Millise mõtteviisiga peaks investeerima õppima? - RahaFoorum\nKui ma nüüd esimest korda ujuma otsustasin minna, ei olnud ma peaaegu aasta aega regulaarselt trenni teinud. Alati oli midagi “tähtsamat” teha ja lihtsalt ei jõudnud.\nTuli ju ikkagi täiskohaga tööl käia, blogi jaoks postitusi kirjutada, lugejate kirjadele vastata, e-raamatu ostjatele raamat saata, naisega koos aega veeta, vahetasin elukohta, tuli raamatupidamist teha, uuel töökohal korralikult sisse elada ning vahepeal tahaks natukene puhata ka…\nLaskusin siis vaikselt basseini ja hakkasin aga ujumisega pihta. Pean piinlikkusega tunnistama, et ujusin küll paar otsa ära ja kuna kõrvalrajal ujusid noored tüdrukud neid otsi ilma erilise vaevata (hiljem selgus muidugi, et nad käivad seal vist iga päev treenimas), siis punnitasin veel mõne ringi lisaks, aga üsna ruttu sai selgeks, et võhma pole, tehnika on kehv ja kui maailm oleks selline nagu ta üllatavalt paljude inimeste peas on, siis oleks basseini ääres olnud suur publik, kes näpuga näitab ja parastab.\nStanfordi psühholoog Carol Dweck andis 4-aastastele lastele lahendamiseks lihtsa puzzle. Kui nad selle ära lahendasid, anti neile kaks valikut:\na) kas lahendad sama lihtsat puzzlet veel või\nb) saad omale raskema.\nOsad lapsed valisid sama ja teised jällegi raskema. Kumma sina valiksid, kui sa sellises olukorras oleksid?\nSarnaseid uurimusi on tehtud erinevates tingimustes veel ja selle käigus on jõutud järeldusele, et meil on sümboolses mõttes kaks erinevat mõtteviisi, kuidas me oma elule ja ettevõtmistele läheneme:\nFixed mindset (fikseeritud mõtteviis)\nEsimesel puhul on meil uskumus, et meie oskused ja teadmised on sisuliselt fikseeritud ehk sõltuvad meie loomulikust intelligentsist ja talendist.\nSellised inimesed valivad lihtsama puzzle, sest sedasi on kindel, et nende sooritus on hea ja pole ohtu oma intelligentsuses pettumiseks (või veel hullem, et keegi seda ebaõnnestumist näeb). Sisuliselt tähendab ju see, kui sa rasket puzzlet ära ei lahenda, et sa pole piisavalt tark. Kuna aga tarkus on fikseeritud, siis jah…\nTänu sellele mõtteviisile tegelevad need inimesed tavaliselt asjadega, milles nad on osavad. Midagi uut alustada on raske, sest sellega kaasneb oht näida rumala, nõrga või saamatuna või sa tead juba ette, et sa ei oska seda, nii et pole mõtet proovidagi.\nKindlasti oled kuulnud neid “ujumine pole minu ala” ja “investeerimine pole mulle – ma ei jaga seda teemat absoluutselt” lauseid, kui keegi sinu ettepaneku või kutse tagasi lükkab. Üsna tõenäoliselt oleme kõik vähemal või rohkemal määral seda teatud kontekstides ka ise kasutanud.\nIlmselgelt sellises olukorras pole mõtet ujuma minna ega ka investeerimist õppima hakata või isegi kui korraks alustad, siis näed, et ei tule välja ja loobud.\nGrowth mindset (kasvule orienteeritud mõtteviis)\nÕnneks on olemas ka teistsugune mõtteviis ehk growth mindset, mille puhul on meil eeldus, et kui me midagi ei oska, siis seetõttu, et me pole selle kallal piisavalt vaeva näinud või ei ole õigeid võtteid omandanud.\nPõhiidee seisneb selles, et kui ei oska, siis saab vajadusel õppida. Sellise mõtteviisiga valid omale järjest raskema puzzle, et areneda ja kui ei oska, siis õpid sellest.\nSamuti, kuigi investeerimine tundub täiesti võõras ja tume maa, lähed koolitusele, ostad mõne raamatu, leiad sarnaselt mõtlevaid inimesi ja investeerid esimesed väiksed summad ära, et asi omale selgeks teha.\nUjumise puhul viiks selline mõtteviis selleni, et kui võhma alguses pole, siis hakkad trennis käima ja treenid, et oleks.\nTagasi ujumise juurde tulles otsustasin tol korral, et tuleb hakata vähemalt 2-3x nädalas ujumas käima ja võhma treenida, sest see olukord oli pehmelt öeldes piinlik.\nIsiklikult proovin mulle jooksmisest tuttavat meetodi, mille kohta ma pole küll kuulnud, kas see ujumise puhul sama mõju omab või mitte, aga vähemalt tundub omavat.\nÜhesõnaga, sisuliselt teen ujudes nö “sprinte”, kus ujun veidi kiiremas tempos mõned otsad, kuni pulsi üles lööb ja siis puhkan, kuni pulss jälle alla tuleb ning seejärel kordan protsessi.\nMinu vähesed teadmised füsioloogia ja spordi vallast ütlevad, et selline lähenemine peaks üsna hästi võhma kasvatama ja ka muus osas olema lihtsalt pikemalt ujumisega üsna võrdväärse kasuteguriga. Lihtsalt saab vähema ajaga tehtud, mis sobib minu graafikusse väga hästi.\nSelline lähenemine ei sobi kohe kindlasti mitte kõigile, sest see pole kõige meeldivam, nii et kui sa just väga ujumist ja trenni ei naudi või väga otsusekindel endas pole, siis proovi levinumat viisi, kus lihtsalt ujud tavalise tempoga.\nKuidas investeerimisega alustada\nIgat uut asja saab alustada kas suure hurraga pea ees vette hüpates ja täielikult panustades või siis põhjalikult oma eesmärke läbi mõeldes ning tasa ja targu.\nEsimesel juhul saavutad tihtipeale lühiajalises perspektiivis tunduvalt paremaid tulemusi. Ma oleks võinud otsustada päevapealt, et hakkan nüüd 5 päeva nädalas ujumas käima, otsinud internetist mõne ujula ja ostnud omale kuukaardi ära.\nSuure tõenäosusega oleksin käinud esimesel nädalal 5 korda kohal ja võrreldes minu valitud strateegiaga juba omajagu paremas seisus. Ka teisel nädalal oleksin ilmselt 5 korda käinud, kuigi võimalik, et äkki esmaspäev oleks vahele jäänud, sest uneaega jääb kuidagi väheks. Mõned nädalad veel ja ilmselt oleks 5 päevast saanud 2 või 3, kui sedagi. Muidugi kui juba nii vähe käin, siis tundub nagu 5 korraga võrreldes täitsa mõttetu ja ilmselt ühel hetkel lõpuks ei käikski enam.\nSiinkohal võid mõelda kõigi nende uusaastalubaduste peale, mida sina või inimesed sinu tutvusringkonnas on andnud ning kuidas aasta alguses on ehk piisavalt entusiasmi, kuid millegipärast peaaegu kunagi ei ole järgmise aasta lõpus need ellu viidud.\nInvesteerimise puhul ma paneks siia inimesed, kes tahavad üleöö äkitselt oma eelarvest 50% kõrvale panna või oma elu säästud esimesse investeeringusse ära paigutada või koheselt 250%+ tootlust teenida nädalaga.\nKõik need asjad on teoreetiliselt võimalikult (nagu ka kaks korda järjest välguga pihta saada…mis peaks juhtuma suurema tõenäosusega, kui loteriis jackpoti võitmine…sorry, kes loto peale lootma oli jäänud ja nüüd pettuma pidi), kuid tegelikkuses sa vaatad, et see on liiga raske ja ebameeldiv ning loobud täielikult, teed rumala investeeringu ja viimasel juhul teenid pigem -250% tootlust.\nTeine variant on eelnevalt asjad läbi mõelda. Näiteks, kui otsustad, et lähed ujuma, siis kuhu? Kuidas sa sinna lähed ja millal sa seal käima hakkad ehk kuidas sa selle aja leiad?\nMa tean piisavalt hästi, et peale tööd ma enam ei viitsi ega pole ka eriti aega kuhugi trenni minna, seega oli selge, et hakkan ujumas käima hommikuti enne tööd. Samuti oli selge, et kuna teen ka RahaFoorumi asju suures osas just hommikuti enne tööd, siis ma ei saa just igapäevaselt käia, nii et jäin 2-3x nädalas peale.\nTeades, kui laisk ma olen, siis ega ilmselt ei viitsikski 5x nädalas käia, isegi kui saaks, nii et ei ole mõtet ennast alguses kohe piinama hakata. Kui trenn muutub väga vastumeelseks, siis tõenäosus, et sa seda teed, muutub ka väiksemaks.\nOluline on ka mõelda, mida sa tegema pead, et trenni jõuda. Kui see tähendab, et sa tuled õhtul töölt koju, sööd ja siis peale seda pakid oma asjad, et sõita teise linna otsa trenni, siis kui sa just väga ei naudi selle tegemist, võid üsna kindel olla, et sa seal just väga kaua ei käi.\nMida lihtsam sul seda alustada on, seda parem. Seetõttu võiks trennikoht asuda kas kodu või töö lähedal või kusagil tee peal. Teisisõnu, kusagil, kuhu sa nii või naa juba lähed, nii et trenniminek on lihtsalt väike vahepeatus. Usun, et parem maksta €10 rohkem ja kohal käia, kui säästa see €10 ja trennist loobuda, sest sa ei viitsi sellist ringi õhtuti peale rasket päeva teha.\nÜhtlasi pakin tavaliselt õhtuti juba oma ujumisasjad ära, nii et hommikul piisab sellest, et kott selga ja minek. Sellisel juhul oleks üsna piinlik mitte minemist sellega välja vabandada, et ma ei viitsi asju pakkida.\nKa trenni võiks sellisel juhul rahulikult alustada. Näiteks ujud esimestel kordadel lihtsalt paar otsa ning käid pärast mullivannis ja saunas ning lihtsalt naudid seda protsessi. Järgmine kord ujud ehk juba natukene rohkem või pisut kiiremini ning sedasi vähehaaval suurendad oma koormust.\nKas see aitab sul esimeste nädalatega heasse vormi saada? Ei, kindlasti mitte. Küll aga aitab see kaasa sellele, et sa oleksid seal ka peale esimesi nädalaid ning aastate pärast on selle mõju juba kordades suurem kui kuu aega intensiivselt trenni tehes ja seejärel loobudes, sest see oli ebameeldiv, raske ja su lihased on haiged.\nInvesteerimise puhul tähendab see seda, et peab läbi mõtlema, kust sa investeerimise jaoks raha saad, kui palju sul seda vaja on ning kuhu sa selle investeerid.\nIlmselgelt, kui sa tahad esimese asjana omale üürikorteri osta, aga suudad igakuiselt kõrvale panna €20, siis peaksid seda raha oma 10+ aastat koguma, enne kui vajalik omakapitali osakaal koos ja ega sul isegi siis ei jätkuks ju raha, et eluasemelaenu tasuda.