Kuidas eemaldada peanaha psoriaas 💉 Tervis, Ilu, Toitumise ... 2019\nPõhiline » Tervis » Kuidas eemaldada peanaha psoriaas\nRahvusliku psoriaasi fondi andmetel on peanaha psoriaas peanaha tavaline nahahaigus, mis mõjutab vähemalt 50 protsenti kõigist psoriaasi põdevatel inimestel. See tekib siis, kui peanaha naharakud kasvavad liiga kiiresti, moodustades punased kahjustused, mis on kaetud skaaladega. Kuigi peanahk on üks peamistest kohtadest peanaha psoriaasi raviks, on selle jaoks palju ravimeid.\nOsta apteegist spetsiaalselt ravitud šampoonid. Uus-Meremaa dermatoloogiline ühing pakub kas kivisöetõrva šampooni või seenevastast šampooni nagu ketokonasool, tsinkpürition või tsiklopiroks. Võimalik, et peate šampoone regulaarselt kasutama mitme nädala jooksul, enne kui näete kasu. Kuigi need on igapäevaseks kasutamiseks ohutud, võivad need šampoonid põhjustada ärritust, kui neid manustatakse rohkem kui kaks korda nädalas.\nPeanaha psoriaasi ravimine kaltsipotrieeni salvaga näitab riiklikku psoriaasi fondi. Calcipotriene salv on D3-vitamiini sünteetiline vorm, mis on ette nähtud naha rakkude kasvu aeglustamiseks, skaala eemaldamiseks ja tasandamiseks. Drugs soovitab seda kreemi käsitsi kasutada kaks korda päevas hommikul ja õhtul. Võite jätkata ravi kuus kuni kaheksa nädalat või vastavalt arsti juhistele.\nPeanaha psoriaasi puhastamiseks kasutatakse kortikosteroide, kui peanaha psoriaas on lokaliseeritud. Wake Foresti Ülikooli meditsiinikooli uuringuaruanne, mis avaldati 2000. aastal Dermatology Online Journal'is, soovitab kasutada lokaalseid kortikosteroide nagu klobetasool. Uuring näitas, et pärast paikse klobetasoolilahuse manustamist oli 80% ja 100% paranemine kahe nädala jooksul 80% ravitavatest patsientidest.\nEelmine PostKuidas lõigatud nina kinni keerata\nJärgmine PostitusParimad madratsid eakatele senioridele\nMis on naistele hea vererõhk?\nMis on Merceri nakkus?


21 viisi, kuidas igaüks saab olla parem partner - Elu\n21 viisi, kuidas igaüks saab olla parem partner\nSee on armas asi olla pühendunud ja tervislikus suhtes. See on veelgi armsam, kui tunnete õppimise vastu kirge võimalusi paremaks partneriks saamiseks kui sa praegu juba oled. Ja selleparimkui su partner tunneb samamoodi. Sel juhul olete leidnud suhte püha trifekti: teil on tervislik suhe, soovite oma partneri juurde ilmuda ja parandada seda, kuidas seda teete ja teie partner soovib sama asja. Palju õnne.\nKuid ka õnne, sest suhted on pidevalt arenevad üksused ja neid on vaja sagedane tähelepanu ja hoolitsus areneda. Nad on nagu taimed. Sellepärast peaksite suutma hoida taime ja seejärel lemmiklooma, elus ja õnnelik, enne kui olete suhteks valmis. Või nii nad ütlevad. Isegi kui olete meisteraednik ja teil on armas kutsikad, saavad kõik õppida uusi suhtenippe. Siin on 21 kuidas igaüks saab olla parem partner , sest pole põhjust kasvamist ja arenemist peatada lihtsalt sellepärast, et olete nendega rahul. Ja kui te pole eriti õnnelik, on seda enam põhjust anda üks (või kõik 21) neist lask.\n1. Tehke iga päev üks kena asi\nLihtne, eks? 'Tehke oma partneri jaoks üks tore asi iga päev,' Marina Sbrochi, IPPY auhinnatud autor Lõpeta mehe otsimine: leidke oma elu armastus räägib Melu. See pole pikk, keeruline, kaasatud ettepanek. 'See ei pea olema suur,' ütleb ta. 'Tehke hommikusöök voodis. Viie minuti tagune hõõrumine. Lilled. Tänan teid, kui teie partner midagi toredat teeb. ' Vaev võib olla väike, kuid dividendid on suured. 'Istuge ja vaadake, kuidas teie suhe kasvab,' ütleb ta.\nLõpeta mehe otsimine: leidke oma elu armastus , 2,99 dollarit, Amazon\n2. Ole sina\nOle sina ise, jah, aga ole iseäranis omaenda inimene, Caitlin K. Roberts, ettevõtte asutaja Et olla lits ja asutaja Puudutaksin seda , räägib Bustle. Kas teil on oma huvid, ja ärge sundige oma partnerit kaasa lööma igale korvpallimängule või brunchile, kuhu soovite minna, ütleb ta. 'Ole millegi suhtes kirglik,' ütleb ta. 'Lõpetage suhe mõeldes kombinatsioonile' sina ja mina ', vaid millelegi, mille kallal sina ja mina töötame ja loome koos.' Nii ei aita sa kaasa ühegi negatiivsus.\n3. Ole õnnelik, mitte õige\nPaarid saavad haaratud sellest, kellel on õigus ja kes eksib, ' suhtetreener ja terapeut Anita Chlipala räägib Bustle'ile. 'Siin on kontseptsioon: teil on mõlemal õigus!' Enamik suhteid näeb inimesi kordamööda valesid või õigeid, sõltuvalt sellest, mida elu neile paistab. Kuid see on asjade mustvalge vaatamine ja tema sõnul on see halb mõte.\n'Igal partneril on subjektiivne reaalsus, mis kehtib,' ütleb ta. 'See, et te pole oma partneriga nõus, ei tähenda, et ta eksiks. Nende vaatenurk on lihtsalt erinev. ' Selle asemel, et teha järeldusi ja hüpata üle kogu oma partneri, proovige veidi hellust. 'Saate olla parem partner, proovides oma partnerit mõista ja seejärel kinnitada tema vaatenurka, tundeid, käitumist jne,' ütleb ta. 'Tervisliku suhte loomiseks on hädavajalik tunda end austatuna.' Tõde.\n4. Pange oma partnerile jagamata tähelepanu\nMuidugi mitte iga päev iga päev. Kuid positiivse suhte jaoks peate istuma ja mõnikord tõesti oma partneriga sinna minema. Emily Bouchard, a sertifitseeritud rahatreener , ütleb Bustle'ile: 'Lihtsaim, kiireim ja järjepidevam viis paremaks partneriks saamiseks pole sageli kõige lihtsam, kuid annab suurima muutuse.' Lihtsalt, see näeb välja selline: 'Osutades oma partnerile jagamatut tähelepanu ja kuulates neid viisil, kus neil on kogemusi, mis neil on olulised, ja et te kuulsite neid.' See on kõik, mida me tegelikult tahame, kas pole? Et tunda, et meil on suhetes oluline ja et meid kuulatakse.\n5. Ärge eeldage, et teie partner on teie vanem\n'Võite saada paremaks partneriks, kui te ei eelda, et teie kaaslane on teie emme või issi,' suhtetreener ja psüühiline meedium Cindi Sansone-Braff, raamatu autor Miks head inimesed ei saa jätta halbu suhteid? , räägib Bustle. Muidugi võite eeldada, et te seda juba ei tee, sest kes seda teeb? 'Võtke vastutus oma puuduste eest ja töötage oma isiklike probleemide ravimisel,' ütleb ta. 'Ärge oodake, et teie partner puhastaks teie segadust või teeks teie eest seda, mida olete ise võimeline tegema.'\nÄrge langege samade käitumismallide hulka, millesse sattusite koos oma tegelike vanematega, ütleb ta: „Teie ema võib olla teie jaoks kõik teinud või isa võib-olla kõik teie arved varem maksnud, kuid need päevad on nüüd möödas. ' Ärge paluge oma partneril jätkata sealt, kus teie ema või isa pooleli jäid. 'Lõpeta oma raevuhoogudega ja hissy sobib,' ütleb ta. 'Tee seda, mida sinult oodatakse, ilma et sulle seda öeldaks. Teisisõnu, hakake olema täiskasvanud. ' Kõik on õnnelikumad, ka teie.\nMiks head inimesed ei saa jätta halbu suhteid? , 2,99 dollarit, Amazon\n6. Toetage oma partneri unistusi\n'Üks võimalus paremaks partneriks saada on oma partneri unistuste toetamine,' suhtenõustaja Crystal Bradshaw ütleb Bustle'ile. Kui teate, mis need on, olete mängust ees. 'Ei tea, mis need on? Kas teil pole aimugi, kui teie partneril on? Siis peate küsima, sest see on ülitähtis värk, ”ütleb ta.\n'Olen oma paaride üle pidevalt üllatunud, kui küsin neilt nende eluunistuste, väärtuste, eesmärkide ja lootuste kohta,' ütleb Bradshaw. Ta küsib näiteks: 'Millega te elus tegelete?' 'Sageli ütlevad inimesed mulle:' Ma ei tea, mis mu unistus on, 'ütleb ta. Või ütlevad nad talle, et neil pole üldse unistusi.\nEnnekõike soovitab ta teil oma unistused selgeks teha. Sealt edasi, kui teie partner ei tea, mis on teie unistused, on aeg seda nendega jagada, ütleb ta. 'Oma unistuste ja lootuste jagamine partneriga annab meile mitte ainult väga vajalikku tuge, julgustust ja kinnitust, vaid annab meile sisseehitatud vastutuspartneri.' Win-win. Veel parem? Kui teie partner toetab teie unistusi, mis ütleb: 'Teil on minu jaoks oluline, on teie unistused minu jaoks olulised. Kuidas saan aidata teil seda saavutada? ' 'Kes ei tahaks sellist partnerit?' Kes seda tõesti ei teeks.\n7. Pöörake tähelepanu oma partneri kirgedele\nUnistused, kired, suhted, oh mind! 'Tundke huvi oma partneri kirgede vastu,' Carlyle Jansen , autor Seks Ise: The Naise juhend masturbeerimise valdamiseks ja Jõuliste orgasmide saavutamine , räägib Bustle. Ükskõik, kas teie partner on vene kirjanduses ülihea või käib tennisemängudel või kirjutab sonette, proovige lugeda mõnda Tolstoi või panna visiir selga ja vaadata mõnda tennist või lugeda nende loomingut. 'Leidke mõni teema teema, millega saate ühendust luua,' soovitab Jansen. 'See aitab teil oma partnerit paremini mõista ja tõenäoliselt tunnevad nad teie pingutusi hindavalt.' Ja saate selle käigus oma partneri ja enda kohta midagi uut teada.\nSeks ise: naise juhend masturbeerimise valdamiseks ja võimsate orgasmide saavutamiseks , 12,59 dollarit, Amazon\n8. Minge kuupäevadele\nSiin on lõbus: 'Reguleerige regulaarselt,' Cecil Carter, ettevõtte tegevjuht tutvumisrakendus Lov , räägib Bustle. 'Me kipume oma suhetes nii tuttavaks saama,' ütleb ta, kuid 'kurameerimine ei tohiks kunagi lõppeda'. See ei pea olema midagi uhket - lihtsalt veenduge, et lähete õhtust sööma või filmi või isegi võtate lihtsalt kord nädalas koos mõnusa pärastlõunase jalutuskäigu. 'Isegi see on vaid iganädalane katse, leidke viis rutiini ja kuupäeva rikkumiseks,' ütleb ta. Vastasel juhul jääte liiga rutiini ja väljavõtte alla. Mitte hea.\n9. Näita, ära räägi\nTeie partner võib küll kuulda, kui palju te neid kogu aeg hindate, kuid kui nad seda ei näe, ei tunne nad seda. 'Näidake tunnustust ja austust,' New Yorgi osariik suhteekspert ja autor April Masini räägib Bustle'ile. 'Ükskõik kui palju sa kedagi armastad, kui sa seda ei näita, ei pruugi nad seda tingimata teada.' Sarnaselt Sbrochile ütleb ka Masini, et pisiasjad lähevad kaugele. 'Väikeste žestidega on suur erinevus. Lihtsalt komplimendid talle millegi eest, mida ta on teinud (teie mobiiltelefon on parandatud) või tegemata (tema kehaehitus), paneb teda ennast teie, enda ja suhte suhtes suurepäraselt tundma, 'ütleb naine. Või saatke talle väike kingitus või tooge talle kontorisse küpsised. Mida iganes sa teed, näita, ära räägi, ütleb Masini.\n10. Ole empaatiline\nKindlasti on oluline kaaslasele kaasa tunda. Kuid tehke see veel üks samm ja proovige töötada oma empaatiaga, elutreener Kali Rogers ütleb Bustle'ile. 'Kui suudate jätta oma vaatenurga ja siseneda nende omasse, tugevnevad teie suhted tohutult.' Isegi kui te ei suuda tegelikult mõista, mis tunne on neil kogeda kõike, mida nad kogevad, kui proovite viis minutit nende silmadega näha, aitab see teil end partnerile lähemal tunda ja vastupidi.\n11. Töö enda kallal\n'Inimesest saab parem partner, kui temast saab parim inimene, kes ta olla saab,' lõi Rob Alex Seksikad väljakutsed ja Missiooni kuupäevaöö koos oma naisega, räägib Bustle. 'Suhtes saame tõeliselt ennast muuta ainult ise. Nii et kui soovite saada paremaks partneriks, vaadake endasse ja muutuge üldiselt paremaks inimeseks. '\nSee on püüdmine, ütleb ta. 'Kui teete seda, hakkab see energiat jagama ka oma partneriga,' lisab ta. Ükskõik, mis valite, on tema sõnul kehtiv, olgu see siis vaimulikuks muutumine, uue hobi valimine või muu, mida süda soovib. Oluline on see, et töötaksite edasi iseendaga, isegi kui olete pühendunud suhtes. 'Paremaks partneriks saamiseks vaadake endasse ja hakake seda palli seal veerema,' ütleb ta.\n12. Õpi reageerima, mitte reageerima\nStefanie Safran, Chicago „Introductionista” ja asutaja, on õppinud rääkima mitte kaitsvalt, kui olete vihane ja ärritunud. Stef ja linn , räägib Bustle. Kui reageerite lihtsalt negatiivselt alati, kui olete ärritunud, saate seda teha tülli minema iga kord. Kui selle asemel saate teada kasutades 'mina' lauseid ja tehke neile pööret, kui asjad on viltu, olete teie ja teie boo palju õnnelikumad.\n13. Hoia avatud meelt\nKeegi ei taha kohtumõistmist ülimalt mõistva inimesega. 'Koheotsuseid pole,' Danielle Sepulveres, seksikasvataja ja selle autor Selle kaotamine: eks-neitsi poolskandaalne lugu , meenutab Bustle. 'Meid kõiki on kasvatatud erinevalt ja oleme kokku puutunud erinevate kogemustega, mis moodustavad selle, kes me oleme, ja paljud meist arenevad aja jooksul edasi.' Nii et laske oma partneril olla nemad ise ja ärge kergitage kulme, kui nad teiega asju jagavad või enda kohta asju muudavad.