1999. aasta "Muumiale". Filmi eelarve oli 98 miljonit ning see teenis tagasi uskumatud 433 miljonit. Režissöör Stephen Sommers, peanäitlejad Brendan Fraser, Rachel Weisz ning muumiat kehastanud Arnold Voosloo olid kuulsuse tipus ja kuigi filmi ei olnud kriitikutele meeltmööda, saavutas see kõigele vaatamata siiski edu.\nIlusat pilti rikkus üks suur must plekk. Kuidas sai toona toona väga suure-eelarveliseks projektiks loetud filmis olla nii viletsad efektid? Film ise oli suurepäraste efektidega, aga üks koletis täiesti lõpus nägi välja nagu oleks see pärit olnud väga vanast videomängust. Vahel võib raha otsa saada ja efektid poolikuks jääda, aga siis leitakse ikka mingi uus lahendus, et kinno ei jõuaks poolik film.\n2. "Matrix 2: Reloaded" ("The Matrix Reloaded")\nEelarve oli ligi 150 miljonit. Film leiab küll suures osas aset virtuaalreaalsuses, kuid see ei põhjenda, miks näeb Neo selles võitlusstseenis välja nagu ilmselge nukk.\n"Sõrmuste isandast" on kavas teha teleseriaal 09.11.2017\n3. "Sõrmuste isand: Kuninga tagasitulek" ("The Lord of the Rings: The Return of the King")\nTriloogia viimane pidi ületama kõik varasemad ja seda film just tegigi. Viimane osa teenis rekordilised 11 Oscarit (filmiajaloos on seda veel teinud ainult kaks filmi - "Ben-Hur" ja "Titanic"). 94 miljonilise eelarve juures teeniti tagasi lausa üle miljardi. Filmis oli rekordiline kogus arvutiga loodud efekte ning need nägid enamjaolt suurepärased välja, mistõttu oli 11 võidetud Osari seas ka kuldmehike parimate arvutiefektide eest.\nFilmis on aga üks stseen, mis mitte kuidagi ei tööta. Kui kõik muu näeb hea välja, siis see rikub pildi kohe ära. Pean silmas stseeni, kus Legolas võtab maha oma seni suurima saaklooma, aga see näeb pehmelt öeldes veider välja.\n4. "Escape from L.A."\nJärg 1981. aasta filmile "Escape from New York". Järje jaoks loodi 50 miljonilise eelarve abil aga kultuslik stseen, kus peategelased surfavad keset linna hiiglasliku laine peal. 50 miljoniga oleks võinud siiski natuke rohkem vaeva näha.\n5. "Blade II"\nSee film on harukordselt hea meelelahutus. "Hellboy", "Paani labürindi" ja "Vaikse ookeani võitluse" režissöör Guillermo del Toro teab väga hästi, mis vaatajatele meeldib. Seeria teine osa nägi väga stiilne ja efektne välja. Stuudio andis filmi jaoks kopsaka 54 miljonit, kuid ometi otsustati sisse panna see videomängulik, täiesti ebausutav ja lihtsalt veider stseen.\nPILDID | "Sõrmuste isanda" triloogia nii nagu sa seda varem näinud pole\nNÄDALAVAHETUSE TOP7 | Vallatud "Svingerid" meelitasid rahva kinodesse


Lidl hoiab meeled pinevil - Kaubandus\nAutor: Nele Peil • 16. august 2017\nKõik jaekaubandusturu osalised ootavad Lidli saabumist ja arutavad, kui palju ja kelle tarbijaid Lidl endale suudab meelitada, kirjutab Kaupmeeste Liidu tegevjuht Nele Peil.\nToidu-ja esmatarbekaupade segmendis kasvasid müügitulud eelmisel aastal keskmiselt 3,5%, ehitusmaterjalide sektoris 7%, rõivaste ja jalatsite müügis 8%. Juba mitmendat aastat järjest edestas tarbimise kasv üldist majanduskasvu ning kaubandus oli olulisemaid majanduskasvu mootoreid. Sisetarbimise tõus on omakorda loonud kaubandussektorile vahendeid investeerida ja töötasusid suurendada.\nÜldiselt liigub jaekaubandus innovatsiooniga kiiresti edasi. Kaupluste keskkonnad muutuvad tänapäevasemaks, e-poode arendatakse ja laiendatakse, rohkem tarbijaid on valmis tasuma viipemaksega, kasutama nutikassat. Peagi on oodata mobiilimakseid. Kaupmehed teevad pingutusi, et tarbijad oleksid rahul, ostukogemus oleks võimalikult mugav ja nende juurde tuldaks tagasi. Palju on panustatud logistikasse ja ITsse. Suured ketid on viimase paari aastaga ehitanud muljetavaldavad logistikakeskused Tallinna lähistele.\nOluline märksõna on palgasurve. Kaubandussektoris on töötasud, sh müüjate omad kasvanud aastaga keskmiselt 8% juba paari aasta jooksul. Samal ajal on kaubandussektor Eesti suurim tööandja. Üle 80 000 inimese töötab kaubanduses, neist üle 20 000 poemüüjana.\nSamal ajal on kaubandus töötleva tööstuse järel suurima tööjõupuudusega sektor Eestis ning see sunnib kaupmehi automatiseerima, tööd efektiivistama, palku tõstma ning leidlikult ja paindlikult värbama. Abi oleks kindlasti ka võõrtööjõu enama kasutamise võimalusest.\nAvaldatud majandusaasta aruannete numbrid räägivad, et suured jaeketid hoiavad positsioone ning veidi on õnnestunud kasvada peaaegu kõigil. Viimastel aastatel on toidu- ja esmatarbekaupade sektoris müügitulu kasv keskmiselt 3% aastas.\nSellest rohkem kasvas 2016. aastal turuliider Coop, kes sisenes hiljuti ka finantsteenuste valdkonda. Samuti Selver ja suurtest kettidest suurima käibekasvu teinud Rimi.\nJuba aastaid iseloomustab jaeturgu väga tihe konkurents: kette on rohkelt ja uusi kliente püütakse võita nii uute kaupluste avamise kui seniste renoveerimisega. Suurem konkurents tähendab tarbijatele soodsaid hindu ja laia tootevalikut.


Hotel Quo Quality Manizales - Manizales - Hotels.com\n3,5 tärni hotell restoraniga ja baaride/sohvabaaridega, Manizales\n91 €Läbikriipsutatud hind on majutusasutuse pakutav tavahind meie kodulehel. 56 €\nMassaaživann vabas õhus . Pilt 1/62.\n1 / 62Massaaživann vabas õhus\nIt's my second time here and I love the location and atmosphere of the hotel very good…\nTorre de El Cable – 7 min jalgsi\nCaldase ülikool – 14 min jalgsi\nCambulos Cable Via köisraudtee – 35 min jalgsi\nLos Fundadorese teater – 44 min jalgsi\nCaldase park – 3,9 km\nKullamuuseum – 4,4 km\nCaldase omavalitsushoone – 4,5 km\nKülastajad saavad nautida kohapealseid spaateenuseid. Olemas on massaaži- ja ravikabinetid ja protseduuride tuba/toad paaridele. Saadaval on laavakivimassaaž, spordimassaaž, Tai massaaž ja kehakoorimised. Selles spaas on Türgi saun e hamam. Spaas pakutakse raviprotseduure, sealhulgas aroomiteraapia.\nKas Hotel Quo Quality Manizales võimaldab tasuta tühistamist kogu raha tagasimaksmisega?\nJah, Hotel Quo Quality Manizales pakub meie saidil tagastamisele kuuluva ettemaksuga tube, mille puhul tühistamisvõimalus kehtib ka veel mõned päevad enne saabumistähtaega, vastavalt majutusasutuse tühistamistingimustele. Täpsemat teavet leiad majutusasutuse kehtestatud tühistamistingimustest, millega tasub kindlasti tutvuda.\nMida võtab Hotel Quo Quality Manizales ette tervisekaitse ja hügieeni tagamiseks?\nKas Hotel Quo Quality Manizales pakub kohapeal parkimisvõimalust?\nKas Hotel Quo Quality Manizales lubab kaasa võtta lemmikloomi?\nMillised kellaajad on Hotel Quo Quality Manizales kehtestanud sisse- ja väljaregistreerumiseks?\nJah, kohapeal on olemas söögikoht.Lähiümbruse söögikohti: Bayrisch (3 min jalgsi), Ednia (4 min jalgsi), Don Juaco (6 min jalgsi).\nMida majutuskohas Hotel Quo Quality Manizales ja selle ümbruses teha saab?\nHotel Quo Quality Manizales pakub järgmisi võimalusi: ööpäevaringselt avatud treeningsaal ja spaateenused.\nRobert, 1 öö, reis, 22. apr 2021\nLeonardo, 2 ööd, tööreis, 11. märts 2021\nEdgar, 15 ööd, reis perega, 18. okt 2020\nEdgar, 10 ööd, romantikareis, 8. okt 2020


