You are what you eat | Kirikiri\nTeoreetilise bioloogia meililist\nArutlusele tuleb, kas toitumise juures on tähtsam gurmaanlus või energeetika. Ja mida see tegelikkuses tähendab.\nJärgnev pärineb teoreetilise bioloogia (teorbio(at)lists.ut.ee) listi kirjavahetusest. Kirju on toimetatud parema jälgimise huvides, lisatud ei ole osalejate nimesid, tegemist on nii-ehk-naa autorluse koha pealt segase valdkonnaga.\nDate: Tue, 22 Aug 1995 19:06:25 +0200 (MSZ)\nEile vahendas Discovery Channel hetki putukate seiklusrikkast elust.\nLugu oli lühidalt järgmine. Mehike käinud aias ringi ja leidnud lehti sööva rohelise rööviku, kes end lehe taustal hästi maskeerinud. Et tegu olnud teadusele uue röövikuga, kasvatanud ta sellest liblika, et teada saada, mis liblika röövikuga on tegu. Liblikas olnud kena ja roheline, inglise keeli vist "emerald moth". Mehike käinud järgmisel aastal taas aias ringi ja leidnud pruuni ja veidi priskema rööviku, kes väga hästi end oksakeste ligidal varjanud. Et tegu olnud taas teadusele uue röövikuga, kasvatanud mees sellegi liblikaks. Ennäe üllatust - liblikas jälle roheline ja samast liigistki. Edasi võis näha kaadreid öisest liblikapüügist. Mehikesel õnnestunud kinni püüda sama liiki roheline liblikas. Seepeale oodanud ta, millal liblikas munele hakkab. Mehikesel õnnestunud välja selgitada, et röövikute erinevus on suuresti sesoonne - leherikkal ajal rohelised röövikud, muidu pruunid. Erinevate röövikute kujunemist erinevaks seletati dieedi erineva keemilise koostisega, mis käivitavat erinevat tüüpi arengu ning tõlgendati evolutsioonilise kohastumusena.\nMetafoorselt võeti asi kokku: "You are what you eat".\nSiit küsimus nii putukate kui teiste eluvormide tundjaile - kas on tegu uue ja üllatava teadmisega või teab keegi meenutada analoogilisi juhtumeid.\nSee, mida tavaliselt toiduks peetakse, võib elukate elu muulgi viisil üleval hoida, kui üksnes molekule välja vahetaval või keha kasvataval. Molekulide välja vahetamine ja keha kasvatamine pole üksnes energeetilistest põhjustest johtuv, vaid tihtipeale (kui mitte sagedaminigi)hoopis informatsioonilise tähendusega.\nVÄIDE 1. Sesoonne polümorfism on putukatel väga üldine nähtus, nii on näiteks mitmetel Eestigi liblikaliikidel, kel kaks põlvkonda aastas, eri põlvkondade valmikud selgelt eri nägu, sageli on asjatundmatut raske veenda nende samasse liiki kuulumises isegi. Mõnedel uuritud juhtudel on selliste asjade adaptiivse seletamisega kah hakkama saadud.\nVÄIDE 2. Röövikutegi, mitte ainult valmikute, plastilisus võib olla märkimisväärne - nii on näiteks kuuvaksikute kevadisel põlvkonnal 5 röövikujärku, sügisesel ainult 4 - mis on ehk üksjagu tõsisem ümberkorraldus kui värvivahetus.\nVÄIDE 3. Paljud putukad kasutavad üheks või teiseks otstarbeks otse taimedelt saadud sekundaarühendeid.\nÜlalesitatud kolme väidet arvestades ei pea ma refereeritud lugu kuidagi sensatsiooniliseks, kuigi ma peast ei mäleta ühtegi täpset analoogilist näidet, st RööVIKU VÄRVUSE TOIDUTAIMEST SõLTUVAT ADAPTIIVSET SESOONSET POLÜMORFISMI. Kõik selleks vajalikud komponendid on putukamaailmas laialt levinud, usutavasti on just selliseid kombinatsioone ehk kah piisavalt.\nToitumise tähendus ei pruugi olla alati organismi energeetiliste vajaduste katmine sensu stricto, vaid võib omada ka muid funktsioone, seda eriti tingimustes, kus toit pole limiteeriv (mida tuleb ette eriti tihti herbivooride puhul). Loomad saavad toitu valida vastavalt värvile, lõhnale, maitsele, suurusele. Toit võib ravida hädasid, teha uniseks, või vastupidi, erksaks. Söömine võib toimuda (karnivooria korral) mitte toitumise, vaid tapmise või enesekaitse eesmärgil. Mõned jälle söövad vahel selleks, et omale sobilik auk puhkamiseks närida kuhugi sisse. Lehetäid lasevad floeemisisaldist läbi keha voolata paljukordselt enam kui nende endi kehal seda tarvis on, ja on sedakaudu endale sipelgad sõbraks saanud. Ja siis veel see, kuipalju sitta ja kust märkidena tarvitatakse - oma territooriumi tähistamiseks näiteks. Seesuguste näidete rohkus annab tunnistust, et söömiskultuuril kui toitumisse otseselt mittepuutuval asjal on pikk ajalugu. Ent veelgi enam. Arvan, et sel kõigel on pistmist üldbioloogia õige sügavate kihtidega. See, et organism on võimeline tegelema ainete keemilise muundamisega, algab peale elu otsast. Ent milleks seda keemilist muundamist tarvitada, selleks on organismidele antud samuti algusest peale suur vabadus. Näiteks annab see võimaluse oma kehale igasugu imelikke asju külge kasvatada. See annab ka võimaluse ümbruse ebameeldivaid ühendeid neutraalseiks muundada, või jälle tekitada ühendeid, mis mõnele ebasobivale kaaslasele tuska tekitavad. Taimedki pole siin mingiks erandiks.\nGurmaania ajalugu on pikk, ja põhiliselt on see bioloogia.\nOn üsna selge, et inimeste mitmekülgsete ja rahvati väga erinevate toitumisharjumuste-rituaalide taga peitub sageli analoogilisi sõnumeid nagu selleski, kuidas isased kanalised (vabandust!) teri nokivad ja oma väljavalituid einele kutsuvad, kuidas tiirud õhus üksteisele kalu nokast nokka annavad jne jne. Sedasorti küsimuste uurimisega ja testimisega tegeleb käitumisokoloogia üks lajaotus: "optimaalse toitumise teooria” (Optimal Foraging Theory), mis eriti moes oli 70.-80. aastail, kuid ka jätkuvalt.\nKonkreetse toitumise(rituaali, harjumuse, tava) energeetiline roll võib mõnigi kord olla teisejärguline võrreldes muude (informatsioonilise vms) rollidega, siis võib sellega muidugi nõustuda. Kuid on ka näiteid konkreetsetest uurimustest, kus mingi toitumisstrateegia (tava) funktsioone (rolle) ja nendevahelisi trade-offe on uuritud kvantitatiivselt ja vastavate optimaalsusmudelite kõrvutamine reaalsusega viitab sellele, et muud analüüsitavad rollid omavad eelkoige limiteerivat tähtsust (constraints) ja see, mida MAKSIMISEERITAKSE, selleks, et toitumisstrateegia oleks OPTIMAALNE, on ikkagi eelkõige toidu energeetiline väärtus.\nTuleb välja, et bioloogide traditsioonilise arusaama järgi söövad organismid ainult selleks, et energiat saada. Mina pean ennast ka bioloogiks, ja mul on mitu tuttavat bioloogi, kes sellisest traditsioonist midagi ei tea ega tahagi teada. Toitumisega saab siduda vaenlaste hirmutamist ja sõprade meelitamist või võimalust "oma kehale igasugu imelikke asju külge kasvatada”. Aga kuhu jääb keha ise?!\nSiin kollitab minu meelest selline mehhanitsism, mis vaatleb organismi (keha mõttes) kui midagi valmina ette antud ja (ettemääratud aja) staatiliselt püsivat, nagu näiteks vabrikust tulnud autot, mille liikumiseks (tema ainsaks talitluseks) on vaja ainult energiat (ja oh häda, selle hind üha kerkib!).\nElusolend ei ole mehaaniline masin. Ta ehitab oma keha ise üles ja uuendab seda pidevalt - iga päev, iga tund, iga minut. Selleks on vaja aineid! Ja eri liiki organismidel mingil määral erinevaid aineid või samu aineid erineval määral. Isegi taimed, kes aineliselt on palju vabamad kui loomad, ei jäta ju paljudel maatükkidel kasvamata mitte sellepärast, et seal pole kättesaadavat energiat (seda on neil enamasti igal pool), vaid et seal puuduvad vajalikud ained. Energeetilisest dogmast lähtudes poleks ju mullaväetamisel üldse mingit mõtet, sest energiat sellega taimedele juurde ei anna.\nElusolend on ainelises organisatsioonis ruumiliselt ja ajaliselt realiseeritud informatsioon. Mistahes informatsioonil on mõtet ainult niivõrd, kuivõrd ta saab edastuda. Bioloogilise info edastumine realiseerub ainevoolu suunamises läbi antud spetsiifilise (individuaalse, liigilise jne.) organisatsiooni. See on eesmärk! Energia on üksnes liikumapanevaks vahendiks, mitte materjaliks (kes selle unustab, maksab varem või hiljem kallilt).\n"Elusolend on ainelises organisatsioonis ruumiliselt ja ajaliselt realiseeritud informatsioon"\nAssotsiatsioon tekkis siin Kondo & Asai värske artikliga "A reaction-diffusion wave on the skin of the marine angelfish Pomacanthus" (Nature 376, 31 Aug. 1995, p. 765-768)\nDif. võrrandite abil on arvutil modelleeritud kala hargnevate ("intercalated") triipude mustri kujunemist ontogeneesis, lähtudes kahe hüpoteetilise molekuli (activator & inhibitor) vastastmõjust üksteise sünteesi kiirusele.\nH. Meinhardti saateartikkel "Dünamics of stripe formation" (p. 722) käsitleb probleemi laiemalt, tuues paralleele mustrite kujunemisega Drosophilal ning arutledes mustri moodustumist kontrollivate geneetiliste mehhanismide üle.\nVaieldamatu gurmaan K.W. Puhh (Karupoeg Winnie-the-Pooh) armastas vahel üht-teist põske pista, pigem magus-magedat kui soolast, ega juurelnud eriti selle üle, kuidas ta mett nosides suhestub sellega, mida ta sööb (You are what you eat). Kuna mesi hamba all ei karjunud, vaid lausa sulas suus, ei osanud üks väikese aruga karu prognoosida tagajärgi oma fitnessile ning oleks peaaegu Jänku uru avasse jäänud...\nJa kas olekski teda uruavas kõlkudes lohutanud teadmine, et ta on vaid fenotüübis väljendunud genotüüp, kelle missiooniks on informatsiooni kanda ja kes on liialdanud selleks otstarbeks mõeldud energeetiliste vahenditega, kuna mett lihtsalt mõnus põske pista oli?\nArgielus - ja mitte ainult argielus - saame enamasti läbi Winnie Pooh-i pragmaatilise arusaamaga. Lehma pidamise eesmärk talus on tema lüpsmisel saadav piim. Mulle tundub, et ka rida loodus(teaduslikke) vaatlusi saab läbi viia lähtudes üsna argisest kontseptsioonist, et antud nimega elusolend on teatud väljanägemisega olevus. Näiteks loomade loendamine, linnuvaatlused, aga ka taimede või kivististe välimääramine. (See kontseptsioon ei erine palju 3-aastase tütrekese "taksonoomilistest" üldmõistetest - jänku on jänku ja kiisu on kiisu). Sellised vaatlused põhinevad kogemusel ning eksperdiks on kogenud looduse tundja mingis vallas. Usun, et ma ei eksi palju, väites, et suurem osa looduse dokumenteerimist välivaatlustel rajaneb just sellel lihtsal ja selgel "puhhilikul" kontseptsioonil. Sama kontseptsiooniga on Linne aegadest tänaseni läbi saadud ka klassikalist verbaalset taksoni kirjeldust koostades.\nTöölaualt haaratud esimese ettejuhtuva diagnoosi algus (Ordoviitsiumi brahhiopood Obolus apollinis):\nShell thin, gently biconvex, subcircular to subtriangular in outline...\nKuub tal valge nagu sai, kübar tumepruun ja lai...\nAlles siis, kui hulk loodust on sellisel lihtsal viisil dokumenteeritud ja tunnetatud ning huvi hakkavad pakkuma elusolendite omavahelised suhted, nende evolutsiooniline ajalugu ning seda seletavad mehhanismid, nihkub fookus lihtsalt ja selgelt organismi- või taksonikeskselt puhhilikult arusaamalt elu ajaloole kui tervikule, milles iga organismi on tõepoolest heuristiliselt vajalik vaadelda kui osa informatsioonikontiinumist.\n"Bioloogilise info edastumine realiseerub ainevoolu suunamises läbi antud spetsiifilise (individuaalse, liigilise) organisatsiooni. See on eesmärk!"\nOleneb fookusest. Oleneb kelle pilguga vaadata. Puhhi jaoks on eesmärk mesi, karjamaale tõttava Vargamäe Krõõda jaoks piim. Ise elusolend olles ning vahel hea meelega mett ja piima limpsides on pagana raske aktsepteerida mingit ülemat (teleoloogilist) eesmärki. Ja võib vaielda, kas sellist EESMÄRKI ikka on. Heuristiliselt võime vaadelda retrospektiivis iga organismi kui punktikest informatsioonilises kontiinumis ning metafoorselt kõnelda informatsiooni edastamise "eesmärki" täitnud "edukamatest" ja "vähem edukatest" organismidest.\nEnt teisest küljest - kas pole see "eesmärk" sisse programmeeritud organismi kui "ajaliselt ja ruumiliselt realiseeritud informatsiooni" definitsiooni.\n1) INFORMATSIOONI EDASTUMINE põlvkonnalt põlvkonnale on üks eluslooduse põhiomadusi. Ilma päriliku geneetilise informatsioonita ei ole organismi ega elusloodust. Ehk teiste sõnadega - kui organism on osa informatsioonikontiinumist, siis LOODUS (piirdugem siin Maa biosfääriga) ajahetkel T ongi sel hetkel olemasolev informatsioon I. Olgu meil selles looduses üks lemmikelusolend (Puhh?), kes kannab informatsiooni i.\n2) Kas ajahetkel T olemasoleval informatsioonil on EESMÄRK edastuda? Informatsioonikandja Puhh (i) ei taha sellest kuuldagi - teda huvitab meepott (energia!?). Biosfääri kui terviku informatsioon (I) - selle edastumist ja muutumist läbi järgnevate ajahetkede saame me dokumenteerida, aga kas võime siin kõnelda mingist EESMÄRGIST?\n3) See evolutsiooniline ajalugu, mida retrospektiivis püüame seaduspärase ja eesmärgipärasena seletada, koosneb evolutsioonilises ajas lühiajalistest tasakaaluperioodidest, mida on katkestanud dramaatilised juhuslikud sündmused - globaalsed ökoloogilised kriisid. Kriisile järgnenud perioodil on planeedil "initsiatiivi haaranud" sootuks uued taksonid - sisuliselt on kujunenud uus biosfäär uute informatsioonisuhetega. Raske on siin rääkida seaduspärasusest või eesmärgist informatsiooni (I) säilitamisel. Ka iga indiviid püüab hakkama saada antud karmides oludes - ja ta kas saab hakkama või mitte. Iga konkreetse elusorganismi jaoks on järglaste andmine üks osa elutsüklist - mitte EESMÄRK. Kui õnneks läheb, tuleb ka järglasi. Mis sellest välja on tulnud, seda püüame praegu tagantjärele seaduspärase ja eesmärgipärasena tõlgendada. Iga hetke karmis reaalsuses on aga vaid juhuste ahel ja selle tagajärjed.\nEi mingeid eesmärke... Chance, pure chance...\nmitte, et ma S.J.Gould’i kompromissitu fan oleksin, aga antud juhul paistab dokumenteeritud fossiilne materjal seda igati toetavat...\nMil määral me info edastamise EESMÄRGIST ja EESMÄRGIPÄRASUSEST rääkida võime, juhul kui me postuleerime ELUSOLENDI kui RUUMILIS-AJALISE INFORMATSIOONI (Seega: elusolendite kogum kui ruumiline informatsiooni kogum ning evolutsiooniline ajalugu kui ajalis-ruumiline informatsiooni kogum. Ja mis see informatsiooni kogum muud on kui informatsioon).\nPuhhi peaksid huvitama ka paljud muud asjad peale meepoti (kuigi A. Milne teoses prevalveerib meepott) ja võibolla pole ta veel nii vanaks saanud, et tegeleda info edasi kandmisega oma järglastele. Iseasi kui tugevalt ta seda teadvustab ja miks ta peakski seda tegema. Pealegi on ta tõesti VÄGA VAIKESE ARUGA KARU, kes ei oska veel lugedagi, mis sihukesest on lootagi:-). Minuarust pole mother nature lootma jäänud elusorganismide teadlikkusele ja rõhub osavalt väga lihtsatele mehhanismidele - mett limpsida on mõnus ja ka paljub muud asjad on päris mõnusad - ja kokku need võivadki salakavalalt viima mingile nn EESMÄRGILE, mida keegi ei tea:-) Aga võibolla on see käib ka nii, nagu nii mõnelgi uurijal, uuritakse midagi deviisi all "davai, davai, patom pasmotrim". Võibolla on see emake loodus ka üks kehva research plan’ga uurija, kuigi mõni experimental design on vahel üllatavalt kobe, vahel kukub lausa suugi lahti...\nMõned arvavad, et areng on sihuke spiraali moodi asi ja kui asju oma pisikese mätta pealt vaadata, siis (puht oma isiklike kogemuste najal)üldised suunad võivad veidi ähmaseks jääda, kui pehmelt väljenduda\nKüll aga huvitab mind, mil määral me info edastamise EESMÄRGIST ja EESMÄRGIPÄRASUSEST rääkida võime, juhul kui me postuleerime ELUSOLENDI kui RUUMILIS-AJALISE INFORMATSIOONI (Seega: elusolendite kogum kui ruumiline informatsiooni kogum ning evolutsiooniline ajalugu kui ajalis-ruumiline informatsiooni kogum. Ja mis see informatsiooni kogum muud on kui informatsioon).\nMida pidada eesmärgiks??? Kas pidev liikumine ja muutumine võib olla eesmärgiks?\nReprodutseeruv organisatsioon kui elu olemuslikku külg vastandades seda energiale kui liikumapanevale vahendile. (Ettevaatust! Ka see vastandus on muidugi tinglik. Elusolendis on ainelised konstruktsioonid ise ka energiakandjad). Igavene häda - tahaks asjade olemuse selgelt välja öelda, kuid õigeid sõnu ei leia!\n1) "Puhh (i) ei taha sellest kuuldagi - teda huvitab meepott (energia!?)" Puhhi meepott ei ole ainult energiakandja. Kui Puhhi huvitaks esmajoones energia, siis otsiks ta pigem poti sula searasva või rapsiõli.\n2) Informatsioon on egoistlik. Individuaalsel infokandjal (i), õieti küll rekombineeruvate genotüüpide süsteemil (perekond, kari (deem), populatsioon, liik - või kuidas kunagi) ei ole mingit bioloogilist "sundi " või "sihti" (kurat ise teab, kuidas seda öelda, mida ma mõtlen) biosfääri informatsioonikontiinumit (I) säilitada või tervikuna edastada. Igaüks on ametis oma (i)-ga, kuid ta saab sellega edukalt hakkama siis, kui ta sobib teiste (i)-dega kokku (saab neilt piisavalt ainet ja energiat, varju, ning suudab vajalikul määral vältida, tõrjuda või taluda nende vaenulikkust). Sellest paratamatust vastastikusest sobivusest (okkalisest kooskõlast) tulenebki ökosüsteemne (sh. biosfääriline) kontiinum, mille täidetud võrgusilmadesse uued taksonid tavaliselt sisse ei sobi. Pärast katastroofi (ökoloogilist kriisi) on aga paljud võrgusilamad tühjad või on terved võrgulinad kadunud. Nüüd ongi võimalik ’sootuks uutel taksonitel’ esile kerkida ja uute informatsioonisuhetega ökosüsteemi luua, kuigi keegi ei hoolitse selle süsteemi kui terviku eest.\n3) "Iga konkreetse elusorganismi jaoks on järglaste andmine üks osa elutsüklist - mitte EESMÄRK." Jah, muidugi. Kuid sellesse elutsüklisse on sisse kodeeritud funktsioonid (sh. ka gurmaanilised), mida organism paratamatult täidab, et see tsükkel ikka korduda saaks (need tsüklid lihtsalt ei säili, mille kandjad neid ’kohusetundlikult’ ei läbi). Selline sisemine paratamatus ettemääratult midagi teha, võib näida kõrvaltvaatajale eesmärgipärasusena. "Kui õnneks läheb, tuleb ka järglasi." Magades ikka ei tule, tuleb elada ja vaeva näha ning ohtegi ületada. Miks emane laulusääsk isase eeskujul ei lepi õieneste noolimisega, vaid "püüab" tingimata soojaverelise looma verd imeda, sh. ka tigeda ja ohtliku inimese oma? Aga sellepärast, et tal on vaja suure hulga munamassi valmistamiseks rohkesti valku saada (muidugi ka energiat, kuid aminohapped on esmajärgulise tähtsusega). Kui see vereports kätte saadud, alles siis võivad tulla järglased (kui mitmed muud asjad veel õnneks lähevad).\nLugupeetavad bioloogid teile teadmiseks Kondo ja Asai artikkel kalatriipudest sisaldab küllaltki palju vigu. Olen neid teadlasi ka isiklikult kohanud. Nemad modelleerivad oma triipe reaktsiooni-diffusiooni võrranditega, aga selgelt on nende experimentidest näha et tegu pole mitte selliste süsteemidega vaid pigem reaktsiooni-diffusiooni-kemotaxise süsteemiga, sest kalatriibu laius muutub aja jooksul. Reaktsiooni diffusiooni süsteemil on aga kindel lainepikkus ja seega ka kindel triibulaius.\n1)Puhhi meepott ei ole ainult energiakandja. Kui Puhhi huvitaks esmajoones energia, siis otsiks ta pigem poti sula searasva või rapsiõli.\nIgaühel oma lemmikud. Puhhile lihtsalt maitseb mesi. Rasva armastas limpsida Rebase-onu (kes selle küll salakavalalt Opossumi-onu kaela ajas). Arvan et mõlemad GURMAANID armastasid lihtsalt mõnuleda -\n1) maitsmismeel andis edasi mõnuaistinguid; 2) tekkis heaolu- ja täiskõhutunne. Eks see mõnus nosimine olnud neile stiimuliks "kohusetundlikult oma elutsüklit täita"... -\n2) Informatsioon on egoistlik. Individuaalsel infokandjal (i), õieti küll rekombineeruvate genotüüpide süsteemil (perekond, kari (deem), populatsioon, liik - või kuidas kunagi) ei ole mingit bioloogilist "sundi " või "sihti" biosfääri informatsioonikontiinumit (I) säilitada või tervikuna edastada.\nSTAR TREK-i ulmesari viis kapten Picard’i koos tähelaeva "Enterprise" meeskonnaga kokku omalaadse BORG-ide eluvormiga, mis koosnes orgaanilise ja küberneetilise "elu” sünteesist. BORG-ide beebikambris olid beebid juhtmetega "superorganismi" külge ühendet, ammutades nii infot ajukeskusest. Kogu kuubikujuline BORG-ide tähelaev kujutas endast superorganismi; humanoidisarnase indiviidi suhe sellesse oli analoogiline organi suhtega organismi. Ulmekirjanik oli hästi tabanud ka sellise eluvormi motivatsiooni - ilmutamata mingit huvi kontaktiks primitiivsete indiviididega "Enterprise"-i pardal, pumpas BORG-ide laev INFORMATSIOONI tähelaeva kompuutrikeskusest. Eluvormi huvitas vaid organiseeritud INFORMATSIOON, mida saaks TARBIDA, mitte primitiivsed üksikajud ja veel vähem nende kest. Kui informatsiooni pumpama saabunud humanoidi meenutav "interface" korraldustele ei reageerinud ja laserpüstolist tabamuse sai, ilmus kohale järgmine "olend", klõpsutas kadunukese kallal, võttes kaasa paar tikutoosisuurust infokandjat. Ja läinud ta oligi.\nEeltoodud fantaasia läheneb ideaalile eesmärgipäraselt organiseeritud informatsioonist. Kogu TARBIMINE, ja miks mitte GURMAANLUS, taandub sellisel superorganismil informatsioonihankimisele. Tegu on INFO-KISKJAGA, kes, murdes teiste tsivilisatsioonide vastupanu, pumpab välja neile vajaliku, hoolimata teise tsivilisatsiooni füüsilisest hävingust.\n"Nature, red in tooth and claw..." järgmisel tasandil - kus indiviidiks on terve tsivilisatsioon kui superorganism...\nUlmejutt võimaldab maiste elusorganismide eksistentsiaalset motivatsiooni veidi avaramas kontekstis analüüsida. Tsivilisatsioon kui superorganism pole teoreetiliselt võimatu, ent vaevalt võib praegu planeedil Maa toimuvat sellega võrrelda. GAIA-hüpoteesil on olnud positiivset propagandistlikku edu Maa keskkonnaseisundi teadvustamisel, ent kui listi lugejate hulgas on kedagi, kes võtab tõsiselt GAIA-hüpoteesi kui teaduslikku kontseptsiooni/uurimisprogrammi, oleks huvitav kuulda.\n3) "Iga konkreetse elusorganismi jaoks on järglaste andmine üks osa elutsüklist - mitte EESMÄRK."\nKuid sellesse elutsüklisse on sisse kodeeritud funktsioonid (sh. ka gurmaanilised), mida organism paratamatult täidab, et see tsükkel ikka korduda saaks (need tsüklid lihtsalt ei säili, mille kandjad neid ’kohusetundlikult’ ei läbi). Selline sisemine paratamatus ettemääratult midagi teha, võib näida kõrvaltvaatajale eesmärgipärasusena. "Kui õnneks läheb, tuleb ka järglasi." Magades ikka ei tule, tuleb elada ja vaeva näha ning ohtegi ületada.\nEks see "vaevanägemine" - õieti võime seda vaeva näha - ole analoogiline "sisse kodeeritud" osa elutsüklist nagu kõik eelnimetatud. Vaeva on näha ka põske pistmise jaoks - taimetoitlastel ehk vähem, kiskjatel rohkem. "Sisse kodeerimist" tuleb siin ilmselt mõista mitte kui ranget programmi, vaid kui võimet ja valmisolekut elutsükli funktsioone täita. Evolutsionisti pilgu läbi on indiviid liigi säilimise seisukohalt edukas kui tal õnnestub (1) endal elu sees hoidmine ja (2) järglaste andmine. Veidi spekulatiivsem, kuid mitmete põlvkondade perspektiivis ilmselt kehtiv poolkvantitatiivne sõnastus: edukal indiviidil peab õnnestuma (1) hea elukvaliteedi tagamine ja (2) tugevate järglaste andmine. Hea elukvaliteedi juurde käib mõistagi ka gurmaanlus: "Julge hundi rind on rasvane".\nEvolutsioonilises kontekstis, mis vaatleb elusolendit kui punktikest informatsioonikontiinumis, langeb rambivalgus organismi kui EDASI ANTAVA INFORMATSIOONI kandja rollile. Kui fookuses on aga organism ja selle elutalitlused, pakub huvi, kui paindlikult geneetiliselt "sisse kodeeritud" informatsioon ennast elutsüklis võib avaldada ja "painutada". Selles mõttes on geneetiline informatsioon "mitmekihiline", sisaldades endas algeid mitmeteks kohastumise võimalusteks elu jooksul - mis annab uue varjundi ka informatsiooni edasiandmisele kui "eesmärgile" - või pigem - vahendile.\nKa toitumisharjumiste kontroll näib olevat küllalt paindlik. Siin kisub aga poleemika AJU probleemide poole. Põgus tutvus värskemate populaarsete aju-raamatutega (Rose, Gazzaniga, Crick) lubab küll veenduda, et teadmised aju ja gurmaanluse seoste kohta ei piirdu vaese Pavlovi koerakesega, kes fanfaaride saatel sülge nõristas - ent aju teemadel spekuleerimine on ühele kivististeuurijale liig mis liig - siit võiksid jätkata neurobioloogia asjatundjad.\n(1) Jagan imestust ("ma poleks oodanud, et nii palju jõudu (energiat!) on kulutatud elu eesmärgipärasuse (teleoloogilisuse) kummutamiseks" - TEORBIO:227), et sona EESMARK kasutamine kaitumise adaptiivsuse alastes aruteludes endiselt niisugust teleoloogiavastast sõda ja mittemõistmist põhjustab (ka uuema põlve kolleegide seas!). See meenutab mulle mõnede kolleegide muigeid ja iroonilisi märkusi, kuuldes kedagi (eriti just noorema põlve) bioloogidest rääkivat loomade poolt vastu võetavaist käitumisOTSUSTEST, OTSUSTUSREEGLITEST taimedel, PEREKONNA PLANEERIMISEST lindudel vms. Kujutasin lolli peaga ette, et niisugustel (metafoorsetel?) terminitel on konkreetse paradigma ja metakeele mõjuruumis kujunenud üsna konkreetne sisu, mis eriti kedagi kulme kergitama ei pane... Mulle tundub, et sellega seoses oleks vaja eestikeelses teadusterminoloogias mõned asjad selgeks rääkida, sest niisuguseid inglismannide keeles kujunenud termineid, millele pole veel üheselt aktsepteeritud maakeelset vastet, on tekkinud kuhjaga. Elusorganismide kaitumise (talitlemise, funktsioneerimise) EESMÄRGI all mõtleb vähemalt suur(em) ports(jon) evolutsioonilisi biolooge ikka käitumise adaptiivset funktsiooni, rolli, seda,MIKS (milliste faktorite tõttu, milliseid constraint’e ja trade-offe arvestades) on käitumine just niisuguseks (eeldatavasti optimaalseks) kujunenud. Seda, et niisuguse optimaalse käitumisega organismide fitness teistest suurem on, peaks loodusliku valiku sisse uskujatel enam-vähem aritmeetilis- statistiline aksioom olema. Vt. ka: ("elutsüklisse on sisse kodeeritud funktsioonid (sh. ka gurmaanilised), mida organism paratamatult täidab, et see tsükkel ikka korduda saaks (need tsüklid lihtsalt ei säili, mille kandjad neid ’kohusetundlikult’ ei läbi). Selline sisemine paratamatus ettemääratult midagi teha, võib näida kõrvaltvaatajale eesmärgipärasusena - TEORBIO:227). Inglismannide keelses teaduskirjanduses on selle tahistamiseks olemas kenad ja sagedasti kasutatavad terminid "ULTIMATE cause", "ULTIMATE factor" jne vastandina "PROXIMATE cause’le", "PROXIMATE factor’ile" jne. Kas ei peaks eesti keeleski senisest rohkem kasutama hakkama ladinatüvelisi "ULTIMATIIVSET" ja "PROKSIMATIIVSET" pohjust, tegurit jne, ja selle asemel vahem "eesmarki"? Ehk aitaks see teleoloogiat aritmeetikast lahus hoida?\n(2) Üks märkus käitumisökoloogi(asse uskuja) seisukohast mõnedele mõtteavaldustele eelnevast kirjavahetusest. Tsiteerin: "Minuarust polemother nature lootma jäänud elusorganismide teadlikkusele ja rõhub osavalt väga lihtsatele mehhanismidele - mett limpsida on mõnus ja ka paljud muud asjad on päris mõnusad - ja kokku need võivadki salakavalalt viia mingile nn EESMÄRGILE, mida keegi ei tea..." (TEORBIO:226) Ja veel: "Igaühel oma lemmikud. Puhhile lihtsalt maitseb mesi. Rasva armastas limpsida Rebase-onu (kes selle küll salakavalalt Opossumi-onu kaela ajas).\nMõlemad GURMAANID armastasid lihtsalt mõnuleda - 1) maitsmismeel andis edasi mõnuaistinguid; 2) tekkis heaolu- ja täiskõhutunne. Eks see mõnus nosimine olnud neile stiimuliks "kohusetundlikult oma elutsüklit täita..."\nSoovitaksin mõlemal tsiteeritud biogurmaanil siiski rohkem mõelda sellele, MIKS (mis eesmärgil, kui soovite)on mett limpsida MÕNUS. Miks on mõned asjad meile "lihtsalt mõnusad", aga teised asjad ebameeldivad, vastikud, hirmu tekitavad jne. Mis näiteks on ilu? Miks mõni asi tundub enamikule ilus, teine aga inetu? Miks paljud inimesed maokujulisust jälestavad, samas imetlevad? Miks üks lõhnab nii hõrgutavalt, teine aga haiseb nii eemaletoukavalt? Miks on suguakt mitte "lihtsalt mõnus", vaid "kurrrrradi monus" ja selle mõnu nimel on tapetud palju elusolendeid ja peetud suuri sõdu? Ja muidugi ikka biogurmaaniasse puutuvalt: miks on üks asi (teatud hetkel) nii maitsev ja teine nii vastik? Muidugi võivad paljud asjad olla "lihtsalt ilusad, maitsvad, meeldivad", s.t. neutraalsed tunnused, kuid käitumisökolooge, samuti optimaalse toitumise teoreetikuid (ehk biogurmanolooge) huvitab enamasti just see SÕNUM, mis selle "lihtsalt mõnusa” taga võib peituda, see informatsioon, millele viitas KK, see "ultimatiivne põhjus" ehk "eesmärk". Kodune ülesanne: miks on loojang nii ilus?\n(3) Eelnevais kirjatükkides vaieldi peamiselt selle üle, mis on toitumisel tähtsam (!?), kas aine või (!) energia, ja ainult KK vihjas veel mingitele salapärastele sõnumitele, mida toitumisharjumused võivad kanda. Toitumistavad võivad tõepoolest kanda vägagi huvitavaid sõnumeid, mis aine- ja energiakauged on. Isaslinnu poolt toodud kala vastuvõtmisel ja söömisel emase poolt on saadav aine- ja energiakogus tühine võrreldes selle biosignaaliga, mille saab isane (Hurrrrraaaa!!!! Ta on nõus!!!! Ta on nõus!!!!).\nPuhhist. Nojahh... Kardetavasti elimineeruvad kõigepealt need puhhid, kes ei "juurdle" üldse millegi üle ja limpsivad mett, sest et see on "lihtsalt mõnus", seejärel need puhhid, kes "juurdlevad" üksnes saadava aine ja energiakoguse maksimiseerimise üle. Ja kui ka need viimased puhhid on kõik jänku uruavaustesse kinni jaanud, koosneb populatsioon vaid neist puhhidest, kes söömise juures ka viisakusreegleid tunnistavad. Kardan tõsiselt, et meie lemmikut K.W. Puhhi nende seast enam ei leia...\nLõpuks siiski ka paar sõna selle kohta, kumb on siis lõpuks tähtsam, aine või energia, muna või kana. Mõelgem, kui surmapõlgavalt viskuvad mehed kõigil aegadel võitlusse mammutitega, piisonitega jne, selle asemel et oma energiatarve kenasti turvaliselt rohust ära katta. Seda ju puudu ei jää.\n(4)Märkus järgmise väite kohta: "Evolutsionisti pilgu läbi on indiviid liigi säilimise seisukohalt edukas kui tal õnnestub (1) endal elu sees hoidmine ja (2) järglaste andmine." Tänapäeva evolutsionisti jaoks on siin järjekord vähemalt vale. Milleks üldse elada (mõtlen - nii pikalt), kui ka ilma selleta õnnestuks jarglasi anda? On ju elamine üks hirmus kulukas lõbu! Lihtsate mudelite abil võib "tõestada”, et ökonoomseim life history oleks see, kui isend esimesel võimalusel peale sündi sünnitab ka ise piisaval hulgal järglasi ja kohe ise vedru välja viskab (seda nimetatakse semelpaarsuseks ja selle äärmuslikuks näiteks võib tuua mõned pahksääsed, kelle emased end oma järglastel lihtsalt ära süüa lasevad). Järelikult on vaja kuidagi seletada, miks paljud liigid sigivad korduvalt (iteropaarsus)ja vahepeal elavad väga kulukat ja ohtuderikast elu. Haritud bioloog teab või aimab, millega seda seletada... Seega pigem: Isend on edukas, kui tal õnnestub (1) järglaste andmine, (2) ja kui selleks on vaja elada, siis endal elu sees hoida.\n(5) Märkus veel ühe definitsiooni kohta: "Veidi spekulatiivsem, kuid mitmete põlvkondade perspektiivis ilmselt kehtiv poolkvantitatiivne sõnastus: edukal indiviidil peab õnnestuma (1) hea elukvaliteedi tagamine ja (2) tugevate järglaste andmine. Hea elukvaliteedi juurde käib mõistagi ka gurmaanlus: "Julge hundi rind on rasvane". Mis on ikka õieti see raskesti mõõdetav ja seepärast poolkvantitatiivne ELUKVALITEET? Kuna vanasõnad on nähtavasti biogurmaanluse põhialuseks muutunud, tooksin veel ühe esile: "Elu - see on üks sigimine ja õgimine, kõik muu on selle ümber sagimine..." Milleks kõik see sagimine, mille efektiivsust elukvaliteediga iseloomustada? Muidugi, olelusvõitlus, konkurents... Selge see. Samas on ajast aega uurijaid hämmastanud mõned tunnused, tavad, rituaalid (seejuures ka toitumistavad!), mille puhul on raske ette kujutada, kuidas see isendile olelusvõitluses kasuks tuleb. Nn. handicap-tunnused, nagu paabulinnu saba (mis selle ennast linnuks pidava koledalt karjuva ja hommikul magada tahtvaid inimesi üles ehmatava peletise liikumisvõimet äärmuseni pärsib), muusika (s.h. linnulaul) (mis on üks absurdsuseni komplitseeritud nähtus, võtab ära palju ainet ja energiat), GURMAANIA (totruseni keeruliselt valmistatavad eksootilis-erootilised road) jne, on sellised tunnused, mis täitsa ilmselt pigem pärsivad eluvõimet, s.o. ellujäämist, kui seda toetavad. Aga näe, vastassugupool jumaldab sihukesi laulumehi, gurmaane ja pikkade sabadega uhkeldajaid. Miks siis ometi? Millist SÕNUMIT e. INFORMATSIOONI need veidrad omadused kannavad? Asjast huvitatutel (muidugi kes veel ei tea) soovitan tutvuda näiteks Amotz Zahavi poolt välja käidud ideedega handicap-tunnustest kui isendi kvaliteedi usaldusväärseist signaalidest. Elegantsuseni lihtsustatult seisneb see selles, et emapaabu jumaldab isapaabu toredat, kuid tülikat saba eelkõige seetõttu, et on selge: ainult tõeliselt tugevad isendid saavad hakkama sellise kandmisega. Nõrgad surevad lihtsalt maha. Sellega vastandub Zahavi teooria klassikalise Fisheri nn. runaway mudeliga, mis ekstravagantsete handicap-tunnuste evolutsioonilist kujunemist seletada püüab. Zahavi teooria on nii empiirikuilt kui ka modelleerijailt-teoreetikuilt haledasti peksa saanud, kuid samas väga palju toetust leidnud, ka modelleerijate poolt (vt. Grafen, 1991-95 jt). Olen Zahavi teooria suur fänn. Suur osa meie elus levinud toimingutest ja sagimisest (muusika, kogu kunst, suur osa teadusest, GURMAANIA mõistagi ka) pole muud kui omapärane paabulinnu saba, mille ainsaks või peamiseks rolliks, funktsiooniks, eesmärgiks (vuih!), ultimatiivseks põhjuseks on olla analoog KÕRGUSHÜPPE LATILE, näitamaks meie konkurentidele ja kooperaatoreile, eeskätt aga vastassugupartner(e)ile, et me ikka oleme võimelised sellest üle hüppama. Ka auto, televiisor, automaatpesumasin, arvuti jne. enamasti kaugeltki ei säästa meie aega ega võimalda meil rohkem kokku ahmida ainet pluss energiat (s.o. elukvantiteeti), vaid üldkokkuvottes kulutavad neid, sundides meid loobuma paljudest varasematest väärtuslikeks peetud tavadest uute (nn.elukvaliteeti iseloomustatavate) nimel. Ja isegi kui võimaldavad, siis ainult nii kaua kuni neid jätkub...\nBioloogilised nähtused on ikka polüfunktsionaalsed. Enamasti kaasnevad põhifunktsiooniga paljud muud, tihti semantilised aspektid. Eelneva näite sisu tuleks laiendada. Niisugused käitumisrituaalid (sh. ka toidupaladega manipuleerimisviisid) ei teeni mitte ainult meeldivamate (konkurentsivõimelisemate) partnerite valikut, vaid ka nende identifitseerimist samaliigilistena (st. need rituaalid on liikidevahelise sugulise isolatsiooni üheks mehhanismiks loomadel).\nKõik ei peagi igale isendile otseselt kasuks tulema! Kasu võib lõigata indiviidide kogum, mis säilitab spetsiifilist geenifondi. Võiks mainida vist kõigile tuttavat tutkaste-näidet, kus igas deemis on sigimisvõimetuid isaseid, kes on aga olulised soodsate sigimispaikade markeerimiseks ja seksuaalse aktiivsuse stimuleerijatena mänguplatsidel. Asi on veel palju kaugemale läinud selliste superorganismide juures nagu kiletiivaliste pered.\nKa mina arvan, et Zahavi teooria on suures osas paikapidav. Kuid kõike seda otseselt inimese juurde üle kanda siiski ei saaks (kui me ei piirdu mainitud "gurmaania”-nähtuste evolutsiooniliste juurtega). Inimesel on mitmeid vajadusi ja nautlusi, mis on võimalikest algsetest bioloogilstest funktsioonidest üsna kaugele läinud ja ilmselt ei ole "eeskätt vastasugupartnereile" oma võimelisuse näitamiseks. Inimestel on litsalt esteetilise (ka gurmaanilise) nautlemise, loomingulise eneseteostamise ja kaaskondlaste (kollektiivi) tunnustuse vajadusi, mille realiseerimisel võib vastasugupool kui järglaste produtseerimise vahend täielikult ununeda. Inimene on loom, kellel ka suurem osa seksuaalsest nautlemisest on muul otstarbel, kui järglaste saamiseks (kuigi vahete-vahel juhtub mõni laps ka sündima, õnneks). Aga eks mingil määral ole tõtt ka teispidistes väidetes, sest nagu teada - "Armastus käib kõhu kaudü.\nSiinkohal pean kohe ütlema, et kohe üldse ei nõustu, ja kõik. Seni pole ma kõigist juurdlemistest hoolimata jõudnud veel ühelegi järeldusele, mis lubaks mul inimest pidada PÕHIMOTTELISELT erinevaks ülejaanud loomadest. Spetsiifilised erinevused muidugi on, kuid need pole suuremad kui biisamroti ja karbse vahel.\nSeoses alanud male-MM matšiga New Yorgis arutles rida BBC kommentaatoreid, kas Kasparovi grimassid on suunatud ’Vishy’ Anandi ärritamisele. Siis demonstreeriti kaadreid Kasparovi heitlusest ja allajäämisest malekompuutrile, kus ta samasuguseid grimasse tegi.\nEtoloogile pole midagi uut selles, et palju reaktsioone väljendavad emotsionaalselt seisundit, mitte teadlikult kellelegi suunatud signaali.\nEnne kui kodanik A edvistama või võrgutama asub, on ta märganud võrgutamise objekti B ning teda nähes saanud emotsiooni, mida ta kutsuva (või vastupandamatu) signaalina tõlgendab. Järgnev kommunikatsioon võib olenevalt tutvuse astmest, temperamendist ja kultuuritaustast kulgeda mitmes zhanris, alates lõõmavast emotsioonide vahetusest kuni intellektuaalse vestluseni madalrõhulohu ja kõrgrõhuharja teemal.\nEnt tagaplaaniks on igal juhul emotsioonide vahetus ja tunnetuspinge. Sellel emotsionaalsel taustal aktiviseeruvad nii varasemad ühised intellektuaalsed huvid kui tekivad uued. Intellektuaalne rikkus aitab antud juhul sillutada teed teise minani, ent alati mitte kui kõrgushüppelatt - olla külaväljakul praalides edevam ja teistest parem.\nKaudselt tuleb see kõrgushüppelatt küll mängu enesehinnangu kaudu - kui latt on iseenda arvates väga madal, võib madal mina-hinnang suhtlemist takistada. Ent ka kõrge egoga tipp-paabulindudel ("I’m too sexy for my car") on probleeme.\nNii et - kui see ongi kõrgushüppelatt - avaldub see mingil teisel kujul.\nVõib-olla ongi see nii väline kui sisemine ILU, mida ei panda padaje, see ILU, mis ei ole OTSESELT SUUNATUD ei edvistamisele ega võrgutamisele, ent mis äratab potentsiaalses partneris positiivseid EMOTSIOONE.\nEnt mis need EMOTSIOONID siis on?\nRadikaalselt väljendus äsja üks neurobiolooge - emotsioonid pole miskit muud kui neuropeptiidide kontsentratsiooni muutus veres...\nNii "kurradi mõnusa” mõnuaistingu kui näiteks naerupahvaku puhul vabanevat hulk "mõnumolekule", mis seda mõnu kuulutavat. Seeläbi olla tõestatud, et naer on TÕESTI terviseks (Olen kolleegidele ette tänulik selle metafoorse retoorika asendamise eest teaduslikumas vormis seletusega).\nSpekuleerimist jätkates - nii mõnu kui kurbdust mõjutavaid kontsentratsioone kontrollib AJU ja NÄRVISÜSTEEM, mis erinevatel loomadel oluliselt erineb.\nINIMENE ja TEISED LOOMAD\nÕpetaja, kas see on tõsi, et me põlvneme ahvist?\nSorry, mind TEIE perekonna ajalugu ei huvita...\nInimene ei tohiks teistest loomadest bioloogiliselt erineda - ega erinegi enam kui loomad üksteisest. Loomad omavahel ja inimene nende hulgas erinevad aga üksteisest aju ja närvisüsteemi võimaluste poolest. Võimalik et saame teada seda, mida teame praegu inimese kohta, peagi ka mõnede teiste loomade kohta, kelle närvisüsteemi võimalused järgnevat lubavad.\nInimese kohta teame praegu, et inimese mälu võimaldab ajalisi projektsioone - tunnetada midagi, mis vahetult ei toimu. Veelgi enam - kujutlusvõime võimaldab tunnetada ja kirjeldada midagi, mis KUNAGI pole toimunud (pealnäha tarbetu tegevus) ning ka VALETADA - kirjeldada midagi mis on toimunud nii nagu see ei toimunud. MILLISTE VÕIMALUSTE MAA!\nTeiseks teame, et märkide ja sümbolite kujul on talletetud tohutu kogum infot, sealhulgas nii reaalsete kui väljamõeldud karakterite emotsioone - nimetan seda siin tinglikult "SEMIOOTILINE REAALSUS". Inimest, võib-olla rohkem kui teisi primaate, mõjutavad tugevasti visuaalsed stiimulid (EI USUKS - AGA ISE NÄGIN!) ja teda on kerge visuaalsete efektidega petta - juba kino saab hakkama tugeva emotsionaalse mõjutamisega, rääkimata virtuaalsest reaalsusest. Põnev, kaugeltki mitte üksühene suhe "semiootilise reaalsusega" toimub raamatute kaudu, kus sõnamärkides kirjapandu tõlgitakse kujutlusvõime abil emotsioonideks.\nIga inimese suhe (suhtlemine) "semiootilise reaalsuse" heade tekstide (lavateoste, filmidega) on unikaalne. Veel enam, iga suhtlemise akt on unikaalne, ning teosega mitmekordsel tutvumisel alati uudne.\nJa reaalsed inimesed, kes meie ümber - kas pole nemad põnevaim osa sellest semiootilisest reaalsusest - pidevalt uuenevad sellepärast, et kõik minad on dünaamilises muutumises.\nKOKKUVÕTTEKS - Võimalus suhelda semiootilise reaalsusega, suhelda sündmuste ja emotsioonidega, mis toimunud teises ajas ja kohas (siin ka introspektsioon) või üldse mitte toimunud, loob inimesele märksa avarama emotsioonideallika, kui seda oleks vahetu, meelte poolt reaalajas vastuvõetav reaalsus.\nKokkupuude kultuuritausta kaudu semiootilise reaalsusega loob uue konteksti ja väljundid emotsioonidele, ootustele ja lootustele, suhtlemisrituaalidele - ja miks ka mitte - kogu sensuaalsusele ja seksuaalsusele. Semiootilise reaalsuse kaudu mõjutab me emotsionaalset reaalsust Kierkegaard, kelle "bioloogilise imperatiivi" printsiibi järgi oleksime pidanud juba sajandite eest reaalajas maha kandma.\nKa "kõrgushüppelatti" võib inimene ületada semiootilises reaalsuses, mis talletab endas omaette väärtusi - nii üldinimlikke kui väga isiklikke. Isiksuse reaktsioonis reaalaja sündmustele sisaldub seetõttu alati midagi enamat kui hetkeemotsioon - ning selle tõlgendamine "bioloogilisse imperatiivi" võtmes sobib küll ühe kindlasti olemasoleva variandina - ent tundub kitsavõitu millegi sellise kirjeldamiseks nagu\nArmastus, Sina kaunis magus mesi...