\nSelle kaotamine: eks-neitsi poolskandaalne lugu , 14,95 dollarit, Amazon\n14. Õppige oma partneri armastuskeelt\n'Üks võimalus paremaks partneriks saada on õppida oma partneri armastuskeelt 'asutaja ja tegevjuht kohtumisteenus Tutvumisbutiik Amanda Rose ütleb askeldamisele. 'On oluline õppida, kuidas meie partner armastusele reageerib ja kuidas ta end armastatuna tunneb.' Nii et kui teie partneril on üks armastuskeel ja teil on teine, siis õpetage üksteisele, mida te vajate. 'Kui oleme kooskõlas oma partnerite vajadustega, tekib meil tugevam side,' ütleb Rose.\n15. Ole arvestav\n'Üks paremaid viise paremaks partneriks saamiseks on saada suhtes suhtes tähelepanelikumaks inimeseks,' BetterHelp teletervise nõustaja ja psühholoog Nikki Martinez räägib Melu. 'See võib tähendada, et öelge oma partnerile kõik asjad, mida hindate, et nad regulaarselt teevad,' ütleb ta. Kuid see ei pea olema sõnadega. 'See teeb maja ümber asju ilma küsimata,' lisab ta. 'See võib anda neile ka natuke aega iseendale.' Kui teil on lapsi, pakkuge lapsi jälgima, et nad saaksid omaette öö veeta ja end laadida, 'soovitab ta. 'Seda võetakse tõenäoliselt suure tunnustuse ja tugevamate suhetega.' Teisisõnu, mõelge sellele, mida teie partner vajab - mitte sellele, mida te kogu aeg vajate.\n16. Ole kannatlik\n'Ole oma kaaslasega kannatlikum,' ütleb Sansone-Braff. 'Salliv, hinnanguteta partner, kes ei eelda, et tema partner on täiuslik, on tõepoolest haruldane partner,' ütleb ta. Haruldane, kuid oluline. 'Sellised partnerid on need, kes toovad meis välja parima ja võimaldavad meil olla iseendad, tüükad ja kõik,' ütleb ta. Kes ei tahaks sellise inimesega koos olla?\n17. Õpi ütlema: 'Räägi mulle rohkem'\n'Suhte kolm kõige olulisemat sõna on' Räägi mulle rohkem ',' Tina B. Tessina, ehk dr Romance, psühhoterapeut ja raamatu autor Armastusstiilid: kuidas tähistada oma erinevusi , räägib Bustle. 'Näidake huvi, ärge kaitske, püüdke mõista,' ütleb ta. Sealt saate rohkem teada oma partneri kohta - ja nad saavad teie kohta rohkem teada, kui lubate.\nArmastusstiilid: kuidas tähistada oma erinevusi ,14 dollarit, Amazon\n18. Võta oma partner vastu sellisena, nagu ta on\n'Nõustuge sellega, et inimesed saavad oma meelt muuta,' ütleb Sepulveres. 'Mõnikord nõustuge asjades lahkarvamusi ilma kohtuotsust tegemata,' soovitab ta. 'Teie partneri vaated ei ühti võluväel teie omadega igal tasandil.' Aktsepteerimine on vajalik igas pikaajalises suhtes ja seda hinnatakse sügavalt. 'Esitage küsimusi selle kohta, millest te aru ei saa,' lisab ta. 'Võib-olla olete üllatunud, kuidas saate seda tehes teineteisega paremini suhelda, mitte oletusi teha.' Jää avatuks!\nLihtsalt istuge maha ja kuulake, mida teie partner ütleb, kohtinguekspert Noah Van Hochman ütleb Bustle'ile. 'Kõik saavad kuulda sõnu, mida partner ütleb, kuid nad ei kuula alati seda, mida see inimene tegelikult öelda üritab,' ütleb ta. Pöörake tähelepanu väikestele asjadele. 'Kuulamine hõlmab nende kehaliigutuste, silmade välimuse ja tegeliku hääletooni nägemist,' lisab ta. 'Teie verbaalsed või mitteverbaalsed vastused on tagasiside, mis annab sellele inimesele teada, et olete koos temaga, kuid mis veelgi olulisemjaoksneid. ' Kuulamine ei aita ainult teie suhet - see on oskus, mida tasub teada igas elus. 'Kuulamine ... ei ole mitte ainult see, kuidas sinust saab parem partner, vaid ka parem inimene,' ütleb ta.\n20. Suhtle oma kõrvadega\n'Me eksime suhtlemises sageli nii, et see toimub rääkimise ajal, kui see on alati kuulamisel,' ütleb Bouchard, lisades Van Hochmani meeleolu. 'Kui räägite oma partneriga millestki, mis teile oluline on, minge aeglaselt ja kontrollige mõistmist. Andke neile võimalus peegeldada teile kuuldut ja kui nad ei saa seda täielikult (või kui neil jääb märk täiesti puudu), selle asemel, et neid valesti teha või pettuda, tänage neid kõigepealt proovimise eest, 'ütleb ta . 'Proovige uuesti jagada seda, mida tegelikult soovite, et nad kuuleksid.'\nSama kehtib ka siis, kui kuulete, mida teie partner ütleb. Bouchard, kellel on veebijuht konfliktide navigeerimiseks , ütleb, et ärge neid ära lõigake: 'Võite küsida, kas nad suudavad oma mõtteid hoida, et saaksite olla kindel, et mõistate neid tõesti. See läheb kaugele, kui nad tunnevad, et austate neid, et te tõesti hoolite ja soovite kindlasti aru saada, mida nad suhtlevad. ' Ja sa teed!\n21. Pidage meeles, et aitate kaasa „üldisele stressile suhetes”\nSee võtab kaks. 'Uuringud ütlevad meile, et iga suhtes olev inimene määrab suhte suuna ja tugevuse,' Shamyra Howard-Blackburn, seksi- ja suhteterapeut ja omanik Vallutusnõustamine Louisiana osariigis Baton Rouges ütleb Bustle. 'Ühendusprotsessi kaudu loome sidemeid ja mälestusi, mis jätkuvad kogu suhte vältel,' ütleb ta. Need sidemed ja mälestused on üliolulised ning muutuvad olulisteks nöörideks, mis jätkuvad meiega suhte kaudu.\n'On mitmeid tegureid, mis võivad suhete üldisele stressile kaasa aidata ja võivad põhjustada ebatervislikke konflikte, mis võivad viia selleni, et me ei ole eriti head partnerid,' ütleb ta. Nagu Alex, ütleb ka Howard-Blackburn, et on oluline jätkata püüdlust saada paremaks inimeseks. 'Positiivse ja turvalise suhte säilitamiseks ning paremaks partneriks saamiseks tuleks keskenduda paremaks inimeseks saamisele.' Sealt edasi on kõik võimalik.\nPildid: Fotolia; WiffleGif (kakskümmend üks)\nVagiina tunne sügelus? Siin on see, mida peate teadma\n5 'JTV' hetke, mida uuesti vaadata, kui see Netflixi jõuab\nRalph Laureni disainitud PALJU olümpiavormi\nElena Gilbert Sure on oma kleitidest hull\nKuidas see armas paar kohtus?\nSigatüüka professorite nimekiri\nkuidas klõpsud toimivad\nkuidas meega juukseid kergendada\nkuidas kellegagi abielluda\nerootilised filmid hulul


Aafrika | Teed\nPosts Tagged ‘Aafrika’\n2007 – Tuneesia\nTuneesia päikeses ja varjus\nKodutohtris, sept 2007 ilmunud lühendatult\nTuneesias käib eestlasi järjest rohkem nii puhkamas kui ka reisimas. Siinsed visandid ja meeleolud on pärit Tensi Reiside korraldatud Tuneesia ringsõidult 11.-18. mail 2007. Sousse – Kairouan – Sufetula – Tozeur – Douz – Matmata – Chenini – Ksar Ouled Soltane – El Jem – Tunis – Kartaago – Sidi Bou Said – Sousse.\nSousse`i vana mošeed saame vaadata ainult siseõuelt, sest uskmatuid ehk mittemoslemeid sinna ei lasta. Muhameedlastel on päevas viis palvetuskorda. Range nõue on, et palvetades peab olema kaine ja rituaalselt puhas. Reedeti on palvusepäev, mil siia tullakse kokku kogu linnast. Samuti on Tuneesias reedeti keelatud igasugune alkoholimüük ja kõikide poodide viinaosakonnad on kinni.\nSousse´i eramuuseumis saab pildi, kuidas elas 19. saj Sousse´i rikas ametnik oma perega. Päikeselisest valge marmoriga sillutatud siseõuest viivad uksed esimese naise magamistuppa, teise naise magamistuppa, lastetuppa, peremehe tuppa ja külalistetuppa. Huvitavad voodid, kõrged nagu Versailles´is Prantsuse kuningatel, ühe lastevoodi juures on kirjas, et selle juures pildil kujutatud kalad tagavad üle 10-aastaste laste õnne. Huvitav pesuruum suure marmorvanniga, loputus- ja lõhnavee kannudega. Ilusad elutoad oma väga erinevate mustrite kogumises ja kokkusobimises. Tikitud kuldsed suurad – ringikujulised laused koraanist tumedal põhjal, needki kurja silma vastu. Kaunid vaibad, mosaiigid ja nikerdused. Riiulitel on kalliskividega dekoreeritud lõhnaõlipudelid. Teisel korrusel asub väikene köök puuküttega pliidiga, mida kasutati ainult tee ja kohvi valmistamiseks. Suures köögis on kolm suurt pliiti ning hiigelsuured potid ja savikannud vee ja toiduõli jaoks. Eesruumis on rakkekaev vee ammutamiseks. Teenijate toad on kuskil siinsamas, samuti perekonna palvela.\nMuuseumist väljudes on meie ümber järsku palju erinevas vanuses lapsi, palju kisa-kära. Koolitunnid on lõppenud ja kõik tumedapäised elavasilmsed poisid/tüdrukud korraga välja pääsenud ja saadud vabadusest vaimustuses. Tuneesias on üldine koolikohustus 6.-16. eluaastani. Poisid ja tüdrukud käivad koos koolis, on ka eraldi koole, aga üldiselt on vastassugupooled harjunud juba lastena vabalt suhtlema. Suguküpseks saanud tüdrukud kannavad sageli rätikut, nägu ja keha varjatakse siiski vaid lõuna pool või väga usklikes perekondades. Vanemad naised kannavad rätikuid ja mitmesuguseid varjavaid maani kehakatteid rohkesti, mõnikord on need täiesti valged, mõnikord mustad või mustriliste ääristega. Niisugused katvad riided ja kõikvõimalikud rätikud on täiesti põhjendatud, sest neid läheb eriti lõunas vaja mitte ainult naiseilu varjamiseks kurja silma või võõraste meeste eest, vaid ka kaitseks päikese või liivaterade vastu. Mul pole kunagi tekkinud tõrget, kui mosleminaised Euroopas oma rätikuid kannavad – kui nad ennast neis hästi tunnevad, las käia.\nTavaliselt küsitakse turistidelt, kas söök oli hea. Jah, juba esimesel hommikul avastasime, et Tuneesia söök on hea. Erilised on datlid – Eestis müügil olevatest Iraani omadest heledamad, pikemad ja palju magusamad. Palju on igal söögikorral kapsast ja tomatit sisaldavaid salateid, hommikuks pakuti rootsi lauas neile lisaks vorsti, juustu, apelsini- ja sidrunimahla, teed, kohvi, saiu ja saiakesi – kõike suures koguses.\nSousse´is oli õhtusöögiks sellele kõigele lisaks väga hea pilaff. Jook tuleb juurde osta. Paljud tellivad vee, hiljem väidavad, et see olnud lihtsalt pudelisse pandud kraanivesi, mida siin ühe dinaari eest müüakse. Äri seegi. Tuneesia kraanivesi kõlbab meie giidi sõnul hästi juua iseäranis neile, kes ka kodus kraanivett joovad. Mineraalvett, fantat ja teisi karastusjooke müüakse igal pool nii poodides kui tänaval, enamasti saab pudeli dinaari või pooleteisega. Hotelli õhtusöögil on ka suur valik magustoite. Kõige paremad olid pärast palavat kõrbepäeva arbuusi mahlakad viilud.\nLõunasööki meil reisiprogrammis polnud, seda ostsime oma raha eest – kolm rooga, hind enamasti 7-8 dinaari. Euroopalike variantide puhul võib saada alustuseks spagetid tomatikastmega, siis küpsetatud kalkuniliha friikartuliga ja lõpetuseks näiteks banaanijogurtit. Kalkuniliha on lambaliha kõrval üks tuneeslaste lemmiktoite.\nÜhel õhtul otsustasime maitsta tuntud Mornagi veini, pudel maksis 10 dinaari. Punased veinid olevat Tuneesias paremad kui valged ja Mornag on kuulus viinamarjakasvatuse ja veinivalmistamise piirkond..\nBerberi mägiküla Tamazreti lähedalt teemajast saime selle reisi parimat teed. Tuneesiale iseloomulikult on see kange magus siirup, aga siin on selle sees mandlid. Väga huvitav kooslus. Kohvisõbrad oma kohvi kuskil eriti ei kiitnud.\nReisi lõpupoole avastasime, et bensiinijaamas sai teed ja kohvi mitte ühe dinaari, vaid 225 milliimi, ligi viis korda vähema eest. Nojah, tegemist on kohalikele mõeldud kohaga. Turisti jaoks algavad siin maal hinnad ikka dinaarist, mis sisaldab tuhandet milliimi.\nMatmata küla koobasrestoranis saime oma parima lõuna. Alustuseks punast tšillipiprast harissat, mida Tuneesias ongi tavaks kõige enne süüa. Harissa on välimuselt paksu tomatikastme moodi, aga väga tugev ja kibedavõitu, sellele lisatakse veidi oliiviõli ja siis torgatakse selle sisse sai. Turistidele harissat tavaliselt ei pakuta, sest enamik peab seda liiga kangeks, kui aga küsida, siis tuuakse alati. Seejärel tuuakse tohutul hulgal salatit, mille põhilised koostisosad on tomat, kurk, kapsas, oliivid jm. Siis on kuskussi kord – siin on see tõesti maitsev, lisandiks meie ühepajatoidu moodi valmistatud kartulid, porgandid, jälle kapsas jm ning igaühele ka suur tükk lambaliha. Kõike kokku on nii palju, et meist jääb toitu veel lademes järele. Söök maksis 7 dinaari.