Pisibeebi uni | Unenõustaja Marianne\nVideoloeng: Pisibeebi uni (0-6 kuud)\nTahad saada teavitust, kui videoloeng on valmis? Jäta mulle oma e-mail ja saadan sulle kirja, kui see aeg käes on. :)\nMida plaanin pisibeebi une videoloengusse sisse panna?\n1. Mida oodata?\nMis on normaalne ja kui palju und tita vajab? Mille suhtes olla tähelepanelik ja kust abi saada.\nUne füsioloogia ehk kuidas uni töötab.\nUneregressioonid, arenguhüpped ja kasvuspurdid esimesel elupoolaastal - mis need on ning kuidas beebit ja ennast keerulistel perioodidel aidata.\nMiks osad lapsed magavad paremini kui teised?\n2. Beebi une kujundamine\nMagamiskoha valik ja ettevalmistamine (turvaline uneaeg)\nHea une põhitõed\nSoovitused uneprobleemide ennetamiseks\nLapse märkide mõistmine (kuidas aru saada, mis mure lapsel on? Üle/alaväsimus või stimuleeritus, nälg jms)\nPäevakava, tegevused, rutiinid\n3. Vanema uni\nVanemate une korraldamise ideed\nKurnatus, ärritumine ja unekriis\nMiks kohvikus käimine või tunnike enda aega alati ei aita ning mis aitaks\nPinge välja hingamise harjutus\n4. Mida teha siis kui...\nTa ei jää tunde magama\nTa magab ainult süles\nTihe ärkamine ja söömine öösel\nÖö ja päeva ära vahetamine\nNutva beebi rahustamine\nLutt - kas anda? Miks ta lutti ei taha?\nMähkimine - mis, miks, millal?\nVäiksemaid muudatusi võib veel tulla. :)\nKellele on see videoloeng mõeldud?\nVideoloeng on mõeldud:\nLapseootel peredele, kes tahavad teada, mis neid ees oodata võib.\nPeredele, kes tahavad ennetada uneprobleeme ja tunda end beebi une osas enesekindlalt.\nKuni 6 kuu vanuste beebide peredele, kui on tekkinud une kohta küsimusi.\nKellele see videoloeng ei sobi?\nEelkõige neile, kes ei jaga beebi une osas sarnaseid väärtusi minuga. Sellest videoloengust ei leia ideid, kuidas panna beebi tegema midagi, milleks ta valmis ei ole. Näiteks ei sobi see videoloeng neile, kes tahavad leida meetodit, kuidas saada laps öö läbi ilma ärkamata magama. See võib juhtuda mõne beebi puhul kui luua talle sobivad tingimused ja ka laps selleks valmis on, kuid suurem osa selles vanuses beebisid selleks valmis pole. Samuti ei leia siit rangeid une ja toitmiskavasid, vaid rohkem põhimõtteid, mille järgi ise enda lapse jaoks sobiv rütm leida. Ma ei kasuta meetodeid, mis eeldavad lapse üksi nutma jätmist.\nMa olen püüdnud leida keskteed beebi ja vanemate vajaduste vahel ehk siis ma ei ütle ka ainult seda, et anna muudkui rinda ja võta laps kaissu. See on väga ok variant, kui see perele sobib, aga kõigile ei sobi ja olen püüdnud anda muid ideid ka neile peredele.\nKui tahad teada veel täpsemalt, kuidas meie mõtted klapivad, siis loe mu blogi ja jälgi mind fb-s või instagramis.


Webadmin | Madise Külaselts\nMadise Külaseltsi virtuaalne kohtumispaik\nWhere to?Madise külaLiikmedTegevusedSuhtlusrühmadAruteludLoo kontoAktiveeriÜrituste kalenderKontaktidReeglidTugiKasutustingimusedKäitumisreeglidPrivaatsuspoliisLae dokumenteAvalikud dokumendid\nTere tulemast Madise Külaseltsi veebilehele!\nAktiivse tegevuse alustamiseks pead sa olema registreerunud ja sisse loginud.\nTere Madise külarahvas!\n18. märts 2012 kirjutas Webadmin rubriigis Teadaanded\nTere tulemast Madise Külaseltsi veebilehele. See on Madise Külaseltsi virtuaalne kohtumispaik, kus saate ilma kodust lahkumata lugeda ja arutada erinevaid külaelu teemasid, kommenteerida teiste arvamusi, vastata küsitlustele ning anda oma hääle külaseltsi tähtsate otsuste vastuvõtmisel. Samas saate ka teiste registreerunud liikmetega või liikmerühmaga avalikult või privaatselt suhelda, valida nende seast omale sõpru ning liituda huvipakkuvate suhtlusrühmadega. Samuti saate jälgida teiste liikmete, suhtlusrühmade ning oma sõprade tegevust veebilehel, seda ka reaalajas. Soovi korral saate neid tegevusi kommenteerida.\nKuid see pole veel kõik, sest veebilehel kasutatavad WordPress’i ja BuddyPress’i tugimootorid võimaldavad kohandada ja kujundada veebilehe just selliseks, nagu külaseltsi tegevuse ja elu-olu arendamise lihtsustamiseks parasjagu vaja on.\nÄrge siiski arvake, et sellel veebilehel liikmeks olemine muutub teile koormavaks ning neelab kuidagi märkamatult ja maagiliselt teie vaba aega, nagu see pahatihti juhtub globaalsetes veebikommuunides nagu facebook vm. Teil ei ole mingit vajadust hoida seda veebilehte arvutiekraanil pidevalt avatuna, sest saate valikuliselt tellida teavitusi veebilehe tegevustest ja muutustest oma e-posti aadressile. Teavitusi lugedes saate ise otsustada, kas soovite uude teemasse või postitusse midagi lisada või seda kommenteerida.\nPidage meeles, et nagu Tallinna linn, ei saa ka see veebileht kunagi valmis. Põhjus pole küll selles, et Ülemiste Vanake võiks meile vee peale tõmmata, vaid hoopis selles, et see veebileht on meie kõigi kollektiivne looming. Seega ei juhtu kunagi, et ideed otsa saaksid ning poleks enam kuhugi areneda. Kõik liikmed täiendavad ja arendavad seda lehte pidevalt läbi erinevate teemade, postituste ja kommentaaride. Seepärast ongi alati põhjust seda lehte uuesti ja uuesti külastada!\nSeoses eelnevaga on kõik ettepanekud teretulnud, samuti kõik küsimused veebilehe kasutamise osas, seega ka teated kasutamisel tekkinud tõrgetest. Ettepaneku või küsimuse esitamiseks pead sa olema veebilehel registreerunud ja sisse loginud. Seejärel mine kasutajalehele Webadmin ning vajuta nuppu “Privaatsõnum”. Avanenud lehel kirjuta oma sõnumi pealkiri väljale “Teema” ja väljale “Teade” kirjuta oma sõnumi või küsimuse sisu, saatmiseks vajuta nupule “Saada teade”.\nEnne küsimuse esitamist tutvu palun kindlasti “Kasutajatugi” leheküljel KKK sektsiooniga!\nMeeldivale ja produktiivsele koostööle lootes,\nLisa kommentaar →\n18. august 2011 kirjutas Webadmin rubriigis Külaseltsi juhatuse teadaanded\nPlaanis on läbi viia sügisesed heakorratalgud. 22.10.11\n• Sügistalgud, puhastame tee ääri, mõisa pargist laoküla poole.\n• “Päästame Pärnad”.\n• Koguneme jaanitule platsil.\n• Tegevus toimub kl. 10:00 kuni 15:00.\n• Põhilised vajalikud instrumendid on: võsatrimmerid, saed, kirved.\n• Teeme oma armsa küla jälle natuke ilusamaks!\nSeonduvatele küsimustele vastab Erika Kaljusaar tel. 53363124\nBlogi külgriba vidin\nLiikmed hetkel võrgus\n©2019 Madise Külaselts


