Lyoton liigesevalu, E-apteegi nõustamine\nKõiki liigeste turse juhtumeid ei saa ette näha ega ennetada. Hepariin on antikoagulant, antikoagulantsüsteemi aktivaator, mida sünteesivad keha nuumrakud.\nLiigesevalu põhjused Liigendid on luustiku liikuv osa, mis ühendab kõik luud ühtseks süsteemiks. Nende ülesandeks on painutamine, sirgendamine, pööramine, keeramine ja põhimõtteliselt kogu keha liikumine. Seetõttu tasub probleemi võtta nii tõsiselt kui võimalik ja sellega võimalikult kiiresti tegeleda. Kui liigese terviklikkus on ohus viirus, toksiinid, soolad ja muud võõradedastatakse signaal aju ja keha reageerib valuga.\nSee on nii Lyoton liigesevalu, et inimene üritab liikumist täielikult piirata, et mitte häirida valutavat liigest. Kuid ka puhkehetkel võivad valutavad ja ahistavad valud jätkuda, mida saavad leevendada ainult valuvaigistid. Provokatiivsed tegurid Miks võivad liigesevalu ilmneda?\nMõelge peamistele põhjustele. Istuv eluviis. Keskmine kontoritöötaja istub tundide kaupa arvuti taga, jõuab tööle ja jõuab koju auto või ühistranspordiga ning mahub kodus võimalikult kiiresti teleri alla enda diivanile.\nLihastel puudub tõsine füüsiline aktiivsus, nad atroofeeruvad ja lakkavad luude ja liigeste toetamisest. Selle tagajärjel Lyoton liigesevalu erinevat tüüpi artralgia. Sport ja suurenenud füüsiline aktiivsus. Mündi tagumine külg on liigne liikumine ja suured koormused põhjustavad valu selgroos ja jäsemetes.\nRiskis pole mitte ainult sportlased, vaid ka töötavate elukutsete inimesed - ehitajad, kolijad, müüjad, juuksurid. Kõigil neil arenevad vanusega kutsehaigused, sealhulgas liigesehaigused.\nKui kaal on lihaskoe tõttu suurenenud, siis pole see hirmutav - lihaskorsett toetab vastupidiselt tervisele kogu lihasluukonna. Teine asi on rasvade toimimine liigestele nagu hüdrauliline press.\nÄrge tehke kaalukaotust õigeaegselt, Lyoton liigesevalu antakse teile. Tööstuspiirkondades elavad inimesed ei tea, mis on puhas õhk. Nad on harjunud heitgaase ja mitmesuguseid kahjulikke heitmeid hingama. Kõik see nõrgestab immuunsussüsteemi ja loob viljaka pinnase viiruste ja muude patogeensete organismide tungimiseks.\nToitainete ja elementide puudus põhjustab kahtlemata terviseprobleeme, mis mõjutavad kindlasti sidekoe. Kõrge kalorsusega ja rafineeritud toidud kahjustavad liigesekudet kahjulikult, kuna neil puuduvad vajalikud vitamiinid, rasvhapped, mikro- ja makroelemendid. Tasakaalustamata toitumine põhjustab Lyoton liigesevalu elastsuse vähenemist, mille tagajärjel võivad mitte ainult eakad inimesed, vaid ka lapsed saada liigesehaigusi.\nKuna kehas on teatud hormoonide puudus, on ainete ümberjaotumine häiritud ning luu- ja kõhrekoed hävitatakse. On olemas luu- ja lihaskonna haiguste haigused, mis on geneetiliselt edastatud. Midagi teha ei saa. Võimalikud haigused Järgmised ühised patoloogiad on kõige tavalisemad liigesehaigused. Artriit - lümfi ja vere stagnatsioon kudedes, mille tagajärjel hävivad luud ja kõhred. Bursiit - liigse vedeliku kogunemine sünoviaalkotti, mis aitab kaasa põletikulise protsessi algusele.\nLIOTON GEEL RÜ/G G N1 | asmk.ee - apteek Sinu taskus!\nOsteoartriit - luude deformatsioon Lyoton liigesevalu hõrenemise tõttu. Liigesekroos - ilmneb luukoe verevoolu halvenemise tõttu, mis viib surma. Vigastused ja nihestused. Arsti poole pöördumata jätmine võib põhjustada nekroosi, tõsiste haiguste ja puude teket. Narkootikumide tüübid Liigesehaiguste ravis välispidiseks kasutamiseks mõeldud ravimid jagunevad mitmeks variandiks.\nMittesteroidsed põletikuvastased salvid Lyoton liigesevalu Põletikuvastased salvid on ravimid, mida kasutatakse mitte ainult valu leevendamiseks, vaid ka põletikuliste protsesside vähendamiseks ja turse vältimiseks.\nEfektiivsed isegi tugeva Pakett jala liigeseks korral toimivad nad kiiresti ja säilitavad tuimestava toime neli kuni kuus tundi. Kasutamine on keelatud raseduse ja imetamise ajal, samuti lapsepõlves. Soojendavad ja ärritavad salvid Seda tüüpi salve soovitatakse kasutada pärast vigastusi, füüsilist pingutust ja keha liigse hüpotermia korral.\nKui homöopaatilisi salve kasutatakse koos traditsiooniliste ravimitega, tugevdavad need märkimisväärselt nende terapeutilist toimet.\nJahutavad salvid Selleks, et turse ei tekiks kohe pärast vigastust, töödeldakse liigeseid jahutavate salvidega. Need sisaldavad mentooli, eukalüpti, piparmünt ja mitmesuguseid eeterlikke õlisid, millel on tuimestav, jahutav ja rahustav toime. Sellised fondid Solvestab valu nakkuse kiiresti, tuimastavad külma tõttu, ei võimalda tursete ja punetuste teket, aitavad kaasa juba moodustunud verevalumite resorptsioonile.\nKõige sagedamini toodetakse neid geeli kujul.\nKondroprotektorid Liigestest pärinev kondroprotektiivne salv on ette nähtud metaboolsete protsesside stimuleerimiseks luu- ja kõhrekoes, regenereerimiseks ja liigeste kaitsmiseks kahjustuste eest, sealhulgas vanusega seotud. Nende salvide peamine eesmärk on aeglustada kõhre hävitamist ja taastamist, stimuleerides intraartikulaarse vedeliku moodustumist.\nSee tähendab, et need mõjutavad haiguse põhjust, mitte sümptomite kõrvaldamist. Parim salv liigesevalu korral - ülevaade tõhusatest abinõudest Ja nüüd vaatame kõige populaarsemaid väliseks kasutamiseks Lyoton liigesevalu salve ja geele, mille abiga väheneb liigeste valu märkimisväärselt. Tutvustame teie tähelepanu arstide poolt välja kirjutatud TOP abinõudele liigesehaiguste ravis.\nPidage meeles, et need leevendavad ainult valulikku seisundit, kuid ei ravi põhjust, seetõttu peaks isegi positiivse mõju korral diagnoosi panemiseks ja Lyoton liigesevalu ravi alustamiseks nõu pidama arstiga.\nLyotoni ja hepariini salvi erinevus\nViprosal Loodusliku Lyoton liigesevalu ravim, mis põhineb tavalise rästiku mürgil. Sellel on ärritav ja soojendav toime. Seda kasutatakse liigese- ja lihasvalude korral.\nSalvi soovitatakse radikuliidi, artriidi, lumbago, reumaatiliste ilmingute korral. Manustamiskohas laienevad veresooned ja vereringe suureneb, põletikulistes kudedes kiirenevad ainevahetusprotsessid, vähendades sellega põletikku, turset ja valu. Keskmine maksumus on rubla 30 g kohta. Mida kasutajad ütlevad?


Hunt ikkagi jätkab Bengalsis! | Õhtuleht\nHunt ikkagi jätkab Bengalsis!\nÕhtuleht.ee, 7. september 2015, 07:00\nMargus HuntFoto: AFP / Scanpix\nAmeerika jalgpalli profiliiga NFL meeskonnad avalikustasid laupäeval 53mehelised koosseisud, millega alustatakse sel nädalal põhihooaega. Vaatamata keerulisele suvele mahtus Margus Hunt Cincinnati Bengalsi koosseisu.\nHunt vigastas kevadel jõusaalis selga ning ei saanud pikalt meeskonnaga harjutada. Tema esitused hooaja-eelsetes treeningmängudes olid mitte liiga lubavad ning Bengalsi kaitseliinis valitsev NFLi üks kõrgemaid sisekonkurentse tekitas kartuse, et meeskond võib Eesti mehest loobuda.\nÕnneks otsustas peatreener Marvin Lewis määrata 53 mehe sekka koguni 10 kaitseliini mängijat (tavaliselt piirdutakse üheksa mehega). Tõsi, neist 53-st saab igaks matšiks protokolli kanda 46 ning Hundi mahtumine nende sekka on juba kahtlasem.\nKaks hooaega järjest play-off’i jõudnud, aga mõlemal puhul kohe esimeses matšis kaotanud Bengals alustab põhihooaega pühapäeval, kui võõrsil kohtutakse Oakland Raidersiga.\n18. oktoober 2015, 19:47\nMargus Hunt kuuendat mängu järjest Bengalsi koosseisust väljas\n10. oktoober 2015, 11:15\nMargus Hunt võib pühapäeval platsile saada\n20. september 2015, 18:43\nHunt jääb jälle pingile!\nMargus Hunt alustab hooaega tribüünilt


Koolituste grupp - Vali kategooria - B-Kategooria Pimeda aja koolitus Riskivältimise koolitus Esmaabikoolitus Lõppastme koolitus Lubadega juht Jalgratta koolitus\nToimumise aeg: 2019-07-24\nB-kategooria kursuse pikkuseks on mitte alla 6 nädala. Koolituse ajal tuleb läbida teooriakursus, õppesõite vähemalt 21 sõidutundi.\nLisaks tuleb koolituse jooksul läbida, esmaabikoolitus, pimedal ajal sõiduki juhtimise koolitus ning algastme libedasõidu riskivältimise koolitus. Koolitus lõpeb teooria- ja sõidueksami sooritamisega autokoolis.\nTeooriaõpe toimub 1 kord nädalas. Teooriatunnid kestavad 1,5-2 tundi, vastavalt loengu teemadele. Loengutes kasutame kaasaegseid õppe - ja videomaterjale. E - autokoolis on üleval loengumaterjalid mida saab soovikorral välja trükkida, saab lahendada teste, sooritada arvestusi, vaadata tunniplaani ja koduseid ülesandeid. Samuti on võimalik e- koolis vaadata õppevideosid ning Tallinna ringide skeeme.\nB-Kategooria kursus sisaldab:\n21 sõidutundi (45 min)\nE - autokool\nKooli esimest teooriaeksamit\nÕppesõit algab paralleelselt teooriatundidega. Sõidutunnid algavad Mustamäel Magistrali kaubanduskeskuse juurest, tundide ajad lepivad õpilased neile sobival ajal ise sõiduõpetajaga kokku. Koolituslepingu sõlmimiseks on vaja kaasa võtta üks dokumendifoto, kehtiv tervisetõend perearstilt ning isikut tõendav dokument.\nJuhiluba OÜ J. Sütiste tee 20, Tallinn, 13411 Registrikood: 11909535 Koolitusluba nr: 7331HTM


★★★ Stiilne disain ja valikud dušikarbid ★★★\nDušikabiini tüüp, mille valite oma vannitoas ja selle disain, avaldab suurt mõju selle ruumi üldisele disainile ja välimusele. Nii et vali stiil, materjal ja kõik muu hoolikalt. Dušikabiin tuleks loomulikult sobitada oma stiili ja eelistustega, kuid see peaks sobima ka vannitoas funktsionaalselt.\nRaamita klaasist korpused on eriti populaarsed kaasaegsetes vannitubades. Nende äärmiselt lihtne ja läbipaistev väljavaade pakub vannituppa õhulist ja avarat välimust, suurendades selle ilu, kuid ei muuda tingimata mingit mõju sisekujundusele.\nPidev raamita dušikabiin võib sisaldada ka vanni ja võib tunduda lihtsa ruumijagajaga. See valik sobib suurtele vannitubadele ja võimaldab neil avarat ja organiseeritud.\nSellisel juhul on klaasist korpus kas täispikkuse jagaja või sellel võib olla põhjaga väike tõmmatud osa, mis hoiab vett sisaldavat. See element kooskõlastaks põrandakate ja disain oleks kogu aeg ühtlane.\nDuširuumi ja vanni saab asetada samasse kohta, mis on kapseldatud klaasiga, ja see ei pruugi tingimata hõivata suurt ruumi. See võib olla tüüpiline vanni ümbris.\nIgal dušil ja saunil on eraldi toad. Dušš on raami seintega kolmes küljes ja kasutatakse esiosa klaasi, mis võimaldab ruumis sees ja ülejäänud vannitoas suhelda ja üksteisele laenata nende avarust.\nTeine võimalus on plaatide ja klaasist dušikabiin. Keraamilisest seinast koosnevad klaasist seinad, mis võivad kas täielikult ulatuda laeni või lihtsalt jäävad jäätmete tasemele, oleksid korralikult kujundatud ja kujundatud. See on disain, mis kõige paremini sobib traditsioonilise vannitoaga kaasaegse värviga.\nVeel ebatavaline variant on klaasbloki dušikabiin. Sellel ei ole ukse ja selle moodustavaid klaasplokke saab korraldada mitmel erineval viisil. Blokkidel on tekstuurilised mustrid, mis veelgi rõhutavad dušši huvitavat disaini.