\nTataouine`i huvitava arhitektuuriga hotellis sai hommikusöögiga nalja. Nimelt on restoranis ühel laual palju mune, kõrval suur keedunõu. Mõtlen, et ju on munad just keedetud ja välja tõstetud. Aga toiduvalik on nii suur, et ma muna ei võta, vaid valin muud head, eelkõige lambaliha, mida tuneeslased väga hästi valmistavad. Jällegi tuleb öelda, et need on hiigelportsud, mida inimesed siin oma taldrikutele tõstavad. Üks meie vanematest daamidest ei jaksa oma kanamuna ära süüa. Soovitan tal selle kaasa võtta, sest meil on ees terve päev bussisõitu ja ta võib selle ju igal ajal ära süüa. Valges kostüümis daam tahab muna omale taskusse panna, mina ütlen, et taskusse vist ei tasu, määrib ehk riided ära (arvates endiselt, et tegu on keedetud munaga). Võtab siis muna kätte ja hiljem, kui juba bussis istume, tuleb mu juurde, et tahtvat minuga riielda. Milles asi? Ta otsustanud muna toas hommikul ikkagi ära süüa, aga see olnud toores. Nojah, tagantjärele mõeldes saab ju aru, et ju oleks iga restoranikülastaja pidanud oma muna ise soovitud ajaks keema panema — ja alusel olid toored munad. Sellega munanaljad veel ei piirdunud, sest mune olid kaasa võtnud paljud meie inimesed, kes siis terve päeva jooksul ühel või teisel kombel nende tooroleku avastasid.\nTunise suures hotellis maitsen baaris Tuneesia thibarine`i, mida mõned allikad datlilikööriks nimetavad. Sellel on kange köharohu üsna pealetükkiv maitse. Tegelikult on thibarine vist küll rohkem igasugustest maarohtudest ja viigimarjadest palsam, mis ehk ka datleid sisaldab. Päris datlilikööri – sarabi – nägime müügil ainult Monastiri lennujaama tax-free kaupluses.\nEsimesed kaubitsemiskogemused saime Kairouanis ühe kindluse juures. Mustad noormehed ja poisikesed pakuvad sisenemisel südamekujulise ripatsiga kaelaehet, öeldes, et see on present for you – kingitus. Kui kingituse vastu võtad, kätte või, veel hullem kaela paned, siis käivad nad takjana järel, nõudes algul kaht ja kauplemise tulemusena üht dinaari.\nKairouani vanalinna äritänaval on müüjad pealetükkivad. Kui tingima hakata, võib hind sekundipealt kukkuda. Lõpuks on müüja vägagi rahul. Kaupa on siin tohutult palju, kõige huvitavamad mitmesugused nahkkotid igasuguses suuruses, nahkkingad ja plätud, rätikud ja sallid, metallesemed, ehted – kindlasti on nende hulgas ka ehtsast väärismetallist asju, maalitud lauanõud peente ornamentidega.\nTunise medina kaubatänavad, kitsad soukid on temaatilised, ühel tänaval pudi-padi, teisel ehted, kolmandal nahatooted, neljandal jalatsid ja riided, edasi keraamika ja metallikohrutused…. Siit vist ei puudu miski, mis inimesel vaja on. Üks kauplus on tänavale riputanud hulgaliselt korvikesi, mis oma kujult pulmatordiga sarnanevad ja õhulistest riidematerjalidest tehtud on. Giid Erki selgitab, et need on pulmakorvid – abiellumise eel ostab peigmees nende sisse pruudile kõikvõimalikke ehteid ja lõhnu.\nAbiellumine on Tuneesias meestele kohustuslik, kui nad just nõrgamõistuslikud pole. Seaduslik on pidada üht naist. Enne abiellumist peab mees suutma muretseda koha, kus elada ja olema suuteline peret üleval pidama. Muide, ka sõjaväes käimine on meestele kohustuslik ja seda mitte teinud meesterahvast ei lastavat riigist väljagi, kuid paljud mehed siiski ostvat end ajateenistusest vabaks.\nTunise soukides tungeldes peab ettevaatlik olema. Siinsetel varastel on kombeks naiste käekotte katki lõigata. Meie grupis juhtus nii kahel naisel, õnneks ei pudenenud nende kotist varga jaoks midagi meelepärast maha.\nKairouani vanalinnas viib Erki meid kohta, mida esimesel pilgul kohvikuks peame. Trepist üles teisele korrusele tõustes vaatab vastu suur värvikireva sadulaga kaameli topis. Siis märkame, et see on elus kaamel! Järgnev hakkab igale loomakaitsja hingega inimesele vastu. See kaamel on sõna otseses mõttes ori. Turistidel soovitatakse jääda seisma kitsastesse aknaorvadesse, kust saab toimuvat pildistada. Siis kaetakse kaameli silmad ja ta hakkab käima ringiratast, pumbates vett. Silmad on kaetud arvatavasti seepärast, et fotoaparaatide välgud teda ei pimestaks. Töö on raske, kaamel teeb mõned vaevalised ringid. Siis jäetakse ta seisma ja kõnnitaja küsib turistidelt vaatamise eest tasu – ikka dinaar inimese kohta. Kaamel hõõrub vastu oma rakendust silmade pealt kaltsu ära, sest see on talle ilmselt ebamugav. Seda turistilõksu kutsutakse Bir Baroutaks. Ukse kohal olevatelt fotodelt saab näha, kuidas kaamel on trepist üles ja alla käinud.\nKesk-Tuneesias Sbeitlas asuvad hästi säilinud roomaaegse linna Sufetula varemed. Sufetula asutati 1. saj m.a.j ja muutus jõukaks tänu oliivikasvatusele. Varemete ala on tunduvalt suurem, kui arvasin, ja ei jää kuigi palju alla eelmisel aastal Kreekas nähtud varemealadele. Huvitavad on vanaaegne õlipress, termid, termide keeruline põrandaalune küttesüsteem, milletaolist enam ei osata ehitada, tänavasillutis ja kohatised hoonetes säilinud mosaiigid. Päris uuena mõjub ristimisvann, põhjas kalasid kujutav mosaiik. Eriti uhked on aga kolm suurt templit: keskmine Jupiterile, selle kõrval Juno ja Minerva templid. Miks neid kolm on, seda ei teata. Tavaline oli ju, et ehitati tempel ühele jumalale.\nEnne reisi lugesin üle Gustave Flauberti “Salambo”. Noorpõlves vaimustas see mind kui kirgliku armastuse draama, nüüd mõjusid Kartaago tunnetemöllu ja julmade lahingute lopsakad kirjeldused kuidagi ehmatavatena. Tunise lähedal Kartaagos näitas Erki meile esimesena kohta, kus olevat ohverdatud esmasündinud poegi. Kartaagolaste jumal oli verejanuline. Künkal, mille serval on palju hauatombe, kasvavad punased moonid ja kollased saialilled. Flaubert kirjeldas poiste ohvriks toomist põhjalikult. Nende hulgas võinuks olla ka valitseja Hamilkari poeg Hannibal, hiljem kuulus väejuht.\nSõidame Antoniuse termide juurde. Giidid hoiatavad, et mingil juhul ei tohi pildistada kõrval asuvat president Ben Ali residentsi, millel lehvib Tuneesia lipp. Selline pildistamine võib lõppeda mitte ainult filmi läbivalgustamisega ja aparaadi ära võtmisega, vaid veel halvemini. Näeme eemalt ka snaipereid, kes presidenti valvavad.\nAntoniuse termid, õigemini see, mis nendest säilinud on, asuvad Tunise lahe ääres. Meri on siin imetlusväärsetes värvitoonides. Maketilt paistab, et tegemist on olnud märksa uhkema kompleksiga kui tänapäeva suured spaad. Tervis, puhtus ja mõnu käisid siin käsikäes.\nKuigi turism Tuneesiale tulu toob, pole kõrbeelanikud sellega rahul, et turistid oaasides käivad – turistidele kulub liiga palju vett ja vee hulk oaasides väheneb. Vesi on siin aga elutähtis. Kuidas seda dilemmat lahendada, seda veel ei teata. Võib karta, et saja aasta pärast on siinsed lopsakad oaasid kuivamas, kui mitte juba kuivanud, veepuuduse tõttu. Tuneesia parimate datlite piirkonna Jeridi keskuse Tozeuri ümber on Tuneesia suuruselt teine oaas, kus üle 200 allika annab vett 200 000 datlipalmile.\nOaaside hotellid on omapärased, väga puhtad, korraliku suure basseiniga ja nii duši kui vannitoa võimalusega.\nDouzi oaas 400 000 palmiga on Tuneesias suurim. Palmid kasvavad siin enamasti ridades, tõenäoliselt on nad kõik istutatud. Kuid nende vanust on meil raske hinnata, sest palmid kasvavad väga vanaks. Ka ei oska me ütelda midagi nende sordi kohta – datlipalme olevat maailmas üle 5000 sordi. Igatahes on need tugevad lopsakad puud. Üks meie reisilistest ütleb: “Küll siin on lopsakas vesi!”.\nTozeuri lähistelt viib bei rong Lezard Rouge (Punane sisalik) meid Seldja kuristikku. Bei kasutanud rongi pealinna Tunise ja oma suvepalee vahet sõitmiseks. Vanaaegsete vagunite lauad ja istmed on kallist poleeritud ja nikerdatud puust. Alates 1995.aastast on Lezard Rouge turistide teenistuses ja sõidud toimuvad ainult hommikupoolikuti ning mitte iga päev. Muul ajal on 1906. a ehitatud raudtee fosforiidikaevanduse käsutuses. Edasi-tagasi rongisõit kestab poolteist tundi. Seisan kogu selle aja vaguniesisel lahtisel sillakesel. Siin on mõnus, tuul puhub ja kõik on hästi näha. Samas seisavad paar prantslast ja vagunisaatjaneiu oma mundris. Või on ta hoopis liikluspolitseinik, raske ütelda. Rongis on temasuguseid (kuid mehi) palju ja mõned neist käivad kogu aeg temaga juttu ajamas. Meestel on relvad. Üks, üllataval kombel heledapäisem lokkis peaga pikem mees “piirab” neiut kogu aeg. Tore on nende suhtlemist jälgida. Araablanna oskab nii ilusti võrgutavalt mehele silma vaadata, et ajab vist selle pea päris segi. Ka on tal ilus naeratus, pärlvalged hambad, mis tõmmukast näost kaunitena mõjuvad.\nMaastik on huvitav, kuidagi ebareaalne. Punakad-kollakad kivimoodustised, nõlvad, orud, erksinine taevas, ühes sügavas kuristikus pulbitsev veenire, millelt tahaks küsida, kuidas ta siia sai.\nKui bussiga teetammil üle Tuneesia suurima soolajärve el-Jeridi sõidame, siis on vasakul kallas lähedal, paremal kuskil lõputusse hajuv. Maad ja vett katab valge soolakiht, kohati on see justkui läikiv, ükski lind ei lenda, kõik on elutult sile ja tundub aurumise tõttu taevaga ühte sulavat. Kaugemal kaldal või järvel on mingi suur, kummaline must masin – üks mees küsib, mis seal lendab, sest arvab seda taevas olevat. Võib-olla ongi see meile lubatud miraaž.\nÜle järve saanud, teeme peatuse müügimeeste juures. Põhiliselt müüakse siin suurtes hunnikutes soolaliivaroose. Meeles tuleb pidada, et soolaliivaroos tahab aeg-ajalt niisutamist – muidu võib aja möödudes juhtuda, et tema asemel on laua iluks hunnik soola ja hunnik liiva.\nÜks mees müüb datleid mitmesugustes karpides. Ise hüüab aeg-ajalt kõva häälega reklaamiks: “Sahara Viagra! Sahara Viagra!”. Vist kogu meie bussitäis ostab talt datleid. Reisi lõpus mõtlen, et tegelikult oli see kõige andekam müügimees, keda sel maal nägime; oma väljamõeldud ja kandva turundustaktikaga.\nMatmata on kõlalt eestipärane külanimi ja seda annab tõlgendada nii, et siin elatakse maa all, kuid ollakse matmata. Sadu aastaid tagasi rajatud küla on püsinud muutumatuna tänini. Uus, kaasaegsem Matmata asub mõniteist kilomeetrit eemal. Kaitseks kuumuse või talvekülma eest on elamud ehitatud mäenõlvakutele liivakivist koobastesse. Suur osa “Tähtede sõdade” filmide stseene olevat siin filmitud. Võhikusilmale on koopad väljaspoolt peaaegu märkamatud – see oli sõdade korral ka kaitseks vallutajate eest.\nKäime ühes berberite perekonna koobaselamus. See on vist mõeldudki turistidele näitamiseks, igatahes on seda kujutatud nii postkaartidel kui ka sellest palju kirjutatud. Siin pidavat elama ema Fatima, kes aga meie sealkäigu ajal kohal pole, sest olevat haige, ja tema kaks tütart. Koopaukse kohal on kujutatud kalad, kaitseks kurja silma vastu. Läbi maa-aluse käigu siseneme siseõuele, kust lähevad koopaavad kööki ja tubadesse. Kõik on puhas ja väga korras. Kalleid vaipu silma ei hakka, küll aga on palju meie kaltsuvaipade taolisi põrandakatteid. Samas on ka panipaigad. Õuel hakkavad silma 1942. aastast pärit saksa sõjaväekatelde kaaned jm, mis tuletab meelde, et siin käisid Teise maailmasõja ajal lahingud. (Nendest on põhjalikumalt juttu tšehhide Hanzelka ja Zikmundi “Aafrika” raamatu esimeses köites.) Üks õdedest valmistab meile köögikoopas teed, teine istub siseõuele laotatud tekkidele ja näitab, kuidas kahe käsikivi vahel kuskussi valmistatakse. Saame maitsta ka sellest kuskussist küpsetatud sooja saia lavašši.\nLähedal koobasrestorani juures on palju kaubitsejaid. Siin pole nad nii pealetükkivad kui suurtes linnades. Eriti hästi läheb lambanahkade müüjal, sest kust mujalt ikka saaks umbes 10-15 dinaari maksva pehme lambanaha. Meie bussi ostetakse vist oma 15 lambanahka. Kui ära sõidame, paneb mees oma nahad kokku, laob kõik mootorrattale ja… on meie järgmises peatuskohas, vaateplatvormi juures, juba enne meie bussi. Kauplemine jätkub senikaua, kuni kõik nahad on otsas.\nRiigi olulisim on Tunise-Tataouine´i maantee, mis läheb edasi üle piiri kuni Liibüa pealinna Tripolini. Tuneesia suurepärane teedevõrk on peamiselt rajatud prantslaste poolt, enamasti pärast fosforiidilademete avastamist 1881. a. Giidide sõnul on päris hea ühendus iga külakesegagi, erinevalt Eestist, kus paljudesse kohtadesse enam buss ei jõua.\nTee ääres hakkavad silma võrdlemisi räpased putkad, mis on ümbritsetud igas suuruses bensiinikanistritega ja -vaatidega. Tuneesia mehed müüvad Liibüa odavat naftat – sisuliselt on see salakütus, kuid riik laseb müügil toimuda, sest loodetakse, et nii suudavad müüjad ennast ja oma peret elatada ja mingil hetkel ehk leiavad endale ka parema töö.