Teenusedisain - baasteadmised teenusekesksest mõtlemisest, meetoditest ja töövahendite rakendamisest » Koolitused| Koolitus, tellimuskoolitused, konverentsid, seminarid, sisekoolitused, kursused\nTeenusedisain - baasteadmised teenusekesksest mõtlemisest, meetoditest ja töövahendite rakendamisest\nKas olete tundnud end olukorras, kus pakutakse suurepärast teenust, kuid pole jõutud kliendi teadvusesse? Kas soovite klientidele pakkuda eristuvat, veelgi mugavamat ja just nende vajadustele vastavat teenust, kuid pole veel täiesti kindel, kuidas seda täpselt teha?\nTeenusedisaini abil on võimalik luua ja arendada teenuseid, toote ja teenuse pakette ning väärtuspakkumisi, lähtudes ja ennetades kliendi vajadusi ning samaaegselt proovides ületada nende ootuseid.\nTeenuste disainimine ühendab teadmised ja oskused juhtimisest, turu olukorra ja tüüpkliendi vajaduste kaardistamisest, turundamisest, kommunikatsioonist ning disainist.\nPraktilise suunitlusega koolitusel omandatakse teadmised teenusedisaini olemusest ja rakendusvõimalustest ning oskused teenuste disaini meetodite ja töövahendite kasutamiseks. Kahe koolituspäeva ülesehitus lähtub teenuste disaini kui 4-etapilise terviku loogikast – iga etapi tüüpilisemaid tööriistu/meetodeid tutvustatakse seminari vormis ning õpitakse kasutama miniülesannete käigus, mille tulemusena on osaleja valmis ise teenuste disaini projekti läbi viima.\nKoolitus sobib nii era-, avalikus kui kolmandas sektoris teenuseid pakkuvate organisatsioonide keskastme- ja tippjuhtidele ning spetsialistidele, kes tegelevad teenindusprotsesside ja teenusearendusega.\nI koolituspäev 13. märts 2018\n10.00-11.30 Mis on teenusedisain ja kes on teenusedisainer?\nDisaini olemus ja disaineritöö sisu\nDisaini seos strateegilise juhtimise ja ärimudeliga/tegevusmudeliga\nTeenuste disaini erinevad protsessikäsitlused\n11.45-13.15 Uurimise faas – mida me teame probleemist ja selle kontekstist?\nKlientide segmenteerimine käitumise ja isiksusetüüpide alusel\n14.00-15.30 Sünteesimise faas – kuidas tajuvad probleemi erinevad huvirühmad?\nPersoona elustiili analüüs\nGrupipõhise kodutöö tutvustus\nII koolituspäev 20. märts 2018\n10.00-11.30 Arendamise/prototüüpimise faas – milline võiks olla hea lahendus (teenusekontseptsioonide testimine)?\nGrupipõhiste kodutööde tulemuste kokkuvõtted\nLoovmeetodid alternatiivsete lahendusvariantide väljatöötamiseks\nPrototüüpimiseks sobiva alternatiivi valimine\nPrototüüpimise olemus ja meetodid\n11.45-13.15 Teenusekontseptsiooni valmimise faas – kuidas visualiseerida valmis teenusekontseptsiooni?\n14.00-15.30 Kuidas valmistada organisatsioon ette teenuse pakkumiseks?\nKoolituse eesmärk: Omandada baasteadmised ja praktilised oskused teenuskeskse mõtlemise, teenuste disaini meetodite ja töövahendite rakendamiseks.\n• teab disainmõtlemise olemust ja rakenduspõhimõtteid erinevate teenuste kontekstis\n• teab disaini liike ja arengut ning disaini rakendusvõimalusi\n• teab teenuste disaini seoseid organisatsiooni tegevusmudeli ning strateegilise juhtimisega\n• oskab analüüsida teenuse väärtuspakkumist kliendi seisukohast ning koostada tüüpkliendi profiili (persoonat) ning sellest lähtuvat kliendi elustiili analüüsi\n• oskab kaardistada teenuse pakkumisega seotud huvirühmi süsteemselt ja kaasata neid teenusedisaini protsessi\n• teab teenuste disaini protsessi etappe ning oskab koostada teenusearendusprojektile lähteülesande (juhtimaks ise teenuste disaini projekti või tellimaks teenust disainerilt)\n• oskab kasutada tüüpilisemaid teenuste disaini meetodeid/tööriistu\n• teab allikaid, kust otsida lisainformatsiooni teenuste disaini kui metoodika ning tööriistade kohta\nSihtgrupp: Ettevõtjad, teenust pakkuvate era-, avaliku ja kolmanda sektori organisatsioonide keskastme- ja tippjuhid ning spetsialistid, kes tegelevad teenindusprotsesside ja teenusearendusega.\nMeetodid: interaktiivne loeng, õppevideo, paaris- ja grupitööd, kodune töö\nToimumisaeg: 13. ja 20. märts 2018 kell 10.00-15.30\nKoolituse kogumaht: 12 akadeemilist tundi auditoorset õpet\nLoobumine: Koolitusest loobumise korral palume teatada sellest kirjalikult hiljemalt 8. märtsiks, hilisemal loobumisel kuulub tasumisele 100% koolituse maksumusest.


Mahestipendium 2020 - Mahekeskus\nEesti Maaülikooli Mahekeskus kuulutab välja 2020. aasta stipendiumikonkursi mahepõllumajandust käsitlevate uurimustööde premeerimiseks.\nStipendiumile saavad kandideerida Eesti Maaülikooli bakalaureuse- või magistriõppe lõpetanud, kes on kaitsnud mahepõllumajanduse teemalise lõputöö 2019/2020. õppeaastal ning maaülikooli doktorandid/töötajad, kes on 2019. või 2020. aastal publitseerinud mahepõllumajanduse teemalisi teadusartikleid.\nPopulaarteadusliku artikli stipendiumile saavad kandideerida kõik EMÜ üliõpilased ja töötajad, kes on 2019. ja 2020. aastal avaldanud mahepõllumajanduslikke populaarteaduslikke eestikeelseid artikleid.\nStipendiumile kandideerimiseks tuleb saata avaldus, motivatsioonikiri ja oma bakalaureuse- või magistritöö või teadusartikkel (-artiklid) või eestikeelse(d) populaarteadusliku(d) artikli(d) elektrooniliselt aadressil mahekeskus@emu.ee hiljemalt 20. oktoobriks 2020. Materjalid võib tuua ka paberkandjal EMÜ Mahekeskusesse Eerikal Tõnissoni majas.\nStipendiaadid kuulutatakse välja novembrikuus toimuval mahepõllumajanduse teemalisel sündmusel.


