Riigikogu väliskomisjon soovib Sven Mikserilt ülevaadet ÜRO rändepakti kohta - DELFI\nRiigikogu väliskomisjon soovib Sven Mikserilt ülevaadet ÜRO rändepakti kohta\nTäiendatud kell 15.05\nPilt on illustreerivFoto: Amel Emric, AP\nRiigikogu väliskomisjon soovib saada välisminister Sven Mikserilt ülevaadet ÜRO globaalsse ränderaamistiku ja globaalse pagulasraamistiku kohta ning sellest, millel põhineb Eesti argumentatsioon lepet allkirjastades. Mikseri kinnitusel tutvustati seda riigikogu komisjonile juba kevadel.\nVälisminister Sven Mikser ütles Delfile, et globaalse ränderaamistiku lõppdokument on kooskõlas 22. märtsil 2018 vastu võetud vabariigi valitsuse seisukohtadega, millest Eesti valitsustevahelistel läbirääkimistel lähtus. "Neid seisukohti tutvustati riigikogu väliskomisjonile käesoleva aasta 13. märtsil," kinnitas minister.\nMart Helme ÜRO ränderaamistikule vastu seisvatest reformierakondlastest: teie eesti rahva reetmist õigustav valelikkus ja silmakirjalikkus on tülgastavad 10.11.2018\nMikser selgitab täna väliskomisjonile ÜRO globaalse ränderaamistiku sisu ja põhimõtteid (85) 12.11.2018\nMikseri sõnul vajab ränne kui globaalne väljakutse vajab riikide ühist tegutsemist ja seetõttu otsitakse ühiseid lahedusi. "ÜRO globaalne ränderaamistik on üks ühiseid pingutusi, mille rahvusvaheline kogukond on selles suunas ette võtnud ning millega soovib liituda ka Eesti. See toob esmakordselt kokku rände lähte-, transiit- ja sihtriigid ja loob platvormi dialoogiks nende riikide vahel," ütles Mikser.\nDokument puudutab ministri sõnul tasakaalustatult rände valdkonna kõiki olulisi aspekte: algpõhjustega tegelemist, ebaseadusliku rände ennetamist ja selle vastu võitlemist, koostöö parandamist tagasivõtu, tagasipöördumise ja tagasisaatmise valdkonnas, samuti seadusliku rände võimalusi. "Lähte- ja transiitriigid võtavad senisest suurema vastutuse rändeväljakutsetega tegelemisel, mis on meie kõigi huvides. Tänu raamistikule saame paremini motiveerida neid riike koostööle ka tagasipöördumise küsimuses," märkis Mikser.\nEesti jaoks on välisministri sõnul tähtis, et globaalse ränderaamistiku rakendamisel säilib riikide suveräänne õigus riikliku rändepoliitika kujundamisel ja elluviimisel ning piiride kaitsel. "Siinkohal on oluline märkida, et ränderaamistik eeldab koostöötahet ning samal ajal ei ole ühelegi riigile õiguslikult siduv. Ränderaamistik tähendab Eesti jaoks seniste poliitikate jätkamist ega too meile kaasa uusi kohustusi," rõhutas Mikser.\n"Liikmesriigid annavad detsembris toimuval Marrakeshi konverentsil ränderaamistikule oma poliitilise toetuse ning ÜRO peaassamblee peaks selle vastu võtma jaanuaris. Eesti toetab tugevalt jätkuvalt globaalse ränderaamistiku vastuvõtmist," märkis Mikser.\nÜRO migratsioonipakt on katse kehtestada ülemaailmsele rändele kindlad reeglid ja see kujutab endast liikmesriikidele õiguslikult mittesiduvat koostööraamistikku. Lisaks rõhutab see liikmesriikide õigust oma rändepoliitikat iseseisvalt kujundada.\nLoe siit täpsemalt, mis ÜRO ränderaamistik on ning millised riigid seda allkirjastada ei plaani\nAmeerika Ühendriigid, Austraalia, Ungari,Austria ka Poola on oma toetuse migratsioonipaktile tagasi võtnud, Tšehhi kaalub seda. Horvaatias on puhkenud aga suur tüli presidendi ja valitsuse vahel.\nMigratsioonipakti vastuvõtmine on kavandatud 10.–11. detsembril Marokos, Marrakechis.\nEKRE algatas ÜRO rändepakti vastu allkirjade kogumise kampaania\nHelir-Valdor Seeder: Eesti ei peaks ÜRO rändepaktiga liituma\nMarko Mihkelson: ÜRO rändepaktile peaks hinnangu andma ka õiguskantsler


Türgi | Uptravel - Meiega puhkad!\nRiigi pindala: 780 580 km²\nRahvastik (arv, rahvused jne): 70,5 mln elanikku\nRahaühik: uus Türgi liir (TRY)\nAsukoha tõttu Euroopa ja Aasia ristteel on Türgi kultuur ja rahvastik väga mitmekesine. Türgi ajalugu hõlmab hetiitide muistset tsivilisatsiooni, Kreeka ja Rooma ajastut (kui apostel Paulus viis sinna ristiusu) ning Bütsantsi ja Otomani impeeriumi. Kaasaegne Türgi Vabariik kui läänelik ilmalik riik on asutatud 1923. aastal. Peaaegu 99% elanikest on moslemid. Riigi kaguosas elab arvestatav hulk kurde. 300. aastal sai Musta merd ja Vahemerd eraldava Bosporuse väina ääres asuvast Konstantinoopolist (tänane Istanbul) Bütsantsi impeeriumi (Ida-Rooma riigi) keskus. Türgi arhitektuuri pärlid on Selimi ja Suleimani mošeed ning maailmakuulus Püha Sofia kirik, mis teenis Otomani ajal mošeena ning on praegu muuseum. Türgi tohutu arheoloogiline pärand meelitab kohale turiste. Oma hiilgeajal oli Otomani impeerium peamiseks jõuks Vahemere ida- ja lõunakaldal ning Lähis-Idas. Türgi köök kasutab palju lambaliha, ka kitsepiimast tehtud jogurt on populaarne, eriti segatuna kurgi, küüslaugu või piparmündiga. Kohvi joomise traditsioon on pikk, kohvikud on populaarsed kohtumispaigad.\nMiks just Türgi - idamaalik luksus ja euroopalik teenindamine – Türgi kuurordid on parimad Vahemere rannikul. Antalya ajalugu ulatub tagasi 2. sajandisse enne meie ajaarvamist. Linnas ja selle lähiümbruses on arheoloogid avastanud 27 antiiklinna varemed. Sajandite jooksul on siin vaheldumisi valitsenud kreeklased, roomlased, bütsantslased, pärslased, kuni lõpuks piirkond sattus Osmani impeeriumi mõju alla. Antalya rikkast ajaloost kõnelevad paljud säilinud ajaloomälestised. Linna arheoloogiamuuseumi hinnalised ja unikaalsed eksponaadid on omamoodi suurepärasteks teejuhtideks ajarändel paleoliitikumist Osmanite impeeriumi kõrghetkeni. Tänapäeval on suursuguse loodusega Antalya tõeline puhkuseparadiis. Päike paistab siin ligi 300 päeva aastas, seetõttu kestab suplushooaeg maist novembrini. Antalyas leidub palju heatasemelisi hotelle, pansionaate, kohvikuid, baare, diskoteeke, õdusaid poekesi ja suuri kaubanduskeskusi. Siin asub ka suurepärane põnevate liumägedega ja paljude muude veeatraktsioonidega veepark "Aqualand", mis kahtlemata jätab unustamatu mulje nii suurtele kui väikestele.\n49 km kaugusel Antalyast asub Aspendos, mis on kuulus suurepäraselt säilinud antiikaja amfiteatri poolest. Aspendose amfiteater on antiikarhitektide suure ande ja hea akustika-tundmise tunnistajaks. Ehkki amfiteater oli ehitatud 2. sajandil e.m.a. Marcus Aureliuse valitsemisajal, vaimustab selle akustika siin esinevaid maailmanimega lauljaid tänapäevalgi. Amfiteater mahutab 15000 vaatajat. Lähedal asub ka muistne sadam Side Apolloni templiga ja rooma saunaga. Side arheoloogiamuuseumi ekspositsioon on huvitavamaid Türgis.\nLisaks kõige müstilisematele maastikele, suurepärasele arhitektuurile ning rikkale ajaloopärandile pakub Türgi ehedat soojamaapuhkust tänu oma soodsale kliimale. Tere tulemast päikselisse Türki!


Küpsised ja turvasätted | Euroopa Parlament\nEuroopa Parlamendi veebisait ja küpsised\nEuroopa Parlamendi veebisait kasutab küpsiseid üksnes selleks, et võimaldada ja parandada saidi toimimist ning muuta navigeerimine kasutaja jaoks mugavamaks.\nLisaks funktsionaalsetele ja seansiküpsistele paigaldavad kolmandad osapooled analüüsiküpsiseid, et jälgida kasutajakogemuse kvaliteeti Euroopa Parlamendi veebisaidi külastamisel. Euroopa Parlamendi veebisait ei kasuta veebimajakaid ega muud sarnast jälgimistehnoloogiat. Mingil juhul ei kasuta Euroopa Parlament küpsiseid isikuandmete kogumiseks, töötlemiseks, levitamiseks ega salvestamiseks. Vajaduse korral kohaldatakse kohaliku salvestamise ja sarnase tehnoloogia suhtes Euroopa Parlamendi privaatsuspõhimõtteid.\nParlamendi veebisaidil kasutatakse järgmisi küpsiseid:\natidvisitor: Küpsist kasutatakse selleks, et jälgida parlamendi veebisaidi kasutajate poolt külastatud veebilehtede toimimist.\nidrxvr: Küpsist kasutatakse selleks, et jälgida liiklust ja tuvastada probleeme, mis veebisaidi külastamisest võivad tekkida.\natuserid: Küpsist kasutatakse selleks, et salvestada külastaja anonüümne tunnus parlamendi veebisaitidel.\nSaadaval on AT Interneti loobumist võimaldav valik .(See veebileht ei pruugi olla kättesaadav teie emakeeles.)\nLisateave AT Interneti andmekaitsepõhimõtete .\nMõned inimesed leiavad, et teabe salvestamine nende arvutisse või nutiseadmesse on pisut liiga sekkuv, eriti siis, kui teavet salvestab ja kasutab kolmas osapool neid teavitamata. Soovi korral saate mõningaid või kõiki küpsiseid blokeerida ja juba salvestatud küpsiseid kustutada. Sellisel juhul tuleb arvestada teatavate piirangutega saidi toimimises. Küpsiste blokeerimiseks või kõrvaldamiseks peate muutma oma veebilehitseja privaatsusseadeid.\nEnamik veebisaite, mida külastate, kasutab küpsiseid kasutuskogemuse parandamiseks. Need võimaldavad veebisaitidel teid „meelde jätta“ – kas külastuse ajaks (nn seansiküpsiste abil) või korduvate külastuste jaoks (nn püsiküpsise abil).\nKüpsistel võib olla mitmeid eri funktsioone. Nad aitavad lehekülgede vahel tõhusalt navigeerida, säilitades eelistused ja parandades üldisemalt veebisaidi kasutuskogemust. Küpsised muudavad teie ja veebisaidi vahelise suhtluse kiiremaks ja lihtsamaks. Kui veebisait ei kasuta küpsiseid, peab ta teid uueks külastajaks iga kord, kui te veebisaidil uuele lehele lähete – näiteks kui sulgete menüü ja liigute teisele veebilehele, ei mäleta veebisait, et te menüü eelmisel leheküljel sulgesite ning näitab järgmist lehekülge koos eelmise lehekülje avatud menüüga.\nKüpsiseid võib paigaldada veebisait, mida külastate (nn esimese osapoole küpsised), või neid võivad paigaldada teised veebisaidid, mis edastavad parasjagu vaadatava lehekülje sisu (nn kolmanda osapoole küpsised).\nEsimese osapoole küpsised:\nEsimese osapoole küpsised paigaldab veebisait, mida te külastate, ja neid saab lugeda üksnes kõnealune veebisait.\nKolmanda osapoole küpsised paigaldab ja neid kasutab külastatava veebisaidi omanikust erinev organisatsioon. Näiteks võib veebisait külastatavuse mõõtmiseks kasutada kolmandast osapoolest analüüsifirmat, mis paigaldab selle teenuse pakkumiseks oma küpsise. Külastataval veebisaidil võib olla ka manustatud sisu, näiteks YouTube'i videod või Flickri slaidiesitlused. Ka need saidid võivad paigaldada oma küpsiseid.\nKuid olulisem on see, et veebisait võib kasutada kolmanda osapoole reklaamivõrku suunatud reklaami edastamiseks.\nEuroopa Parlament reklaamiteenuseid ei kasuta.\nSeansiküpsised salvestatakse ajutiselt veebisaidi sirvimise ajaks ja kustutatakse kasutaja seadmest, kui veebilehitseja suletakse\nPaljud veebisaidid kasutavad programmi Adobe Flash Player videote ja infograafika esitamiseks kasutajale. Adobe kasutab enda küpsiseid, mida ei saa hallata veebilehitseja seadete kaudu. Flash Player kasutab neid samal eesmärgil, nagu kasutatakse teisi küpsiseid, st eelistuste salvestamiseks või kasutajate jälgimiseks.\nFlashi küpsised toimivad teistmoodi kui veebilehitseja küpsised. Eraldi küpsiste asemel eri ülesannete täitmiseks peab veebisait talletama kõik saidiga seotud andmed ühte küpsisesse. Te saate kontrollida, kui palju teavet saab sellesse küpsisesse salvestada, kuid teil ei ole võimalik valida, millist liiki teavet võib salvestada.\nVeebimajakas on sageli läbipaistev graafiline kujutis, mis paigutatakse veebisaidile ja mida kasutatakse, et jälgida veebisaiti külastava kasutaja käitumist. Seda kasutatakse sageli koos küpsistega.\nEuroopa Parlamendi veebisait ei kasuta veebimajakaid ega muud sarnast jälgimistehnoloogiat.\nMida tähendab kohalik salvestamine?\nKohaliku salvestamise abil võivad veebirakendused salvestada andmeid kasutaja veebilehitsejasse. Enne HTML5 kasutusele võtmist tuli rakenduse andmed salvestada küpsistesse, mis sisaldusid igas serveripäringus. Kohalik salvestamine on turvalisem ning suuri andmekoguseid saab säilitada kohapeal, ilma et see mõjutaks veebisaidi toimimiskiirust.