\nTeeääred on väga täis igasugust prahti. Seoses turismi eelisarendamisega on küll sageli tehtud ühiskorrastustöid, kuid praht on visa taanduma. Selle mustuse taustal on imeks pandav, et näiteks linnades oma kodumaja või poekese esist tänavat lausa pestakse. Majad on enamasti väljaspoolt väga tagasihoidlikud, sageli isegi koledad, kuid sees valitseb puhtus ja ruumikus.\nSelle piirkonna linnades, kust läbi sõidame, tundub olevat laada- või turupäev. See olevat igas linnas teatud kindlal nädalapäeval. Näiteks sõitsime Sousse´ist ära just turupäeval, mil oli näha, kus müüakse kanu- ja kukkesid, kus köögivilja jne.\nTänavakohvikud on igal pool täis mehi. Enamasti joovad nad siirupimaitselist kanget teed ja arutavad maailma asju. Või kõnelevad hoopis jalgpallist, mis on Tuneesias populaarne. Naisi näeb kohvikulaua taga üliharva. Selle istujaterohkuse põhjal võiks arvata, et Tuneesias muudkui laiseldakse. Tegelikult näeme väga palju tööd tegevaid inimesi, olgu päike kui tahes kõrgel või madalal. Piirkonniti soositakse käsitöö tegemist ja paljud endised usukoolid medresseed on muudetud käsitöö- või kutsekoolideks vastavalt sellele, missugune ala kuskil oluline on.\nLiibüa on Tuneesiast palju rikkam, kuid näiteks eraravile tullakse sealt sagedamini Tuneesiasse, kus eraarstindus on väga heal järjel. Tullakse isegi Euroopast, tunnevad tuneeslased uhkust. Veel on Liibüa naftarikkuritel tavaks käia puhkamas Tuneesia kaunites suvitus- ja turismilinnades, sest neis võib kohtuda nägusate eurooplannadega. Mõni niisugune kohtumine lõpeb naisevõtuga. Pealegi on elu liberaalses Tuneesias vabam kui usukommete poolest karmimas Liibüas.\nKsar Ouled Soltane on traditsiooniline berberite kindlustatud viljahoidla, kus hõimud hoidsid oma viljatagavarasid. Sõna ksar tähendabki viljahoidlat. Kogu süsteemi sisse viib kindlustatud värav. Siseõue ümbritsevad kolme- ja neljakorruselised kitsad hoidlad, mis on ehitatud liivakivist koobastesse. Neis hoidlates oli aastaringi madal ühtlane temperatuur. Ülemistel korrustel hoiti teravilja, peamiselt nisu ja otra, maa-alustesse hoidlatesse paigutati oliiviõli vaadid. Hoidla võti oli kõige usaldusväärsema uskliku käes.\nKogu hoidlatesüsteem meenutab üksteise peale ehitatud pääsukesepesi, ainult et mitu korda suurematena. Mõne avause juurde viivad väga järsud trepid, mõne juurest on need hävinud ja jääb selgusetuks, kuidas nii kõrgele on võimalik ronida\nTunise kesklinnast umbes 20 minuti sõidu kaugusel endises beide lossis asub Bardo Muuseum. Uhked saalid, puust nikerdatud ja ülekullatud kuppellaed, võlvkaared ja trepistik. Kõikjal on põrandatel ja seintel sadu suuri roomaaegseid omapärase tehnoloogiaga valmistatud mosaiike. Värvid on pehmed, looduslikud, palju pruuni, halli ja rohelist. Kujutatakse mitmesuguseid müütilisi ja elu-olu stseene. Kui neid mosaiike uskuda, siis on Tuneesia alade loodus olnud rikas väga huvitavatest loomadest ja siin on juhtunud kõiksuguseid imesid, kohtutud jumaluste ja hiiglastega, kuuldud sireenide laule. See olevat maailma suurim mosaiikide kogu. Kumb oli enne – mosaiik või vaip, sest idamaistes vaipades on nii palju nende mosaiikide sarnast ja mosaiigid omakorda meenutavad kaugemalt vaadates suuri vaipu?\nReisikaaslase fotod, osa ajakirjas ilmunud.\n26/08/2009 at 17:40\nPosted in 2007, Kodutohter, Pilti kah, Trükis ilmunud lugu (pärast 2000. a)\nTagged with Aafrika, Tuneesia\nIlumeel ja lapsemeel\nIlmus Õpetajate Lehes 3. aug 2007\nNii nagu igal inimesel on ka igal rahval oma iseloom. Kõikide muude omaduste kõrval võis Tuneesias täheldada suurt ilu- ja lapsemeelt.\nTuneesia uhkus on vaibad\nUhkete mošeede ja kindlusega püha linn Kairouan on kogu maailmas tuntud oma kaubatänavate ja eelkõige vaipade poolest. Ei pääsenud vaibapoest üle ega ümber meiegi, Eesti turistide järjekordne grupp suve alguses.\nLinna suurima vaibakaupluse juures sai ka vaibakudumist vaadata. Tuneeslannad istuvad madalal maas ja teevad peenete niitide ja lõngade sõlmimise üksluist tööd, mille tulemusena sünnivad vaibad, mis on üksluisusest vägagi kaugel. Tuli meelde lapsena loetud kurb raamat “Helepunased roosipungad” Afganistani või Tadžikistani lapsvaibakudujatest, kelle väikesed käed sõlmetegemisel hinnas olid, aga kelle töötingimused ja -tasu olid masendavad. Ka tuneeslannade käed teevad tohutu palju sõlmi. Naistel pole kerge, töö hakkab silmadele ja väsitab selga ning pidevast liikumatusest krampi kippuvaid jalgu. Muide, Tuneesias on ka tuntud meesvaibakudujaid.\nNäidistesaalis rulliti meie ette lahti tohutul hulgal vaipu. Esimene neist oli suur ja paks n-ö traditsiooniline Tuneesia vaip, milles on 40 000 sõlme ruutmeetri kohta ja mille tegemiseks kulub neli kuud tööd. Et mustriks oli stiliseeritud mošee ehitusplaan, selle peale poleks ise tulnudki! Värvid olid valkjashall, pruun, oranž, must jm.\nTeine oli põhiliselt punase- ja tumerohelisekirju kootud beduiinivaip. See olevat vastupidavam kui sõlmitud vaip, ka oli see erksavärvilisem. Beduiinivaip oli odavam, sest sellega on vähem tööd. Mõned väiksemad vaibad olid vahenööre pidi teineteisega (merkum) või üksteisega ühendatud. Esimesi saab panna abieluvoodi juurde nii, et mõlemale abielulisele jätkub, teisi võib asetada näiteks tooliridade ette. Väga nutikas lähenemine.\nSeejärel näidati meile suurt lambavillast 20 kg raskust berberi valget vaipa. See oli tõeliselt pehme, paljale jalale hea, aga umbes taolisi olen ka Eesti vaibapoodides näinud. Vahepeal pakuti teed ja kohvi, lootusega, et me vaipu ostame.\nSuur vaip kašmiirist, lillemustriga ja 90 000 sõlmega ruutmeetri kohta oli nõudnud 10 kuud tööd. Seejärel vaip 180 000 sõlmega ruutmeetri kohta. Siis väiksemad vaibad, mille kohta arvasime ebaprofessionaalselt, et küllap need on odavamad, aga võta näpust – näiteks sisaldas väike siidvaip 250 000 sõlme, siidi värv veikles erinevates, põhiliselt hõbejas-sinakates toonides ja müüja ütles poeetiliselt, et nagu vaiba värv liigutamisel, nõnda võib muutuda ka selle hind tingimisel.\nVaipu laotati põrandale järjest rohkem, võisime neid katsuda, nautida nende pehmust, vahele hüüda, kui midagi näidatust osta tahame. Kui vaiba kohe kaasa oleksime võtnud, siis saanuksime näiteks pehme lambavillase kätte 120 euroga (mis tingimisel veel väheneb), kui aga Eestisse oleksime lasknud saata, siis lisandunuks muidugi saatekulu. Maksta saab nii sularahas kui kaardiga. Meil hakkas kahju meestest, kes järjest uusi vaipu näha pakkusid, siis näitasid, kui väikesteks neid saab kokku panna ja kui kerge oleks nende kaasavõtmisega toime tulla. Meie grupis leidus vähe vaibaostjaid, üks vanem paar võttis kaks väiksemat lambavillavaipa skorpionimustriga, mis pidavat õnne tooma ja keegi veel ühe väiksema, vist kalli siidvaiba. Giid ütles, et meist eelmine, samuti eestlaste reisigrupp oli ostnud neli vaipa.\nOlen aastaid tagasi käinud ka Turkmeenias vaibavabrikus. Turkmeenidel on ütlus: “Vesi on turkmeeni elu, hobune – turkmeeni tiivad, vaip – turkmeeni süda” . Usutavasti on tuneeslastelgi niisuguseid poeetilisi vanasõnu. Veel jäi mulle Turkmeeniast meelde rahvajutt naisest, kes kudus valitsejale imeilusa vaiba. Et ta nii kauneid vaipu enam kellelegi teisele ei teeks, heideti ta vangikongi. Seal lagunes ta kleit. Naine nägi nurgas ämblikuvõrku, värvis selle niidi verega punaseks ja parandas oma kleidi. Selle mälestuseks ongi turkmeeni vaipadel iseloomulik punane värv.\nTurkmeeni vaipadel on samuti tohutu hulk sõlmi, näiteks nägime seal pooleliolevat vaipa, mis sisaldas üle 50 värvitooni niite ja millel igal ruutmeetril oli 400 000 sõlme. Ja naiste töötingimused polnud seal tollal, nõukogude ajal sugugi mitte paremad kui Tuneesia vaibategijatel.\nÜks oluline erinevus oli turkmeeni ja tuneesia vaipadel veel: turkmeenid kujutasid oma vaipadel vähemalt tollal palju inimesi, tegid kingituseks portreevaipu, tuneeslastel niisugust kommet ei ole – islamiriikides pole inimnäo kujutamine isegi lubatud. Kas sellest nõudest näiteks väga kõrgetele valitsejatele kingitusi tehes mööda vaadatakse, pole teada.\nHuvitav, kumb oli Tuneesias enne, kas vaip või kaunid mosaiigid? Tunises Bardo Muuseumis on sadu suuri mosaiike Kartaagost, Sufetulast ja muudest ajaloolistest kohtadest, kus tollases kunstis olid tugevad Rooma mõjud. Mosaiigid jätavad eemalt vaadates mulje suurtest põranda- või seinavaipadest, alles lähemalt näeb, et need on kokku pandud imeväikestest värvilistest killukestest.\nTuneeslaste elamud pole enamasti välispidiselt kuigi ilusad, sageli võib öelda, et need on meie silmale harjumatult inetud. Seest on need aga imepuhtad ja õdusad, kusjuures tuneeslaste ilumeelest annab tunnistust seegi, et nende ajaloolistes kodudes on rohked seinamaalingud, mosaiigid ja muud kirevad kaunistused koos vaipadega nagu kirju sigri-migri, eestlase silmale harjumatu, kuid ootamatult kenasti mõjuv ja rõõmsat meelt tekitav. Väga kallid vaibad on siiski vist vaid rikkamate luksus. Näiteks berberite juures koopakülades katsid põrandaid vägagi meie kaltsuvaipade moodi katted.\nSageli algas ilu juba maja välisuksest ja rõdudelt. Siniseid uksi, mis on Tuneesia firmamärgiks saanud, võib näha peaaegu igas linnakeses, kuid eriti tuntud on Tunise lähedase rannaküla Sidi Bou Saidi uksed. Vist ükski seal käija ei lahku neid pildistamata ja need on endale koha leidnud ka kunstnike rohketel töödel. Kunstnikke elab seal maalilises paigas tõesti palju.\nTuneesia parimate datlite piirkonna keskus on Tozeur, mille ümber paikneb Tuneesia suuruselt teine oaas, kus üle 200 allika annab vett 200 000 datlipalmile. Tozeuris asub ainulaadne “1001 öö muuseum”. Küllap on nimetus seotud 1001 öö muinasjuttudega. Muuseumikülastus oli ka meie reisiprogrammis, kuid…\nÕhtul pärale jõudnud, sõime hotellis õhtusöögi ja siis ootaski meid muuseumis käik. Kell oli 22. See on vist minu elu kõige hilisem muuseumikülastus. Tekkis tunne, et giid tahab meid hoopis ööklubisse viia.\nSõitsime mõnisada meetrit ja olime taas ühe tüüpilise idamaise maja ees, millest välispidi vaadates ei oska aimatagi, kui suur see seest tegelikult on. Laia trepi alguses põlesid madalates vaasides tervitustõrvikud. Sisenesime suurde siseõue, kus on midagi restorani taolist. Nüüd oleksime pidanud sisenema vasakut kätt asuvasse muuseumisse, mis andvat põhjaliku värvika ülevaate tuneeslaste elu-olust. Aga sellesse me ei pääsenud, sest giidile teatati, et muuseum on reserveeritud oodatavale väärikale külalisele, vist mõnele kohalikule bossile. Tema auks olid ka tervitustõrvikud. Meid juhatati samas hoone(kompleksi)s asuvasse teise muuseumi.\nSisenesime pikkade võlvkäikude kaudu tumedasse saali, kust kostis ohkimist ja ähkimist. Keegi ütles, et see on nagu lõbustuspargi õuduste maja. Lähenesime ohkimisele ja jõudsime ööpimeduses suurde koopasse, kus sees justkui tõelised koopaelanikud ja mille juures mingid saurused ja mammutid. Heliefekt andis nähtule palju juurde, edasi läksime mööda koopaelanike mitmesugustest elu- ja tseremoonialavastustest, siis jõudsime juba riietatud inimeste aega, suurejooneliste lahingustseenide juurde.\nSiin on stseen, kuidas Kartaagosse jõuab selle asutajanna Elissa laev, teisal on Hannibal lahingus oma sõjaelevantidega – elevandid olnud toona praegustest väiksemad ja neid elanud Tuneesias palju, praeguseks on nad välja surnud või lahkunud. Ühe röövlilaeva mastidel ripuvad kolm poodut, laevatrümmid on täis vange. Muljetavaldavad heliefektid vaheldusid automaatgiidi ingliskeelsete selgitustega.\nNii liikusime koopaajast kaasaega, hiljutiste ja praeguste valitsejateni. Nüüdisaeg on kõige igavam osa muuseumist – valitsejakujud ja loosungid ning lipud võiks ehk kokku võtta sõnaga “isikukultus”.\nAga kõik see kokku oli huvitav ja tundus kuidagi väga naljakas, sest aeg oli muuseumis käiguks ebasobiv; olime üsna väsinud, aga tuju kõigil hea. Väljapanekutes oli nii palju lapsemeelt. Võib kujutleda, missugust vaimustust tekitaks muuseum teismelistes koolilastes, kellele kogu see tehismaailm kord saalides, kord öise taeva all muinasjutuna elav tunduks.\n1. Kairouani suure mošee õu. Mošeesse endasse lastakse ainult islamiusulisi.\n3. Tuneesia valged kaamelid.\n26/08/2009 at 17:36\nPosted in 2007, ÕpLeht, Pilti kah, Trükis ilmunud lugu (pärast 2000. a)\nKaitstud: 2007 – Päevik: Tuneesia\n26/08/2009 at 17:32\nPosted in 2007, Päevik\nVaatamisi: need valusad ühiskonnakriitilised armastuslood (täiendamisel)\n17 162 jälge\n2006 - Kreeka: Asklepiose juures