Igapäevase nähtuse taastootmine - Hanna Linda Korp\nIgapäevase nähtuse taastootmine\n2017. ja 2018. aasta kriitikaülevaade\nSirbi kirjandustoimetaja Pille-Riin Larm juhatas 8. detsembril 2018 Ants Orase nimelise kriitikaauhinna üleandmise sisse „Kalevipoja” läti keelde tõlkinud Guntars Godiņši sõnadega: „Kultuuriväljaannetes [mis majanduskriisi ajal suleti] oli tähtsal kohal kriitika. Praegu, kui seda ei ole, puudub tagasiside: iga raamat, mis ilmub, näib olevat väärtuslik ja iga kirjanik geenius. [---] Kui puudub professionaalne kriitika, muutub ka kirjandus ebaprofessionaalseks, sest kaob kvaliteediskaala.” (Larm 2018) Majanduskriisi ajal suletud läti kultuuriajakirju pole senini taastatud ning lõunanaabritele tundub meie väljaannete – ja sestap ka kriitika – rohkus lausa uskumatu. Tõsi: ainuüksi SA Kultuurilehe alla kuuluvates ning kirjanduskriitikat regulaarselt avaldavates väljaannetes ilmus 2017.–2018. aastal ligikaudu 400 arvustust, rääkimata erameedias, Eesti Rahvusringhäälingu kultuuriportaalis ja blogides ilmunud arvustustest. Niisiis ei saa kirjanik Eestis ennast ja oma raamatut sugugi hõlpsasti ise geniaalseks tituleerida: kriitik teeb (või ei tee) seda autori eest. „Igaüks on kirjutanud ja peab saama arvustuse,” ütleks Dodo raamatus „Alice Imedemaal” ning Maarja Kangro „Minu auhindades”, juhul kui ta oleks hoopis kirjanduskriitikast kirjutanud.\nSelle tõdemusega võiks käesolevale ülevaatele joone alla tõmmata – milleks kritiseerida toimivat ja täies elujõus süsteemi? Hea, et see üldse olemas on! Tõenäosus, et arvustajad võtaks edaspidi arvesse eelnevates kriitikaülevaadetes välja toodud kitsaskohti ja parandusettepanekuid, ei saa väga suur olla, sest miks muidu heidetakse eesti kriitikale juba viisteist aastat ette samu vigu. Kirjanduskriitikat iseloomustab dialoogilisuse, avarama pilgu ja üldistavate probleemartiklite puudumine (Laak 2003: 341–342), ebaprofessionaalsus, deskriptiivsus ja mandumine (Rooste 2010: 264), kambakraatlikkus ning ajaloolise tõepära, mitte kirjandusliku kvaliteedi hindamine (Kronberg 2015: 258), staatilisus, metodoloogia puudumine (Larm, Susi 2017: 170, 179). Üldistustega kipub paraku olema nii, et need, kelle kohta mingi hinnang käib, ei tee sellest välja, ning samas tehakse liiga autoritele, kes positiivselt eristuvad. Seetõttu teen siinses ülevaates üldistusi võimalikult objektiivsete statistiliste näitajate põhjal,(1) hoidudes liialt põhjapanevate hinnangute andmisest, kuid samal ajal pööran tähelepanu ka temaatiliselt ajakohastele üksikarvustustele ja toon neist näiteid.\nÜlevaate aluseks on SA Kultuurilehe alla kuuluvates regulaarselt kirjanduskriitikat avaldavates väljaannetes (Värske Rõhk, Sirp, Keel ja Kirjandus, Vikerkaar, Müürileht(2), Looming) 1. jaanuarist 2017 kuni 12. oktoobrini 2018(3) ilmunud arvustused, kuid põgusalt peatun ka erameedias ning ERR-i kultuuriportaalis avaldatud arvustustel. Kitsendasin valikut ennekõike põhjalikkuse säilitamiseks, teisalt, nagu eelnevates ülevaadetes ning mujalgi(4) on märgitud, võib erameedia kasutada lehepinda raamatute reklaamimiseks, mitte analüüsimiseks(5), mida riigieelarveliselt rahastatud SA Kultuurileht väljaanded endale lubada ei saa. Samas peaks ülevaade nimetatud ajakirjadest ja -lehtedest andma eesti kriitikamaastikule piisava hinnangu, sest nii era- kui ka riigimeedias avaldavad arvustusi (üksikute eranditega) samad inimesed.\nStatistilise ülevaate hulka kuuluvad 2017. ja 2018. aastal SA Kultuurileht väljaannetes ilmunud 388 kirjandusarvustust.(6) Olen seega välja jätnud Keeles ja Kirjanduses ilmunud keeleteaduslike ja kultuurilooliste teoste retsensioonid, Sirbist jätsin välja sotsiaalia külgedel ilmunud arvustused ning pikemad esseed.\nEnim tekste ilmus nädalalehes Sirp (144 arvustust), millele järgneb Looming 87 ning Vikerkaar 70 arvustusega, Keeles ja Kirjanduses ilmus 38, Värskes Rõhus 31 ja Müürilehes 18 retsensiooni.\nMida on võimalik statistilises ülevaates eritleda? Võimalik on välja tuua, kes on sagedasemad arvustajad ja kellest on enim kirjutatud, mis soost on arvustajad ja arvustatavad, kas kriitika objektiks on algupärane või tõlketeos, kas arvustatakse kirjanduskogumikku, luule- või proosateost.\nKes kellest kirjutab? Arvustajate ja arvustatavate sooline jaotus\nAlustan positiivsega: meeste ja naiste kriitikatekste on ilmunud võrdselt (193 ja 194) (vt tabelit 1). Meeskriitikute tekstid on kerges ülekaalus Sirbis, Loomingus ning Keeles ja Kirjanduses. Vikerkaares, Värskes Rõhus ja Müürilehes on aga enam avaldatud naiste kirjutatud arvustusi. Meenutagem, et aastal 2010 andis Jürgen Rooste eesti kirjanduskriitikale karmi hinnangu: „Kui nüüd kokku võtta teravamate ja mürgisemate üldistuste põhjal lahtirulluv pilt eesti kirjandusest, siis on see üks väike ja väiklane, (oma)meestekeskne ja -vaheline asi” (Rooste 2010: 268). Nende andmete põhjal võib järeldada, et ka naistele on vahepeal sõnaõigus antud.\nMeeste ja naiste kirjutatud kriitikatekstide arv (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\n* Ühe Loomingus ilmunud arvustuse autori sugu ei olnud võimalik tuvastada (vt Karutald 2017).\nPilt muutub mitmekesisemaks, kui võtta vaatluse alla arvustatavate teoste autorid (vt tabelit 2).(7) Kui meeste kirjutatud teoseid on arvustatud 249 korral, siis naisautorite teoseid vaid 117 korral. Kõige vähem kajastust saavad naisautorid Sirbis ning Vikerkaares (vastavalt 28% ja 21% teostest), ka Keeles ja Kirjanduses ning Loomingus arvustatakse naiskirjanikke võrdlemisi vähe (vastavalt 31% ja 37% teostest). Üldpilti tasakaalustavad aga Müürileht ja Värske Rõhk (47% ja 53%). Siinkohal võib oletada, et kuna Värske Rõhu kriitikakülgedel keskendutakse ennekõike debüütide arvustamisele, siis ehk on debütantide seas rohkem naisi.\nArvustatavate teoste autorite sooline jaotus (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\nKas naisautorite väiksem kajastus on tingitud sellest, et nad avaldavad vähem kirjandusteoseid? Paraku leiab Vikergallupi jaoks koostatud 2017. aastal ilmunud eesti algupäraste teoste loetelust 117 naiskirjaniku ning 154 meeskirjaniku teost (st naiskirjanike teosed moodustavad 43% ilmunud raamatutest), seega on kriitikas naiste teoste osakaal väiksem kui avaldatud teoste hulgas. Keskmiselt kirjutatakse iga meesautori teose kohta 0,86 arvustust ning iga naisautori teose kohta 0,54 arvustust. Tegelikkuses on loomulikult suur hulk raamatuid, millest ei kirjutata üldse, ning teised, mille kohta ilmub mitu arvustust. Kui taas Rooste tsitaati meenutada, paistab, et kriitikas räägivad naised n-ö meesteasjadele kaasa...\nArvustajate ja arvustatavate sooline jaotus (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\nKriitika meestekesksus joonistub iseäranis teravalt välja siis, kui vaadelda, kes keda arvustab (vt tabelit 3). Nimelt on m e e s k r i i t i k u d n a i s a u t o r i t e s t kirjutanud ainult 29 korral 365-st, s.o 8% arvustustest. Seejuures tundub Vikerkaare üldist suunitlust vaadates lausa anomaalne, et ajakirjas ilmus vaadeldava ajavahemiku jooksul vaid üks arvustus, kus mees käsitleb naise kirjutatud teost (vt Loog 2018). Kui Loomingus, Keeles ja Kirjanduses ning Värskes Rõhus on pisut rohkem tasakaalu, siis Sirbis kirjutavad meeskriitikud meestest kuus korda sagedamini kui naistest. Samas kirjutavad naised enam-vähem võrdselt nii meestest kui ka naistest. Kui seda tõsiasja teise külje pealt vaadata, siis näeme, et naiskirjanike teostest kirjutavad enamjaolt naised, meeskirjanike teosed saavad aga kõigilt tähelepanu. Siit ka väga lihtne ja praktiline soovitus kriitikatoimetajatele, kes tahavad, et arvustaja ja arvustatava vahelised seosed oleksid huvitavamad: soovitage meeskriitikutel naiskirjanike teoseid arvustada.\nSelle osutusega ei soovi ma väita, et kriitikatoimetajad peaksid edaspidi arvustusi tellides sookvoodid kasutusele võtma, pigemini leian kinnitust asjaolule, mis on ka eelmistes kriitikaülevaadetes välja toodud: arvustajate ja arvustatavate vahelised seosed on etteaimatavad. Nii tõdeb Jürgen Rooste vastulauses Janika Kronbergi kriitikaülevaatele: „[---] kergem on ju võtta kirjutama keegi, kes on päriselt lugenud, tunneb ja teab autorit, eks. Palju keerulisem on paluda näiteks Toomas Raudamil kirjutada Kaur Riismaast, Riismaal Nasta Pinost, Nasta Pinol ZA/UM-ist kui nähtusest.” (Rooste 2015)(8) Ka Pille-Riin Larm ja Joosep Susi nendivad, et väljaannete püsiautorid ja nende arvustusobjektid ei üllata, nagu ka nendevaheline suhe (Larm, Susi 2017: 169). Luulekriitikale keskenduvas ülevaates jõudsin ka mina sama järelduseni, muuhulgas soovitades kriitikatoimetajatel mitte tellida naisluuletajate arvustusi ainult naisluuletajailt endilt (Korp 2017: 139). Ann Viisileht tõi möödunud aastal Eesti Kirjanduse Seltsis toimunud ülevaatekoosolekul välja, et toimetajad võiksid olla kursis kriitiku eelnevate tekstide ja ampluaaga. Samas mainis Viisileht, et alati leidub üllatajaid ning mõne arvustaja puhul polegi sobivus niivõrd oluline, tuues näiteks Berk Vaheri, Märt Väljataga ja Jaak Tombergi tekstid (Viisileht 2018).\nAlgupärased teosed või tõlketeosed?\nJärgnevalt vaatlen algupäraste ning tõlketeoste arvustuste osakaalu (vt tabelit 4). Seejuures tuleb märkida, et nagu Susi ja Larm eelmises ülevaates osutasid,(9) ilmub tõlkekriitikat endiselt kahetsusväärselt vähe.(10) Aga ehk täidab seda nišši hoopis Eesti Kirjanike Liidu tõlkijate sektsiooni almanahh „Tõlkija hääl”?\nAlgupäraste ja tõlketeoste arvustused, tõlketeoste osakaal (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\n* Kahes tekstis oli arvustamisel korraga nii algupärane kui ka tõlketeos (vt Kunnus 2017; Vaik 2017).\nPole just üllatav, et tõlketeoseid arvustatakse mitu korda vähem kui eesti algupärandit, seejuures ilmub enim väliskirjanduse kriitikat Sirbis (42% arvustustest, enamjaolt kirjutatakse tõlkeproosast). Sirbile järgneb Vikerkaar 13 tõlketeose arvustusega, millest enamuse moodustavad kogumike ja monograafiate retsensioonid; Loomingu kui eesti kirjanduse häälekandja neli tõlkearvustust on Eestiga seotud autorite teoste kohta (Jan Kaplinski, Pekka Lilja, Astrid Ivask, Elin Toona Gottschalk). Keeles ja Kirjanduses arvustati nimetatud ajavahemikul kuut samuti Eestiga seotud tõlkekogumikku või -elulugu (Martin Opitzi „Raamat saksa luulekunstist”, Madli Puhveli „Lydia Koidula. Elu ja aeg”, Ado Grenzsteini „Tunne ja tarkus”, Silja Vuorikuru „Aino Kallas – Maailman sydämessä”, Pekka Lilja „Koos lahus. Uurimusi ja kriitikat eesti ja soome kirjandusest”, Cornelius Hasselblati „Ma armastasin eestlast. Autobiograafilised retked”).\nEesti kirjanduskriitika vaeslapserollis on tõlkeluule (vt tabelit 5). Vaadeldaval ajavahemikul ilmus vaid 14 tõlkeluule arvustust, neist suurem osa Sirbis. Kirjutati nii inglise, läti, vene, tšehhi, ungari, soome, makedoonia, leedu kui ka hispaania keelest vahendatud luuleteostest. Ainus kriitik, kes arvustas tõlkeluulet rohkem kui ühel korral, oli Mathura. Seejuures tuleb tõdeda, et need vähesed arvustused on enamjaolt sisukad, põhjalikult argumenteeritud, läbimõeldud kompositsiooniga tekstid, mida paraku eesti luulekriitika kohta alati öelda ei saa.