Üks, kes kõik on...: Esimest korda nõustaja juures\nPostitaja: Eliisabet kell 10:50 PM\nKristi loeb November 21, 2012 at 9:23 AM\nTäpselt sel päeval, kui sa minemas olid, kuulsin oma sõbrannalt, et temagi on lapsega sama tädi juures käinud. Ja kahjuks ka sama kogemusega... Eks ma ükskord räägi.\nGetter November 21, 2012 at 7:03 PM\nKusjuures nende Universumisse saadetud soovidega on tõepoolest veidrad lood. Ma olen juba ammu aru saanud, et peab sõnastusega ettevaatlik olema. Ja tänu sellele (ja ehk natuke tänu veinile, kuna oli Olevi sünnipäev) ei suutnud ma sellel aastal langevate tähtede poole mitte ühtegi soovi saata :D\nNäiteks kevadel hüüdsin käed taeva poole sirutades: "Universum, üllata mind!" Ma kahjuks unustasin lisada, et oodatud on vaid positiivsed üllatused... Ohtlik värk, ma ütlen.\nC1rc:aJ November 22, 2012 at 2:04 PM\nVot sellega on nii, et ka Cocat ja Sprite'i on tuunitud, aga inimestele need eriti ei meeldinud(,kuigi kirsicoca on siiani mu lemmik). Fanta originaalmaitse pole ilmselt nii popp ja tüübikud üritavad uusi fänne püüda :D\nMina kusjuures mäletan ka lasteaiast peamiselt seda, et tundides oli tihtipeale igav.