\nSamuti ei ole ilmselt sul mõtet hakata börsikauplemisega tegelema, kui sa börsist suurt midagi veel ei tea ning sa ei kavatse sellega igapäevaselt tundidekaupa tegeleda.\nSeega nagu trenni osas, vali ka siin midagi, mis vastab sinu finantsilisele seisule ja teadmistele ehk tee enda jaoks töö lihtsamaks. Näiteks ühisrahastusse saad juba väikeste summadega investeerida (kaotad ära kogumise vajaduse) ning kui teed mõnes portaalis põhiasjad selgeks, on võimalik üsna kergelt saavutada ka keskmine portaali tootlus (ei ole vaja enne alustamist liiga palju midagi juurde õppida).\nSarnaselt trenniasjade valmispanekule, võiksid ka siin näiteks teha pangas püsikorralduse, et iga kuu palgapäeval kannad selle €20 sinu valitud ühisrahastuse portaali, nii et isegi kui sa üldse ei viitsi või ära unustad, teed sa selle investeeringu sellegipoolest.\nNii nagu trennigi puhul, võiks ka siin investeerimist alustada vähehaaval ja väikeste summadega. Kui sa varem pole midagi investeerinud, siis on kindlasti ärevus sees ja kui su esimene investeering on ka summades, milles sa igapäevaselt ei arvelda, siis ärevus võib mitmekordselt suureneda, kuni lõpuks viib selleni, et sa ei julge üldse tehingut teha või teed midagi rumalat.\nMiks tasub investeerimist vaikselt alustada?\nKujuta nüüd ette olukorda, kus ma hakkan igapäevaselt ujumas käima ja kuna mul läheb nii hästi, siis usun, et võiksin vabalt ka ametlikku trenni minna ja mingitel võistlustel käia, nii et panengi ennast mõlemasse kirja ja maksan raha ära.\nPaar nädalat hiljem aga selgub, et mulle on siiski ujumine vastumeelt ja kloori vastu olen ka allergiline, nii et ega pikalt ujuda ei tohigi, kuid raha ka enam tagasi ei saa. See pole muidugi eriti midagi hullu.\nSamas juhtub samasuguseid asju erinevate spordialadega jube palju, kus mõni on oma algsest edust jube palju enesekindlust saanud ja siis üsna kurvalt lõpetanud.\nSama kehtib ka investeerimise puhul, mistõttu ma olen isegi seda meelt, et pigem on hea, kui su esimesed tehingud lähevad aia taha või vähemalt on täiesti keskpärased, sest edu ajab tihtipeale rumalate tegudeni.\nNimelt on olemas selline psühholoogiline nähtus nagu illusoorne korrelatsioon, mille puhul me arvame, et kaks asja, mis toimusid samaaegselt või järgnesid üksteisele, on omavahel põhjuslikkus seoses. Lihtsamini öeldes, kui sa teed investeeringu ja see läheb hästi, siis järelikult on asi selles, et sa tegid hea investeeringu.\nNii valus kui see ka tunnistada pole, siis enamik häid tehinguid on suures osas siiski ka õnnega seotud. Eriti veel alguses, kui sa ei tea, mida sa teed. Nii tegin ka mina näiteks ülihea tehingu, kui osalesin Olympicu IPO-s ning arvates, et tean, mida teen, kaotasin tol ajal minu jaoks täitsa korraliku summa Eesti Ekspressi IPO-ga.\nParaku kasutavad sama mehhanismi ära ka väga suur osa petuskeemidest, kus sul lastaksegi alguses suuri võite saada (tihtipeale isegi kõigest virtuaalselt ehk sa näed, kuidas sinu kontole mingid “aktsiad” või “punktid” või “virtuaalraha” koguneb ja see muudkui kasvab) ning seeläbi motiveeritakse aina rohkem ja rohkem raha sisse panema.\nSeetõttu oleks isegi hea, kui algselt natukene kaotad ja siis muutud ehk veidi alandlikumaks ja püüad oma vigadest õppida, et neid mitte enam korrata (muidugi paraku on ka siinkohal meil hea psühholoogiline kaitsemehhanism olemas, mis aitab meile selgitada, miks viga ei olnud mitte meis, vaid milleski muus ja see paraku raskendab neist õppimist).\nOmast kogemusest tean öelda, et vähemalt mind on tehtud rumalused ja saadud kaotused sundinud oma tehinguid paremini läbi mõtlema ning aidanud seeläbi nii mõndagi suuremat viga vältida.\n← 14 tüüpilist alustajate viga ühisrahastuses investeerimisel → Märts 2015 kokkuvõte\n6 replies on “Millise mõtteviisiga peaks investeerimist õppima?”\n26/03/2015 at 11:20\nAitäh, Taavi! Väga hea artikkel.\n27/03/2015 at 08:24\nAitäh tagasiside eest! Isiklikult hindan oma ettevõtmiste headust selle põhjal, kuidas see inimesi reaalsete tegudeni on aidanud.\nKas said sellest postitusest ka motivatsiooni midagi reaalselt ära teha/millegagi alustada?\n28/03/2015 at 00:33\nEks ta ole. Endal hakkas ka krooni aja lõpu poole raha üle jääma. Hakkasin aktsiaturul kauplemist vaatama. Kiiresti jõudsin järeldusele, et aktsiatega kauplemiseks raha ei ole (oli mingi 50K eeki vaba raha alguses). Võtsin optsioonid ette. Päris hästi läks sissejuhatuseks. Järsku oli aga kõik pekkis. Juba aastaid vaatan tuludeklaratsiooni täitmisel edasikantavat kahjumit üle 7K euri :S.\nNüüd investeerin Bondoras ja Omarahas. Sellega rikun teadlikult (ahnus) reeglit, et 6 kuu tagavararaha peaks olema lihtsalt tähtajalisel hoiusel. Minul on see neis kahes portaalis ennast keerutamas. Samas aeg-ajalt taban ennast mõttelt, et mis siis saab, kui üks hetk tuleb postkaart nende portaalide omanikelt kirjaga, et “Sorry, ei tulnud välja, tervitusi Bora-Boralt” :D. Samas plussiks on see, et sealt ei ole võimalik (normaalsetel tingimustel, ilma allahindluseta – Bondora) ja Omarahast (ilma laenu võtmata portaalist portfelli tagatisel/tagasimaksete arvel) kiiresti väljuda, see taltsutab emotsionaalsete otsuste tegemist. Samas kui peaks tekkima vajadus reinvesteerimine katkestada ja võtta laekuvad tagasimaksed elamiseks kasutusse, on võimalik koheselt sujuv mitmesajaeurone sissetulek tekitada paariks aastaks (kahanevas tempos), mille jooksul loodetavasti saab jalad uuesti alla.\n50k EEK peaks tegelikult Balti börsil kauplemiseks juba täiesti hea summa olema. Muidugi Balti börs ja kauplemine ühes lauses ei ole eriti hea kombinatsioon üldiselt 🙂\nMul õnneks olid need summad algusaegadel omajagu väiksemad, nii et seal edasikantava kahjumi real on ka kõigest mõnisada EUR ja sel aastal see ka vähenes juba natukene, kuna tegin ühe väikse tehingu.\n[…] » Portfelli ülevaade » Märts 2015 kokkuvõte « Millise mõtteviisiga peaks investeerimist õppima?Eksperiment Bondora uue portfellihalduriga » […]\nRahaRaadio 004 - Ühisrahastuse mitu nägusays:\n[…] Millise mõtteviisiga peaks investeerimist õppima? […]


Palestiina (piirkond) – Vikipeedia\nPalestiina 2. sajandil eKr\nPiirkonna nimetuste hulgas on ka Püha Maa, Juudamaa, Jordani Läänekallas ja Kaanan.\nAjalooline Palestiina piirkond Lähis-Idas piirneb läänes Vahemere, idas Jordani jõe, Surnumere ja Wādī ʻArabaga, territoorium umbes 26 000 km². See on peamiselt mägine lähistroopilise kliimaga ala (idaosas kõrb), mida asustavad juudid ja araablased.\nPikemalt artiklis Süüria#Ajalugu\n1.1 Iisraeli ja Juuda kuningriik\n1.3 Ahhemeniidide riigis\n1.4 Hellenismi ajastu\n1.5 Seleukiidide riik\n1.6 Hasmoneide dünastia\n1.7 Rooma impeeriumi ajastu\n1.9 Kristluse teke\n1.10 Kalifaadi ja moslemiriikide ajastu\n1.12 Mamelukkide sultanaat\n1.13 Osmanite riigis\n1.14 Palestiina mandaatterritoorium\n1.15 Iisraeli riik\n1.16 Palestiina Vabastusorganisatsioon\n1.17 Palestiina Omavalitsus\nPalestiina on maakera vanimaid põllundus- ja karjanduspiirkondi, kust on leitud rohkesti mesoliitikumi (Natufi kultuur), neoliitikumi (Jeeriko) ja eneoliitikumi aegseid asulakohti.\nÜhendatud Iisraeli kuningriik, 1050 eKr–930 eKr\n3. ja 2. aastatuhandel eKr elasid Kaananis valdavalt läänesemiidi hõimud, kes rajasid linnriike, ülevõimu saavutamise pärast Palestiinas võistlesid Egiptus ja Mesopotaamia riigid.\nEgiptuse ja hetiitide alad Lähis-Idas u 1200 eKr\nPalestiina umbes aastal 1020 eKr, George Adam Smithi 1915. aasta atlase "Atlas of the Historical Geography of the Holy Land" järgi\n18. sajandil eKr vallutasid Palestiina hüksoslased, 16.–13. sajandil allus ta Egiptuse ülevõimule.\n13. sajandil eKr tungisid Palestiinasse iisraellased ning vallutasid maa 12. ja 11. sajand eKr, võideldes kaananlaste, vilistite ja paljude teiste hõimudega.\nFoiniikia riigid, Iisraeli kuningriik (Samaaria), Juuda riik, Edomi kuningriik, Moabi kuningriik, Ammoni kuningriik, vilistite alad u 830. aastal eKr\nIisraeli ja Juuda kuningriikRedigeeri\nÜhendatud Iisraeli kuningriik (1050 eKr–930 eKr) jagunes pärast Saalomoni surma umbes 926 eKr kaheks: Iisraeliks, mille 722 (või 721) eKr hävitas Assüüria, ja Juuda riigiks, mis 586 eKr langes Uus-Babüloonia võimu alla.\nPikemalt artiklis Iisraeli kuningriik (ühendatud monarhia), Foiniikia riigid, Iisraeli kuningriik (Samaaria), Juuda riik, Moabi kuningriik\nPikemalt artiklis Ammoni kuningriik, Edomi kuningriik, Vilistid\nLähis-Ida 4.–2. sajandil eKr\nNebukadnetsar, kes oli enne Uus-Babüloonia valitsejaks saamist oma isa vägede juht ning vallutas Egiptuselt Süüria ja Palestiina. 597 eKr allutas ta Jeruusalemma ja Juuda riigi ning püüdis seejärel vallutada Egiptust. Kuid see ei õnnestunud tal ning Juuda ja mitmed teised riigid hakkasid mässama. Seetõttu pidi Nebukadnetsar 587 eKr uuesti Jeruusalemma vallutama. Ta purustas templi ning viis suure osa juutidest Paabeli vangipõlve.\nAastast 539 eKr oli Palestiina Ahhemeniidide Pärsia riigi valduses.\n332 eKr vallutas maa Makedoonia Aleksander Suur, seejärel kuulus ta Egiptuse Ptolemaiostele ja aastast 198 eKr Süüria Seleukiididele.