«Radar»: Lätis on soovimatute beebide «postkastid» päästnud kümnete laste elu - Radar\n«Radar»: Lätis on soovimatute beebide «postkastid» päästnud kümnete laste elu\n«Radar»: Lätis on soovimatute beebide «postkastid» päästnud kümnete laste elu Mida arvavad asjast Eesti ametnikud?\n16. jaanuar 2018, 20:28\n«Radar» sõitis külla lõunanaabritele, et uurida, mis asi on seal kasutusele võetud omapärane beebikast, kuhu äsja sünnitanud vanemad oma soovimatud vastsündinud jätta saavad.\nVäike tüdruk, keda siin näete on 7-kuune. Tema nägu suures plaanis me näidata ei saa, samamoodi ei avalikusta me tema päris nime. Paneme talle nimeks Julia. Väike Julia elab Lätis. Julia vanemad ei soovi samuti lapse kaitseks oma nime avalikustada.\nMiks selline salapära? Põhjus on lihtne. Julia oli oma bioloogilistele vanematele soovimatu laps. Veel 9 aastat tagasi oleks Julia tõenäoliselt leitud prügikastist või metsast surnuna nagu paljud tema saatusekaaslased. Sellised juhtumid tapetud vastsündinutega ei ole võõrad ka meil Eestis.\n27. septembril leiti Võrumaa metsas imikueas poisslapse surnukeha, esialgsel hinnangul ei saanud laps olla vanem kui üks nädal. Ekspertiis tuvastas küll, et lapse surma asjaolud ei olnud otseselt vägivaldsed, kuid asjaolud viitasid, et laps lihtsalt jäeti metsa surema.\nSiis see vastsündinu üldjuhul ka leitakse … surnuna,» räägib Heido. Ta lisab, et tapetud imikute peitmiseks on variante erinevaid - kapp, pappkarp, tugitooli tagune, mets, maha matmine.\nSelliseid juhtumeid, kus vastsündinu on leitud tapetuna või surnuna on ainuüksi meediast viimase kolme aasta jooksul läbi käinud kolm.\nJa samasugune saatus oleks võinud ees oodata ka Lätis elavat Juliat, kui ta oleks seal sündinud enne 2009. aastat. Kuidas suudeti Lätis imikute tapmine viia 11 pealt aastas ühele? Ja kas ka Eestil oleks siit midagi õppida?\nDetsembri keskpaigas sõidame naaberriigi pealinna Riiasse. Siinses lastehaiglas on üks kaheksast beebidele mõeldud elupäästvast süsteemist. Seda kutsutakse siin beebikastiks.\n«Kui naine mingil põhjusel ei soovi last endale jätta, saab ta lapse jätta beebikasti,» räägib Laura Zvirbule. Tema on üks neist, kes on selle süsteemi idee ja loomise juures liikuvaks jõuks olnud.\nProbleem Lätis oli suur\n«Kui projektiga alles alustasime, jagunes ühiskonna arvamus pooleks. Ühed ütlesid, et jah, seda on vaja, sest beebikast on parem kui prügikast või mets, sest beebikastist võid oma lapse ka tagasi saada. Teine pool ütles, et kuidas nii - ema peab last kasvatama, see on vastutustundetu ja nii edasi,» meenutab Laura.\nVaidlustest hoolimata avati 2009. aastal Riia Lastehaigla juures esimene beebikast.\n«Ja juba detsembris toodi meile Riias esimene poiss,» lisab Laura.\nKaheksa aastaga on Lätis avatud tervelt 8 sellist beebikasti. Selle süsteem on lihtne - tõmbad ukse lahti, paned lapse sisse, õdede toas hakkab tööle alarm. Loovutaja paneb ukse kinni ning süsteem lukustub nii, et kohe uuesti ust avada ei saagi.\n«Tavaliselt tegeleb lapsega terve osakond. Igaüks tahab teda kaisutada ja hellitada.Teha lapsele midagi head. See on lausa suursündmus,» ütleb Riia Lastehaigla arst Zanda Pucuka ning lisab, et kui laps kastist välja võetud, algab läbivaatus.\n«Kõigepealt teeme kiire hindamise, kas lapsega on kõik korras. Kas ta hingab, kas seisund on stabiilne. Siis paneme ta voodisse. Paneme dokumentidesse kirja aja, lapse soo, kaasas olnud esemed. Oletatava vanuse. Tavaliselt on need normaalsed, terved lapsed. Paar-kolm päeva vanad,» räägib Zanda Pucuka.\nKui see tehtud, võtab haigla sotsiaaltöötaja ühendust kohaliku lapsendamiskohtuga. Riias siinses lapsendamiskohtus tegeleb nende juhtumitega Inese Ergle.\n«Haigla sotsiaaltöötaja registreerib lapse, sest see inimene vajab identiteeti, nime. Samuti on vaja isikukoodi, et vormistada ülejäänud dokumendid,» räägib Inese Ergle.\n«Ma arvan tõesti, et nendel emadel on tohutu meeleheide, kui nad teevad sellise otsuse. Üheksa kuud on laps olnud kõhus, sa tundsid teda liigutamas, ootasid. Lõpuks on see laps olemas. Ja siis teda ära anda… Selleks peab olema väga tõsine põhjus. Vaevalt see juhtub niisama lihtsalt, et ei, täna ei taha…,» räägib Zanda Pucuka.\nPäästetud on üle 40 lapse\nTänu beebikastidele on Lätis kaheksa aastaga päästetud surmast 43 last. Üks, kelle elu siinne kast päästis, oli Julia oma. Tema ema ja isa, meie loo Irina ja Jaroslav otsustasid veidi enam kui kahe aasta eest, et tahavad veel ühe lapse saada ja sel korral lapsendada.\n«Helistati ja öeldi, et lausa kaks last on saadaval. Kahest beebikastist. Eri linnades. Otsustasime mehega, et kui juba nii, siis võtame mõlemad!» meenutab Julia ema Irina.\nKuid selgus, et ühe beebi vanaema oli teada saanud, et tema tütar on lapse sellisesse kasti pannud ja pöördus ametivõimude poole, et last endale saada. See läks tal korda.\nRiias on selliseid juhtumeid näiteks olnud kokku kolm ning kahel juhul on ema lapse ka tagasi saanud.\n«Lapse huvides on, et võimalikult kiiresti, kui ta on terve, siis leida talle ema ja isa, pere ja armastus,» kinnitab Inese Ergle.\nEhk siis selliseid juhtumeid, kus laps jõuab oma lähisugulastele või lausa emale tagasi, on Lätis kaheksa aasta jooksul olnud kaks. Üks neist siis ka see, keda algul lapsendada pakuti.\nVäike Julia puhkamas oma isa süles.\nJaroslav meenutab, milline oli tema esimene kohtumine lapsega, kellest sai nende kolmas laps.\n«Pisi-pisikene tüdruk, võtsin ta käte vahele. Seda tunnet on raske kirjeldada, sellest rääkida. Aga ma mäletan, et ta oli mu kätel. Paari minuti pärast ütlesin, et me viime ta koju,» meenutab Jaroslav.\n«Selles oli nagu kõik koos. Mitte lihtsalt õnn, et viimaks saime lapse...Oli ka suur hirm. Päritolu on ju teadmata. Kes on vanemad, mis rahvusest… Kõik hirmud keerlesid peas. Ma poleks aimanud, et need hirmud mul südames on. Aga kui teda nägime. Ta oli nii tilluke. Isa võttis ta käte vahele. Vaatas ja ütles: «Kõik, viime ta koju.» Ta muutus juba esimese ööga, kui ta kodus oli. Me ei maganud silmatäitki. Selliseid hääli, mis ta tegi, polnud ma elu seeski kuulnud. See oli nagu valu. Ta oli haiglas vist lausa kümme päeva. See mida laps oli oma lühikese elu jooksul tundnud, kõik oli tema häältes kuulda. Me ei saanud magada. Ta muutus meie juures iga päevaga. Nüüd ma ei saa enam arugi. Ta on … nagu oma!» meenutab Irina.\nEhk siis vanemate arvates elas väike beebi välja oma valu ja üksindust, mida tundis ema poolt haiglasse jäetuna.\n«Vastsündinu psühholoogiale on suur trauma, kui bioloogiline vanem maha jätab, isegi mõne päeva vanuses. See püsib kusagil alateadvuses ja võib lapse elu hiljem mõjutada,» sõnab Zanda Pucuka.\nKuid iga päevaga muutus Julia rahulikumaks ning tema vanemate sõnul ei ole temast toredamat last. Tõdeme seda isegi, sest ta muudkui naeratab. Kuid tüdruk soovib endiselt tihti oma vanemate süles olla.\n«Olin rõõmus, et saame abikaasaga anda kellelegi armastust, hoolt. Kõike, mida pisike inimene vajab. Ka hiljem saame teda ikka aidata,» räägib Jaroslav.\nTeisisõnu - Riias elaval Julial on vedanud - ta ema otsustas ta vahetult peale sünnitust viia beebikasti ja väike tüdruk sai endale eluks uue võimaluse.\nÕõvastavaid juhtumeid on ka Eestis\nEestis on viimaste aastate jooksul meedia kaudu jõudnud meieni mitu juhtumit, kus lapsel niimoodi vedanud ei ole.\nÜks, kes oma töös selliste lugudega kokku puutub, on Lõuna Ringkonnaprokuratuuri ringkonnaprokurör Raul Heido.\n«Viimati oli selline juhtum aastal 2013. Tegemist oli vastsündinuga. Me räägime vastsündinu tapmisest ema poolt,» ütleb Heido.\nHeido üks esimesi juhtumeid vastsündinu tapnud emaga oli 15 aastat tagasi. Ta ütleb, et need juhtumid on üldjuhul kõik sarnased.\n«Ehk siis peale sünnitust naisel tekib verejooks, ta satub haiglasse ja seal tuvastatakse, et tegemist on sünnitanud naisega ja seejärel hakatakse otsima vastsündinut. Siis see vastsündinu üldjuhul ka leitakse … surnuna,» räägib Heido. Ta lisab, et tapetud imikute peitmiseks on variante erinevaid - kapp, pappkarp, tugitooli tagune, mets, maha matmine.\n«Tapmisviisid on kas näiteks mingi pehme esemega, näiteks padjaga, lämmatamine. Lihtsalt abi andmata jätmine - need ongi minu kogemustel tuginevad tapmisviisid. Selge on see, et kui tegemist on vastsündinuga, siis ma julgen öelda, et emotsionaalselt mõjub see ka raskelt prokurörile,» kinnitab Heido.\nMaria sai elada vaid mõnedkümned sekundid\nPärnus töötav ringkonnaprokurör Gardi Anderson on samuti kokku puutunud juhtumiga, kus ema oma vastsündinu ära tappis. See juhtus hiljuti, kõigest mõned aastad tagasi. See on juhtum, mis meediasse näiteks jõudnud ei olegi. Lugu sai alguse 2015. aasta oktoobris.\n«Üks tütarlaps läks enda vanematekodu sauna ja seal siis sünnitas täiesti ajalise lapse ning laps sündis elusana ja siis tuvastamata viisil on ta siis surnud lapsel hingamisteed kinni, mille tagajärjel siis laps lämbus ja see andis meile aluse siis sellele emale ette heita oma vastsündinu tapmist,» räägib Anderson.\n«Teada oli sellest see, et see tüdruk ei soovinud last, kuigi tal oli üks laps juba olemas, ei soovinud ta seda last, ta ei rääkinud mitte kellelegi, ta ei võtnud ennast arvele arsti juures ja ta varjas oma lähedaste eest, oma elukaaslase eest seda. Ning kui siis õige aeg saabus, siis ta lihtsalt proovis ka seda teiste eest varjatult sünnitada. Nagu öeldud - läks ta sauna, oma lähedastele ütles, et ta läheb pesema lihtsalt, et tal on kõhuvalud, aga tegelikult siis - nagu me teame - oli tegemist sünnitustegevusega.»\nAnderson lisab, et laps oli täiesti terve ja tal ei olnud mitte midagi viga.\n«Kuivõrd juhtus nii, et sel tütarlapsel sünnituse käigus tekkis verejooks ja see verejooks oli sedavõrd ulatuslik, et ta ei suutnud midagi teha ise selle peatamiseks ja tema vanemad juba tundsid muret, et ta on tunde seal saunas, siis nad läksid ja kutsusid kiirabi. Kiirabi leidis naise põrandalt lamamas nii, et ta oli lapse keeranud vaiba sisse ja oli siis selle vaiba peal,» räägib Anderson.\nSelle konkreetse naise puhul teeb loo keerulisemaks ja arusaamatumaks asjaolu, et vastsündinu tapnud naine oli juba ema ja sealjuures väga hea.\n«See oli ainus toimik, mille puhul ma tundsin, et ma ei suuda vaadata ekspertiisi juurde lisatud pilte ja kui kohtus oli vaidluste päev, siis ma arvutasin välja, kui vana see laps võiks olla sellel päeval - aga ei olnud,» meenutab Anderson.\nSelle toimikuga me tutvuda ei saa, kuna tegemist oli kinnise istungiga süüaluse alaealise lapse kaitseks.\n«See laps oli Maria,» lausub Anderson. Maria sai elada vaid mõnedkümned sekundid.\nSiin tekibki küsimus, kas Lätis beebide elusid päästev beebikast võiks olla ka Eestis? Kas meie riigil oleks naabri pealt midagi õppida?\nNii Heido kui Andersoni arvates võiks beebikast kui üks alternatiivne lahendus ka Eestis olemas olla.\n«Mina arvan, et kui selline lahendus hoiaks ära selliseid äärmuslikke juhtumeid, millega on tulnud tegemist teha, siis jaa - ma leian, et see on õige, kui on olemas võimalus anonüümselt ära anda laps ja leiavad ka psühholoogid või lastekaitsjad, et see võiks olla üks lahendus nendele inimestele, siis ma leian, et see on õige asi,» sõnab Anderson.\nSotsiaalministeerium: Beebikast Eestis kõne alla ei tule\nSotsiaalministeeriumi laste hoolekandepoliitika juht Signe Riisalo sõnul beebikasti võimalikkus Eestis ei tule kõne alla ning seda seetõttu, et sinna saab lapse jätta anonüümselt.\n«ÜRO lapse õiguste konventsiooni kohaselt on ju lapsel õigus teada oma identiteeti ja see on kõige keerulisem koht minu jaoks isiklikult, kui anonüümselt on võimalik lastest loobuda. See beebibokside anonüümne lapsest loobumise võimalus lähtub küll ainult vanema õigusest, aga mitte grammigi selles mõttes lapse õigusest,» räägib Riisalo.\n«Et kas elada lapsena, inimesena, kellel võib olla ei ole nii palju teadlikkust oma juurtest või siis üldse mitte elada?» küsib selle peale Kaia Kapsta-Forrester.\n«Loomulikult võib nüüd kohe siia kõrvale öelda, et lapse õigus on kõige rohkem kahjustatud siis, kui see peamine õigus - õigus elule - on saanud ränga hoobi ja vanem läheb siis lapse tapmise teed, mis on kriminaalkorras karistatav. Tõenäoliselt ei ole ühtegi ühiskonda kunagi, kus kuritegevus täielikult lõppeks,» räägib Riisalo.\nEhk siis Signe Riisalo on kindlalt veendunud, et anonüümset lapsest loobumist ei tohi Eestis olla. Seda enam, et kui meil on olemas muud viisid, kuidas seda teha - näiteks ema saab lapsest loobuda. Oma töös puutub sellega kokku Pelgulinna sünnitusmaja sotsiaaltöötaja Marita Ilmoja.\n«See tegelikult on nagu sellise asjaajamise poolest lihtne, me paneme emaga koos nime perekonnaseisuametis ja läheme notari juures vormistame ära lapsendamise nõusoleku, mis siis kehtima hakkab kaheksa nädalat peale lapse sündi, siis saab hakata lapsendamisprotseduuriga peale ja kogu lugu,» räägib Ilmoja.\n«Ma arvan, et need legaalsed võimalused on olemas ja need ei ole liig keerulised,» lisab Signe Riisalo.\nNaistele on vaja valikuvõimaluste paljusust\nSellega ei nõustu aga SA Väärtustades Elu tegevjuht Ena Soodla. Ta ütleb, et teoreetiliselt on see kerge, kuid tegelikult on see kergus näiline.\n«Puht juriidiliselt tänases õigusruumis ei ole võimalik oma lapsest loobuda - vanemlikud õigused võetakse ära kohtu poolt. Ma arvan, et kuna see läheb juba kohtusse, siis me ei saa rääkida siin väga kergest protsessist kui niisugusest,» sõnab Soodla.\nSihtasutus Väärtustades Elu loodi 2006. aastal, põhirõhk on raseduskriisinõustamisel. Sihtasutuse juhatuse esimees Kaia Kapsta-Forrester leiab, et naistel peab olema valikuvõimaluste paljusus.\n«Ja mis iganes põhjusel, kui on habras tugisüsteem ja ka võib olla habras meelesüsteem. Kui see laps on sündinud, siis igas mõttes on see parem anda siis see laps ära nii, et sina emana, inimesena ei saa seeläbi sildistatud. Sest meie tänane süsteem minu poolt vaadatuna küll sildistab ema, kellelt võetakse siis seeläbi ära tema vanemlikud õigused kui ta tahab sellest lapsest loobuda. Nüüd ongi küsimus, et kas see laps saab aborteeritud varem või see laps saab ära antud võib olla kellelegi, kes seda last väga igatseb,» räägib Kapsta-Forrester.\n«Ma arvan, et naisel võiks olla tõesti rohkem valikuvõimalusi ja võiks olla ka see valikuvõimalus loobuda, mitte et mult võetakse ära. Et kui ma tahan loobuda, siis läbi kohtu ikkagi võetakse ära vanemlikud õigused. Kahjuks tänane seadusandlus ei võimalda meil vabatahtlikult loobuda oma vanemlikest õigustest,» räägib Soodla.