Musting 19. eurohooaja eel: tähtis on, et noored pinge all vastu peaks – Käsipall24\nMusting 19. eurohooaja eel: tähtis on, et noored pinge all vastu peaks\nAvaldatud 29.08.2019; 17:32\nAutor Taavi Tibar 29.08.2019; 17:32\nKorduskohtumine toimub nädala pärast Põlvas, Mesikäpa hallis. Selle paari võitjat ootab järgmises ringis põlvalaste “vana tuttav” ehk Valgevene meistrivõistluste hõbe ja pikaaegne Serviti konkurent Balti liigas Minski SKA.\nServiti osaleb eurosarjas juba 19. hooaega järjest. Kahel korral jõuti 16 tugevama hulka, hooajal 2006/07 läbiti edukalt kolm ringi just EHF Cupil ja jäädi kaheksandikfinaalis alla Hispaania klubile Iruni CD Bidasoa. Mullu pudeneti EHF Cupi avaringis napilt šveitslaste BSV Berni vastu, kui kodus tehti 26:26 viik, ent võõrsil kaotati 25:27.\n“Kontrollturniir Põlvas sujus üldjoontes hästi ning loodan, et suudame näidata seda mängu, milleks täna võimelised oleme. Kaitse on kindlasti võtmesõna ja see oli ka mänguelement, millega Põlva Cupil kõige enam rahule võis jääda. Loomulikult saab määravaks ka väravavahtide tegevus kaitseliini taga,” lausus Serviti peatreener Kalmer Musting.\n“Meil on mitmeid noori, kelle jaoks tegu esimese euromänguga ja seda veel võõrsil. On tähtis, et nad pinge ja vastaste surve all vastu peaksid, sest nii mõnelgi neist on juba oluline roll meeskonnas. Põlva Cupi finaalis Piiteri Neva vastu lipsas sisse liigselt tehnilist praaki, eurosarjas tuleb seda vähendada,” lisas põlvalaste juhendaja.\n“Vastase kohta oleme vaadanud eelmise hooaja videosid ja kuna tiim neil suurt muutunud pole, siis mingi pilt on ees. Riko mängib väga aktiivset kaitset ja on ühtlaselt tugeva koosseisuga. Aga peame keskenduma oma tegemistele. Tasub mainida, et vist esimest korda ajaloos kohtume meeskonnaga, kelle kodulinn on Põlvast väiksem,” vihjas Musting Ribnica 3500-pealisele elanikkonnale.\nKalmer Musting eurosarja kordusmängu eel: imedesse peab uskuma\nServiti naaseb eurosarja mängult kaotusega\nEelmine 14 kuud rehabilitatsiooni, 10 minutit platsil ja siis täielik õudusunenägu\nJärgmineKiel ja Barcelona mängivad 400 000 dollari peale