Sidur ei lahuta... - Biker.ee foorum\nTänane kuupäev on 23 Veebr 2018, 00:28\nSidur ei lahuta...\nLugemata postitus #1 Postitas Lehtlaan_R » 09 Apr 2014, 17:49\nSidur ei lahuta ,kui panen esimese käigu sisse ,siis sureb välja,aga kui lükkad esimese käiguga käima..\nsiis sõidad ja lahutab kolksumisi pole.\nkui olen juba sõitnud siis lahutab ka koha pealt neutraalilt esimese käigu peale minnes,samas teeb kolksumis häält käigu sisse panemisel ,aga välja ei sure.\nkas viga on siis käigukastiõlis?\npäev hiljem hakkas see jama pihta ,kui käiguklasti õli vahetatud sai.\nvõi tõesti hakkab sidur otsad andma?\nRe: Sidur ei lahuta...\nLugemata postitus #2 Postitas Kirs » 09 Apr 2014, 20:04\nSidurikettad kleepuvad kokku. Õli ei pruugi sobilik olla. Sidur on otsas siis, kui too libiseb.\nLugemata postitus #3 Postitas Lehtlaan_R » 09 Apr 2014, 20:48\nhttp://www.autoland.by/images/oils/Agip ... %201L1.jpg\ntundub et müüa ise ka ei teadnud mida käigukasti pakkuda... pigem sobib äkki atv-sse aga eks näis proovib teist siis....\nLugemata postitus #4 Postitas Kirs » 09 Apr 2014, 21:39\nKas nüüd müüjat süüdistada õige on ei tea. Oleneb sellest, kuidas sa küsida oskasid. See õli sobib näiteks auto käigukastidesse ja ülekannetesse. Küll aga ei sobi märgsidurile. Sinu rattale peab panema õli, mis spetsiaalselt ette nähtud märgsiduriga mootorile. Sobib sinu mopile ilusti 10w-40 mineraalne mootorrattaõli.\nLugemata postitus #5 Postitas Lehtlaan_R » 09 Apr 2014, 21:54\nno jah ma küsisinin ju täpselt et 2Tilise käigukasti... pakkus selle polnudki tal seal muud anda... pean homme motohoovi minema jälle õli pärast\nLugemata postitus #6 Postitas motarded » 10 Apr 2014, 00:10\nEndal oli sama probleem, aga lopuks interetist otsides üks nö natuke parema mehaaniliste teadmistega mees paneb 2t krossikatele automaat koigukastioli, mis on toesti sinna sobilik, kuna mootorit see ei pea õlitama, ja minu nö siduri mitte lahutamine kadus ara\nLugemata postitus #7 Postitas stev666 » 10 Apr 2014, 06:21\nMiks ei või panna seda, mida tehas soovitab. Milleks proovida igasugu autom.kasti õli, piduriõli ,Risso rapsiõli jne\nLugemata postitus #8 Postitas Lehtlaan_R » 10 Apr 2014, 07:31\nstev666 kirjutas: Miks ei või panna seda, mida tehas soovitab. Milleks proovida igasugu autom.kasti õli, piduriõli ,Risso rapsiõli jne\nminu manualis pole sellest käigukasti õlist juttugi...\nja ennegi on seal vahetatud ei tea mida nad siis sisse toppisid ,siis polnud veel probleemi.\nLugemata postitus #9 Postitas Lehtlaan_R » 10 Apr 2014, 11:47\nmotarded kirjutas: Endal oli sama probleem, aga lopuks interetist otsides üks nö natuke parema mehaaniliste teadmistega mees paneb 2t krossikatele automaat koigukastioli, mis on toesti sinna sobilik, kuna mootorit see ei pea õlitama, ja minu nö siduri mitte lahutamine kadus ara\nega sa sidurit veel vahetanud pole?\nLugemata postitus #10 Postitas Kirs » 10 Apr 2014, 14:59\nSa siis ei tea või, et sinu vörril Minarelli AM6 mootori kloon peal? Nett AM6 juhendeid täis.\nLugemata postitus #11 Postitas Lehtlaan_R » 10 Apr 2014, 18:21\nTean kül et on AM6 kloon. ega ei leia kül selle kohta infot\nPanin täna teise õli sisse http://www.autokaubad24.ee/en/products/ ... tion-12333\neks näis mis hommikul teeb... tunne oli kül juba, et asi õige.\nLugemata postitus #12 Postitas Kirs » 10 Apr 2014, 18:29\nMina leidsin info igatahes kahe minutiga. 10W-30 on tehasepoolne soovitus.\nNo see Addinol on igatahes kordades õigem õli, kui eelmine. Nüüd hoia sõrmed ja varbad ristis, et sidur libisema ei hakkaks:)\nLugemata postitus #13 Postitas Lehtlaan_R » 10 Apr 2014, 18:40\nholma kirjutas: Mina leidsin info igatahes kahe minutiga. 10W-30 on tehasepoolne soovitus.\nLoodan jah , järgmine valik oleks see http://www.maardekeskus.ee/motul-transo ... p-645.html kindlasti kui ta sobima ei peaks.\nAga kle mida see lõpus 30,40,50 ütleb?\nvaatan ,et 50 lõpus siis täissünt ja kui 40 siis poolsünt , kas siis 30nega on mineraal või poolsünt?\nLugemata postitus #14 Postitas Kirs » 10 Apr 2014, 19:01\nhttp://www.eava.ee/opiobjektid/mto/auto ... sioon.html\nLugemata postitus #15 Postitas Lehtlaan_R » 10 Apr 2014, 19:10\nholma kirjutas: http://www.eava.ee/opiobjektid/mto/automkytused/31_sae_viskoossusklassifikatsioon.html\nokei nüüd on olen targem.\nLugemata postitus #16 Postitas motarded » 10 Apr 2014, 19:27\nLugemata postitus #17 Postitas Lehtlaan_R » 11 Apr 2014, 17:56\nMuideks addinol toimib hästi, nii nagu peab.\nNagu addinoli fänn... käigukastis ja segan sisse... ja keti...peale addinoli ketiõli proovin selle motorexi oma ka ära...\nräägivad kui s**t on addinol jne tegelt on nii et süüdistatakse seda isegi kui ise lastakse mootor kotti...kes oskab segada kes mitte oli see teema et vanastiu keegi äris addinoli nime ala mingit solki kes uskus nimi nimeks ja solk käes ja kõik võind ka muu teise tootja nimi olla.


Avage menüü Vasak Uppsala. Uppsala - Rootsi provintsi vanalinn Üldine teave Uppsali kohta, Ekslemine kasitsi otsuseid\nMeeldejäävad kohad, kus film The Revenant üles võeti - Reisimine -\nArtroosi ravi Udmurtias\nVali mootorimürin, roomikute lõgin. Reisiplaneerimise teenuse kasutamine peate lihtsalt sisestama marsruudi algusesse ja lõppu, seejärel klõpsake nupul "Kuva marsruut" ja saate mitu marsruudi valikuid. Elavad kassi ja koerana, nagu kass ja koer 'tülitsedes, riius'. Hääbunud kultuur, tsivilisatsioon.\nRoyal Castle esialgne ehitus aasta -arhitektid F. Parre, Karl Kleleman jt. Suured küngad Uppsala - Mogilnikovi kurnaatide kompleks.\nSina mulle, mina sulle.\nSina Mulle, Mina Sulle. STSI Lubas FSSP-l Juurdepääsu Oma Andmebaasile | Artiklid\nPuudega poja ema eksleb kohtukoridorides\nRevenant räägib legendaare piirimehe Hugh Glai tõelie loo ja kui oovite, et film olek täielik üllatu, lõpetage lugemine kohe.\nPuudega poja ema eksleb kohtukoridorides - Uudised - Virumaa Teataja\nUppsali mošee Uppsala läheduses. Rootsi võlakirja kuulsus esimene Bondy ajaloos alates Hea vaade katedraalile avaneb kuninglik palee mis ehitati Palace kannatas tulekahju ja omandati palju kaasaegne vaade Aga Praegu on olemas mitmeid muuseume ja palee piirkonna haldamist. Palace lähedal asuvad ilus park ja botaanikaaed. Aia sissepääs on tasuta teave. On eraldi aed koos muuseumi pühendatud Karl Lynne, kõige kuulsam bioloog maailma, looja ühtse klassifikatsioonisüsteemi taime- ja loomade maailma.\nSõna on keeruline, kuid te olete selle mõiste kohanud mitu korda, eriti kui nad pöörasid tähelepanu botaanikaaiade taimede nimedele, nimetatakse nad kõik "pipitus tavaliseks" : Näiteks Tiger Tigris tüüp viitab Kassi perekonnale Felis ja tähistab Felis Tigrit, see tähendab, et vaade ja perekond on kirjutatud koos. Ja kõige kuulsamad näited on Tyrannosaurus Rex ja Homo sapiens.\nBotaanikaaed kuulub Uppsala Ülikooli, vanim Skandinaavias asutatud Selliste teadlaste nimed Anders Celsiuse nimed on ühendatud ülikooliga arvan, mida nimetatakse tema auks :Karl Linny, Andres Angstrom tema au on nimetanud vahemaad "Angstromi" mõõtmiseks m ja teised. Ülikooli vanas peahoones on Gustavianumi muuseum teave.\nSee on Ekslemine kasitsi otsuseid paganide lahendamine, pool-religioosse Valus liigesed kudumisest kuningate elukoht, mis on eeskirjad, mis algavad III-IV sajanditest.\nLisaks küngastele ja matusetele sellest ajast peale ei ole midagi jäänud, kuid vanade majade ja keskaegse kirikuga on avatud õhumuuseum.\nKuidas arvutada marsruudi linnade vahel\nKeskusest saate bussi number 2 võtta. Linna tänavatel nägime kodutuid väga ebatavalise jalgrattaga. Pospelov e. Uppsala Uppsala. Rootsi, 64 km kuni C. Tuntud XII sajandist. Kuni Keskus, üleriigilise õiglase koht. Hästi konserveeritud fragmendid CF. Planeerimine, romaani kirik Bondcurka XII sajandsuurim gooti katedraallossGustaviaum barokk stiilisXIX sajandi tungivaid hooneid. Vanim ÜRO-T riigi riigis Naturalistliku K. Linneja muuseum, kes on W.\nMuuseum suvamusel õhus. Patagoonia liustik plaketo suurim lõunaosas. Pikkus 60 km, pl. Orinnis on jääpaik liustiku laiusest ok. Eespool, ronides meetrise jääseina põhjaosas. Oz lahe. Archentino, kitsendab kuni 4 km.\nMilicia küsib rambi. Kas see teenus on? Ja kui palju praimereid märgitud kui tee "tahke kate"? Ja kui palju asfalt lamab killustikuga? Ja ei ole mõtet öelda kiirusepiirangute kohta üldse, märgid kord kuus rajad on püütud, siis teetööd, siis mida veel. Nii et läheb teele, et rääkida nendega, kes selles sõitsid, ja veel valmis üllatusi.\nMuide, kuus aastat sõitnud ja alles viimases reisis, sukule sõpradele, et konksu kolmsada km, et minna ümber täielikult tapetud krundi salym - ruch. Ma läksin läbi Hanty, Issand, sellised teed peaksid olema Venemaal.\nLoendur jagatud kolme triipu ühes suunas. Konks on korralik, aga ka väsinud väiksem ja auto vuntsid. Nii et ma ei usu. Dmitri Usun, et ma ei toonud täiuslikku riiki rohkem kaarte.\nValu liigesed ja lihased\nFunktsioonid raamatut kogu Ameerikas: ilukirjandust ja aimekirjandust kõigis liidu osariikides Tundub, nagu kõik reisiksid praegu - õpilased ja õpetajad suunduvad sügissemestriks uutesse linnadesse või naasevad vanadesse linnadesse, sõbrad alustavad viimase teekonna reise ja iga kolmas New Yorgi elanik kasutab oma puhkepäevi.\nMarsruut lasti autos. Linnade vahemaade arvutamine - Get juhised autoga\nAsub ajaloolises provintsis Uppana 70 km põhja pool Stockholmi.\nLinnade vahemaade arvutamine - Get juhised autoga Võite ka marsruudi käsitsi sillutada kaardiga, pliiatsiga ja valitsejaga relvastatud.\nKuidas reageerivad kasutajad brauseri geograafilise asukoha taotlusele? | USABILITY\nPuuduvad inimesed, kes järgivad hetkel tee seisundit, nii et vanade andmete tuginemine ei ole lihtsalt reaalne. Olga Kui me läksime Abhaasiale esimest korda Abhaasiasse, polnud mul aimugi, kuidas paremaks saada, sest tee ei ole lähedal.\nSelliste rakenduste abil panid marsruut kiiresti ise ja maksimaalse täpsusega. Anne Me kavatseme autoga lõunasse minna. Nüüd ei ole probleem mitte ainult marsruudi "paigutamiseks", vaid arvutab ka vajaliku kütuse koguse ja säästa oma kulul Pasha Vähemalt nüüd telefonid navigatsiooniga ja sellised otsingumootorid pakuvad oma ruuteritele ja Yandexi.\nKuid eraldi peate marsruudi planeerima ja olema kontrollpunktidega kaart, mis lihtsalt puudub internet või telefon istub. Sasha Noh, selline reis ei ole mõtet üldse, kui kõik arvutatakse ja kõik tuleks ise teha. See on palju huvitavam sõita, kui teil ei ole Ekslemine kasitsi otsuseid navigaatorit. Keel Kiievisse toob sõpru. Nii hea õnne Michael Sellised programmid on kindlasti kasulikud ja aitavad määrata koostisosade vaheline kaugus. Siiski on võimatu ennustada saabumise täpset aega, sest see kõik sõltub konkreetsetest maanteel tingimustest Gennadi Nüüd on väga mugav hinnata oma tulevase auto-reisi marsruuti, siis arvutatakse teil kuni kilomeetri ja liitri bensiini liitri, kuid see on tõest kaugel.\nMa lähen kõigepealt Autocessors'i saitidele ja lugege aruandeid reaalsete reiside juhistega, numbritega, kusjuures rubla, parkimiskulud, ööbimise kulud! Aga siis saate joonistada täieliku pildi, eriti see probleem välismaale reisida. Ja pärast oma täieliku lugu viskamist internetis!\nOmeg Varem kasutasin ka sarnaseid saite, arvestades samal ajal sülearvuti marsruudil ja ligikaudset kütusekulu. Aga siis meeldis mulle rakendus nutitelefoni rohkem, see on alati käepärast ja reisi ees. Kõigepealt kasutas Naviteli programmi, see võimaldab kõigepealt kindlaks määrata ja valida minu jaoks vastuvõetava marsruudi ja teiseks hoiatab marsruudi laadimist.\nAga pärast ta alustas üldse mitte üldse, kui see oli vajalik, lülitasin ma Yandex-Navigatorisse. Olen kasutanud mitu aastat ja on väga mugav - märkisin saabumispunkti ja seal on mitu marsruute, aega, tee töökoormust.\nJa te ei pea midagi käsitsi valima, kõik võistkonnad häälega. Nikolai Ma vaatan tavaliselt marsruuti internetis kartograafilistes teenustes. Navigator ei ole, see on tundmatute kohti haruldane. Oh ei väänata, reis alati selgub kauem kui marsruut. Võib-olla teevad spetsialiseeritud programmid selle täpsemaks, kuid minu jaoks on see tühi. Peamine asi, et saada õigesse kohta ja mõnikord valite marsruudi kauem, kuid tavalisel teel.