Õunatee musta sõstraga 22 g | Eesti Rahva Muuseum\nAvalehtPoodToidukaupTeeÕunatee musta sõstraga 22 g\nÕunatee musta sõstraga 22 g\nVesiaia teesegude põhikomponendiks on delikaatne eestimaine õun. Seltsiks talle lisatakse erinevaid marju, ürte ja maitseaineid. Teed valmistatakse käsitsi, sellesse talletuvad teesegu valmistamise hetke hõng ja meeleolu. Koostisosad on külmkuivatatud ja hiljem hoolikalt röstitud. Teepurus kasutatakse vaid naturaalseid söödavaid komponente, ühtegi tehislikku värv-, maitse-, lõhna- ega säilitusainet ei ole lisatud.\nKäsitsi valmistatud kuiv mustasõstrane õunatee on hää toidukõrvane ja iseloomuga jook vahepalaks. Sobib eriti hästi klaasikese punaveini asemele. Tee südame moodustab delikaatne eestimaine õun, karakteri loob musta sõstra ja tüümiani duo.\nValmistamine: Enne tee valmistamist raputage pakendi, nii jõuab igasse teetassi kogu maitsete palett. Teesegu doseerige vastavalt maitsele - tassi kohta vähemalt 1 teelusikas teepuru, kruusi puhul 2 teelusikat. Valage purule keev vesi ning laske settida 7-8 minutit.\nKoostisosad: külmkuivatatud õun (70%) ja must sõstar (25%), tüümian, õunakontsentraat, kaneel, nelk, aniis.\nPaki suurus: 22 grammi.


Aed: Informatsioon Puuviljakarpide Puude Kohta - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Aed > Informatsioon Puuviljakarpide Puude Kohta\nPuuviljad pirnipuud (pyrus spp.), mida nimetatakse ka dekoratiivseteks või õitsvateks pirnideks, pakuvad ilusaid õitsenguid ja langevat värvi ilma puuviljade tootmise probleemideta. Kuna enamik õitsvaid pirne kuulub ka liikide calleryana, nimetatakse neid ka tihtipeale ka helmetest pirnideks. Kuna nende suhteliselt madal...\nAjalugu ja Originaalid\nPuuviljad pirnipuud (Pyrus spp.), Mida nimetatakse ka dekoratiivseteks või õitsvateks pirnideks, pakuvad ilusaid õitsenguid ja langevat värvi ilma puuviljade tootmise probleemideta. Kuna enamik õitsvaid pirne kuulub ka liikide calleryana, nimetatakse neid ka tihtipeale ka helmetest pirnideks. Tänu nende suhteliselt madalatele hooldusnõuetele on linnuvaates ja kodumaastikes tihti puutumatud pirnipuud.\nViljapuudeta pirnipuud hakkasid Hiinas pärineva helepärliga (Pyrus calleryana). 1918. aastal imporditi hernetõrva seemneid Ameerika Ühendriikidesse ja kasvatati juurviljade pirnide jaoks juursellu. 1960. aastatel valmistati Bradfordi pirn (Pyrus calleryana "Bradford"). See dekoratiivne kultivar ei olnud isetolmlev, mis tähendab, et see ei tooda seemneid ega puuvilju. Lõpuks alustati vastastikku tolmlevate kultivaride vahel, mis olid istutatud üksteise lähedal. Bradfordi pirn oli vahetu löögi tõttu, kuna see on resistentsus fireblight'ile, mis on destruktiivne ja väga nakkav haigus, mis kannatab paljude dekoratiivsete ja viljapuude sortide tõttu, mis on põhjustatud Erwinia amylovora bakterist.\nPuuviljad pirnid on pinnapealsed ja taluvad enamikku mullatüüpe. Samuti on need vastupidavad reostusele, mistõttu need on ideaalsed dekoratiivtaimed linnamaastike jaoks. Kodumaastike eelistatud nende täpse kuju ja läikivate, sügavate roheliste lehtede, viljakate pirnipuude puhul jõuavad tavaliselt küpsed kõrgus 30-50 jalga. Enamik viljakad pirnipuud ei tooda puuvilju, kuid mõned võivad anda lindude söömiseks mitteolulisi puuvilju, umbes 1/2-tolline diameeter. Viljapuudeta pirnipuud on tavaliselt istutatud maastike jaoks sõeluuringuteks, varju ja lindude löömiseks.\nAmeerika Ühendriikides on müügil saadaval mitu puuviljapärmpuid. Bradford, Cleveland Select (Pyrus calleryana "Cleveland Select") ja Jack (Pyrus calleryana "Jack") on Ameerika Ühendriikide põllumajandusministeeriumi vastupidavad taimede kõvaduspiirkonnad 5-9. Maisi alguses toodavad Bradfordi pirnipuud valgeid õiteid. Kui langevad lähenemised, muutuvad lehed punaseks, lilla, oranžiks ja kollaseks. Bradfordi pirnipuud on kõige vastupidavamad fireblight'ile, kuid on tuulekahjustuse suhtes kõige haavatavamad, eriti kui need on küpsed. Cleveland Selecti toodab rohkem õitsemist kui enamik teisi viljatute pirnipuude. Selle roheline lehestik muutub sügisel punakas-lillaks ja sellel on tugev harukontuur, mis talub tuulekahju. Jack tõmbab poori teiste viljakate pirnide kultivaride poole, muudab selle ideaalseks elektrijaamade lähedal istutamiseks. Samuti on see väga vastupidav tuletõkkele. Redspire (Pyrus calleryana "Redspire") on veel üks populaarne viljatamatu pirni puu kultivar, mis on USDA taimede tugevusvööndites 5 kuni 8 kõvaks. Selle valge õitsemine ilmub kevadel ja annab sügisel oranži ja kollase lehestiku.\nPuuviljaliste puuviljade pirnipuude poolt toodetud viljadel olid lindude levinud viljakad seemned. Mõned neist seemnest toodi metsikultuurid, mis kannavad teravaid ikaitsmeid. Naturaliseerunud populatsioonid nende puude konkureerivad kohalike liikide ja on potentsiaali muutuda invasiivseks.\nPaljude viljatud pirnide sortidel pole tugevat harukonstruktsiooni, seega võib piirkondades, kus tuul ja tugev vihm on probleeme, võib teil olla probleeme langenud või kahjustatud puudel.


Mis ja kuidas ravida valu puusaliiges. Puusaliigese endoproteesimine | Ida-Tallinna Keskhaigla\nMis ja kuidas ravida valu puusaliiges. Header top\nValu põhjus ei pruugi olla üldsegi puusas. Üheks oluliseks osteoartroosi tekkepõhjuseks on liigeste ülekoormus raske füüsilise töö, liigse kehakaalu tõttu.\nSündroomist vabaneda aitavad liigutus- ja asendipiirangud, harjutused ning koormuse reguleerimine, kui eelnimetatud ei toimi, siis lühiajalist leevendust pakuvad ka kortikosteroidsüstid. Puusaliigese osteoartroos e. Sümptomiks on tavaliselt ajaga progresseeruv valu, mis võib võimenduda liikumisel, pikaaegsel seismisel või külma ilma korral.\nSamas piirkonnas võib esineda veel niude-nimmelihase inimkeha suurim limapauntuharalihaste vahelise ning suure tuharalihase bursa põletikku. Bursiidi teke on pikaajaline progresseeruv protsess, mida põhjustavad anatoomiliste struktuuride hõõrdumised, ülekoormus ning otsene trauma. Niude-nimmelihase bursiiti tekitavad eelkõige reumatoid ja psoriaatiline artriit, suure tuharalihase bursiiti istuv eluviis. Kõhre elastsus kaob, see hakkab pragunema, kestendama ja kulub õhemaks.\nLiigesehaiguse märgid Osteoartroosi tavaline sümptom on liigesevalu, mis tekib ja tugevneb kohe, kui hakatakse liikuma, ka pärast suuremat koormust. Anamneesi uurimine, patsiendi uurimine, tema kirjeldatud valu olemus ja sagedus aitavad seda tuvastada. Puusa peamised valu põhjused Tähtis on teada! Arstid on šokeeritud: "Liigesevalu vastu on tõhus ja taskukohane vahend.