Odavad hotellid Harare | Hotels.com\nodavad hotellid hotellid Harare\nodavad hotellid hotellid linnas Harare\nKas Harare on odav koht reisimiseks?\nHarare pakub palju huvitavat ka õhema rahakotiga reisijale. Julge pealehakkamine ja kaart on parim varustus säravate vaateakende rajoonist välja murdmiseks. Eastgate Centre (ostu- ja ärikeskus) ja Aafrika ühtsuse väljak pakuvad suurepäraseid võimalusi viia reisilt koju fotomälestusi ilma rahakotti tühjendamata. Meie soodsa hinnaga hotellivaliku tõttu on Harare nüüdseks üks populaarsemaid paiku säästlike reisisõprade jaoks. Hotels.com valikus esindatud 11 odava hotelli seast leiab igaüks, kelle reisisiht on Harare, endale sobiva.\nHotels.com reisisõprade kõige hinnatumad odavhotellid (Harare):\n2,5 tärni hotell konverentsikeskusega, Harare\nToad rõdudega ja ülimugavate vooditega, Harare\nHarare on täis huvitavaid ajaviitevõimalusi ka tagasihoidliku eelarve korral. Mitmete järgnevate huvitavate paikadega lähemal ja kaugemal saab tutvust teha ka väga väikese eelarve korral.


Algas registreerimine Maardu õpilasmalevasse - Uudised ja teated - Maardu Linnavalitsus\nAlgas registreerimine Maardu õpilasmalevasse\nPrint Algas registreerimine Maardu õpilasmalevasse\nAlates 08.03.2017 saab registreerida osalemiseks Maardu Õpilasmaleva 2017 a suvistes tegemistes. Õpilasmaleva töövahetustes saab osaleda noor alates 13 eluaastast, kes on:\n1. Elanikereigistri järgselt Maardu linna elanik ja õpib Maardu linna üldhariduskoolis.\n2. Elanikereigistri järgselt Maardu linna elanik, kuid ei õpi Maardu linna üldhariduskoolis.\n3. Elanikereigistri järgselt ei ole Maardu linna elanik, kuid õpib Maardu linna üldhariduskoolis.\n4. Eelisjärjekorras võetakse Õpilasmalevasse tööle hea õppeedukuse ja käitumisega noored.\n1. Maardu Gümnaasiumis Erika Tiganik, et@mgm.ee ,tel.55660159\n2. Maardu Põhikoolis Tatjana Ljubimova, tanja.71@mail.ru ,tel.53481097\n3. Kallavere Keskkoolis Anneli Viigisalu , aviigisalu@gmail.com,tel.53504898\nÕpilased, kes elavad Maardu linnas, kuid õpivad teiste kohalike omavalitsuste õppeasutustes, saavad end registreerida tööpäevadel kell 08.00-16.00 telefoninumbril 5566 0159 või emailil et@mgm.ee . Rühma komandör on Erika Tiganik.\nÕpilased, kes elavad Muugal, saavad end registreerida tööpäevadel kella 08.00-16.00 telefoninumbril 508 7902 või emailil pilleriinkelder@hot.ee . Rühmajuht on Pille Riin Kelder.\nRegistreerimine Maardu Õpilasmalevasse toimub kuni 12.aprillini 2017.a.\nMaardu Õpilasmalev tegutseb suvekuudel kolmes vahetuses:\nTööandjaks on sel aastal Linnahoolduse OÜ.\nTöid teostatakse Maardus ja Muugal. Rühmajuhid on Maardu koolide pedagoogid, kes on läbinud laagrikasvataja koolituse. Kõik rühmajuhid on läbinud esmaabikoolituse, laagrikasvataja koolituse ja sooritanud vastava eksami Eesti Noorsootöö Keskuses.\nPeamised tööd on malevas rohealade puhastamine, kõnniteede äärekivide puhastamine, prahikoristus, teede puhastamine, laste mänguplatside korrastamine, metsapargi koristamine. Käesolevaks hetkeks on koostöös ettevõttega Linnahoolduse OÜ koostatud tööplaan. Kõikide objektide suhtes toimuvad eelnevad kooskõlastamised Maardu kommunaalosakonnaga. Mis puudutab inventari, siis see on meil olemas. Töölepingud ja lapsevanemate nõusolekud on kooskõlastatud Tööinspektsiooniga.\nIga vahetuse eel viiakse läbi tööohutuskoolitus. Iga malevlane kirjutab alla, et ta on tutvunud tööohutusnõuetega. Õpilasmalev on valmis aitama linna ka muudes jõukohastes töödes. Sel aastal on meie deviis:" JA IGA TÖÖ SAAB TEHTUD "\nKäesoleval aastal on noorte tunnitasu 2.78€ (sellest summast läheb maha tulumaks).\nÕpilasmalev on suur ühendav jõud: noortel on soov, linnal on materiaalsed vahendid, rühmajuhtidel on töökogemus noortega. Suheldes teiste piirkondade õpilasmalevate komandöridega olen avastanud, et Maardu õpilasmalevast teatakse paljudes kohtades. Maardu Õpilasmalev on viimasel viiel aastal olnud Eestis esikolmikus malevale eraldatud raha osas ning osalevate noorte arvu poolest.\nMaardu kooliõpilased on hõivatud kasuliku tegevusega ning saavad esimese töökogemuse ning endale taskuraha teenides tekib neil arusaamine, kui raske on tööga raha teenida.Tänu nende tööle on meie linn ilusam ning pärast heakorratöödes osalemist on neil vaevalt soovi loodud ilu rikkuda, lõhkuda ja täis sodida.\n08.03.2017 835 Vaadatud\n20.12.17 Kammermuusika kontsert\n23.12.17 Maardu lauatennises 2017 aasta lõputurniir\n23.12.17 Maardu karikas. KVN