\nMitte alati lühim tee viib teid kiiremini. Kui ma lähen võõrastemaja Ma vaatan, mis tänavad on parem saada. Seal oli programm nutitelefoni, kuid ma kasutasin seda kasutada, saada häiritud iga heli. Ka sellistes tingimustes suureneb kütusekulu oluliselt. Harva puhul siseneb midagi ületamatut jõudu andmebaasi kiirreageerimis- ja aruandluse teabe saamiseks. Ivanovitš 15 aastat tagasi läks teie autole koos perega, läks kõigepealt Rossoshi linna Rostovile, Voronezhi piirkond.\nVaatas tee ATLASi, millest nad mõistsid, et see oleks lühem, kui lähete mööda marsruuti mööda, mööda linna tee, ja läbi linna tema kaudu peatänav. Sellise otsuse tulemusena oli asfalt juba üle linna, ja me vaevalt lõppenud asfalt, ja me vaevalt vaevalt riigi teed ja Buaerakov, lahkus Rostovi rajale, veidi kauem kui Boguchar. Kahjuks läks ta. Pärast seda püüan ma alati marsruuti enneaegselt planeerida.\nSait on võimalus marsruudi paigaldamise võimalusega oma aja ja vahemaa arvutamisel, samuti nõutava kütuse arvu arvutamisel, tööriist on juhtide jaoks väga vajalik. Vasiliy Sageli sõidan sõita autoga. Sest mina ma arvasin täpselt, see on võimatu tugineda ainult Ekslemine kasitsi otsuseid.\nJah, nüüd on kaartide ja navigeerijatega juba telefonid, kuid kui ma kavatsen marsruuti planeerida, kasutan ikka veel sarnaseid saite, ma teen sõna sõna kasulik informatsioon lehel hotellitoad, aadressid, mõned kohad jneprintida ja kaasa võtta.\nSee lõigati korduvalt. Elektroonika võib murda, kuid paber on alati minuga koos. Sasha Ma lähen pikki vahemaid üsna tihti, veenduge kindlasti sarnast programmi, mida ma internetis leidsin veel aastat tagasi, ma plaanin uut marsruuti - peate teadma ligikaudset kütusekulu, parimat Hormoonide tootlemine. Esimest korda kasutasin Ekslemine kasitsi otsuseid kombel, kuid kõigis sõlmepunktides olin vastavalt plaani kohaselt, erinevus ei ole enam kui 10 minutit.\nNüüd on navigeerija, kuid siiski teeskleb marsruuti Gisakhil. Ja isegi usaldusväärsuse jaoks juhtn ma Tahad uskuda, sa ei taha, kuid vastuolulised olukorrad tekkisid paar korda, kui vana Nõukogude atlatis sai välja. Paulus Eriti rahul navigeerimisprogrammides - linna tänavate teede kavad.\nRada on see ja seal on rada, kus saab sellest kokku kukkuda, tundmatu riigi teel? Ja siin, juhtimine suur linnTe saate palju aega kadunud ja silmuseid, siis tule pääste navigeerimiseks! Pöördub korralikult, osutades eelnevalt pöördeid, ristmikku, ristmikku.\nMa vőiksin õudusunenäo Volgogradi välja minna Musta mere poole! Maailma kukkumine võib olla asi, mis juhtub nendega pidevalt, loodan, et loodan, et see on puhtalt igapäevane. Püüan ette kujutada, et see on see, et meie lapsepõlve armastus asjade vastu on täiesti õigustatud. Mõelge valgusele ja kui kaugele see langeb, meie juurde.\nKukkumiseks ütleme me, nimetades põhimõttelist maailma mineku viisi - langemist. Õhtul sõitis mu isa mööda keskpanku oma saaki uurima, kui need ilmusid lainetavate ridadena üle vanade soostike tumeda turbamulla. Võime spekuleerida selle kohta, kui palju seemikud vaid ühe päevaga kasvasid. Arvasime, et tunneme kasvava lõhna. Sellel väikesel poisil polnud aimugi, et need hetked jäävad mällu tema täiuslikkuse lähendajana: tema perekond, elu enne teda, maailm uuenemises.\nKuulus variant : Lendas üle käopesaKen Kesey Pennsylvanias Ilukirjandus : Pittsburghi tsükkelAugust Wilson Noh, ma painutan reegleid, sest loomulikult on need näidendid - kümme näidendit, millest üheksa on seatud Pittsburghi Hilli rajooni, millest viis on saanud New Yorgi draamakriitikute ringiauhinnad ja kaks neist on autasustatud Pulitzeri preemiatega ja ühel neist on Tony.\nKuid need on sama kirjanduslikud kui kõik selle loendi romaanid, Aafrika-Ameerika kogemuste intensiivsed draamad ja mõjutatud, nagu Wilson ise pane seepoolt 'neli B s - peamine on bluus, seejärel Borges, Baraka ja Bearden.\nSisestage Darryl Van Horne, salapärane kena võõras mees, kes pigem pada segab, mille Hurt liigesed parast on surm, häving ja tumedalt lõbus lõpp. Ilukirjandus : Down CityLeah Carroll Kui mõtlete 'Rhode Islandile', ei mõtle te ilmselt kohe 'maffiale' - aga just mõrvaga seotud narkodiilerid mõrvasid väikelapsena Leah Carrolli ema ja Ekslemine kasitsi otsuseid valguse eest vastutasuks teadmise laialivalgumise eest.\nTema alkohoolikust isa sureb teismeeas.\nSee mälestusteraamat on portree neist mõlemast ja tütrest, kelle nad lahkusid rüselemisest, ning lõpuks lugu Providence'i kahepoolsest mündist 90ndatel, nii äärelinnas kui ka külmas küljes. Kuulus variant : Mu õe hoidjaJodi Picoult Lõuna-Carolina Ilukirjandus : Bastard Carolina linnast väljasDorothy Allison Lõuna-maapiirkondade kirjanduse klassika, selle ahistava romaani jutustab Bone, kelle Parim vahend artriidi sormede jaoks abielludes aastase abieluvälise lapse seadustamiseks abiellub mehega 'Daddy Glen'.\nVõib-olla pole vaja öelda, et ta muudab olukorra ainult hullemaks, kuritarvitades oma tütretütart seksuaalselt ja ajades veelgi suurema kiilu läbi perekonna Ekslemine kasitsi otsuseid. Ilukirjandus : Pruun tüdruk unistabJacqueline Woodson Woodsoni Louis See viljaka luuletaja Louis'i debüütromaan asub Lõuna-Dakota männimägede reservaadis, kus langenud hõimuvend - koos alkohooliku venna ja ebaõnnestunud abieluga - lööb Rudy Yellow Shirt pähe ja ärkab muutununa metsikuks valvuriks ning asub teele.\nSee ei osutu täpselt õigeks, nagu võite ette kujutada. Varjatud sünge portree elust, sisustatud tumeda huumori ja mitte vähese vägivallaga. Vaata ka: Shadowbahnmille autor on Steve Erickson, kus kaksiktornid ilmuvad taas mägismaale ja ühel neist elab Elvise kaksik.\nSee on koomiline romaan kristlasest Hoolimata temast ja sellisena väga tõsine, sest kõik head koomiksiromaanid peavad olema seotud elu ja surma küsimustega. Nakkushaiguste spetsialist Verghese oli selles piirkonnas kõige paremini varustatud arst selle HIV-positiivsetest patsientidest välja kukkunud ootamatu lööbe vastu võitlemiseks, kuid jälgis siiski, et AIDSi juhtumite arv on nelja aasta jooksul nullist kaheksakümneni.\nLugesin seda mälestusteraamatut juba ammu, keskkoolis, ja siiani mäletan seda ning nii konkreetse paiga kui ka kogu riigi tunnetust, mida see avaldas. Kuulus variant : Surm perekonnasJames Agee Texas Ilukirjandus : Naine Hollering CreekSandra Cisneros Klassikaline novellikogu - peamiselt Mehhiko-Ameerika naistest - asub suures osas San Antonios, ehkki piir ületatakse ja ületatakse taas mõttes ja kehas - jagatud kolmeks osaks, mis uurivad lapsepõlve, noorukiiga ja täiskasvanuks saamist.\nLõpptulemus on igatsuse ja kuuluvuse gobelään, portree mustriga. Ilukirjandus : Valetajate klubiMary Karr Keegi ei kirjuta nagu Mary Karr - kogu piits-lõhenev süda ja säravate servadega silmad - ning tema memuaarid Ida-Texase naftalinnas kasvamisest on täieõiguslik nokaud.\nIlukirjandus : Varjupaik: perekonna ja Ekslemine kasitsi otsuseid ebaloomulik ajaluguTerry Tempest Williams 'Kõik Suure soolajärve kohta on liialdatud,' kirjutab Terry Tempest Williams oma märgilise töö proloogis.\nSee on maastik nii sürrealistlik, et kunagi ei või teada, mis see kindel on. Kindel on see, et linnud kaovad. See on meeldejääv mälestusteraamat, mis on seotud inimkonna tulise suhte uurimisega loodusega - ja teatud inimeste rahuga sellega.\nKuulus variant : Timuka laulNorman Mailer Vermont Ilukirjandus : Salajane ajaluguDonna Tartt Elasin neli aastat Vermonti maapiirkonnas ja võin teile öelda tõsi: ükski romaan ei tundu nii osariigi moodi kui Donna Tartti debüüdi meistriteos.\nSee järgib väljamõeldud Hampdeni kolledži klassikaõpilaste rühma, kui nad otsivad transtsendentsust ja mõrva - ja siis, kui nad tegelevad tagajärgedega.\nKüsitud kujul või valitud artikli osast otsitut ei leitud, kasutan laiendatud otsingut. Leitud 85 sobivat artiklit.\nLund on palju. Ilukirjandus : Kotipalsam ja kanalilint: Vermonti arsti Ekslemine kasitsi otsuseidRannakonger Kõik Vermontis kasutavad kottpalsamit ja kui te ei tea, mis see on, on see mingi salv, mis algselt oli mõeldud pärast lüpsmist lehmade ududesse need oleksid kotidkuid mida Vermonti inimesed kasutavad raviks lõhenenud huuled, karedad käed, põletused ja nahaärritused peaaegu igas sordis. See tore mälestusteraamat räägib loo noorest M.\nKuulus variant : PollyannaEleanor H. Jones See Pulitzeri preemiaga pärjatud debüüt asub 20 aastat enne kodusõda Manchesteri maakonnas ning räägib noorest orjast, kellest sai ise orjaomanik, enne kui ta suri aastaselt ja jättis oma naise pärandiga maadlema.\nKeerukas ja väljakutseid pakkuv romaan, mida kõik peaksid lugema. Ilukirjandus : Monticello Hemingsid : Ameerika perekondAnnette Gordon-Reed Charlottesville'il on veidrad suhted Thomas Jeffersoniga - nagu Ekslemine kasitsi otsuseid Tolentino hiljuti oma kirjas linna rassismi ajaloost aastal mainis New Yorker —Ja Monticello on ebamugav turismiatraktsioon. Kuid see on endiselt põnev, kõõlustega, mis rulluvad välja mitmes suunas, sealhulgas Sally Hemingsil, keda ori Thomas Jefferson pidas 'armukeseks'.\nAjaloolase Annette Gordon-Reedi Pulitzeri preemia ja riikliku raamatupreemiaga pärjatud raamat räägib Sally Hemingsist ja tema perekonnast - sealhulgas kuuest Jeffersoniga sündinud lapsest Pean ka mainima Hoidke paigalfotograaf Sally Manni mälestusteraamat, mis osavalt osutab riigi teatud osade savimaagiat, kasutades nii narratiivi kui fotograafiat, et põimida kokku kohati häiriv, kohati idülliline vaade.\nKuulus variant : Sild TerabithiasseKatherine Paterson Washington Ilukirjandus : Üksik Ranger ja Tonto rusikavõitlus taevasSherman Alexie Tõesti, kõik, mida Alexie kirjutab, pakub rõõmu, nii et kui lähete Washingtoni või isegi kui te seda ei tee - raamat ulatub nagunii natukesoovitaksin selle laadida. See ühendatud lühijuttude kogu keskendub peamiselt Victor Josephile ja Thomas Build-the-Fireile, põlis-Ameerika noortele meestele, kes elavad reservatsioonis Spokane'is. Alexie oskab punutud realistlikku ja sürrealistlikku, kaasaegset ja traditsioonilist, lõbusat ja südantlõhestavat ning need lood moodustavad ühe koha ja inimrühma virgutava portree.\nIlukirjandus : Selle poisi eluTobias Wolff Tumedalt naljakas ja täis memuaare raskest lapsepõlvest, mille kannustas vägivaldne kasuisa Washingtoni betoonis ja mis tõestab, et läände minek ei lahenda alati - või võib-olla kunagi - kõiki teie probleeme.\nKasulik Ameerika õppetund, see. Ilukirjandus : KlaasilossJeannette Walls See laialt armastatud mälestusteraamat räägib Wallsist ja tema õdedest-vendadest, kes kasvavad muuhulgas Lääne-Virginia osariigis Welchi kraavivee linnas oma alkohoolikust isa ja ebakorrektse ema armul.\nNüüd film - aga loe Ekslemine kasitsi otsuseid läbi. Kuulus variant : Spin valutab poletamineHomer Hickam Wisconsin Ilukirjandus : Ameerika DervishAyad Akhtar Selles esimeses romaanis räägib Akhtar ühe ameerikalikuma loo: esimese põlvkonna kodanikust, sisserändajate lapsest, raiudes endale koha, kus on ruumi nii tema pärandile kui ka tema ees avanevatele võimalustele.\nHayat on noor Pakistani ameeriklane, kelle elu on korras, kui ema kaunis sõber Mina tuleb nende juurde Milwaukeesse elama, tuues endaga kaasa sügava usu - ja häiriva. Nagu Akhtar on öelnudesitab romaan küsimusi naiselikkuse ja usu ning selle kohta, kuidas need ristuvad Ameerika kultuurikonfliktidega.\nJa ometi on ta paradoks: sügavalt pühendunud, oma traditsioonidega seotud, allutatud - traagilistel viisidel - patriarhaalsele korrale, millega ta võitleb.\nIlukirjandus : Välja aetudMatthew Desmond Unustage oma toa olemasolu - paljud Ameerika kodanikud ei suuda isegi katust pea kohal hoida. Tänavuse üldise aimekirjanduse Pulitzeri preemia laureaat Desmondi muserdav raamat on sügav sukeldumine mitmekülgsesse inimrühma, kes võitleb Milwaukee's peavarju hoidmise eest, ning vaesuse, kaotuse ja süstemaatilise õiguse kaotamise tsüklist, mis neid kogu aeg välja ajab. Kuulus variant : Väike maja suures metsasLaura Ingalls Wilder Wyoming Ilukirjandus : Kauboid ja ida-indiaanlasedNina McConigley Siin on Wyomingi versioon, mis ei pruugi teile tuttav olla, isegi kui olete seal veetnud iga sekund oma elust: Wyoming muud selline indiaanlane - selline, mis pärineb Indiast.