Petasites hybridus, Butterbur: identifitseerimine, levik, elupaik\nPerekond: Magnoliophyta - Klass: Equisetopsida - Järjekord: Asterales - Perekond: Asteraceae\nSee iseloomulik kevadine metslill moodustab kuuritud soistes kohtades ja häiritud teeäärsetel servadel tihedaid värvilaike. Lilled ilmuvad enne lehtede ilmumist ja suve lähenedes lagunevad õied, samal ajal kui lehed kasvavad jätkuvalt suuremana, näevad lõpuks pigem rabarberi moodi välja - seetõttu nimetatakse seda asteraceae lillede perekonna liiget mõnikord ka rabarabarberiks.\nSõdivad naastud ilmuvad maapinnast enne lehtede ilmumist välja ja õied püsivad kuni aprillini ja sageli ka mais. Hambulised südamekujulised lehed ilmuvad tavaliselt mai alguses ja jätkavad kasvu kuni suve lõpuni, selleks ajaks võivad nad olla kuni meetri kaugusel. Ehkki ülemistel pindadel on matt või viltjas ja keskroheline, on lehtede helehall ja selgelt karvane alakülg.\nIsas- ja emasõied esinevad eraldi taimedel (seega on tegemist kahekojalise liigiga, mis tähendab sõna otseses mõttes „kahe maja olemasolu”); Suurbritannias näib aga, et isataimed on üsna haruldus. Emasõisikute õisikud võivad olla kuni 70 cm kõrged, samas kui isataimed on keskmiselt palju lühemad ja rohkem kükitanud ning tihedamalt pakitud lillepeadega. Iga floret sisaldab tavaliselt 15 kuni 25 üksikut viie kroonlehega roosat õit.\nKõige sagedamini on Butterbur märgatav niisketes ja varjutatud kohtades, nagu niisked heinamaad, niisked metsad, ojakaldad ja kraavid, kui see koloniseerib häiritud teeäärseid ja soiseid jäätmaid.\nPetasites hybridus on koduks suurele osale Põhja- ja Kesk-Euroopast, sealhulgas Suurbritanniasse ja Iirimaale, kus see on üsna tavaline vaatepilt. Selle leviala (võib-olla sissetoomise tõttu) ulatub nii põhja kui Soome ja lõunasse Hispaaniasse. Idas ulatub selle liigi levila suures osas Aasiasse\nSuurbritannias ja Iirimaal toodab Butterbur oma lilli märtsist maini.\nÜldnimetus Butterbur tuleneb varasemast lehtede kasutamisest - või kaitsva ümbrisena. Mesilased saavad sellest nektaririkkast metslillest erilist kasu, sest see õitseb aasta alguses, kui õites on vähe teisi loodusõisi.\nAsustatud liik Petasites albidus on väga sarnane, kuid sellel on valged õied. Teine, varem õitsev metslill, millega Butterburit mõnikord segamini aetakse, on taliheliotroop, Petasites fragrans ; nagu selle teaduslik nimigi ütleb, on see lõhnav lill, samas kui Butterburil pole märgatavat lõhna. Teine ilmne erinevus on see, et Taliheliotroobi lõtvatel naastudel on palju vähem lilli, mille lehed on palju väiksemad kui Butterburil.\nSellel lehel näidatud Butterbur'i isendeid pildistati Walesis aprilli ja mai jooksul.


Rõõmu omaks võtmine pärast mitu raseduse katkemist - Raseduse Kaotus\nKui sain teada, et ootan oma vanimat poega, teatati mulle juba neljandat korda, et olen rase. Kolm korda varem olin rasedustesti teinud ja jälginud, kuidas see positiivseks muutus. Kolm korda enne hakkasin rasedusest veritsema kaheksa või kümme nädalat ja veritsesin, kuni mu emakas oli tühi. Neljas kord rase avastamine oli vastuoluliste emotsioonidega. Rõõm, sest tahtsin väga rasedaks jääda. Hirm, sest olin vähem kui aasta varem raseduse katkestanud. Sügav kahtlus, sest see ei tundunud reaalne. Ja lootus - alati loota.\nMitmete raseduse katkemiste kogemine\nThe Mayo kliinik ütleb, et raseduse katkemise oht on umbes 14 protsenti, kuid umbes üks protsent naistest - nagu ka mina - kogevad kahte või enamat raseduse katkemist. Üks protsent on tühine, kui olete väljaspool, kuid korduva kaotuse müüri tagant paistis, nagu oleks koefitsiendid minu vastu laotud ja ma ei oleks kunagi ema. Mind märgiti läbikukkumise eest.\nMida pidin endale nagu mantrat pidevalt meelde tuletama, oli see, et kuigi ma olin oma kolme eelmise raseduse katkemisega protsentuaalne, oli minu üldine raseduse katkemise oht ikkagi vaid 28 protsenti, mis on ligikaudu üks neljast. 72-protsendiline tõenäosus mitte raseduse katkemine oleks pidanud olema rahustav, kuid naisele, kellel oli kolm varasemat raseduse katkemist, kes oli üle 40 ja võistles kellaga, oli reaalsus järgmine: ma ei uskunud, et ma kunagi ema saan.\nmäärimine kaks nädalat järjest\nEnesekaitse tähtsus: raseduse katkemise põhjuste uurimine\nOlen kindel, et enesekaitsmine muutis minu olukorda. Raseduse katkemise põhjuste uurimisel jooksin kogu aeg mööda artiklid, mis viitasid progesterooni puudumisele esimese trimestri raseduse katkemise potentsiaalse põhjusena. Progesteroon väheneb vananedes loomulikult ja kui naisel on rasedaks jäädes progesterooni puudus, võib see põhjustada varajast raseduse katkemist.\nMõnes uuringus on soovitatud progesterooni toidulisandi määramist raseduse alguses aidata raseduse katkemist. Kas progesterooni puudumine oli minu probleem? Ma ei teadnud, aga see teave, võimalus seda teha midagi raseduse tulemuse mõjutamiseks andis mulle eesmärgi ja keskendumise.\nGünekoloog, keda ma nägin kolmandal raseduse katkemisel, ignoreeris minu muret progesterooni puuduse pärast ja ütles mulle otse välja: minu vanuses koos raseduse katkemise ja emaka fibroidide ajalooga oli mul 3–5 protsenti lapse eostamise ja tähtajalise kandmise tõenäosus . Olin laastatud, mu meel kinnitas taas statistikat - seekord kohutavat -, samal ajal kui ta vaatas läbi teste, mida ta tahtis ajastada. Ma teadsin, et aken sulgus minu võimaluseks emaks saada ja et see arst ei kavatsenud minu muret kuulata. Nii et ma kõndisin tema kabinetist välja ja ma ei läinud enam tagasi.\nValideerimine ja uus kogemus: raseduse katkemise ennetamine\nSelle asemel määrasin mõne tunni jooksul pärast järgmist positiivset rasedustesti kaheksa kuud hiljem kohtumist OB-GYN-iga, kelle sõber soovitas. Kuna olin raseduse alguses nii vara, suutsin näha ainult meditsiiniõde, kuid ta võttis mu haigusloo, kuulas minu muret ja edastas need mu uuele arstile - kes nägi mind vaid mõni päev hiljem. Selgitasin talle, et mul on muret progesterooni taseme pärast, kuigi ma ei oleks kunagi oma hormoonitaset testinud, kui ma veel rase ei olnud, ja mõtlesin, kas võiksin kandideerida toidulisandiks.\nraseduse katkemine 19 nädala pärast\nKui ta ei saa haiget teha, võib see läheneda, nõustus ta, et see on proovimist väärt ja määras progesterooni ravimküünla minule. Tundsin sellist uskumatut kergendustunnet - mitte sellepärast, et teadsin, et see töötab, vaid seetõttu, et tundsin end oma muredes kinnitatud. Tundsin end esimest korda emaduse poole püüdlemisel. Ja tundsin, et tegin kõik endast oleneva, et seekord rasedaks jääda.\nKahtlused ja hirmud: rasedana püsimine pärast mitut raseduse katkemist\nIsegi progesterooni lisatõusu ja sagedaste OB-GYN-i külastuste tõttu, kuna mind peeti vanuse ja varasemate raseduse katkemiste tõttu suureks riskiks, tundus see kõik ikkagi unistusena. Ma ei kogenud hommikust iiveldust, mis tundus pigem hukatuse kui õnnistuse märk. Ja isegi kui mu vöökoht laienes ja ma lõpuks oma abikaasaga nuttes teadsin, et mul on vaja rasedus- ja sünnitusriideid osta, vaakusin ikkagi vahel, kui uskusin, et saan lõpuks lapse, ja arvasin, et juhtub midagi kohutavat ja ma ei saa kunagi olla ema.\nNeil neljanda raseduse algusnädalatel võtsin iga kord, kui nägin aluspesus mõnd määrimist, hinge kinni ja nutusin. Läbi esimesel trimestril , Tegin mitu rasedustesti, et rahustada end endiselt rasedana. See oli muidugi naeruväärne, sest teadsin, et rasedushormoonid püsivad mõnda aega kõrgenenud ka pärast raseduse katkemist. Sellegipoolest pakkusid positiivsed rasedustestid nagu igakuised ultrahelid mulle vajalikku käegakatsutavat mugavust, eriti kui statistika oli minu vastu.\nLootuse valimine: silmitsi hirmuga uue raseduse katkemise ees\nRasedus pärast korduvat kaotust tähendas kogu oma usu panemist millessegi, mis polnud kunagi varem töötanud. Kes seda teeb, välja arvatud väga noored või väga rumalad? Ma ei olnud kumbki ja leidsin end künismist klammerdumas ja ema identiteedist kaugenemas. Igaks juhuks, kas teate? Olin vaikselt, rõõmsalt õnnelik. Kuid tundsin, et pidin oma vaikset rõõmu liialdama, hirmud ja tunde kõrvale panema ainult rõõmu, nii et inimesed ei süüdistaks mind pessimistina olemises ega arvaks, et ma pole lapse saamise üle õnnelik.\nMinu rõõm summutati hirmust, et minu õnn meelitab tragöödiat. Tahtsin karjuda heade kavatsustega kommentaaride üle, mis olid mõeldud mind toetama, kui nad tegelikult ei teinud muud, kui tekitasid minus plahvatust ootava viitsütikuga pommi. Teadsin, et see on ainult aja küsimus, kuni kell loeb nulli ja ma kaotasin kõik.\nEmaks saamine: tervislik rasedus pärast raseduse katkemist\nAga ma ei teinud seda. Minu rasedus kulges tavapäraselt ja oli tegelikult kerge füüsiline kogemus. Pärast kogu südamevalu tundus, et ma olin andestanud parimat võimalikku rasedust, mida oleksin võinud loota. Tagantjärele mõeldes saan hinnata, et ma ei olnud kunagi haige, et ainsad sümptomid, mis mul olid, olid kerged ja viimasel trimestril, et tundsin end hästi ja suutsin sünnitada terve suure poisi. Aga minu raseduse ajal , Võisin ainult oodata, kuni teine king langeb, tragöödia saabub, kuni asjad lähevad jälle kohutavalt valesti. Et veri tuleks.\nSain hinge kinni, kui kuulsin oma poega esimest korda nutmas. Ja siis ma nutsin ka. Tundus, nagu oleksin sellest esimesest positiivsest rasedustestist hinge kinni pidanud ja ootasin kogu mure, kogu kurbuse, kogu kaotuse välja hingamist ja rõõmu hingamist. Hinga tema lõhna ja tea, et ta oli minu. Alles siis, kui ta esimese hingetõmbe tegi, uskusin ma jah , lõpuks, ma olen ema.\nMa ei teadnud, kas olukorra muutis enesekontroll või lihtsalt õnn. Siis jäin uuesti rasedaks, kui mu poeg oli aastane. Järgides sama progesterooni toidulisandi protokolli, mõtlesin, kas välk võiks kaks korda lüüa. See tegi. Mu teine poeg sündis 21 kuud pärast esimest ja tema esimest hüüdmist polnud vähem väärtuslik kuulda, sest teadsin, et mu pere on nüüd täielik.\nEsiletõstetud pilt autorilt Lily Cummings\nSelle Gen Z-erisiku mittetulundusühing aitab vaimseid haigusi hävitada ja enesetappe ära hoida