\nPikemalt artiklis Aleksander Suur#Sõjaretked\nSeleukiidide riik ja Väike-Aasia, 188 eKr\nPikemalt artiklis Seleukiidide riik\nAntiochos III Suur võitis sõjas Egiptuse Ptolemaiostega, 204. aastal eKr Ptolemaios V-t ning Egiptuse Ptolemaioste dünastia kaotas enamiku oma ülemerevaldustest (Väike-Aasia rannikualad ja selle läheduses asetsevaid saared) ning Lõuna-Süüria. Sõjaretk itta taastas lühemaks ajaks hegemoonia Iraani aladel ja vallutati lõpuks peaaegu kogu Süüria ning Palestiina.\nAntiochos III Suur andis juutidele ulatusliku omavalitsusõiguse, nagu neil oli olnud ka Ptolemaioste all, kuid Antiochos IV (175–164 eKr) sekkus juutide sisetülidesse, kehtestas Jeruusalemmas karmi sõjalise võimu ja lasi pühitseda Jahve templi Zeus Olümpiosele. Antiochus IV Epiphanes kehtestas Vahemere idakalda regioonis keelud juudi ja Samaaria rahvapühadele ning alustas Kreeka tavade tugevat juurutamist.\nJuudamaa Rooma provints 1. sajandil\nAastatel 166–160 eKr toimunud juutide Seleukiidide vägivaldse helleniseerimispoliitika vastase Juudas Makabeuse juhtimisel toimunud Makabeide ülestõusu tulemusel 142 eKr Palestiina vabanes ja võimule tuli Makabeide dünastia. Aastatel u 140 kuni 116 eKr olid Hasmoneide dünastia valitsejad Seleukiidide riigi vasallid Juudamaa regioonis. Kui Seleukiidide riik umbes aastal 110 eKr nõrgenema hakkas, õnnestus Hasmoneidel saavutada täielik iseseisvus, riik laienes naabruskonnas ka näiteks Samaaria ja Galilea aladele. 2. sajandi eKr lõpul võttis Aristobulos endale kuninga tiitli ja katkestas seega formaalseltki sõltuvuse Seleukiididest.\nSeleukiidide riigi järkjärguline kokkuvarisemine, mis oli omakorda tingitud roomlaste ja Partia impeeriumi pidevatest rünnakutest. Seda sama "võimuvaakumit", mis võimaldas juudi riigil iseseisvuda läbi Rooma senati tunnustuse aastal 139 eKr, kasutasid hiljem oma kasuks ära roomlased ise, tagades kontrolli Hasmoneide alade üle; Simon Makkabi pojapojapoegadest Hyrcanus II-st ja Aristobulus II-st said Julius Caesari ning Pompeiuse vahel toimunud varisõja etturid. 63 eKr allutas Pompeius Palestiina Roomale.\nRooma impeeriumi ajastuRedigeeri\nPärast Pompeiuse ja Caesari surme (vastavalt aastatel 48 ja 44 eKr) puhkenud vabastajate kodusõda muutis roomlaste kontrolli Juudamaa üle ajutiselt nõrgemaks, tänu sellele sai Hasmoneide dünastia koos Partia riigi abiga veel natukeseks ajaks iseseisvaks. Selle lühildase iseseisvuse purustasid roomlased peagi Marcus Antoniuse ja Augustuse juhtimisel. Herodes Suure valitsejaks kuulutamine aastal 37 eKr tegi Juudamaa ametlikult Rooma klientriigiks ning lõpetas Hasmoneide valitsusaja. 37–4 eKr valitses suuremat osa Palestiinat Roomast sõltuv Herodes Suur. 6. aastal muudeti Juudamaa, Samaaria ja Idumea alad Juudamaa provintsiks.\nPikemalt artiklis Dekapolis\nPikemalt artiklis Jeruusalemma algkogudus, algkristlus, kristlus\n1. sajandil tekkis Palestiinas algkristlus. Pärast Juudi sõda (66–73) kaotas Rooma keisririik juutide poliitilise autonoomia. Bar-Kohba ülestõusu (132–135) mahasurumise järel keelati juutidel Jeruusalemmas elada, nad hajutati keiser Hadrianuse korraldusel üle kogu Rooma riigi, Juudamaa nimi asendati ametlikult Palestiinaga.\nBütsants oma suurimas ulatuses aastal 555. (Vasallid roosa tooniga)\n395. aastal läks Palestiina Bütsantsi valdusse ning Bütsantsi-Araabia sõjas 630. aastatel kaotas Bütsants Süüria ja Egiptuse.\nKalifaadi ja moslemiriikide ajastuRedigeeri\nKaliif (632–634) Abū Bakri ajal alustati naabermaade vallutamisi, sooritati retki Sassaniidide Mesopotaamiasse ja Süüriasse. Kaliif ‘Umar (634–644) juhtimisel vallutati Bütsantsilt Vahemere-äärsed kristlikud Damaskus (635) ja Süüria (636), Palestiina (638), Egiptus (639–641) ja Tripoli (643).\n634–638 vallutasid Palestiina araablased ning Palestiinast sai Umaijaadide Kalifaadi provints, tema põhiliselt kristlik semiitidest rahvastik võttis aja jooksul omaks araabia keele, suur osa ka islami usu. Palestiina (eriti Jeruusalemm) muutus 3 usundi (judaismi, kristluse ja islami) pühaks paigaks. Järgneva 50 aasta jooksul sooritasid Umaijaadide kalifaadi (661–750) väed korduvaid reide Bütsantsi halduses olevasse Väike-Aasiasse, piirasid kaks korda Konstantinoopolit ja vallutasid Aafrika asehaldurkonna (Aafrika eksarhaadi). Kaliif ‘Abd al-Mālik ibn Marwāni (685–705) valitsusajal kindlustas ta kalifaadi võimu Süürias, Palestiinas ja Egiptuses.\n9. ja 10. sajandil tekkisid Umaijaadide järglaste Abbassiidide kalifaadi äärealadel iseseisvad riigid ja 9. sajandil hakkasid esimesed piirkonnad kalifaadist lahku lööma. 10. sajandil see protsess kiirenes veelgi, seda tingis riigi liiga suur ulatus. 11.–12. sajandil moodustasid valdava osa islamimaailma elanikkonnast (või vähemalt poole) juba muslimid. Islamimaailm oli selleks ajaks jagunenud selgelt eristuvateks kultuurilisteks piirkondadeks nagu al-Džazīra (Araabia poolsaar), al-Šām (tänapäeva Süüria, Palestiina, Jordaania, Liibanon ja Iisrael), Egiptus, Iraak, al-Magrib (Egiptusest lääne poole jääv Põhja-Aafrika), Andaluusia (Hispaania ja Portugal), Khurāsān (Iraan ja Kesk-Aasia) ja Sind (India lääneosa ja Pakistan).\nJeruusalemma kuningriik Palestiina aladel 1189\n10. sajandist kuulus ala Egiptuse moslemiest Fatimiidide kalifaati. Fatimiidide dünastiale tegi 1171. aastal lõpu Aijubiidide dünastia rajaja Saladin.\nSaladini Aijubiidide dünastia valitses suurt osa Lähis-Idast 12. ja 13. sajandil. Aijubiidid veetsid järgmise kümnendi uusi alasid vallutades. Aastaks 1183 oli nende võimu all Egiptus, Süüria, Põhja-Mesopotaamia, Al-Ḩijāz, Jeemen ja Põhja-Aafrika rannik kuni tänapäeva Tuneesia piirini.\n1099. aastal vallutasid Palestiina ristisõdijad ning moodustasid Jeruusalemma kuningriigi, ristisõdijate võitlus Egiptuse Ajubiididega ja mamelukkidega lõppes ristisõdijate väljatõrjumisega 1291. aastal Lähis-Idast.\nPikemalt artiklis Jeruusalemma kuningriik\n1250. aastal kõrvaldasid mamelukid võimult Aijubiidid ning haarasid Süürias ja Egiptuses võimu, kus mamelukid valitsesid Mamelukkide sultanaati kuni aastani 1517. 1260. aastal purustasid mamelukid Baibarsi juhtimisel Ain Jaluti lahingus mongolite väed ning peatasid mongolite edasitungi. Pärast seda lahingut ei suutnud mongolid enam kunagi tungida Süüriast kaugemale.\nAastatel 1516–1918 kuulusid Palestiina alad Osmanite riigile.\n19. sajandi viimasel veerandil Sionistliku liikumise mõjul hakkasid juudid Euroopast Palestiinasse rändama.\nEsimeses maailmasõjas vallutasid Briti väed 1917–1918 Osmanite riigilt kogu Palestiina, novembris 1917 teavitas Briti valitsus nn Balfouri deklaratsiooniga kavatsusest soodustada Palestiinas juutide rahvusliku kodu asutamist. Briti koloniaalpoliitika Palestiina suhtes rajanes koostööl sionistidega, sionistid said omavalitsuse (Jewish Agency) ning korraldasid juutide sisserännet. San Remo konverentsi otsusega (1920) tegi Palestiinast Suurbritannia Palestiina mandaatterritooriumi, (Rahvasteliit kinnitas Suurbritannia mandaadi 1922. aastal.\nPalestiina ja Transjordaania alad Briti mandaadi all\nBriti koloniaalpoliitika raames korraldati juutide sisserännet Palestiinasse (1919. aastal oli Palestiinas 58 000 juuti, 1939. aastal 445 000 ehk u 30% rahvastikust) ja araablastelt maa ostmist. Palestiina araablaste vastupanu väljendus nii juutide kui ka Briti võimu vastastes ülestõusudes aastatel 1921, 1929, 1936–1939. 1939. aastal otsustasid britid piirata juutide sisserännet ja maaoste. Sionistid orienteerusid seejärel peamiselt USA valitsuse toetusele, nende relvavõitlusorganisatsioonid (Hagana, Irgun Zvai Leumi, Sterni rühm) korraldasid Briti võimu ja araablaste vastaseid rünnakuid ning juutide salajast sisserännet Palestiinasse.\nPikemalt artiklis Iisrael#Suurbritannia Ühendkuningriigi rahvusvaheline Palestiina valitsusmandaat\nPalestiina 1947. aastal\n1947. aasta 29. novembril otsustas ÜRO Peaassamblee jaotada Palestiina juutide ja araablaste riigiks, säilitada nende riikide majanduslik liit ja eraldada Jeruusalemm omaette rahvusvaheliseks üksuseks.\n1967. aasta Kuuepäevase sõja ja 1973. aasta nn Oktoobri- ehk Yom Kippuri sõja tulemusena kehtestas Iisrael kontrolli kogu Palestiina üle.\n1948. aasta 14. mail, päev enne Briti mandaadi lõppu, kuulutasid juudi organisatsioonid asutatuks Iisraeli riigi. Sellele vahetult järgnenud Araabia-Iisraeli sõjas hõivas Iisrael umbes 6700 km² araablastele määratud Palestiina osast. Palestiina ülejäänud osa liideti Jordaaniaga. Palestiina araablaste vastupanurühmad ühinesid Palestiina Vabastusorganisatsiooniks, mis on juhtis võitlust Palestiina araabia riigi rajamise eest.\n1988. aastal kuulutas Palestiina end iseseisvaks, 1993. aastal lepiti Oslos kokku, et Iisraeli vägi lahkub Gazast ja Läänekaldalt ning luuakse Palestiina Omavalitsus. 2005. aastal tõi Iisrael oma väe Gaza piirkonnast välja. 2006. aastal tuli võimule Palestiina Seadusandliku Nõukogu valimistel võitnud Hamas.\nPikemalt artiklis Palestiina\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Palestiina_(piirkond)&oldid=5771827"\nLehekülje viimane muutmine: 12. detsember 2020, 13:56\nSelle lehekülje viimane muutmine: 13:56, 12. detsember 2020.