\nTõlketeoste arvustuste arv ja jaotus (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\nMuude tõlketeoste arvustused\nPärlina tõuseb teiste seast esile Sirbis ilmunud Mihhail Trunini kaksikarvustus, milles on vaatluse all Jan Kaplinski „Valged ööliblikad. Wegeneri naeratus” ning Igor Kotjuhi „Loomulikult eriline lugu”. Esmalt põhjendab Trunin, miks ta teoseid kõrvuti vaatab: „Esiteks on üldteada, et Kaplinski nimetab Kotjuhit oma sõbraks ning Kotjuh peab Kaplinskit oma mentoriks. Teiseks tegutsevad mõlemad autorid vähemalt kahes keeleruumis, tõestades sellega, et kultuur on põhimõtteliselt rahvusülene nähtus. Kolmandaks, vanusevahest hoolimata on need autorid oma poeetilise visiooni ja tehnika poolest teineteisele tõesti väga lähedased.” (Trunin 2018) Kahe raamatu võrdlus on Truninil igati õnnestunud, ta ei kõrvuta autoreid kohmakalt, vaid jõuab elegantse sünteesini, lähtudes autorite suurimast ühisosast ehk keelest kui „luuletaja peamisest tööriistast, mille refleksioonide päralt on Kaplinski ja Kotjuhi metapoeetilistes mõtisklustes märkimisväärne koht” (Trunin 2018). Keele fookuses hoidmine ongi Trunini teksti üks peamisi tugevusi: ta ei kaldu arutlusest kõrvale, nagu eesti luulekriitikas pahatihti tavaks, vaid näitab laiahaardeliselt ning tundlikult, kuidas luule on Kaplinski ja Kotjuhi jaoks keel selle laias tähenduses. Seejuures tunneb kriitik ka luule poeetikat ega käsitle teoseid proosa või narratoloogilisest vaatepunktist. Kokkuvõttes on tegu nauditava ning professionaalse luulearvustusega, mis kindlasti väärib esiletõstmist.\nKa Mathura kaks tõlkearvustust väärivad lugemist, eriti makedoonia luuletaja Nikola Madzirovi „Valguse ja tolmu” (tlk Carolina Pihelgas) käsitlus. Peale raamatu ja autori põhjaliku tutvustamise ning põhjendamise, miks peaks Madzirov eesti lugejale huvitav olema, kirjutab kriitik ka üldisemalt luule tõlkimisest ja tõlkeluule avaldamisest, nentides: „Tõlkeluule väljaandmine on kirjastajale majanduslikus mõttes peaaegu alati tulutu ettevõtmine, sest luule niigi marginaalsest turuosast moodustab tõlkeluule pisikese protsendi – ja seda mitte ainult Eestis, vaid enam-vähem üle maailma” (Mathura 2017). Eelnevates kriitikaülevaadetes on märgitud, et kriitikapildi üle polemiseerivaid artikleid ilmub pigem vähe ning eesti arvustamiskultuuri kohta kiputakse arvamust avaldama retsensioonide sabas, seejuures arvustatavat teost või üldse teksti eelnevat loogikat eirates (vt Korp 2017: 136–137). Selles arvustuses on aga mõtisklus tõlkeluule kirjastamise kohta järgnevaga sisuldasa seotud. Mathura pöörab tähelepanu ka tõlkele, märkides: „Luuletõlke täpsus seisneb minu meelest ennekõike autori hääle äratundmises, tema ja elu vahelise nähtamatu, tunnetusliku suhte tajumises. Ning ennekõike sellest seisukohast on mul tunne, et tõlkeid oleks saanud voolida siin-seal veelgi täpsemaks ja nõtkemaks.” (Mathura 2017)\nMärksa teravamalt kritiseerib aga Kai-Mai Olbri kakskeelset kogu „Elujooned. Líneas de la vida” Klaarika Kaldjärv. Arvustaja on küll proovinud peenetundeliselt sõnastada asjaolu, et Olbri ei oska hispaania keelt piisavalt hästi, et omaenda luuletusi sellesse keelde tõlkida, kuid siin-seal torkab Kaldjärv päris vahedalt: „Tõlgetest on aimata, et võõrkeele omandamisel ollakse poolel teel, et see pole igapäevane suhtluskeel ja teatud karisid ei suudeta vältida. Mõnikord oleks vaja tublisti grammatilis-süntaktilis-sõnavaralisi kohendusi, et tähendus oleks enam-vähem vastav eestikeelsele variandile (kui tähendus muidugi peab olema vastav) või et oleks üldse arusaadav.” (Kaldjärv 2017) Ehkki arvustusest leiab mitmeid põhimõttelisi etteheited Olbri luulekogule („Paraku takistab teises võõrapärasuse ülistamine nägemast toda teist kui samasugust, oma probleemide, argipäeva ja pimedate räpaste nurgatagustega. Muidugi, kes ei tahaks leida sellist paika, kus muresid ei ole, kus on soe ja sünnib puhas luule [---].” (Kaldjärv 2017)), proovib Kaldjärv autorit ja tema valikuid siiski mõista, mitte täielikult põrmustada.\nLoomingus ilmunud tõlkeluulearvustused (Julius Ürt Jan Kaplinskist, Sirje Kiin Astrid Ivaskist) tõlget nii põhjalikult ei eritle.(11) Ürt proovib leida Kaplinski luulekogust vastuseid selle põhiküsimustele: „Kus ma olen täna, kes ma olen täna, mida mäletan, mida kogen, mis meist saab?” (Ürt 2018: 881) Arvustuse esimeses pooles on Ürdi mõttekäik huvitav ning seda toetavad peale vene kirjandusklassikutega kõrvutamise ka andmed raamatukogude infosüsteemist ESTER, kuid teises pooles avab Ürt põhiliselt Kaplinski tsitaate, mistõttu kaob tekstil fookus, seda enam, et tekstianalüüs ei toetu luule poeetikale, vaid teemade lahkamisele. Sirje Kiini arvustus on aga pigem tutvustavat laadi ning kriitiku eesmärgiks näib olevat Astrid Ivaski eesti lugejale lähemale toomine.\nKas tõlkeluulekriitika eesmärk peakski olema võõrkeelest tõlgitud luule põgus tutvustamine või hoopis põhjalik tõlkeanalüüs? Kui palju peaks arvustaja algupärandit ja selle keelt tundma ja kajastama? Kas välisluulest saaks samamoodi kirjutada nagu eesti luulest? Nende küsimuste üle võiks pikemalt arutada. Arutelule aitaks kaasa ka see, kui tõlkeluulest kirjutataks rohkem ning mitmekesisemalt. Samas võib seni avaldatud tekstidega suuresti rahul olla ning loodetavasti saab tõlkeluulearvustusi edaspidi peale Sirbi lugeda ka teistest väljaannetest.\nAlgupäraste teoste arvustused\nErinevalt tõlketeostest on algupärase kirjanduse kriitika enam-vähem tasakaalus: luulearvustusi ilmus 111 korral, proosateoste arvustusi 136 korral (vt tabelit 6). Nii algupäraseid proosa- kui ka luuleteoseid arvustati kõige rohkem Loomingus (mõlemaid 38 korda). Järgnesid Sirp (37 ja 31 korda) ja Vikerkaar (29 ja 17 korda). Kõige vähem luulearvustusi ilmus Müürilehes (viis arvustust) ning kõige vähem algupärase proosa arvustusi ilmus Keeles ja Kirjanduses (seitse arvustust). Algupäraste kogumike või monograafiate arvustusi ilmus kokku 54: kõige rohkem Keeles ja Kirjanduses (17 arvustust), Sirbis (16 arvustust) ning Vikerkaares (11 arvustust).\nVaadeldava ajavahemiku enim arvustatud teos on Urmas Vadi „Neverland”, mida käsitleti kõigis kuues väljaandes. Viis arvustust pälvis Tõnis Vilu „Kink psühholoogile”, Mudlumi „Linnu silmad” ja Kelly Turgi „Rakenduslik teoloog”. Ainsa artiklikoguna pääses esikümnesse Hasso Krulli „Mõistatuse sild” nelja arvustusega (vt tabelit 7).\nEesti algupäraste teoste arvustuste arv ja jaotus (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\nAlgupärase luule arvustusi\nAlgupärase proosa arvustusi\nAlgupäraste kogumike või monograafiate arvustusi\n* Ühes tekstis arvustati korraga nii luule- kui ka proosateost (vt Kepp 2018).\nEnim arvustatud teosed SA Kultuurileht väljaannetes (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\nUrmas Vadi „Neverland” (2017)\nTõnis Vilu „Kink psühholoogile” (2016)\nMudlum „Linnu silmad” (2016)\nKelly Turk „Rakenduslik teoloog” (2017)\nHasso Krull „Mõistatuse sild” (2016)\nTõnu Õnnepalu „Valede kataloog. Inglise aed” (2017)\nVahur Afanasjev „Serafima ja Bogdan” (2017)\nFriedrich Reinhold Kreutzmatsin „Must päike” (2017)\nfs „Tätoveerimata inimene” (2017)\nEnim arvustatud teoste retsensioonid\nUrmas Vadi „Neverlandi” arvustuste üldtoon on positiivne ja muljekeskne. Pigem keskendutakse tegelaste ja sündmustiku analüüsimisele ning lugemiselamuse kirjeldamisele kui teose kitsaskohtade sõnastamisele. Kuna Vadi uut raamatut oodati kaua, on tekstides enne teose analüüsini jõudmist püütud tema loomingut laiemalt iseloomustada ja leida selle seoseid värske teosega. Enim võrreldakse „Neverlandi” Vadi eelmise romaaniga „Tagasi Eestisse” (2012). Arvustajaid köidab tegelaskonna realistlik ja vastuoluline psühholoogia, infantiilsed meestegelased, suhtlemisprobleemid ning soorollid laiemalt.\nJohanna Ross uurib Vadi maskuliinsust, täpsemalt „„vana kooli mehelikkuse” ja „pehmomehelikkuse”” kokkupõrget (Ross 2017: 952), jõudes järeldusele, et kõikidel mehelikkustel on sama suur eluõigus. Ross käsitleb arvustajatest ainsana „Neverlandi” poeetikat: „Vormilises plaanis imiteerib see [pidev küsimine, tagasivõtmine ja ümbermõtlemine] mõtlemise protsessi (või ka suulist kõnet), kuid tihti kandub see üle mõtetele endile – tegelased kõhklevad, kahtlevad ja muretsevad ka sisuliselt, igaüks mõne enesele olulise valdkonna pärast, olgu siis seks, inimsuhted või ühiskondlik-ametialane tunnustus. Tehniliselt annab võttest märku kaudse kõne tempimine siirdkõnega, seda pedantsema analüüsija jaoks isegi moel, mis päriselt ortograafiareeglitele ei vasta, kuid toimib seda paremini [---].” (Ross 2017: 951) Soovitan Rossil ja teistel kriitikutel ka edaspidi analüüsida Vadi ning muude proosaautorite loomingu poeetikat, sest nagu kõnealusest tsitaadist näha, võib see huvitavate järeldusteni viia.\nMüürilehe meheteemalises numbris (11/2017) ilmunud Marja Undi käsitluses domineerib aga enesele osutamine: arvustaja alustab teksti üha uuesti, et teosele järgmise nurga alt läheneda, kuid paraku see võte kaotab arvustusest fookuse. Samas jõuab Unt Veiko Märka arvustusega dialoogi astudes põneva tõlgenduseni: „[---] võiks küsida, kas pole ehk nii, et Vadi loomingu üks omadusi lisaks igapäevase ja üleloomuliku põimimisele on pidev liikumine argise ja abstraktse, väikese ja suure (olgu siis või eksistentsiaalse) mõõtme vahel” (Unt 2017). Unt on püüdnud mõista Vadi taotlust. Arvustuses kordub ka aina küsimus „lilla m*nni” kohta, mis „lõpuks jääb olnust kõnelema”. Ka Meelis Oidsalu väidab, et „Neverlandi” keskmes on peenis, ning tema arutlus lähtubki freudistlikust paradigmast: patriotism tähendab kriitiku sõnul lähisuhet ning isamaa-armastus seksuaalset frustratsiooni (Oidsalu 2017: 181).\nSamas kinnitab Oidsalu üllatavalt, et Vadi naistegelased esindavad feministlikku hoiakut. Sellele vaidleks Johanna Ross aga vastu. Võrrelgem kahte väidet: „Kui „Neverlandi” mehed on ebaadekvaatselt infantiilsed, naistest lapselikus sõltuvuses olevad kobakäpad (isegi unelmate mees Allan osutub oma liigses püüdlikkuses eluvõõraks tropiks), siis muidu igati adekvaatse ja intelligentse mulje jätvatest Elinast ja Sigridist on Vadi voolinud nende feministliku emantsipatsioonitaotluse ohvrid” (Oidsalu 2017: 180). „Lasteaialapse ema ja start-upper’i Elina stseenid jällegi on teistest kuidagi tuimemad ja lamedamad; monoloogimasinasse üritatakse sisse sööta klišeid „tänapäeva naise” kohta, kuid vähemalt minu jaoks ei taha masin hästi käima minna” (Ross 2017: 952).\nKaupo Meiel käsitleb samu teemasid mis eeltoodud retsensioonides, kuid erinevalt teistest kriitikutest mõtleb Meiel ka sellele, milline võiks olla Vadi järgmine teos, samuti jõuab ta tõdemuseni, et Vadi paistab vadilikkusest väsinud olevat (Meiel 2017: 924). Jaanika Regi (2017) tegelastekeskses lühianalüüsis avatakse pisut pikemalt ka Neverlandi kui imaginaarse paiga tähendus. Mari Niitra (2017) arvustus on aga teiste tekstidega võrreldes referatiivsem ja akadeemilisem: lisaks eespool mainitud teemadele seletab Niitra pikemalt lahti teose inter- ja metafiktsionaalsed viited.\n„Neverlandi” vastukajas põhjalikke vasturääkivusi ei leidu ning eelnevate arvustustega astuvad dialoogi vaid Marja Unt ja Johanna Ross.\n2016. aasta lõpus ilmunud Tõnis Vilu luulekogu „Kink psühholoogile” pälvis kriitikute tähelepanu alles pärast Gustav Suitsu nimelise luulepreemia saamist, mis anti välja emakeelepäeval 2017. Teose vastukaja on aga märksa mitmekülgsem kui „Neverlandil”, sest peaaegu igas arvustuses püütakse jõuda laiema tõlgenduseni. Jämedalt üldistades: kõik kriitikud seovad kirjandust päriseluga, sest „Kink psühholoogile” annab selleks lihtsalt väga hea võimaluse, ent seejuures püsitakse ilukirjanduse analüüsi piirides ega püüta objektiivset tõde leida seal, kus seda olla ei saa.\nKõige üldsõnalisemalt on Vilu teost arvustanud Eve Annuk. Ta küll alustab paljulubavalt, refereerides Nathan Gowerit, kes „on leidnud, et just metafoore kasutav poeetiline kujutusviis on võimeline psüühilise haiguse kogemust edasi andma nii, et meie, kel see kogemus puudub, seda mõistaksime” (Annuk 2017: 472). Sellele väitele oleks saanud põneva arutluskäigu rajada, kuid paraku on arvustus pigem teema- kui teosepõhine: Annuk käsitleb psüühikahaiguste rolli ühiskonnas ning üldse haiguse ja võimu suhet, aga ei põhjenda oma seisukohti süvitsi ning kordab aina juba sissejuhatuses postuleeritud ideid. Tsitaadid on kriitikul argumendi kaunistamiseks, mitte analüüsi käivitamiseks.