Sipsiku maailm: veebruar 2014\n59/365 - Alkomeeter\nMinu meelest on äärmisel imelik, et ma ei ole mitte kunagi elus pidanud alkomeetrisse puhuma...\nSõitnud juba ikka üksjagu aastaid ja päris tihedalt nii maanteel kui linnades (eriti palju muidugi Tallinnas), kuid mitte iial pole minu vastu huvi tundnud alkomeetriga politseinikud...\nOk, ega nad poleks ka miskit saaki minu näol saanud, kuid siiski!\nNatuke on nagu isegi kahju :D\n58/365 - 6&13\nKindel kiiks autoga sõites - raadio või plaat või misiganes saatemuusika kuulamise allikas ei tohi olla seatud valjusastmele 6 või 13. Üks nõks üles- või allapoole on ok, kuid need numbrid tablool on välistatud :)\nTäiesi absurdne kiiks taaskord, kuid mis teha :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:10 Kommentaare ei ole:\n57/365 - Ohakad\nHuulte juurest edasi huulepealsete moodustiste juurde.\nOi kurja, kus ma neid vihkan!\nPool elu ehk siis terve nooruse nendega kimpus olnud.\nTulevad kõige ebasobivamal ajal ja siis võtavad kah sõbrad kaasa ehk ikka kambakesi minu huulele majutuma.\nMa arvan, et kõik võimalikud ja võimatud vahendid olen aegade jooksul ära katsetanud. Toimivat pole siiani leidnud...\nLeevendus on saabunud alles nüüd. Ei teagi, kas nad on uued objektid leidnud, keda ahistada või olen ma lihtsalt ise selline vähem ringirabelev ja samal ajal liialt eredalt põlev. Ehk siis rahulikum. Ja kuidagimoodi õnnestub neid viimasel ajal ühekaupa võõrustada ja sedagi vist vähem kui kord aastas...\nLausa pidu minu õuel :D\nLoodetavasti see ei olnud nüüd ärasõnamine...\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:00 6 kommentaari:\n56/365 - Keel\nOk, vilistamiseks ma oma keelt ja suud väänata ei oska, kuid muidu on mul päris osavalt väänduv keel :D\nKõlab parajalt totralt, kuid tõepoolest suudan seda väänata igasugu jaburatesse "poosidesse" ja kõikvõimalikke lehmakeelseid lehvitusi sellega lehvitada.\nSuhteliselt totter teema neile, kes visuaalset pilti ei oma, need aga, kes näinud, teavad millest jutt :D\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:00 Kommentaare ei ole:\n55/365 - Aga mina ei vilista\nKui kõrvad mul vilistavad, siis suu mitte.\nLihtsalt... ma ei oska vilistada.\nOlen seda aastaid, ma mõtlen ikka kohe tõsiselt - aastaid - proovinud selgeks saada, kuid no ei hakka külge, noh! Vääna ja keera oma suud kuidas tahad, peale haleda visina ei tule sealt miskit.\nVot ei tea, miks ma selle koha pealt nii saamatu olen...\n54/365 - Vilistab\nMul on madal vererõhk. Madalaim fikseeritud number oli 55/80. Enamasti ikka istub siiski seal 60/90 juures.\nMuidu polekski sest miskit, kuid vahel kaasnevad sellega ebameeldivad nähud. Pearinglus, pildi taskuminemise tahtmine ja muu, kuid naljakaim on tavasümptomitest vilistamine.\nOn hetki, kus ma jään pingsalt kuulatama, et misasi ja kus see ometi vilistab. Nii vali vile ja no mitte ei saa aru, kust tuleb. Küsin ka pereliikmetelt - nemad ei kuule midagi... Mismõttes ei kuule kui on selline lärm?\nTegelikult mu oma vererõhk süüdlaseks ja vilistan hoopis seesmiselt :)\n13.veebruaril sai meie Väikemees tite east lapse ikka.\nNüüd on meil kodus 1-aastane poiss.\nTollel päeval oli tegelasel pikkust juba 82cm. Arsti ja graafikute kinnitusel keskmisest poisslapsest pikem. Aastane juurdekasv 29cm...\nJuuksed muutuvad õrnadest karvadest aina enam karmideks. Tihedad ja paksud juuksed, kuigi heledad.\nHambaid suus 13 (tolle kuupäeva seisuga, tänaseks juba 14).\nEnam eriti ei kõnni, pigem aina jookseb.\nLemmiktegevuseks on kasside tagaajamine ja koristamine. Mhmhh :) Talle on lausa oma tolmuimeja voolik eraldatud, kuna emmet jäljendades käib mööda tube ringi, voolik peos ja teeb muudkui "uuu, uuu, uuu". Harja kätte saades sama lugu. Uuuuuu saatel koristatakse elamist ikka mitu korda päevas :)\nSööb juba ammu kõike seda mida meiegi. Tema omaalgatuslikuks lisandiks on siis puukoored, puusüsi ja kui kätte saab, siis ka kassikarvad. Kommi/šokolaadi muidugi ei anna :)\nPotti saame ka ikka peaaegu iga kord midagi, kui potil istumine käsil, kuid ise potile veel ei küsi.\nAru saab paljudest sõnadest. Kui nt küsida "kus pall on?" või "kus vihmavari on?" vmt, siis läheb ja toob või näitab. Ise vormib sõnu aga alla 10-ne: lamp, aitäh, kaahhh (kass), eieiei, mämm-mämm, emme, koju ja võib-olla miskit veel, ei tule hetkel pähe. Sageli peab pika jutud maha ilmeka intonatsiooniga bää-bä-bää häälitsedes.\nPole veel ühtegi tervet ööd maganud meid äratamata (ega ta ise enamasti ärka, äratab vaid meid :D). Endiselt on meil in vaheldumisi suht magamata ööd veidi paremate öödega, kuid siiani pole me ainsatki ööd saanud magada nii, et kumbki meist kordagi tõusma ei peaks. Aga on läinud üldjoontes veidi paremaks varasemaga võrreldes. Lootustandev...\nIseloom on täitsa olemas. Katsetab, vahel vibutab, vahel keeldub sõna kuulamast, samas on ka päevi, kus võtab ilusasti kuulda, mis räägitakse ja arvestab. Avastasime, et nõudlikkus ja sõnakuulmatus on küllalt sageli seotud hammaste tulekuga ehk siis ilmselgelt halva enesetundega. Üldiselt päikeseline poiss.\nArmastab muusikat. Tantsib, kui muusikat kuuleb. Kui issi miskit ette laulab, siis püüab järele häälitseda :) Väga vahva kuulda, kui hästi välja tuleb :) Eelistab klassikalist muusikat ja rock'i, heade aariate korral lausa tardub ja kuulab täiesti andunult.\nLaps, kes ei püsi paigal. Aina traageldab ringi, toimetab ja askeldab. Kohe päriselt ka :)\nVäga suhtlemisaldis. Vajab suhtlemist ja koosolemist. Musitab, kui hellushoog peale tuleb :) Hammustab, kui jonn kallal on :(\nIgal juhul on tegemist äärmiselt vahva tegelasega :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:22 7 kommentaari:\nEile asusime Väikemehega Saaremaa poole teele, et veeta siin peaaegu nädalajagu päevi.\nVanamehe jätsime koju toimetama, et ta saaks omanuhti ja vabalt omad asjad korda ajada, mida väikese lapsega majapidamises on muidu päris keeruline korraldada :)\nAlgselt oli plaan, et esmaspäeva õhtul tagasi, kuid siis hakkas ema prigisema, et kesse temaga siis pingviinide paraadi vaatab ja tema nii mõtles, et teeme mõnusa näksilaua ja vaatame koos.\nMa juba aastaid ei viitsi seda vaadata, kuid rääkisin Vanamehega läbi ja ta lubas meid igatsedes mitte lolliks minna ning seega läheme alles kolmapäeval (kui suvel teeb kahe saare vaheline praamikökats lausa 4 reisi igas päevas, siis talvel vaid kaks reisi üle päeva...). Mis teeb korralikult pika aja, mil mul on terve plejaad lapsehoidjaid ning ma ise saan suht palju rahulikult vedeleda :D:D:D Vahel isegi mõne une koos poisiga teha :)\nAga tulekul oli väga lahe vaadata, kuidas Väikemees praamil teiste lastega seltsis. Oli seal terve parv selliseid 5-6-aastaseid ja need siis muudkui jooksid ringi. Algul Väikemees uudistas teisi mul süles istudes, mõne aja pärast ajas end aga põrandale ja asus teiste järel vudima. Eks ta jäi neist ikka ringiga maha, kuid ütlemata armas oli vaadata, kuidas teised temaga arvestasid, teda pikali ei jooksnud ja talle hoopis oma mänguasju ja juustuküpsiseid pakkusid :) Väikemees oli tõeliselt õnnelik selle tähelepanu ja suhtlemisvõimaluse üle :)\nNatuke tobedaks kiskus asi siis, kui ta mingite noormeeste laua juurde läks, õllepurgile osutas ja seda endale nõutas :D Purgi omanik arvas, et natuke vara veel ja õnneks ei läinud kisaks ega midagi :)\nAga jah, siiralt hea meel on näha, et Väikemees armastab suhelda ja seltsida. Loodan, et metsa kolimine seda temas ei vähenda ja jääb sotsiaalseks tegelaseks ka edaspidi.\n53/365 - Saavutusvajadus\nMa ei teagi nüüd, mida sellest arvata, kuid mida aeg edasi, seda hullemaks on läinud mu vajadus olla selles, mida ma teen, parim.\nMulle on alati meeldinud võita ja saavutada, kuid mitte kunagi varem pole ma seda sedavõrd oluliseks pidanud kui täna. Samas üritan seda endas ka maha suruda, et mitte lolliks minna ja üle võlli asju kerida...\nLihtsad näited viimasest ajast on näiteks töö vallast see, et kontserni siseselt peab minu juhitav üksus olema kõikvõimalikes edetabelites juhtival kohal oma näitajate poolest või siis vähemalt tunnustavalt ära mainitud.\nKohalikus mastaabis pean olema piisavalt arvestatav, nii et konkurendidki huvi tunnevad... :)\nKlaverimängus pean arenema kiiremini kui ükski mu õpetaja poolt õpetatud tegelane enne mind.\nKoolis pean olema puhas viieline jne jne jne.\nSamas olen ju hull lohe tegelikult... Kui võimalik, hoiakski jalad seinal ja lebotaks kohvitassi ja raamatu taga.\nMul on ju see võimalus, mõnda aegagi. Miks ma seda siis ära ei võiks kasutada vaid ikka ennast lolliks ajan?\nVirin ja kobin ja ahastav kriitika on tingitud sellest, et pean nüüd lähiajal valmis saama ühe äriplaani, mis ei peaks lihtsalt plaan paberil olema vaid ikka päriselt ka kohe hästi toimima ja tööle hakkama. Koolitöö raames küll, kuid tahaks ka pärisellu rakendada. Et kui juba energiat panustatud, siis peab asi olema suurepärane.\nTegelikult võiks ju lõdvalt võtta. Ma saan seda endale praegu lubada... Aga millegipärast ei oska. Mingi kiiksuga ratas on käima lükatud.\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 21:09 2 kommentaari:\n52/365 - Depressioon\n2007/2008 vaevlesin ma millegi küüsis, mida poleks elus enda kohta arvanud - depressioon.\nAusalt öeldes ei mina teadnud, millega tegemist. Olin vaheldumisi apaatne ja arusaamatult nukker. Tohutu jõuetus tekkis samuti.\nMõtlesin, et vaja ennast kuidagi mingite vitamiinidega käima lükata ehk või siis äkki vana hea rauapuudus tagasi.\nLäksin perearstile. Tema saatis mind peale uurimisi aga psühhiaatri vastuvõtule. Ütles, et füüsiliselt pole miskit viga, asi peab olema kuplis.\nTark arst oli mul perearstiks. Aus ja konkreetne ja viitsis pühenduda.\nPsühhiaater andis hinnanguks, et tegemist depressiooniga. Mismõttes? Minul? Millest siis?\nIgatahes arvas tohtrihärra, et tuleks hakata valgeid väikseid sõbrakesi neelama.\nMina nii ei arvanud.\nAlati isepäine olnud ja ette kujutanud, et mina tean omi asju ikka paremini.\nArvasin, et ma ei ole nõus hakkama enesetunnet ohjama enese kinnisurumisega. Olen seda tüüpi tegelane, kes peab jama endast läbi põletama, mida eredama leegiga, seda parem. See tuhk on pärast palju lihtsam ära pühkida kui nende süte all aina uuesti ja uuesti leegilahvatusi summutada.\nOtsustasin siis, et hakkan tegelema põhjustega, mitte tagajärgedega. Sammhaaval, haavu lahti kiskudes ja oma käike üle päeva kahetsedes. Tegelikult kaalusin korduvalt ka tohtrihärrat kuulda võtta, kuid otsustasin iga kord veel natuke oodata, enne kui uue visiidi aja määran. Jonn.\nVahepeal imestasid sõbrannad siiralt, kui suutsin täiesti suvalistel hetkedel uinuda. Kusiganes me viibisime, kui maha istusime ja jutlema hakkasime, suikusin mina mõneks ajaks unne. Nüüd, tagantjärele, tundub see enesele ka kummaline, kuid see oli minu viis hakkama saada kehas toimuvaga. Keha on nii tark aparaat küll, et teab, kuidas end kaitsta. Ja tollal oli mul võimalik teda selles usaldada. Näiteks täna, lapsevanemana, see küll eriti mõeldav ei tunduks...