Lapsevanem.ee - Sisukestev õpe lapsevanemale :: R ja T kategooria\nR, T- Aide autokool\nAutokoolid » R ja T kategooria\nLapsevanem.ee - Sisukestev õpe lapsevanemale :: R ja T kategooria Matemaatika, füüsika, ajalugu, inimeseõpetus jne. Kõik selleks et abistada õppijat.R ja T kategooria,Matemaatika, ekool, e-kool, füüsika, ajalugu, seks, abort\nAide Autokool <> Pärnu\nRehvinõu - Turvisemustri kontrollimine\nKontrollige rehvi turvisemustrit korrapäraselt, et näha, kas rehv vajab väljavahetamist või mitte. Kõikide sõiduautode, väikeveokite ja keskmise suurusega kaubaautode rehvide turvise sisse on sulatatud kulumist näitavad indikaatorribad. Need paiknevad mustrisoonte põhjas mitmes kohas üle rehvi. Kui rehv on nii kulunud, et mõni indikaatorriba ja turvise koort ilmuvad nähtavale, tuleb rehv välja vahetada. Kui turvisemuster on kulunud ainult ühest või kahest kohast, viitab see valele rehvirõhule. Alljärgnevalt on loetletud mõned tüüpilisemad rehvi ebaühtlase kulumise viisid ja selle põhjused.\nMuhud või mullid turvisel: KULUNUD OSAD\nMuhud või mullid esinevad kõige sagedamini esirehvidel, kuid võivad tekkida ka tagarehvidele. Taolised ilmingud võivad viidata tasakaalustamata ratastele või vedrustus- või roolisüsteemi kulunud osadele.\nSaehambakujulised servad: VALE KOKKUJOOKS\nHambulised või karvased rehviservad on põhjustatud rehvi ebaühtlasest hõõrdumisest vastu teekatet. Selle vastu aitab kokku- või lahkujooksu reguleerimine.\nÕige mustrisügavus tagab rehvi hea sooritusvõime. Kui te märkate, et rehvi haarduvus hakkab märjal teekattel vähenema või kaob hoopis, tähendab see rehvi liigset kulumist. Mustri jääksügavus peab suverehvil olema vähemalt 1,6 mm ja talverehvil vähemalt 3 mm.\nRehvi keskmise osa kulumine: ÜLERÕHK\nKui rehvis on ülerõhk, langeb kõige suurem koormus rehvi keskosale, mis hakkab seetõttu kiiremini kuluma kui küljed. Ebaühtlane kulumine lühendab rehvi tööiga. Kontrollige korrapäraselt rehvirõhku. Ebaühtlase kulumise põhjuseks võib olla ka vale kokkujooks või mõni muu mehaaniline probleem.\nMõlema serva kulumine: ALARÕHK\nKui rehv kulub kõige rohkem servadest, võib põhjuseks olla alarõhk. Alarõhuga rehv kulub väliskülgedelt (või õlgadelt) kiiremini, lühendades sel viisil rehvi tööiga. Samuti soodustab alarõhk rehvi ülekuumenemist, mis vähendab omakorda selle vastupidavust. Lisaks kasvab alarõhuga rehvi suurema veeretakistuse tõttu kütusekulu (pehme rehviga kulub sõidukil liikumiseks rohkem energiat). Ebaühtlase kulumise põhjuseks võib olla ka vale kokkujooks või mõni muu mehaaniline probleem.\nviimati toimetatud: 22. 04. 2010. 03:08\nMärksõnade pilv: peast arvutamine Kaabliside üle- ja alatoonus Tsükkel Ajaühikud / aja ühikud lihasnõrkus Lumekoristus Pakkimisprogrammid Hyundai Puberteedi iga Audacity AutoClick Everest süsteemi jälgija Reye sündroom Vistrikud Puberteet Windows Media Player Tasuta tarkvara Notebad Neitsinahk Hammaste pesu / hambaaeroobika / Kliinik 32 SOS-таблетки Eduard Vilde muuseum Lihaspinged Arvuti tarkvara puhastamine spordivigastuste järgne teraapia ja taastumine Külmapühad Massiühikud Ühikute teisendamine Tomfinix


MÄRGID KEHAS, MIS NÄITAVAD, ET TEIE HINGEL POLE HÄSTI, HÄMMASTAV BIODEKODEERIV TERAAPIA! - TEADLIK ELU - 2021\nKas tunnete peavalu, jalgade vaevusi ja järkjärgulist väsimust kogu kehas? Teie füüsiline tervis peegeldab teie hinge tervist . Tulge koos minuga! Ma näitan teile, millised on signaalid, mille abil teie keha väljub, kui teie hingel pole hästi, ja kuidas seda biodekodeerimisteraapia kaudu sekkuda ; Pidage meeles: alati peaksite välja nägema tõeline Valguse Olend .\nBiodekodeerimine, teadke, kui teie hingel pole hästi!\n... peate väsimatult püüdma leida oma keha, hinge ja vaimu vahel harmoonia .\nKui teil õnnestub leida tasakaal keha, hinge ja vaimu vahel, olete saavutanud sellel rajal parima sekkumisstrateegia; reaalsus, mis viib teid kogema, läbipaistvaks ja väliseks kogu Valgust, mis peaks teid üle ujutama.\nKuid mitte kõigil inimestel ei õnnestu oma keha, meelt ja hinge arhitektuurselt ja muusikaliselt ühtlustada; Seetõttu peavad nad kasutama erinevaid meetodeid, mis annavad järk-järgult ülevaate nende hinge hetkeseisust.\nKuna Biodecoding ja Bioneuroemoción on sündinud alternatiivmeditsiinist . Millest see koosneb? Põhimõtteliselt on see ettepanek, mis püüab uurida, leida ja käsitleda iga haiguse metafüüsilist päritolu ja selle emotsionaalset tähtsust. See tähendab, et kui füüsiline probleem raviti ilma emotsioone parandamata, oli terapeutiline ülesanne puudulik.\nKujutage ette, et teil oli oma partneriga vaidlus ja see vaidluse keskel lõi nina. Käisite tervishoiutöötaja juures, kes aitas teil nina ravida, andis teile ravimeid ja pani teid terveks tegema; aga mida te kannate oma südames, mõtetes ja hinges seoses emotsioonidega, mis pole veel välja ravitud ja mis on pistmist teie pajeroga, kes neid tervendab?\nMuidugi, kui isiku terviklikkust ei ravita, siis simuleeritud näites esitatakse arutelu uuesti ja teisel korral võivad tulemused olla traagilisemad. Kas ma saan endast aru? Loodan nii.\nNüüd on kõigil haigustel emotsionaalne metafüüsiline päritolu. Kuidas nii? Lihtsalt, kõik haigused on põhjustatud mingist tundest, mis ei avaldunud nii nagu peaks olema, tuues selle tagajärjel esile oma keha füüsilisel tasandil . Järeldus on järgmine: teie hingel pole hästi, see vajab viivitamatut sekkumist.\nSelle põneva teemaga on seotud erakorralised uurimised, kuid vaatamata sellele, et me tahame teile kõiki stsenaariume rääkida, poleks seda siiski võimalik teha, peaksime siin viibima mitu päeva, mina kirjutan teile ja teie loete.\nMinu kutse on teile, et läheksite isiklikult erinevatele allikatele, mis räägivad BioneuroemociÃ¤n ja Biodescodificación arengust .\nEdasiliikumiseks räägin teile suurema osa haiguste metafüüsilisest päritolust ja vastavalt Biodecoding'ile on teil erinevad ravivõimalused. Pidage meeles, et peaksite väsimatult püüdma leida oma keha, hinge ja vaimu vahel harmoonia.\nMärgid kehas, mis paljastavad, et teie hingel pole hästi\nMa loetlen iga signaali allpool, vastavalt biodekodeerimise sekkumismeetodile näete, kuidas teil praegu hinge on!\n1. Kui olete ülekoormatud, valutab pea\nKui lubate koledatel probleemidel teie ellu tulla, hakkab teie pea valutama ja sõltuvalt teie probleemi sügavusest teeb see haiget raskem ja raskem. Tavaliselt teeb see haiget, kui on takistusi, kui stressiolukorrad on üksteise järel ületatud ega suuda enam seista.\nMida teha Võtke aega! Pidage meeles, et kui probleemil on lahendus, saate selle rahulikult lahendada, kuid kui teil pole lahendust, siis miks te muretsete? Meele, hinge ja keha ülekoormamisega ei võida te midagi! Vältige asjatut muretsemist, te väärite suurepärast rahu, vaikust ja rahulikkust!\n2. Võlud kogunevad su kaela\nNagu te seda lugesite! Teie hing pole õige, kui hoiate kaelas vimma, lahkarvamusi ja vihkamist. Pigem kutsun teid üles austama teisi seisukohti, andestama endale ja andestama neile, kes on teid solvanud.\nTavaliselt ja juurdluste kohaselt teeb teie kael palju haiget, kui te ei anna andeks ega anna andeks neile, kes on teid solvanud.\n3. Surve otsuste tegemisel lasub teie õlgadel\nKui teiega on juhtunud, et pärast tööpäevast lahkumist valutavad õlad, tunnete survet ja võimsa emotsionaalse koormusega näete hõlpsalt, et teie hingel pole hästi .\nPidage meeles, et paljud inimesed saavad teie õlgadel pikali heita. Teie enda otsustada, kas jätkate nende kandmist või lõpetate nende kandmise.\nKui otsus teeb teile haiget ja surute õlgadele, proovige kaalu teistele inimestele jagada; Räägi sõbrale, räägi oma usaldusväärsete inimestega, mediteeri ja palveta.\n4. alaseljavalu, kinnisidee raha järele\nKui teie vöökoht valutab sageli, olge väga ettevaatlik! Raha on vaja, kuid see pole jumal, mida peaksite kiitma. Kui see teiega juhtub, tunnistage, et teie hingel pole hästi .\nKutsun teid üles endalt küsima, kui palju raha ma vajan? Kuidas investeerida või oma raha kulutada?\n5. Armastuse hirmust teatatakse teie selja ülaosas\nKui inimene tunneb valu ülaseljas, on üksindus ja kurbus, mida ta hinges ja meelsuses tunneb, kurjakuulutav. Ta tunneb end hindamatuna, kardab, ta ei tunne end kellegi poolt armastatuna.\nIdee on see, et kohtate inimesi, et annate endale võimaluse olla üllatunud; pidage meeles, et kõik inimesed ei maksa sama valuutaga.\n6. Kui sõpradest puudust tunnete, valutavad käed\nSõprade puudumine väljendub tugevas ja pidevas käte valus. Küsige endalt, keda ma pean uuesti käsi raputama ?\n7. Vastupidavus muutustele, puusavalu\nNeed, kellel on väga pidev puusavalu, võivad olla väga kiindunud mugavusse. Kindlasti istuvad nad mugavas toolis, millest nad ei taha lahkuda.\nÄra karda ! Väljaspool teie mugavustsooni on põnev ja erakordne maailm! Miks seda vältida või jätta kõrvale? Pidage meeles, et elu võimalused on maailma kogemustes ja õppimises, ärge peitke!\n8. Küünarnukid vigastavad küünarnukke\nKui sageli valutavad küünarnukid? Pidage meeles, et kui küünarnukid valutavad väga sageli, pole teie hingel hea .\nTekib ebaproduktiivne kangekael, milles inimene lihtsalt keeldub kuulamast teiste inimeste arvamust. Neid täheldatakse ristatud kätega ja tüütu sügava valuga.\nMida teha Vältige rindade katmist! Emotsioonide voolamiseks jätke need vabaks.\n9. Represseeritud soovid avalduvad pahkluudes\nKutsun teid endalt küsima, mis on teid sidunud? Mis ei lase teil edasi liikuda? Miks teid vangistatakse?\nKui tunnete valu hüppeliigestes, on kindlasti teie elus reaalsusi, mis ei luba teil end näidata sellisena, nagu te tegelikult olete. Minge edasi ja ärge olge enam ketikinnitustega seotud .\n10. Armukadedus kajastub teie vasikates\nKui tunnete, et teie vasikad teevad teile haiget, kannatate emotsionaalse ülekoormuse all, andes märku, et teie hingel pole hästi .\nEl Rel jate !, Rel jate!, Usaldage inimesi, keda armastate, ja usaldage teid. Küsige endalt, mis on minu meeles, minu kehas ja hinges, mis ei lase mul edasi liikuda?\n11. Kui põlved valutavad, olete enesekeskne\nKui teie ego on suur, siis kukuvad põlved valu alt, nad pole võimelised selle kaaluga nii suured ja nii kahjulikud.\nMõelge oma enesearmastusele ning armastusele ja austusele, mida teised inimesed teist väärivad.\nKuidas arvasite lugemist ? Loodan, et teie elus on olnud kontseptsioone ja kogemusi.\n… Sa ei võida mitte midagi, kui oma meelt, hinge ja keha liialdada! Vältige asjatut muretsemist, te väärite suurepärast rahu, vaikust ja rahulikkust!


Purjus alaealised jätsid alkoholimürgituses 13-aastase neiu lumehange - Kirev elu - Elu24\n16. veebruar 2016, 14:29\nPurjus alaealised jätsid alkoholimürgituses 13-aastase neiu lumehange\nRaplamaal noorte pidu kontrollima läinud politseinikud leidsid eest 18 joobes alaealist, kes olid eelnevalt oma alkoholimürgistusega alaealise kaaslase maantee äärde lumehange abitusse olukorda jätnud, vahendab Seitsmesed Uudised.\nPolitsei sai reedel, 12. veebruaril kell 22.42 teate, et Raplamaal Ristimäe puhkekeskuse lähedal vajab meedikute abi alkoholimürgistuse kahtlusega 13-aastane neiu.\nLisaks sellele jõudis politseini info, et puhkekeskuse võivad olla pidutsemiseks rentinud kaks noorte seltskonda.\n«Politseinikele avanenud pilt peolauast ei olnud kindlasti traditsiooniline. See oli kaetud eranditult alkoholiga ja süüa ei olnud neil noortel inimestel varutud midagi. Kui alkoholi kõrvale ei ole suutäitki süüa kõrvale võtta, on alkoholimürgistus noores organismis väga kiire tekkima,» sõnas Rapla politseijaoskonna ennetus- ja menetlustalituse juht Jaan Aas.\n«Tõeline murekoht on siiski pidutsenud noorte enda suhtumine. Varasemalt oma sõpradega koos olnud tütarlaps viidi peokohast eemale, maantee äärde lumehange kiirabi ootama. Enda sõnul arvasid noored, et peokohta abi kutsudes võib see nende peo rikkuda. On tõsine probleem, et karistuse kartuses jäätakse oma kaaslasi abitusse olukorda. See ei tohiks nii olla,» selgitas Aas öösel toimunu ohtlikkust.\nPolitsei soovitab lapsevanematel kodudes vestelda noorukitega alkoholi tarvitamisega kaasnevatest ohtudes ja sellest, et juhul, kui noored on alkoholi tarvitanud ning toimunud on õnnetus, peab julgema abi kutsuda.\n«Hädaolukorras ei tohi hirm võimaliku karistuse ees üles kaaluda lähikondlase elu või tervise päästmist,» ütles Aas.