\nSirel Heinloo sedastab arvustuse alguses: „Seega ajendab mind kirjutama – lisaks uuele ilmunud raamatule – soov põhjendada, miks ma aina Tõnis Vilu loen, juba esimesest raamatust alates” (Heinloo 2017: 182). Arvustus piirdubki pigem luule üldiseloomustusega kui teose analüüsimise ja hindamisega, kuid muuhulgas jõuab kriitik Vilut Kaplinskiga võrreldes huvitava seoseni: „Mõlemal kaalub eetiline hoiak üles esteetilise, kuid tegelikult ei saa ka viimaseta mitte kuidagi hakkama ning vormiotsingulisus tõuseb omamoodi ka eetilise hoiaku aluseks” (Heinloo 2017: 183). Heinloo asetab Vilu loomingu 1960. aastate kultuurirevolutsiooni konteksti, kuid paraku jääb kriitikul raamatu arvustamine selle varju. Kui tekst oleks vormistatud pikema, Tõnis Vilu luulet laiemalt vaatleva esseena, mitte raamatuarvustusena, oleks tegu väga põneva käsitlusega.\nMerle Purre ja Mirjam Parve (2017) dialoogivormis arvustus käsitleb võrdselt nii teose temaatikat kui ka seda, kuidas teos on kirjutatud. Esmalt küsivad kriitikud: mis žanris võiks teos olla, kas tegu on luulega? Kes on jutustaja? Arvustuse keskpaigas jõutakse aga põhjuseni, miks on haigusest rääkimine oluline, ja selleni, kuidas Vilu seda teeb. Erinevalt teistest arvustajatest on Parve ja Purre teemat pisut eritlenud ka psühholoogia diskursuse kaudu: „Lars-Christer Hyden on hoolega mõtestanud viise, kuidas võivad haigused ja narratiivid omavahel suhestuda. (Haiguse) narratiiv on vorm, milles patsiendid kujundavad ja annavad hääle oma kannatustele. Ta tõdeb, et oma eluloo raamistikus kroonilistest haigustest jutustades on võimalik anda tähendus sündmustele, mis inimese elukulgu on katkestanud ja muutnud. Nii pöördub Vilu ikka ja jälle tagasi sündmuse juurde, millest algas roll patsiendina.” (Purre, Parve 2017: 137) Kriitikud oleksid võinud isegi rohkem interdistsiplinaarsust sisse tuua, arvustus on heas mõttes lugemismuljekeskne nagu paljud Värske Rõhu arvustused. Tegu on ainsa tekstiga, mis suhestub teiste arvustustega, mille üheks põhjuseks on ilmselt see, et Purre ja Parve käsitlus ilmus kõige hiljem.\nEhkki enamik luulekogu „Kink psühholoogile” tõlgendusi tõuseb harilike arvustuste seast esile tänu teose sidumisele laiema kontekstiga, pärinevad tuumakaimad tekstid aga Brita Meltsilt ja Aare Pilvelt, kes kirjandusvälisega nii väga ei suhestu, vaid keskenduvad ennekõike Vilu kogu ilukirjanduslikule loomingule, mitte inimlikule või ühiskondlikule funktsioonile. Nii toob Brita Melts (2017a) välja, et teose juures ei ole oluline mitte selle teema, sest vaimsetest haigustest on ennegi ilukirjanduses kirjutatud, vaid tekst ise. Raamatu ülesanne on kriitiku sõnul efektse punkti panemine „kõigile Vilu püüetele sõnastada seda, kuidas tunnetab maailma üks iseäraliku perspektiiviga subjekt, kes on maailmas justkui kohatu” (Melts 2017a).\nAare Pilve (2017) retsensiooni põhifookus on enesetunnetusel: kes olen mina? Kuna arvustusel on üks kese, jõuab Pilv ühe, mitte mitme erineva üldistuseni (nagu mõned eelnimetatud arvustajad), ning see haakub ka Meltsi järeldusega: „Küsimus on selles, kas ma olen vaba end jutustama, kas ma olen võimeline end vabalt kujundama, kas ma olen vaba kõnelema endast kui kellestki teisest või kolmandast. Ja see pole enam miski, mis on spetsiifiliselt „Kingi” teemaks oleva häirega seotud. See ongi see, mida kirjandus teeb, milleks teda vaja on.” (Pilv 2017: 603)\nDebüüdid ja auhinnad\nOn selge, et debüütteoseid tuleb arvustada. Kuidas muidu noored autorid kirjutama õpivad ja kirjutamist jätkavad? Ka riiklike preemiatega auhinnatud teostest tuleb kirjutada, sest muidu juhtub nii nagu Lätis: iga (auhinnatud) raamat on väärtuslik, iga autor geenius. Ja ka žürii otsus tuleb aeg-ajalt kahtluse alla seada.\n2017.–2018. aastal ilmus Eestis ligi 150 esikteost. Kui palju, kus ja kes neist kirjutas? Vastukaja pälvis vaid 23 debüüti (15% kõikidest debüütidest),(12) neist 15 olid proosa- ja seitse luuleraamatute arvustused, lisaks Keiti Vilmsi säutsukogumiku retsensioonid. Arvustamist leidnud debütantide seas oli 14 nais- ja 9 meesautorit. Enim debüüdiarvustusi ilmus Värskes Rõhus (11), millele järgnevad Vikerkaar üheksa, Looming kaheksa ning Sirp seitsme arvustusega. Kõige rohkem ehk kolmes väljaandes käsitleti Manfred Dubovi luulekogu „Täna leitakse kõik üles”, Hanneleele Kaldmaa luulekogu „Oliver”, 2017. aastal Betti Alveri debüüdipreemia pälvinud Andris Feldmanise romaani „Viimased tuhat aastat” ning Brigitta Davidjantsi noorteromaani „(Mitte just) armastuslugu”.\nVõib öelda, et debütant on edukas, kui teda on arvustatud, mõistetud ning konstruktiivselt kritiseeritud. Kõige rohkem hoiab debüütidel silma peal Brita Melts, kes ühendab kaks pealtnäha vastandlikku lähenemist: ühelt poolt on ta teravalt otsekohene (arvustus võib alata küsimusega: „Mida hakata peale raamatuga, mis algab eriti igavalt” (Melts 2017b: 603)), teisalt proovib ta noore autori taotlusest aru saada ja seda väärikalt tõlgendada. Seejuures ei tee Melts hinnaalandusi.\nKui tähtsa auhinnaga pälvitud teosed leiavad kriitikas enamasti tähelepanu (näiteks retsenseeriti neli korda Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistluse ning kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia saanud Vahur Afanasjevi „Serafimat ja Bogdani”, nagu ka Tõnu Õnnepalu „Valede kataloogi. Inglise aeda” ja Aare Pilve luulekogu „Kui vihm saab läbi”), siis leidub ka selliseid teoseid, mis vastukaja ei leia. Nii juhtus kirjanike liidu romaanivõistlusel Eva Koffiga teist kohta jaganud Triinu Merese „Lihtsate valikutega”, mida ei ole SA Kultuurileht väljaannetes siiani arvustatud. Samas on Merese düstoopiline romaan leidnud põhjalikku vastukaja lisaks raamatublogidele ka ulmeajakirjas Reaktor (Rüütel 2017) ning Postimehes, kus seda nimetati lausa „maailmaklassi ulmekaks” (Kagovere 2017). See näitab, et eesti kirjanduskriitika vajab riiklikult finantseeritud väljaannete kõrval ka muid avaldamiskohti.\nKirjandusfestivalil Eesti Lugeja 2018 aasta kirjaniku tiitli pälvinud Eva Koffi debüütromaani „Sinine mägi” kohta ilmus vaid kaks Sirbis avaldatud arvustust. Seejuures ei ole ju tegu kirjandusväljal tundmata autoriga, vaid juba üle 17 aasta lasteraamatuid ja näidendeid avaldanud kirjanikuga. 2017. aastal Betti Alveri debüüdiauhinna saanud Madli Lippuri romaanist „June/Julien” kirjutati ühel korral Vikerkaares. On arusaamatu, miks Merese, Koffi ja Lippuri teostest on nii vähe kirjutatud. Kui juba auhinnatud teoseid pole arvustatud, siis millised väärtuslikud raamatud on veel kultuuriajakirjanduse radarilt välja jäänud?\n„Ma võiks ju pakkuda, mida saaks paremini teha: et oleks rohkem päris palgalisi kriitikuid, kes teeksidki nõnda tööd raamatutega (praegu on suure jao kaasaegse eesti kirjanduse läbilugemine ikkagi hobi, kogujale ja introverdile ka kallis hobi), et toimetused leiaks ka tavameedias suurema ruumi, et ühe arvustuse eest makstaks nädala, no olgu, 3–4 päeva normaalne palk, mida saavad „normaalse” töö tegijad …” (Rooste 2015). Sellise ettepaneku tegi Jürgen Rooste ainult mõni kuu enne seda, kui Kultuuriministeerium hakkas katsetama kirjanikupalga projekti. Nüüdseks on riiklikult palgatud kirjanikke juba seitseteist, aga kutselisi kriitikuid mitte ühtegi. Küll aga võiks viljakaimate arvustajate nimekirja vaadates tõdeda, et mõned kirjutavad nii palju, nagu oleksidki juba kutselised kriitikud (vt tabelit 8).\nSA Kultuurileht väljaannetes enim arvustusi kirjutanud autorid (jaanuar 2017 – oktoober 2018)\nKuue SA Kultuurileht väljaande kõige produktiivsem kriitik on Andrus Kasemaa, kes on vaadeldaval ajavahemikul avaldanud 18 arvustust, neist kümme Sirbis, seitse Loomingus ning ühe Vikerkaares. Peaaegu eranditult kirjutab Kasemaa eesti luulest (välja arvatud arvustused Veiko Märka raamatu „Tiigriaasta hullumajas” ning india kirjaniku Sudeep Seni luulekogu „Vaikus” kohta), mees- ja naisautoreid käsitleb ta üsna võrdselt (10 ja 8). Kasemaa kriitikustiili võiks nimetada sentimentaalseks: nagu ilukirjanduslikus loomingus, meenutab ta ka arvustustes heldimusega minevikku, lapsepõlve („Olen veel noor inimene, aga suur ajaloohuviline. Olen palju kuulanud vanade inimeste jutte ja pean ütlema, et kõik need Traadi lautade ja kolhooside kirjeldused on nii tuttavad.” (Kasemaa 2017a)). Samas on lugemine ja arvustamine tema jaoks sügavalt isiklik eneseleidmise viis ja iga loetud raamat võib Kasemaa vaimse kirgastumiseni viia. Kui ei vii, siis kriitik pettub: „Aga seekord tundsin, et ma ei kõla enam tema värssidega päriselt kokku, et ma ei kuula enam kannatlikult Kristiina häält, ei usu enam kõike, mida ta räägib, et ma tahan vastu vaielda. Väsisin seekord natuke ära kristiinaehinlikust maailmast.” (Kasemaa 2017b) Tuleb nõustuda Ann Viisilehe tõdemusega, et Kasemaa ei arvusta, vaid pigem jagab lugemismuljeid (Viisileht 2018), ning kui luules ja proosas on tema sügav isiklikkus mõjuv, siis kriitikas muutub see paraku üksluiseks.\nJanika Läänemets avaldab arvustusi peamiselt Sirbis (vaadeldaval ajavahemikul kuus arvustust), aga ka Värskes Rõhus (kaks arvustust) ning Müürilehes (üks arvustus). Läänemets kirjutab (ühe erandiga) proosateostest ning pigem nais- kui meesautoritest (6 ja 3), aga ka romaanide tõlgetest (3). Kui arvesse võtta ka vaadeldaval perioodil ERR-i kultuuriportaalis avaldatud 23 arvustust, siis on Läänemets praegu kõige tegusam eesti kirjanduskriitik. Ta on n-ö ohutu ja lugejasõbralik kriitik, sest tema arvustused keskenduvad ennekõike teose ümberjutustamisele ning sellele üldiste tähenduste andmisele. Peale selle on tekstidel eeskujuliku klassikirjandi kompositsioon: kindel algus ja lõpp, selge struktuur, väited ja näited ning tihtipeale ka klišeelised lõpulaused, nt: „„Maa, kus puudel pole varju” on maitsev sõnaroog, aga lõpuks jääb kõht ikkagi natuke tühjaks” (Läänemets 2018). Kasemaa isiklike arvustuste kõrval näivad Läänemetsa tekstid peaaegu et impersonaalsed: ehkki ta teeb korralikult eeltööd (refereerib teisi arvustusi, intervjuusid jm metatekste), puudub tema arvustustes konkreetne vaatenurk või isiklik arvamus. Võiks ju arutleda, kas kriitik peab alati isiklikku hoiakut esitlema: kui ta keskendub näiteks teose narratoloogiliste eripärade, intertekstuaalsete vihjete või tegelaste psühholoogia avamisele, ei peagi teda näha ega kuulda olema. Ent kuna Läänemets ei vali oma tekstile temaatilist fookust ega anna arvustatavale teosele ka hinnangut, siis on tema arvustused sageli kiretud „tarbetekstid”.\nMade Luiga (ühel juhul Mudlumi) retsensioonid ilmuvad põhiliselt Sirbis (8), aga ka Vikerkaares (2), Loomingus ja Müürilehes (kummaski üks). Peamiselt kirjutab Luiga proosateostest (ainus luulearvustus ilmus Mudlumi nime all ning käsitles Charles Bukowski tõlkekogumikku) ning pigem meeste kui naiste loomingust (9 ja 3). Suure osa tema arvustustest moodustavad (auto)biograafiliste teoste käsitlused: Luiga kirjutab Astrid Lindgreni, Elin Toona Gottschalki, Lauri Räpi, Urve Sõmera jt elulugudest, aga ka Köstri „KrattPunktKommist”, Kai Kase ja Janar Ala novellikogudest, kaks korda tõlkekirjandusestki. Võrreldes Kasemaa ja Läänemetsaga on Luiga arvustused ühtlasema tasemega: tema ümberjutustav arvustamisviis on aastate jooksul üha üksikasjalikumaks ja elegantsemaks muutunud, tihti on teose ümberjutustus põnevam kui teos ise. Ent tema jutuvestmisoskus ei pääse mõjule tõlkeproosa arvustustes – väliskirjanduse kriitika võiks olla pisut konkreetsem ja vähem heietav. Nagu Kasemaa, kirjutab ka Luiga tihti iseendast ning peab minevikuga seotud esemeid, tundeid ja mälestusi oluliseks (või mainib neid sageli), ent liigsest sentimentaalsusest lahutab teda eneseiroonilisus (vt ka Luiga 2016).