Töötajate enesehinnangute eelised | Personal ja HP - 2019\nAvaldatud: Personal ja HP • Vaatamisi: 9545\nTöötajate enesehindamised on uus ja elujõuline alternatiiv traditsioonilisele tulemuslikkuse ülevaatamisele ja on üha enam levinud.\nTöötajate tavapärased ülevaated avavad konstruktiivse suhtluse juhtide ja töötajate vahel, kuid mõnikord ei ole see traditsiooniline hindamisvorm piisav. Töötajate enesehinnangud on uus ja elujõuline alternatiiv, mis on töökohal üha enam levinud.\nTulemuste ülevaatused võivad juhtidele kirjutada peavalu. Tavapärased personalihinnangud kannavad sageli juhi tundeid töötaja tulemuslikkuse suhtes ebaühtlaselt. Tänapäeval on üha enam ettevõtteid pöördunud alternatiivsete viiside poole, kuidas töötaja tulemuslikkust hinnata. Enesehindamine on üks võimalus. Üldiselt ei toimu töötajate enesehindamisi tõstmise, edutamise või kadeduse eest. Pigem kasutatakse neid dialoogi algatamiseks, isikliku arengu soodustamiseks ja töötajate arengu hõlbustamiseks.\nErinevalt tavapärastest ülevaatustest (mis võimaldavad vähendada töötaja juhtimise tunnet), annavad enesehindamised inimestele võimaluse lahendada probleeme mittehinnangulisel viisil. Lisaks selle asemel, et lihtsalt öelda töötajatele, mida nad teevad õigesti või valesti, pakub enesehindamine sisemist vaatenurka.\nTavapärased ülevaated keskenduvad pigem väga kõrgele esitajale ja neile, kelle tulemuslikkus on keskmisest madalam. Aga mis toimub inimestega, kes on vahel? Enesehindamised on kogu esinejate ringi foorum.\nTeine probleem, mis läbivaatamise käigus tekib, on juhtide ja nende töötajate suutmatus saavutada konsensust „heade tulemuste” tähenduse osas. ja „parandamisvaldkonnad”. Need võimaldavad töötajatel keskenduda neile olulistele tulemuslikkuse elementidele. Selle tulemusena võib tekkida vähem vaidlusi või vähemalt kergemini arutada erinevusi.\nEnesehinnangud kasutavad ära töötaja tööalast tundmist. Samuti võimaldavad nad isikul protsessis osaleda, mille tulemusena suureneb töötajate vastutus. Enesehinnangud annavad töötajatele võimaluse oma eesmärke uurida ja selgitada. Lisaks pakuvad need hinnangud vastajatele vahendit nõrkade valdkondade kindlakstegemiseks, mida saab hiljem käsitleda vestluses töötaja ja tema juhi vahel. Tõepoolest, töötaja ja juhi vaheline järelkontroll ja professionaalne vahetus võib suurendada ametialaseid suhteid, suurendada töötaja väärtustunnet ja lõppkokkuvõttes ettevõtte strateegilist missiooni.\nErinevalt traditsioonilistest töötajate hindamistest võib negatiivse kogemuse kirjeldamisel olla enesekontroll lihtsam. See tähendab, et töötaja võib keelt mõnevõrra pehmendada ja olla vähem süüstav kui õnnetu juhendaja, kelle keel võib olla kriitilisem. See ei tähenda, et töötaja peaks olema vähem tulevane või õiglane ebaaus. Siiski võib vähe introspektsiooni olla vähem valus ja seega ka õpetlikum. See kehtib eriti töötajate kohta, kes soovivad oma vigadest tunnistada ja õppida. Tegelikult näitab enesehindamine, mis sisaldab analüüsi selle kohta, mida töötaja saab paremini teha, järgmine kord näitab sageli pühendumust tipptasemele ja pidevat täiustamist.\nEnesehinnangutest saadav tulujuhtimine, paljastades, kuidas töötajad oma tööga tunnevad. Nad sunnivad töötajaid vaatama tervele tööle. Hindamisprotsessi osana enesehinnangute andmine annab inimestele võimaluse uurida ka nende tulemusi, mis annavad töötajatele olulise sõnumi: nende arvamused loevad.\nEnesehindamine aitab ka ettevõtetel dokumenteerida, mida töötaja on teatud aja jooksul teinud. Sellised dokumendid võivad olla kasulikud võrdlusalused paranduste ja eesmärkide seadmisel. Lisaks võib see pakkuda konkreetse projekti kronoloogiat. Enesehinnangud võimaldavad tööandjatel dokumenteerida oma püsitulemustes teatavad tulemuslikkuse üksused.\nEnesehindamine annab inimestele võimaluse näidata oma tööandjatele, et nad võtavad oma töö ja karjääri tõsiselt. Samuti aitavad need vähendada hindamisprotsessiga kaasnevat vältimatut stressi. Mõnikord, omaenda deemonite ees, mida oleksite võinud teha teisiti - kuigi mõnevõrra ebamugav - on rohkem maitsev kui tugineda ainult teie juhendaja hinnangule.\nKindlasti lugege kindlasti ka õpitulemuste ülevaatest õppimist, et aidata teil luua selge parandamise ja professionaalse arengu kava.


Märksõnad: Ajalugu, Kostüümid, Põnevus\nOscari-võitja László Nemes viib vaataja sügavalt isiklikule teekonnale läbi tuledesäras Budapesti 20. sajandi algul. Imekaunis Irisz (tugev näitlejatöö Juli Jakabilt) naaseb oma töökohta peenes kübarapoes, mille on tema kadunud isalt üle võtnud ahne aristokraat Oszkár (Rumeenia leegionär Vlad Ivanov). Kuulujutud vennast, kellest Irisz pole varem midagi kuulnud, sunnivad naist võtma ette kartmatuid otsinguid hoiatuste kiuste, mis soovitavad tal ohtlikust linnast põgeneda. Ungari esitas selle Veneetsia filmifestivalil FIPRESCI žürii auhinna võitnud linateose parima võõrkeelse filmi Oscari-kandidaadiks. Ajalugu, filosoofia, salapärased fantaasiad, reaalsed mälestused, perekonnasaladused, kuritegevus ja õudusjudinad on oskuslikult kokku sulandatud, et hoiatada meid tarbetute sõdade tühjuse eest.\nSaul fia (Sauli poeg, PÖFF 2015, Napszállta (Sunset, 2018)\nRiigid: Ungari, Prantsusmaa\nKestus: 144 minutit\nKeeled: ungari, saksa\nRežissöör: Laszlo Nemes\nProdutsendid: Gábor Sipos, Gábor Rajna, François Yon, Nicolas Brigaud-Robert, Valéry Guibal\nStsenaristid: László Nemes, Matthieu Taponier, Clara Royer\nMontaaž: Matthieu Taponier\nHelilooja: László Melis\nOsatäitjad: Juli Jakab, Vlad Ivanov, Evelin Dobos, Marcin Czarnik\nTootjad: Laokoon Filmgroup, Playtime\nFestivalid: Venice (FIPRESCI Prize), Toronto, London


reisikiri EL 04/2004\nMaailma liigirikkuse keskmes Kesk-Ameerikas\nLigi 70 aastat tagasi kirjutas maailmakuulus loodusuurija Nikolai Vavilov : “.. iga looduseuurija peab kordki olema troopikas, et tunnetada elu tormilist arengut, et tunda looma- ja taimeriigi kogu värvigammat, et mõista keerukaid suhteid elava ja elutu vahel – epifüütidest parasiitideni, et taibata elu loovat jõudu.”\nEelmise aasta kevadel suundus paarikümneinimeseline ekspeditsioon Tartust Costa Ricasse. Meid kutsusid Costa Rica riikliku mitmekesisuse instituudi InBio  taimeteadlased, et arendada ökoloogilisi uurimissuundi. Soovisime saada ülevaadet sealsest rikkast loodusest ning täiendada Tartu ülikooli teaduskollektsioone. Tartu botaanikaaia uus troopikahoone peaks spetsialiseeruma just Kesk-Ameerika taimedele, mistõttu on vaja seemneid ka otse loodusest koguda. InBio oli meile vormistanud ametlikud kogumisload. Ekspeditsiooni juht professor Martin Zobel leidis kaaslasteks loodushuvilised ärimehed, kes toetasid kogu ettevõtet.\nCosta Rica asub otse keset Panama maakitsust, Panama ja Nicaragua vahel. Kaardil sarnaneb Costa Rica territoorium loodesse hüppava loomaga, kelle selga uhub ida pool asuv Kariibi meri ning kelle jalad (kaks suurt poolsaart) ligunevad Vaikses ookeanis. Loodest kagusse kulgeb vulkaaniline mäestik, mille kõrgeimad tipud ulatuvad rohkem kui 3,5 km üle merepinna. Mitmed vulkaanid on tegevad ka praegusajal.\nMitmekesisuse tippalad. Maa bioloogiline mitmekesisus suureneb üldjuhul poolustelt ekvaatori poole. Sellele seaduspärale on pakutud kümneid seletusi. Ilmsesti on olulisim päikeseenergia hulk Maa pinnaühiku kohta: see suureneb samuti ekvaatori suunas. Looduskaitse teoreetikud on maailmas eristanud kakskümmend viis piirkonda, kuhu elustiku mitmekesisus on eriliselt koondunud: need on nn. mitmekesisuse keskmed (ingl. hotspots). Kuigi need piirkonnad hõlmavad vaid 1,4% maismaast, elab seal 44% soontaimedest ja 35% selgroogsetest loomadest.\nÜks bioloogilise mitmekesisuse keskmeid on Kesk-Ameerika. Peale soodsa kliima on elustikku mõjutanud ka geoloogiline ajalugu. Kui ürgse Gondvana mandri tükid sadade miljonite aastate eest lahknesid, arenes igal uuel mandril eriomane elustik. Põhja- ja Lõuna-Ameerika eraldusid ligikaudu 150 miljonit aastat tagasi. Taasühinemine toimus aga geoloogiliselt ja evolutsiooniliselt hiljuti: vaid 3,5 miljonit aastat tagasi. Selleks ajaks oli mõlemal mandril evolutsioon kulgenud oma teed ja tekkinud erisugused liigid. Just Kesk-Ameerikas kohtusid nii Põhja- kui ka Lõuna-Ameerikast pärit liigid, luues aluse suurele liigirikkusele.\nNii tulebki tõdeda, et ehkki Kesk-Ameerika südames asuva Costa Rica pindala on võrreldav Eestiga, on sealt leitud ligi 13 000 taimeliiki (umbkaudu kuus ja pool korda rohkem kui Eestist), 200 imetajaliiki (umbes kolm korda rohkem) ja üle 850 linnuliigi (ligi kaks ja pool korda rohkem kui Eestis) . Loendamatu hulk teadusele veel tundmatuid elusolendeid on kirjeldamata.\nSaabumine La Selvasse. Kui puuduks inimtegevus, oleks peaaegu kogu Costa Rica kaetud metsaga. Praeguseks on metsasena säilinud vaevu kolmandik selle maa territooriumist. Kõige ulatuslikum on Costa Ricas tasandiku troopiliste vihmametsade piirkond. Selles regioonis on sademete hulk väga suur ning kuivaperioodid on lühikesed või puuduvad hoopis. Valdav osa sellest regioonist paikneb Atlandi ookeani poolses küljes. Tasandiku vihmametsad võivad tõusta mägede nõlvadel kuni 500 meetri kõrguseni.\nVihmametsaga on parim tutvuda La Selva bioloogiajaamas ja seda ümbritsevas kaitsealuses metsas. 1968. aastal asutatud bioloogiajaam asub riigi idaosas. Nüüdseks on sellest kujunenud üks maailma kuulsamaid troopilise vihmametsa uurimisjaamu. Kaitseala on avatud ka turistidele. Giidide eruditsioon on muljetavaldav: nad teavad enam-vähem kõigi rajal kohatavate taime- ja loomaliikide nimetusi ladina keeles ning nende bioloogia iseärasusi. [vihmamets.jpg]\nKariibi merelt puhuvate niiskete tuulte tõttu on sademete hulk siinses vihmametsas keskmiselt 4000 mm aastas, jagunedes aasta jooksul üsna ühtlaselt. Temperatuur on aasta läbi ligikaudu 25 °C. Sellistes kasvuhooneoludes sirgub võimas mets, mille kõige kõrgema rinde moodustavad hõredalt paiknevad 50–60 meetri kõrgused hiidpuud. Põhivõrastik, kuhu on koondunud valdav osa kogu vihmametsa elustikust, on tihedam ja paikneb 30–40 m kõrgusel. Kõige alumises rindes kasvab ohtralt palme. Kuna kõrgustesse pürgivad võrad võtavad ära suurema osa valgusest ning maapind kattub aasta ringi pudenevate suurte kuivade lehtedega, pole metsaalune muld väiksematele taimedele just kõige parem kasvukoht. Seetõttu on nemadki võtnud suuna ülespoole, väändudes liaanidena piki tüvesid või asustades epifüütidena kõrgemal asuvaid oksi.