Goji marjad (500g) | gurmeetooted\nGoji marjad – ingl wolfberry, lad lycium barbarum, hääldus: godži, taralõng või hundimari – kasvavad igihaljastel põõsastel, mida leidub lähistroopilistes Hiina, Mongoolia ja Tiibeti Himaalaja piirkonnas. Hiinas kasvavad nad Kollase jõe orus.\nGoji mari on alates 21. sajandi algusest arenenud maades saanud kiirelt suure tähelepanu osaliseks tänutoiteväärtusele ja antioksüdantsetele (organismis vabade radikaalide tegevust pärssivatele) omadustele.\nGoji marju korjatakse tavaliselt juba kuivanutena, seega ei ole sõna “päikesekuivatatud” lihtsalt tühi reklaamitrikk.Nad on kokkukuivanud punased marjad, mis näevad välja, nagu punased veidi piklikud rosinad. Mahla tarbeks korjatakse veel pehmeid ja mahlaseid marju.\nGoji mari on alates 21. sajandi algusest arenenud maades saanud kiirelt suure tähelepanu osaliseks tänutoiteväärtusele ja antioksüdantsetele (organismis vabade radikaalide tegevust pärssivatele) omadustele. Goji mari kui ravimtaim kuulub nn. „superviljade“ hulka.\nGoji marjad on rikkad antioksüdantide poolest, sisaldades konkreetselt karotinoide, nagu beeta-karotiin ja zeaksantiin. Üks zeaxantiini võtmerolle on silma võrkkesta kaitsmine, imendades sinist valgust ja toimides antioksüandina. Tegelikult võib regulaarne zeaxantiini sisaldava toidu tarbimine vähendada vanusega seotud nägemise vähenemist ja pimenemist (vanusest tingitud kollatähni taandarenemine ja glaukoom), seda eriti üle 65 aastastel inimestel.\nMeil müüdavad Goji marjad ei ole töödeldud E220 (vääveldioksiid) ega mõne teise säilitusainega, ega isegi mitte tavalise sidrunhappega. See kinnitab marjade kvaliteeti.\nViimastel aastatel on goji marjade mahl muutunud populaarseks tervisejoogiks. Goji mahlu turustavad firmad väidavad tihti, et mees nimega Li Ching tarvitas goji marju igapäevaselt ja elas 252 aasta vanuseks (raske on seda tõestada või ümber lükata).\nNB! Vaadake lugu ühest hiina pikaealisest, kes võis edukalt tarvitada ka goji marju muude taimsete saaduste kõrvale: https://en.wikipedia.org/wiki/Li_Ching-Yuen\nGoji marjad (500g)


Rahvatervise Akadeemia Laste söömise kunst - toiduskeptikust supersööjani - Rahvatervise Akadeemia\nToimumisaeg04.05.2022 - 01.06.2022\nVanemana soovime oma lastele vaid parimat, et tagada nende hea tervis, õnnelik lapsepõlv ning positiivsed mälestused sellest ajast. Seda püüdes, juhindume me soovitustest ja nõuannetest ning kriteeriumitest, mis annavad meile võimaluse hinnata seda, kuivõrd hästi me oleme sellega hakkama saanud. Toitumise poole pealt tekitavad pahatihti muret küsimused, kas mu laps sööb piisavalt ja mitmekülgselt, millal ning missuguse lisatoidu andmisega alustada, kuidas meelitada last uusi maitseid proovima, kuidas ennetada võimalike talumatuste või allergiate tekkeriski jne. Neid kriteeriume, mille järgi me püüame kõike õigesti teha, on väga palju ning vahel on need ka täiesti vastuolulised. Kui tunned, et oled laste söömisega seotud infomüras kaduma läinud, on see e-koolitus just sulle!\nKoolitusel võtame ette avastusretke lapse toidumaailma: suhetesse ja tunnetesse seoses toiduga ning meeldimise-mittemeeldimise tagamaadesse. Vaatame toidule ja söömisele otsa lapse pilguga kuid kiikame sisse ka toiduskeptiku söömiskäitumisse. Läbi mõistmise „Miks“, on ka toidu suhtes kriitilist last võimalik mänguliste lähenemistega muuta uudishimulikuks supersööjaks, kes meelsasti uusi maitseid on nõus proovima. Ning teadmine „Kuidas“, aitab lõpetada toidulahingud ning aitab meil vanematena lapsi kavalamalt ja tulemuslikumalt suunata.\nOled kuulama oodatud, kui:\ntahad teada saada, kas lapse toitumine on tasakaalus;\nsul on tekkinud lapse söömise osas väiksemaid või suuremad muresid või küsimusi;\nsooviksid lapsele tutvustada uusi maitseid ja toite;\ntahad muuta lapse toidulauda mitmekesisemaks;\ntunned, et toidukorrad on emotsionaalselt laetud ning sageli tuleb laua taga maha pidada pikki vestlusi, veenmisi või lausa toidulahinguid;\ntahad saada kinnitust, et teed kõik just õigesti;\nsoovid saada uusi lahendusi ja mängulisi võtteid lapse menüü rikastamise osas;\nsoovid seada söömisega seotud piire, kuid ei tea kuidas neid teha.\nLapsevanemad, lasteaia töötajad, toitumisnõustajad, toitumisterapeudid, tervishoiutöötajad ja teised lastega töötavad spetsialistid.\nsuunab last mitmekülgselt sööma;\njääb keerulistes söömissituatsioonides rahulikuks ning aktsepteerib lapse vastust või reaktsiooni;\npakub lapsele erinevaid toiduaineid ja toite ning sobivaid alternatiivseid valikuid;\nkasutab söö(t)missituatsioonides mängulisi lähenemisi.\nIgal loengul on oma kindel teemapüstitus, millest juttu tuleb ning millega seonduvalt saavad osalejad küsimusi küsida ja arutleda. Iga kord saavad osalejad ka ühe praktilise tegevuse, mis räägitut kinnistada või lapse söömisega seotud nüansse avada aitavad. Nii saad viie nädala jooksul kompaktsed teadmised ning oskused selleks, et olla teadlikum ja rahulikum lapsega seotud söömissituatsioonides ning muuta sammhaaval mitmekülgsemaks ka lapse ja kogu pere toidulaud.\n1. Laste söömisharjumuste kujunemine\nKuidas kujunevad laste söömisharjumused ja maitse-eelistused? Mis mängib rolli laste söömisharjumuste kujunemisel ning mis mõjutab lapse suhtumist toitu, söömisesse ning uute toitude proovimisse? Esimeses loengus räägime sellest, mis mõjutab lapse eelistusi ning kuidas me vanemate või täiskasvanutena saame neid mõjutada.\nLapse söömistemperament kui eelistuste ja harjumiste mõjutaja.\nLapse isu ning seda mõjutavad tegurid.\n2. Laste tasakaalustatud toitumise põhimõtted\nInfot, kuidas ja mida me laste söömise ja toiduvalikute juures tähele peame panema, on väga palju. Mahe, ökoloogiline, tervislik, tasakaalus – need on vaid üksikud märksõnad. Kuid mida ja kuidas seda praktikas rakendada? Vaatame üle laste tasakaalus toitumise põhimõtted ning püüame aru saada, mida tähendab tervislik ja tasakaalus. Loengu käigus saad\nLaste toitumine erinevas vanuseastmes.\nValikud ja varieeruvus toidugruppides.\nVee joomine ja joogivalikud.\nTrenni- ja lasteaiapäevade toitumine.\nPiiratud valikud – millal on põhjust muretseda?\n3. Emotsionaalne suhe toidu ja toitjaga\nLapse toitumine, toidulahingud jm lapse söömisega seonduv on juba algusest peale üsna tihedalt seotud meie, kui vanemate, emotsioonide ja suhtumisega. Kuidas meie vanematena oma laste valikuid mõjutame ning kuidas toimivad söömissituatsioonides lapse ja vanema rollide vastasmõjud, seda selles loengus vaatamegi. Samuti saad loengust mõtteid ja nippe, kuidas vähendada reaktiivsust ja muuta toidukorrad rahulikemaks.\nLapse ja vanema vaheline suhe.\nLapse ja vanema ülesanded söömissituatsioonis (söömine, serveerimine, valmistamine).\nVanema toitmisstiilid ja kuidas see mõjutab lapse söömist.\nMõtete ja emotsioonide mõju toidukordadele ja seos toiduga.\nKuidas säilitada rahu ja seada turvaliselt piire.\n4. Kes on valiv sööja - põhjused ja klassifikatsioon\nUmbes 25% vanematest nimetavad oma lapsi valivateks sööjateks, kuid tegelikult on valivaid sööjaid vaid 1% lastest. Millal on tegemist tüüpilise ealise eripäraga ja millal on põhjust muretsemiseks? Räägime sellest millal olla lapse valiva söömise osas tähelepanelikum ning millal võtta seda kui üht lapse arenguetappi. Lapsi sööma suunates on oluline teada, milline „valiv sööja“ on sinu laps, sest mitte kõik võtted ei sobi kõigile ühtmoodi.\nValiv söömiskäitumine või tagasihoidlik isu?\nValiva söömise algus ja põhjused.\nValiva sööja klassifikatsioon.\nEesmärgid ja tegevused sõltuvalt valiva söömise tasemest.\nLähedased ja lasteaias käimine lapse toitumise mõjutajana.\n5. Võtted ja viisid paremate valikute harjutamisel\nEelneva nelja nädala ja nelja loengu jooksul oleme vaadanud hoolikalt läbi erinevad lapse toitumist mõjutavad tegurid. Nüüd on aeg koos läbi käia tegevused, mida reaalselt kodus vähehaaval tegema hakata. Ühest küljest lapsega tegeledes kuid teisalt vaadata ja toetada ka ennast sellel teekonnal. Lisaks lõbusatele koostegemistele, mängulistele lahendustele, vaatame üle, millega me võime oma pingutusi teadmatusest saboteerida ning õpime paar nippi kuidas ka ise rahulikuks ja järjepidevaks jääda.\nEmotsionaalse pausi võtmine ja probleemilt tähelepanu viimine positiivsele.\n„Catering“ vs muudatuste sisseviimine.\nMängulised lähenemised (fruktodisain, erinevad maitsmismängud, meeltepõhised tegevused).\nMenüüsse lisamise võimalused, toitude peitmine.\nKoolitus koosneb viiest 60-minuti pikkusest loengust. Koolituse kogumaht on 7 akadeemilist tundi.\nKoolituse (5 x 1h) maksumus on 63 €*. (EÕL ja ETNÜ liikmetele ning Rahvatervise Akadeemia õppijatele ja vilistlastele kehtib soodushind -5%).\nLoengud toimuvad viiel järjestikkusel kolmapäeval 4. maist kuni 1. juunini (4.05, 11.05, 18.05, 25.05, 1.06) kell 17.00-18.00 veebis Zoomi vahendusel. NB! Loengud on nädal aega järelvaadatavad!\nLoengutel osalemise kohta väljastatakse soovi korral digitaalne tõend.\nRegistreeru hiljemalt 2. maiks 2022.


Annapurna Base Camp Trek ehk ekspresskiirusel otse mägede keskele – Reisirebane\nAnnapurna Base Camp Trek ehk ekspresskiirusel otse mägede keskele\nLamasin rahutult oma magamiskotis 3700 meetri kõrgusel ja ootasin kannatamatult äratuskella helinat. Lõpuks ometi, suutsin vaid mõelda kui kell 4 varahommikul mu telefon lõpuks laulma hakkas. Kuigi olin eelneval ööl vaid kolm tundi und saanud, olin õnnelik, et kell mul lõpuks ärgata lubas. Kõrgusest tingitud unetusega ja kerge peavaluga võideldes oli pea võimatu uinuda ning nii kui magama jäin, äratas mu keha mind järjekordse sooviga tualetti minna.*\n*Tihe urineerimine kõrgustes ei ole märk seni diagnoosimata eesnäärme suurenemisest või põiepõletikust, vaid see on normaalne osa aklimatiseerumisest.\nRiietusime vaikides hiinlannast toakaaslasega, pakkisime asjad ja olime kell 4.30 valmis alustama teed Annapurna Base Campi (ABC), 4130m suunas. Sulgesin toast väljudes tabalukuga ukse ja enne kui jõudsin ümber pöörata, oli mulle õlani ulatuv hiinlanna juba kuskile kadunud. Kehitasin pimeduses õlgu ja asusin üksinda teele, järgides esimeste baaslaagrisse teel olevate unetute pealampide kaugeid tulukesi.\nMacchapucchare Base Campist, kus unetu öö veetsin, on ABCsse vaid umbes 1,5-2 tunnine lauge matk, tõusu on vaid 410 meetrit. Mu tee kulges pimedas, pea kohal säramas kirjeldamatul hulgal tähti ja Linnutee (mille pildistamiseks ma statiivi kaasa ei vedanud). Iga astutud sammuga hakkas taevas heledamaks värvuma, andes aimu kõrgetest tippudest mu ümber. Ma teadsin, et mind ootab ABCs ees 360-kraadine vaade mägedele ning võimalus näha üht imelisemat päikesetõusu, mida ette võiks kujutada. Mu suu hakkas vaikselt kõrvuni ulatuma.\nKui päike hakkas vaikselt kõrgemaid mäetippe kuldkollaseks värvima, olin kohale jõudnud ja valmis päikesetõusu nautima. ABC taga on väike mäehari, millest ühele poole jääb liustik. Sellele mäeharjale kogunetaksegi vaadet nautima, mis tähendab, et ABCsse jõudnu jagab oma hommikut mitmekümne sädistava inimesega. Juhuslikult avastasin aga hoopis parema koha, kus hea õnne korral võib päikesetõusu lausa üksi vaadata. Juhtusin nimelt olema üks esimesi, kes tagasiteed alustas ja selleks hetkeks kui päike Machhapuchhare tagant välja piiluma hakkas, olin üksinda oru keskel jälgimas kuidas kõik mäed järk-järgult päikese kätte jõudsid. Vaade oli minu arvates kordades parem kui eelnimetatud mäeharjalt.\nMachhapuchhare ehk Fishtail on paremal, kõige kõrgem tipp pildil\nABCst avaneb vaade järgmistele mägedele: Annapurna South,7219m; Hiunchuli, 6441m; Machhapuchhre, 6993m ja Annapurna III, 7556m.\nAnnapurna Base Camp Trek on lühike, keskmise raskusega matk otse mägede keskele. See on üks populaarseim matk Nepaalis, mille ette võtmiseks on kahenädalane puhkus täiesti piisav. Matkabürood reklaamivad matka pikkuseks 8 päeva, Lonely Planet 10. Tavalise füüsisega inimesele on retk kindlasti jõukohane, võib juhtuda, et ABCsse jõudmiseks kulub isegi vähem aega. Mina käisin üles ja alla viie päevaga, kandes ka oma seljakotti. Sõitsin džiibiga 2000 meetri kõrgusel asuvasse külla ja alustasin matka sealt. Samal päeval kui jõudsin ABCsse kõndisin peaaegu et alguspunkti tagasi. See oli üsna hardcore ja enamus inimesi seda ei tee, kuid olin üksinda (mõistuse hääl mind ei keelanud), tempo oli hea ning jõudu jätkus samuti.\nPrevious Post Kuidas ma Nepaalis jumalannaga kohtusin\nNext Post Annapurna Base Camp viie päevaga ja muud mõtteainet