\nProduktiivseimate arvustajate esikümnest jäid teiste hulgas välja Olev Remsu ja Kaupo Meiel (mõlemalt neli arvustust Loomingus) ning Ave Taavet (neli arvustust Vikerkaares).\nJärgnevalt tutvustan statistikast väsinuile eredaimaid hetki 2017. ja 2018. aasta kirjanduskriitikast. Pole juhuslik, et paljud allpool nimetatud autoritest on olnud nomineeritud Ants Orase nimelisele kirjanduskriitika auhinnale.\nPiret Karro (2018) arvustus „Laku v...u, Nihilist”(13) on inetuimate tsitaatidega arvustus, mida eales lugenud olen. Samas on tegu põhjendatud, üliterava ja väga vajaliku kriitikaga, sest toob välja aspekti, mille teised „NIHILIST.FM Final cut’i” arvustajad kahe silma vahele jätsid: „Tundub, et end vastupanuliikumiseks tituleerinud autorid ei suutnud läbi näha niigi levinud alavääristavat ja objektistavat suhtumist naistesse ja midagi uut, vabastavat, võimestavat asemele pakkuda. Selles mõttes ei ole tegu avangardse, kirjanduse piire või ühiskondlikke norme avardava tekstiloomega, vaid igapäevase nähtuse taastootmisega, mis vaatab vastu Postimehest, veebikommentaariumidest, Toompealt, Pärnumaa küladest, väikelinnade valgustatud akendest õhtusel ajal, Põhja-Tallinna tänavatelt jne. Same old.” (Karro 2018: 209)\nElle-Mari Talivee (2018) arvustus Vahur Afanasjevi romaanile „Serafima ja Bogdan” pälvis Ants Orase nimelise kirjanduskriitika auhinna, sest tegu on mitmes mõttes eeskujuliku arvustusega. Esiteks, Talivee seostab raamatu autori varasema loominguga ja üldise kirjandusmaastikuga, uurib selle võimalikke arhetekste ja tegelaste prototüüpe. Teiseks eritleb ta võimalikke tähendustasandeid (ökotemaatika, Põhjamaade saagad, geokriitika), andes lugejale kätte suundi, kuidas raamatule läheneda. Autor on leidnud varasemale kriitikale (tegelased pole piisavalt psühhologiseeritud) mõjusa vastulause, sidudes teost saagadele omaste süžeeliinidega. Ette võib heita kohatist ümberjutustamist, samas on see enamjaolt põhjendatud. Talivee arvustus on oluline, kuna see suhestub nii varasema kirjandusloo kui ka tulevase kirjandusega. Sisutihe, aga kompaktne tervik.\nJoosep Susi tegemisedjäävad kirjanduskriitikat lugedes tahes-tahtmata silma. Tuletagem meelde, mida Susi koos Pille-Riin Larmiga eelmises kriitikaülevaates kirjutas: „Luule retseptsioon vajab uut metodoloogiat! Arusaama, kuidas luulele ülepea läheneda. Praegune situatsioon on pehmelt öeldes nõme – iseäranis noored luuletajad võtavad arvustajatena ette luuleraamatuid, toovad esile teemasid, lugusid, ideid, stseene, maailmavaatelisi pidepunkte, aga jätavad luulelised tunnused justkui puutumata. Lühidalt, keskmes on üksnes see, m i l l e s t autor kirjutab, mitte aga see, k u i d a s ta seda teeb.” (Larm, Susi 2017: 170) Susi käib oma sõnade järgi: ta on kujundanud toimiva metodoloogia uuema, proosalähedaste tunnustega luule arvustamiseks. Susi näitab edukalt, et ka sellisel luulel võib olla poeetika ja et seda ei pea tingimata arvustama nagu proosat. Soovitan lugeda arvustust Aare Pilve luulekogule „Kui vihm saab läbi” (Susi 2017) või fs-i „Tätoveerimata inimesele” (Susi 2018).\nMaarja Helena Meriste (2018) arvustus Tõnu Õnnepalu „Valede kataloogi. Inglise aia” kohta(14) on hea näide sellest, et noor kriitik võib vanema põlvkonna autorist kirjutada põhjalikult ja nüansirikkalt, vajadusel ka kriitiliselt. Arvustuse lõpus jõuab Meriste eesti kirjanduse hetkeseisu tabava üldistuseni: „Kui kõrvutada kõnealuse teosega Maarja Kangro „Klaaslast”, Tõnis Vilu „Kinki psühholoogile”, Neoon Musta „Ma tahan olla tema”, isegi Andris Feldmanise düstoopilist „Viimast tuhandet aastat”, teravneb tunne, et ilukirjandusse on kolinud miski, mis (sotsiaal)meedia kiirtähelepanu eest võitlevas aruteluruumis endale kohta ei leia. Kas on ilukirjandusest saanud viimne pelgupaik pikkadele, põhjalikele, nüans[s]eeritud monoloogidele, kuhu lisaks mõtetele saab kirjutada ka tunnet ja kogemust?” (Meriste 2018: 119–120)\nLeo Luks väärib tähelepanu seetõttu, et Susi kõrval on ta üks vähestest selge ja kindla meetodiga arvustajatest, kes sõnastab peaaegu igas retsensioonis oma lugemis- ja kirjutamisviisi, mistõttu on tema arutlused selged, tugeva raamistikuga ning põhjendatult kriitilised. Luks ei heieta, vaid sedastab lühidalt ja konkreetselt seda, mida ta öelda soovib. Heaks näiteks on arvustus Värske Rõhu kogumikule „Kivipilvede all” (Luks 2018), sest see annab esiteks noorte autorite loomingule põhjaliku iseloomustuse, kuid teiseks jagab ka häid nõuandeid kogumiku koostajatele. Kui midagi arvustusele ette heita, siis ehk patroneerivat hoiakut, kuigi Luks ise märgib: „Noorkirjanikele pole sobilik nõu anda – tõeline noorus ei võta nõuandeid kuulda” (Luks 2018: 497).\nRita Niineste (2017) arvustus Maarja Kangro „Klaaslapse” kohta eristub teistest Kangro teose retsensioonidest seetõttu, et tuletab meelde lihtsa tõsiasja: ka autobiograafilise taotlusega ilukirjandusteost lugedes ja arvustades võiks silmas pidada, et tegu on siiski fiktsiooniga, mitte päriselu ümberkirjutusega: „Kui me aga läheme raamatust fakte otsima ja nende põhjal peategelasele kaasa tunneme, siis oleme tegelikult kahe silma vahele jätnud raamatu kui kunstilise teksti ja asunud iseennast õnnitlema oma eeskujuliku empaatiavõime puhul. Seepärast tundub, et kirjaniku suhtes aus ja teksti kui kunstiteost respekteeriv viis seda raamatut lugeda on unustada igasugune tekstiväline eelteadmine ja keskenduda rangelt uuskriitilises vaimus sõnadele paberil.” (Niineste 2017: 606–607)\nMargus Oti (2017) arvustus Aare Pilve luulekogule „Kui vihm saab läbi”sisaldab Otile omaselt analüütilist lähenemist (sõnastatakse teose läbivad teemad, tunnused, dominandid), millest võrsuvad tõlgendamise käigus üldistusjõulised järeldused: „Võiks mõelda niimoodi, et poeetiline sõna toimib keelesse natuke nagu unenägu tajusse: sulatab üles sealsed meetrilised suhted, muudab tähenduse paindlikumaks, nihutab selle vahemaid ja -aegu, osutab tähenduse väesolevatele olulistele, iseäralikele punktidele” (Ott 2017: 917).\nKätlin Kaldmaa (2017) arvustus Joanna Ellmanni luulekogule „Olemise maa” on aga ere näide sellest, kuidas arvustust mitte kirjutada. Kaldmaa on teinud ühe, aga see-eest kapitaalse vea: tema kriitika on suunatud autori, mitte raamatu pihta: „Ma loodan, et sa loed ja kirjutad ja teed edasi asju, mida sa hästi oskad, ja õpid juurde neid, mida veel ei oska. Isegi kui sa praegu mu peale hästi kurjaks saad. See läheb mööda.” (Kaldmaa 2017: 1824) Tsiteerides kõnealust arvustust: „No mis sa selle peale oskad kosta.”\nVähem, aga rohkem!\nIga ülevaate tegemine eeldab mingeid valikuid ning antud juhul on lähemast käsitlusest välja jäänud kirjandusteaduslike monograafiate, doktoritööde, artikli- ja esseekogumike retsensioonid. Samuti ei kirjeldanud ma süvitsi tõlkeluule- ja -proosakriitikat ega võrrelnud kriitikakülgede sisulisi eripärasid (neid, muide, leidub). Vaatluse alt jäid paraku välja ka Vikerkaare raamatusoovitused Postimehes. Sellest hoolimata julgen 2017. ja 2018. aastal ilmunud eesti kirjanduskriitika kohta järeldusi teha ning toimetajatele ja kriitikutele mõningaid soovitusi anda.\nEsiteks, kriitikamaastikul oleks rohkem põnevaid leide, kui arvustajate valik oleks mitmekesisem. Kui mehed kirjutaksid rohkem naistest, noored vanadest, vanad noortest, kui leiduks rohkem interdistsiplinaarset lähenemist.\nTeiseks, naiskirjanike looming tuleb võtta luubi alla! Naisautoritest kirjutatakse poole vähem kui meestest, hoolimata preemiate hulgast, müüginumbritest või laenutuste arvust.\nKolmandaks, ka tõlkeluule tuleb kirbule võtta! Tõlkeluulet ilmub küll vähe, aga seda enam tuleb sellest kirjutada. On selgemast selgem: kui tõlkeluulet arvustada, jõuab see enamate lugejateni ning motiveerib rohkem tõlkima.\nNeljandaks, romaanivõistluste teised ja kolmandad kohad ning parimad debüüdid ei tohi jääda tähelepanuta! Kirjanduskriitika oluline ülesanne on anda tagasisidet ja toetada järelkasvu. Kui seda ülesannet ei täideta, siis areng peatub.\nViiendaks, mis oleks, kui igas väljaandes ilmuks arvustusi kolmandiku võrra vähem, aga neid kirjutataks, toimetataks ja tasustataks poole põhjalikumalt?\nLõpuks jõuan äärmiselt ebaoriginaalse järelduseni: eesti kirjandus elab hästi ning ega kriitikalgi väga kehvasti ei lähe. Igapäevast taset hoitakse, aga... tahaks rohkem (ja) kestvamaid sähvatusi.\nHanna Linda Korp (snd 1992), ajakirja Värske Rõhk kriitikatoimetaja (Vanemuise 19, 51003 Tartu), hannakorp@gmail.com\nKa Larm tegi 2015. aasta kirjanduskriitika kohta statistilise analüüsi (vt Larm 2016).\nMüürileht kuulub SA Kultuurileht alla alates 2018. aastast.\nTegin statistilise kokkuvõtte oktoobris, et jääks aega andmete analüüsimiseks.\nLarm hoiatab Sirbi uues raamatusoovituste rubriigis heauskset lugejat niimoodi: „[---] iganädalase raamaturubriigi tutvustavad tekstid populaarses nädalalõpulisas on kirjutanud kirjastused ise, toimetaja teeb vaid mõistliku valiku” (Larm 2019).\nSellega ei taha ma öelda, et kõik erameedias ilmunud raamatututvustused on reklaam, näiteks tuleb kiita Alvar Loogi, kelle käe all on Postimehe AK kirjanduskülg äärmiselt huvipakkuvaks ja laiapinnaliseks muutunud.\nVaatamata hoolikale loendamisele jääb alati mõõtemääramatus, mis praegusel juhul ei mõjuta oluliselt suurusjärke.\nAndmete hulka ei ole arvestatud mitme autoriga kogumikke, mille autorite seas on nii mehi kui ka naisi.\nMeenutagem üht mõtet Rein Veidemanni vastusest Jüri Talvetile: „Kui aastakümneid tagasi alustasin, ei jaotunud kirjandusväli seltskondlikult või põlvkondlikult. Vanad ja väärikad arvustasid noorte loomingut ja noored kriitikud-kirjanikud kaalusid nn peavoolukirjandust. Oli üldse palju rohkem põlvkondadeülest suhtlust.” (Veidemann, Talvet 2016: 1457)\n„Puudub tõlkekriitika. Ilmselt väga kvaliteetses versioonis seda lähematel kümnenditel ei tekigi (õieti võib esile kerkida vaid põhjalikumates teadustöödes). Toome neli põhjust: a) kolleegi tööd pole tõlkijate intiimses klannis paslik avalikult kritiseerida; b) põhjalikule tõlke arvustusele [---] pole platvormi – missuguses väljaandes see peaks ilmuma?; c) puudub inimressurss – korralikuks tõlkearvustuseks tuleb sisuliselt teha tõlkijaga sama tööd, mis niivõrd pisikeses kirjandusruumis on ressursi raiskamine; d) tõlkekriitika töömaht on suur ning keeruline on leida väljaannet, mis suudaks vaeva mittepiinlikult kompenseerida.” (Larm, Susi 2017: 178)\nVt ka Allik 2017.\nSiiski märgib Kiin suurejooneliselt, et „Livia Viitoli eesti-läti kultuuripiire laiendav luuletundlik kultuuritegu vääriks Kultuurkapitali tõlkeauhinda” (Kiin 2017: 1522).\nOsa arvustatud debüütteostest ilmus 2016. aastal.\nKarro arvustus nomineeriti 2018. aastal Orase auhinnale.\nKa Meriste arvustus nomineeriti 2018. aastal Orase auhinnale.


Uudised - 17. oktoobril 2018 avas Laulasmaal uksed Arvo Pärdi Keskus\n17. oktoobril 2018 avas Laulasmaal uksed Arvo Pärdi Keskus\nÜhe helilooja loomingulise tegevuse keskmes on mõistagi muusika ning seepärast oleme loonud võimalusi kuulata muusikat üle terve maja, isegi majast väljas, looduses. Nii nagu Arvo Pärdi loome-esteetika ei suru ennast peale, pakub keskus eelkõige ruumi ja aega muusikaga kohtumiseks. Siin asub ka 140-kohaline saal, mis oma rahuliku metsavaatega loob erilise õhustiku kontsertideks ja salvestusteks. Helilooja teoste konteksti aitavad mõtestada loengud ja vestlusõhtud, Arvo Pärdi isikut ja loomingut avavad filmid, lastele ja noortele suunatud haridusprogrammid ning keskuse väljaanded.\nMajas on ka hubane kaminaga raamatukogu, mille tuuma moodustavad Arvo ja Nora Pärdi isiklikud, peamiselt teoloogilise sisuga raamatud. Peale selle leiab raamatukogust Arvo Pärdi teoste trükipartituurid, valiku muusikaalast teaduskirjandust ning audio- ja videosalvestisi.