\nKeegi ei teadnud, mis toimub. Nägid, et olen ootamatult uinuv (selle sai mu energilisuse arvele kirjutada), samas tunduvalt ülbem ja ükskõiksem ümbritseva suhtes (elu ju ikka kalestab, ei midagi uut) ja lisandunud oli teravus (noh, inimesed ikka muutuvad ja eks ka lillelapsed saa kunagi asjalikuks täiskasvanuks, kes iga asja peale keelt teritavad).\nMa lihtsalt ei olnud valmis sellest kellelegi rääkima, enne kui "pasa" seljatatud saan.\nMinu puhul toimis. Eks aitasid needsamad faktid, et olen põikpea ning et sain seda endale lubada. Samuti see, et keeldusin endasse mitte uskumast (kuigi üks tegelane õlal muudkui kinnitas, et ega ma nagunii millegagai hakkama ei saa) ja mine tea, ehk sain jaole piisavalt algjärgus. Ja et ei hakanud end summutama vaid hakkasin välja juurima põhjuseid. Ükskõik, kui haiget see ka tegi. Ma lihtsalt leidsin, et ma ei vaja oma ellu seda, mis mind õnnetuks teeb vaid seepärast, et nii peaks justkui aktseptaabel olema. Teiste silmis. A mis mul teistest, kui ma endagagi läbi ei saa?\nMis oli aga suurim viga, oli endasse hoidmine. Ehk oleks see august väljaronimise protsess olnud tunduvalt kiirem, kui oleksin kellegilegi rääkinud, mis lahti. Aga samas... mine tea, äkki oleks see mind nõrgestanud.\nRääkisin alles siis, kui tundsin end piisavalt tugevana. Ja siis hakkas üks noogutamine, et "jaa, mulle tunduski, et midagi on väga teisiti..."\nOlles aga sellise jama korra läbi elanud, et taha ma seda enam kunagi kogeda. Ja loodan, et täna on mul piisavalt tarkust võimalikke ohumärke juba aegsasti näha ning koheselt reageerida.\nSamuti loodan ma väga, et suudan enda lähedal asujate puhul juba piisavalt varakult sümptomeid näha ja vajadusel toeks olla. Sest... päriselt ka, see ei ole naljaasi.\nJa ma ei taha mitte kunagi kuulda minu juuresolekul mitte kedagi endale kätt otsaette pannes dramaatiliselt ütlemas: "Issake, see on nii keeruline, see tekitab mul hullu depterssiooni!". Möla maha! Kellel pole aimugi, sel pole ka õigust seda vägagi karmi diagnoosi kerglaselt lörtsida.\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:56 3 kommentaari:\n51/365 - Kohtingud\nMa pole kunagi kohtamisi armastanud.\nKuidagi väga närvesööv.\nEelistan olla kas suhtes või siis vaba olles võttagi vabalt ehk siis mitte liialt muretseda ja endale miskit ette kujutada vaid lihtsalt suhelda. Ilma formaalsete kohtingute pingeta.\nMingi aeg oli mul elus aga periood, mil veetsin rohkelt aega (ei nimeta neid kohtamisteks, kuna tundsin tegelasi ammu-ammu ja kaks neist olid aegu mu enda suhted olnud) lausa kolme meesisendiga samaaegselt :D\nLihtsalt... Mitte üks neist ei olnud hetkel see kõige-kõigem. Kaks olid eksid, nende puhul oli mängus segav minevik, üks oli suhtlemise mõttes uus vana tuttav, kuid tema puhul olid muud segavad mõtted. Aga lõbus aega veeta oli kõigi kolmega ning kuna mul piirangud ja kohustused puudusid, siis miks pidin ma üksi kodus laskma võimalikel muremõtetel pead tõsta, kui on lausa 3 noormeest, kes kõik mind lõbustada soovivad :D\nTolleaegset kalendrit on lõbus vaadata. See päev see, too päev too kalendris kirjas ja mõni päev oli lausa selline, et ühega kinno ja teisega õhtust sööma :D\nJa kõige totakam selle juures oli see, et kõik kolm teadsid seisu. Kägu ajada ja varjata ei tahtnud, seega said kõik ausad vastused. Nende asi oli kas aktsepteerida või mitte. Ju neil oli kah omamoodi fun, kuna leppisid :)\nAga kaua nii ei jaksa. Vähemalt mina ei jaksanud. Kuna ükski teema ei olnud see päris õige siiski, lisas elu omad nüansid. Ja ühel päeval otsustasin, et see hakkab emotsionaalselt väga kurnavaks minema ja tegelikult ju ei anna midagi peale endale kahtlase väärtusega tundmuse.\nSellest hetkest otsustasin, et teen igasugusele suhtlemisele meesolevustega mõneks ajaks lõpu. Ei viitsi lihtsalt enam ja ikka on ju mängus mingit laadi tunded ja huvid ja siis tekivad erinevad ootused ja... Üleüldse liiga kurnav.\nOtsustatud. Elagu vabadus, eelkõige ootuste-lootuste vabadus. Tegin end kohe täiesti vabaks, et alustada suhtepaastuga.\nJa siis tuli täiesti ootamatult, kõpsti, Vanamees... keda ma alguses ei kannatanud peaaegu üldse! Ta lihtsalt ärritas mind nii kohutavalt!\nEdasi tuli juba edasi.:D\n50/365 - Rõngad\nSellest ma juba kirjutasin, kuidas kõrvad enesele ehteid võimaldavad augukesed said.\nLisaks neile kahele klassikalisele mulgule kõrvades olen aga veel kahel korral end augustada lasknud.\nÜks kord suht tavapärane naba ja üks kord oluliselt intiimsem paik.\nKuidagi on aga nii, et enese augustada laskmine on seotud millegi ületada püüdmisega.\nKõrvad vajasid auke pimedusehirmuga võitlemiseks, teised kaks aga lahkuminekutega toimetulemiseks.\nNabasse lasin ehte paigaldada siis, kui oli kokku lepitud, et vot nüüd on laialiminek hirmsuurest tundest. Otsustasin, et valu hinges on vaja uputada valusse kehas ja lasin naba augustada.\nMillegipärast too suhe aga jätkus peale seda veel aastaid. Kokku-lahku-kokku-lahku. Koos ei saanud kuidagi, eraldi samuti mitte. Füüsiline tunne oli lihtsalt hullupööra tugev :D\nMa ei tea, mitu korda me üritasime lõpetada. Väga palju kordi igatahes. Lõpuks tegi elu omad korrektuurid ja oli aeg kummalgi oma rada mööda valitud suunas minna.\nÜhel me viimastest kohumistest (vedelesime kuskil järjekordses spaas mullivannis) küsis V ootamatult: "Kas mina olen sinu mr Big?" :D:D:D Tänaseks oleme mõlemad eludega ilusasti edasi läinud, mõlemal omad pered ja tegemised-toimetamised ja rõõmud-mured :)\nRõnga nabast eemaldasin aga siis, kui kõht Väikemeest oodates kosuma hakkas.\nTagasi pannud ei ole. Usutavasti ei pane ka.\nTeise rõnga lasin siis paigaldada, kui R mulle väga-väga haiget tegi ja ta kukele saatsin. Taaskord sama teema - valu hinges vaja lämmatada valuga kehas.\nJa taaskord ei olnud see suhe omadega päriselt õhtal. Seda küll pigem seetõttu, et R hakkas hirmsasti tiirutama ja minus tõstsid pead korraga nii hoolimine kui julmus.\nHoolides lootsin, et ehk olen piisavalt unustaja, et mu tunnetele haiget tegemine ajas ähmastuks ja suudan suhtega normaalselt edasi minna. Julm mina aga tahtis kättemaksu - pikka ja põhjalikku. Pikka-pikka mängimist, nagu kass hiirega. Küüned sisse ja pehme pai, küüned välja ja jumalt lihasse.\nMa ei teadnud, et ma selline võin olla. Mängur... Ja seda nautida... Nautida enesele näiliselt lähedale laskmist ja seejärel tulla lagedale millegi sellisega, millega teine kohe kuidagi toime tulla ei oska.\nAga see mäng sai ka lõpuks otsa. See ei ole mina ja ma vajan elus palju enamat, kui kellegagi mängimine. Ja... ma ikkagi ei suuda unustada ja leppida, sry.\nSee rõngas kadus pildilt sünnitusmajas, ämmaka abiga. Pakkus, et paneb pärast tagasi, kuid otsustasin, et ka sellel rõngal on elu elatud ja roll täidetud.\nLoodan väga, et vajadust end augustada enam ei tule :)\n49/365 - Naba\nNaba on minu jaoks alati olnud kuidagi äärmiselt tundlik koht. Pigem tundub, et psüühiliselt, mitte niivõrd füüsiliselt.\nEi lase ma seda kellelgi oluliselt puutuda ja ega isegi eriti näppima kisu. Niipalju vaid, kui hügieeniks tarvis, muidu hoiduvad näpud sealt eemale.\nNaba on mul selline tilluke ja sügav. Ideaalne avaus nabarõnga jaoks ja muidu ka selline peidus.\nSeetõttu oli mul Väikemeest oodates üks eriti jabur hirm - kartsin, et kõhu suurenedes keerab naba väljapoole ja minu jaoks niivõrd tundlik koht võtab sisse mittekaitstud asendi.\nKõhtudest pilte nähes on see ju küllaltki sageli nii.\nTean jah, et suht jabur hirm, kuid räägi seda hirmule.\nKuidagi aga läks nii, et see ei teostunudki. Naba sai lõpuks suht siledaks kujundatud mööda kõhu pinda, kuid väljapoole ei punnitanud. Olin üpris rõõmus, et ei pea täiesti idiootse ja tegelikult ju tühise hirmuga tegelema. Kardaks pigem sünnitust või midagi... ?\nNüüd aga on mul kuri kahtlus, et seekord ma vastavalt soovidele ei pääse. On alles 18. nädal 40-st ja juba liigub naba kõhuga ühtlustumise suunas. Ja mis saab edasi tulla? Väljapoole keeramine!\nKui nüüd vaid keegi ütleks mulle, et see ei tekita mingit ebamugavust, et riided ei hõõru punnitavat naba hellaks jne... Ehk siis et see ei ole tegelikult üldse tunda ega ebamugav...\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:40 4 kommentaari:\n48/365 - Osavnäpp\nMulle tohutult meeldib, kui mu ümber ei ole standardlahendusi, selle asemel aga millestki huvitavalt/andekalt miskit kokku meisterdatut.\nNii ma muudkui kogun ideid ja salvestan pilte ja juhendeid. Korralikult katalogiseerides, muidu ei oleks see mina.\nSeetõttu on mul päris korralik ideepank kõigest sellest, milliseks ma millegi nii toas kui aias kui pisidetailides saan kujundama.\nAinult et... millegipärast ühtset visiooni ei ole. Ja millegipärast ei taha enamus ette võetavast üldse selliseks formuleeruda, nagu ma oma vaimusilmas olen ette kujutanud.\nMina oma osavate näpukestega toimetamas ja imesid loomas... välja tulevad ikka mingid käkerdised :)\nAga ma ei ole veel alla andnud ja ma endiselt siiralt loodan, et muutun ajas osavnäpumaks :)\nMuidu on küll enda ees piinlik lugu...\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:56 1 kommentaar:\nPerekond Tamm istub hommikulauas ja kuulab raadiot.\nSealt tuleb teade: “Täna tuleb 20-25 cm lund. Palun parkige oma autod tänava paremasse serva, et mitte takistada lumesaha tööd.”\nProua Tamm tormab välja ja sõidab autoga tänava paremasse serva.\nNädala pärast kostab raadiost:\n“Täna on oodata 25-30 cm lund. Palun parkige oma masinad tänava vasakusse serva, et lumesahk mööda pääseks!”\nProua Tamm läheb ja pargib auto tänava vasakusse serva.\n“Täna tuleb 30-35cm lund. Palun parkige autod…”\nSel hetkel jääb raadio vait.\nProua Tamm vaatab oma abikaasale õudusega otsa:\n“Kallis, ma ei tea, mida nüüd teha!?” paanitseb ta. “Kumba teeserva auto parkida, et mitte lumesaha tööd takistada???”\n“Kullake,” vastab härra Tamm leebelt, “jätaks auto seekord lihtsalt garaaži…?”\n47/365 - Pahupidi-Liisu\nSeda on tegelikult natuke piinlik tunnistada, kuid...\n... ma kipun vahel terve päeva pahupidi riietega ringi käima...\nMa ei tea, miks see juhtub, KUIDAS see juhtub ja kuidas ma ometi saan selline kanapea olla, kuid vot juhtub. Ja eriti on see sagenenud nüüd, selle raseduse ajal.\nOk, kui ma olen kodune, siis pole ju hullu. Ajab itsitama ja ongi kõik. Aga kui väljas asjatamist, siis on küll veidi piinlik.\nNäiteks ükspäev avastasin peale maniküüris käimist, et sviiter oli terve see aeg pahupidi seljas olnud. KUIDAS ometi???\nKuna see on just viimasel ajal eriti aktuaalseks muutunud, siis pean nüüd hoolega jälgima end kohe algaval koolinädalal. Koolis käin enamasti mõne kleidiga ja no see oleks ju küll loll lugu, kui kleit pahupidi selga läheb...