\nNeed kümme lugu uurivad Wyomingi pruuniks olemise paljusid tahke - ja riietumisriietust, ema, kleptomaanide vahetusõpilast - aga ka Wyomingi enda tunnet. See võitis Mis on täpselt see, mida ma kirjanduse järgi reisides soovin.\nIlukirjandus : Avatud ruumide lohutusGretel Ehrlich See klassikaline esseede sari käsitleb Ehrlichi kogemusi Wyomingi väikeses talus elades lehmade mulgustamine on asikuid kasutab oma konkreetset hoiakut laiemalt Ameerikale laiemalt. Näiteks kirjutab ta ühes essees: Põhja-Wyomingi savisest pinnasest kaevandatakse bentoniiti, mida kasutatakse täiteainena kommides, nätsudes ja huulepulkades.\nMeie, ameeriklased, tunneme täiteaineid suurepäraselt, justkui ei piisa sellest, mis meil on, mis me oleme. Meil on kultuuriline kalduvus eitamisele, kuid olles jõukad, kägistame end sellega, mida saame osta. Andsime ainult vaadata ehitatavaid maju, et näha, kuidas me ehitame vastu ruumi, seda, kuidas me joome valu ja üksinduse vastu.\nMe täidame ruumi justkui pirukakoorega, asjadega, mille läbipaistmatus takistab veelgi meie võimet näha, mis seal juba on. Nägemise selgus on siin esmatähtis.\nKirjutis on ilus, kuid mitte eriti veider ja teekond on teadmiste ja avastuste osa. Selleks ajaks, kui preili Ehrlich Wyomingi mehega kohtub ja nad abielluvad, on naine käinud mäetipul ja näinud mäge sellisena, nagu see on.\nTegelikult tuleb aastas sortida rohkem kui 10 miljonit laekumist. Muidugi väärib julgustamist mõnel juhul Ekslemine kasitsi otsuseid kinnipidamine, kuid seekord mitte. On ülimalt mõistlik kasutada vanamoodsaid meetodeid, kui ainuüksi Moskvas lisandub igal aastal mitusada tuhat autot.\nImelik, et läbirääkimised alles käivad ja tulemusi seni pole. Autojuhtide andmebaasi jagamine aitab nii liikluspolitseil kui ka Rindkere trauma ola kiiremini ja hõlpsamini teostada trahve võlgnikelt sissenõudmiseks. Soovides teada saada liikluspolitseinike endi arvamust oma baasi kasutamise kohta, läks töökaitseministeerium liikluspolitsei pressiteenistusse.\nÜllataval kombel polnud nad seal ajakohased. Me lugesime üle telefonikilde maanteekontrolli juhataja ja FSSP direktori ametlikust kirjast. Pärast mida nad vastasid: "Me ei saa seda kuidagi kommenteerida. Samuti pole täiesti selge, mis saab liikluspolitsei andmebaasis sisalduva teabe konfidentsiaalsusest. Kas see teave satub valedesse kätesse?\nValu liigestes parast 45 aastat\nKuidas eemaldada liigesepoletik jalgsi kodus\nValu liigestes, kuidas vabaneda


Wild wonders, distant wonders: Kellaviietee\nEma käis juunikuus Ammende Villas ühel ülitoredal etiketikoolitusel ning naases sealt toredate teadmiste ja ühe tõeliselt ägeda ideega korraldada päris oma Kellaviietee pidu. Mõeldud ja tehtud! Nagu mu empsile kombeks, oli teostus võimalikult ideaalilähedane (meie tingimustes) ja samas lihtne. Et oleks mõnus ajaveetmine ja tore kogemus. Kõik parimad sõbrannad said spetsiaalse kujundusega kutsed ning räägitud oli ka mis seljas peab olema. Kindlasti kõigil ka kübarad peas. Olid spetsiaalselt sobilikud suupisted ja Inglismaal populaarne tee. Must tee täpsemini, sest seda üldiselt kellaviieteel ka serveeritakse. Maitses võrratult kuigi ma musta tee jooja ei ole.\nLisaks teejoomisele õpetas ema meile ka tolleaegseid lauakombeid ning rääkis sekka kõigest mis koolitusel meelde jäi. Etiketist. Näiteks ei tohtinud me käsi lauale toetada, lubatud oli vaid randmeosa laua äärel ning kindlasti ei tohtinud ka seljaga toolile toetada või lauast ilma mingi põhjuseta lahkuda. Ülipõnev oli seda kõike kuulata, järgi teha ning muidugi naersime meeletus koguses :)\nSee oli niivõrd vahva ettevõtmine, et emal tekkis juba uus teeõhtu idee ning järgmiseks teemaks on tal samovari ja vene temaatika. Samovarid ka juba kõik olemas. Kõik sõbrannad avaldasid ka soovi selliste ettevõtmistega jätkata ja usun, et sellest ühest toredast koolitusest sai alguse üks mõnus ajaveetmise võimalus sõpradega :)


Suunakood 0514 / +355514 / 00355514 / 011355514, Albaania\nSuunakood 0514 (+355514 / 00355514 / 011355514)\nSuunakood: 0514 (+355514)\nEesliide 0514 on Librazhd suunakood. FFiktiivse telefoninumbri 2343504 ja suunakoodi 0514 jaoks tuleb valida number 0514 2343504. Librazhd asub Albaania.\nSuunakoodi prefiks seob abonendi telefoninumbri kindla asukohaga. Lisaks suunakoodile on olemas ka muud tüüpi prefiksid: Rahvusvahelised riikide eesliited, mobiiliteenuse pakkujate eesliited ja mitmesuguste teenuste eesliited. Neid kombineeritakse mitmetel otstarvetel. Kui helistatakse ühest riigist teise ja kõne vastuvõtjal on lauatelefon, siis ühendatakse riigi eesliide suunanumbri ja abonendi numbriga. Fiktiivse telefoninumbri 2343504, suunakoodi 0514 (Librazhd) ja Riigi suunakood 00355 jaoks tuleb valida number 00355 514 2343504. Kui helistatakse mobiilsideseadmesse, ühendatakse Riigi suunakood mobiiliteenuse pakkuja eesliite ja abonendi numbriga. Kui helistatakse samas riigis asuvale abonendile, saab selle riigi koodi välja jätta. Riigisiseste kõnede korral ühelt lauatelefonilt teisele võib paljudes riikides suunakoodi ära jätta, kui mõlemal abonendil on sama suunanumber. Riikides, kus tellijatel on pärast teise asukohta või linna kolimist võimalik säilitada sama telefoninumber, tuleb loomulikult valida ka suunakood - antud juhul 0514.\nTeenuste eesliidete kaudu juurdepääsetavate teenuste eest võivad tasuda mitte ainult telekommunikatsiooniettevõtted, vaid ka neid teenuseid pakkuvad ettevõtted. Seetõttu pakuvad mitmed kahtlased ettevõtted teenuseid, millest on vähe kasu, kuid millega kaasnevad kõrged tasud. Kasumi edasiseks suurendamiseks üritavad sellised teenused helistajaid võimalikult kaua liinil kinni hoida. Järelevalveasutused võtavad selliste pakkujate vastu korrapäraselt meetmeid, kuid sellele ei saa alati kindel olla. Lisaks erinumbritele, mida saab nende eesliidete abil tuvastada, on ka kiirvalimisnumbreid. Kõige tuntumad on hädaabinumber 112 Euroopas ja 911 Põhja-Ameerikas. Neid numbreid saab kasutada üleriigiliselt ja nad ei vaja eesliiteid, st Riigi suunakood +355 (00355) ega suunakoodi 0514 (Librazhd).\nKui te ei asu Albaania ja soovite helistada inimesele Librazhd, peate lisaks suunakoodile lisama ka Riigi suunakood. Albaania Riigi suunakood on +355 (00355), seega kui olete Eesti ja soovite helistada inimesele Librazhd, peate selle inimese telefoninumbri ette lisama eesliite +355 514. Sellisel juhul jäetakse välja suunanumbri ees olev null. Fiktiivse telefoninumbri 2343504, suunakoodi 0514 (Librazhd) ja Riigi suunakood 00355 jaoks tuleb valida number 00355 514 2343504.


Eva-Lotta töötuba: 2011\nPiltide ülekanne transfer-vahendiga\nPiltide ülekanne transfer- ehk ülekandevahendiga on tehnika, millega on võimalik ajakirjast välja lõigatud või laserprinteriga prinditud pilte kanda erinevatele pindadele.\nPebeo transfer-vahendi saate osta näiteks siit.\nKile või plastikalus\nAkrüülvärvid, svamm või pintsel.\nKäsitöölakk. Läikiva käsitöölaki saate osta siit, siidmati käsitöölaki leiate siit.\n1. Ülekantavale pinnale tuleb kanda kokku 3 kihti transfer-vahendit.\nVõta näiteks ajakirja väljalõige ja aseta see kilele või plastikalusele. Kanna esimene kiht vahendit ühtlaste pintslitõmmetega pildile. Liiguta pintslit ainult paremalt vasakule, alusta ülevalt ning liigu järk-järgult allapoole. Lase täielikult kuivada.\nSeejärel kanna teine kiht vahendit, kuid seekord liiguta pintslit vaid ülevalt alla, eelmise kihiga ristuvalt. Lase kuivada.\nKolmas kiht vahendit kanna pintslitõmmetega paremalt vasakule, nagu esimenegi.\n2. Lase täielikult ära kuivada.\n3. Pane piisava suurusega taldrikule leiget vett ja aseta pilt vette.\n4. Lase pildil hetke seista, et paber niiskuks, ja tõsta pilt TAGURPIDI tagasi kilele.\n5. Seejärel hakka näpuga edasi-tagasi hõõrudes pildilt paberit maha rullima.\n6. Kui paber on korralikult tagant maha rullitud, jääb järele kile, millele on pilt ülekandunud. Tõsta see esemele, pilt liimub ilusti eseme vastu.\nNB! Paber peab eelnevalt korralikult maha rullitud olema, et järele jääks ainult meediumist tekkinud kile.\n7. Viimistle ese akrüülvärvidega.\nKasuta näiteks akrüülsulatuse meetodit - tupsuta servad ühe värviga, seejärel keskosa teise värviga ning lisa kokkupuutekohtades teist värvi esimesele nii, et need sulanduksid üksteise sisse.\n8. Kinnita tulemus käsitöölakiga.\nPosted by Kunstitarbed at 15:53 0 comments\nLabels: akrüülsulatus, akrüülvärv, Image transfer, Pebeo, ülekandevahend\nTöötuba "Värvikirev sügis riietuses"\nKasutatud riiete disainimine, kasutades tekstiili kattevärve, sädelevaid liimvärve ja Batika värve.\n1) Kasutatud T-särgi uuendamine kasutades nii maali- kui šabloonitehnikat\nTekstiili kattevärve (Nerchau Textile Art);\nSädelevat liimvärvi (Nerchau Glitter Liner);\nSünteetilisi pintsleid maalitehnikaks ja svammi ribasid šabloonitehnika jaoks;\nAluspappi või paksemat paberit, mis asetatakse maalitava alla;\nSoovi korral joonist või šablooni.\nAsetame kuiva kanga läbilaskmatule alusele (papp, paksem paber) kuna värv võib maalimisel läbi kanga tungida.\nSegame (loksutame) värvi enne kasutamist. Textile Art värvid on veebaasil.\nVärvi kasutada ilma värvi vedeldamata.\nMaalimisel tumedale kangale on parem kasutada tumedale kangale mõeldud värve või eelnevalt soovitud element alt valge/heleda tooniga maalida/katta.\nKanname sobiva motiivi särgile pliiatsiga otse või kasutades kopeerpaberit. Kasutades šablooni, asetame selle soovitud kohale. Soovi korral võib šablooni kinnitada särgi ja aluspapi külge nööpnõeltega.\nKasutades šabloonitehnikat, kastame svammitüki värvi sisse ja jälgime, et värvi oleks parajas koguses (mitte liiga palju, sellisel juhul kipub värv minema šablooni ääre alla ja tulemus ei jää korrektne). Kui siiski juhtub, et šablooni eemaldades joonis ei jää korrektne, saab seda parandada peenikese pintsliga kohendades või kasutada kontuuride tegemiseks sädelevat liimvärvi Glitter Linerit. Enne Glitter Lineri kasutamist tuubi korralikult loksutada.\nTextile Art värvi lasta kuivada 24 h ja kinnitada triikides pahupoolelt 3 min. kangale ette nähtud temperatuuril, kuid mitte üle 1500.\nPärast kinnitamist muutub kangas pesukindlaks (kuni 600) ja hõõrumiskindlaks. Kui on kasutatud Textile Art värvi kombineeritult Glitter Lineriga, on soovituslik pesemistemperatuur 400.\nSädelev liimvärv Glitter Liner ise kinnitamist ei vaja. Kuivamise aeg umbes 6 tundi, olenevalt esemele kantud kihi paksusest.\n2) Kasutatud T-särgi uuendamine kasutades Glitter Linerit\nLiimvärvi (Nerchau Glitter Liner);\nAluspappi või paksemat paberit, mis asetatakse disainitava pinna alla; 4. Soovi korral joonist või šablooni.\nLoksutame värvi enne kasutamist.\nKanname värvi otse tuubist vastavalt joonisele või vaba käega soovitud esemele. Otse tuubist jääb liimvärv kõrgema kontuurina.\nLaseme värvil kuivada ja lõikame kääridega mõõda kontuurjoont sissepoole jääva kanga osa välja. Tekstiil ei hargne liimvärviga piiratud alast edasi.\n3) Tekstiilist eseme värskendamine kasutades Batik värve\nBatik värve (Lukas, Nerchau);\nSuuremat kaussi ja erinevaid väiksemaid veega täidetud nõusid (erinevate värvide jaoks);\ntopsikuid värvi peale kandmiseks (sobivad spetsiaalsed aga võib kasutada ka eelnevalt\npestud nt. ketšupi pudeleid).\nBatik värvidega on võimalik toonida/värvida eset nii ühtlaselt kui ka Shibori tehnikas. Shibori tehnika puhul volditakse ese/kangas erineval moel. Samuti võib eseme/kanga keerata kas otse või diagonaalis ümber mingi eseme (rull, liist) ja seejärel kangast/tekstiili kokku surudes.\nVärvipulber eelnevalt segada vastavalt ettenähtud temperatuuril veega (vt pakendilt). Ühtlaselt värvimisel segada värv suures nõus. Shibori tehnika puhul segada erinevad värvid väiksematesse nõudesse. Erinevad värvid kanda peale kas topsikga või peenema otsikuga pudelist esemele kallates. Värvi peale kandmisel võib kasutada erinevaid meetodeid: sektorina, ringina või triipudena.