Saaremaa Puuetega Inimeste Koda - Uudised\nAsud siin: Esileht > Uudised\nSaaremaa valla elanikuks registreeritud puudega inimesed saavad kasutada Kuressaare Nooruse Kooli ujulat 22. jaanuarist kuni mai lõpuni tasuta. Ujumine toimub laupäeviti kell 13.00-14.00 ja kohapeal on ka juhendaja (v.a 19.02, 19.03, 21.05). Neil, kes vajavad ujulasse minekuks transporti, palume sellest teada anda telefonil 58 242 318 (Lea Kruusmägi). Kaasa kindlasti ujumismüts ja pesemisvahendid.\nSaaremaa Puuetega Inimeste Koda alustab poeringi teenusega!\nAuto võtab soovijad peale kodust ja toob teid peale poeskäiku koju tagasi. Korraga saab sõita kuni 4 inimest.\nSõidud toimuvad alates 2021 aasta detsembri kuust kolmapäeviti.\nSõite pakume esialgu Kuressaare linna piires ja teenus on tasuline.\nTranspordi tellimiseks helista 58242318, teile vastab dispetšer Lea.\n07.11 PALJU ÕNNE SÜNNIPÄEVAKS SAAREMAA PUUETEGA INIMESTE KODA!\n07.10 kell 10.00 Liikluskoolitus\n13.10 kell 13.00 Ümarlaud koostöövõrgustikule projekti " Psüühikahäiretega inimeste ja nende perede võimestamine läbi tugigruppide loomise Saaremaa ja Muhu vallas" raames\n14.10 kell 10.00 vetelpääste koolitus tegevusgrupile projekti "Teadlikum ja ohutum tulevik" raames\n15.10 kell 12.30 Rahvusvahelise valgekepi päeva tähistamine\n15.10 kell 15.00 Discgolfi õppepäev Karujärvel. Projekti toetab tervise ja heaolu toetavate tegevuste programm.\n16.10 algab ujumine puuetega inimestele KG ujulas 13.00 - 14.00 (juhendaja olemas).\nJärgnevad ajad: 30.10, 06.11, 20.11, 27.11, 11.12, 18.12\nIlma juhendajata 23.10, 13.11, 04.12. Transpordi tellimiseks helistage Leale nr 58242318\n26.10 kuulmisrehabilitatsioonikeskuse vastuvõtt SPIK-is\n11.09 - 12.09. KIK projekti "Väärtustame oma keskkonda" raames õppereis Kirde - Eestisse.\n23.09 kell 10.00 Tervist ja heaolu toetavate tegevuste taotlusvooru rahastatud projekti "Uued võimalused" raames digolfi tutvustamine SPIK tegvusrühmale\n23.09 kell 17.00 SPIK üldkogu\n25.09. kell 11.00 - 15.00 kuulmispäev Saaremaa PIK-i hoovis, Pikk 39. kohal kuulmiskabineti buss!\nÜritus on tasuta! Saab lasta mõõta oma kuulmist, tutuvuda erinevate kuulmisabivahenditega. Tegevused lastele ja noortele. Muusikat teeb Tõnu Eermann.\n28.09 EPIF projekti raames "Psüühikahäretega inimeste ja nende pereliikmete võimestamine läbi tugigruppide Saaremaa ja Muhu vallas". Koosolek Muhu vallavalitsuses.\n11.08 kell 12.00 Töökoosolek invatranspordi teenuse toimimisest\n23.08 kell 11.00 Eesti Vabariigi taasiseseisvumise 30-nda aastapäeva tähistamine\n25.08 Saaremaa PIK laepealse soojustamine on teostatud. Projekti rahastas MTÜ Võimalus ja Saaremaa PIK.\n05.07 Projekti "Teadlikum ja ohutum tulevik" koolituse II osa (praktilise vetepääste koolituse läbiviimine veekogus)\n21.07 KIK projekti "Väärtustame oma keskkond " raames toimus õppereis\nKihelkonnale ja Tagamõisa poolsaarele. Giid Tiina Ojala. Projekti korraldaja Katre Halliko\nKäimas on KOP projekt" Saaremaa Pimedate Ühingule kohandatud tualett-ja abiruumi remint" Pikk 39 hoones\nMTÜ Võimalus toetas Saaremaa PIK projekti " MTÜ Saaremaa Puuetega Inimeste Koja hoone laepealse soojustamine"\n07.06 SPIK üldkoosolek: majandusaasta aruande kinnitamine. Projekti "Teadlikum ja ohutum tulevik" koolituse I merepääste osa\n16.06 ESTA Saaremaa Piirkonna juhatuse koosolek SPIK-i saalis\n17.06 SPIK tegevusjuhendajad osalevad SKA koolitusel "Toimetulek agressiivse käitumisega" II osa\n18 -19.06 Saaremaa PK ansambel VIU osaleb XXV Vabariiklikul Puuetega Inimeste Kultuurifestivalil Rakveres\n21.06 kell 15.00 Kuressaare Haigla kohtub kogukonnaga raames SPIK-ki tutvustav loeng\n28.06 Saaremaa Invaühingu 30 aastapäeva seminari raames Karujärvel ettekanne SPIK-ilt liikumispuuetega inimeste huvikaitsest\n08.05. VÄIKE HOOVIMÜÜK "OMA ASI" PIKK 39, KURESSAARE KELL 10.00 - 14.00\nSAAREMAA PUUETEGA INIMESTE KOJA HOOVIS. PALUME JÄRGIDA VABARIIGI VALITSUSE POOLT KEHTESTATUD PIIRANGUID!\n17.05 kell 11.00 SPÜ üldkoosolek\n18.05 alates kell 10.30 Tallinna Kuulmisrehabilitatsioonikeskuse vastuvõtt (ette registreerimisega)\n19.05 kell 17.30 Tugigrupp dementsete lähedastele\n20.05 kell 11.30 Päästeameti rahastatud projekti "Teadlikum ja ohutum tulevik" läbirääkimised vabatahtlike vetelpäästjatega koolituste korraldamiseks\n27.05 kell 10.30 - 13.00 Päästeameti koolituspäev erivajadustega inimestele projekti "Teadlikum ja ohutum tulevik" raames\n14.04 kell 13.00 - 14.30 Sotsiaalkindlustusameti koolitus L.Kaare\n28.04 kell 12.00 Reumaühingu rohevahetus SPIK hoovis\n03-04.03 SKA veebipõhine koolitus "Toimetulek agressiivse käitumisega" I osa\nSPIK hoones toimub Kohaliku omaalgatuse programmi, Päästeameti ja Saaremaa Puuetega Inimeste Koja rahastusel ATS süsteemi ja evakuatsioonivalgustuse paigaldamine\nSPIK hoones on lõppenud KOP rahastusel toimunud projekt "Töökeskkond turvaliseks", mille raames on renoveeritud tegevustubade ahjud, remonditud inva WC ja õppeköök, parandatud katuseaken ja kinnitatud lahtised katuseplekid ning remonditud välisuksest sissepääs.\n01.02.21 kell 14.00 Küünlapäeva mõttekoda\n23.02.21 Kultuuriühing "Möte" muusikakuulamise õhtu\nosalejate arv piiratud\n05.01.21 kell 10.00 SPIK esindus kohtub MTÜ Meelespea esindajatega edasise koostöö eesmärgil.\n05.01.21 kell 14.00 Koostöökohtumine Saaremaa Muuseumi juhatajaga Rita Valgega ligipääsetavuse arendamise eesmärgil muuseumis.\n07.11.20 PALJU ÕNNE SPIK 26 -NDAKS SÜNNIPÄEVAKS!\n26. -27.11.20 Koolitus isiklikele abistajatele. Ette registreerimisega. Info 53443692\n03.10 ALUSTAB UJUMINE PUUETEGA INIMESTELE. KURESSAARE GÜMNAASIUMI UJULA.\nUKSED ON AVATUD ALATES 12.00\nBASSEINI KASUTUS ALATES 13.00 - 14.00\nUJUMINE ON TASUTA! HAIGENA JÄÄ KOJU!!! ÄRA MINE KA HALVA ENESETUNDE KORRAL!\nTRANSPORTI SAAB TELLIDA TEL. 58242318 LEA (TEADA ANDA NELJAPÄEVAKS!)\n08.10 kell 10.00 - 14.00 Saare maakonna puuetega inimeste SPORDIPÄEV\nToimub Kuressaare Spordihoones. Kavas erinevad kergejõustikualad, boccia ja istevõrkpall. Osalemiseks ette registreerida tel 53443692 Marju\n15.10.20 Kell10.30 Saaremaa Pimedate Ühing tähistab rahvusvahelist Valgekepi päeva\n09. septembril Vähiühingu koosolek 17.00 - 19.00\n14. septembril Diabeediseltsi kokkusaamine kell 17.00\n22. septembril Diabeediseltsi kokkusaamine kell 18.00\n26. septembril Saaremaa Vaegkuuljate Ühingu kokkusaamine kell 11.00 - 13.00\n26. septembril Saarte Kurtide Ühingu kokkusaamine kell 14.00\n8. augustil kell 17.00 -19.00 on võimalik puuetega inimestel minna turvaliselt merele purjetama. Purjekas asub Kuressaare jahisaadama kõige merepoolsemas otsas. Õpetavad Saaremaa merispordiseltsi sportlased treeneri juhendamisel.\nVajalik registreerimine https://bit.ly/3jHn5FP\n14 - 16. august toimuvad Eesti Psoriaasiliidu suvepäevad Saaremaal Tehumardi puhkekülas. Info 53303702 Veronika Allas\n15. augustil kell 15.00 saab vaadata salvestatud saadet DELFI TV-st. www.delfi.ee\n14. juuli SPIK-is kuulmisnõustamiskeskus Tallinnast 10.30 - 16.00\n12.06.20 SPIK juhatus ja kollektiiv kohtub riigikogu liikme Jüri Jaansoniga\n15.06.20 SPIK üldkogu koosolek\nKuulmisnõustaja alustab vastuvõttu 04. juunist igal neljapäeval kell 13.00 - 15.00 ja igal reedel kell 11.00 - 13.00.\nPäevakava kodus püsijale\nVaata siit, mida saad teha kodusolemise ajal oma päevaga. Vaata päevakava siit\nPuuetega inimeste organisatsioonide 50% rahastuse kärbe toob hävingu\nSotsiaalministeerium on teinud 272-le puuetega inimeste organisatsiooni koondavale Eesti Puuetega Inimeste Kojale ettepaneku otsida võimalusi tegevustoetuse summa kärpimiseks, tegevuste ära jätmiseks või edasilükkamiseks kuni 50% ulatuses, kuna prognoositakse hasartmängumaksu laekumise vähenemist. Puuetega inimeste esindusorganisatsioonid on tõsises mures, et niigi ebapiisava rahastuse kärpimine viib paljude ühingute hääbumiseni.\n“Ajal, mil riik arutab ärisektori toetamist sadade miljonitega, on vastuvõetamatu, et kärpimise kirves lajatatakse esmajärjekorras puuetega inimeste, laste ja eakate suunas. Kui hasartmängumaksu laekumine väheneb 50% ja teisi katteallikaid ei leita, tähendab see EPIKoja võrgustikule pea 600 000 eurost kärbet. Väiksematele puuetega inimeste ja kroonilistele haigete esindusorganisatsioonidele toob see kaasa väljasuremise,” selgitab EPIKoja juhatuse esimees Monika Haukanõmm.\nPuuetega inimeste organisatsioonide rahastus on olnud aastaid ebapiisav ning jäänud inflatsioonile valusalt jalgu. Näiteks aastatel 2014 kuni 2019 püsis EPIKojaga liitunud organisatsioonide kogutoetus hasartmängumaksust 950 000 euro mahus, samal ajal kui keskmine palk riigis kasvas 40%. Organisatsioonide jaoks on tegevustoetus raha ellujäämiseks, millest kaetakse hädavajalikud kulud ruumidele ja osakoormusega ja miinimumpalgaga panustavale eestvedajale, enamusel pole sedagi võimalust.\n2020. aastal pidi hasartmängumaksust tegevustoetust saama 272 puuetega inimeste organisatsiooni, mis teeb keskmiseks organisatsiooni aasta(!)toetuseks 4007 eurot. Erakorralises võitluses koroonaviirusega on puuetega inimeste esindusorganisatsioonid saanud topeltkoormuse vabatahtlike töö korraldamisel, kordades on suurenenud nõustamised ja infovahetus. “On mõistetamatu, et riik peab otstarbekaks otsida kokkuhoiu võimalusi niigi ebapiisavalt rahastuselt. Säilitamaks kõige haavatavama sihtgrupi esindatus ühiskonnas, peaks riik aktiivselt otsima alternatiivseid võimalusi rahastamise tagamiseks, mitte lihtsalt teavitama eelarve drastilisest kärpest,” lisab Haukanõmm.\nEesti Puuetega Inimeste Koda on kodanikuühiskonna pikaajalisim ja suurim võrgustik, mis esindab haavatavamaid ühiskonna liikmeid, puudega lapsi, täiskasvanuid ja nende peresid ning väärib ja ootab riigilt tuge, et jääda püsima ka keerulistel aegadel.\nLisainfo: Monika Haukanõmm, EPIKoja juhatuse esimees, telefon 56966326\nAnneli Habicht, EPIKoja tegevjuht, telefon 56880320\n10.03. 2020 kell 18.00 räägib Anne Tamm Wörwag Pharmast raua ja B grupi vitamiinide vajalikkusest tervele ja haigele. Korraldaja Saaremaa Diabeediselts. Loeng toimub Pikk 39, Saaremaa PIK saalis.\n17.03. SPIK-i juhatus kohtub SEV esindajatega Kojas. (TÜHISTATUD)\n20.03. Saaremaa Vähiühingu üritus (liikmetele), Pikk 39 (TÜHISTATUD)\n21.03. Saaremaa Vaegkuuljate Ühingu teabepäev kell 10.30 -13.00, Pikk 39 (TÜHISTATUD)\nIgal neljapäeval ansambel Viu lauluproov 19.00, Pikk 39 (EI TOIMU)\n01.02.2020 kell 12.00 Arengupuuetega Inimeste Tugiühingu kokkusaamine\n13.02.2020 kell 19.00 Sõbrapäeva etendus\n26.02.2020 kell 17.30 Dementsusega eakate omastehooldajate tugigrupi kokkusaamine\nIgal neljapäeval kell 19.00 ansambel Viu proov\nIgal esmaspäeval kell 18.00 Võimlemine\nKuulmisnõustaja vastuvõtt igal neljapäeval 13.00 - 15.00 ja igal reedel\n08.01.20 kell 18.00 Saaremaa Diabeediseltsi teabepäev\n09.01.20 kell 19.00 Saaremaa Puuetega Inimeste Kultuuriühing "Möte" kokkusaamine SPIK saalis\n14.01.20 kell 17.00 SPIK üldkogu koosolek\n22.01.20 kell 17.00 Saaremaa Allergiaühingu teabepäev\nVANEMAD UUDISED (2016-2010)\nKultuur ja traditsioon\nMeie oma ajaleht\nSPIK Pikk tn 39 Kuressaare\nKäesoleva veebilehe materjal on MTÜ Saaremaa Puuetega Inimeste Koja ja autorite intellektuaalne omand,\nIlma loata paljundamine ja kopeerimine keelatud


Neljandik Tallinna külalisi käib Pärnuski\nME Pärnu Turismiarendus direktori Tiina Kiibuse sõnul saab praegu suvepealinna külastajate hulka hinnata vaid turismiinfopunkti ehk i-punkti külastatavuse ja hotellide täituvuse järgi.\nSelle suve esimese kahe kuuga käis i-punktis turismiinformatsiooni saamas 5248 inimest, neist 47 protsenti olid soomlased. 1995. aasta kolmel suvekuul külastas i-punkti ca 5000 inimest, kellest soomlasi oli 37 protsenti.\nPärnu Turismiarenduse andmetel oli suve alguses täituvus Pärnumaa majutusasutustes 60 protsenti ja taastusravikeskustes 74 protsenti.\nPärnu linna sotsioloog Kaidi Kandla ütles, et sellel aastal ei ole põhiliseks Pärnu magnetiks enam hea ilm ja rand. «Nüüd tullakse siia rohkem tänu kultuuriüritustele ning linna suvepealinna-imagole,» lisas ta.\nTurismipunkti külalisterohkeim päev sellel aastal oli 12. juuli, kui infot käis saamas 221 turisti. 1995. aasta rekordpäeval külastas i-punkti 151 inimest.\nKõige rohkem külastajaid saabub Pärnusse Soomest, Eestist ja Rootsist.\nSotsioloog Kaidi Kungla sõnul valmib täielik statistika Pärnu külastajate ning nende arvamuste kohta sügisel.