Kristel Aaslaid kurjadele netikommijatele: olen suurepäraselt kursis, mis mu juures valesti on!\nDelfiRusÄrilehtSportPublikForteNaistekasEPLEkspressMaalehtRahva häälDelfi TV\tTOP 15 Inimesed Muusika Teater Film ja TV Hilife. Publiku videod Publik pildis Igav.ee Mängud 19.05.2017, 08:50Kristel Aaslaid kurjadele netikommijatele: olen suurepäraselt kursis, mis mu juures valesti on! (56)\n117\tKristel AaslaidFoto: Ardo Kaljuvee\n"Padjaklubi" täht Kristel Aaslaid rääkis värskes Kroonikas, mida arvab kurjade inimeste halbadest kommentaaridest.\n"Olen suurepäraselt kursis, mis mu juures valesti on – tean, et mul on silmad liiga lähestikku ja suu viltu ning kolmas ja neljas häda veel. Kui oleksime kõik ühte tegu ja nägu, oleks ju jube igav. Õnneks saan sellest täna aru," ütleb Aaslaid. "Olen aru saanud, et ma ei saa end piinata asjadega, mida mina kontrollida ei saa. Miks ma sellele kõigele netikommentaaridest veel kinnitust pean otsima?" ütleb ta internetikommentaaride kohta.\nLoe Kristel Aaslaidi avameelset intervjuud selle nädala Kroonikast.Värskes Kroonikas veel:*Meelis Pai käib eksabikaasaga vara pärast kohut*„C-Komandos“ telefoniahistajat mänginud Kerli Pantrit hakkas terroriseerima päris telefoniahistaja*Vanameister Eduard Toman naudib taas isarõõme\nSeotud lood:VIDEO: Mis on Kristel Aaslaidi suurimad vihavaenlased? (5)SUHTESAHINAD: Grete Klein vahetas politseinikust kallima nägusa produtsendi vastu välja? (59)FOTOD: Puhkuseromantika! "Padjaklubi" staar Grete Klein näitas lõpuks oma uut... (16)KLÕPS! Palju õnne! Amanda Hermiine Künnapase kodus kasvab uus pisike pereliige (3)\tKristel AaslaidPadjaklubi (seriaal)


Kuidas mitte saata raha petturile Yandexi rahakotist?\nKuidas mitte saata raha petturile Yandexi kontolt?\nUuenduslike tehnoloogiate maailmas on globaalne veeb finantsasutused ja postkontorid praktiliselt igapäevaelust välja tõrjunud. E-kaubanduse areng on nõudnud, et elektroonilised maksesüsteemid parandaksid pidevalt tehingute turvalisuse taset ja parandaksid klientide rahakoti kaitsmise süsteeme. Yandex.Money makseressursi haldamine hoolitseb ettevõtte maine eest ja jälgib väsimatult kasutajate usaldust selle vastu. Sellest hoolimata on levinud lugusid klientide virtuaalsete rahakottide häkkimisest ja nende isikuandmete pealtkuulamisest raha ebaseadusliku arestimise eesmärgil. Mõelgem sellele, kuidas mitte saata petturile raha Yandexi kaudu ja kas on võimalik kontolt ebaseaduslikult debiteeritud raha tagastada.\nMakseressursi ametlikul veebisaidil leiate teavet kliendi virtuaalse rahakoti kaitse kohta. Kui rahakoti omanik leidis, et ta ei saanud süsteemi sisse logida tõelise kasutajanime ja parooliga, peate viivitamatult pöörduma tugiteenuse poole. Kui süsteemi klient on varem makseparooli vahetanud ja unustanud, on selle taastamiseks soovitatav kasutada isiklikku mobiiltelefoni. Sellisel juhul peab mobiilsideseadme number olema teenusega seotud, vastasel juhul peate makseparooli taastamiseks esitama ettevõtte filiaalile avalduse.\nEPS Yandex.Money arendajad hoiatavad, et petturid saavad kasutada teavet kliendi kohta. Kui kasutaja ei võta iseseisvaid vahendeid elektroonilise rahakoti kaitsmiseks, ei saa administratsioon tagada häkkerite eest kaitsmist ja varastatud raha tagastamist.\nOluline on meeles pidada, et ressurss täiustab pidevalt turvasüsteemi ja rahakoti traditsioonilisi kaitsemeetodeid. Kasutajate ettevaatlikkus ja tähelepanelikkus on siiski kõige olulisem.\nKonfidentsiaalne teave ja pangakaardi andmed tuleb kõrvaliste isikute eest hoolikalt varjata. Samuti ärge salvestage salajasi andmeid oma arvuti kõvakettale, vastasel juhul võib häkkerite teave pealtkuulata.\nSamuti ei saa te sisestada makseparooli nii kõrvalistes ressurssides kui ka teiste inimeste seadmetest, et mitte saata petturile raha Yandexist. Rahakoti maksimaalseks kaitsmiseks soovitab administratsioon kasutada ühekordseid paroole ja tehingute tegemisel võite kasutada kaitsekoodi.\nRessursil on automaatne funktsioon, mis saadab kirju iga tehingu lõpuleviimise kohta kliendi e-mailile. Tänu temale saate kontol jälgida kogu rahavoogu. Venemaa kodanikud saavad võimaldada rahaliste vahendite liikumise kohta SMS-i kaudu teavitamist. Teenus on tasuline, kui seda kasutatakse, on elektroonilise rahakoti kaitse tase märkimisväärselt tõusnud.\nKus petturid elavad?\nNagu teate, on ülemaailmne veeb petturlike struktuuride lemmikkoht. Petturid kasutavad rahaliste vahendite meelitamiseks populaarset EPS-i, sealhulgas Yandex.Money. Veebipoed on kasutajate elupaik. Ründajad, kes üritavad ära kasutada klientide usaldust, on sellest teadlikud. Nende veebisaidid pole suunatud kaupade müümisele, vaid isiklikule rikastamisele. Reeglina eristatakse selliseid teenuseid nii müüja ja tema kontaktandmete puudumise kui ka tugiteenuse ebapädevuse tõttu.\nKaupade ja teenuste ettemakse olemasolu peaks olema murettekitav. Seetõttu peate enne makse sooritamist uurima saidi ülevaateid temaatilistel foorumitel. Ajakohast teavet domeeni registreerimise kuupäeva ja juriidilise isiku kohta leiate brauseri otsingulehtedelt. Teenused on loodud spetsiaalselt nendel eesmärkidel, näiteks WebMoney Advizor, Kartoteka, Trust on Web ja muud saidid. Need aitavad mõista teenuste mainet ja lahendada küsimuse, kuidas mitte saata raha petturile Yandexi rahakotist.\nKui selgub, et poe domeen registreeriti mitu päeva või kuud tagasi, siis on selles hostimises absoluutselt võimatu sisestada plastkaardi numbrit, aegumiskuupäeva ja salakoodi. Mõni sait pakub makse sooritamisel sisestatud kaardiandmeid meelde. Seetõttu on ostude eest tasumine soovitatav ainult usaldusväärsetel saitidel, mis kasutavad rahvusvahelist turvastandardit PCI DSS. Maksimaalse kaardikaitse saavutamiseks saate 3D Secure teenuse ühendada pangakontoris.\nKonto kaitse ja parooliga lõhkumine\nSelleks, et mitte sattuda petturite ohvriks ega kaotada Yandex.Moneyis raha, peate järgima mõningaid reegleid:\n1. Makseparooli saate sisestada ainult Yandexis.\n2. Ärge saatke šifrit e-posti teel.\n3. Ärge jagage salakoodi vestlustes ja foorumites.\nEPS-i administraatoril puudub juurdepääs kasutaja paroolidele, kuna need on salvestatud krüptitud kujul. Unustatud makseparooli ei saadeta kliendi e-posti aadressile. Seda tehakse turvalisuse kaalutlustel, et takistada ründajatel e-kirja pealtkuulamist.\nKui salakoodi on rikutud, peate minema juurdepääsu taastamise lehele ja pakkuma keerukama parooli. Kuidas mitte olukorraga uuesti silmitsi seista ja mitte saata petturile raha Yandexist? Selleks peate konto seadetes kontrollima jaotistes "E-posti aadress" ja "Minu telefonid" olevad andmed ja veenduma, et need vastavad.\nMuide, andmete vahetamisel kaitseb kasutajainfot nii brauser kui ka veebiteenus. Juhul kui sertifikaat on aegunud või kui sellel pole makseressursi allkirja ja parameetreid, teavitab brauser sellest klienti. Kui ühendus on loodud, luuakse ajutine võti, mis kehtib ainult suhtlemisseansi ajal.\nYandex.Money administratsioon kasutab klientide varahoidlate kaitsmiseks uudseid viise, kuid ka petturite meetodid paranevad. Seetõttu on mõttekas installida litsentsitud viirusetõrjetarkvara pidevate allkirjauudistustega, vastasel juhul võite saada Trooja viiruste ohvriks.\nÜheks nutikaks meetodiks on ründajad kirjad, mille nad saadavad kliendi e-mailile. Need sisaldavad palvet järgida täpsustatud linki maksesüsteemis oleva teabe kinnitamiseks. Mõnel juhul võib võltsitud e-kirju olla tõelistest märguannetest raske eristada. Seetõttu tuleb kõiki manustatud faile viiruste suhtes põhjalikult skannida. Kasutaja valvsus peaks olema kõrgeimal tasemel. Muide, EPS töötajatel pole õigust paluda kasutajal paroole anda.\nKas raha saab minu kontole tagastada?\nOn olukordi, kus elektroonilise rahakoti omanik teeb selle täiendamisel kontonumbris vea ja raha läheb kellegi teise rahakotti. Kuidas mitte saata raha oma Yandexi kontole ja mitte petturitega silmitsi seista? Sellisel juhul tuleks tugineda ainult selle inimese heaperemehelikkusele, kellele ekslik tõlge tehti. Kui täiendamine tehti terminali abil, siis peate tugiteenusega ühendust võttes lisama päringule terminali printitud kviitungi skannimise.\nKui EPS-kliendi rahakotti on sisse häkitud, on oluline meeles pidada, et tugiteenusega ühendust võttes saab 24 tunni jooksul alates sündmuste hetkest raha tagastada ainult tuvastatud kasutaja. Kirjas tuleb üksikasjalikult kirjeldada probleemi sisu, lisada kviitungid, näidata üksikasjad või lisada tõendavad dokumendid. Kui olukord laheneb positiivselt ja petturitel pole aega ebaseaduslikke rahalisi vahendeid välja võtta, saab kaotatud summa kanda pangakaardile või anda sularahas Migomi või Kontakti kontorites.\nTasub meeles pidada, et peamine vastutus raha ohutuse eest langeb Yandex.Money elektrooniliste rahakotihoidjate õlgadele. Petturid ei saa kontot häkkida, kui neil on litsentsitud viirusetõrjeprogramm ja paroolid õigesti salvestatud.


Tule tudengivarjuks! < Sisseastuja < Eesti Mereakadeemia < Asutused < Tallinna Tehnikaülikool - Sinu elustiil!\nTel: 613 5507\nGSM: 5196 2652\ngelly dot metsaveer at ttu dot ee\nKopli 101, ruum 206\nTule meile tudengivarjuks!\nTahad teada, mis Eesti Mereakadeemias õppimine endast kujutab? Mis tunne on olla üks meie tudengitest ja mida siin üldse õpitakse?\n1. Vali välja endale meelepärane eriala, mida soovid varjutada.\n2. Kirjuta oma varjutamise soovist gelly.metsaveer@ttu.ee, pannes kirja ka oma (kuu)päeva eelistused.\n3. Tule tudengivarju päeva(de)le!\nNii lihtne see ongi! Muu pärast ei pea Sa muretsema, sest meie otsime sulle sind huvitava eriala tudengi, keda varjutada. Tule vaid kohale ja saa osa inspireerivast ja kasulikust päevast. Tulla võid kasvõi mitu korda ja erinevatele erialadele.\nVaata ka teiste õpilaste kogemusi, otsides sotsiaalmeediast pilte märksõnaga #tudengivari.\nLoe kogemusest: "Tudengivarju päevast inspireerunud Getter Matto."\nEsimesel kursusel õppiv mereveonduse ja sadamatöö korraldamise eriala üliõpilane Getter Matto leidis oma tee Eesti Mereakadeemiasse tänu Tallinna Tehnikaülikoolis toimunud avatud uste päevale. Sel ajal veel Põlva Ühisgümnaasiumi 12. klassis õppiv Getter, läks avatud uste päevale eesmärgiga koguda mõtteid edasiõppimiseks.\nEneselegi ootamatult ning end merenduses täieliku võhikuna tundnud Getter jäi aga just sealsamas, avatud uste päeval, pikalt vestlema Mereakadeemia tudengitega. Peale õppekava ning koolieluga tutvumist, süüvis ta järgnevatel päevadel Mereakadeemia koduleheküljele, kust luges põhjalikumat tutvustust erialadest ning vahetuid tudengilugusid.\n,,Silma jäid mulle nii veeteede haldamine ja ohutuse korraldamine kui ka mereveonduse ja sadamatöö korraldamine.Viimane köitis mind enim ning otsustasin tulla seda eriala lähemalt uurima tudengivarjuna”. Tudengivarjuks tuli Getter esimesel kursusel õppivale üliõpilasele. ,,Sellel päeval oli üks erialatund ning juba see süvendas minus mõtet, et just mereveonduse ja sadamatöö korraldamine on minu jaoks see õige,” sõnab Getter rahulolevalt. Päeval, mil Getter Mereakadeemias tudengivari oli, jäi talle koheselt silma ajalooline õppehoone ning soe ja sõbralik koolipere.\nTudengivarju staatusest Mereakadeemia üliõpilaseks saanuna, anti esmakursuslastele kohe alguses ülevaade võimalustest ning valikutest, mis neid peale ülikooli lõpetamist tööturul ees ootab. ,,Ma olin pahviks löödud, kui palju erinevaid valikuid antud erialal tulevikus on!” sõnab Getter rõõmsalt tagasi vaadates. ,,Enim meeldib mulle, et Mereakadeemia pakub pidevalt üllatusi - mõni asi on oodatust lihtsam, mõni aga raskem”.\nMereveonduse ja sadamatöö korralduse eriala lõpetajad leiavad tee merendussektorisse ja logistikasse – kus on tööd laevandusfirmades, sadamates, stividorifirmades, agenteerimis- ja ekspedeerimisfirmades. Samuti ettevõtetes, mille tegevus toetab meretransporti - näiteks pakuvad kauba ladustamis- või pakkimisteenust ja transporti. Getteri enda unistus on töötada mõnes suuremas sadamas, esialgu kindlasti Eestis ning vahelduse mõttes tulevikus ka välismaal oskusi proovile pannes.\n,,Et sellel erialal õppida ning ka tulevikus hakkama saada on vaja olla väga koostööaldis, sest meeskonnatöö on väga oluline”. Meeskonnatöö ei ole Getteri jaoks kaugeltki võõras: ,,ma olen õppinud 8 aastat saksofoni ning nüüd kuulun ka TTÜ üliõpilasorkestrisse, samuti olen ka suur orienteerumise entusiast“.


Eesti elektrooniline sõda 1991. aasta augustis\nlaupäev, 12. september 2015\nEesti „Vikerraadio“ endine juht Ain Saarna on öelnud: “1991. a augusti päevist mäletame ja teame kõik midagi. Enamusele eestimaalastest on aga teadmata, et riigipöördekatse päevil töötas väikene sideüksus, kelle põhiülesanne oli valitsusside tagamine ka väljapääsmatutes olukordades. Üsna tavatu tegevus oli sidemeestel aga okupatsiooniarmee raadioside pealtkuulamine ja selle segamine kriitilistel momentidel. Võib-olla tänu nende meeste tööle möödusidki sündmused Tallinna Teletorni juures veretult.” (Savisaar, Jõgiaas 1992)\nArvan, et selle töö lõpetuseks sobib järgmine tekst (Luttwak 2006, 219):\n„Sõjas tegelikult toimunu mõistmine - isegi kui tegevus leidis aset lühiajaliselt, enamasti ühepoolselt ja oli piiratud vaid üheainsa sõjatandriga, on teatud mõttes väga keeruline, sest sündmuste tegelikku käiku tuleks jälgida läbi sõjas selgelt eristuvat e tasandite pimestavate refraktsioonide: poliitilise, strateegilise, operatiiv-, taktikalise ja tehnilise tasandi. Need tasandid on kõik erinevad ja mõned neist ka vastuolulised.“\n„Erinevate tasandite mitmesus pakub võimalusi laialdasteks segadusteks ja vastuoludeks, nagu on näidanud sõjaajaloo lõputu ümberkirjutamine.See pakub ka lihtsaid võimalusi väärtõlgendusteks, olgu need siis isiklike eelarvamuste või rivaalitsevate sõjaväebürokraatiate taotluste huvides. Valides välja ühe tasandi, mis juhtumiga kõige paremini haakub - kas siis taktikalise või poliitilise, operatiiv- või strateegilise -, võib veenvalt esitada kui tahes suure hulga väiteid ning jõuda mis tahes "õppetundideni" sageli selleks, et õigustada palju varem tehtud sõjalisi valikuid või tõestada ühe väeliigi, relvaliigi või relva eeliseid. Sellesse metodoloogilisse sohu ekslema minnes aitab vaid see, kui kindlalt hoiduda igast katsest mis tahes sõjast mingit õppust võtta, kuni seda sõda pole kõikidel tasanditel ja kõikides mõõtmetes piisavalt mõistetud - ülesanne, mis tavaliselt lahendatakse alles umbes kahe põlvkonna möödudes, kui kõik peategelased on ohutult hauas, viimased saladused on avalikuks tulnud ja kõik kired jahtunud.“ (Luttwak 2006, 220)\nLuttwak, E. (2006) Strateegia. Sõja ja rahu loogika. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus.\nSavisaar, E., Jõgiaas, A. (1992) Intervjueerija Saarna, A., Helisalvestis (Raadiosaade „Piirist piirini“), Tallinn, Vikerraadio 07.05.1992\nPostitaja: Aadu Jogiaas kell 00:10\nSildid: augustiputš, Elektrooniline sõda, Infooperatsioonid, taasiseseisvumine, Tallinna Teletorn, Vikerraadio\n12. Kasutusel olnud raadioaparatuur ...\n11. d) Ekspositsioon Rahvarinde Muuseumis\n11. c) Näitus “Võimatu sai võimalikuks” ja raamatu...\n11. b) kell 12 Näituse "Vabaduse teel 1990-1991" a...\n11. Ekspositsioonid muuseumitesa) Näitus annab ü...\nLõpetuseks.Eesti„Vikerraadio“ endine juht Ain Saar...\n1991. AASTAAUGUSTIS TOIMUNUD INFOOPERATSIOONIDE AN...\n8. Peale augustisündmusi teatati Eesti valitsusel...\n7. 1991. aasta augustiputši finaal Tallinnas Pinge...\n6.Mõningad 21. augustil 1991. aastal Tallinnas toi...\n5.Elektrooniline võitlus [Tallinna]Teletorni rün...\n4.NSVL armee ründab Eesti Vabariiki NSVLiidu armee...\n3. Võitlus algab Valitsuse sidekeskuse ülem AaduJõ...\n2. August1991, Riigipöördekatse NSV Liidus 18. au...\nEesti elektrooniline sõda 1991. aasta ...