Plaadiarvustus: Zebra Island – Saturnine (I Love You Records, 2013) | Müürileht\nSellest hetkest alates olen seda albumit oodanud. Vahepeal olen muidugi teada saanud, kes seda mussi teevad ning käinud pea enamikel nende kontsertidel. Ehk siiani on ZI olnud minu jaoks live-bänd, sest salvestatud lugusid on olnud vaid 2–3. Seda ägedam on mul praegu „Saturnine’i” kuulata – ma tean, kuidas nad kontserdil kõlavad, mulle on see alati meeldinud, ja nüüd saan ma kuulata neid helisid lähemalt ja selgemalt ilma ümbritseva mürata.\nÜks kõige lahedamaid külgi selle albumi juures on minu jaoks Helina Risti vokaal – läbi lugude võib kuulda täiesti erinevaid kõlasid ja tämbreid ja mahedusi, eriti üllatav on see veel „Dreamsi” puhul, milles kostub tavapäratum madal ja unine hääl, mis kohati (neid häid) külmavärinaid tekitab. Teine asi, mis ZI ainulaadseks teeb, on kindlasti Lauri Rausi kitarrisaund. See kõlab nii rahulikult, sügavalt ja igavikuliselt, kohati ootamatult, samas nii õigelt. Kolmanda kõige olulisema tipu selles kolmnurgas moodustab Rasmus Lill oma elektroonilise tantsumuusika lähenemisega kogu asjale. Jah, kuigi laval võib näha ka kitarre ja trumme, on see minu jaoks ikka eelkõige sündimuss, mis segab endaga oskuslikult kõike muud ja kõlab lõpuks kokku õrn ja helge, samas mõnusalt bassine ja sügav. Ei saa ka mainimata jätta, et seda bändi on laivis väga ilus ka lihtsalt vaadata.


Galerii: Citroen tõi avalikkuse ette uue Berlingo - Logistikauudised\nAutor: Tõnu Tramm • 15. veebruar 2018\nEsimesena avalikkuse ette toodud Citroen Berlingo annab selge vihje, et uus kaubikutekolmik hakkab teineteisest erinema märksa rohkem kui pelgalt logo poolest. Berlingo välimus peegeldab kõiki Citroeni viimase aja disainijooni, ehk eeldada võib, et sama saab olema ka Partneri ja Comboga.\nKolmikute peamine uudis on see, et esmakordelt tuuakse turule kaks erinevat kereversiooni: M ja XL. Kui M on enam-vähem sama mõõtu kui senised mudelid, siis XL on sellest tervelt 35 cm pikem ning auto kogupikkus ulatub 4,75 meetrini.\nAutol on peal kogu tänapäevane tehnikaarsenal, alates suurest digitaalsest ekraanist kuni erinevate juhiabisüsteemideni välja. Viimaseid on Citroeni teatel kokku tervelt 19.\nUued kaubik/mahautod peaksid Eestisse jõudma sügisel, esmalt ongi oodata istmetega mahtuniversaale, mõni kuu hiljem ka kaubikuid. Sõltuvalt margist võivad nende müügilejüudmise ajad erineda, Opel näiteks on teatanud, et Combo Passenger jõuab Eestisse septembris, Combo Cargo aga novembris.\nVaata pildigaleriid uuest Berlingost:


Binaarse valiku serv kauplemine - Binaarsete valikute mall\nÜks Capitol Investeerib Bitcoini\nOtse sisu juurde. Ma isiklikult märgiksin neid pigem rohkem, sest esiteks jätab ta esteetiliselt parema mulje investeeringute bitcoin teiseks ei pruugi tavakasutajale arusaadav olla, et mis põhjusel see isik võiks märkimata olla kui just tõesti väga kõrvuti ei ole, samas võib teksti puhul olla tülikas tagasi kerida kasutaja on küllaltki mugav.\nKuid hoolimata sellise režiimi kõrgest tõhususest nõuab see, et investorid töötaksid tõhusa ja kalli Kuidas binaarsed valikud töötavad. Binaarsete optsioonide hajutamise tööstrateegia Kui nädalavahetusel pole toimunud eriolukorda. Reeglina suletakse pool tühimikust tunni küünlaid.\nKuid mõnikord võib see võtta pool päeva. Peaaegu kõik binaarsete valikute tõestatud strateegiad põhinevad. Double Top on tehnilises analüüsis üks levinumaid ja äratuntavamaid figuure. See on bitcoinidega kauplemine lihtne märku globaalse suundumuse langusest.\nNiipea kui te teda diagrammil nägite, saate ohutult sügisel nr 1 binaarset varianti sõlmida. Joonis ise koosneb esimesest ja teisest tipust, samuti kaelusest. Miks see juhtub?\nFakt on see, et ostjad tõstsid hinda kaks korda üles, kuid vastupidavuse tase peatas nad kaks korda. See viitab sellele, et nende jõud on otsa lõppemas ja varsti ilmuvad krüptoinvesteering müüjad. Peanaha koorimine parim ja lihtne sularaha sissemakse krüptokaubandus kasumlik ainult siis, kui kauplemistaktika põhineb tõestatud ja efektiivsel näitajal.\nInvesteerimine digitaalsesse krüptovaluutasse: valikute parimad ja kasumlikumad strateegiad võimaldavad algajatel alati kiiresti omandada finantsturu mustrid ja põhialused ning hakata võimalikult kiiresti teenima kasumit. Binaarlepingud kestusega on mitut liiki: turbo lepingud, keskpikas ja pikas perspektiivis. Lõikasite lihtsalt otsinguruumi pooleks. Tahad saada kauplemise serv binaarsete optsioonide tuletised graafikud?\nTema signaalide kõrge täpsus võimaldab teil õigeaegselt turule siseneda ja kasumlikke tehinguid avada. Ei tasu meelde tuletada, kui kõrge on peanaha populaarsus.\nBinaarsete valikute jaoks on olemas mõned tõestatud strateegiad ja MACD on üks neist. Selle abiga õnnestus paljudel kauplejatel esimesel töönädalal oma sissemakseid poolteist korda suurendada. Kõigepealt peame paika panema töögraafiku.\nSelleks rakendage MACD-indikaatorit ja muutke põhiseaded järgmisteks - kiireteks ja aeglasteks perioodideks 7 ja 26 ning signaali krüptoinvesteering - Tänu neile parameetritele reaalajas kauplemine krüptoraha MACD tundlikum turu väikseimate muutuste suhtes. Nimeruumid Mall Arutelu. VÕI Esmalt sortige massiiv võtmel, mida huvitate, ja kasutage seejärel binaarset otsingut saadud sorteeritud massiivi korral.\nVastavalt sellele otsitakse mõlemast poolest loendist Olulised erinevused Sisendandmed tuleb sortida korea rahandusminister bitcoini siseringitehingud, mitte lineaarses otsingus Lineaarsel otsingul toimub järjestikune juurdepääs, samal ajal kui kahendotsingule pääseb juurde juhuslikult.\nBinaarsete optsioonide turu fundamentaalne analüüs Praegu on binaarsete valikute puhul kauplejal võimalus kaubelda sama platvormi kaudu valuutasid, aktsiaid, indekseid ja kaupu.\nMuidugi ei tööta see ilma üldiseta kauplemiskavapädev rahahaldus- ja kauplemispsühholoogia. Paralleelsed kanalid Kuid mida iganes võib öelda, ilma tehnikata, mis paljastaks tagasi galerii bitcoini kauplemiselu sisenemise hetked, ei erine teie töö ruleti mängimisest, kus kõik sõltub ainult õnnest.\nKõik parimad binaarsete valikute strateegiad tähendavad põhimõtteliselt lihtsust. Bitcoin on mõttetu investeering mis on forexis binaarne variant Krüptokaevandamise kasum gtx kas on kunagi olnud bitcoinist suuremat investeeringut?\nACDX saab investeeringuid Alpha Sigma Capital Fundilt\nKrüptorahad põhinevad Kuidas investeerida kaalu krüptovaluutasse binaarsete optsioonide kaupleja Binaarsete optsioonidega. Lõikasite lihtsalt otsinguruumi pooleks. Tahad saada kauplemise serv binaarsete optsioonide tuletised graafikud?\nTõsine liikumine või küünal moodustub tõusutendentsi ajal.\nAr galiu prekiauti kriptovaliuta oandoje alustaksite sõnaraamatu algusest ja vaataksite igal lehel läbi, kuni olete sõna leidnud? Česká Republika kuidas teha krüptovaluutadel kiiret kauplemist? Algérie - Français.\nKas peaksin krüptoinvesteeringute jaoks kasutama multibotti?. Norra bitcoini miljonär Kuidas bitcoinidega kaubelda rippimiseks, kasutades väljumist kuidas bitcoini kaevandamise kasumit maksimeerida, parim võrdlus binaarsetes valikutes Krüptovaluutadega kauplemine matlabis. Investeerige krüptovaluuta nüüd.\nKrüptokaubanduse rahavoog. Digitaalse valuuta nutikas investeering. Viimasel ajal on vikipeediasse tekkinud päris palju artikleid, kus viidatakse lehele Säästva arengu sõnaseletustesi.\nNagu ma aru saan, on Bioneer1 need artiklid teinud copy-paste meetodil. Bitcoin Rush - Ülevaade. Mis see on? Kas see on kelmuse? Plussid ja miinused Bitcoin Rushi konto loomise protsess hõlmab isikuandmete täitmist oma saidil.\nInvesteeri lainete krüptorahasse aastane bitcoini miljonär Küsimus selles, kas sealt võib nii vabalt krüptoraha trade demokaubandus Mina kahtlustan, et kuidas investeerida krüptovaluutasse võivad lood kehvad olla. Saatsin neile kirja ja vastati, et kui allikale on viidatud, siis võib kopeerida.\nPäevane kaubavahetus krüptos praegu olemasolevast koordinaatide mallist ei piisa.\nAndres 6. Praegune universaalmall Mall:Coord on katkine.\nMõtlen, seda, et kõik toodud näited kirsi xia binaarsed valikud tööta: Mall:Coord Examples. Malli Coordinate eelis on see, krüpto igapäevane kauplemine ta ümardab kuvatavast ebavajalikud komakohad ära, võrdle näiteks km läbimõõduga objekti koordinaatide kuvamist:. Kui juba sellest juttu tuli, siis näiteks mall Coordinate mul ei mis on rvi binaarsed optsioonid õiget asja.\nMa ei kasuta vaikimisi kujundust MonoBook; tundub, et kõik muud kujundused panevad teksti, miks ma ei investeerinud krüptovaluutadesse muidu peaks olema paremal üleval, artikli ar 50 centu uzdirbo pinigus su bitkoinu.\nKas artikli Tulemaa rahvuspark hea artikli staatus tuleks peatada? Kuidas leida otsest inimest investeerimine bitcoini iirimaale sellega tegeleb,et ideed ei võeta üle kuni see vajaliku isikuni jõuaks?\nOleksin väga tänulik,kui keegi oskaks mind selles aidata! Mismoodi tuleks viidata, et vältida niisugust olukorda, nagu selles artiklis Tallinna Minu arvates jätab niisugune viitamine halva mulje. Kas äkki pealkirja alla "Allikas kogu lõigule Igatahes kindlasti ei tohiks viiteid pealkirja sisse märkida s. Binaarsed valikud dubai Rahvusarhiiv nimelt nõuab, et mis tahes andmete publitseerimisel, kui need on saadud Rahvusarhiivist, bitcoin etf investeering Rahvusarhiivile viidata.\nBitcoin Investeeringud Leedus