\nVihmametsa jõudsime õhtul. Sellisel laiuskraadil ei näe kuuest kuueni sõrmegi suhu pista. Pimeduses kihab elu: moskiitovõrguga kaetud akende kaudu kostab terve öö tugev ritsikate ja tsikaadide siristamine, sekka ka konnade krooksumine. Tegelikult ei ole need päris sobivad sõnad iseloomustamaks helisid vaiksest mootorinurrumisest kuni ketassae vingumiseni. Hommikul summutavad esimeste päikesekiirte üle häälekalt rõõmustavad linnud öised hääled. Siinsed linnud ei laula, vaid kriiskavad üksteist ja ahve üle karjuda püüdes, täpselt nagu loomaaia papagoimajas.\nVihmamets kui botaanikaaed. Metsas liigume algul vaid teejuhi saatel ja mööda radu. Hoolimata sellest, et siin on praegu kuivaperiood, kisuvad prillid uduseks ja särk on kogu aeg märg. Mullal pole kõdukihti: kõik, mis ripakil, lagundatakse-süüakse ja läheb kiiresti taaskasutusse. Seda kogeme eriti ehedalt, kui osast kaasa kogutud viljadest ning seemnetest hakkab juba enne Eestisse naasmist ussipuru välja pudenema.\nKiire aineringe ja õhukese huumusekihi tõttu on puude juured pindmised. Kuna tüved on kõrged ja jämedad, on neil raske vihmavalingutes püsti püsida. Selleks on vaja lisatuge – paljudel suurtel puudel on plankjuured. Nende juurte pealmised pooled ulatuvad mullast välja ja toestavad tüve kolmnurksete plankseintena. [f4]\nMaale on varisenud põnevaid vilju ja õisi, kuid milliselt hiigelpuult nad pärinevad, ei suudaks me ilma teejuhita taibata. Siin ei ole mitte ainult võõrad liigid, vaid ka võõrad sugukonnad. Haisupuulised, seebipuulised ja villapuulised on vaid mõned veidra nime, kuid tõsise sisuga näited. Ainsaks lohutuseks õppinud botaanikule on kenake hulk liblikõielisi puuliike, mis lasevad end kaunviljade järgi iseseisvalt vähemalt sugukonnani ära tunda.\nHäiludes ronivad mööda tüvesid nii filodendronid kui ka monsterad. Raske on leida rikkumata lehtedega taimi: kui neid ei ole auklikuks näritud, siis on lehepind sageli sammaldega sedavõrd kaetud, et lehe tegeliku pealispinna värvust ja mustrit võib üksnes aimata. Mida vanem leht, seda paksemalt on ta kaetud sammalde polstriga. Kogu lehepealne kooslus sureb, kui leht viimaks puult langeb. Paljude puude lehed on pealt libedad ning ühtlasi renjad juhtimaks kiiresti ära vihmavett. Nõnda on sammaldelgi sinna raske kinnituda.\nVihmametsa loomariik. Kuna elu kulgeb vihmametsas kõige intensiivsemalt just kõrgustes, on binokkel nii epifüütsete taimede kui ka loomastiku jälgimiseks üsna kasulik. Kõrgel puude kohal tiirutavad võimsa kollase nokaga tuukanlased. Võrast võrasse liiguvad salkadena möira- ja kaputsiinahvid, kelle toimetuste tõttu pudeneb lehti ja vilju, kuid aeg-ajalt ka umbes keskmine rõdutäis meile tuttavaid toalilli. Oksad on murdunud koos neil kasvavate, ülal kõrgustes vaid “õhust ja armastusest” elavate epifüütidega: bromeelialiste, gesneerialiste, orhideeliste ja võhalistega.\nHuvitav elukeskkond on bromeelialiste lehekaenlad. Lehtede alused on laienenud, sinna kogunenud veest ja selles lahustunud toitainetest need taimed eriliste kaenlakarvade abil toituvadki. Kuid nendes reservuaarides on leitud kokku üle 250 loomaliigi, taimed ja vetikad peale selle.\nLehekaenlaid kasutavad kudemiseks konnad. Costa Rica vihmametsad on väga konnarohked, kusjuures enamik neist (vähemalt 20 liiki) on mingil määral mürgised. Kõige silmatorkavamad ongi mürgised liigid, kelle ere hoiatusvärvus neid ärasöömise eest kaitseb. Meie teele jäi punase keha ja siniste jalgadega pisi-puukonn, kes on tähelepanuväärne selle poolest, et emaskonnad toidavad kulleseid oma viljastamata munadega. Umbes kahe sentimeetri pikkused isaskonnad laulavad kudemisperioodil hämmastavalt valjusti. See liik pole kohalikest konnadest küll kõige mürgisem, aga kätte võtta teda siiski ei tasu.\nÜhel päeval nägime puudevõrastikus tukkuvat kaksvarvas-laisikut. Fotoaparaadi järele tormamine osutus liigseks agaruseks, sest loom püsis samas kohas ja enam-vähem ühes asendis kogu selle aja, mis me looduskaitsealal viibisime. Oma vähese liikuvuse ja lehestikuga ühte sulava värvuse tõttu pole laisikut kerge märgata, kuigi ta olevat vihmametsade kõige arvukam imetajaliik.\nPaljude loomade elu kulgeb jõgedes või selle kallastel. Viigipuude varjus võib vees silmata kalu, kes sulpsatuse peale kohale kiirustavad, lootes napsata vette kukkunud vilju. Rondina õõtsuvad vees krokodillkaimanid, veepinnal on neist näha vaid silmad. Jõeäärsete puude latvadesse ronivad ennast hommikuti soojendama kuni kahe meetri pikkused harilikud leeguanid, kes ohu korral end lartsatades vette kukutavad. Eemalt vaadates on nad nagu väikesed saurused ning nende kilpidega kaetud pea majesteetlikus profiilis on midagi väga tuttavlikku Kesk-Ameerika indiaanlaste ehetelt ja skulptuuridelt. [f5]\nMüstiline loodus mägedes. Suure osa Costa Rica territooriumist hõlmavad loode-kagusuunalised mäeahelikud, mis saavutavad suurima kõrguse Cerro Chirripó tipus (3820 m). Siin katavad nõlvu mägede vihmametsad. Kõrguse suurenedes alaneb temperatuur ning tasapisi muutub metsade struktuur ja liigiline koosseis. Umbes 1200–1500 meetri kõrgusel algavad pilve- ehk udumetsad. Pilvede alumise piiri määrab nii kaugus ookeanist, mäemassiivi suurus kui ka allpool paikneva taimkatte iseloom. Mida vähem on mägede ümbruses metsa, seda kõrgemale tõuseb pilvepiir ja seda ahtamaks jääb pilvemetsade territoorium. [f7]\nMeie tutvusime pilvemetsadega Tapantí looduskaitsealal Talamanca mäestikus. Vaateulatus pilvemetsas oleneb pilve tihedusest. Ümbritsev taimestik on mähkunud udulooridesse, mis vaid aeg-ajalt avavad vaateid kaugemale. See on Costa Rica sademeterohkeim piirkond (ligi 8000 mm/a). Temperatuur on siin märksa madalam kui tasandiku vihmametsas, aasta läbi keskmiselt 18 ºC.\nMets on hõredam ja valgusküllasem, seetõttu on ka maapinnal rohkem taimi. Kohati on maapind lausaliselt kaetud niiskuslembeste sammaldega. Neid ripub ohtralt ka puuokstel. Costa Rica lõunapoolsetes pilvemetsades on ülekaalus igihaljad tammed. Tüvedel kasvab palju samblikke, puusõnajalgu ja orhideesid. Kaitseala metsades elutseb üle 200 linnuliigi, sealhulgas ka maiade püha lind ketsal.\nParamo pole troopika moodi. Umbes 3000 meetri kõrgusel on puud juba õige madalad ning moodustub kääbusmets. Veelgi kõrgemal asuvad saarekestena hõredate põõsaste ja kääbusbambusega kõrgrohustud ehk paramod. Paiguti, kus vee liikumine on takistatud, on mõnest neist kujunenud pideva sammalkattega ning ohtrate sõnajalgadega sood, nn. turberad. Meie tutvume paramoga Talamanca mäestikus Cerro La Muerte’l ehk Surmamäel. Mägi on oma nime saanud ootamatult saabuvate ja teelt eksitavate udude tõttu. Talvisest Eestist tulnuina suhtusime hoiatusse, et paramosse minnes tuleb soojalt riietuda, küllalt leigelt. Kuid asjata: külm, niiske udu ja lõõtsuv tuul sunnib kapuutse pähe tõmbama ja jopelukke kinni tirima.\nTaimestiku moodustavad siin peamiselt mägibambused, sekka rinnuni ulatuvad kanarbikulised ja veidi mürdiliku ilmega eskallooniad. Mõned taimed on siin eriti suured: udus seisavad viirastustena puukujulised sarikalised. Käegakatsutavamas kauguses on hiigelsuured mehhiko ohakad (Cirsium mexicanum). Maas kivide vahel kasvavad sõrmejämedused ja vähemalt 30 cm kõrgused kollad.\nElustik peab siinses kõrguses taluma üsna suuri temperatuurikõikumisi. Päevased plusskraadid vahelduvad öiste miinuskraadidega. Seetõttu kohtab siin palju padjand- ja rosetttaimi. On kindlaks tehtud, et padjandtaime või leheroseti sees võib temperatuur olla kuni kuus kraadi kõrgem kui ümbritsevas õhus . Hoolimata sademetest ja udust võib taimedel tekkida madalast temperatuurist, suurenenud aurumisest ja kuivatavatest tuultest tulenev füsioloogiline kuivus. Aurumise vähendamiseks ja kaitseks liigse ultraviolettkiirguse eest on lehed sageli väiksed või karvased. Paramo on troopilises maailmas üks kasin ja isegi veidi sürrealistlik elupaik. [f8]\nHaruldane kooslus – kuiv troopiline mets. Loode poole liikudes näeme hoopis teistsuguse ilmega tasandikumetsi. Kuivaperiood on kõige pikem riigi loodeosas, kestes detsembrist maini. Peale selle on mõnenädalane kuivaperiood ka juulis ja augustis. Kuivemates oludes on mets madalam ning suurenema hakkab heitlehiste puude hulk. Sademeid tuleb siin vaid 1000–2000 mm aastas, sest talvekuudel puhuvad kirdetuuled kaotavad üle Nicaragua ja Costa Rica territooriumi läänerannikule jõudes kogu niiskuse. Kesk-Ameerika kuivad troopilised metsad on nii Costa Ricas kui ka kogu piirkonnas äärmiselt ohustatud. Tiheda inimasustuse ja kerge süttivuse tõttu on metsadest alles vaid kaks protsenti, sedagi peamiselt looduskaitsealadel.\nTutvusime kuiva troopilise metsaga Santa Rosa looduskaitsealal. Väljudes konditsioneeriga bussist, satume raagus ning täiesti kollaseks kõrbenud rohuga troopilisse heitlehisesse metsa – niisugust puukõrbe ei osanud ette kujutada. On veebruar; vihma sadas viimati kaks kuud tagasi ja uut sadu on oodata mais. Maa õhkab kuumust, eresinises pilvitus taevas lõõmab päike. Ka kõige kirglikumad suitsetajad ei söanda sellistes oludes sigaretti läita.