\n46/365 - Kobisemiskirjadest\nMa ei helista Vikerraadio avatud saadetesse ega hakka maad ja ilma kokku kiruma.\nMa ei kirjuta kõikvõimalikesse väljaannetesse kaebekirju.\nMa ei ühendu erinevate ametitega ega kirjuta peaministrile ega presidendile.\nMa lihtsalt ei oma seda soolikat.\nAga nüüd tuleb hetk, kus ma kirjutan. Kirjutan sotsiaalkindlustusametisse (nimi hetkel meelega väikese tähega) ja nõuan selgitusi.\nNimelt siin eelmises postis hõiskasin, kuidas mulle ei meeldi võtta tulumaksuvaba miinimumi igakuiselt "välja" ning eelistan seda korraga saada, peale tuludeklari kinnitamist. 360+ korra aastas on suurem summa kui 30+ igas kuus, eksole.\nNoh, olin ma ka vanemahüvitise teemal avaldusse märkinud, et ei soovi arvestamist. Vaatasin eesti.ee lehelt üle - avalduses ilusasti olemas.\nNo ja ma tõepoolest ei ole kunagi taibanud üle arvutada, et kas siis ikka toimib vastavalt avaldusele asi või ei.\nNüüd tuleb välja, et ei toimi. Sa võid avaldusse kirjutada mida iganes, kui ikka ei viitsita arvesse võtta, saad täie rauaga ehk siis selle näruse 30+ kah igakuiselt.\nAga ma ju ei tahtnud!\nAga mis siis, kui ma töötaksin lubatud summa piirmäära ulatuses igakuiselt ja saadavalt töötasult arvestataks mu maksuvaba miinimum?\nSellisel juhul peaksin ma selle 360+ praegu riigi kukrusse tagasi maksma, kuna olen saanud topelt ulatuses. Normaalne ju, eks.\nIgatahes esitan ma nüüd küll kirjaliku nõude, kus tahan teada, miks minu avalduses kindlas sõnas kirjeldatut ei ole arvesse võetud ja on tegutsetud omavoliliselt, mulle sellega potentsiaalselt ootamatuid väljaminekuid põhjustades.\nKrt, hinge ajab täis. Põhimõtteliselt juba. Ma tõesti eelistan seda piskut lasta enda eest korjata, et siis veebruaris justkui "kingituse" üle rõõmustada :)\nJa mis siis, kui ma oleksin saanud vahepeal töist tulu?\nSaab minustki Hillar Kohv, mis muud :D\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 23:22 Kommentaare ei ole:\n45/365 - Tulude deklarist\nMa nüüd olen üks neist tegelastest, kes ei lase igakuiselt enesel maksuvaba miinimumi arvestada. Mitte ainsastki sissetulekuallikast.\nPõhjus väga lihtne - igakuiselt ma seda vahet, kas see summa laekub arvele või mitte, ei tunneta nagunii, kuid kord aastas seda korraga kätte saada on palju meeldivam tunne :)\nOk, summa pole küll teab mis märkimistväärt, kuid siiski on meeldiv, kui see justkui "lihtsalt lambist" arvele potsatab :)\n44/365 - Silmaopist\nHerzile "sobiv" teema :)\nAmmusemad lugejad taaskord teavad, kuid blogiprojekti sobitub tänagi.\nNägemine kiskus mul kooli ajal aina nigelamaks, kuni telekat vaadates (sisuliselt teleka ees põrandal istudes) paistsid kõik inimesed seal kasti sees olevat kui tainapead.\nEristada ei suutnud lihtsalt.\nHakkasin kandma prille ja läätsesid ja esimest korda läätsesid proovides olin šoki äärel - ma näen rohukõrsi!!! Mismõttes?\nNägemine oli -5. Suht pimekana.\nPrillidega ma liikudes toime ei tulnud, need sobisid vaid paigal püsides. Liikudes nägin samal ajal läbi prilli ja prilli kõrvalt ning näiteks trepist liikudes võisin vabalt kukkuda.\nSellest ka läätsed paljudeks aastateks.\nAasta oli 1999, kui läksin kadunud tohter Schotteri (noorem) juurde silmi lõikama. Üks reede üks silm, teine reede teine. Vahepeal opereeritud silm nädal aega klapi all sügeles kui liiva sees:\nOpp toimus tollal teemantteraga ja ise said kõike näha.\nSilm tuimestati, lihased fikseeriti nurkadest klambritega, auguga lina tõmmati pähe ja siis hakkas lähenema hambapuuri sarnane instrument.\nSüda läks kohutavalt pahaks. Silm tahaks liikuda, kuid ei saa - nagu kinni näpistatud. Ütlesin arstile, et minestus tahab peale tulla. Selle peale ta arvas, et pole hullu, minestagu ma rahulikult :D Siis silm lõdvestub kah veel :)\nKahjuks ma siiski ei minestanud, kuna hoidsin end väevõimuga teadvuse juures. Mine tea, mis muidu toimub :)\nIgatahes esimest silma tehes läks üks suurem veresoon katki.\nMis tähendas seda, et silm oli üleni verine ning umbes poole iiriseni ulatus kile all loksuv vere"loik". Pead küljelt küljele loksus südant pahaks ajavalt :D Pildil see tumedam ala:\nTeine silm läks ilma veresoont vigastamata.\nOli juunikuu ja hirmus palav. Käisin väljas ainult päikeseprillidega. Tollal olid sellised ümaramad ja siniste klaasidega eriti "in" :)\nVend lõpetas samal ajal gümnaasiumi. Olime aktusel, ülerahvastatus tekitas õhupuuduse ja mul hakkas oma madala vererõhu otsas taaskord paha-paha-paha. Nägin aula seina ääres vaba tooli, kuhu end hetkeks taastuma potsatasin. Mõne aja pärast ujus ligi keegi memm, kes leidis, et temal oleks suurem õigus istuda kui noorel lapsel.\nReeglina pakun alati vanadele ja väetimatele istet, kuid too päev oli mul tõeliselt halb. Ja mida enam mutike käuksus, seda halvem mul hakkas.\nLõpuks, et ta vait jääks, langetasin päikeseprillid ninale ja vaatasin talle otsa.\nMutike tegi hetkega vehkat :D:D:D\nPeale seda harrastasin pool suve inimesi hirmutada, kui nad liialt pealesuruvad olid misiganes situatsioonis :) Lõbus aeg oli :)\nVerine silm paranes kuid, kuid lõpuks sain ilusa valge silmamuna omanikuks tagasi :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 23:52 4 kommentaari:\nTäna, aasta tagasi, valmistusin ma haiglasse minema.\nEt sünnitada oma esimene laps.\nPäev oli krõbekülm (täna seevastu lausa kevadehõnguline), oli vastlapäev ning liu asemel jalutasin poodi, et osta mõned vastlakuklid.\nÜksi ma need ka oma hiiglasuurde keresse sisse ahmisin.\nLiiga vara ei tahtnud minna, leppisime arstiga kokku, et õhtul 8 ajal. Pidin öö haiglas magama, et olla korralikult välja puhanud ja hommikul siis esilekutsumine. Poiss oli juba 40+6, seega tsutike üle kantud ja ei tahetud kauem hoida. Tulemiseks küps oli ta kõigi näitajate järgi juba ammu, jaanuari keskelt. Nagu ka minu keha, mis oli "poolel teel" juba sellest ajast alates.\nMitte kellelegi ei rääkinud, et minek. Ei tahtnud kaasapabistajaid. Ainult Vanamees, mina ja med.personal olid teadlikud.\nAga ootaja aeg oli pikk. Midagi kodus teha ka ei osanud, kõik oli ammu valmis.\nLugeda ei suutnud ma küll midagi, ükski loetud rida peakolusse ei talletunud. Seega viimased tunnid enne minekut mängisin arvutis lolli järjekindlusega mahjongi :D\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 19:39 3 kommentaari:\n43/365 - Veresooned\nNii, käte teema pealt jõuame selleni, mis minus reaalset hirmu tekitab - veresooned.\nEriti just kätel.\nMul on mingisugune tõsine kiiks punduvate veresoontega. Needsamad käed, mille vaatamist ma sedavõrd naudin, võivad muutuda õuduse allikaks, kui seal peal hakkavad veresooned punnitama. Näiteks pingutusest või ma ei teagi millest.\nMa lihtsalt kardan neid vaadata ja tekib tunne, et need lähevad katki... Ja tunduvad sellised hirmsal moel vetruvad olevat...\nVeelgi hullem on punnitav veresoon kaelal. Või laubal.\nSeda nähes olen võimeline peaaegu minestama. Kohe päriselt, mitte niisama eputades.\nÜleüldse on mul verega mingisugune oma teema. Ei, mitte telekast nähtavate operatsioonide või a la kuulihaavadega - pigem ikka ja ainult veresoonte ja nende pulseerimisega...\nTõenäoliselt samasse klassi käib ka mu vampiirikartus. Aga need teemad teinekord. Nagu ka mu omad verelood :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 19:17 3 kommentaari:\n42/365 - Käed\nJalgadest juba oli juttu, asume aga käte kallale!\nPaistab nii, et jäsemed on mulle mingiks kinnisideeks :)\nKui ma omaenda jalgade vormiga pole kunagi suutnud lõpuni rahul olla, siis kätega on teine lugu. Need mulle enamiku ajast meeldivad ja treenituse korral kohe väga. Sest neid ma suudan ilusatesse lihastesse saada :)\nOk, Madonna-käed on minu jaoks natuke palju. Aga kergelt lihastes ja heas vormis käed on tõega nauditavad. See, kui triitsepsi kohal ripub kott, on minu hinnangul selline nähtus, mis vajaks pikka varrukat või õlasalli.\nKuigi naistele on siin palju suurem mängumaa ka minu silma jaoks. Oleneb üldmuljest ja käte sobivusest muu kehaga.\nMeestega seevastu on täiesti teine teema. Meestel pehmeid ja lõtvu käsi ei suuda ma isegi mitte vaadata. Sellisele tahaks kohe võidunud valge maika selga suruda, spagetikastme kõhule plätserdada ja diivanikaunistuseks lükata. Sest... no selline asi on lihtsalt hirmus! Minu silmale.\nMeeste puhul mängivad minu jaoks käed kohe päris olulist rolli. Ei ole vaja mingeid ebanormaalseid pungitamisi, oh ei. See läheb minu jaoks selliseks edevuseks, millele ma enamasti ei suuda positiivselt hindava pilguga reageerida. Samas klassis geelipott-pähe soengutega. Brrr!\nKüll aga ei tohi mehe kätes olla lodevust. No krt, tal peab ju ka mingisugunegi elementaarne jõud olema! Ja no mind peab ikka suutma süles tassida, eksole. Ja ega ma just päris kärbeskaalus täna ei ole...\nKõigele on boonuseks ja minu puhul kindlasti ka turn-on´iks mänglevad lihased küünarvarrel. Kui mees ikka kasvõi pastaka haarab ja küünarnukist randmeni toimub lihaste nähtav liikumine, on minu hindav pilk garanteeritud :)\nKülalised panevad jokutama, kuid aitavad nõudega :)\nEile taaskord feilisin oma projektikesega, kuid mõtlen siin, et ega ma ei mäletagi täpselt (ja järele vaadata ka ei julge), kas ma plaanisin kirjutada iga päev (mis on minu jaoks päev - kellast kellani või ärkamisest magamaminekuni?) või 1 postitus iga päeva kohta?\nAh, vahet ju pole tegelt. Pisike vahe on, kuid ma ei peaks selle kallal nii palju halama, eksole.\nEile igatahes, kui saunast tulin (tuli isu esmaspäeval sauna teha, noh!) teatas Vanamees, et nüüd on kohe varsti meile saabumas üks saarlasest sõber, kes töö asjus taaskord Hiiumaal ja jäi praamist maha. Ringiga minnes jõuaks liiga hilja ning küsis, kas oleks öömaja mõeldav.\nLoomulikult mõeldav. Oleme ju pideva külalistevooluga nagunii harjunud ja vedas, et selleks õhtuks muud plaanid ja teised külalised/öömajalised puudusid.\nKui siis külaline juba kohal, oli ju seltskondliku suhtlemise aeg ning plaanitud aeg blogile läks aia taha. Las siis läks. TSD, mis Maksuametis deklareerida tuli ja kuidagi viimasele päevale oli jäänud, sai küll tehtud ka külalise arvelt, kuid see oli päriselt ka olulisem kui blogisemine.\nSeega täna kaks projektipostitust.\nNõudepesuga on nüüd aga nii, et alguses ei osanud ma küll kohe kuidagi selle va masinaga rahul olla. No nii harjumatu on, et peab neid nõusid korjama ja käsitsi sai ju palju kiiremini nõud taas kasutatavaks korraldada.\nKüll ei ole ühte tüüpi nõusid puhtal kujul võtta ja küll teisi. Kõik masinas. Ootamas. Tüütu.\nMiski hetk avastasin, et peseks siis poole koguse kaupa. Toimis. Samas mõttetu raiskamine.\nLõpuks sain aru, et rohkem nõusid tarvis :) Eks siis said varud kastidest välja otsitud ja köök, kus pole veel kappegi, nõudega üle kuhjatud.