Eesti Elu Nr. 3 2022 - Aldo Kals\nÜliõpilased mälestussamba juures. Foto Erwin Pari (2022)\nPaljud tartlased seavad juba aastaid 14. jaanuaril enne keskpäeva oma kodulinnas sammud või autorattad Tähtvere parki Vabadussõjas linna 1919. aastal vabastanud sõjameeste mälestussamba poole.\nIlmajaam lubas ülitugevat loodetuult, aga õhku see meid ei viinud. Väike matkaseltskond, kuhu kuulusin, rühkis Jakobi mäest üles ja edasi. Meiega astusid üht sammu kaks lasteaiarühma. Rõõmustasime, et rahvuslik kasvatus algab ometi juba lasteaiast. Veidi aja pärast selgus, et ühs mudilaste salk sammus uljalt padinal vabastajate sambast mööda, teine mitte. Kasutasime kohe ära võimaluse tegelda isamaalise selgitustööga. Juhtisime lasteaedniku ja jõmpsikate tähelepanu sellele, et kunagised siinsed lahingusangarid, kuperjanovlased ja soomusronglased vabastasid kuu aega hiljem ka Eesti kagumaakonna pealinna Petseri. Kinkisime lasteaiarühmale mälestuseks Petserimaaa ajaloolise laualipu ja koopia Eesti Vabariigi seaduslikust atlasest, kus riigipiir õiglaselt paigas. Meid tänati ja südames läks soojaks.\nPetserimaa Suveülikooli ja Tartu Rahu Põlistamise Seltsi liikmed lugesid detsembrikuu Setomaa ajalehest, et üks nende ajalooiidol tähistab Petseris õige pea oma sünnipäeva. Otsustasime talle õnnitluskaardi saata ja võtsime sinna omade allkirju. Tegevust nägid pealt luteri- ja õigeusu väärikad hingekarjased ja ühinesid meiega jalamaid. Suhtlesime Uspenski kiriku preestriga ja avaldasime talle kaastunnet, sest 103 aastat tagasi oli Tartus punaste poolt mõrvatudte hulgas ka Petserimaa juurtega märterpreester Nikolai Bezanitski. Ka oleme Uspenski pühakojast saatnud Tartu setosid nende viimsesse puhkepaika Petserimaale.\nTähtvere parki tulles oli põues kartus, kuidas üritus välja kukub, sest pole enam rivis mälestustseremoonia senist võtmeisikut, meie vabadusvõitluse tammiku üht hiiepuud Enn Tartot. Õnneks oli teatepulk sujuvalt edasi läinud ja kõik laabus nagu alati. Tänusõnad Mementole! Linn oli kõige kõrgemal tasemel esindatud. Kui seda üritust nimetada pojaks, siis Tartu rahu tähistamine võiks olla isa. Millegipärast on nii, et poeg teeb isale silmad ette. Rahumaja juures pole enam ammu linnaisasid nähtud, peaministrist ja teistest kõrgetest aukandjatest rääkimata. Äkki sel aastal muutub midagi, äkki mitte?\nHinge soojendasid kuperjanovlased ja kaitseliitlased, kes oma tseremoniaalmarsiga langenuid ja mälestussammast austasid. See oli ülev. Oleks vaja, et me kunagi ise, nagu 81 aastat tagasi, omaenda võitlusvõimelist Kaitseliitu laiali ei ajaks. Ülemjuhataja pakkus sel puhul lepingupartnerile pitsitõstmist Narva restoranis. Siin tuli mängu naaberriigi tippsõjaväelase ohvitseriau. Ta ei alandanud end oma osavõtuga Eestile hukatusliku lepingu pidulikust tähistamisest.\nTartu Rahu Põlistamise Seltsi nimel pani Merike Lumi mälestusküünla vabastajate sambale seal juba uhkelt seisnud Petserimaa laualipu ja põleva kalmuküünla kõrvale. Samas lehvisid seltsi auesimehe Osvald Sasko korraldatuna Eesti Vabariigi Viru ja Petseri maakonna senini okupeeritud ja annekteeritud alade unustamise vastu täies ilus Petserimaa ja Ingerimaa lipud. Et pidulikust sündmusest jääks jälg tulevikku, plõksusid fotoaparaadid ja surisesid kaamerad. Suur tänu Ivar Künnapuule, Erwin Parile jt.\nKui jälgisime hardunult mälestustseremooniat, helises minu taskus mobiiltelefon. Võrust tervitas meid sealne väsimatu vabadusvõitleja Olev Kasak. Ta juhtis tähelepanu sellele, et Tartu, aga ka Petseri vabastamisest võttis soomusronglasena osa hilisem Eesti tipp-poliitik Artur Sirk. Just tema oli see, kes vabastamispäeval kruttis lahti ülikooli peahoone karmilt suletud paraadukse ja heiskas majale sinimustvalge!\nNiisugune oligi see keskpäevane mälestustund Tähtvere väljal, kus pärjad, lilled ja põlevad küünlad jäid meenutama Eesti rahvaväe võidukat lahingut Punaarmee üle.\nKaitseliitlased ja naiskodukaitsjad mälestussamba juures. Foto Erwin Pari (2022)\nPärgade, lillede ja küünaldega kaunistatud mälestussammas. Foto Erwin Pari (2022)


Elaval skulptuuril ei ole valuvormi? — Sirp\nElaval skulptuuril ei ole valuvormi?\nKunstihoones tuli elava skulptuuri “valuvorm“ hästi esile, sest esitajad olid ise autorid.\nFlo Kasearu. Eesti skulptuur. 24. XI 2005. 2x Jaan Klõšeiko\nAmandus Adamsoni 150. sünniaastapäevale pühendatud workshop’i esitlus Paldiski linnapargis 3. VII (kuraator Terje Ojaver), “Elavad skulptuurid” Tallinna Kunstihoones 24. XI (kuraator Anders Härm).\nTraditsiooniline skulptuur, elav skulptuur, kehakunst, performance – neli erinevat suhestumist inim-keha-vormiga. Elav skulptuur on neist marginaalseim ja üllatavalt määratlemata. Uuemategi kunstileksikonide sirvimine on lausa šokeeriv: saksa väljaandes (1995, eesti keelde tõlgitud 2000, kirjastus Kunst) puudub märksõna üldse; eesti autorite kollektiivi koostatus (kirjastus Eesti Klassikakirjastus, 2001) peetakse elavaks skulptuuriks hüperrealistlikku, inimkehalt võetud kipsjäljendit (George Segal, Duane Hanson). Kehakunsti ehk body art’i määratlemisel on leksikonid tunduvalt üksmeelsemad. Kahe ülejäänu kohta kehtib konsensus.\nElav skulptuur on loomupäraselt kasvanud traditsioonilise skulptuuri pinnalt. Ilmselt on just Bruce Nauman, kaasaegse maailmakunsti üks esinumbreid, sattumisi tegelenud elava skulptuuri (küll videolindistuse või performance’i vormis) ja traditsioonilise skulptuuri kõrvutamisega. Tema keha-katsed kasvasid välja uuest muusikast, kirjandusest, sealhulgas muide Samuel Becketti ideedest (ta oli ka, nagu Naumangi, selle aasta Veneetsia biennaali eksponent) ja tantsust. Ta püüdis luua midagi, mis oleks kunstiteos, ka tingimusis, kus tema käsutuses olid vaid tühjad taskud, tühi ateljee ja seal motoorses rahutuses ringe tegev kunstnik ise. Ta liitis küll kehale liikumise, kuid kummalisel kombel mitte aja. Tema liikumised ruumis mõjuvad kui kontraposti otsingud. Biennaalitaieses “Shit in Your Hat – Head on a Chair” (1990) olid Naumani hilisematele töödele omaselt ühendatud erinevad meediad, sh reaalne skulptuur-pea kineetikale alluval laest rippuval toolil ja virtuaalne, püsivalt manipuleerimisele allutatud elav inimfiguur ekraanil.\nKüsimusele, kas elavat skulptuuri on raskem elustada kui tavapärase(ma)st materjalist, savist/pronksist kuju, kostis Terje Ojaver, klassikaline skulptor ja skulptuurikehandi piiride ületaja ühes isikus, vastuseks: “Traditsioonilist skulptuuri elavaks muuta ei ole kõigile jõukohane. Traditsiooniline figuraalskulptuur on raske ala. Kujurilt nõuab see suurt järjekindlust ning püsivust, palju abitööjõudu, organiseerimist, kompromisse, vastutust jne. Elavat skulptuuri tehniliselt teostada ei ole raske. Gravitatsiooni kontrollib keha ise, eksida ei saa. Materjali on laialt ja suhteliselt odavalt käes. Vastutus on väga väike. Ei jää ju selline skulptuur kivise etteheitena rahvale silmi ega kriitikuile mällu. Raske ja füüsiliselt koormav on elavaks skulptuuriks olemine esitajale endale. Selle juures peaks evima budistlikku mediteerimiskunsti ja joogat.”\nPerformance’ist näib elavat skulptuuri lahutavat veel otsustavam veelahe, kuigi Härmi kuraatoriprojekt toimus “Nu Preformance’i“ festivali raames ja kui “performance’i-kunsti marginaalse haru” uuring Eesti oludes. Tundub, et elav skulptuur välistab sarnaselt traditsioonilise taiesega aja ja juhuse kohalolu, performance on aga protsessi- ja sündmusekeskne. Elav skulptuur on küll ajalik, kuid oma ekspositsiooniaja kestel peab ta mõjuma kui püsiobjekt – vastupidiselt elava keha kogu loogikale. Ilmselt on just see n-ö loogikavastasus üks olulisimaid žanri tõmbepunkte.\nEsmakordselt kogesin skulptuuri ja aja(lisuse) kummalist, pingestavat põkkumist Paldiskis sellesuvisel Terje Ojaveri veetud Amanduse workshop’il. Tartu kõrgema kunstikooli üliõpilased (enamik maali erialalt!) kehastusid Adamsoni kujudeks, olid skulptuurid. Elavatest skulptuuridest ei olnudki tegelikult tol hetkel juttu, pigem – elustamisest. Peatähtsaks ei osutunud mitte see, et toimkond oli vaeva näinud usutava marmoreeringu saavutamisega, vaid kõigi pealtvaatajate silme all toimuv fakt, et Eesti skulptuuriklassika on jalad alla võtnud, liigub rongkäigus läbi linna, postamendid kaenlas, parki jõudes paigutuvad kujud suurde sõbralikku sõõri ja võtavad kohad postamentidel sisse, nende vahel kõnnivad pealvaatajad, toimub samas sõõri keskel avatseremoonia, tutvustatakse taieseid, sh “marmorkujude” ringist eemale jäävaid vanarauast, autokummidest, rannakividest installatsioone (autorid Toomas Mikk, Ekke Väli, Pasi Karjula, Tiiu Kirsipuu) ja eemal anarhilise agregaadi juures pööraselt töötavat timukaliku maskeeringuga ürituse ainsat performaatorit (Jüri Ojaveri “Nii läheb elu edasi”) ning antakse üle Juha van Ingeni “Ausa mängu” rändkarikad Paldiski noortele, vahepeal märkad mõnd “marmorkuju” end kohendamas … mingi aja möödudes astuvad aga kujud üksteise järel postamentidelt maha ja kogunevad juttu puhuma ja muljeid vahetama – nagu see skulptori äraolekul arvatavalt ka tema ateljees saab toimuma! Samas istuvad valgete kujude lähedal murul (kunstirahvale kohaselt!) musta riietunud Paldiski vene rahvusest noormehed. Päike paistab, ilm on kaunis ja soe, õhkkond sundimatu ja ülev. Keegi ei vandaalitse.\nSee kõik kokku oli väga ilmutuslik. Klassikalistel marmorkujudel ei ole küll varem sellist mõjuvälja kogenud! Meeleolu sõnastas üks pealtvaatajaist: “Nii võikski jääda, et need kujud tulevad iga päev teatud kellaajaks siia parki – aastaringselt – alati.” Ja lisades kuraatori nüüd novembris, tagantjärgi öeldud sõnad selle kohta, mis korrelatsioonis võisid olla Adamsoni (alg)kujud, “elustatud kujud” ja osatäitjad: “Arvan, et elustatuna olid need kujud palju õilsamad, ilusamad, nõiduslikumad, kui nad eales saavad olla ükskõik millises kivises või puiduses materjalis. Usun, et osatäitjate tunne ja suhe oli sellega vastavuses, nad muutusid õilsamaks, ilusamaks, nõiduslikumaks. Kindlasti oli ka Meistri vaim kohal ja juubeldas.”\nKummaline, aga seda kõike ei usu vist keegi, kes ise ei olnud kohal ja imet ei näinud. Mateerias on alles Adamsoni väiksemõõdulised biskviidist, pirnipuust, vahast, kipsist, üks ka marmorist, Paldiski kuue vabaõhu-kuju prototüübid, kuskil muuseumihoidlas … ja kujuri lagunenud rääbakil rahvusromantilises stiilis majake keset militaarsovetliku pitseriga asustust. Kõiki seoseid, mis selles workshop’is toimisid, polegi tegelikult võimalik üles lugeda ega lahata. Kujude ellu-ilmutuse hetkelisust pargis võimendas ilmselt ka nende tegeliku olemasolu sajandine ajafoon.\nKuus tundi Kunstihoone defileel oli teistsuguse ajasuhtega. Neil kujudel, ehkki näiteks Kiwa Hitler meenutas Mauricio Cattelani tööd põlvitavast füürerist (“Him”, 2001), puudus ekspositsiooni eelne minevik. Nad olid piiritletud antud näituse päeva aja ja valge kuubi ruumiga. Segavad (!) kõrvalmõjud olid minimeeritud. See andis tunda teostajate endigi juures: poosi staatika kangelaslikus hoidmises või liikumisskeemi muutumatus kordamises. Staatikat aitas hoida omalt poolt ka Rene Kari, esinedes fotoülesvõtte kujul, ehkki kaastekstis rääkis ta 30 aastat väldanud oma keha vormimise protsessist “antiikset iluideaali jäljendavaks kunstiteoseks”.\nKui traditsiooniline skulptuur kasutab keha kui motiivi, kui teemat, siis kaasaegne kunst, sh elav skulptuur on võtnud keha kasutusele materjalina, võrdväärselt kõigi teiste võimalike materjalidega.\nTõepoolest – Paldiski esitlusel puudus igasugune lihalikkus, õhk oli täitunud ilu ja harmoonia vaimust (kõigile segavatele asjaoludele vaatamata). Adamsoni klassitsistlik-romantiline vormi-ideaal realiseerus ka elustatud kujudes, mis iseenesest oli veel üks selle ime paradokse. Ehkki oli kasutatud keha kui materjali, varjutas selle klassitsistliku idee universaalsus.\nKunstihoone valdavalt noorte kunstnike autoriesituses töödes domineeris aga keha(lisus). Kaasaegse kehakunsti materjalikasutuse võiks provisoorselt jagada introvertseks ja ekstravertseks. Esimesest iseloomustaks omaenese kehatunnetuse/kogemuse (näiteks valu, nauding, ilu, tervis) aktualiseerimine, teist keha ja keskkonna suhe, keha kui mingi kehavälise sõnumi kandja. Kunstihoone näitusel domineeris – ehtpõhjamaalaslikult – teine suund.\nToimuvat žanriesitlust metareflekteeriv, sealhulgas skulptuuri ja elava skulptuuri dilemmat ekspluateeriv oli Flo Kasearu “Eesti skulptuur”: rahvariietes figuur kõrgel kitsal postamendil, käes silt “Ma olen surnud”. Härmi kuraatoripaigutuses oli tööle antud avalöögi funktsioon: tõepoolest, jõudes “elavate” skulptuuride näitusele, võtab sind esimesena vastu “surnud” (vana, traditsiooniline, eesti) skulptuur.\nTraditsioonilise skulptuuri kontraposti temaatikaga seostus moderntantsijate paari kahefiguuriline töö “Kohe kukub” (Karmen Ong ja Madli Teller) ja osaliselt ka Villem Jahu “Marionett”. Kuid nii lakke kinnitatud konstruktsiooni seatult kui ka vaatajate poolt nöörides siplev marionetikujund omas skulptuuritehnoloogia väliseidki olulisi sõnumeid.\nKa Kiwa kehastumine Hitleriks tegeles poliitilise moraaliga, aga mitte ainult. Õigupoolest jäi täiesti lahtiseks, miks on kunstnik valmis peksa saama, ja mis roll sellel kõigel oli Hitleril? Või oli oluline hoopis raha? Vaatajate (rikutud mõtteviisi) testimine? Või mida oli kunstnikul antud tingimustes võimalik lunastada oma kannatustega? Külastajate hinged – kui need ei tõtta teda piitsutama? Töö juures rippunud juhis kõlas: “Lunasta end – löö Hitlerit!”. Tugev hoop maksis 100 krooni, keskmine 50 ja nõrgim 25.\nKai Kaljo “Kunstnik töötab” vastastas (kaasaegse) kunstnikukuju ja (publiku?) aegunud kunstnikuideaali. Tema ringituuseldavalt koristajafiguurilt oli keegi vaataja pärinud, et kust ta teab, et ta kunstnik on. Elava skulptuuri poseerimisraskustele olid ettenägelikult mõelnud lillakaks tõmbunud patjade vahel magav Pink Punk (“Haigused ja seisundid: Lumivalgeke ja Okasroosike”) ja suure saali altarisse paigutunud Jasper Zoova “Tiibeti mässaja”. Viimase, ülima eraldunu valge lina all lebava keha oleks ju võinud kuraator näiteks ka asetada dialoogi Marco Laimre tulistava anarhistiga, kuid jäi mulje, et kuraator püüdis tahtlikult vältida sisulist mängu eri teoste sõnumitega ja võimalikult säilitada iga elava skulptuuri “rahu ja suveräänsust”.\nKuigi elavad skulptuurid on põhimõtteliselt nagu kõik teisedki kunstiteosed vaatajatele vaatamiseks ja arvustamiseks, tundus selles keskkonnas ka vaataja skulptuuristuvat, ja teoseid respekteerivalt vaiki jäävat, seda isegi siis, kui mõni elav skulptuur väga elavalt vaatajaga kontakti püüdles (Jüri Ojaveri “Sabaparaad”). Vaataja pole ehk ikkagi harjunud interaktiivsete kunstiteostega? Ootamatuid liigutusi vaatajate suhtes tegi ka Inge Ting (“Mina ja värdjad” II), olles ise küll punasesse puuri aheldatud. Saalis näis olevat vaid üks külastaja, kes selliste interaktiivsete juhtumitega adekvaatselt suutis suhestuda: Sorge.\nMida andis/annab elava autori reaalne siin ja praegu kohalolu, see on muidugi tunnetuslikult teistlaadne kui statisti kasutamine autori idee elluvormimiseks. Ants Juskel oli elav skulptuur 1990ndatel mitmes idee-projektis kasutusel (küll vaid näituse avamisel), esimesena “Kunsti piirides” (1994). Teoreetikuna uuris ta kunsti ja elu, illusiooni ja reaalsuse piire. Kunstihoone puhtalt žanrinäitus kasutas aga elavas skulptuuris veendununa seda kui arvestatavalt võetavat komplitseeritud väljendusvahendit. Sai nähtavaks ka selle vahendi nõudlikkus ja võimalused. Raamatust loetu Benist, kes istunud kunagi 1972 Kasselis “Documenta’l“, kaelas silt “Vaadake mind, sellest aitab!” (kirjutaja toon, justkui tegu naljanumbriga), on reaalsuses midagi muud.\nKas elaval skulptuuril on ka valuvormid? “On küll valuvorm. See on nähtamatu ja seisneb vaatajate pilkude ja kohaloleku poolt tekitatud eriskummalises tundes, mida tunneb elava skulptuuri esitaja” (Terje Ojaver). Võib ka öelda, et valamise vormiks võiks lugeda autori elu- ja kunstikogemust tervikuna, mis tuli kunstihoone näitusel eriti hästi esile, kuna kõik esitajad olid autorid ise. Huvitav tõesti, kas sel maailma mastaabiski vähelevinud žanril võiks olla Eestis ka tulevikku?