\nMatk tulipalavas metsas, kus lehestik ei paku varju, on kurnav, kuid väga huvitav. Kõrgemad puud, mis võivad ulatuda 30 meetrini, kuuluvad enamasti liblikõieliste hulka. Madalamad alusmetsa puud-põõsad langetavad lehed hiljem, mistõttu on siin-seal näha ka rohelisi lehti. Siin kasvavad akaatsiad, kellel on tekkinud omapärane sümbioos sipelgatega. Sipelgad leiavad elupaiga akaatsiate astlais ning toituvad suhkrurikkast leherootsu nektaariumide eritisest. Vastutasuks kaitsevad sipelgad akaatsiaid kahjurputukate eest ja hävitavad kodupuu ümbruses taimede tõusmed ning isegi puu vastu puutuvad võõrad lehed ja oksad. [akaatsia.jpg]\nMetsa läbiv jõgi on suures osas kuivanud, vaid koolmekohtades võib leida mõne veelombi. Rabinal tormab läbi kuiva lehestiku kahel jalal jooksev kiiverbasilisk. Kaunid sinimustvalge sulestiku ning peatutiga haraknäärid häälitsevad inimese tulekul ärevalt. Kuiv troopiline mets on koduks ka paljudele imetajatele. Meil õnnestus näha näiteks väikesekasvulisi valgesaba-pampahirvi.\nRajal kohtume “palja indiaanlase” Gumbo Limboga – selliste nimedega kutsutakse kummiburserat, mis paistab silma rohelise, justkui täis puhutud sileda tüvega, mis omakorda on kaetud õhukese oranžika koorega. Sel ajal kui lehti pole, fotosünteesivad aktiivselt koores olevad kloroplastid, oranž filter on kaitseks liigse kiirguse eest.\nKoju saabume hinnalise pagasiga. Peale sadade Tartu ülikooli herbaariumi täiendavate ja edaspidiseks õppe- ning uurimistööks vajalike näidiste ning pildimaterjali sirgub seemnetest täiendus uuele troopikamajale. Hämmastavalt suureks ja mitmekesiseks on osutunud ka pagasi deklareerimata osa – uued teadmised.\n1. InBio. http://www.inbio.ac.cr/en/default.html\n2. Janzen, Daniel H. (ed.) 1983. Costa Rican Natural History. London, University of Chicago Press.\n3. Luteyn, James L. et al. 1999. Paramos: A Checklist of Plant Diversity, Geographical Distribution, and Botanical Literature. – Memoirs of the New York Botanical Garden, V. 84.\n4. Vavilov, Nikolai 1967. Viis kontinenti. Tallinn, Valgus.\nNele Ingerpuu (1954) on brüoloog, Tartu ülikooli botaanika ja ökoloogia instituudi teadur.\nÜlle Reier (1955) on botaanik, Tartu ülikooli botaanika ja ökoloogia instituudi teadur.\nMeelis Pärtel (1969) on Tartu ülikooli botaanikaprofessor.\nNele Ingerpuu, Ülle Reier, Meelis Pärtel


aprill | 2016 | kurhel\nPosted on aprill 29, 2016 by kurhel\n<meta http-equiv=”refresh” content=”0; URL=/2bthankful/photos/a.562796810406821.130248.562442597108909/1173617095991453/?type=3&amp;_fb_noscript=1″ />Hingest rahul – Kõige hullem asi, mida me kellelegi teha saame, on…<meta http-equiv=”X-Frame-Options” content=”DENY” />\nKõige hullem asi, mida me kellelegi teha saame, on teda ignoreerida. Jaapanis tegid pered katse. Nad võtsid kolm veega täidetud klaasi ja panid igasse klaasi ühe riisitera. Ühele klaasile käisid nad iga päev ütlemas: “Thank you” (“Aitäh”), teisele “Fool” (“Rumal”) ja kolmandat ignoreerisid. Võid arvata, milline riisitera kõige kiiremini mädanema ja haisema hakkas. (The Hidden Messages of Water, Ma…saru Emoto)\nKui lähme tülli või oleme haavunud, siis enamus meist isoleerivad ennast. Eriti hull on, kui teine ei tea, mis ta teinud on, aga näeb, et kaaslane eirab. Vahel, kui lapsed millegi tobedaga hakkama saavad, siis ignoreerime neid, ei räägi nendega, tekitame süütunnet. Mõtle kõikidele kordadele, kui oled püüdnud luua ühendust inimesega, kes mossitab. Või oled näinud last või olnud laps, kes üritab nalja teha, vanemaga kontakti saada ning lõpus jonnima hakanud, sest ta nii väga vajab ühendust. Mina tunnen seda valu enda sees. Olen olnud mõlemal poolel. See, kes palub armastust ja see, kes ei anna.\nEbakõla pole häbiasi või midagi, millest ei saa tagasi tulla. Inimesed kardavad konflikte, sest teavad, mis tunne on, kui ühendus läbi lõigatakse.\nKonflikt palub silda, ühendust. Ühendus on mõistmine. Silla keskel kokkusaamine. Ebakõla vajab südame avamisi, ausust, austust ja peamiselt armastust. See sild on armastusest ja valmisolekust armastada. Võib- olla sa saad kontakti ka praegu enda sees tänutundega, mis tekib, kui näed, et teine inimene annab samuti silla ehitamisele hoogu ja teda enda poole tulemas.\nKui käisime perega poole-aastasel Aasia reisil, siis olime 24×7 ninapidi koos. Võid arvata, kuidas see kahel täiskasvanul ja 10-kuusel juhtme korralikult kokku ajab. Kuid õppisin seal ühe väärtusliku õppetunni. Meil oli lihtsam avada üksteisele süda, kui keerata selg. Sul ei olnud kuhugi minna, kellegagi kohvitada või veini juua. Ainuke, mis sul oli, olid nemad. Koju tulles oli nii lihtne selg keerata ja süda sulgeda. Astuda koduuksest välja. Liiga kuramuse lihtne.\nKonfliktid pole halvad, vaid me ei oska nendega toime tulla. Ebakõla kutsub sind otsima kõla. Kui oled ühelpool kallast ja teine teiselpool, siis loo sild. Hüüa ta poole. Ma tean! Ma tõesti tean, kui raske see vahel on, sest haavatud lapsed meie sees tahavad mossitada. Tahavad, et teine paluks andeks, mõistaks ja vahel tunneks süüdi. Aga keegi ei saa sind mõista, kui sa ei luba enda juurde. Teiseks, sa pole ka enam laps, vaid täiskasvanu. Räägi, mis sinuga toimub, mida sa vajad, ulata käed. Kui sina tahad, siis sina võid esimene olla. Võta vägi omaks. Lase siinkohal südamel, mitte egol end juhtida. Lase juhtida armastusel, mitte solvumisel või uhkusel.\nKui teine inimene on tulnud poolele sillale, siis usu mind, tal on uks lahti, et sind mõista (ja armastada, sest sild on armastusest). Kuid arvesta, et sillal on kaks inimest. Sina ja tema. Ükski asi pole kunagi ühepoolne. Ükski suhe pole. Ükski ebakõla pole.\nTuleb tunnistada, vahel me ei saa silda ehitada, sest teine ei taha, ei kuula või vaja. Misiganes põhjusel. Ja ma tean, et see on valus koht, kus olla. Kui sina tahad, siis märka last enda sees, aga käitu ikka südame järgi, mis trummeldab sinu praeguses kehas. Vähemalt ürita, siis sa tead, et üritasid.\nLastega, palun suhtle nendega. Palun, palun ära ignoreeri teda, kui ta teeb sinu arvates midagi valesti, sest sellest kõik alguse saabki. Õpeta teda, et konfliktid on turvalised, et ta ei kaota su armastust, kui ta ei tee nii, nagu sina tahad või eksib. Õpeta talle, et dissonants on kõigest dissonants, millel pole mitte mingit pistmist armastusega, mida sa tema vastu tunned.\nLoo ühendusi. Vali armastus. Vali sillad. Vali armastada. Armasta. Vaata veel\n— at Riva Surya Bangkok.\nMis juhtub, kui naise ellu tuleb tõeline mees\nPosted on aprill 15, 2016 by kurhel\nPosted on aprill 11, 2016 by kurhel\nPosted on aprill 1, 2016 by kurhel


MINU MUUSIKA I Heike Pettinen - Uudis.net\n38 koht 34\n395 MINU MUUSIKA I Heike Pettinen\nTäna jagab heade uudiste portaali uues rubriigis “Minu muusika” muusikat Memme Majutuse perenaine, tänulikkuse praktiseerija ja raamatu “Tänulikkus. Sinu õnne võti” autor Heike Pettinen. Head kuulamist! Tants ja enese liigutamine toob hea energa tagasi. Heike kasutab selleks seda lugu.  Hea töö keskkonna loomiseks paneb Heike taustaks mõnusa instrumentaalmuusika.  Armastava ühenduse loomiseks iseendaga kuulab ta ...


Kodu: Kuidas Teha Cove Tuled Vannitoas - 2019 | Et.Interior-Designy.com\nPõhiline > Kodu > Kuidas Teha Cove Tuled Vannitoas\nValgustus on vannitoa disaini üks tähtsamaid elemente. Kõige tõhusam viis vannituba valgustamiseks on valguse kihid. Ümbrusvalgus on loodud üldise valgusallikaga, tavaliselt peegli peal paikneva õhuliini, seinakronsa või tuledega. Aknad või katuseaknad pakuvad looduslikku valgust...\nMis on Cove tuled?\nLauatamine Cove tuledega\nUnder-Cabinet Cove tuled\nAlkivid, kaared ja süvistatavad riiulid\nPeegli peal asuv kastmevanniga vannituba.\nValgustus on vannitoa disaini üks tähtsamaid elemente. Kõige tõhusam viis vannituba valgustamiseks on valguse kihid. Ümbrusvalgus on loodud üldise valgusallikaga, tavaliselt peegli peal paikneva õhuliini, seinakronsa või tuledega. Aknad või katuseaknad pakuvad päeva jooksul loomulikku valgust. Kuid paljudel vannitubadel ei ole juurdepääsu akneseadiste välisseintele, mis võivad eraelu puutumatuse tõttu ka välja jätta. Taskuvalgustus on tavaliselt paigaldatud peegli peal või selle ümber. Häälvalgustus on vannitoas tihti tähelepanuta jäetud või aeg-ajalt, kui see on läbi valgla, mis on ühendatud pistikupesaga või küünlaid valgustades. Parem võimalus akende valgustamiseks vannituppa on läbi kaevu valgustus.\nCove tuled on kaudse valguse vorm, mida enim kasutatakse esteetilistel eesmärkidel. Cove valgustus on tavaliselt paigaldatud läbi mõne tüüpi kroonmouldimine paar tolli all ülemmäära. See spetsiaalne valgustustehnika on loodud nii, et te ei näe riistvara, ainult pehme, hõõguv valgus, mis valgustab seina ja lagi. Valgus on tegelikult pärit LED-trossi tuledest, mis kulgevad mööda pearaamatut. Kogu komplekt on varjatud kroonmalla all.\nCove valgustus loob sooja õhkkonna oma vannitoas. Arhitektuurseid funktsioone, nagu ripatsid, kroonmoodulid, laekangud, kandikud ja katuseaknad, saab täiendada ilusa, hõõguvaga. Lülita välja silmapaistev pealamp ja laske päeva stressil sooja sandlipuu vaniljega lõhnatud mullivannil rannalähedaste, merevaigukollaste särava valguse all. Valgustuse lüliti aitab teil kontrollida valgustugevuse suurust.\nTeine võimalus oma vannituppa kujunduse väljanägemiseks on paigaldada vannituba kapis valgustamiseks. Mõiste on sarnane köögis nägemisega. See võib töötada ka väiksemates kapidesse, kus valgus põleb. Iga pind sobib valgustamiseks. Vannitubade loendurites olevad kapid pakuvad võimalust esile tõsta dekoratiivelementi. Valgusti kohal oleva peegli all asuv kruusaväli pakub mugavat valgust käte pesemiseks.\nTeie vannitoas olevad sisseehitatud funktsioonid sobivad ideaalselt kosmeetikavahendite valgustamiseks. Lisage pehme esiletõstetud taimed, kunstiklaasid, lilled, vannipesu, väljamõeldud seebid, mereakud, skulptuurid või muud dekoratiivesemed, mida võib leida kallis vannitoas. Ole loominguline, proovides erinevaid heledaid värve. Cove valgustus välistab vajaduse lisavõistluste järele vannitoas. LED-tuled süttivad ilma kütteta, mida hõõguvad pirnid toodavad ja kasutavad murdosa energiat. Seetõttu võite lahkumisharjumiseks valgustada nii päeval kui öösel, et sellest mitmekülgseks dekoratiivseks elemendiks võimalikult palju ära kasutada.\nMis On Mastiks Puu Hea?