Eesti ühe tuntuma organisti Ene Salumäe ja ansambel Meder Consorti esituses saab 31. detsembril kell 13 ja 15 Tallinna Raekojas kuulda Georg Friedrich Händeli ja Joseph Haydni orelikontsertide seadeid kammerkoosseisule. Meder Consorti koosseisus astuvad üles Meelis Orgse (viiul), Triin Krigul (viiul) ja Villu Vihermäe (tšello).\nOrganist Ene Salumäe on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia ning Helsingi Sibeliuse akadeemia koorijuhtimise, kirikumuusika ja oreli erialal ning täiendanud end klavessiini, oreli-improviseerimise ja varajase muusika valdkonnas. Salumäe esineb regulaarselt kodu- ja välismaal solisti ning kammermuusikuna erinevate vanamuusikaansamblite, kooride, solistide ja orkestritega.\nEne Salumäe on tegutsenud organist-koorijuhina mitmetes kogudustes Eestis ja Soomes ning oreli- ja kirikumuusika õppejõuna TÜ Viljandi kultuuriakadeemias ja EELK Usuteaduse Instituudis. Ta on olnud mitmete kirikumuusika alaste ettevõtmiste initsiaator ja korraldaja ning kontserdisarjade kunstiline juht. 1996–2012 oli Ene Salumäe Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse organist, aastast 2013 jätkab Salumäe organisti tööd Helsingi Toomkoguduses


Tänasest saab raha küsida lastega seotud projektidele üle Eesti – Heategu | GoodNews\nAvaleht Heategevus Tänasest saab raha küsida lastega seotud projektidele üle Eesti\nTäna sai alguse heategevuskampaania Epiim Eesti Laste Heaks, mille raames kogutakse kuu ajaga kokku parimad lastega seotud ideed ning toetatakse nende elluviimist juba sel suvel kümnete tuhandete eurode eest.\nEesti piimafarmeritele kuuluva Epiima juhatuse esimehe Jaanus Muraka sõnul viidi eelmisel aastal koostöös MTÜ-ga Koos Laste Heaks alanud kampaania raames ellu enam kui 30 000 euro eest laste unistusi. “Sel aastal loodame koos kõigi Eestimaa inimestega seda summat veelgi kasvatada, sest palju vahvaid soove jäi mullu täitmata,” nentis Murakas ning lisas, et kuni mai lõpuni annetab Epiim igalt müüdud juustupakilt kümme senti Eesti laste heaks loodud heategevusfondi.\nKampaania patrooni ja žürii liikme Hanna-Liina Võsa sõnul otsitakse üle Eesti just niisuguseid projekte, mis looks lastele uusi ja arendavaid vaba aja veetmise võimalusi. “Mina soovitangi laste endi käest küsida, millest nad oma kodukandis kõige rohkem puudust tunnevad või mis neile enim rõõmu valmistaks,” lausus Võsa ning lisas, eelmisel aastal leiti niiviisi väga erilisi soove alates kiige- ja keksuplatsidest lõpetades robootikaringi ja merepäästjate laagriga.\nKampaania patroon Hanna-Liina Võsa, Epiima juhatuse esimees Jaanus Murakas ja MTÜ Koos Laste Heaks juht Toomas Palu andsid täna kohvikus Klaus heategevuskampaaniale avalöögi (Raul Mee)\nSelle aasta esimese projektina toetas Epiim Eesti Laste Heaks täna toimunud avaüritusel Hanna-Liina Võsa eestvedamisel loodavat uut laste muusikalikooli kinkides koolile vajaliku noodijoonestikuga tahvli. Kõigi teiste ideid oodatakse kuni 15. juunini aadressil www.epiim.ee/lasteheaks. Igat projekti toetatakse kuni 3000 euroga ning see peab olema ellu viidud aasta lõpuks.\neelmine TÄNA! „Kodutunne“ ulatab abikäe eakale paarile, kelle kasvatada on kaks lapselast\njärgmine EMADEPÄEVAKONTSERT! Raekoja platsil toimuv emadepäeva kontsert kutsub taas head tegema


Uudised - Murrame akumüüte VOL4\nMiks ja kuidas? Peamised akudega seonduvad müüdid.\nTegelikkus: Aku sulamine ja tuleoht on probleem, mida tõstetakse üles pidevalt, see puudutab kõiki akuseadmete kasutajaid. Tänu liitium-ioon tehnoloogiale on ülekuumenemise risk väga madal, selle tagab akudele sisseehitatud juhtimissüsteem. Kui aku saab laetud annab juhtimissüsteem signaali ning aku laadimisprotsess lõppeb, toiteahel katkestatakse ning vool enam akusse ei pääse, see välistab kardetud ülekuumenemise ohu.\nMüüdi päritolu: Müüdil on tõepõhi all, sest aku ülekuumenemise tõttu võib olla tagajärjeks sulamine, süttimine või aku plahvatamine. Laadimisprotsessi ajal võib aku ületada lubatud temperatuuri, sellega kaasneb elementide sulamine/põlemine. Teadlased nimetavad sellist protsessi kui „temperatuuri põgenemiseks“ – temperatuur muutub kontrollimatuks ning väljub akust sulatades läbi erinevate materjalide. STIHL pöörab aku tehnoloogiat arendades sellele väga suurt tähelepanu ning tugineb kõrgeimatele ohutusstandartitele, mis takistavad üleliigset kuumust ja selle tekkimist.\nKõrgeimad ohutusstandardid: STIHL Liitium-ioon akud\nSTIHL kasutab kõikides oma akudes kvaliteetseid liitium-ioonil põhinevaid elemente. Nii akud kui STIHL laadijad on varustatud kaitsemehhanismidega, mis takistavad üleliigset laadimist ja liigse kuumuse tekkimist. Juhtimissüsteem omab kontrolli iga akusse paigaldatud elemendi üle, kui aku temperatuur on liiga kõrge, siis laadimisprotsess katkeb. Integreeritud andur mõõdab temperatuuri aku kõige soojemas punktis. Samuti kui Teie STIHL aku muutub tööd tehes kuumaks, lülitub seade kriitilises temperatuurivahemikus automaatselt välja.\nAku ja laadija on pidevas andmevahetuses: kui aku laetus jõuab umbes 80% -ni, lülitab laadija automaatselt väga madalale ja õrnale laadimisvoolule. Kui aku on täielikult laetud, lülitub laadija välja ja peatab toiteahela. Laadijad, nagu näiteks kiirlaadija AL 500, toetavad ka aku temperatuuri langetamist integreeritud jahutussüsteemi abil. Seega ei pea muretsema, kui jätate oma aku üleöö sisse.\nKõik akud on kaetud tugeva korpusega, mis ennetavad erinevate loodustingimuste ligipääsu, kuid siiski tuleb akut või integreeritud akutoodet kaitsta niiskuse, vihma, kuumuse või avatud tule eest. Maksimaalne soojuskoormus ei tohi ületada 100 ° C.