\nSelles mõttes on külalised ikka jube head - aitavad musti nõusid tekitada :) On, mida masinasse toppida ja millega käsitsipesemise sügelust leevendada :)\nSellisel kujul toimib masin muidugi suurepäraselt ja sellisel hetkel oskan teda ka täiesti hinnata :)\nTäna lõunast siis külaline lahkus ja homme saabub ämm... Ja siis kohe varsti ka E :)))\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 21:16 Kommentaare ei ole:\n41/365 - Jalad\nMul on nõrkus lihastes naiste (tegelikult ka meeste) jalgade vastu.\nJa ei, see ei ole seksuaalne, seega meeslugejad, ärge kujutage endile kohe mingeid unelmate pilte ette. Või siis kujutage, kui see rõõmu teeb ja vajalik on.\nIgatahes jah, sportlike naiste jalad on minu arvates tõeline vaatamisväärsus. Ma võingi neid imetlema jääda vist. Iluuisutajad, võimlejad, tantsijad jmt. Jõutõstjaid ma siin just silmas ei pidanud.\nKuidagi see pikk ja sirge lihas, mis naha all veel liikumise korral mängib ka... no on ilus vaadata, noh.\nMasendav on see, et omaenda jalgu ei ole ma mitte kunagi selliseks saanud, mis minu jaoks ilus on. Ükskõik kui heas vormis ja treenitud ma ka ei oleks. Või ükskõik kui sale. Sest... jalad lihtsalt on vale kujuga! Igal juhul on üleval mingi tobe laiend, isegi kui olen alakaaluline ja ülimalt treenitud.\nJa vot seda laiendit ma ei kannatagi!\nJajaa, ma saan aru, et see on naiselik ja muu mula, kuid mulle meeldivad teist tüüpi jalad.\nJa eelkõige just väga korralikult treenitud eksemplarid!\nMeeste puhul näiteks on mulle alati meeldinud seepärast murdmaasuuskamist vaadata. Mitte et ma seal muud suurt jälgiks - ikka need jalalihased oma võrratus liikumises :D\nEks igal omad fetišid :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 21:03 Kommentaare ei ole:\nLaps teab, mida laps tahab\nTäna oli selline intensiivne pühapäev, kus me muudkui toimetasime.\nKuigi tegemist luuvalupäevaga, mille kohaselt peaks just niisama olesklema, et ülejäänud aastaks hea tervis tagada.\nAga noh... ind oli peal ja aeg sobis ja nii ta läks. Kas tulevikutervise hinnaga, seda näeb :)\nVanamees toimetas päev otsa õues ja oli hirmus rahul. Vanas kodus oli ju suhteliselt toas passimine ja see ta jaoks ahistav.\nKuna akendele olid ruudud peale löödud (mitte ruutudega aknad aga ruudud akende ette, nagu oleks ruutudega aknad), need aga segavad akende pesemist ja tihased käivad seal istumas ja väljaheiteid aknale pudistamas, eemaldas Vanamees need puidust ruudustikud. Ise irvitas mind teiselpool akent nähes, et "Noh, nüüd kaks korda pall väravasse löödud, kuhu sa ikka enam paged. Nüüd võib Vanamooril trellid akende eest eemaldada küll.".\nMina toimetasin toas ja püüdsin Väikemehe kiiretest kõikevinnavatest käbaratest end häirida mittelastes järjekordseid lahtipakkimisi toimetada. Uskumatu, esikusse tekkis lausa avarust :D\nIgatahes olime videvikutunniks parajalt väsinud ning kerge kohv tundus hädavajalik.\nVajume tugitoolidesse, kruusid aurava kohviga käes... Avan kommikarbi, et kerge magus kohvile lisaturgutuseks oleks, kui meie juurde tatsab puukoort näriv Väikemees (tal on täiesti loll komme käia puuhalgudelt kooretükke hiivamas ja neid siis näkitseda...).\nPrahvatasime Vanamehega mõlemad südamest naerma, kuna situatsioon oli ülimalt jabur - vanemad joovad kohvi ja söövad kommi, väikene laps vaatab pealt ja närib puukoort...\nAga noh, kommi ta nagunii veel ei saa ja kui see on minu teha, siis aasta jagu kindlasti veel mitte.\nMõni aeg hiljem sai Väikemehe söök valmis.\nVanamees hüüab: "Poja, tule sööma!"\nVaikus. Hüüab uuesti - ikka vaikus. Asi on kahtlane, läheme vaatama... Ja avastame Väikemehe kasside krõbinakausi kallalt, mille vahet käsi käis seda kiiremas tempos, mida kiiremini me talle lähemale jõudsime :D\nEnamasti armastab ta suure itsitamisega eest ära joosta, kui teda püüdma asutakse, täna aga olid kasside krõbinad liiga suur ahvatlus ja neid pidi siis endale sisse suutma kühveldada viimase hetkeni nii palju kui jõudis :D\nIlmselgelt ei see laps nälga jää. Toidab end täiesti ise :D Kui vaja, närib puukoort (vahel saab ka söetükikese põske pista, kuid õnneks tegu puhta puusöega), kui vaja, sööb kasside toidu ära...\nAga noh, 12 hammast juba suus kah, eks neid ole vaja veidi kõvema tavaariga teritada ju :)\nJessumariia.... ta saab tuleval nädalal ju juba aastaseks!!!\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 23:36 4 kommentaari:\n40/365 - Purjus olemisest\nMul on üks väga tõsine kiiks seoses alkoholiga - ma ei suuda end päris purju juua.\nMa lihtsalt ei talu seda teadmist, et ma ei pruugi kontrollida seda, mida teen. Mida imelikku ma siis ikka teeks? A kust ma tean... Ja vot ei tahagi teada...\nMõned korrad elus olen purjus olnud. Varem teadsin täpset arvu, enam ei mäleta. Alla 10x kohe kindlasti. Kas ka ühe käe sõrmedel üles lugeda saab, pole ma enam kindel.\nTõenäoliselt muutun ma väga lõbusaks. Vähemalt seni on see nii olnud. Ühest korrast on ka selline "meenutus", et ma ei mäletanud 100% kindlusega, mis vahepealsetel lühikestel hetkedel toimunud on.\nIgatahes väga lõbusakstegevalt mõjub ka see, kui on joodud mingi kogus alkoholi, mille tagajärjel jutt muutub eriti voolavaks, seltskond/kaaslane eriti toredaks ja ongi suht kõik. Kontroll enda tegude üle ja vastutus enda sõnade eest peab mulle jääma.\nKipun arvama, et see on seotud sellega, et alkoholi hakkasin mõõdukas koguses nautima alles kuskil 23-selt või nii. Enne lihtsalt ei mekkinud.\nAhh, mis ma ajan! Lapsena ma ei joonud limonaadigi, kuna see tundus mulle liiga kange :D\n39/365 - Kolimised\nVarem mulle meeldis kolida. Kuidagi põnev ja puhastav toiming oli.\nTäna ei kannata ma seda silmaotsastki.\nElus üksjagu kolitud kah. ´96 Saaremaalt Tallinna, pealinnas ja Viimsis siis mõningad eluasemekatsetused koos eksabikaasaga, kuni leidsime oma pesa. Peale seda sai meie aeg otsa ja oli aeg kummalgi oma rada valida.\nSeejärel minu esimene omaette üürikas, kus elasin lausa 6 aastat - 2003-2009.\nViimaseks Tallinna-pelgupaigaks sai üürikas Meriväljal, kuhu jäi väga põnev aeg ja kust sai alguse tänane suunamuudatus.\n2010 siis Hiiumaale. Meie Kärdla-kodus sai toimuma palju-palju ilusaid hetki ja sealt said alguse vägagi paljud head asjad elus.\nNüüd siis lõppes kolimine Kärdlast meie uude koju. Seekordne kolimine oli eriti pikk ja kurnav protsess, kuna enne tahtsime siin asjad lahti pakkida, kui uute järele minek. Suur kolimine toimus küll ühel nädalavahetusel, kus suurem abivägi ja masinad kohal, kuid sellist mitte-esmatarbevahenditega jupitamist jätkus ikka kohe pikalt. Kokku 3 nädalat.\nJa kurnav... Eriti, kui seda saab teha tõesti vaid jupitades, kuna ei saa ju Väikemeest kaasa võtta sinna segadust tekitama ja nii see lapsehoidmise versus pakkimise/tassimise lugu lohises.\nAga täna :D\nTäna on siis see päev, kus sellega on kõik.\nÕhtupoolikul saabus pealinnast perekond, kes soovib Hiiumaale kolida ja üürivad meie pesa. Andsin võtmed üle, näitasin vajaliku ette, külmikusse jätsin tere-tulemast-koogi ja... Autorattad taas kodu poole :)\nTäna oli viimaste nädalate jooksul esimene päev, mil mul ei olnud muidu igapäevast peavalu. Ilmselgelt sai üks pinge vähemaks :)\nMa siiralt loodan, et ma ei pea enam kunagi kolima... Ma tõepoolest ei taha enam seda kinni ja lahti pakkimist, vedamist ja korraldamist... Väga loodan, et nüüd nii jääbki...\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 22:12 4 kommentaari:\nsildid: blogiprojekt, hinnangud, noppeid minevikust\n38/365 - Stipendium\nTulenevalt sellest, et esimene semester koolis lõppes sedavõrd edukalt, kavatsen ma teha midagi enda kohta enneolematut - stipile kandideerida :)\nSummad ei ole suured loomulikult, kuid asi veidi nagu põhimõttes :D Et kui just mina satun kõigi seast olema nende hulgas, kellel oleks heade õpitulemuste tõttu õigus stippi saada, siis miks mitte seda ka füüsiliselt näha?\nEsimene mõte küll oli, et jätan avalduse esitamata ja sellevõrra saab seda taodelda ehk keegi, kes seda rohkem vajaks, kuid... Kesse ikka mulle selle eest aitäh ütleks?\nSeega olen otsustanud, et kandideeringi :) Ja päris kindel usk, et ka saan, kuna keskmine on ju "5" ja õppekava täidetud 100% :D\nOmamoodi naljakas, nüüd vanas eas siis veel :)\n37/365 - Mäluaugud\nVarem kutsuti mind jalgadega märkmikuks.\nKõikvõimalikud asjad seisid justkui iseenesest meeles ja mitte ainult enda asjad - teiste omad ka.\nKui midagi oli vaja meeles pidada, "telliti" minult meeldetuletus. Ja mina siis õigel ajal tuletasin meelde.\nNüüd aga... Mõtlen kasvõi seda, et kuna see blogiprojekti nimekiri vastu taevast lendas ja uut pole jõudnud teha, et siis millest täna kirjutada. Panen näiteks Väikemeest ööunele ja mõtlen mingi teema samal ajal välja.\nJõuan allakorrusele, avan arvuti... ja millest ma kirjutama pidingi?\nJa nii on kogu aeg ja iga asjaga... Kuhu mu mälu ometi kadus? Kahtlustan, et suure punnitamisega aasta tagasi pressisin koos lapsega ka oma mälu välja... Igatahes kusagile kõige kaduva teed ta läinud on...\n36/365 - Vanniloom\nKaks posti ühes - blogiprojekti raames vannilembus ja lisaks mõtted, mis sellest tingitud.\nKirgliku sooja- ning vedelikusolemise armastajana olin veendumusel, et mul peab kodus olema kas vann või saun. Mõlemat pole vaja, kuna mida ikka ahnitseda.\nVarem oli vann, nüüd saun.\nMõlemas igati mõnus oleskleda.\nNüüd aga mõtlen, et...\nMiks mitte ka vann? Vanni jaoks koht oleks justnagu olemas...\nÄkki ikka hangiks vanni ka? Endal mõnus lõõgastuda ja tulevikus saavad poisid seal koos oma õhtuvanni võtta ja pardikesi ujutada...\nJa päriselt ka, ma olen ikka kohe tõeline vanniloom!\nSuurt vanni ma ei taha, enamasti käin ikka üksi ja kui ma üksi tavavanni ära ei mahu, tuleb miskit muud ette võtta.\nMullidega ja massaseerivaid ka ei taha - ma võin ise ka vee all õhumulle tekitada suure tahtmise korral ja nende nuppude otsas istumine... ähh, pole mulle. Lisaks meeldib mulle vannitoas lõõgastudes täielik vaikus, ei taha mingit mootorimüra. Seega ma nagunii neid funktsioone ei kasutaks.\nMõtlen siin, et võiks olla lihtne sile ja sirge vann, mille ehitaks nö pinnase sisse. Kerge servi puhastada ja küünlaid/veiniklaase hoida. Ning küünlad, joogipoolis ja lugemismaterjal käivad minu jaoks ALATI vanni juurde. Ilma ma kohe kuidagi... ei oska. Sest vann - see kestab tunde :) See on MINU aeg :)\nNäidise pilt võetud vannitoapood.ee lehelt. Midagi sellist ma soovikski :) Teises toonis muidugi...\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 16:46 5 kommentaari:\nsildid: blogiprojekt, ise, kodust\nTäna läheb siis ajalukku päev, mil kassid alustasid siin uues kodus välisilma uudistamisega.\nPeale kolimist soovitas loomaarst neil vähemalt paar nädalat toas püsida, et hakkaksid maja koduna võtma ja ohu korral putku ei paneks vaid ikka koju püüaks saada.