Vilja Savisaar: Maripuu on saamatu ja valelik - Äripäev\n07. jaanuar 2009, 15:19\nVilja Savisaar ütles, et peaminister Andrus Ansip peab avalikkusele\nvaletanud sotsiaalminister Maret Maripuu ametist vabastama.\n“Varasemast oli teada, et minister Maripuu on oma ametis saamatu, kuid tänaseks on selgunud, et Maripuu on ka valetanud,” märkis Savisaar. “Seega ei saa kuidagi tõsiselt võtta ka Maripuu lubadust tehtud vead parandada.”\nSavisaare sõnul on Eesti Päevaleht teinud tänuväärset tööd, kui paljastas minister Maripuu valed. “Päevalehes avaldatud materjalide kohaselt oli minister Maripuu juba varakult teadlik probleemidest, mis takistasid õigeaegset toetuse välja maksmist puudega inimestele,” ütles ta.\nSavisaare sõnul kannatavad lisaks puudega inimestele peatselt ka eakad inimesed, sest pensionide kojukande uus kord on sotsiaalministeeriumil läbi mõtlemata.\n07. jaanuar 2009, 17:44\nMaripuu: ma ei astu tagasi 7\n07. jaanuar 2009, 08:28\nLaar: Maripuu jätkamine on Reformierakonna otsustada 9\n30. detsember 2008, 13:50\nAnsip keeldus Maripuu praaki hindamast 4\n09. January 2009, 17:17


Parem parteitu peos kui … — Sirp\nKohaliku võimu valimist tähistab parteiliste illusioonide tulevärk.\nKohaliku omavalitsuse volikogude valimiseni on jäänud pool aastat ning normaaloludes oleks vilgas kampaaniaelu juba lahti läinud. Tänavu kipub pandeemia kogu avaliku tähelepanu endale tõmbama ning kohalikust elust, mis omavalitsuste korraldada, ületavad uudisekünnise vaid üksikud konfliktid, mille lahendus ei olegi pahatihti täielikult kohalike otsustajate võimuses.\nNelja aasta eest fikseeriti seadusega omavalitsuste liitmine eesmärgiga teha need nii oskuste kui ka raha poolest senisest tugevamaks ja iseseisvamaks. Vähem riiki, rohkem kohalikku, kõlas üldmõte. Küllap nii mõnelgi pool on ka juhtunud, et valda-linna juhitakse tegusamalt ja targemalt, kuid keskvõimu lubatu on pärast liitmist suurel määral realiseerimata. Väga vaevaliselt, kui üldse, liiguvad raha, kohustused ja ülesanded omavalitsuse kätte. Paljudes küsimustes ei saa härjal sarvist haarata, kui ka tahaks ja oskaks, olgu tegu koolikorralduse, hoolekande või avaliku ruumiga. Ikka on puudu mõni valitsuse või parlamendi otsus, mis võimaldaks omavalitsusel elanike huvides midagi senisest paremat pakkuda. Ikka on omavalitsuses liiga palju käskivat ja keelavat riiki, pigem saamatut riiki, mille otsustuskogud kas julguse puudumise või soovimatuse tõttu oma võimutükikestest loobuda ei suuda.\nSee paneb tulevastel valimistel osalevad kandidaadid väga ebavõrdsesse olukorda. Kohalikel valimistel võistlevad kohtade pärast volikogus erakondade nimekirjade kõrval ka valimisliitude omad. Mõnelgi pool on neil varem hästi läinud, kuid kehtiv poliitilise võimu korraldus soosib üleriigilisi erakondi ning närvutab kohalikke ideoloogiavabamaid ühendusi.\nEsiteks on küsimus rahas, mida riigikogus esindatud erakonnad on riigieelarvest endale jaganud küllalt helde käega. Jõukamate erakondade kontole on valimiskampaaniaks kogunenud juba ligi miljon eurot ning ka majanduslikult kehvemas seisus erakonnad on lõpuks suutnud oma püsikulud kokku tõmmata ning osa võlga tagasi maksta. Ükski valimisliit ega üksikkandidaat kulutamisvõistluses erakondadega edu ei saavuta.\nTeiseks valitseb tohutu ebavõrdsus küsimuses, mida valijatele üldse lubada saab. Nii mõnelgi omavalitsusel on aastaid menüüs mõni ehitamist ootav suurobjekt. Pärnus on see sild, Tartus kultuurimaja, Tallinnas haigla, rääkimata rohepöörde tõukel võib-olla sündivatest suurtest ettevõtetest. Nende ühisjooneks on, et suurobjektidele on riputatud külge riiklik tähtsus, sest oma rahaga omavalitsused neid rajada ei suuda ja raha küsitakse riigieelarvest ning Euroopa Liidu abivahendite kassast. Selle üle langetavad otsuse aga riigikogus esindatud erakonnad ning eriti need, kes parasjagu valitsuseks liitunud. Järelikult saavad erakonnad kampaanias lubada, et hangivad suurte lubaduste katteks raha mujalt („sest meie omad on võimul“), ükski valimisliit sama lubada ei saa, sest kui tahes hea ei oleks ka projekt, ei pruugi Toompea otsustajad seda olupoliitilistel kaalutlustel toetada. Või siis jätavad asja määramata ajaks venima. Miks peaksid valijad selles olukorras eelistama neid kohalikke, kellel juurdepääs riigivõimu südamesse ja rahakotti puudub, aga mitte erakondlasi, kes saavad kampaanias (teinekord ka petlikult) kinnitada, et neil on samasse kohta lai otsetee olemas?\nKogu võim parteitutele! Protestihääl on ainus, mis võib mõjutada erakondi omavalitsuse sõltumatust ja rahastamist kasvatama.\nMeelis Meilbaum / Virumaa Teataja / Scanpix\nOn üsna selgelt näha, et erakondade kampaaniataktika hakkab juba kuju võtma. Värske näitena on valitsusliitu kuuluvad erakonnad asunud järjekordselt lahendama venekeelse kooli tulevikku. Haridusminister Liina Kersna andis teada, et ministeerium on kokku kutsunud praktikutest koosneva töörühma, mis koostab novembriks haridussüsteemi eestikeelsele õppele ülemineku kava. Jah, novembriks, mis on eriti mugavalt seatud tähtaeg. Omavalitsuste enamust see teema üldse ei puuduta, sest seal ei ole ka praegu venekeelseid koole. Aga Tallinna, Ida-Virumaad ja mõnda paika veel puudutab see vägagi teravalt. Valitsuskoalitsioonis sõbralikult koos võimu nautivatele Reformierakonnale ja Keskerakonnale sobib ühtviisi hästi venekeelse kooli teemal trummi põristada. Nad ei ole varjanud oma erimeelsusi ses osas ja valimiste lähenedes saab konflikti mõlema poole valijate ees võimendada koguni valimiste põhiküsimuseks. Ja lubada võib mida tahes, sest mingigi plaan avaldatakse alles valimiste järel. Venekeelne kool sobib valimiste põhiküsimusena ka muudele parlamendierakondadele, kuigi nende võimalused end konflikti põhiosalisena näidata on piiratud. Valimisliitudel jääb üle vaid mõne erakonna positsiooniga nõustuda, aga välja paistetakse siis üsna kasutu ja mõjutu väikevennana.\nNatuke samasugune on lugu nn riikliku tähtsusega kultuuriehitistega, mille nimekirja koostamine ja hääletamine venib valimiste-eelsesse aega ja kannab seega juba ette kampaaniapitserit. Võimalik, et otsus, mida ja millises järjekorras kultuurkapitali ehitusraha eest rajada, kujuneb vähemasti riigikogu kultuurikomisjonis konsensuslikuks, kuid riigikogu täiskogus leidub ikka mõni kohalikel valimistel kandideeriv saadik, kes enne otsustamist saab näidata oma heroilist võitlust mingi ehitise poolt, mis lühikesest lõppnimekirjast välja jääb. Valimiste foonil võib üsna kindlalt ennustada, et nimekiri sünnib „riigimehelikult“ ja „regionaalset aspekti“ silmas pidades ehk üks ehitis Tallinna, teine Tartusse, kolmas kas Narva või Pärnusse (pigem Narva, sest seda on Keskerakonnale hädasti vaja) ning neljas kuskile maavalda. Seejuures ei oma mingit tähtsust, kas riigikogu otsus on ka rakendatav. Sõna ongi taas tegu.\nPisut kaudsemalt on riigi rahakotiga seotud võimalikud suurinvesteeringud nii mõneski vallas. Parteid saavad neiski küsimustes olla konstruktiivsed, ehitamise ja arengu poolt, valimisliitudele jääb üle esindada kohalikku vastuseisu, mida on lihtne näidata vaimupimeda tagurlusena. Lähiajalugu kinnitab, et suure tülita ei saada läbi ühegi suurema ettevõtte planeerimisel. Kuigi igal pool nõustutakse sellega, et Euroopa Liidu raha on hea ja aitab piirkonda, meeldiks inimestele näha seda raha pigem mittetootlikus sfääris. Värske näitena valis Lääne-Nigula vallavõim n-ö riigivastase positsiooni, kui otsustas riigile kuuluva Enefit Greeni tuulepargi rajamise taotlusega mitte nõustuda ning vajalikku eriplaneeringut mitte läbi viia. Valda jäävad tulemata raha ja töökohad, säilinud risustamata loodusvaated valla kassasse aga ühtki senti ei tekita.\nKust ka ei alustaks, iga teema vähegi põhjalikumal käsitlemisel jõuab ruttu tõdemuseni, et rahapakk on riigi keskvõimu ehk võimuerakondade kontrolli all ja nemad otsustavad, kas ja millisel omavalitsusel on sellele lootust. Ainult erakonnad parlamendis võivad soovi korral muuta maksuseadusi, seadustada mõne uue kohaliku maksu või jaotada linnade-valdade kasuks ümber rohkem riigimakse. Valimisliitudel pole ses osas vähematki võimu, kuid sellest hoolimata peaks kohalike valimiste keskne teema olema just maksud. Nagu kriisiaeg eriti teravalt välja on toonud, on suurem osa omavalitsustest rahapuuduse tõttu pikaajaliselt hädas ühe oma põhiülesande täitmisega. Kohaliku omavalitsuse korralduse seadus määrab omavalitsuse põhiülesandeks sotsiaalabi- ja teenuste pakkumise ning vanurite hoolekande. Piisavat rahalist katet selleks tööks omavalitsustel ei ole ning inimese elukohast ja kogutud isiklikust varast johtuv ebavõrdsus on põlistunud fakt. Riigi keskvõim on seda häbenematult sündida lasknud ning ühegi valimisliidu võimuses ei ole riigikogu erakondi tegudele sundida.\nÜht saavad valijad omavalitsuse valimistel siiski teha, kuigi protestikäitumisel ei ole ülesehitavat iseloomu. Igale kohalikule parteilasele tuleks selgelt ja kindlalt ütelda, et ükski neist ei pea saama ühtki häält, kuni ta erakond pole teinud valitsuses ja parlamendis algust maksuseaduste muutmisega nii, et omavalitsustel oleks oma ülesannete kvaliteetseks täitmiseks piisavalt raha. Seni saab parimalgi juhul usaldada ainult kohalikke parteituid juhte, keda päriselt huvitab kohaliku elu korraldamine, aga mitte ainult parteivõimu taastootmine „jaga ja valitse“ printsiibil.