Öökulli akadeemia uurib – kas eestlased on metsarahvas? - news\n19. oktoobril kell 18 ootame taas kõiki Öökulli akadeemiasse, kus sel korral on külas folklorist Madis Arukask ning jututeemaks eestlased kui metsarahvas rahvausundilises plaanis.\nÖökulli akadeemia uurib – kas eestlased on metsarahvas?\nLoodusmuuseumi loodusõhtul vaatame inimese ja metsa suhet traditsioonilises rahvakultuuris ja tänapäeval – varasemat rahvausku uurides ning seda meie läänemeresoome sugulasrahvaste omaga võrreldes proovime teha järeldusi erinevate tõekspidamiste ja nende muutumiste kohta ajas. Kas ja kui suured on erinevused? Tule akadeemiasse ja arutleme üheskoos!\nMadis Arukask on folklorist, Tartu ülikooli dotsent ja vanemteadur, kes tegeleb rahvausu, rahvapärase maagia ja muu sellekohase uurimisega. Ta on teinud ligi 20 aasta jooksul välitöid Loode-Venemaa väikerahvaste juures, viimastel aegadel kõige rohkem vepslaste seas.


, Juuni mama kannab kaalulangust\nJa ise saab süüa teha ja kodustest toitudest oleme pärast kuist Tai riisi. Tai Oriental nahast Co. Ma lihtsalt jalutan naabruskonnast kolm miili päevas ja olen lihtsalt sellega kursis ning hoian lihtsalt lastega sammu ja lihtsalt olen kogu aeg liikvel.\nIsegi kui olete unistanud ideaalsest pesulaua absist, olete kõigist hõrgutistest loobunud, jääb see punnis kõht kindlalt paigale. Kui olete mõnda aega selles olukorras olnud, on tõenäoline, et olete kuulnud kaalulangetamise universumi järgmisest suurest asjast - vöökäärtrihmadest. Loe edasi, et juuni mama kannab kaalulangust rohkem teada, miks ja kuidas see toode sind aidata võiks.\nMida teeb vöökäärelint? Teie magu hoiab kehas nii rasva kui ka liigset vett.\nHarjutus aitab seda rasva vähendada. Lisavesi elimineeritakse kehast higistamise kaudu. Sealt tuleb kasuks vöökäärtrihm - see soodustab termogeenset aktiivsust ja võimaldab teie kehal liigse veemassi higi kaudu heita.\nVöökäärtrihma kandmisel on mitmeid eeliseid, eriti treenides. Heitke pilk allpool toodud eelistele. Vöökäärelindi kasutamise eelised 1.\nNimmepiirkonna tugi See on oluline põhjus, miks kiropraktikud ja tervishoiutöötajad soovitavad seljavaludega patsientidel kasutada kompressioonisidemeid ja talje trimmereid. Lülisamba ja selja trauma korral sirgendavad need seadmed selgroogu ja soodustavad tervendavat poosi. Lisaselg alaseljale vähendab ka tulevaste vigastuste ohtu. Parem rüht Vöökäärtrihmad haaravad teie keskosa ja sunnivad sirgelt istuma.\nSee parandab teie kehahoiakut, hoiab ära libisemise ja muudab teid pikaks. Vöötrimmeri regulaarne kasutamine võib motiveerida teid pidevalt sirgelt istuma ja seisma ning pikemas perspektiivis püsivalt oma kehahoiakut parandama.\nFännid arvavad, et Mama juunis kannab oma uues näituses rasvkatet ja protees\nKaalulangus See on kõige tavalisem põhjus, miks vöökohtade trimmeririhmad või salendavad vööd on nii populaarsed. Kui kannate ühte trenni jõusaalis, suurendab vöö kõhu südamikus higistamist ja aitab teil liigse veekaalu heita. See tähendab aja jooksul suuremat kaalulangust. Salendav efekt Talje trimmerid suruvad kõhu ümber rasva kokku ja muudavad teid tunduvalt saledamaks.\nNad käituvad nagu tänapäevased korsetid ja peidavad kõik punnid, mis võtavad teie enesekindluse ja panevad teid oma kuju teadvustama. Pikas perspektiivis aitavad need muidugi ka kõhurasva vähendada, muutes salendava efekti püsivamaks. Kasutuslihtsus Võrreldes mis tahes muu kaalukaotusvahendiga on vöökäärtrimme kõige lihtsam kasutada.\nTai kannab teraviljapõhised täis sääre- ja reieraskused Dieet Dieet.\nPange vöö kõhu ümber ja teil on hea minna. Neid saab kanda igal ajal ja igal pool, tehes samal ajal mis tahes tegevust. Saate seda isegi riiete all kanda ja higi välja töötades asju ajada.\nPüsiv kõrge kehatemperatuur aitab teil kiiremini kulutada rohkem kaloreid. See võimaldab teil soovimatut rasva veidi kiiremini kaotada. Kombineerituna regulaarse treeninguga on vöökäärtrihm suurepärane kaalulangetamise täiendus. Need on vöökäärtrihma kandmise eelised. Kas olete haakunud?\nLoe edasi, et avastada seitse parimat Spordiuuringute magus higi talje trimmer Spordiuuringud Magus higi talje trimmer parandab teie treeningut, parandades termogeenset aktiivsust. Vöö on hingavast võrkkotist, mis muudab selle üsna reisisõbralikuks, eriti kui soovite seda oma igapäevase treeningu jaoks jõusaali viia. Pakendis on ka tohutult populaarne Sweet Sweat Gel. Paindlik Sweet Sweat talje trimmer kohandub juuni mama kannab kaalulangust teie suuruse ja kehakuju järgi.\nSweet Sweat Waist Trimmer on valmistatud kõrgekvaliteedilisest ülipaksust neopreenist, mis on parema higistamiskogemuse saavutamiseks lateksivaba.


Buduaar - BUDUAARI TURG LIVE TARTUS: ostupidu Lõunakeskuses 14.11\nBUDUAARI TURG LIVE TARTUS: ostupidu Lõunakeskuses 14.11\nJuba sel laupäeval, 14.11 maabub Buduaari turg LIVE Lõunakeskuses!\nVeel enne jõuluhulluse algust ootame kõiki buduaaritare šoppama ja mõnusat aega veetma lahedale ostupeole Tartus, kuhu tulevad kokku mitmed põnevad firmad ja samas ka kasutatud asjade müüjad, kelle müügilettidelt võib leida tõeliselt huvitavaid ja lahedaid riidehilpe ning aksessuaare.\nTartu Buduaari turg LIVE toimub Lõunakeskuses 14. novembril kell 10-18 ning veel on avatud ka müügiplatside registreerimine.\nKauplejate ning šoppajate meeleolu hoiab üleval buduaaritaride lemmik Ženja Fokin. Suu teeb magusaks Baileys, jõudu annab Nutriless ja auhinnamänge viib läbi Itella SmartPOST.\nRiidekappe tuulutavad tuntud buduaarikad, oma garderoobiga on kohal Kati Toots, Kertu Jukkum ja enda bestsellereid müüb Kerttu Rakke. Tuntud raadiohääl ja Buduaari turg LIVE fänn Allan Roosileht tuleb turule rariteetsete vinüülplaatidega. Moeloomingu parimad palad toovad turule disainerid Diana Kurves ja Marili Rooba.\nLiving Models modelliagentuuri juht Evelyn Mikomägi tuleb Lõunakeskusesse otsima uusi nägusid moelavadele. Loe lähemalt SIIT\nTuju hoiab üleval Vabank, kuhu oodatakse kõiki müüjaid ja shoppajaid laupäeva õhtul ametlikule turu afterparty'le! Lõunakeskuse kütab kuumaks FC Elva tantsutrupp.\nBuduaari turg LIVE aitab taas kord kasuperesid! Kogume riideid, jalanõusid jm peredele, kes on võtnud enda juurde vanemliku hoolitsuseta lapse, kes muidu peaksid kasvama lastekodus. MTÜ Igale Lapsele Pere aktiivsed liikmed võtavad igasuguse abi tänuga vastu ja toimetavad selle abivajajateni.\nSuperpakkumised ainult Buduaari turg LIVE päeval Lõunakeskuse kauplustelt, vaata SIIT!\nVaata meeleolukaid Tallinna ja Rakvere turu galeriisid!\nTeleprodutsent Triin Luhats toob Buduaari turule vintage-moodi


Valu anus: mis on valu põhjus?\nUuri välja, mis valu anususes ütleb.\nAnuusevalu näitab, et selles piirkonnas on põletikuline protsess või see on kahjustatud, põhjustades tundlike närvilõpmete ärritust.\n1 Võimalikud valu põhjused anuskas\n3 Anaalse lõhenemisvalu\n4 Valu hemorroidid\n5 Submucosal abstsessi valu\n7 Valu pärasoole prolapsiga\n8 Apenditsiitne valu\n10 Lihasspasmide valu pärasooles\n11 Munasarjade tsüstivalu\n12 Valu ussidega\n13 Suguelundite haigus\n14 Vaagnapõletiku valu\n15 Valu paraproktiidiga\n16 Valu koliidis\nVõimalikud valu põhjused anuskas\nRektaalsete lihaste spasm\nVigastused, sealhulgas anaalseksi tagajärjel\nTuleb meeles pidada, et kui anus on valus, ei pruugi see alati viidata pärasoole patoloogiale. Näiteks naistel võivad sellised sümptomid mõnikord esineda menstruaaltsükli keskele, kuid nad kaovad üksi ja ei kujuta endast mingit ohtu.\nMis tahes põletikulise patoloogia akuutses faasis täheldatakse valu anuma sümptomite tekkimisel soole liikumise ajal või selle tagajärjel suureneb. Kui patoloogia läheb kroonilisele kujule, siis valule selles piirkonnas iseloomustab nende tugevnemine pärast defekatsiooni teket. Samaaegselt võib üheaegselt täheldada naha anatoomilist sügelust ja leotamist anuuse ümber:\nMeditsiinilise statistika järgi on umbes 70% juhtudest valu anesilmas põhjustatud anaalse lõhenemisest. Anaalse lõhenemise põhjused, mis esindavad distaalse pärasoola sisepinda, võivad olla:\nkerge keelekõrguse jämesoole kerge jäsemega venitamine;\npikaajaline nõrgav kõhulahtisus, eriti vale tungimise korral defekaadiks;\nsisenemine võõrkehade pärakusse.\nAnalaalse lõhenemise ajal on valusate tundete kõrval iseloomulik ka anal sulgurlihase spastide samaaegne areng. Anni sümptomid on harva täheldatud ja reeglina seda ei juhtu pikka aega, sest spastiline sulgurliha kitsendab veresooni, takistades veritsust.\nKui hemorroidide põletik on ägenemiste ajal, võib valu olla üsna tugev. Tavaliselt suureneb see sageli tromboosi või sõlmede sulgemise tagajärjel ning sageli kaasneb sellega erineva intensiivsusega verejooks.\nTromboosi ja hemorroidiaalse prolapsiga patsiendid tunnevad tihtipeale pulseerivat valu, mida süvendavad äkilised liigutused, sealhulgas köha.