Lapitekk TEKSA RUULIB (200 x 225 cm) @ MailisEpood\nEsileht » Kodutekstiil, suured lapitekid » Lapitekid kaheinimese voodile » Lapitekk TEKSA RUULIB (200 x 225 cm)\nLapitekk TEKSA RUULIB (200 x 225 cm)\nPäevatekk, lapitekk suuruses 200 x 225 cm.\nTeksa taaskasutus taskutega, pitsidega, paeltega.\nMustris on kasutatud teksaseid, alumine pool on puuvillastest kangastest. Tekil ei ole vatiini. Tekk on valmiskujul pestud ja triigitud.\nTekk on masinpestav, võib triikida. Soovitav kasutada pesugeeli, mis hoiab kangad pehmetena ka peale korduvaid pesemisi. Värvikirevatel tekkidel soovitav lisada masinasse värvipüüdja lapike (color catcher).\nLapitekk SÜGIS KODUAIAS (250 x 250 cm)\nPäevatekk, lapitekk suuruses 250 x 250 cm.\nLapimaailmas nimetatakse sellist lapitööd "Scrap Quilt", ehk jääkide lapitöö. See on tõeline lapitöö, kus ei osteta mustri jaoks kindlas värvigammas uusi kangaid vaid võetakse ette kuhi teistest õmblustöödest üle jäänud kangatükid ja -ribad ning kombineeritakse neist kokku muster.\nMind inspireeris selleks tööks minu oma koduaed sügisvärvides. Naudin aiatöid samavõrd palju kui lapitamist ning selles tekis ongi nüüd koos minu kaks kõige lemmikumat hobi.\nMustris on kasutatud puuvillaseid kangaid. Vooder puuvillane. Täiteks polüestervatiin, allergiavaba materjal.\nTootekood: LTK0003\t, Laoseis: 1\t, Tarneaeg: 3 tööpäeva\nRomantiliselt roosiline lapitekk (185 x 220 cm)\nLuksuslikult romantiline, roosa ja roosidega lapitekk on ehteks igale voodile.\nTeki suurus 185 x 220 cm.\nTekk on õmmeldud puuvillastest kangastest, sees mahuline polüestervatiin ning tihedalt ja kaunilt läbi tepitud.\nTootekood: LTS1008\t, Laoseis: 1\t, Tarneaeg: 3 tööpäeva


Männik müüs ligi poole miljoni krooni eest Eesti Telekomi aktsiate optsiooni - Äripäev\nMännik müüs ligi poole miljoni krooni eest Eesti Telekomi aktsiate optsiooni\nPuhast tulu saab Männik optsiooni müügist ligi 300 000 krooni, sest tasuda tuli vahendajatele ning summalt tuleb tasuda ka tulumaks.\n?Juttu on päris suurest summast, otsustasin need optsioonid maha müüa,? ütles Männik. Ta lisas, et müüs optsiooni aktsiaturule ning TeliaSonera pakkumisega Eesti Telekomi aktsionäridele pole see seotud.\nMännikul Eesti Telekomi aktsiaid ei ole. Tal oli optsioon osta 48 750 Eesti Telekomi aktsiat, mis tuli realiseerida mai lõpus. Männikul oli õigus osta Eesti Telekomi aktsiaid 91 krooniga. Ühe aktsiaoptsiooni eest sai Männik 10,96 krooni, millelt tuli tasuda vahendustasu. Optsiooni omanikuna ta dividende ei saanud.


, Jalatsite ja liikme suuruse vastavus\nTõepoolest, kuna kulusid ja hindu ei loeta üldjuhul arvestatavaks aluseks normaalväärtuse määramisel riikides, mis kuuluvad algmääruse artikli 2 lõike 7 alla, siis läheb selline võrdlus tegelikult vastuollu algmääruse artikli 2 lõikes 7 punkti a sätestatud meetodite kasutamise eesmärgiga. Alates sellest ajast on Hiinas toimunud mitmeid majandusreforme, mille tulemuseks on Hiina teistsugune kohtlemine kaubanduskaitse menetlustes. Eri riided, spetsiaalsed kingad ja muud isikut kaitsevarustuse vahendid peavad olema paigutatud töökojas või krundil ja töötajatele ja töötajatele alles ainult nende teoste teostamise ajal, või saab teatavatel töökohtadel näha Näiteks TULUPS väliskindad, dielektrilised kindad elektriseadmete ajal jne ja edastatakse ühest vahetusest teise.\nKäesolev määrus jõustus 7.\nVoodiinventar, riided ja esmased hügieenivahendid 1 Väljasaatmiskeskusesse majutamisel antakse väljasaadetavale allkirja vastu madrats, padi, tekk ja voodipesu. Voodipesu vahetatakse üks kord nädalas väljasaatmiskeskuse juhataja poolt määratud ajal. Taotluse rahuldamise otsustab väljasaatmiskeskuse juhataja. Sisseostude tegemine 1 Väljasaadetav võib teha sisseoste ainult väljasaatmiskeskuse vahendusel. Väljasaadetav tasub sisseostu eest oma isiklikest rahalistest vahenditest isikuarve kaudu.\nPakkide saamine 1 Väljasaadetavale toodud pakkide vastuvõtmine toimub teisipäeval ja neljapäeval kell Paki üleandmine väljasaadetavale, kelle suhtes kohaldatakse turvaabinõu Väljasaadetavale, kelle suhtes kohaldatakse turvaabinõu, antakse pakk üle pärast turvaabinõu kohaldamise lõpetamist.\nEttevõte on kohustatud asendama või parandama spetsiaalseid riideid ja spetsiaalseid kingi, mis on muutunud kasutuskõlbmatuks enne töö- või töötajast sõltumatutel põhjustel kasutatavate sokkide perioodi.\nSelline asendamine toimub halduse poolt koostatud asjakohase teo alusel ametiühingukomisjoni esindaja osalemise alusel. Juhul kadumise või kahjustuse erirõivaste, spetsiaalsed kingad ja muud individuaalse kaitse vahendid kehtestatud kohad nende ladustamise, vastavalt põhjustel sõltumatu ja teenindamise, on ettevõtte haldamine kohustatud andma neile veel üks hea erirõivaste spetsiaalsed kingad ja muud isikukaitsevahendid. Eri riided, spetsiaalsed kingad ja muud isikukaitsevahendid, mida kasutatakse, saab väljastada teistele töötajatele ja töötajatele alles pärast pesemist, keemilist puhastamist, desinfitseerimist ja remonti.\nNende sokkide tähtaeg on kehtestatud komisjon ette nähtud punktis 2. See juhend, sõltuvalt määratud individuaalse kaitsevahendite kulurahast. Eri riided, spetsiaalsed kingad ja muud isikut kaitsevarustuse vahendid peavad olema paigutatud töökojas või krundil ja töötajatele ja töötajatele alles ainult nende teoste teostamise ajal, või saab teatavatel töökohtadel näha Näiteks TULUPS väliskindad, dielektrilised kindad elektriseadmete ajal jne ja edastatakse ühest vahetusest teise.\nSellistel juhtudel on spetsiaalsed rõivad, spetsiaalsed kingad ja muud isikukaitsevahendid vastutavad meistrite ja teiste haldus- ja tehnilise personali isikute vastutusel.\nSokkide kuupäevad töötasu erirõivad, spetsiaalsed kingad ja muud individuaalkaitsevahendid iga konkreetse juhtumi puhul, sõltuvalt töö- ja töötingimuste laadist, töötajate ja töötajate loodud ettevõtte haldamisega koordineerimisel ametiühingu komiteega.\nTüüpiliste valdkondlike standardite IL-ga seotud valdkondlike sektorite poolt. Soe spetsiaalsed rõivad ja spetsiaalsed kingad puuvillakostüümid isolatsiooni paigaldamisel, puuvillakihid isolatsiooni paigaldamisel, soojendava tihendiga puuvillased püksid, vähendatud temperatuuri kaitse jakid, karusnahkjaid, tuupu, laudlid, Saapad, mütsid - Sushanks, seened karusnaha jne väljastatakse töötajatele ja töötajatele külma hooaja algusega ja sooja aja algusega, tuleb see ettevõttele üle anda organiseeritud Jalatsite ja liikme suuruse vastavus kuni järgmise hooaja jooksul.\nSoe spetsiaalsete rõivaste ja spetsiaalsete Kuidas koige paremini suurendada peenise kasutamise aeg on ettevõtte haldamine koos ametiühingute komiteega koos ametiühingute komiteega, võttes arvesse kohalikke tööstus- ja kliimatingimusi. Sooja spetsiaalsete rõivaste ja spetsiaalsete kingade kasutamise lõpus tuleks nende vastuvõtt salvestada selle riietuse saamise jälgimise vältimiseks ja kingad tuleks teha nimekirja kaudu.\nPärast ladustamist tuleb nendele töötajatele ja töötajatele tagastada soe riided ja spetsiaalsed kingad, kust neid salvestati. Õpilased kursuste, grupi ja individuaalse koolituse vormis, teisese kutseõppeasutuste, kutseõppeasutuste, tehniliste koolide, üldhariduskoolide, teiseste spetsiaalsete haridusasutuste ja kõrgemate haridusasutuste üliõpilaste õpilastele tööstuspraktika jaoks tootmise koolitus Täiustatud töömeetodid töötavad ja töötajad töötavad ja töötajad ajutiselt töötavad ametite ja ametikohtade tööd, mille spetsiaalsed kirjutusmasinad või asjakohased valdkondlikud eeskirjad pakuvad spetsiaalsed rõivad, spetsiaalsed kingad ja muud individuaalsed kaitsevahendid selle töö tegemise ajal spetsiaalseid kingi ja muu Individuaalne kaitse antakse välja vastavalt kehtivatele tüüpilistele valdkondlikele määrustele või asjaomastele tööstusharu standarditele vastavalt kõigile töötajatele ja töötajatele.\nBrigadiers, käsitöölised, kes on pühendunud brigaadile, assistentidele ja esitajatele töötajatele, kelle kutsealad pakuvad spetsiaalsete rõivaste vaba väljastamise standardeid, spetsiaalseid kingi ja muid individuaalse kaitsevahendeid või tööstuse standardeid, samas spetsiaalsed rõivad, spetsiaalsed kingad ja Teised isikukaitsevahendid väljastatakse. Töötavate asjakohaste kutsealadena. Spetsiaalsed rõivad, spetsiaalsed kingad ja muud töötajate ja töötajate isikliku kaitse vahendid sealhulgas inseneri- ja tehnilised töötajad tuleks väljastada konkreetsetele töötajatele ja töötajatele ning juhul, kui nad on vanem vanem insener, vanem mehaanik, vanem meister jne.\nJa neid teostavad otse nende tööga, mis annavad õiguse saada selle erirõivaid, spetsiaalseid kingi ja muid isikukaitsevahendeid.\nNäiteks peate võtma arvesse ostetud Sizi mahtu, komisjoni kuuluvate teenuste töötajate laadimist. Soovitav on selektiivselt jälgida, kui tooted vastuolulised olukorrad Kas uue tarnija SIZ ostmisel.\nKvaliteedi kaitse kontrolli kohta Isikukaitsevahendite Siz omandamise küsimuses eelistavad ettevõtete juhid kõige sagedamini ühe tarnija usaldada. Aga mis, kui omandatud PPE kvaliteet tundub kaheldav? Vastus on lihtne: ettevõttes on vaja luua komisjon oma kvaliteedi kontrollimiseks.\nKomisjoni juht ja selle peamised ülesanded "solidaarsuse" ütles pea treenimiskeskus Association "Ida-teenus" Tatyana Sorokina. Individuaalsed kaitsevahendid ettevõttesse sisenevateks võib anda töötajatele alles pärast komisjoni heakskiitu.\nSIZ Kvaliteedi kontrollkomisjon on heaks kiidetud tööandja otsusega. See peaks hõlmama ettevõtte erinevate osakondade esindajaid, sealhulgas töökaitseteenistuse töötajaid, ametiühinguorganisatsiooni esindajaid, pakkumise osakonna töötajad. Lisaks teistele spetsialistidele, kes on otseselt seotud isikukaitsevahenditega töötajate pakkumisega. Selleks, et komisjoni tegevuse tõhusamaks osalemiseks osalema oma töö peaks hõlmama spetsialiste, kellel on selles valdkonnas teatavad teadmised: disainerid, materjalide teadlased, keemikud ja teised.\nKui ettevõttes ei ole selliseid spetsialiste, võib asjakohaste teenuste töötajad kutsuda teistelt organisatsioonidelt. Komisjoni peamine ülesanne on takistada, et ettevõte osutuda halva kvaliteediga või mitteseotud PPE. Näiteks ei ole vastavussertifikaat või mitte asjakohane kohaldamine, töötingimused, märgistamise kaitseomadused, NTD nõuded GOST, TU selle liigi individuaalsed kaitsevahendid.\nKui komisjoni töö korratakse õigesti, siis ettevõtja töötajad ei kaebata enam rippitud labakindaid või pärast pesemist rikutud. Taotlejate kasutamise ajastus, kes on vastu võtnud isikukaitsevahendite profülaktilise ravi või remondiga, on samuti kehtestatud komisjoni otsusega.\nSIZ Kvaliteedi kontroll teeb komisjon, nagu nad on saadud ettevõtte laost. Siiski tasub meeles pidada, et see töö tuleb lõpetada enne 10 päeva möödumist alates kaitseagentide vastuvõtmise kuupäevast.\nSizi kvaliteedi testimiseks ettevõttes eristatakse eraldi ruum. Komisjoni liikmete töökohal peaks olema varustatud tabeli, mõõtevahenditega, mis on vajalikud juhtimisseadmete, regulatiivse ja tehnilise dokumentatsiooni, kataloogide ja võrdlusraamatute jaoks.\nEluasemeruumide uudised Sisendjuhtimisrindade läbiviimise kord. SIZ sisendjuhtimine. Sisendjuhtimine SIZ spetsiaalsete rõivaste, spetsiaalsete kingade ja muude vahenditega töötajate pakkumine individuaalne kaitse Art. Lisage ka ladustamise, pesemise, kuivatamise, parandamise ja asendamise PPE.\nSIZ-i kontrollimise tulemuste kohaselt on komisjoni liikmed kehtestatud vormis tegu. Kui ettevõtte poolt saadud individuaalse kaitse vahendid ei vasta põhinõuetele, siis nad tagastatakse tarnijale. Tuletame meelde, et peamine funktsioon, mis kinnitab Sizi kvaliteeti, on vastavussertifikaadi olemasolu. Individuaalsed kaitsevahendid, mille jaoks sertifikaadid ja otsus vastavusmärgi kohaldamise kohta on märgitud tähisega vastavalt GOST nõuetele vastavuse märgile kohustusliku sertifitseerimise jaoks.\nVorm, suurus ja tehniliselt nõuded. Esiteks, iga ettevõtlusse kantud isikukaitsevahendite osapool peab toimuma välise kontrolli ja kontrollimise kontrollimise vastavuse kontrollimiseks. See viitab mudelitele, suurustele, kasvule, üldisele märgile ja eesmärgile. Siiski ei tähenda "valikuline kontroll", et piisab ühe või kahe toote uurimiseks. Noh, kolmandaks, iga paketi partii PPE, on vaja kontrollida kättesaadavust standardmärgise andmeid, sealhulgas andmeid kaitsevõimet. Töötajate spetsiaalsete rõivaste, spetsiaalsete kingade ja muude isikukaitsevahendite tagamine vastavalt Art.