Eestlased Kanadas 24 Jul 2016 Martin KiikEWR\nEelneval nädalal, 17.-24. juulil toimus Seedrioru laste suvekodus populaarne "Survivor" nädal, mis lõppes laagri suurlõkke peoga, 23. juulil. Laagri nädala programm on erinev teistest laagri nädalatest, kuna tegevus koosneb skautlikust tegevusest, mida on suurepäraselt korraldanud juba kuuendat aastat nädala tegevuskorraldaja Eric Tiisler. Laagrisse olid kogunenud üle 50 kasvandikku, suurem osa Kanadast; aga isegi ka USA-st Bermudast ja Inglismaalt. Nädala teema oli "Eesti Metsavennad", mille viimasel õhtul ehitasid kasvandikud ja kasvatajad omale elamud metsas ja ööbisid Grand-i jõe kaldal. Suuremate laste grupid isegi ehitasid omale metasauna. Laupäeva õhtu suurlõkkele tulid ka külla mitmed lapsevanemad. Lõkkevanaks valiti laagri kasvataja Kaarel Salur. Lauldi ühislaule ja laste grupid esitasid lõkkenalju. Peo lõpul võttis sõna Seedrioru juhatuse esimees Jaanus Kimsto, kes mainis, et eesti ühiskonnale ja eestlusele on kõikide laagrite tegevus ülimalt tähtis. Jaanus tänas vanemaid ja eriti laagri tegevus juhatajat, Eric Tiislerit, ja laagri peajuhatajat, Helena Doughty't. Lõkkele järgnes oode ja laste tants, millest nii kasvandikud ja kasvatajad said nautida viimast õhtut toredast nädala tegevusest.\nSeedrioru avaldab suurt tänu vabatahtlikele, kes aitasid nädala intensiivset programmi läbi viia. Muidugi avaldame erilist tänu tegevusjuhatajale, Eric Tiislerile ja peajuhatajale, Helena Doughty'le. Suur abi tuli ka "survivor" nädala vabatahtlikkute abilistest: Eerik Aljas, Lisa Ross, Krista Koger, Kaara Mirka Van Meggelen ja Toomas Aasa. Suur tänu ka laagri töölistele, talgulistele ja ka Seedrioru juhatusele.


Pilgrimbooks / Sõna jõud\nMikk Sarv Toimetanud Jaakko Hallas\nMeest sõnast, härga sarvest. Nii nagu härja sarvede külge kinnitatud ike tõmbab liikuma rasked koormad ja künnab üles kivised põllud, on ka öeldud sõnal suur jõud, mis võib luua või hävitada. Sõnale annab jõu mõte. Mida rohkem mõtteid seondub sõnaga, seda suurem on sõna jõud. Sõnadest mõtlemine ning nende sügavama jõu otsimine kestab läbi elu.\nKohmakas uussõna „keskkond“ jätab ükskõikseks, kuid ürgne, samas tähenduses jätkuvalt kasutusel olev sõna "käsi" väljendites „vihma käes olema”, „kuidas käsi käib?”, „käesolev hetk” puudutab tuntavalt igaühte, kelle emakeel on eesti keel.


Juhtnöörid verivorstide tegemiseks kodus.\nRupskid ja subproduktid Riis ja tangud Hakkliha- või vorstiroog\nLisa lemmikuks 12 Lisa\n2.5 dl odratangu või odrakruupe\n200-300 g sea küljeliha\n50 g suitsupeekonit maitseks\n250-300 g verd\nsea- või lambasoolt\nPese odrakruubid või -tangud. Lõika sealiha ja sibul väikesteks kuubikuteks, prae pannil kergelt läbi.\nPane pestud kruubid/tangud puljongisse või vette keema, lisa ka praetud sealiha ja sibulad. Keeda tasasel tulel, kuni kruubid on peaaegu pehmed. Maitsesta kuum puder soola, musta pipra ja majoraaniga. Seejärel jahuta puder ja sega juurde kurnatud veri.\nTäida sooled lehtri abil verepudruga ning pane vorstid vürstide ja maitserohelisega maitsestatud vette keema. Keeda tasasel tulel umbes 15-20 minutit.\nEnne lauale andmist küpseta vorstid ahjus krõbedaks.\nEesti traditsioonilised jõuluvorstid (samm-sammult juhtnöörid)\nVerivorsti tuntakse peale Eesti ka mujal maailmas\nValik verivorstiga retsepte Nami-Namis\nFotod: Katrin Press\npostitatud 17.12.2014 23:49\nMa olen natuke teistmoodi teinud aga ma arvan, et kilokese teeme enne jõule veel selle retsepti järgi ka ära :)\npostitatud 20.12.2014 14:33\nSee retsept on natuke mööda. Juhul kui keeta, on suur võimalus, et pärast lähevad vorstid ahjus lõhki. Õige kupatamise temp. on 80C. Ning 18-23 minutit - olenevalt vorstide paksusest. Must pipar ja majoraan üksi annavad tulemuseks kole igava vorsti. Printsi verivorstide seas saab timmides vürtsi, muskaatpähkli, iisopi ja punega ning muidugi juba mainitud majoraaniga. Eriliselt siidja maitseiseloomu annab 35% koor. Keegi mainis kusagil foorumis, et tema kasutab ka piparmünti. Arvestades kui hästi sobivad kokku vürts, muskaat ja pirparmünt, siis kostub see päris loogiliselt.\nposted on 30.11.2015 03:31\nUhed ostetud vorstid olid mingi kummalise maitsega. Ah munt! Kas vorstitegija ulatas marjorami poole aga tabas hoopis korval pudelis munti. Mitte et maitse oli halb, aga vooras. Selleparast hakkasime meiegi ise vorste valistama. (Vabandage aga siit Kanadast on keeruline trukitahtedele tappe peale ajada, ja ka kapsaraude.)


ESA - Mis on Euroopa Kosmoseagentuur?\nMis on Euroopa Kosmoseagentuur?\n1657 views 2 likes\nEuroopa Kosmoseagentuur (European Space Agency, ESA) on Euroopa aken kosmosesse. Agentuuri missioon on suunata Euroopa kosmosealase võimekuse arengut ning kindlustada, et investeeringud kosmosesse tooksid jätkuvalt kasu nii Euroopa kui kogu maailma inimestele. ESA on rahvusvaheline organisatsioon, millel on 22 liikmesriiki. Tänu suutlikkusele koordineerida oma liikmete rahalisi ja intellektuaalseid ressursse, saab ESA võtta ette projekte ja tegevusi ulatuses, mida ei suudaks ükski Euroopa riik iseseisvalt.\nMida Euroopa Kosmoseagentuur teeb?\nESA ülesanne on koostada Euroopa kosmoseprogramm ning seejärel see ellu viia. ESA programmide eesmärk on saada rohkem teada Maast, selle lähiümbrusest, meie päikesesüsteemist ja universumist tervikuna. Lisaks arendab ESA satelliidipõhiseid tehnoloogiaid ja teenuseid ning edendab Euroopa vastavaid majandusharusid. Agentuur teeb tihedat koostööd ka kosmoseorganisatsioonidega väljastpoolt Euroopat.\nKes on Euroopa Kosmoseagentuuri liikmed (tähestiku järjekorras)\nAustria, Belgia, Eesti, Hispaania, Holland, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Luksemburg, Norra, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Soome, Suurbritannia, Šveits, Taani, Tšehhi, Ungari. Kanada osaleb osades projektides koostöökokkuleppe raames. Bulgaaria, Läti, Leedu, Slovakkia ja Sloveenia kannavad „Euroopa koostööriigi” nimetust. Teised riigid on sõlminud Euroopa Kosmoseagentuuriga lepped.\nKus Euroopa Kosmoseagentuur paikneb?\nEuroopa Kosmoseagentuuri peakontor asub Pariisis ning seal võetakse vastu strateegiat ja programme puudutavad otsused. Kosmoseagentuuril on üksused mitmes Euroopa riigis ning igal neist on oma vastutusala:\nEAC, Euroopa Astronautide Keskus Saksamaal Kölnis;\nESAC, Euroopa Astronoomiakeskus Hispaanias, Villanueva de la Canadas Madriidis.\nESOC, Euroopa Kosmoseoperatsioonide Keskus Saksamaal Darmstadtis;\nESRIN, Euroopa Kosmoseagentuuri Maa vaatluste keskus Itaalias Rooma lähedal Frascatis;\nESTEC, Euroopa Kosmoseuuringute ja -tehnoloogiakeskus Hollandis Noordwijkis;\nECSAT, Euroopa Kosmoserakenduste ja -telekommunikatsioonikeskus Suurbritannias Harwellis Oxfordshire'is;\nEuroopa Kosmoseagentuuri Redu Keskus Belgias Ardennides, mis on ESA maajaamade võrgustiku osa.\nEuroopa Kosmoseagentuuril on koostööasutusi veel Belgias, USA-s ja Venemaal; rakettide stardiseadeldis Prantsuse Guajaanas ja maa-/jälgimisjaamad erinevates maailma osades.\nKui palju inimesi Euroopa Kosmoseagentuuris töötab?\nEuroopa Kosmoseagentuuris töötab 2200 inimest kõigist liikmesriikidest, sealhulgas teadlased, insenerid, IT-spetsialistid ja administratiivtöötajad.\nKuidas Euroopa Kosmoseagentuuri rahastatakse?\nKosmoseagentuuri põhitegevust (kosmoseteaduse programmid ja üldeelarvelised tegevused) rahastatakse kõigi liikmesriikide liikmemaksudest, mille suurus sõltub iga riigi rahvuslikust koguproduktist. Lisaks viib Euroopa Kosmoseagentuur läbi mitmeid täiendavaid kosmoseprogramme ning iga liikmesriik otsustab, millistes programmides nad osalevad ja millises mahus neisse panustavad.\nKui suur on Euroopa Kosmoseagentuuri eelarve?\nEuroopa Kosmoseagentuuri eelarve 2015. aastaks on 4,43 miljardit eurot. Kosmoseagentuur töötab n.ö tagasiandmise geograafilisel printsiibil, see tähendab, et igasse liikmesriiki investeeritakse läbi kosmosetööstuse lepingute ja kosmoseprogrammide mahus, mis on enam-vähem ekvivalentne iga riigi liikmemaksuga.\nKui palju iga eurooplane Euroopa Kosmoseagentuuri panustab?\nEuroopa kosmoseinvesteering ühe elaniku kohta on väga väike. Keskmiselt panustab iga Euroopa Kosmoseagentuuri liikmesriigi kodanik kosmosevaldkonnale kas maksude või kulutuste näol umbes ühe kinopileti jagu raha aastas (Ameerikas näiteks on kulutused kosmose tsiviilkasutusele neli korda suuremad).\nKuidas Euroopa Kosmoseagentuuri juhitakse?\nNõukogu on Euroopa Kosmoseagentuuri juhtorgan, mis töötab välja põhipoliitika, millest lähtudes Euroopa Kosmoseagentuur kosmoseprogramme läbi viib. Igal liikmesriik on nõukogus esindatud ühe häälega, sõltumata riigi suurusest ja rahalisest panusest.\nIgapäevaselt juhib Euroopa Kosmoseagentuuri peadirektor, kelle nõukogu valib neljaks aastaks. Igal uurimisvaldkonnal on oma direktoraat, mis on peadirektori otsealluvuses. Praegune Euroopa Kosmoseagentuuri peadirektor on Johann-Dietrich ‘Jan’ Woerner, kes asus sellesse ametisse 1. juulil 2015


Gripivaktsiin tuleb arvatust odavam - Uudised - Tervis\nGripivaktsiin tuleb arvatust odavam\n9. november 2009 7:32\nTäiskasvanutele piisab kaitseks seagripi vastu ühest vaktsiiniannusest, teatas Maailma Terviseorganisatsioon. | FOTO: AFP/Scanpix\nEesti Arstide Liit süüdistas laupäevases avalikus kirjas sotsiaalministeeriumi gripivaktsiini hankimisega venitamises. Ministeeriumi asekantsler Ivi Normet põhjendab tellimise viibimist vajadusega uurida, kui palju vaktsiini vaja on ja palju see maksab.\nMillal täpselt vaktsiin Eestisse jõuab, selgub Normeti sõnul sel nädalal. Esialgu on kavas hankida 200 000 gripivaktsiini doosi.\nJuulis, kui vaktsineerimisplaani koostati, märkis Normet, et riskigrupi vaktsineerimisele kulub 50 miljonit krooni. Nüüdseks on selgunud, et vaktsiini on vaja vähem ja ka raha ei kulu nii palju.\n«Juulis ei olnud veel teada, mitu doosi on ühele inimesele vaja, et saada kaitse seagripi vastu,» selgitas Normet. «Nädal tagasi aga andis Maailma Terviseorganisatsioon hinnangu, et üle kümneaastastele lastele ja täiskasvanutele piisab ühest vaktsiinidoosist.»\nArstid leidsid laupäeval sotsiaalminister Hanno Pevkurile saadetud avalikus kirjas, et kuna uude grippi haigestumise eest kaitsev medikament on olemas, näitab selle tellimisega viivitamine kas sotsiaalministeeriumi saamatust või hoolimatust rahva tervise suhtes.\n«Meie eesmärk on teha parim otsus keerulises olukorras, kus korraga on majanduskriis ja uus gripitüvi maailmas levimas,» põhjendas Normet vaktsiini hankimise venimist.\nRiskigrupile oleks vaktsineerimine tasuta. Küll aga tekib probleeme neil, kes soovivad vaktsiini ise osta, sest kolm ametlikku vaktsiinitootjat Euroopas ei ole seni vaktsiini apteekidesse müügile lubanud.\n«Nendel, kes soovivad ennast oma raha eest vaktsineerida, seda võimalust enne järgmist sügist ei ole,» ütles Normet. Siis hakatakse seagripi vastu vaktsineerima koos tavalise gripi vastu vaktsineerimisega.\nEelmisel nädalal avaldasid ka perearstid muret, sest ei oska vastakate uudiste tõttu käituda – kord räägitakse, et seagripp on eluohtlik, siis aga rahustatakse meedikud maha ja kinnitatakse, et paanikaks pole põhjust. «Me tahaks ka lõpuks teada, mis siis saab,» ütles mures perearst Iris Koort.\nNormet märkis, et netikommentaaride ja arvamusavalduste põhjal võib järeldada, et inimesed on aru saanud, et seagripp pole katk. «Aga on väga raske selgeks teha, miks vaktsiini apteegist osta ei saa või miks riik seda tasuta ei jaga,» lisas ta.\nNoppeid Arstide Liidu avalikust kirjast sotsiaalministrile\n• Gripipandeemiate kogemuste põhjal võib haigestuda kuni 40 protsenti elanikkonnast. Haigus kulgeb enamasti suhteliselt kergelt, kuid suur tüsistuste oht on rasedatel ja krooniliste haigustega inimestel. Seniste kogemuste järgi haigestuvad eelkõige nooremad tööealised inimesed, seega avaldab epideemia tõsist mõju paljude oluliste valdkondade, eriti tervishoiu ja sisejulgeoleku toimimisele ning kogu majandusele.\n• Skandinaavias on juba alustatud vaktsineerimisi A-gripi viiruse H1N1 vastase vaktsiiniga. Soomes vaktsineeritakse esmalt rasedaid, krooniliste haigustega patsiente, tervishoiutöötajaid ja teisi riskigruppidesse kuuluvaid inimesi.\n• Tõhusat kaitset pakkuva vaktsiini tellimisega hilinemine näitab kahjuks kas sotsiaalministeeriumi ebakompetentsust või hoolimatust rahva tervise suhtes.