\nTuleb jälgida, et värvitud koht kangal oleks märg. Samuti võib eset/kangast värvida kastes seda kordamööda erinevatesse värvidesse järk- järgult laiendades värvitavat osa.\n(hoida mõni minut ühes värvis, siis järgmises.\nPärast värvimist katta ese kilega või asetada kilekotti ja lasta mõjuda ettenähtud aeg (1h). Seejärel loputada ese/kangas kuni loputusvesi jääb puhtaks.\nSünteetilisi kiude sisaldavale kangale ei pruugi värv kinnituda või annab hästi nõrga tooni.\nKui soovitud tulemus ei ole rahuldav võib kaunistada lisaks tekstiili kattevärvidega ja Glitter Lineriga (nt.pintsli/svammiga värvijooni tõmmates).\n4) Kasutatud koti uuendamine kasutades nii maali- kui šabloonitehnikat\nAkrüülvärve (Nerchau Hobby Acryl);\nSoovi korral sädelevat liimvärvi (Nerchau Glitter Liner);\nSünteetilisi pintsleid / svammi ribasid;\nSoovi korral värvi vastupidavuse suurendamiseks võib kasutada matti või läikivat käsitöölakki (Nerchau Klarlack).\nKatame svammiga tupsutades kulunud kohad Hobby Acryl värviga. Värv on veebaasil kuid kuivanult veekindel. Vastupidavuse suurendamiseks võib värvile sisse segada natuke Nerchau käsitöölakki vastavalt soovile kas läikivat või siidmatti.\nVärvi kasutatada ilma värvi vedeldamata.\nLaseme värvil kuivada.\na) efekti suurendamiseks kasutatud Hobby Acryl metallitoone, tupsutades neid õrnalt soovitud kohtadele.\nb) kasutatud šabloonitehnikat ja pärast kaunistatud sinise Glitter Lineriga.\nc) motiiv kantud läbi kopeerpaberi kotile, maalitud Hobby Acryl värviga ja motiivi ääred kaunistatud Glitter Lineriga.\nPS. Kuna lakiga segatud musta värvi jäi pisut üle, said svammiga tupsutades värske välimuse ka ühed kulunud kinganinad.\nPosted by Kunstitarbed at 19:01 0 comments\nLabels: Batik, Glitter Liner, Hobby, liimvärv, maalitehnika, Nerchau, Shibori tehnika, šabloontehnika, tekstiilivärv, Textile Art\nŠabloonitehnika väikesel laual\n1. Puhasta laua pind.\n2. Aseta šabloon lauale. Kui šabloon ei ole iseliimuv, teibi servad kinni.\n3. Võta kuldne Hobby akrüül ja svamm ning tupsuta kuldvärv motiivile. Eemalda šabloon ja pese see leige veega.\n4. Lase motiivil korralikult kuivada. Seejärel võid motiivi ääristada kontuuriga (näiteks Glitter Liner).\n5.Lõpuks kata kuivanud pind korralikult läikiva või siidmatt käsitöölakiga.\nPosted by Kunstitarbed at 17:53 0 comments\nLabels: akrüülvärv, Glitter Liner, Hobby, Nerchau, šabloontehnika, Tulip\nSalvrätitehnika ja akrüülsulatus\nUus võimalus igale vanale asjale! Disainime vana uueks.\n1. Vana nagi uuendamine\nSalvrätiliimi (Nerchau salvrätiliim.)\nSünteetilist lapikut pintslit ja käsitöö kattelakki. (Nerchau siidise läikega või läikivat kattelakki)\nVõtame vana nagi, lihvime ja värvime üle valge akrüülvärviga.\nLõikame välja salvrätimotiivid ja paneme poolkuiva pintsliga pinnale, kuhu salvrätimotiivi asetame, natuke liimi. Asetame motiivi paigale ja katame selle üleni lakiga, õrnalt siludes seestpoolt väljapoole.\nJälgime hoolega, et kõik ääred on kenasti liimiga üle silutud.\nSamuti vaatame, et salvrätimotiivi pinnale ühtegi kortsu ei jääks.\nKui motiiv on korralikult kuivanud, siis katame motiivid veel korralikult käsitöö kattelakiga.\nVahendeid on võimalik osta e-poest\n2. Vanade taldrikute ja nõude uuendamine\nVanad kulunud taldrikud, mille te muidu minema viskaksite, võib muuta imelisteks kunstiteosteks.\nNerchau Rubens Deco akrüüli. See on mõeldud just disainimiseks (Deco). Hea katvusega.\nVastavalt salvräti motiivi toonidele Deco akrüüli toone.\nKuldset Deco akrüüli.\nLapik sünteetiline pintsel.\nGlitter-lainereid (liimvärv igale pinnale)\nPuhastate taldriku korralikult.\nTupsutate valge akrüüliga ühtlaselt pinna. See katab vana all oleva joonise.\nNüüd peab taldrik korralikult kuivama. Värv peab olema läbikuivanud, muidu võib see töö käigus niiskuda ja lahti tulla.\nLõikate välja salvrätimotiivid ja kannate taldrikule. Natuke liimi alla, motiiv peale ja seejärel kogu motiiv pealt korralikult liimiga katta.\nKui motiiv on kuivanud, siis tupsutada sellega sobivat tooni akrüüli ümber motiivi.\nNäiteks: Roosa lill ja lehed.\nLehtede juurde rohelist ja natuke kuldset. Sulatada värvid kokku.\nLille juurde roosat, valget ja pisut kuldset. Nii kujuneb maal.\nKui tupsutatud akrüül on kuivanud, kaunistada ääred õrnalt glitter-laineriga.\nKui kõik on kuivanud, lakkida kogu taldrik üle käsitöölakiga.\nVaata pilte ka siin.\nPosted by Kunstitarbed at 21:02 0 comments\nLabels: akrüülsulatus, Nerchau, salvrätitehnika, Tulip\nTeretulemast Eva-Lotta töötuppa!\nPosted by Kunstitarbed at 19:37 0 comments


NO-teatri kevadbasaar — Teater NO99\n„Perikles” otsib sidet tänasega ja jutustab muinaslugu suurte kuningate uskumatute seikluste aegadest. „Perikles”: Rüütlid – Sergo Vares, Rasmus Kaljujärv ja Tambet Tuisk, Perikles – Risto Kübar.\nOsa I: värviline vitamiinipill\nMis tunded ja mõtted tekivad teis seoses sõnaga „basaar”? Lõhnade, helide ja värvide pillerkaar? Inimeste ja lugude virvarr? Mõni pakub müügiks kala, mõni puuvilju, mõni oma palgamõrtsuka-teenuseid ja mõni kergemeelsete tütarlaste kehasid… Mõni hõigub vaatama looduse imetegusid: kapjade ja sabaga meest, vuntside ja habemega naist ning perekonda, kes on poolsisalikud-poolinimesed. Ja kuskil vestab jutustaja üht lugu kellegi elust ja seiklustest. Just sellise rabavalt värvilise ja kireva kanga kerib lahti seekordne „Periklese” lavastus, kus ühelt poolt otsitakse sidet tänasega (ja ajatuga?), teiselt poolt jutustatakse meile muinaslugu suurte kuningate ja uskumatute seikluste aegadest.\nNeile, kes selle näidendi tekstiga tuttavad pole, tahan kohe hoiatuseks öelda, et liiga palju näidendi kohta selle lavastusega just teada ei saa. Mis ei ole sugugi etteheide ja päris kindlasti ei tule selles näha kriitikat, et „klassikutega nii ei tohi”. Ka puudub enamusel kindlasti võimalus võrrelda-kõrvutada seekordset lavastust teiste sama näidendi lavastustega, sest Shakespeare’i „Periklest” varem Eestis mängitud ei ole. Tegelikult saab põhjusest vist aimu ka selle lavastuse kaudu. „Perikles” on näidendina ju iseenesest kehvake: struktuurilt ebaühtlane, tegevus rabeleb suure hulga tegevuskohtade vahel siia-sinna ja eks kipu paljud tegelasedki kuidagi kõhnaks ja üheplaaniliseks jääma. Paljud detailid tulevad mõnest teisest näidendist tuttavad ette, suur hulk otsi jääbki kuidagi lahtiseks. Seega, justnagu mõistetav, miks seda pole lavastatud.\nSamas on just selline vägagi harali lugu andnud võimaluse kududa lavastusse sisse neid ideid ja lähenemisnurki, mis viivad osalt ja paratamatult mõtted mõne aasta taguse laineid löönud Ojasoo Draamateatris lavastatud „Julia” juurde. Tuleb muidugi kohe möönda, et intrigeeriv tulemus, mis kannab küll „Juliast” tuttava käekirja märke, on täiesti teistsugune ja omamoodi. Nii et liialt võrdlema ei peaks ega tohikski. Võiks küll öelda, et „Juliaga” võrreldes tundus lavastus kohati eklektiline ja ülepakutud: orientaalne segamini säästumarketi kilekottidega (võib-olla tõesti on mõni neist kauge võõra maa rannal välja uhutud?), kiirtoit (humanitaarabi) kõrvuti jumalanna Dianaga, tablool ilmuvad päevakajalised sündmused asendumas näidendi tekstiga ja omamoodi sisuliste kommentaaridega. Lubatud Bollywoodi kõrval viirastumas ka mälestus nõukaaegsetest lõputult üheülbalistest India filmidest, mille reklaame olid täis kõik trollibussid.\nNäidendi ebaühtlane struktuur näib pooldavat lähenemist, mille puhul ideid ja üllatusi puistatakse nagu küllusesarvest. Samas tekkis kohati häirima kippuv seos poolprofessionaalsete või amatöörteatritega, kus tihti üritatakse kõik head ideed ühte lavastusse ära mahutada. Ent taas pole see kriitika, vaid püüe kirjeldada tunnet ja kogemust, mis paneb kui idamaine turg oma külluse ja kirevusega õhku ahmima.\nTegelikult tahakski siia punkti panna ning jätta rääkimata, et näiteks tekst mattus vahepeal helide alla (kahju, et uus ja selle lavastuse tarvis tellitud tõlge tegelikult kaotsi läks) või et Goweri rolli jagamine osatäitjate vahel on võte, mis viib isakese Brechti juurde. See lavastus on nagu vitamiinipill kevadväsimuse vastu, selle peab igaüks ise alla neelama. Seda lavastust tuleb näha, haista ja kuulda, lasta sel end kanda, tunda siirast heameelt lavastuse kultuurimärkide lugemisest. Sellest, et eksisteerime aegruumis, kus paljud asjad kõnelevad sõnadetagi. Rõõmustada detailide rohkuse ja rikkuse üle, saada üks ergastav kogemus.\nOsa II: kavalehe mõru pill ehk pill tuleb pika ilu peale\nTausta ei avata. Saamislugu ei räägita. Polekski oluline, sest lavastus on nauditav ega pretendeeri liigsele klassikalikkusele (loe: igavusele). Ei ole liiga palju Shakespeare’i. Aga… Kellegi kurikaval käsi on kavalehte paigutanud loo „Haruldane leid Shakespeare’i kohta”, mis väidetavalt on tõlge venekeelse ajakirja 2008. aasta märtsinumbrist (!). Kavalehe loos mainitakse, et üks seal nimetatud tegelastest suri „selle aasta” naistepäeval (napilt nädalake enne esietendust!). Kuidas ja mis põhjusel selline lugu kavalehte pandi? Kas rõhutamaks, et Shakespeare’i ümber toimuv on samasugune muinasjutt? Kui „Perikles” näidendina on Eesti vaatajale nii tundmatu suurus, nagu ta on, kas siis ei oleks võinud vähemalt mõnel leheküljel avada selle näidendi tausta ja saamisloo? Seda enam, et meil on tegemist esimese „Periklese” lavastusega Eestis. Ja veelgi enam: näidendi tausta ei ava suure musta seitsmeköitelise järelsõnas ka Georg Meri. Milleks serveerida kavalehes publikule vahelugemiseks rooga, mis on küll ehk kena kaeda, aga mida kuidagi manustada ei mõista? Kavaleht pole ometi kollane ajakirjandus, mis avaldab lugusid põhimõttel: mida sensatsioonilisem, seda parem. Ja kõik ei pruugi ju teada, et William Gibson on näitekirjanik, kes avaldas 1978. aastal raamatu „Shakespeare’s Game”, või et Linda McLaughlin on tegelikult romantiliste ajalooromaanide autor. Noh, eks Internetist saab ju muidugi teada.\nKui 1623. aastal Shakespeare’i näidendid foolioväljaandes trükist ilmusid, siis „Periklest” nende hulgas polnud. Mis on fakt. Järelikult ei pidanud tema kolleegid Heminges ja Condell seda tema näidendiks, kuna nad teadsid, et osa sellest oli kirjutanud keegi teine. Et nad jätsid selle sel põhjusel fooliosse lisamata, on oletus. Eriala asjatundjad on ammu olnud enam-vähem ühel meelel, et see kaasautor oli tõenäoliselt George Wilkins, kellelt oli 1608. aastal ilmunud sama loo proosaversioon. Temale omistatakse näidendi esimesed üheksa stseeni (s.t näidendi 1 ja 2 vaatus, kuni Periklese ja Thaisa abiellumiseni, kui Simonides ruttab neid paari panema, et nad kiiremini sängi võiksid heita). Näidendi kaks osa erinevad järgmistest nii stiililiselt kui värsistuselt ning väidetavalt on Wilkinsi värss struktuurilt lähedasem keskaegse jutustaja Goweri keelele. Wilkinsi proosalugu on viimasel ajal näidendite toimetajad kasutanud ka selleks, et taastada näidendi tekst sellisena, nagu see tõenäoliselt kunagi olla võis.\nVaatamata sellele, et Ben Jonson nimetas juba kaasajal „Periklest” „vanaks kopitanud ja hapuks läinud looks” (a mouldy tale … and stale), oli see ometi äärmiselt populaarne. Näidendi tekst ilmus mitmes kvartväljaandes ajavahemikul 1609–1635. Väidetavalt oli just „Perikles” esimene Shakespeare’i näidend, mida pärast restauratsiooni esitati. Foolioväljaandesse (ja seega Shakespeare’i kaanoni osaks) liitis näidendi lõplikult alles XVIII sajandi lõpul Edmund Malone. Kuigi „Perikles” jagab hiliste Shakespeare’i näidenditega mitmeid ühisjooni (olulisem osa on vaatemängul, muusikal ja tantsul), ei tohi unustada, et erinevalt neist hilisnäidenditest, mida esitati Blackfriarsi teatris, on „Perikles” ikkagi Globe’i näidend.\nEestisse jõudis lugu „Periklesest” didaktilise jutukesena juba XIX sajandi keskpaiku, see on enne kui Shakespeare’i näidendid. Siis avaldas keegi „muhhoma köster” Freundlich lookese kuningas Apolloniuse viletsustest. Tegemist on sellesama „Periklese” looga. Loost ilmus ajavahemikul 1846–1888 mitu trükki, järelikult oli see suhteliselt populaarne lugemisvara.\nSeega tuleb loota, et kavalehe lugejad on naljast aru saanud ja pole esitatud „artiklitõlget” mitte liiga tõsiselt võtnud. Aga kui on?\nSirp, 21. märts 2008