\nHalduslik vastutus PM töötajate ebakindluse tuvastamisel vastavalt artikli 4 lõikele 4. Selliste juhtumite vältimiseks kasutab tööandja suurettevõtete kogemusi ja korraldab sisendjuhtimine Siz kehtivate regulatiivse dokumentatsiooni rahulolu määramiseks.\nSisendjuhtimine toimub PPCC-s ja on osa materjali ja tehnilise varustuse protsessist, mille eesmärk on kõrvaldada PPD töötajate kasutamise võimalus, mis ei vasta kehtestatud nõuetele.\nKomisjon peaks tegema komisjon, komisjon võib hõlmata töökaitse spetsialisti spetsialist spetsialist spetsialist, spetsialistid tööstuslike struktuuriosakondade taotlemine PPE.\nNii nagu muude dumpinguvastaste uurimiste puhul, ei ole ühegi eksportija olukord teistega sarnane. Tootjate vahel võib olla olulisi erinevusi, kuid valimisse kaasamist saab siiski rakendada. Neljandaks tähendab äriühingu liigitamine turumajandusliku kohtlemise suhtes mittesobivaks üksnes seda, et normaalväärtust ei saa arvutada äriühingu oma andmete põhjal, vaid kasutada tuleb muid sobivaid võimalusi.\nMuude sobivate võimaluste kasutamist tuleb rakendada ka muudes olulistes dumpingu kindlakstegemise valdkondades, vt algmääruse artikli 2 lõiget 1 ja artikli 2 lõiget 6. Viiendaks, valimi tüüpilisust rõhutab ka asjaolu, et suurem osa valimisse kaasatud äriühinguid on eksportivate riikide valitsuste endi poolt soovitatud.\nTeisisõnu on nad ise neid valimisse kaasatud tootjaid kõigi oma eksportivate tootjate hulgast tüüpilisteks pidanud. Peale selle märgitakse, et kooskõlas valimi koostamise eeskirjadega kohaldati eespool nimetatud juhtumi puhul äriühingutele, mis ei kuulunud valimisse, kuid millele oli võimaldatud turumajanduslikku kohtlemist, valimisse kuuluvatele turumajandusliku kohtlemisega äriühingute puhul kindlaksmääratud keskmist dumpingumarginaali, st neile ei arvutatud individuaalset marginaali, vaid neile kohaldati kaalutud keskmist marginaali, mis oli kindlaksmääratud äriühingute puhul, millele oli võimaldatud turumajanduslikku kohtlemist.\nOma väidete kinnituseks esitasid mõned neist oma põhikirjad tõestamaks, et nende juhtum ei erine Golden Stepi juhtumist, ainsast äriühingust, millele võimaldati turumajanduslikku kohtlemist.\nEdasisi valimist väljajäänud eksportijate avaldusi ei analüüsitud, sest kooskõlas algmääruse artikli 17 lõikega 3 oleks see olnud põhjendamatult koormav ning oleks võinud takistada uurimise õigeaegset lõpuleviimist. Valimisse kaasatud äriühingute edasisi väiteid analüüsitakse konkreetselt kahte käesolevasse menetlusse kaasatud riiki käsitlevates vastavates lõigetes allpool.\nKindlasti ei ole osalisi kahjustanud ükskõik missugused enne ajutiste meetmete rakendamist tehtud otsused turumajandusliku kohtlemise kohta. Siiski ei olnud võimalik ajutise tollimaksu määruse põhjenduses 64 selgitatud põhjusel HRV ega Vietnami eksportivaid tootjaid individuaalselt kontrollida. Turumajandusliku kohtlemise määramine HRV eksportivate tootjate suhtes 70 Pärast ajutiste meetmete rakendamist väitsid kaksteist valimisse kaasatud ja kohapeal kontrollitud Hiina eksportivat tootjat, et neile oleks tulnud võimaldada turumajanduslikku kohtlemist, ning kordasid samu väiteid, mida nad olid esitanud ka varem.\nGS esitas turumajanduslikku kohtlemist puudutavate järelduste avaldamisel ning selle kommenteerimiseks seatud tähtaja jooksul tõendid, mis näitasid, et tal ei ole enam faktiliselt ega õiguslikult eksportmüügi kohustust.\nVastuseks sellele Jalatsite ja liikme suuruse vastavus meenutatakse, et turumajandusliku kohtlemise analüüsi viiakse esitatud faktide põhjal läbi iga juhtumi puhul eraldi ning et sellist väidetavat vastuolu teiste hiljutiste turumajandusliku kohtlemise analüüsidega, mille asjaolud oleksid olnud sarnased, ei esine.\nVastupidi, viidatud juhtumi puhul esitas eksportiv tootja õigeaegselt oma põhikirja uue versiooni, kus ei esinenud müügipiiranguid, ning näitas, et selliseid piiranguid ei esine ka tegelikkuses. Alates sellest ajast on Hiinas toimunud mitmeid Oma mootmed Tahtkuju jargi, mille tulemuseks on Hiina teistsugune kohtlemine kaubanduskaitse menetlustes.\nPraegusel ajal kehtestatakse Hiina WTOga ühinemise protokolli Igal juhul märgitakse, et kõnealustel äriühingutel ei jäänud turumajanduslikku kohtlemist võimaldavad nõuded täitmata ainult müügipiirangute tõttu kriteerium 1.\nSeega kinnitatakse käesolevaga eespool esitatud tulemusi ja järeldust ning otsus lükata turumajandusliku kohtlemise taotlus jääb üheteistkümne äriühingu suhtes kehtima. Turumajandusliku kohtlemise määramine Vietnami eksportivate tootjate suhtes 79 Pärast ajutiste meetmete rakendamist väitsid seitse valimisse kaasatud Vietnami eksportivat tootjat, et neile oleks tulnud võimaldada turumajanduslikku kohtlemist ja kordasid samu väiteid, mida nad olid ka varem esitanud, esitamata seejuures uusi ammendavaid tõendeid.\nNeid märkusi on juba käsitletud ajutise tollimaksu määruse põhjendustes 78— Seega kinnitatakse järeldusi, milleni jõuti mainitud ajutise tollimaksu määruse põhjendustes ja jäädakse otsuse juurde lükata tagasi kaheksa Jalatsite ja liikme suuruse vastavus turumajandusliku kohtlemise taotlused.\nÄriühingud teatasid, et samasugused asjaolud ilmnesid ka Hiina eksportiva tootja, GSi puhul ja seega oleks neid puudutav otsus pidanud olema GSi otsusega täpselt samasugune. Sellega seoses täheldatakse, et kahel asjaomasel ettevõttel olid investeerimislitsentsid, millega kehtestati koguselised müügipiirangud. Neid piiranguid ei kaotatud ei uurimisperioodi ajal ega ka pärast seda. Nagu ajutise tollimaksu määruse põhjenduses 89 selgitatud, ei esitanud kaks ettevõtet turumajandusliku kohtlemise taotlust ühe nendega seotud tootja kohta Vietnamis.\nSeega ei saanud ka kindlaks teha, kas ettevõtted tervikuna täidavad kõiki turumajandusliku kohtlemise tingimusi. Seda asjaolu, et sellel seotud ettevõttel oli riigi omanduses oleva ettevõttega sõlmitud töötlemise leping, ei kasutatud turumajandusliku kohtlemise hindamises, sest komisjoni seisund ei anna õigust hinnangu andmiseks esitamata jäänud turumajandusliku kohtlemise taotlusele. Seega otsustatakse, et kahe kõnealuse Vietnami eksportiva tootja tegelik olukord ei olnud sarnane GSi olukorraga.\nSeega tuli esitatud väited tagasi lükata. Individuaalne kohtlemine HRV eksportivate tootjate suhtes 82 Pärast ajutiste meetmete rakendamist väitsid mõned valimisse kaasatud Hiina eksportivad tootjad, et neile oleks tulnud võimaldada individuaalset kohtlemist ja kordasid samu väiteid, mida nad olid ka varem esitanud, esitamata seejuures ettenähtud aja jooksul uusi tõendeid. Sellega seoses rõhutatakse, et muudetud ja neid piiranguid enam mitte sisaldava põhikirja esitamine kahe valimisse kuuluva Hiina eksportiva tootja poolt toimus alles vahetult enne lõpliku otsuse langetamist.\nSee toimus liiga hilja, et seda nõuetekohaselt kontrollida, nagu näeb ette algmääruse artikli 16 lõige 1. Esiteks ei ole dumpinguvastane leping vahetult ühendusele kohaldatav.\nTeiseks sätestab dumpinguvastase lepingu artikli 6 lõige 10 pelgalt üldise reegli eksportijatele antud individuaalsete marginaalide kohta. Mitteturumajanduslikes oludes on WTO õiguse järgi lubatud ka üldisest reeglist kõrvalekalded, nagu näiteks sätestab teine täiendav säte Hiina eksportijate olukorda käsitleb tõepoolest lähemalt Hiina WTOga ühinemise protokoll. Siiski ei saa selle protokolli Väideti, et kui kaheteistkümnest Hiina äriühingust koosneva valimi uurimine oli võimalik, peaks olema teostatav veel nelja äriühingu uurimine.\nSee tootja alustas tegevusega pärast esialgse uurimisperioodi lõppu.\nNormaalne liikme suurus 18 aasta jooksul


Allergia veise- ja kanaliha maksa suhtes - Vesi August\nKas maks põhjustab allergiat?\nTere, kallid lugejad saidi alergino.ru. Kana maks on tõeline delikatesstoote toode, mis on populaarne paljude maailma rahvaste seas. Kõik tassid, milles see on olemas, on alati pehme ja maitsev. Maksa omadused võimaldavad seda kasutada toidus ja tervislikus toidus.\nKana maksa valkude ja kasulike elementide kogus on võrdne rinnal leiduvate kogustega. Vitamiin B stimuleerib vereringesüsteemi nõuetekohast toimimist ja suurendab keha kaitset. Fosforhappe sisalduse suurenemine tootes muudab selle kasulikuks naistel, kes kavatsevad lapsi saada. Samuti on maksas palju A-vitamiini, sisaldab raua ja fosfori ööpäevast annust.\nToote kasulikke omadusi võib lugeda lõpmatusse, kuid kahjuks ei saa kana maksa kasutada kõik inimesed.\nToiduga allergiline reaktsioon - üks levinumaid haigusi. Reaktsiooni võib tekitada mis tahes toit, taim või loomne päritolu, sealhulgas kana maks.\nMaks sisaldab tohutul hulgal albumiini, mis koguneb tänu sellele, et see orel on filter ja pidevalt pumpab verd. Isegi kõrgeima kvaliteediga kuumtöötlus ei võta lõpptootes täielikult albumiini.\nSamuti tuleks mõista, et kana maksa allergia esinemine võimaldab kasutada teiste loomade maksa. See reegel toimib vastupidises järjekorras.\nSamuti võib tekkida allergia antibakteriaalsete ravimite ja hormoonide kasutamise tõttu, mida kasutatakse lindude kasvatamise protsessis, et kiiresti kasvada ja vähendada haigestumuse ohtu ja sellest tulenevalt kariloomade vähenemist.\nAllergiate kliiniline pilt\nTeiste toiduallergiliste reaktsioonide ilmnemisel esinevad sümptomid on iseloomulik ebapiisavale reageeringule kana maksale.\nTavaliselt tekitab allergia niipea, kui maks on organismist sisenenud. Harva esinevad hilistunud reaktsioonid.\nEnamikul juhtudel on allergiline isik suus suhtelistel ebameeldivatel aistingutel ja hingamine on mõnikord raske. Niipea, kui maks on magu, tekib iiveldus, jõudes oksendamiseni. Kõik see toimub resi taustal ja seedetrakti valu. Kui maks on seedinud, tekib kõhulahtisus.\nSellega paralleelselt leiab aset allergeeni imendumise protsess veres ja järelikult nahale lööve. See võib toimuda ilma tarudeta, võib ilmneda ekseem ja isegi psoriaas. Suurem osa sümptomite avaldumise tugevusest sõltub organismi üldisest seisundist ja selle individuaalsetest omadustest.\nKui allergeenid sisenevad hingamisteedesse, võib tekkida peapööritus ja pearinglus.\nAllergilise rünnaku alguses soovitatakse kasutada sorbente. Kui sümptomid on selgelt väljendatud, saate allergeeni kiiresti organismist eemaldada. Jooge puhta veega.\nHiljem võite võtta arsti poolt soovitatud antihistamiinikumid. Loomulikult on vaja loobuda kana maksa kasutamisest.\nAllergiline kana maks (((\nKõik loodasid, et see oli pot. Kuid hommikul tõusis laps puhta seljaga, siis sõitis suppi maksaga ja jälle jäid täide laigud...\n100% maks. Ootamatult\nAllergia - kana maks.\nkana maksa pehmemaks, võib-olla sellepärast mu tütre meeldis see. minu ka armastab maksa ja veise närimiskondadega. Pole allergiat, võibolla sibul?\nsee võib olla reaktsioon igale tootele, mida laps sööb. Aegunud keha kehas ja reaktsioon, see ei juhtu alati kohe. Vaata. Ja võite niisutada nahka jalgadele midagi piima tüüpi piima, need lööbed häirivad last\nSelline on allergeensete toodete tabel - soovitame teil juhinduda imikutoidu kasutamisest.\nAlustame kõige enam allergeensetest toodetest. Nende hulka kuuluvad mesi, pähklid (eriti maapähklid), piim, alkohol, avokaadod, ananassid, apelsinid, mandariinid, baklažaanid, tomatid, maitsetaimed, arbuusid, supid (seened, kala, liha), granaadid, sink, viinamarja sooda, seened, jäätis, porgandid, hauemees, herned (kuiv), seller, šokolaad, redis, redis, küüslauk, punased õunad, sinep, hane ja pardimaks, sealiha. Peaksime nimetama ka mune, kõige allergeenilisem osa on valk. Kõige sagedamini, kui muna on allergia, võib tekkida ka kana allergia.\nNeed tooted sisaldavad - spinat, ploomid, magushapu õuna, brokoli, lambaliha, herned, kapsas, hobuseliha, piimatooted, tee, kollane kirsid, kabatšokid, kurgid, nisu, oder, karusmari, squash, aprikoosid, kollane ploomid, salat, taimeõli, naeris, kõrvits, täpid, valgete sõstarapähklite, ghee, lillkapsas, rohelised oad.\nMelon on kõrvitsa perekonna maitsev, aromaatne ja mahlane vilja. Taime kodumaa peetakse Kesk-Aasia ja Indiaks, täna levib melon peaaegu kogu territooriumil sooja kliimaga.Nimega melonil on slaavi juured ja see pärineb Ukraina ja Bulgaaria sõnadest "Dina", sloveeni "dínja", tšehhi "dýně", slovaki "dyna", Poola "dynia".