\nTäna siis esimesed katsetused. Rööbik ei tihanud majast veel väga eemalduda, Vidrik aga uudistas juppmaad eemalgi. Hirmus hea meel oli näha, et kui kraavijääl paterdades veeni jõudis, siis ebamugavust tundes kiirel sammul tagasi toa poole tuli ja tuppa tahtis :)\nMuidugi pärast tahtis jälle õue ja natuke sai ka. Eks nüüd siis iga päev väiksed tiirud järelvalve all lubatud, kuni neil mingigi arusaam tekib õue avarusest ja muust.\nNüüd nohisevad kamina ees diivanil magada - elamusi oli ju küllaga :)\n35/365 - Juuksed\nMa ei oska oma juustega suurt midagi peale hakata.\nEi neid soengusse sättida ega muidu just juuksurist tulnud muljet nendega jätta.\nEnt ometi ma hindan neid. Vägagi.\nHindan seda, et nad on tugevad ja kohevad. Ei mingit pea ümber ludutamise muret, pigem teeb raskust neile mingigi sileda mulje andmine.\nHindan ka seda, et nad on terved. Kuigi krõbekuivad, kuid siiski terved.\nJa läigivad, oi kuidas läigivad :D Seda eriti just viimasel ajal :)\nEks ma ikka püüan nende eest hoolitseda ka, kuid üle ei pea ma millegagi pingutama. Lihtne pesu ja palsam, vahel mask ja ongi enam-vähem kõik. Viimistlusvahendeid ostan kokku, kuid hoolimata kindlatest kavatsustest neid kasutama ma ei jää. Nii nad seisavad. Kasutan vaid silendavaid ja läiget juurde andvaid toitainetega tooteid, seda ka siis, kui meelde tuleb.\nEt siis jah, hoolimata sellest, et ma endale antuga suurt miskit peale hakata ei oska, olen ma nende eest tegelikult tänulik.\nAga palju rohkem oleksin ma tänulik, kui ma neid ka kuidagi sättida oskaks... Aga selleks tundub olevat juba hilja, kuna kesse ikka vanale koerale uusi trikke õpetab :)\nIllustreeriv pilt tehtud mõni aeg tagasi - värskemat ei leia, kus juuksed vabalt turritamas.\n34/365 - Häbelik\nTäna on mul seda arusaamatu isegi meenutada, kuid veel 10 aastat tagasi olin ma mõningates temades tohutult häbelik.\nMa võisin inimestega otse suhelda misiganes hetkel, kuid näiteks helistamine, mis tagab ju suhtelise anonüümsuse, oli minu jaoks ikka täielik surm.\nSelleks, et midagi teada saada kasvõi näiteks infoliinilt, pidi helistajaks olema keegi teine. Mina sellega hakkama ei saanud. Kuhu iganes helistamisega, et mingisugust infot saada või midagi broneerida/kokku leppida/midaiganes.\nMa ei saa siiamaani aru, milles asi oli. Samas otsesuhtluses jätsin eriti hakkaja ning organiseerija mulje, kuid pigem eelistasin siiski niite tõmmata ja teised enda kasuks tööle panna, kui ennast tohutu aeg koguda, jalgade värinast ja kokutamisest üle saada ja ise helistada.\nTäna on elementaarne, et kui midagi tahan teada, siis otsin numbri ja saan soovitud info. Nui neljaks, kuid selle ma saama pean, eksole. Sama lugu mingite eelkokkulepetega - ma helistan ja räägin endale vajaliku välja.\nMisasi see aga veel tudengiaastate alguses toimus, ei tea ma siiamaani...\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 23:39 Kommentaare ei ole:\nViimasel ajal on hakanud imelikke asju juhtuma. Ended?\nHiljuti läks kõige kaduva teed mu Exceli fail blogiprojekti teemadega.\nVälisel kõvakettal on ainult 1 fail, mida ei õnnestu avada ega taastada ka praegu meil viibiva IT-tudengi-tegelasest Suure Lapse abiga. Ainult 1 fail - seesamune nimekiri.\nKas see tähendab, et "mis sa mässad, lõpeta heaga ära" või "näis, kaua sa viitsid sellise tobedusega end ikkes hoida?"\nSuht nõme on püüda uuesti meenutada kõiki neid imelikke ja vähemimelikke pealkirju...\nKirjutasin mõni aeg tagasi, et uue kodu juures liiguvad mõtted nõudepesumasina suunas. Pere kah suureneb ja lisaks meil ju pidevalt peale meie endi veel inimesi külas (või siis nt pere laiendusena seesama Suur Laps, kes kui tuleb, siis ikka nädalateks kuni kuudeks), seega enda mugavuse huvides ja ruumi võimaldamisel tekkis idee, et katsetaks siis kah selle imelooma ära.\nKohale jõudis möödunud nädalal, kuid siis oli Vanamees kaugel ära ja las see masin siis seisis kööginurgas, meie saime ilusti ilma tema abita hakkama.\nTäna Vanamees tagasi kodus ja suure innuga ühendas masina ära. Igati vahva.\nMina siis omalt poolt suundusin 4km kaugusele poodi, et vajalik pesukeemia osta.\nJa jälle hakkas pihta...\n3km sõidetud, kui annan stop-märgi taga teed. Ei hakanud keerama ega midagi, täiesti otsejoones ristmiku ületus ees, kui... käiku sisse lükates käis vali plaks. Ja enam ükski käik sisse ei lähe...\nTuled vilkuma ja nii ma seal ristmikul seisin (õnneks mitte risti teel). Kas pean hakkama nüüd autot lükkama? Ega see liiga raske pole? Ega see kuidagi kõhule liiga ei tee? Eemal paistab parkimisplats ja siit ristmikult pean ma ju ometi ära saama.\nÕnneks peatus hetke pärast mu juures auto kahe noormehega. Kuulasid mure ära, vaatasid kohe auto alla ja teatasid, et veovõlli ots pooleks. Mismõttes nagu??? Loogiš, et ühtegi käiku enam sisse ei saa, miskit pole ju vedama hakkamas!\nLükkasid siis noormehed mul auto parklasse ja tõid mu tagasi koju.\nPole vist vaja mainida, et nõud said taaskord käsitsi pestud :D\nHomme siis tullakse masinale järele ja viiakse parandusse...\nMagus... Meil on ausõna hetkel vaja raha niiiiii paljusse muusse panna!\nKurb, kuid tõsi - Must Nool peab saama asenduse. Ta on mind nii kaua nii ustavalt teeninud, et hirmus kahju on teda välja vahetada, kuid... On vist aeg...\nKoduhoovis tabas mind aga rõõmusähvatus - vaatepilt, mida pakkusid kaks meie hoovist minema silkavat hirve, oli lummav :D:D:D Olen tõenäoliselt neidsama kahte tegelast näinud küll meie tee peal kaks korda vahetult läbi lipsamas, kuid päris koduhoovist neid avastada oli väga vinge :D\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 19:04 2 kommentaari:\nsildid: kodust, masinad\n33/365 - Sibulapiim\nKui eelmises postis juba alustasin veidrate tervendamisvõtete kirjeldamist, siis samal lainel jätkan.\nSest veelkord - ma olen terve elu natuke massist erinev olnud :D Mitmes mõttes...\nIgatahes, sibulapiim siis.\nNoorena, kui haige olin, ei tahtnud ma igasugu apteegisodi tarbida. Siiamaani ei taha. No ei ole mul seda soolikat, ei ole. Olen alati eelistanud miskit söögilaualt või metsast kokku segada.\nKui lapsena haige olin, oli mul üks lemmikjook, mis tõepoolest tervendas:\nKuum piim, mille sisse on pandud hunnik sibularattaid (soovi korras purustada sisse ka küüslauku), need siis piima sees ära leotatud ja tambitud, et mahl korralikult eralduks, hunnik mett peale ja segu nii kuumalt ära juua kui võimalik.\nKõlab päris rõvedalt, kui mõttega lugeda. Samas maitses see mulle hullupööra ja võisin seda ikka kohe palju juua. Emale kindlasti tegi rõõmu, et ei peagi last ravimit jooma sundima vaid lahmib täitsa vabatahtlikult :)\nVeel imelikum on see, et mul hakkasid nüüd neelud käima...\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 18:14 1 kommentaar:\n32/365 - Küüslauk\nMulle maitseb küüslauk.\nLapsena teadsin samuti, et küüslauk on üks hea asi, kui külmetus kallal ja vaja terveks saada. Haige mulle aga olla ei meeldinud, kuna siis ei saanud ringi lipata ja oma hirmtoimekat elu normaalselt elada.\nKõige jaburam asi, mis mulle seoses küüslauguga meenub, on üks kinnominek.\nKuressaare kesklinnas oli kultuurimaja ees keskväljaku moodi plaaditud plats (täna on seal rauast/roostekarva majalahmakas).\nMäletan, kuidas istusin seal pingi peal ja koorisin mitu küüslauguküünt ära, et siis pole kinos sahmimist. Ühe küüne panin suhu, ülejäänud taskusse. Järelikult pidin kergelt tõbine olema, kuna haigusvimmas närisin/lutsutasin ikka küüslauguküünt.\nKüüned suus ja taskus, suundusin siis kinno.\nMa ei mäleta, kui vana ma olin. Pakun, et 9-11.\nTäna mõtlen, et KUI lollakas sain ma ikka olla? Mis tunne võis olla teistel kinos viibijatel, kui üks tegelane haiseb räigelt küüslaugu järele? Ja ära ka hais ei kao, kuna eks taskusse oli varutud neid ikka terve filmi ajaks...\nKuidas on võimalik, et ma kohe üldse sellele ei osanud mõelda? Ja kuidas on võimalik, et ülejäänud kinokülastajad olid nii pagana viisakad, et mulle märkust ei teinud?\nSiiamaani meenutan seda fakti irvitava piinlikkustundega... :)\nNii, nüüd olen siis taas graafikus :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 18:05 Kommentaare ei ole:\n31/365 - Pimedusekartus (31.01 eest)\nMa pelgan pimedust. Mingil sellisel põhjusel, mida ise ka ei tea.\nPimedast kohast läbi minnes on alati kerge kõhedus sees.\nMa ei karda inimesi ega loomi, kes mind seal varitseda võiksid.\nMa kardan seda, mida ma ei näe. Kardan tajuda midagi seletamatut. Või ka näha midagi, mida ei peaks tavamõistusest lähtuvalt nägema.\nSelline ebamäärane hirm pimeduse ees.\nLapse- ja noorpõlves, kui Kuressaares korteris elasime, ei julenud ma seetõttu keldris käia. Oli siis vaja mõni purk üles tuua või jalgratas õue lohistada.\nKõikvõimalikud tuled põlema ja kiiresti-kiiresti jooksuga trepist üles, kuna neid pimedusse suunduvaid soppe, kuhu valgus ei ulatunud, oli ju küllaga.\nKüll aga saabus ajutine julguse periood vist u. 13-aastasena. Igatahes siis, kui lasin endale kõrvadesse augud teha.\nSaate aru, ma olin siis lihtsalt nii tegija oma hõbedast kõrvarõngastega, et üksi vaim ega muu ebamäärane olend ei saanud mulle liiga teha.\nMäletan siiamaani seda tunnet, kuidas marssisin rõhutatult aeglasel sammul mööda keldritreppi, selg tikksirge ja juuksed patsis, et ikka kõrvakad näha oleks...\nNojah... Ma pole kunagi end väga normaalseks hinnanud :D\nSeda kõike teades oli mu ainus kõhklus maale kolimise suhtes justnimelt hirm pimeduse ees. Et kui Vanamees kuskil lennus, siis kuidas ma ümberringi valitseva pimedusega toime tulen?\nKummalisel kombel pole ma uues kodus veel kordagi pimedust kartnud. Ei mingit üle õla või pimedusse vaatamise vältimist. Pigem on selles pimeduses mingisugune rahu... Igatahes see üllatab mind meeldivalt :)\nVõib-olla oleneb see lihtsalt meeleseisundist. Kahtlustan, et olen suutnud uue kodu elevuse pimedusepelgusse lihtsalt nii osavalt sisse põimida, et hirmule ei jää ruumi.\nSest... kõik on ju tegelikkuses mõtlemises kinni :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 17:54 Kommentaare ei ole:\n30/365 - Koolist ja hilinemisest (30.01 eest)\nNu vot. Hakkab pihta, eksole.\nDistsiplineeriv blogiprojekt käsil ja juba ma ebaõnnestun.\nAga prioriteedid ja ajapuudus ja üleüldine liiga paljust korraga väsimus ja organiseerimise nõrkus praegu mängivad osa.\nIgatahes, rabelesin siin jaanuari viimased päevad veel viimaseid koolitöid kirjutada ja sinna see aeg ja prioriteetide seadmine kadus.\nAga... aga-aga :D\nSellest kõigest oli kasu!\nSügissemestri lõpetasin keskmise hindega 5! Absoluutselt kõik koondhinded on 5-d :D:D:D\nNüüd siis püüan ka blogiprojektiga taas ree peale saada ja kirjutan miskit lühidat järele, kui aeg ja Väikemees võimaldavad.\nLihtsalt... ennast on vaja distsiplineerida. Siis on tunne, et suudan seda ka muudes valdkondades, mis ka sisult olulised. See projekt siin on heaks süütuks katsetamiskohaks :)\nklaviatuuril klõbistas Sipsik at 14:10 Kommentaare ei ole:


Koroonaviiruse eest võib tänada Hiina kommunistlikku valitsust • Objektiiv\nArvamus » Koroonaviiruse eest võib tänada Hiina kommunistlikku valitsust\nKoroonaviiruse eest võib tänada Hiina kommunistlikku valitsust\n3. veebr. 2020 Steven W Mosher\nKoroonaviiruse struktuur. Foto: Scanpix\nHiina kulutab aastas ligikaudu triljon eurot oma elanike jälgimiseks ja ümberkasvatamiseks. Miljonite katoliiklaste ja teiste kristlaste tagakiusamine maksab ilmselt samuti miljardeid. Kui sellest rahast kulutataks murdosa avalikule tervisele ja infot oleks tõepoolest “õigel ajal jagatud”, nagu Xi lubas, poleks koroonaviiruse epideemiaga täna ilmselt märgatavat muret, tõdeb Steven W Mosher.\nKohtumisel Maailma Tervishoiuorganisatsiooni juhtidega andis president Xi Jinping endast parima näitamaks, et Hiinas möllav koroonaviirus on tänaseks kontrolli all.\n“Ma olen olukorda kontrollinud selle algusest.” rääkis Xi teisipäeval, 28. jaanuaril, toimunud kohtumisel Maailma Tervishoiuorganisatsiooni (WHO) inimestega. Hiina valitsus “jagab epideemia kohta infot õigeaegselt”, sest “epideemia on deemon ja me ei saa sellel deemonil ennast lasta varjata”.\nTõsiasi on paraku see, et Kommunistliku partei ametnikud on nimetatud “deemoniga” mänginud kaks kuud peitusemängu. Nädalate jooksul kui esimestest koroonaviiruse juhtudest Wuhanis teada anti, eitati igasugust haiguse olemasolu.\nSeejärel teatati meile, et koroonaviirus sai alguse avatud turul, kus klientidele, kes soovivad “värskeid metsikuid maitseid” (ülikute seas ajalooline praktika), tapetakse metsloomad kohapeal. Võib-olla on see nii. Kuid on pakutud välja ka versioon, et viirus pääses välja haiguse epitsentrist mõne kilometri kaugusel asuvast Rahvavabastusarmee Biosõja Laboratooriumist.\nOli see nii või naa, vaikiti koroonaviiruse esmajuhud detsembris maha.\nIsegi siis kui koroonaviirusesse nakatunud inimeste suurt hulka polnud jaanuari alguses enam võimalik varjata, jätkasid ametnikud uue haiguse tõsiduse mahavaikimist nii oma kui muu maailma inimestele.\nKuna Wuhani elanikele ei antud aegsasti probleemi tõsidusest teada, jätkasid nad nädalate jooksul omavahel haiguse levitamist. Just siis kui haigus hakkas võtma epideemia mõõte, algas Hiina uus aasta.\nIgal aastal toimub sadade miljonite inimesteni Maa suurim rahvasteränne just Hiinas. See on aeg, kus minnakse tähistama kodukohta Hiina kuukalendri uut aastat.\nHiina uusaasta eel istusid vähemalt viis miljonit Wuhani elanikku autodesse, bussidesse, rongidesse ja lennukitesse ning läksid koju pere ja suguseltsiga uut aastat pidama. Selle tulemusena jõudis koroonaviirus igasse Hiina nurka ja paljudesse lähiriikidesse. Kõik kokku on epidemioloogiline õudusunenägu.\nKui koroonaviiruse juhtumitest anti teada ka juba kümnetes teistes Hiina linnades, alles siis panid Hiina ametnikud 11 miljoni elanikuga Wuhani karantiini. Peale seda on veel karantiini rakendatud enam kui 40 miljoni elanikuga Hubei provintsis. Tegemist on inimajaloo suurima karantiiniga, kuid seda on ikkagi vähe ja see toimub liiga hilja. Viimane on aga asja juures tõeline skandaal.\nIsegi täna, kui epideema on levinud üle riigi, Hiina võimud jätkuvalt valetavad nakatunute, surmade ja isegi viiruse algupära kohta. Väide, et tänaseni on surnud vaid üle kahesaja inimese ja nakatunuid on Hiinas sadakond alla kümne tuhande, on kõigi muude riigist tulevate ülevaadete taustal naeruväärsed valed.\nVõtame näiteks 28. jaanuarist pärit Hiina Avaliku Julgeoleku Ministeeriumi üllitatud direktiivi, milles kästi kõigil riigi politsejaoskondadel teha ettevalmistusi sõjalaadseks olukorraks. Politsei tegeleb “haiguse kontrollimisega” jõustades karantiinipiirkondi ja aidates jagada laiali arstimeid. Kuid samal ajal tegeleb politsei veel “sotsiaalse stabiilsuse hoidmisega” karistades “rängalt” kõiki, kes julgevad epideemia “mitteametliku” leviku kohta infot levitada.\nViidatud märgid viitavad, et Hiina on kuulutamas välja üleriigilist eriolukorda.\nVaatamata politseipoolsete sotsiaalmeedia sõnumite levikule, on mõned killud siiski Suure Tulemüüri tagant välja imbunud. Näiteks võib tuua järgmise põrutava seiga, mille kirjutasid Wuhani võimud.\n“[Wuhani] linnavalitsus ja Hubei Provintsi Siseministeerium on kõigile [Wuhani] matusebüroodele välja jaganud erisõidukid, nõustajad ja kaitsevahendid. Sama postitus pakub kõigile koroonaviiruse ohvritele, kes on surnud peale 26. (kaasa arvatud) jaanuari, tasuta kremeerimist.\nPõhjus, miks linn selliseid abinõusid rakendab, on “laipade transpordi ja käitlemise võimekuse parandamine”. (!)\nKas selliseid asju tehakse 200+ (kui see arv on tõelähedane) surnu puhul? Postitus ei meeldinud ka tsensoritele, sest tund aega peale postituse tegemist viidatud laused sealt eemaldati.\nXi ise pole viidatud kohtumiseni WHO juhtidega ise epideemia kohta sõnakestki poetanud. Isegi Hiina peaminister Li Keqiang külastas külastas Wuhani alles kolm päeva tagasi (28.01.). Xi pole tänaseni seda teinud.\nKõik teised maailma riigijuhid, kes sellise katastroofi peale piirkonda ei külasta, löödaks riigi meedia poolt risti. Xi-l pole sellel rindel muidugi midagi karta, sest Partei poolt kontrollitud riigimeedia ülesandeks pole muu kui partei heas valguses näitamine.\nSamas kui haiglajärjekorrad ainult kasvavad, on seda sealgi üha raskem teha.\nPeasekretär Xi võib rääkida küll deemonist, kuid paljude riigi elanike arvates on tegelik deemon hoopis riigi keskmes. See on Hiina Kommunistlik Partei ja selle korruptsiooni- ja pettusekultuur.\nLõpetuseks: Hiina parteistatud riik kulutab aastas ligikaudu triljon eurot oma elanike jälgimiseks ja ümberkasvatamiseks. Miljonite uiguuride koonduslaagrites hoidmise kulu küündib kümnetesse miljarditesse. Miljonite katoliiklaste ja teiste kristlaste tagakiusamine maksab ilmselt samuti miljardeid.\nKui sellest rahast kulutataks murdosa avalikule tervisele ja infot oleks tõepoolest “õigel ajal jagatud”, nagu Xi lubas, poleks koroonaviiruse epideemiaga täna ilmselt märgatavat muret.\nKuid selline käitumine vasakpoolsetele mingil põhjusel ei sobi.\nÕnneks läänes on ajakirjandus vaba ja avatud ning tervishoiujuhid peavad poliitika asemel päriselt rahva tervise eest hoolitsema. Täna paistab, et Xi “deemon” on lääneriikides kontrolli all.\nHiinlastele tuleb aga ainult kaasa tunda.\nLoo autor Steven W Mosher on Ameerika Ühendriikide Populatsiooniuuringute Instituudi (Population Research Institute) direktor. Bioloogiat on ta Õppinud Stanfordi ülikoolis. Samamoodi on tal teaduskraadid Ida-Aasia uuringutes ja Kultuuriantropoloogias. Teda peetakse USA üheks paremaks Hiina tundjaks.\nSildid hiina Hiina Kommunistlik Partei karantiin koroonaviirus


Vana Toriseja valmistub juba eluajal oma matusteks, aga mõndagi on veel tegemata. Kõigepealt tuleb koostada endale järelehüüe. Kes tunneks vana Torisejat veel paremini kui tema ise? Ka hauakivi saab soodsamalt kätte, kui odavmüükidel juba eluajal pilk peal hoida. Vana Toriseja kohustus on lugeda üles kõik need vead, mida tema ümbritsevad on elu jooksul korda saatnud. Tõele au andes tuleb siiski tunnistada – vana Toriseja on elus korra eksinud. Või siis kaks. Oleneb, kuidas asjale vaadata.


Akna Eesmised Kulud » Arvukad Hindade Näited - 2019 | Ehitusmaterjalid\nPõhiline EhitusmaterjalidAkna eesmine hind\nAkna eesmine hind\nNäited akna eesmise kulu kohta\nViilude suurus ja funktsioon\nSuur aken ees ei maksa mitte ainult palju rohkem kui üksikud väikesed aknad, mitte ainult suurte klaasipindade tõttu. Raamide ja hingede stabiilsus peab olema eriti lopsakate akende ees oluliselt suurem. Kuid eelised ei ole ilmsed ainult suure valgustugevuse tõttu. Siin on akna eesmised kulud.\nPlastist 1 element 300 cm laiune - 300 cm kõrge - 600 EUR\nPlastikust 1 element pöörde-kaldega funktsioon - 150 cm lai - 250 cm kõrge - 400 EUR\nPlastist 2 elementi fikseeritud iga 150 cm laiune - 250 cm kõrge - 600 EUR\nPlastist 2 elemendist kaldu-tagasikäik iga 125 cm - 1 katuseakna kallutatav 60 cm kõrge - kogupikkus 260 cm - 880 EUR\nPlastist 3 elementi fikseeritakse iga 120 cm laiune - 240 cm kõrge - 720 EUR\nPlastist 2 fikseeritud elementi - 1 element pöörde-kaldega - iga 120 cm lai - 240 cm kõrge - 750 EUR\nPlastikust 3 elementi, mis on pööratava kaldega, iga 110 cm laiune - fikseeritud alumine tuled 100 cm kõrge - kogupikkus 300 cm - 1350 EUR\nPuidust 2 fikseeritud elementi - 1 element kallutamise ja pöörde funktsiooniga - iga 115 cm laiune - 180 cm kõrge - 1450 EUR\nAlumiinium puidust südamikuga 2 elementi fikseeritud - 1 element kallutamise ja pöörde funktsiooniga - iga 115 cm lai - 180 cm kõrge - 1950 EUR\nEhkki on olemas väga suured aknaelemendid, mis on seejärel varustatud kallutamise ja pööramise funktsiooniga, kuid enamikus veebipoodides on see juba 150 x 250 cm lõplik. Suurematele plaatidele pakutakse sageli ainult fikseeritud elemente. Suurte ketaste kaal on lihtsalt liiga kõrge, et seda saaks hoida hinged ja raam.\nKui te planeerite akna esikülje, peate selle jagama üksikuteks elementideks. Remont ja remont on nii palju lihtsam. Samuti annab see võimaluse avada vähemalt üksikuid elemente. Muide, eriti suured üheosalised kettad on samuti väga kallid.\nVideo Board: Mercedes-Benz 2019 New A-Class vs old - first in depth review in 4K\nPuhasta aknad - kõige tõhusamad nõuanded\nMiks päikesepaiste ei sobi aknapesemiseks, mis on parim seebilahus ja kuidas teie aken ise puhastab, õpi siin.\nNiikaua kui teie lauaplaat säilitab tasase pinna, saate projekteerimisel võtta palju loomingulisi teid. Pakume teile palju atraktiivseid ideid.\nPõrandaplaadi isolatsiooni juhised\nPõrandaplaadi all oleva isolatsiooni konstruktsiooni võib teostada klient ise ehitusprotsessi ajal, säästes seega oluliselt ehituskulusid.\nVarikatuse immutamine võib olla väga oluline. Klõpsa siia kõigi võimalike ravimeetodite, preparaatide ja rakenduste jaoks.\nMillised eelised induktsioonipliidil on võrreldes tavalise elektripliidiga ja millised puudused teil tuleb vastu võtta, loe siit.\nLakitud riidekapp professionaalselt\nKui teie riidekapp vajab uut värvi, peaksite selle hästi planeerima. Loe siit, mida sa garderoobi katmisel peaksite pöörama.\nGRP kõrvaldamine on võimalik ainult põletamise teel\nGrp kõrvaldamist on seni võimalik tagada ainult põletamise teel. Materjal kuulub ringlussevõtu klassi ilma ringlussevõtu funktsioonita.\nPuuküttega kerise optimaalne puit\nMillist küttepuitu on ahjus kõige parem soojendada ja milliseid muid tegureid on ka selles artiklis\nAlumiiniumist seinakate: vastupidav ja visuaalselt huvitav\nPeremaja planeerimine - tahke maja või kokkupandav maja?