Arrak viitab ka Eesti Televisiooni saates „Pealtnägija" (11.04) näidatud lõigule, kus Tiit Madisson ja ta naine räägivad vaimustusega oma elust Hispaania lõunarannikul ühes mahajäetud majas. Näib, et mässajast Madissonist on saanud tõeline lillelaps. Samas saates esinenud advokaat Monika Mägi leidis, et 1990ndate räpaseid erastamisi ja ärastamisi tuleks lähemalt uurida. Advokaadivanne ei võimalda tal endal nendest kahjuks rääkida ega ka memuaare kirjutada.\nPeaminister Andrus Ansipil täitus 13. aprillil 7 aastat peaministri kohale asumisest. Ansip on teatanud, et järgmist valitsust tema enam ei moodusta. Oma julgete riigimehelike otsustega on Ansip teeninud rahva lugupidamise.\n15. aprilli uudistepakis äratas aga imestust teade, et 1991. a ülemnõukogus Eesti iseseisvuse vastu hääletanud Vladimir Lebedev hakkab peatselt saama riigikogu pensioni. Lebedev leiab praegugi, et Eestil oli N. Liidu all lihtsam kui euroliidus. Aga seadus on seadus!\nPresident Toomas Hendrik Ilves viibis eelmisel nädalavahetusel USAs, kus ta kohtus Bostoni ja Washingtoni eestlastega ning rõhutas, et Eesti vajab võõrsil elavate kaasmaalaste abi, kes saavad olla usutavad ja edukad Eestit tutvustavad saadikud. Hea teada, et oleme oma asukohamaades endiselt Eestile vajalikud!\n17. aprillil osales riigipea juba Varssavis Baltimaade ja Poola riigipeade kohtumisel, kus arutati maikuus toimuva NATO Chicago tippkohtumisega seotud teemasid. Eesti riigieelarves on tänavu kaitsekulutusteks esimest korda ette nähtud 2% SKT-st, mida NATO peab soovituslikuks kõigile oma liitlastele, kuid milleni vähesed seni ulatuvad. Eesti on siis siingi esireas.\nSel nädalal viibis Eestis male eksmaailmameister ja Vene opositsionäär Garri Kasparov, kes ütles, et Venemaa praegune stabiilsus ei püsi kaua, sest see on rajatud loodusressursside müügile.\n19. aprilli Eesti Ekspress annab aga teada, et USA vabariiklaste presidendikandidaadil Mitt Romneyl on investeering Eestis, ehkki vaid kaudselt. Romney on osanik investeerimisfirmas Bain Capital, mis paigutas koos teiste investoritega mullu suvel Eesti üliedukasse ettevõttesse Zeroturnaround mitu miljonit eurot.\nSeekord siis sedapidi – välja tuli kirju uudiste ja sündmuste mosaiikpilt.


Mitme kroonilise luu- ja lihaskonna vaevusega politseiametniku tööülesannete muutmine ja töövahendite kohandamine - Tööohutus ja töötervishoid – EU-OSHA\nAvaleht Väljaanded Mitme kroonilise luu- ja...\nKeywords:Vananemine ning tööohutus ja töötervishoid, Campaign 2020-2022, Luu- ja lihaskonna vaevused\nKrooniliste luu- ja lihaskonna vaevustega võib töötamine olla valulik ja keeruline. Juhtumiuuringus vaadeldakse, kuidas alaseljavalu ja muude luu- ja lihaskonna vaevustega pikaaegne politseiametnik on tänu tööülesannete muutmisele saanud jätkata politseitööd.\nTa vahetas pikaajalist istumist ja raskete isikukaitsevahendite kandmist nõudva töö kontoritöö vastu, mida saab teha laua taga seistes. Need muutused said teoks tänu mõistvale ülemusele, kes soovis leida olukorrale tõhusa lahenduse.\nEneseabi aitas samuti, sest töötaja on nüüd võimeline stressiga paremini toime tulema ja elab tervislikumalt, sealhulgas kõnnib tavalisest rohkem.\n27/07/2020 Liik: Aruanded 74 leheküljed\nKrooniliste luu- ja lihaskonna vaevustega töötamise juhtumiuuringute analüüs\n27/07/2020 Liik: Aruanded 9 leheküljed\nKokkuvõte - Krooniliste luu- ja lihaskonna vaevustega töötamise juhtumiuuringute analüüs


Tööpakkumise number #637698\nKuulutus aegub: 7. veebruar 2020\nIseseisev Südameapteegi turundusspetsialist aitab teha tarbijale kuuldavaks ja nähtavaks kiiresti areneva apteegiketi, selle plaanid ja pakkumised. Spetsialistist on märgatav kasu 76 apteegi jaekeskkonna kujundamises, apteekide väljapaistvuses ning apteegiketi igapäevastes turundustegevustes.\nSpetsialisti toime avaldub koostöös professionaalse, pühendunud ning teotahtelise 370-liikmelise meeskonnaga.\nHea turundusspetsialist mõjub Südameapteegile hästi. Ta juhib ja viib ellu lähtuvalt ettevõtte eesmärkidest ja turundusstrateegiast igakuised brändi- ja müügikampaaniad. On osaline jaekontseptsiooni arendustegevuste väljatöötamisel ning aitab neid ellu viia. Planeerib ja teostab toodete, teenuste ning apteekide turundustegevusi. Vastutab õigeaegsete kampaaniate ja reklaammaterjalide väljapanekute eest apteekides. Osaleb üritusturunduskampaaniate elluviimisel. Kaasab sõbralikult meeskonnaliikmeid, on valmis „kastist välja“ mõtlema, analüüsib tulemusi ning konkurentide tegevusi ja annab oma teadmisi teistelegi edasi.\nProfessionaalne turundusspetsialist sisaldab:\nkorraliku annuse haridust ja kogemust turunduses;\nnutikust ja orienteeritust lahendustele;\nsuuremas koguses meeskonnamängija instinkti;\nhead kuulamis- ja presenteerimisoskust;\n"head silma" ja proportsiooni taju;\naktiivsust ja julget pealehakkamist;\nautojuhtimise oskust ning juhilube;\nvalmidust üle eesti operatiivselt liikuda;\nAmetikohaga käib kaasas korralik motivatsioonipakett, telefon, isikliku auto kasutamise kompensatsioon, ilusa vaatega avar kontor moodsas tervisekeskuses, hoolitsemine sinu heaolu ja tervise eest, tasuta kohv, jäätis ja puuviljad, toredad meekonnaliikmed ja eriti äge turundustiim. Lisaks lõbusad väljasõidud.\nKontorisse ei ole ole keelatud kaasa võtta lapsi ja lemmikloomi.


Ja nüüd kõik koguma rehvitolmu! - Autotööstus - Uudised - auto24.ee\nAvaleht » Uudised » Autotööstus » Ja nüüd kõik koguma rehvitolmu!\nJa nüüd kõik koguma rehvitolmu!\t(8)\nRehvitolm moodustab väidetavalt ligi poole sõidukite tekitatud peenosakeste heitmeist ning ainuüksi Euroopas paiskuvat aastas seda õhku umbes 500 000 tonni. Näiteks ühe liinibussi rehvidest lendub uuringu põhjal kummitolmu päevas kuni 65 g. Rehv kulub igal kiirendusel, pidurdusel ja pöördel ning tekkiv tolm lendub õhku, jõudes sealt meie kopsudesse, ning uhutakse vihmaveega merre, kust see jõuab kalade vahendusel samuti inimorganismi.\nKuigi sisepõlemismootori heitgaasi puhastatakse aina tõhusamalt, ei tähenda see peenosakeste saastemure leevenemist, sest vastukaaluks irdub tavaautost palju raskemate ja suurema pöördemomendiga jõuallikaga elektriautode rehvidest kulumistolmu palju rohkem.\nBriti nelja inseneri idufirma The Tyre Collective (TTC) püüabki leiutada rehvitolmukogurit, mis eelkirjeldatud muret leevendaks. Kuna rehvist irduvad tolmuosakesed evivad elektrilaengut, saab neid kinni püüda, kombineerides elektrostaatikat ja aerodünaamikat. Rehvi ja teekatte lähedale kinnitatud püüdurid saavad laboritingimustes (alumisel fotol) kätte 60% kulumistolmust. Kui suutlik on selline seadeldis päriselus ning vihmase või lumise ilmaga ja millal sellised püüdurid võiksid levima hakata laiemalt, pole esialgu teada.\nRivo\t• 22. september 2020 19:57\tEbasobiv kommentaar\nMihkel\t• 22. september 2020 20:57\tEbasobiv kommentaar\nVL\t• 23. september 2020 04:18\tEbasobiv kommentaar\nVL\t• 23. september 2020 04:22\tEbasobiv kommentaar\n....................\t• 23. september 2020 06:27\tEbasobiv kommentaar\n.\t• 23. september 2020 07:25\tEbasobiv kommentaar\nPeeedu\t• 23. september 2020 11:15\tEbasobiv kommentaar\n.\t• 23. september 2020 20:14\tEbasobiv kommentaar\nEestis tuleb müügile uus Fiat Ducato(1)\nSeptembris jätkus tõus uute sõiduautode turul(5)\nDFSK Seres 3 - auto24 proovisõit(20)\nToomas Janu saavutas ajalooliste vormelite Eesti karikavõistluste arvestuses esikoha klassis Eastern. Janu (Estonia 21-10) kogus 143 punkti, teise koha sai lätlane Italo Alšins (Estonia 25) 98,5 ja ...\nNoored Roolis – Terminal Oil võistlussari jätkus 57 noore autosportlase osavõtul Põltsamaal Kuningamäe kardirajal. Viiendal etapil kasutati kogu kardirada. “Noorte võistlusraja pikkus oli 655 meetrit,” ...\nOlerex Eesti kardispordi meistrivõistluste kuues ja viimane etapp sõideti laupäeval Aravete kardirajal. Udo Tomanni mälestusvõistlus ja Eesti Koolispordi meistrivõistluste arvestuse etapiks olnud võistluse ...\nAndreas Mikkelsen on liider nii EM- kui ka MM-võistlustel\nEM-võistluste 6. etapi Portugalis võitnud Andreas Mikkelsen on punktiliider nii EM-võistluste absoluutarvestuses kui ka MM-sarja liider WRC2 arvestuses. Nädalavahetusel Portugalis sõidetud Rally Serras de ...\nSoome ralli võitis Elfyn Evans\nAutoralli MM-võistluste 10. etapi, Soome ralli võitis Elfyn Evans, kes edestas teise koha saavutanud Ott Tänakut 14,1 sekundiga. Viimasel võistluspäeval esikümne paremusjärjestuses muutusi ei toimunud ja ...\nEvans lõpetas teise päeva liidrina, Tänak jätkab teisel kohal\nSoome ralli teisel võistluspäeval näitasid kõige võimsamat minekut Elfyv Evans ja Ott Tänak. Evans võitis laupäeval sõidetud esimesed neli kiiruskatset ja tõusis võistluse uueks liidriks. Craig Breen ...\nTänak on Soomes avapäeva järel teine, võistlust juhib Breen\nAutoralli MM-võistluste 10. etapi, Soome ralli avapäeval sõidetud kuue kiiruskatse järel juhib võistlust Hyundai sõitja Craig Breen. Ralli esimese, Jyväskylä linnas sõidetud lühikese kiiruskatse võitis ...\nTestikatsel sõitis parima aja välja Ott Tänak\nTäna algava Soome ralli testikatsel sõitsid kaks parimat aega välja Hyundai sõitjad Ott Tänak ja Craig Breen. Eestlane edestas tiimikaaslast 0,3 sekundiga ja kolmanda aja sõitnud Sebastien Ogieri 0,9 ...\nAlgaval nädalavahetusel on autospordifännide pilgud suunatud Soome, kus sõidetakse autoralli MM-etapp, aga palju põnevaid võistlusi toimub ka Eestis. Kardispordi Eesti meistrivõistlustel sõidetakse viimane ...\nSaaremaa rallile registreerus kokku 136 ekipaaži(1)\nAutoralli Terminal Oil Eesti meistrivõistluste sarja viimane etapp sõidetakse 8. ja 9. oktoobril legendaarsetel Saaremaa teedel. Tänavu juba 54. korda toimuvale võistlusele registreerus kokku 136 ekipaaži ...