ROSALIE - Romantika ja rahu, elegants ja nostalgia! - Airbnb\nROSALIE - Romantika ja rahu, elegants ja nostalgia!\nObertriesting, Niederösterreich, Austria\nTÄIESTI ERALDATUD - meie iseseisev ROSALIE haagis sulandub metsas karjamaa idülliks. Uimastavate vaadetega ja meie karjamaamaja kõrval saad end mineviku aegadega ümbritseda ja nostalgilist pausi nautida.\nROSALIE mitte ainult ei sära oma armastava räpase stiilse sisekujundusega, vaid pakub ka võimalust lõõgastuda ja lõõgastuda oma terrassil ja privaatses MULLIVANNIS.\nUmbes 40 minuti kaugusel Viini linna piirist, kaunis Triestes, on ROSALIE leidnud oma imelise asukoha. Lisaks 30 m² hubasele siseruumile pakub see ka oma ja privaatset õueala ca. 24m ² terrassi, mullivanni, kamina koos tulekorviga ja grilli lõõgastumiseks.\nElekter on omatehtud – detsentraliseeritud, isemajandav ja lihtne koos päikesega! Fotoelektriline süsteem võimaldab kõigil mugavustel end mugavalt tunda.\nROSALIE elutuba on armastusega kaunistatud vintage stiilis. Sisene ja sukeldu teise maailma - täis romantikat, graatsilisust ja elegantsi, melanhooliat ja õrna ilu. Särav ja külalislahke on palju mängulisi detaile, mis meenutavad möödunud aegu.\nElutoas ootavad elamist väike söögilaud kahe tooliga, hubane diivan originaallauaga, mis on kohvrikujuline, sahver ja garderoob. Saadaval on küünlad, mängud ja lugemismaterjal ning Marshalli muusikakarp loob õige meeleolu ja hea heli.\nNaaberköök meenutab möödunud aegu, kuid pakub siiski täielikku mugavust ja parimat varustust. Veejuhik KOCHOF - "köögitrend", nagu sa seda vanaema peal nimetasid, on puuküttega ahi, millel on sisseehitatud kuumutusplaat ja ahi.\nSee lõhnab iseseisvalt, sest ahi ei tee mitte ainult Rosaliet soojaks, vaid ka õhtusööki ja annab samal ajal sooja vett. Alternatiivina – ja selleks, et mitte teha tulekahju suvel – on ka gaasipliit 2 pliiti ja elektriliselt soojendatav kuuma vee pump paak saadaval.\nAvar külmik pakub piisavalt ruumi oma sügavkülmikuga, et varuda mõneks päevaks kulinaarseid maiustusi.\nMagamiskoht, mida saab eraldada kardinaga, garanteerib kaheinimesevoodis otsa ja nostalgiliste detailide vahel romantilised tunnid segamatute vaadetega maale.\nKolmanda külalise jaoks pakub originaalne voodisahtel, nagu vanaema ajal, hubast ööbimisvõimalust.\nVannituba on varustatud kraanikausi, duši ja tualetiga ning isegi sealt leiad võluvad kaunistused.\nVälialal pakuvad väike söögituba, lamamistoolid, privaatne mullivann, kamin ja grill teisi romantilisi võimalusi eine välja lülitamiseks, unistamiseks, laadimiseks või nautimiseks. Kaisulikud hommikumantlid, küünlad ja laternad ning palju muud lummavad detailid täidavad pausi.\nnautida KAUEM -> 20% allahindlust.\nRahu JA vabadus, kui suurem pere või sõbrad: siis topeltbroneering ROSALIE ja aasamaja on võimalik eriti soodsatel tingimustel – lihtsalt küsi :-)\nFotod: Daniel Hamersky (C)\nNaabruskonda on lihtne selgitada: lehmad, karjamaad ja metsad; -\n) Lõbus teie kõrval, meie ROSALIE asub meie karjamaaMaja kõrval ja praegu oleme ikka veel avastamas ümbritsevat piirkonda - imeline Triestingtal ja kahjuks ei saa teile veel konkreetset teavet anda - kuid palun kontrollige, kas praegu on Internetis "VIINI METSA" all, konkreetselt "Triestingtal" ja "Brand Laaben" all (lingid ei ole kahjuks võimalikud).\nTutvu teiste võimalustega linnas Obertriesting ja selle ümbruses


Aasiat avastamas: E 23.11.2015 TLN-Helsinki – Frankfurd – Hongkong – Phnom Penh\nE 23.11.2015 TLN-Helsinki – Frankfurd – Hongkong – Phnom Penh\nÄratus kell 4, arutame veel mu passi, aga otsustame ikka lennujaama minna ja vaadata kaugele mind lubatakse. Anneli sõber on meid nõus varahommikul transportima, aga minu enda laps vastas palve peale ära viia oli ühene – mis, kell 4 lennujaama, ma annan teile taksoraha, aga nii vara ma küll üles ei tõuse. Vot sulle siis head kasvatust J.\nTLN lennujaamas läheb kõik hästi, Helsinki lennujaamas teeme avastuse, et piletite kättesaamiseks peame korra transiittsoonist välja minema. Seda poleks vaja olnud, kui meil oleksid olnud arvutist prinditud piletid.\nPalju kiidetud magamiskapslid.\nJärgmine peatus Frankfurt, lennukis üllatavalt palju ruumi jalgadele. Õnneks on mu reisikaaslane tegev lennunduses ja kõik, mis seoses sellega toimub on mulle kohe ära seletatud J. Kogu aeg on veidi külm – magamat, söömat, minul tohutu nohu, Annelil kurguga probleemid…, loodetavasti ´30 kraadi ravib meid terveks!\nCathay lennuesindaja meeldiv vestlus piletite kontrolli ajal, selline small talk, see uskumatu oskus rääkida ei millegis, aga samas väga meeldejäävalt. Kogu vestluse ajal hoian hinge kinni ja muudkui lobisen, et äkki ta siis ei märka, et mu pass on problemaatiline. Kõik läheb hästi, istume juba ootealal kui äkki tuleb pileti kontrolör meie juurde ja küsib passe, et midagi jäi vist programmi sisestamata-kontrollimata ja siis käis mul jõnks seest läbi, kas siin on tõesti minu reisi lõpp ja Anneli peab üksi edasi minema. Õnneks oli unustatud märkida meie pagas, tegelikult meil polnudki äraantavat pagasit, see oli teenindavale personalile üllatuseks, et nii kaugele puhkama ja ainult käsipagasiga.\nLennuk on viisakas ja üllatus, meile tuuaks praktiliset kohe peale õhtu tõusmist menüü! Kohe tulevad joogid+soolapähklid+naeratus, filmide valik on hea. Taevas on selge ja maapealne elu kuni linna suuruseni, veekogud, mäed on täiesti selgelt jälgitavad. Lennukis magamine meil mõlemal üldse välja ei tulnud, oleme mõlemad väga väsinud.\nPostitaja: Irina R kell 10:52


Mobiilimaania: kraba tasuta üllatusspinne\nKodu\t» Mobiilimaania: kraba tasuta üllatusspinne\nVõta Maria endaga alati ja kõikjale kaasa - oma mobiilis või tahvlis ning avasta põnev mobiilne kasiinomaailm. Maria annab sulle selleks puhuks igal õhtul kell 19:00-20:00 kuni 10 tasuta keerutust. Täna on priide spinnide mänguks Twin Spin. Homme ootab sind aga hoopis uus üllatusmäng. Hoia meie lehel silma peal, et saada värskeim info Maria pakkumiste kohta.\nSee on väga lihtne! Sul ei tule teha muud, kui hakata mariakaks või logida sisse juba olemasoleva kontoga aadressil m.mariacasino.ee või laadida alla vastav Apple'i või Android'i rakendus ning hakata aga keerutama.


Välismaal reserveerivad uusaastat tähistavad Venemaa elanikud kõige enam hotelle Tallinnas\n13:33 28. Oktoober 2020\n19:57 26.12.2017 (Uuendatud 19:58 26.12.2017) lühendatud link\nAastavahetuse ajal moodutavad suure osa Eestit külastavaist turistidest venelased\nTALLINN, 26. detsember — Sputnik. Viimastel aastatel vähenes nende arv rubla kursi languse tõttu, kuid sel aastal võib taas täheldada märgatavat tõusu. Tõsi, buumiaegsest tasemest jääb Vene turistide arv veel tublisti maha, edastab ERR.\nMajutusettevõtetes peatunud turistide arv suurenes>>\nKuigi lõviosa turistidest korjab endale Tallinn, jagub neid ka Virumaale ja mujale Eestisse.\n"Nad sõidavad ringi. Võib öelda, et nad on kultuurituristid ja ma tean et nad käivad Avinurmes, sõidavad ka Tartusse välja. Neil on kindel plaan valmis tehtud, kodutöö on tehtud," kirjeldas Mäetaguse mõisahotelli perenaine Terje Rattur.\nuus aasta, jõulud, turist, Eesti, Venemaa, Tallinn