Tallinna Biennaal “Globaalne keel”\nKas on olemas universaalne keel, kommunikatsioonisüsteem mille abil saame omavahel suhelda olenemata päritolust, haridusest ja religioonist? Oleme maailmas üksteisele enneolematult lähedal, samas jääme üha kaugemaks. Näeme maailma täiesti erinevalt, kuid meie tõelised vajadused on sarnased. Kas kunst/kultuur võiks olla globaalne keel, mis looks pinna üksteisemõistmise ja pakuks lahendusi globaalsetele väljakutsetele?\nNeed viisid kuidas kogeme ja loome kunsti, peegeldavad seda kuidas meie elustiilid ja kultuurid tervikuna muutuvad üha globaliseeritumaks. Kunst on rahvusvaheline, nii nagu ka meie elamise viisid, väljakutsed ja igapäevased teemad. Aga rahvusvahelisus ei tähenda veel seda, et saame elust kõik ühtemoodi aru. Kohalikkuse hääbumise ja globaalsuse pealetuleku käigus heidame endalt traditsioonilised kultuurilised filteid ja liigume üha rohkem üksikisiku perspektiivi poole. Ja selle käigus tõuseb üha selgemalt esile paradoks - me avastame, et oleme ühelt poolt hoopis sarnasemad ning samal ajal üha erinevamad kui iial enne. Me ei koge ega vaata maailma ühel ja samal moel. Kuid samas on meil ühised fundamentaalsed lootused, hirmud ja unistused.\nKuidas siit koos edasi minna, et ehitada üles globaalne kultuur, kui jagatud ruum, mis haarab meid kõiki? Jättes samas igaühele meist ka piisavalt hingamisruumi? Ruum mille muudavad rikkaks meie erisused, kuid kus avaldub ka meie fundamentaalne sarnasus ja ühendatus.\nKeeled, kohalikud ja rahvuslikud identiteedid on kui inimkonna kanga traditsioonilised omavahel läbipõimunud lõimelõngad. Mitmed nendest lõimelõngadest on aegade jooksul minema uhutud, assimileeritud või sootuks kanga küljest lahti tõmmatud. Samal ajal kui rahvuslikud vaatenurgad tunduvad meile üha enam liigselt eksklusiivsed/väljajättelised ja kultuurid on omavahel aina tihedamalt läbipõimunud ja ühte sulanud, on meil alles väga oluline vahend - kommunikatsioon. Just läbi erinevate suhtlussüsteemide jutustame me maailma, elu ja surma lugu, üha uuesti ja uuesti, taasluues ühiseid jutustusi mineviku, oleviku ja tuleviku kohta. Luua ühist tajutud ruumi, kus elame. Läbi selle, et igaüks meist toob oma unikaalsed vaatenurgad, küsimused ja ideed globaalsele areenile, saame olla meie jagatud ruumi ühisloojad.\nKas on siis võimalik leida universaalset keelt, mis aitaks meil väljendada igat individuaalset unikaalset maailma ja tuua need kokku? Kas me oleme selleks piisavalt sarnased? Kas me suudame seista silmitsi praeguste globaalsete väljakutsetega ilma ühist keelt omamata? Mida me võidame ja mida kaotame kui me selle keele leiame?\nMinevikus ja ka praegusel ajal on religioon ning teised suured ideoloogiad toiminud justkui liimina ja ühendanud inimkonda. Paabeli torni müüt kirjeldab seda, kuidas inimesed ühendasid oma oskused, et ehitada torn, mis ulatuks taevasse. Kui jumal nägi inimeste ühendatud püüdluste jõudu, siis killustas ta nende keeled, et nad enam ei mõistaks teineteist ja pudeneksid laiali üle maailma. Kuidas suudaksime me nüüd tulla taas kokku? Kas ühise keele leidmine on selleks võtmeks?\nNüüd, mil vana Euroopa ja Ameerika ning muud paigad maailmas on silmitsi ideoloogiliste kriisidega, on meedia meie ühise ruumi loomises juhtrolli endale võtnud. Kas me tunneme oma tõelisi ihasid ja igatsusi, või on need meie pähe pandud läbi meedia, kommertsliku tarbimismaailma poolt? Mis on inimese tõeline loomus? Me kõik vajame armastust ja hoolt, meil on sarnased vajadused ja ihad… on seal siis tõesti vahet, mis on meie nahavärv või sugu?\nMis eristab inimesi teistest loomadest? Mõnede inimeste arvates on selleks võime keerukalt argumenteerida, abstraktselt mõelda, end nüansirikkalt keeleliselt väljendada. Teised arvavad, et selleks unikaalsuseks on võime luua ja ehitada üles kultuure. Kultuur ei tunne piire, aidates inimkonnal üle elada ka keerulisemaid aegu ning säilitada ka sõjaolukorras inimlikkust. Kas võiksid kunst ja kultuur olla selleks globaalseks keeleks, mille kaudu saame maailma ühiselt taasluua?\nInimesed on läbi aegade ühendanud jõud selleks, et vastu seista ühisele vaenlasele. Meie pistame rinda täna mitme suure väljakutsega - kliimamuutused ja -soojenemine; migratsioon ja terrorism. Kas ühiste väljakutsete olemasolu ja lahendamine suudaks inimkonna kokku tuua?\nOleme kõik ühiselt otsimas uusi materjale ja lõimi, mille abil taas kokku kududa inimkonna koos eksisteerimise kangas. Koos olemise viis, mis peegeldaks tänast ja homset reaalsust ning pidevalt muutuvat kultuurilist maastikku. Kas on võimalik leida universaalne keel, mis annaks meist igaühele võime väljendada oma unikaalset maailma ning tuua need kõik ühele väljale kokku? Kas me oleme selleks piisavalt sarnased? Kas me suudame seista vastu praegustele globaalsetele väljakutsetele ilma ühise keeleta? Mida me sellest võidame ja mida kaotame, kui ühise keele leiame?


ETV aastavahetus lubab «Tujurikkuja» tagasitulekut otsesaatena ja põnevaid üllatusi - Tele - Meedia - Elu24 - Eesti kõige menukam veebitabloid\n19. oktoober 2015, 15:20\n«Tujurikkuja»: Ott Sepp ja Märt Avandi\nETV meelelahutustoimetuse juhataja Mart Normet kinnitab, et «Tujurikkuja» tuleb sel aastal ekraanile tagasi. «Ott, Märt ja nende meeskond on ideid nii paksult täis, et nad on lausa plahvatusohtlikud,» rõõmustab Normet. «Rahva Tujurikkuja oli põnev eksperiment, mida aga ei ole võimalik igal aastal korrata.» Nii tulebki tänavune «Tujurikkuja» ekraanile juba harjumuspärases vormis ja kostitab Märt Avandi ning Ott Sepa parima huumoriga.\n«Tänavuse «Tujurikkuja» ettevalmistustega ei ole me veel alustanud ja ei kavatse ka. Teeme seekord saate otse ja 100% improviseerime,» ütleb produtsent Erik Moora. «Ei ole õrna aimugi, mida «Tujurikkuja» tänavu rahvale pakub. Alati peaks muidugi ka küsima, mille ta seekord ära võtab,» lisab ta.\nTäiesti uue paroodiaprogrammiga, mille pealkiri alles nuputamise, tuleb 31. detsembril eetrisse Kinoteater, kelle taha koonduvad mitmed noorema põlvkonna hinnatud teatritegijad.\n«Kinoteater tuleb aastavahetuseks välja oma spetsiaalse programmiga, kus astuvad üles Priit ja Märt Pius, Henrik Kalmet, Tõnis Niinemets, Kaspar Velberg ja terve rodu üllatuskülalisi. Oodata on paroodiaid, sketše ja nalja, muuhulgas iseenda aadressil,» lubab stsenarist Paavo Piik.\n«Aastavahetuse programmis on tulemas veel mitmeid üllatusi, millest täpsemalt mõne aja pärast,» lubab Mart Normet.\nParaku on Eesti Televisioonil kurb sõnum «Edekabeli» fännidele - nende lemmiksaade ei jõua tänavu ETV eetrisse. «Sel aastal peame tegema ruumi uutele tulijatele,» räägib Mart Normet. «Soovime Henrikule ja tema meeskonnale jõudu ja jaksu ning rõõmsate jällekohtumisteni tulevikus.»\nETV meelelahutuslikult lõbus, kaasahaarav ja huumorist pungil aastavahetusprogramm on ekraanil 31. detsembril.


Milliste riietega käid sina ujumas?\nkuupäeval July 15, 2016\nMeil on tulemas perekondlik iga-aastane mereäärne puhkus. Ja mis on kõige olulisem mere ääres puhates? Ikka see, et kuidas ma pärast piltidel välja näen ujumisriietes. Nali, see pole kõige tähtsam, aga eks natuke ikka nõme oleks vaadata, kui piltidel iga nurga pealt paistab miskit üleääre voolavat või välja pressivat. Selle vältimiseks olen alati püüdnud valida enda figuurist lähtuvalt sobivaimad rannariided.\nKuna ma olen enamvähem elu aegviisakalt öeldes suurem (loe:paks) olnud, siis pole bikiinid kunagi minu pärusmaa olnud. Ainuke aeg, kus ma ilmselt bikiinides ilus oleks välja näinud, oli eluaastad enne number 10 täitumist. Sel ajal aga polnud väga moes pisikestele lastele bikiine selga ajada, seega jäi minu puhul see variant ära.\nÜhesõnaga olen ma bikiine oma elu jooksul kandnud väga vähe ja kantud kordades 99 protsendil oma kodu õues. Väljaspool kodu on saanud ka mõned korrad neid kanda (pubeka eas), aga siis oli nendega ujuma minek täpselt selline, et rannaliival istusin katvate riietega ja siis lahtiriietumisest kaelani vette jõudmist võiks võrrelda mõne auto kiirendusega.\nMillega ma siis ujumas olen käinud? Ikka trikooga. Vot nii palju enesekindlust on mul olnud, et ujuma minemata ma ei ole oma kaalu pärast jätnud. Olen end lihtsalt viisakalt trikoosse tõmmanud ja siis nautinud veemõnusid. Olen vist siin ennegi öelnud, et kui võimalik, siis ma elaks vees. Täpselt nii palju ma vett ja ujumist armastangi.\nAga olgu, lähme edasi mu ujumisriiete saagaga. Kui ma olin ligi 20 aastat peamiselt trikoos ujumas käinud, siis tuli üks hetk isu midagi muud kanda. Kuna Mareku sünnitusest ja sellele järgnenud kiirest kaalukaotusest oli nahk igaltpoolt lotendamas, siis tahtsin endale tankiinitoppi, mis natuke kõhukest varjaks.\nLeidsin ka sellise poest. Ühe ainukese, mis mulle sobis ja meeldis, aga see maksis hingehinda. Kuna aga ujuda ma tahtsin, siis köhisin papi välja. Minu õnneks on see top ennast igati ära õigustanud ja on omanud uhket kohta mu ujumisriiete hulgas nüüdseks juba seitse aastat.\nJah, täpselt nii. Järgmised seitse aastat käisingi ma enamvähem ainult selle tankiinitopiga ujumas. See vaene riie pidi mahtuma mulle selga siis, kui kaalusin 75 kui ka 105 ja olles padurase. Selle pika teekonna peale venis ta omajagu välja ja väsis ära. Viimased märgid oma vanadusest andis ta mulle sel kevadel ujulas käies, kus pidin pükse vägisi üleval hoidma ja ega ülemine osagi enam väga sõna kuulanud vees :D\nÜhesõnaga oli vaja uusi ujumisriideid. Mõtlesin pikalt, et kas nüüd on minu aeg bikiine kanda? Enesekindlust, omades riideid seljas, on mul võib olla isegi liiga palju, aga vot rand on koht, kus seda selgroogu jääb veidi vajaka. Või äkki lihtsalt näen asja reaalselt ja minu kehavormi juures poleks need bikiinid mitte üks teps kenad. Ühesõnaga jäin ikkagi tankiinide juurde, kui ostlemiseks läks.\nProovisin päris palju erinevaid variante ja lõpuks leidsin sellise laheda komplekti, mis koosneb kolmest osast. Tegelikult oli küll komplekt kaheosaline, aga ma enda tarkusega komplekteerisin veidi süsteemi ümber. Nii saingi komplekti, kus on kaks paari pükse ja üks ülaosa.\nLisa paar pükse oli vajalik selleks, et ma leidsin ilusti värvi pooleks topiga sobivad eriti kõrge vööosaga ujumispüksid, mis hoiaks mu nahka-pekki-ja kõike muud, mis vöö alal ringi hõljub, ilusti oma koha peal. Originaalselt komplektis olnud püksid on ka veidi kõrgema pihaga, aga mitte nii hästi hoidvad ja lastega ujumas käies peaks ma kogu aeg neid kohendama. Seda ma jällegi ei taha.\nPilti ma ausalt öeldes ei viitsi praegu neist tegema hakata, aga leidsin imekombel Interneti avarustest 99% sarnase, nagu ma endale ostsin. Seega selline ta välja näeb:\nMa loodan, et üks päev tuleb hetk, kus ma julgen avalikku randa minna ka bikiinides. Suurt lootust selleks küll pole, sest isegi kui kaal langeb, jääb nahk (kõhunahk eelkõige) ikka selliseks, nagu ta on ja seda väga bikiinidesse ära ei peida.


Viljandi - atraktiivne väikelinn nii omadele kui külalistele - Domus Kinnisvara I Kinnisvara müük, hindamine ja seadustamine | Domus Kinnisvara I Kinnisvara müük, hindamine ja seadustamine\nAga miks elada just Viljandis ja miks mitte näiteks Rakveres, Võrus või Türil?\nMeie palavalt armastatud Viljandi on Lõuna-Eestis asuv, Eesti suuruselt 6-s linn. Mida on meil siin sellist, mida mujal ei ole?\nJah, meil on rääkida palju lugusid Viljandi Paadimehest, meil on võrratud Lossimäed, innovatiivsed ettevõtted, jalgpalliklubi JK Tulevik, Viljandi Folk, Pärimusmuusika ait, kuid otseloomulikult on meil ka palju muud uut ja huvitavat. Renoveeritud ja meeldejäävaid elamusi pakkuv teater Ugala, uus ja stiilne Park Hotell, kõrgeltarenenenud tehnoloogiaettevõte Cleveron. Viljandist läheb suures koguses laia maailma patju, tekke, madratseid, voodeid, palju erinevaid puit- ja metallitooteid.\nKohalik rahvas on omanäoline ja kindlasti erinev mõnest suurlinna hallist massist. Meil on hea huumorisoon, ettevõtlikud inimesed, sõbralik ja turvaline elukeskkond – siin on ideaalne paik pere loomiseks ja laste kasvatamiseks.\nSiin on väga kaunis ja erinäoline maastik – meil on mitmed ilusad järved, kaunis vanalinn, munakivitänavad, palju eriilmelisi ja silmailu pakkuvaid puitmaju, valmimas on järjest enam omanäolisi uusarendusi – peamiselt küll kortermaju, kuid leiab ka üksikuid uusi eramaju ja ärihooneid.\nMeie Viljandi Domus Kinnisvara tiim müüb hetkel väga erilist Lossimäe Residentside uusarendust, mis koosneb kahest omanäolisest kortermajast, mis omavahel ideaalselt kokku sulanduvad. Veel on saada mõned vabad korterid – kiirusta, sest teist nii erilise asukohaga objekti siin ei ole!\nPeagi on lisandumas meie müügiportfelli ja infokanalitesse ka teine kvaliteetne ja hea asukohaga uusarendus Viljandi linnas – kortermaja aadressil Hariduse 12. Sinna on tulemas nii kauneid perekortereid kui ka 1-2-toalisi kortereid, mis sobivad väiksemale perele, tudengile. Soovitame suunata pilgud Viljandi kinnisvaraturule ka investeerimise soovi korral – siin on väga aktiivne ja hea tootlikkusega üüriturg.\nViljandi kahtlemata üks parim paik nii puhkuse nautimiseks ja kui ka otseloomulikult siin aastaringselt elamiseks. Siin on palju kultuuri- ja spordiüritusi kõigile, nauditavad gurmeerestonarid nõudlikule maitsele. Siin ehk pole just palju glamuuri, kuid siin on mõnusalt kodune tunne ja see on elus olulisim.\nTulge elama Viljandi – siin on hea!