Antiik, Vanavara ja Kodudekoor > Products > > (Eesti) Juugendlik baarikapp serveerimislaud ratastel\n(Eesti) Juugendlik baarikapp serveerimislaud ratastel\n(Eesti) Täistamm.Kõik küljed avatavad.\nK 69 cm, pealt 64*43 cm\nCategories: , Lauad , toolid\n(Eesti) Juugendlik aia-...\n(Eesti) Juugendlik tammest...\n(Eesti) Põrandalamp baarikapp ratastel\n(Eesti) K 165 cm, K app K 58, pealt plaadist 70*39 cm Põhjas peegel, kapp paistab läbi, klaasid kahel pool Elektri osa vajab välja vahetemist koos pesaga, kuplit hoidev prinipesa krae puudu (saadaval suuremates ehituspoodides) Esineb koi auke.Lambivarre saab transpordiks eemaldada.\n(Eesti) K 165 cm, K app K 58, pealt plaadist 70*39 cm Põhjas peegel, kapp paistab läbi, klaasid kahel pool…\n(Eesti) Funk puhvet\n(Eesti) Tamm + pähkel, faasitud klaas. K 153, L 150, S 58 cm Vana viimistlus, kasutsusest kulumist. Lukud alles , kuid kõik ei tööta. Transport kahes osas.\n(Eesti) Tamm + pähkel, faasitud klaas. K 153, L 150, S 58 cm Vana viimistlus, kasutsusest kulumist. Lukud alles ,…\n(Eesti) K 166, L 155, S 40 cm Vajab tegemist.1 käepide katki, parandatav\n(Eesti) K 41, L 29, S 17 cm Lukk töötab.\n(Eesti) Kitsas taluvitriin\n(Eesti) Taluvitriin.K 177, L 95, S 40 cm\n(Eesti) Funk puhvet faasitud klaasidega\n(Eesti) K 156, L 148, S 55 cm. Originaal klaasid ja furnituur. Ei ole restaureeritud, seisukord fotodel.\n(Eesti) Nurgakapp, valge\n(Eesti) K 193, Küljed 62 CM Uksel lukk puudu.Olemas võti millega ust lahti tõmmata.


Koolitunnis õpetaja maha lasknud poiss on vahistatud, kuna on oht, et vabaduses olles võib ta toime panna uusi kuritegusid\nViljandi Paalalinna koolis tulistas 15aastane kooliõpilane surnuks saksa keele õpetaja. Foto: ALDO LUUD\nMaarius Suviste, 7. jaanuar 2015 12:46\nMullu sügisel Viljandi Paalalinna koolis oma õpetaja surnuks tulistanud 15aastane koolipoiss on vahistatud.\nEelmise aasta oktoobris esitati 15-aastasele noormehele kahtlustus kooliõpetaja tapmises. Kuna arstide arvamuse kohaselt vajas noormees viivitamatult ravi, paigutati ta haiglasse, kus ta viibis arstide järelevalve all. Kriminaalmenetluse raames määrati noormehe suhtes statsionaarne ekspertiis, mille läbiviimiseks paigutati kahtlustatav kohtumääruse alusel sundkorras raviasutusse.\nSel nädalal selgus, et eksperdid vajavad ekspertiisiakti vormistamiseks lisaaega, millest tulenevalt pikendas uurija ekspertiisi tegemise tähtaega kuu võrra. Samas on eksperdid öelnud, et neil ei ole enam vaja kahtlustatavat raviasutuses jälgida.\nProkuratuur esitas kohtule taotluse kahtlustuse saanud noormehe vahistamiseks, kuna esineb tõenäosus, et kahtlustatav võib vabaduses jätkuvalt toime panna tegusid, mis ohustavad teiste inimeste elu ja tervist. Kohus rahuldas prokuratuuri taotluse ning eile võeti noormees kriminaalasja eeluurimise ajaks vahi alla, teatas prokuratuuri kõneisik.\nKrimi 6. märts 2015 09:37


"Vabastus kehalisekasvatuse tundidest!" - Kristasurf - koolitused, surfireisid, surfiblogi\nMa olen alati püüdnud hoida oma jalgu, et nendega midagi ei juhtuks, sest muidu oleks ju surfihooaeg tuksis. Ja nüüd olen ma saanud hakkama millegiga, mis tähendab täielikku vabastust füüsilistest toimingutest. Surfamisest pole mõtet isegi rääkida, see on juba kõrgema kvalifikatsiooniga tegevus.\nÜhesõnaga, ma kukkusin 04 juulil purjetades ja kuigi alguses tundus, et ei olnudki nii hull, no kümneks minutiks ikka viskas hinge kinni, siis nüüdseks võin öelda, et ka veidi rohkema trepist käimisega võtab valu jalad alt. Ehk siis üks ütlemata korralik selja vigastus, mis peale igakordset füüsilist tegevust sunnib tundideks lamama.\nJaa, muidugi ma käisin katsetamas, kas ma ikka saan surfata või purjetada. Ja loomuiikult ma siis sain, aga tagajärgedest ma ei räägi. Nüüdseks on tehtud kaks röntgenit ja näritud valuvaigisteid, mis tapavad heal juhul hobuse ka ära. Ja nüüd ma siis vegeteerin ja kirun ennast maapõhja oma enese lolluse pärast. Aga kokkuvõtvalt võib vist öelda, hea, et ma ellu jäin ja hea, et ma siiski kuidagi jalgel püsin.\nSurfihooaeg on selleks aastaks unustatud teema ja purjetamisega pean ka piiri pidama. Pole vist vaja mainida, kuidas see tegevusetus emotsioonidele mõjub.\nÕnneks on mul mu õpilased, keda ma tasa ja targu ikka koolitan, seda korda küll ainult kaldal või madalas vees.\n9. aprill 2020 | Vasta\nJou. Kogu jõudu, tahtejõudu, endasseusku, küll saab jälle surfata ka. Purjetamine ongi rohkem ümbermaailmareisudeks, mis mõtet oleks purjetada riigi piires, kui siis vähemalt üle Skandinaavia väinade, et siis tagasi tulla taas. Sorri, väike viin sees, vabandatav, suurel neljapäeval. Tervisi Hiiumaale!\n6. juuni 2020 | Vasta\nMeelis, väga vahva, et väike viin kirjutama pani! Tore, et minu tegemistele on kaasa elajaid.


Pargi nutitelefoniga ilma alustamistasuta! - Parkimine.ee Parkimine.ee Pargi nutitelefoniga ilma alustamistasuta! - Parkimine.ee\nAlates kolmapäevast, 14.novembrist on võimalik kõigil android-nutitelefoni omanikel parkida novembrikuu lõpuni palju soodsamalt. Nimelt ei rakendu android-nutitelefoniga parkimine.ee parkimisrakendust kasutades parkimise alustamistasu (va krediitkaardiga parkimise eest tasudes, mil rakendub alustamistasu 0,02 eurot). Iga parkimise alustamisega säästad 0,30 eur.\nTutvu rakendusega siin ja kasuta soodsaimat parkimisrakendust.


Börs: investorid kardavad intressimäärade tõusu\nMait Kraun • 17 mai 2016\nUSA aktsiaturud olid täna languses, sest inflatsiooni- ja kinnisvaraturuandmed olid positiivsed ja see tõstis investorite jaoks tõenäosust, et Föderaalreserv tõstab juunis intressimäärasid, vahendab Bloomberg.\nTarbekaupade ettevõtete aktsiad langesid ning Kraft Heinz tegi kuue kuu suurima kukkumise. Ka kommunaalettevõtete aktsiad odavnesid.\nStandard & Poor’s 500 indeks langes 0,9 protsenti 2047 punktini. S&P 500 indeksis tõusid täna vaid kaks sektorit – energiasektor ja transpordisektor. Dow Jonesi indeks langes 1 protsendi 17 529 punktini.\n„Jutud Föderaalreservist hirmutavad turge,“ ütles investeerimisfirma JonesTrading Institutional Services strateeg Yousef Abbasi. „Inimesed muutusid eile optimistlikumaks, aga jutud Föderaalreservi intressimäärade tõstmisest on sundinud jala gaasipedaalilt maha võtma.“\nRaportitest selgus, et aprillis kasvas USA elukallidus kolme aasta kiireimas tempos ning uute elurajoonide ehitamine elavnes. See suurendas spekulatsioone, et Föderaalreserv on valmis juunis intressimäärasid tõstma. Intressimäärade tõstmise tõenäosus kasvas 4 protsendi võrra 14 protsendini.\nWTI toornafta hind kallines 1,9 protsenti ja Brent lisas 1,2 protsenti. Kummagi barrel maksis päeva lõpuks 48,61 ja 49,56 dollarit. Kulla hind tõusis 0,5 protsenti 1280 dollarini untsist.


LHVs saab ettevõtluskonto avada\nTonight 10.01.19 19:07\nMis arvate sellest siis? Tegemist on minu arvates ülihea uue võimalusega, muudab põhimõtteliselt kõik automaatseks. Mõnevõrra olen samas pettunud, et vähemalt lähitulevikus pakub seda võimalust ainult LHV. Näiteks Swedbank ja SEB on öelnud, et nemad midagi sellist klientidele pakkuma ei hakka.\nTuleb muidugi rõhutada, et see konto ei sobi kõigile, kuna kulusid ei saa maha arvestada.\nRe: LHVs saab ettevõtluskonto avada\nPilvik 13.01.19 22:49\nVälispankasid ei huvita selline investeering, küll aga pikaajalise LHV kliendina nii era- kui ka ärikliendina on klienditeenindus kiire ja asjalik + kohapeal on päris head raamid.\nSamuti LHV puhul on eelis Swed ja SEB ees, et toimetavad vaikselt ka juba UK turul.\nKuulnud, et neil veel suured plaanid ees jään huviga ootama mis suunas edasi liiguvad.


Saame tuttavaks: “Mina jään” noormeestekooride liigijuht Peeter Perens - XII noorte laulu- ja tantsupidu\nXII noorte laulupeo poistekooride liigijuht Peeter Perens jagab oma mõtteid eesootava peoga seotud ootustest, oma meeskonnast, varasematest laulupeoga seotud mälestustest ning annab ka omapoolse soovituse noortele, kes suvel laulukaare all kokku saavad.\nOotan selleaastast noorte laulupidu samasuguse kannatamatuse ja mõnusa ärevusega nagu ootasin ka kõiki eelnevaid pidusid. Laulupidu on Eestis täiesti eriline sündmus, mida ei ole võimalik võrrelda ühegi teisega.\nNoormeestekoori liigis juhatavad peale minu veel kaks dirigenti – Kuno Kerge ja Edmar Tuul. Kuno Kerge on meeskooride maastikul üsna tuntud, sest ta on juba mõned aastad juhatanud Alo Ritsingu kõrval Tartu Akadeemilist Meeskoori. Edmar Tuul on aga legendaarse Tallinna Reaalkooli orkestri Reaalmažoor üks dirigentidest ja ellukutsujatest. See tähendab, et professionaalseid kogemusi on mõlemal mehel vaatamata oma noorusele juba küllaga.\n“Mina jään” on sõnapaar läbi mille saab igaüks meist sõnastada oma kindlameelsuse, ükskõik mida me teeme või millest räägime. Minu jaoks tähendab see eelkõige, et minu peale võite loota – ma teen oma parima.\nMa mäletan seda siiani, kuidas 1975 aasta laulupeol seisime emaga peo rongkäiku vaadates tänasel Kaarli puiesteel, tollase Tallinna Konservatooriumi ees. Minu isa, kes oli ka koorijuht, juhatas tollal J. Tombi nimelise Kultuuripalee poistekoori. Kui isa meist oma kooriga möödus, siis ma jooksin isa juurde ja marssisin temaga koos kogu rongkäigu kaasa lauluväljakule (tõsi küll – suure osa ajast isa kukil). Olin siis kolme aastane!\nRaske on üht laulu teisele eelistada. K. A. Hermanni laul “Isamaa” on mõnes mõttes fenomen. Laulu looja elas 19. sajandi teises poolel ja täna, 21 sajandi alguses me leiame tema loomingust laule, mida meie ajal pole lauldud ja mis tunduvad seetõttu justkui uued. Kui me suudaks tänases ajas nii võimsad olla kui Hermann omas ajas oli, ei oleks tuleviku pärast vaja muret tunda.\nMa ei tea kas see on praktiline, aga juba eelproovides tasuks endale teadvustada, et need on hetked, mida me hakkame aastaid hiljem meenutama – “kas mäletad, see oli siis kui oli see noorte laulupidu, aastal 2017”! Olge igas hetkes päriselt kohal, laulge rõõmuga, leidke igast laulust sinna peidetud sõnum ja usaldage oma dirigenti!


Whitney Neill – Avallone\n8. GENERATSIOONI NEILLI PEREKONNA JÄRGLANE\nMinu esimene kogemus džinniga oli väga noorena, kui uurisin vanaema majas vanu pudeleid. Need joogid tundusid mulle müstilised ja iidsed ning mulle sai selgeks, et pean tulevikus joogikultuuri uurima – tegelema sellega, millega minu perekond alustas 1762 aastal. Minu vanaema oli minu peamine nõuandja, kes õpetas mulle, kuidas saavutada ideaalne kooslus aroomidest ja maitsetest, et luua ideaalne džinn.\nMa tundsin ennast alkeemikuna, kes loob midagi müstilist. Olin kannustatud ideest luua džinn, mis kannaks edasi meie perekonna iidset kirge, aga sidudes see millegi eksootilise, enigmaatilise ja müstilisega.”\n“Whitney Neill on 100% teraviljast tehtud, mis on destilleeritud eksootiliste taimede ning kadakamarjade. Destilleerimine toimub antiikses potus, mida kutsutakse “Constance’ks ning see on rohkem kui 100 aastat vana. Vesi, mida Whitney Neill enda jookide valmistamiseks kasutab on kontrollitud ning peensusteni puhas. Kõik taimed, mida destilleerimisel kasutatakse, läbivad spetsiaalse puhtuse kontrolli. Whitney Neilli hüüdlause, et “Valmistatud elupuust” iseloomustab hästi neid botaanilisi taimeid, mida Neill kasutab jookides. Kokku on toodud eksootiline Ahvileivapuu ja mitmed traditsioonilised džinnivalmistamisel kasutatavad koostisosad nagu kadakamari, koriander, sidrun, apelsin, angelica root, cassia bark ja orris root. “