Ülevaade Indias toimunud astronoomia ja astrofüüsika olümpiaadist – TÜ teaduskooli ajaveeb\nLisaks Taavetile said medalid kaela ka Tartu Hugo Treffneri gümnaasiumi õpilased Richard Luhtaru, kes võitis hõbeda, ja sama kooli vilistlane Jonatan Kalmus, kes võitis pronksi. Ülinapilt jäid medalita Tallinna Tõnismäe Reaalkooli õpilane Paul Kerner, kes pälvis diplomi, ning samuti sai tunnustatud ka koondise viies liige Tallinna Reaalkooli õpilane Carel Kuusk.\nTervikliku medalikomplekti muudab eriti väärtuslikuks tõik, et X IOAAl püstitati uus osalusrekord. Kokku osales ligi 250 võistlejat 42st riigist. Erinevalt teistest olümpiaadidest, kus medaleid jagatakse protsendipiiridega paremusjärjestuse alusel, jagatakse IOAAl medaleid protsendilävendiga kolme parima töö keskmisest, mistõttu on IOAAl raskem medalit saada. Näiteks kui üleilmsel füüsika- ja matemaatikaolümpiaadil saab kulla umbes 8% osalejatest siis IOAAl sai kulla alla 6% võistlejatest. Samuti oli seekord kasutusel olümpiaadi kõige punktirohkemas voorus, teooriavoorus, uus võistlusformaat, mis tähendas, et lisaks lühikestele ja pikkadele küsimustele kasutati nüüd ka keskmise raskusega küsimusi. Selle tulemuseks oli igas mõttes aegade üks töömahukamaid ja raskemaid astronoomiaolümpiaade.\nÜlesannete osas oli seekordne olümpiaad ääretult mitmekesine, kattes teemasid klassikalisest astronoomiast kuni astronoomia viimaste avastusteni. Õpilased pidid leidma näiteks LIGO gravitatsioonilainete observatooriumi vaatlusandemete järgi laineid tekitanud keskse musta augu massi. Teises ülesandes tuli aga uurida eksoplaneete eri vaatlusmeetodidest lähtudes. Lühemates küsimustes uurisid õpilased Saturni kuu Titaani atmosfääri stabiilsust, analüüsisid raadioimpulsside mõõtmist, said teada kui hea gravitatsioonilääts on meie ematäht Päike jpm. Vaatlusvoorus hindasid võistlejad näiteks Plejaadide heledamate tähtede heledusi ja uurisid, milline paistaks tähistaevas Uraanilt. Andmeanalüüsis tuli seekord uurida Kuu liikumist ja faase, arvutada Ia tüüpi supernoovade heleduskõverate järgi nende kaugusi ning analüüsida spetsiifilist pulsarit.\nVõistkond, esireast vasakult: Richard Luhtaru, Taavet Kalda, Jonatan Kalmus, Tõnis Eenmäe, Paul Kerner, Carel Kuusk, Tiit Sepp\nLisaks võistlusvoorudele said osalejad tutvuda ka India elu-oluga ja külastasid mitmeid India eri religioonide templeid, millest olulisim Bhubaneswari lähiümbruses on päikesejumalale pühendatud Konarki tempel. Kes religioonihuviline polnud, võis nautida Bhubaneswari loomaeda, mille kollektsiooni pärliks on valge-mustatriibulised Bengali tiigrid. Pärast olümpiaadi külastas Eesti koondis koduteel ka India ühte kuulsaimat vaatamisväärsust, Tāj Mahali, mis kõigile koondislastele kustumatu mulje jättis.\nEesti ajaloo parima tulemuse valguses tuleks tunnustada ka kõiki koondise treeningute läbiviijaid ja toetajaid. Koondisesse kuulunud võistlejate sõnul tuli ettevalmistamisel kasuks ka treeningprogrammi esmakordselt kuulunud Eesti-Tšehhi maavõistlus, mis mõlema riigi õpilaste arvates väga kasulik oli (ka tšehhid teenisid olümpiaadilt terviku medalikomplekti). Eesti koondist juhendasid Tartu observatooriumi teadlased Tiit Sepp, Tõnis Eenmäe ja Rain Kipper. Treeninglaagreid aitasid läbi viia Tartu Ülikooli Teaduskool, Tartu Observatoorium ja Teaduskeskus AHHAA. Viimasena tasuks siinkohal ka tunnustada Jaak Jaanistet, kelle eestvedamisel ja pikaldasel juhtimisel algas Eesti astronoomiaolümpiaadide traditsioon, mis käesoleval aastal uue verstapostini jõudis.\nTäpsemalt olümpiaadi kohta vaata: http://www.ioaa2016.in/\nNext Post Kadri-Ann Valdur: Noorte potentsiaali ei osata õigel ajal ära tunda


Kui müüd, siis müü korralikult\nMadis Kiho • 18. juuni 2013\nOtsustasime, et vahetame kodus köögi välja. Väga põnev ettevõtmine ka selle poolest, et nüüd oli mul elukutselise müüjana võimalus asuda kliendi rolli. Lubasin endale, et ma ei ole “raske” klient ja ei hakka müügiesindajaid piinama.\nEsimene müügiesindaja ei ilmunud üldse kohale, kuigi kõik oli varakult kokku lepitud. Teine saabus 20 minutiti varem, kuid juba tema välimus (narmendavad teksased ning tülpinud ilme) jättis ebaprofessionaalse mulje. Kolmandast firmast saabus täpselt õigel ajal vanem härrasmees kenas ülikonnas ning lipsuga. Ta tutvustas ennast ning juhtis vestluse üldistelt teemadelt sujuvalt köögile. Edasi kuulsime kiirelt, mida visiidilt võime oodata. Seejärel selgitas härra, kuidas firma töötab ja milliseid projekte on varem tehtud, ning näitas huvitavamaid köögilahendusi. Samal ajal kui meie uurisime tootekataloogi, võttis tema vajalikud mõõdud. Kogu visiit oli tasakaalus ning ilma pressinguta. Leppisime kokku, et paari päeva pärast saadab ta oma disaini e-kirjaga ning sellele järgneb kohtumine salongis. Tema kiituseks pean ütlema, et lahendus oli huvitav ning vaadetel oli isegi seina värv see, mida olime kirjeldanud. Tundsime, et vana oli meid kuulanud ning meie soove arvesse võtnud. Olime positiivselt laetud. Tänaseks oleme juba ka firma salongi külastanud ning tegelikult on kogu projekt paigas. Kriitika korras peaksin ütlema, et mingil põhjusel pole hinnapakkumist veel tulnud. Samuti pole meile tutvustatud maksetingimusi. Nii et hinnaläbirääkimisteni pole mee veel jõudnudki. Kuigi kolmanda firmaga algas kõik kenasti, tunneme, et hakkame venitamisest väsima.\nAusalt öeldes olid mu ootused kogeda korralikku müüki liiga optimistlikud. Kolmest väljavalitud firmast jäin enam-vähem rahule vaid ühega. Mida ma siis ootasin?\nKujutasin ette, et müügiesindaja saabub õigel ajal, et ta olek ning isiksus on mulle sobivad ning et ma tunnen, et võin teda usaldada. Mul oleks hea meel olnud, kui müügiesindaja oleks kohtumist juhtinud ning ta oleks teadnud, mida ta teeb ning milline on kohtumise kava. Ma ei leia, et piinlikest vaikusehetkedest peaksin üle aitama mina. Müügiesindajal on ju lihtne öelda, et nüüd ma tutvustan, kes me oleme ning kuidas me oma tööd teeme, mida klient võidab, kui ta valib nende firma. Ma tahan kindlasti oma vajadustest rääkida ning sellest, kuidas me ise oma kööki planeerisime. Siin oleks spetsialisti arvamused ning ettepanekud olnud väga teretulnud. Enne veel kui hakata aega kulutama mõõtmisele ning disainile, tahan teada, kas firma tooted ning kvaliteet üldse vastavad mu nõudmistele. Kui tootepresentatsioon on mu pahviks löönud ning ma ei oskagi enam midagi muud soovida kui selle firma kööki, tahan näha võimalust, kuidas ma seda kõike endale lubada saan ehk millised on maksetingimused. Kui palju on ettemaks, kas järelmaksuga saab ka osta? Edasi soovin näha, milline minu köök tuleb. Ja kui selleks hetkeks on mul tekkinud tunne, et kõik on just see, millest oleme unistanud, siis tahan ma seda ka kohe ja praegu osta! Ainuke takistus saaks olla liiga kõrge hind. Kui hind vähegi sobib, siis ma ei taha enam hetkegi venitada, vaid soovin kiirelt oma ostusoovi rahuldada ning kogu asjaga ühele poole saada. Kui kõik sobib, oleksin rõõmuga nõus lepingule alla kirjutama...\nMa ei nõua midagi keerulist või üleloomulikku. Tahan vaid, et mulle müüdaks korralikult.


1 sl peenestatud punet\n1 suur obergiin ehk baklazhaan\n50 g (1 dl) riivjuustu\nLõika obergiin viiludeks, pane sõelale ja riputa soolaga üle. Poole tunni pärast loputa viilud soolast puhtaks ja patsuta köögipaberiga kuivaks. Vahepeal aja õli suures hautamisnõus kuumaks ja kuumuta lahtinäpitud hakkliha koos vürtskõõmnega kiiresti läbi. Tõsta vahukulbiga pannilt ära ja kuumuta peenestatud sibul õlis läbipaistvaks. Riputa juurde jahu, kuumuta segades 1 minut. Lisa pidevalt segades lihaleem, seejärel ka tomatipüree ja pune. Lase keema tõusta ning väikesel kuumusel 30 minutit vaikselt haududa. Kalla hakklihahautis pannilt ära, puhasta pann ning prea obergiiniviilud mõlemalt poolt pruuniks. Kastmeks sulata või madalas kastrulis, raputa juurde jahu ning kuumuta segades minut aega, sega juurde piim ja riivjuust. Maitsesta kaste soola ja pipraga, kuumuta pidevalt segades keemiseni. Tõsta anum pliidilt ja klopi juurde muna. Pane hakklihasegu ahjuvormi ja kata obergiiniviiludega. Kalla vormiroog kastmega üle ning küpseta 180° juures 50–60 minutit, ehk kuni pealispind on kenasti pruunistunud.


Kuidas kontrollida, kas Apple on teie MacBooki tagasi kutsunud (tasuta remondiks)\nApple on hiljuti meenutanud paljusid MacBooke. Teie MacBook võib olla sobilik aku, klaviatuuri, loogikalaua, ekraani taustvalgustuse või mõne muu komponendi tasuta vahetamiseks. Siit saate teada, kas saate tasuta remonti saada.\nIsegi kui teie MacBook töötab hästi, peaksite kontrollima võimalikke tagasikutsumisi - näiteks märgitakse ühes Apple MacBooki aku tagasivõtmises, et aku "võib üle kuumeneda ja põhjustada tuleohutusriski". Kui võtate Apple'i kasutusele tasuta teenuse pakkumise, saate nii uue värske aku kui ka vähendate tõenäosust, et teie MacBook süttib.\nKuidas kontrollida oma MacBooki mudeli ja seerianumbrit\nKui soovite teada, kas teie MacBook on sobilik, peate teadma selle täpset mudeli nime. Võib-olla peate Apple'ile edastama ka selle seerianumbri.\nSelle teabe leidmiseks klõpsake Maci ekraani vasakus ülanurgas menüüribal Apple'i ikooni. Valige menüüst Teave selle Maci kohta.\nKogu vajalik teave kuvatakse siin. Teie MacBooki mudeli nimi kuvatakse teie installitud macOS-i versiooni numbri all ja seerianumber kuvatakse teabeloendi lõpus jaotisest „Seerianumber” paremal.\nMillised Macid sobivad?\nApple pakub enamasti täielikku tagasikutsude loendit, mida ettevõte nimetab oma veebisaidil “Exchange and Repair Extension Programs”. Kontrollige, kas teie Maci mudeli nimi on selles loendis:\nMacBook Air (võrkkesta, 13-tolline, 2018) - Apple ei ole seda oma veebisaidil loetletud. Kuid "väga väikesel arvul" neist süsteemidest on loogikaplaadiga "probleem" ja need võivad selle plaadi tasuta välja vahetada.\nMacBook Pro (võrkkesta, 15-tolline, 2015. aasta keskpaik) - Mõni neist MacBookidest sobib aku vahetamiseks. Aku võib üle kuumeneda. Kontrollige MacBooki seerianumbrit, kas see sobib. Kui teil on sobiv Mac, soovitab Apple tuleohutuse huvides selle kasutamine viivitamatult lõpetada.\nMacBook Pro (13-tolline, 2017, kaks Thunderbolt 3 porti) - Mõnel neist MacBookidest, mida müüakse koos 128 GB 256 GB tahkis-draividega, "on probleem, mis võib põhjustada draivi andmete kadumise ja tõrke." Kontrollige Apple'iga oma MacBooki seerianumbrit, kas see on mõjutatud.\nMacBook Pro (13-tolline, 2016, neli Thunderbolt 3 porti) - Mõnel neist MacBookidest on probleeme ekraani taustvalgustusega. Tagantvalgustus võib täielikult lakata töötamast või võite kogu ekraani allservas näha vertikaalseid heledaid alasid. Selle probleemi korral tehke järgmist.\nMacBook Pro (13-tolline, 2016, kaks Thunderbolt 3 porti) - Mõnel neist Mac-idest on sama taustvalgustuse probleem nagu eespool.\nMacBook Pro (13-tolline) ilma puuteribata - Mõnes neist MacBookidest võib aku mõne muu komponendi rikke tõttu laieneda. Apple ütleb, et see pole ohutusprobleem, kuid see võib teie seadme tasuta aku välja vahetada. MacBooki seerianumbri kontrollimiseks tehke järgmist. Pange tähele, et see ei mõjuta puuteribadega MacBook Plusi.\nKui teil on klaviatuuriprobleeme\nApple ütleb, et mõnes MacBooki "väikesel protsendil klaviatuuridest" võib olla probleeme. Kui teie MacBooki klaviatuuril on märke, mis „ilmuvad ootamatult”, „ei ilmu” või klahvid on lihtsalt kleepuvad või ei reageeri järjekindlalt, parandab Apple selle tõenäoliselt teie eest.\nApple pakub nimekirja mõjutatud MacBookidest - uued MacBookid, millel on palju arutatud klaviatuurikujundus. Kui teil on üks neist MacBookidest ja teie klaviatuur töötab hästi, ei tee Apple midagi - see lihtsalt lahendab juba ilmnenud probleemid:\nMacBook (võrkkesta, 12-tolline, 2015. aasta algus)\nMacBook (võrkkesta, 12-tolline, 2016. aasta alguses)\nMacBook (võrkkesta, 12-tolline, 2017)\nMacBook Air (võrkkesta, 13-tolline, 2018)\nKui teil on selle probleemiga MacBook, minge klaviatuuriteenuse protsessi kohta lisateabe saamiseks Apple'i veebisaidile.\nPistikuadapterid ja elektrilöögid\nApple on meenutanud ka mõnda vanemat vahelduvvoolu pistikupesa adapterit - täpsemalt müüdi neid mudeleid väljaspool USA-d ja USA-s Apple World Travel Adapter Kit osana. Need võivad puruneda ja "kokkupuutuvate metallosade puudutamisel tekitada elektrilöögiohtu". Vanemad kaheharulised ja kolmeharulised adapterid saavad tasuta vahetada.


Madrid tasuta lastega: nädalavahetuse plaanid - vaba aeg - 2020\nPõhiline - vaba aeg - Madrid tasuta lastega: nädalavahetuse plaanid\nLapsed ja pere alustamine on suurepärane kogemus, kuid see on ka tõsi, et see toob kaasan kulude suurenemine ja säästmisraskused: ei ole sama maksma näiteks ühe või kahe pileti eest teatri eest, mis maksab näiteks viie hinnaga. Ikkaon mitmeid perekonnale mõeldud võimalusi ja Madridis on palju tasuta või väga odavaid plaane lastega nautida.\nKas te elate pealinnas või soovite nädalavahetusel seda külastada, on aasta jooksul palju külastajaid. Tasuta valikud kogu perele, eriti väikesed. Võimalused neid kunsti tuua, ekskursioone teha või Madridile muul viisil näidata. Siin jätame 10 last tasuta lastega Madridi nautima:\nSan Isidro muuseum. Madridi päritolu\nMotiveerige oma lapsi selle loo eest See muutub väga lihtsaks sellistes kohtades nagu San Isidro'i muuseum, mis on esivanemate ajal Hispaania pealinna algus. Lase oma lapsel üllatada ninasarviku kolju ja nautida oma kauni aeda paljude teiste asjade hulgas.\nTegevused peredele Templo de Debodis\nIgal laupäeval, välja arvatud juulis, augustis ja septembris, on Templo de Debodis fantastiline programm. tegevused lastele viis kuni 12 aastat vana. Sa pead ainult broneerima ette ja te võite külastada templit (tasuta) haridusjuhendiga, et avastada iidset Egiptust.\nRetreat ja Crystal Palace\nJalutuskäik Pensionile jäämine See on veel üks suurepärane võimalus veeta looduses perekonna päeva ilma Madridist lahkumata. Lisaks saate parkis jalutada, et otsida paljusid loomi, kellel on seal kodu ja külastada Palacio de Cristali või Velazquezit.\nMis laps ei tahaks lennata? Õhumuuseumi muuseumis, mis on avatud ainult hommikul, võite ette kujutada, et sõidate lennukiga ja jälgite lennunduse algusest peale muljetavaldavat relvade ja lippude kogumit.\nSellel juhul lahkume veidi pealinnast, et minna Tres Cantosesse, kuigi me jõuame selle linna lähedusse. Siin on iga pühapäev kell 10.30 kuni 14.30 Burroland, kus meie poeg suudab eesel sõita ja õppida palju uudiseid loomade maailma kohta.\nKui lapsed lähevad muuseumidesse, on see, mida neile meeldib, puudutada seda, mida nad näevad. Seega on ONCE Tiflológico muuseum lahendus: see on ruum, mis on loodud nii külastajad saavad näha ja puudutada eksponeeritud tükkining seal on ka pimedate kunstnike näitused, kes õpetavad teie last nägemise tähtsusele.\nTasuta laupäeviti pärastlõunal ja 1,5 euro eest ülejäänud päevadel lastel, laske oma lapsel uurida, mis maailm oli 19. sajandil. ruumidesse peidetud aarded muuseumi ja mängida interaktiivses piirkonnas. Ta armastab seda\nBlanquerna kultuurikeskus korraldab palju näitused ja töökojad (katalaani ja hispaania keeles), mis on suunatud lastele ja täiskasvanutele. Näiteks saate aprilli lõpuni külastada näitust „Mollerussa paberikleidid” ja korraldada lastele paberitöökojad, et õpetada neid seda materjali loovalt kasutama.\nDramatiseeritud külastused San Antonio de la Florida muuseumis\nKas te võite ette kujutada, et külastate kirikut animeeritud juhendiga nagu nuku lugu? Tea Goya ja selle freskod? The dramaatilised külastused San Antonio de la Florida muuseumist saab teid lastega sajandeid tagasi transportida. Loomulikult toimub septembri ja detsembri vahel ainult laupäeviti. Registreeru pärast suve!\nTeades, millised on teie menstruaaltsükli kõige viljakamad päevad, on naistel tavaliselt suureks abiks, eriti neile, kes soovivad jääda ...


Autor: Kaido Rannik ja Kristo Toots\nKulisside taha kiigata on saanud vähesed. Meie tahame vaatajatele seda võimalust pakkuda. On kaks näitlejat, kes teevad proovi ühe tekstiga, et minna castingule. See oleks nende elu šanss läbi lüüa, pääseda suurele lavale. Aga see ei ole lihtne, sest hakkama tuleb saada ise. Ei ole lavastajat, kunstnikku, muusikalist kujundajat, valgustajat, inspitsienti, isegi koristajat pole. Ideed ka ei ole. On ainult lehekülg dialoogi, mis tuleb silmapaistvalt ette kanda. Aga millestki tuleb ju alustada.\nLavastuses astuvad üles autoritena, lavastajatena, näitlejatena, kunstnikena, lavameistritena, valgustajatena, rekvisiitoritena ja muusikaliste kujundajatena Kristo Toots ja Kaido Rannik. Maskide autor on Rosita Raud, kostüümikunstnik Jana Wolke. Lavastuse valmimist on toetanud Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital. Piletid hinnaga 90 ja 70 krooni on müügil Theatrumi kassas Vene 14 III korrus (E–R 12–17 ja tund enne algust).\nMIKSTEATER. Miks selline nimi? Miks ka mitte. Sageli unustatakse teatritegemise juures ära see, miks teatrit tehakse. Teeme kõik selleks, et seda ise mitte unustada, et see hoiaks me meeled virged. "Miks" teatri nimes viitab justkui mingile küsimusele. Ja küsimusi me oma lavastustega just esitada tahamegi. Me ei taha anda vastuseid, vaid panna vaatajad mõtlema küsimuste üle, mida me esitame. Ja veel – üks meie eesmärke on uurida, kuidas erinevaid teatriesteetikaid kokku sulatada (miksida) saab, kuidas ja kas nad koos toimivad.\nTegemist on laiema üldsuse jaoks uue ja veel vähetuntud teatriga. Miksteatri asutasid 2007. aastal kolm Eesti Humanitaarinstituudi teatriõppe lõpetanud näitlejat. Miksteatri lavastuste eripäraks on, et lavastuse kontseptsioon ei ole ühe inimese (lavastaja), vaid rühma näitlejate koostöö tulemus. Samuti oleme oma lavastuste tekstid kirjutanud ise. Tekstid aga sünnivad proovide käigus improviseerides.


💄 Ärge lubage seemnepõlvedel sind loksutama - 2020\nHalbad põlved, mis hoiavad sind tagasi pärast kõnnakute ja säratute kõndimist, mida arvate, et peate kaunist tagumikku välja saama? Saladus on see, et saate luua paremaid tagumikku ilma nende harjunud alakeha harjutusteta. Oh, tema tõelised särasid ja lõunasööke on suurepärane, kui soovite oma gluteid täiustada. Aga kui teil on kõõlusepõletik või murtud menisk, peate te kauplema butt treeningutega, mis panevad tänapäeval stressi teie põlvedele teistele, kes seda ei tee. Järgneb proovide võtmine harjutustest, mis on lahke põlve kahjustatud.\nNii toimige järgmiselt: D näidake kordusi ja korrake kogu ringkonnakohtu kaks või kolm korda.\nKleepuv Tagasi Kick\nAlusta laualt kõigis neljas koos puusade üle põlvede ja õlgade üle randmete, südamiku hõivatud. B. Tõstke põrand põrandalt välja ja lükake diagonaalselt tagasi ja üles, suruge kanna ülemise nurga all. C. Pöörduge algasendisse, puudutamata seda maapinnale ja korrake.\nKas 25 kordust ühe külje kohta.\nAlusta laualt kõigis neljas koos puusade üle põlvede ja õlgade üle randmete, südamiku hõivatud. B. Tõstke põrand põrandalt välja ja lükake diagonaalselt tagasi ja üles, suruge kanna ülemise nurga all. C. Pöörata põlve algasendisse, puudutamata seda maapinnale, seejärel tõsta põlvet külje poole, säilitades 90-kraadise painde. D. Pöörake tagasi algasendisse, puudutamata seda maapinnale.\nKas 16 vastust ühe külje kohta.\nAlusta laualt kõigis neljas koos puusade üle põlvede ja õlgade üle randmete, südamiku hõivatud. B. Tõstke ja sirutuge parempoolsemat jalg tagasi, põlve ettepoole. Pulse parem jalg üles ja alla.\nBird-Dog Balance kooseksamine\nAlusta laualt kõigis neljas koos puusade üle põlvede ja õlgade üle randmete, südamiku hõivatud. B. Tõstke ja sirutuge parempoolsemat jalg tagasi, põlve ettepoole. Laiendage vasakut kätt edasi.\nHoidke 15 sekundit küljes.\nAlusta laualt kõigis neljas koos puusade üle põlvede ja õlgade üle randmete, südamiku hõivatud. B. Tõstke ja sirutuge parempoolsemat jalg tagasi, põlve ettepoole. Tõstke parem jalg nii kõrgele kui võimalik ja painutage küünarnukeid, et alandada rinda põrandale.\nLiigutage nägu maha jalgadega istutatud ja põlved ülespoole. B. Asetage südamiku ja kaela vaagnad, seejärel suruge jalgu, et vajutada puusad maapinnast välja. C. Pulss puusad üles ja alla, pigistades pigistused üleval.\nHankige rohkem põnevaid harjutusi harrastaja Jeanette Jenkinsilt Hollywood Trainer Clubilt Best Butt Harjutused Knee Pain-No Squats või Lunges Included.


Esimesed väljasõidud libeduse tõttu « Hiiu Leht\n25.oktoober, 2016 Pääste / Uudised\nJuba on olnud esimesed juhtumid, kus varahommikuse libeduse tõttu on sõiduk teelt välja sõitnud.\nIf Kindlustuse kahjukäsitluse osakonnajuhi Taavi Kiibuse sõnul on hommikune libedus väga salakaval ja sageli peidab end puude lehtede all. “Kuigi tavapäraselt on libedamad just kõrvalisemad ja asulavälised teed, siis praegu tundub, et ka linnatänavad võivad varahommikul ootamatult libedad olla. Liialt kulunud suverehvid oleks mõistlik juba täna talverehvide vastu vahetada, kuna härmas ning lehtedega kaetud teel on kulunud suverehvidega juba väga ohtlik sõita,” lisas Kiibus.\nSildid: libedus, teelt väljasõit


Õppurite huvi teadlaseks või inseneriks saada toetatakse TeaMe+ programmist | Haridus- ja Teadusministeerium\nAvaleht Uudised Õppurite huvi teadlaseks või inseneriks saada toet...\nÕppurite huvi teadlaseks või inseneriks saada toetatakse TeaMe+ programmist\n30. september 2015 - 7:14\nHaridus- ja teadusminister Jürgen Ligi kinnitas teaduse populariseerimise programmi TeaMe+, millega riik panustab 3,2 miljonit eurot, et suurendada õpilaste huvi loodus-, täppisteaduste ja tehnoloogia (LTT) erialade vastu.\n„Eesti vajab noori, kellel on mitte ainult head teadmised, vaid ka sügavam huvi valida karjäär teaduse või tehnoloogia valdkonnas,“ ütles ministeeriumi teaduse ja kõrghariduse asekantsler Indrek Reimand. „Huvi ja valmisolek omandada kõrgharidus LTT valdkondades ning teha valik teadlase või inseneri karjääri kasuks peab saama tugeva aluse juba põhikoolis ja gümnaasiumis.“\nTeaduse populariseerimise programmi TeaMe+ tegevused hõlmavad teadushuvihariduse arendamist, karjäärinõustamise parandamist, koolide koostöö toetamist ettevõtete ja teiste partneritega, samuti teadusteemade tutvustamist meedias ja teaduskommunikatsiooni alaseid koolitusi.\nLTT valdkonna populariseerimiseks ning teaduse, tehnoloogia ja inseneeria valdkonna ühiseks toetamiseks sõlmiti 2015. aasta alguses ka teadus- ja tehnoloogiapakt riigi, kohalike omavalitsuste, ettevõtlus-, haridus- ja kolmanda sektori vahel. Teadus- ja tehnoloogiapakti kaasatakse järgnevatel aastatel võimalikult palju osapooli ning laiendatakse seeläbi koolide koostööd ettevõtete ja teiste partneritega, kes annavad oma panuse LTT õppesse.\nEhkki Eestis on karjääriteenust viimastel aastatel jõudsalt arendatud, vajavad asjakohastamist nõustajate teadmised teadlaskarjääri olemusest ning LTT-valdkonna erialade õppimis- ja karjäärivõimalustest.\nTeadushuviringide osakaalu kasvatamiseks töötatakse välja näidisõppekavad ja õppematerjalid. Tekkinud huvi säilitamiseks korraldatakse õpilastele teadusfestivale, konkursse jt üritusi.\nEelnevatel aastatel TeaMe programmi raames toodetud telesaated „Püramiidi tipus“ ja „Rakett69“ olid väga populaarsed. Programmi TeaMe+ toel on samuti plaanis luua kaks telesaatesarja, mis seletavad loodusteaduslikke nähtusi ning teadlaste ja inseneride tööd.\nTeaMe+ programmi elluviimist koordineerib Eesti Teadusagentuur. Tegevuste kogumaht kuni 2020. aastani on 3,2 miljonit eurot. Euroopa Regionaalarengu Fondi vahendid moodustavad sellest ca 2,9 miljonit, millele lisanduvad riiklik kaasfinantseering ja partnerite omafinantseering.