\nSubmucosal abstsessi valu\nAlamukoosne abstsess on pigem haruldane haigus, mille peamiseks sümptomiks on aneukoosne äge valu. Selle südamikus on see üks paraproktiidi vormidest, millest rekombinantse kude pinge tungib päraku seina.\nSubmukosaalse abstsessiga patsientidel esineb tavaliselt üldine halb enesetunne ja kehatemperatuuri tõus märgatavalt.\nIntravenoosse siseseinast sõrmeuuringu käigus leitakse üsna teravalt valulik moodustis.\nHealoomulised rektaalsed kasvajad, kõige sagedamini polüübid, põhjustavad tõenäoliselt verejooksu, kuid võivad põhjustada ka valu.\nPahaloomuliste haiguste korral esineb valu sageli alles hilises staadiumis. Algstaadiumis esinevad sümptomid on sageli sarnased hemorroidide sümptomitega.\nTavaliselt on võimalik seda patoloogiat varajases staadiumis tuvastada ainult spetsialisti õigeaegse pöördumisega. Mõlemal juhul peaks taktika olema aktiivne, kuna healoomulised kasvajad võivad aja jooksul pahaloomulikuks muutuda. Samas ei ole väljendunud valu sündroom peaaegu üldse tõendeid kasvaja hooletuse ja töövõimetuse kohta.Valu raskus pärasoolevähi korral ja nende väljanägemise aeg sõltub otseselt kasvaja närvilõpmete lähedusest.\nValu pärasoole prolapsiga\nOn jämesoole täielik läbipõlemine ja ainult limaskestade kaotus. Mõlema seisundiga kaasneb valu piirkonnas. Selle patoloogiaga võib kaasneda soole seina peksmine, verevarustuse häire ja sellest tulenev nekroosi areng.\nSeljavalu võib olla üks apenditsiidi sümptomid, kui lisandub retrotsekaalne lokalisatsioon, samuti raseduse ajal, kuna laienenud emakaks muutub kõhuorganite asukoht.\nMeestel, kellel esineb eesnäärme põletik, paikneb päraku lähedal, valu sageli on.\nLihasspasmide valu pärasooles\nTavaliselt ilmnevad sellised krambid, mida nimetatakse proksaalsed pulgad, noorukitel une ajal ja kui nad küpsed, annavad endaga kaasa. Juhtudel, kui need ei ole isoleeritud või jätkuvad pikka aega, on vaja uurimist, et välistada tõsisem proktoloogiline või endokrinoloogiline patoloogia.\nMunasarjade tsüst on tavaliselt alaseljavalu, kuid rebendite ja torsioonide puhul levib see sageli pärakusse.\nSest soolestiku parasitoloogilised haigused põhjustavad selle seina põletikku ja ka rektaalses piirkonnas esinevad valud. Diagnoos juhtudel määratakse väljaheidete alusel.\nVenereaalsed haigused on nakkushaigused, mõnikord sellistel juhtudel esineb päraku infektsioon, millega kaasneb valu ilmumine.\nVaagnapiirkonna vigastused sünnituse ja raskuste tõstmise tõttu liiga pikkusega põhjustavad pehmete koe turse ja suurenevad intraabdominaalsed rõhud. Suurenenud surve pärasoole seinale võib põhjustada ka valu.\nSamuti tekib valu anesilmas koos hingamisteede ja luustiku vigastustega. Selliseid juhtumeid pole raske diagnoosida.\nParaskulaarse rasvkoe põletik ja suppuratsioon, st paraproktiit, on sellega kaasas tugev valu. Haigus algab tavaliselt ägedalt, millega kaasneb palavik ja mürgistusnähud. Pärlmutri lähedal tundub valulik turse ja punetus.\nSeedetrakti jämesoole või koliidi põletik on tavaliselt sooleinfektsiooni tulemus. Seetõttu põletikulise koliidi ajal esinevad valulikkusega seotud sümptomid, mis on iseloomulikud neile põhjustatud nakkushaiguste tekkele.\nSuur hulk haigusi, mis kaasnevad valu anesus, paljud neist on täis arengut kohutavad komplikatsioonid.Seetõttu on oluline meeles pidada, et kui sellised häired ilmnevad, peate konsulteerima oma arstiga ja alustama ravi niipea kui võimalik.


4. september 2014 kell 15:09\nPubliku ja žürii lemmikud\nhakkab kord kuus panema pingeritta erinevaid jooke (järgmine ilmub 3. oktoobril), et aidata lugejal orienteeruda müügil olevas valikus. Teises testis osalesid Riesling-veinid. Test toimus 28. augustil Tallinnas Veinipööningul.Metoodika- Testil osalevate veinide maksumus peab olema 20 või vähem eurot. - Testil osaleb 3–4 elukutselist sommeljeed ja 20–30 mitteprofessionaali.- Degustatsioon ehk veinitest toimub pimedegustatsiooni vormis. Iga joogi puhul hinnatakse selle välimust, aroomi ja maitset. Igaüks esitab oma hinnangu kokkuvõtva hindena kümne palli süsteemis. - Hinnangute adekvaatsuse tagamiseks eraldatakse kõikidest vastavale joogile antud punktidest nende summeerimisel kõige kõrgem ja madalam hinne. Lõpphinnanguks jääb seejärel ülejäänud punktide aritmeetiline keskmine, mille põhjal moodustatakse pingerida.- Igal testil valitakse välja kulda, hõbedat ja pronksi vääriv vein. Samuti eriauhinnad.ŽüriiJanek Laanisto – Altia Eesti ASi brand manager (maaletooja veinid testil ei osalenud)Aron Rahu – veinirestorani Dominic sommeljeeIndrek Poolak – Kuressaare Retro kohviku managerMarko Mägi – õllerestorani Hopner peasommeljee* kõik žüriisse kuulunud eksperdid on ka Eesti Sommeljeede Assotsiatsioon liikmed\nRieslingut nimetavad veinisõbrad viinamarjasortide kuningannaks. Minnes mõnda kohvikusse, võib olla kindel, et veinikaardil on Riesling-vein esindatud. Kas see on alati kindel valik? Äripäeva joogitest näitas, et sellest sordist tehtud märjukesed võivad erineda kui öö ja päev.Veinipööningu sommeljee Urmas Linnamäe sõnas kohaletulnutele, et neist marjadest annab teha praktiliselt ükskõik milliseid veine kuivuse ja magususe skaalal. “Aga juurde käib kindlasti hape, see on kõige happelisem viinamarjast tehtud vein,” lisas ta. Tõsi, mõne veini puhul seda nii tajuda polnud.Bensiini meenutav aroomÜlikindla võidu sai 2012. aastakäigu Kinheimer Hubertuslay Riesling Spätlese Trocken (BERGSPITZE). Jook valiti kohe pärast testi publiku lemmikuks. See oli ka kokkuvõttes parim, kui arvutati kokku publiku ja ekspertide punktid.Veini hind on kvaliteedile vastav, selle eest peab välja käima 18 eurot. Ekspertide hinnangul oli selles veinis kõik tasakaalus – pisut hapukas, aga samas ka hea suvine nii-öelda sumina-vein, mida õhtuti tarbida. Sel oli ka tüüpiline Rieslingule omane aroom, mis meenutab veidi bensiini lõhna.Pimedegusteerimise käigus pakuti, et see on pärit Saksamaalt või Austriast. Sakslane see oligi. “Kui ma peaks oma sünnipäeval midagi külalistele pakkuma, siis ilmselt just seda,” kiitis üks testil osalenud naine hiljem. Professionaalidest lisas Indrek Poolak, et jook sobiks hästi näiteks koos parmesani juustuga nautimiseks. Janek Laanisto hinnangul klapiks see hästi ka Aasia toitude kõrvale.Teise koha sai Riesling Prüm Blue Kabinett Trocken S.A. Prüm, mille kodumaaks samuti Saksamaa. Ekspertide hinnangul oli see küllaltki happeline, aga siiski joodav. Kolmanda kohaga pärjati vein Craggy Range Te Muna Road Riesling Uus-Meremaalt. Laanisto sõnul oli see kompleksne vein, kus maitsenüansid tasakaalus. Nii võitja kui ka teise koha vein olid kaks aastat vanad, kolmanda koha omanikul oli vanust aasta rohkem.Vanus on plussKui minna poodi ostma keskmisse hinnaklassi kuuluvat veini, siis üldjuhul kehtib reegel, et mida noorem, seda parem. “Riesling on erand, näiteks nelja-viie aastaga läheb vein paremaks. Noortes on väga palju hapet, mis aitab veini säilitada. Vein saab nii areneda ja kokkuvõttes, mida korralikumaks ja seega kallimaks vein läheb, seda enam vajab ta aega, et olla tõesti see ilus ja õige Riesling,” ütles Linnamägi.Rieslingust tehakse veine üle terve maailma, ent ometi teeb Saksamaa tuule alla lõunapoolkera suurtele veiniriikidele. Linnamägi selgitas, et see viinamarjasort vajab külma. “Viinamarjad jäävad üldiselt talveunne 3–4 kraadi juures. Riesling vajab vähemalt nullkraadi, et korralikult valmida.” Teised testis osalenud veinid juhuslikus järjekorras: Riesling Rüdesheim Estate Qba, Riesling Les Princes Abbes, Loimer/Riesling Langenlois Kamptal DAC, Laugel Alsace Riesling, Spy Valley Riesling, Hugel Riesling Alsace AC, Little Beauty Dry Riesling, Allram Riesling Reserve Gaisberg DAC, Verus Riesling, Torres Waltraud Riesling Pendes DO, Cousino-Macul Dona Isidora Riesling, Riesling Trocken Mosel-Saar-RuwerTAUSTRiesling-veinidRiesling on väheseid ülemaailmse kuulsusega viinamarju, mis on pärit Saksamaalt. Sellest tehtud veinid on komplekssed ja väga hea happega. Nende eluiga võib küündida mitmekümne aastani ning valmistatakse neid kuivadest ülimagusateni. Kõige iseloomukamad veinid pärinevad Saksamaalt, häid veine on aga ka Austriast, Prantsusmaalt, Sloveeniast, Uus-Meremaalt, Luksemburgist.


Minu Island: tutvumine huvitavate "hõrgutistega" - DELFI Naistekas\nKatkend Tarvo Nõmme raamatust "Minu Island", kirjastuselt Petrone Print.\n„Mida meie sinna žorrablót’ile kaasa võtame?” küsib Valmar minult telefonis.\n„Mul pole aimugi. Misasi see žorrablót on? Kas mäletan õigesti, et seal peab igasugu jälkusi sööma hakkama?”\n„Just seesama ongi. Tulge korra meile ja arutame koos läbi, mina ei tea toiduvalmistamisest suurt midagi. Võta Kaire ja plikad kah kaasa — las lapsed saavad omavahel rohkem tuttavaks ning siis saame meie plaanid paika panna.”\n„Olgu. Me oleme varsti kohal.”\nPaneme riided selga ning läheme Valmari juurde. Liisa ja Roosi hoiavad end minu selja taha, sest nad pole veel jõudnud kohaneda — tulid nad ju alles nädalapäevad tagasi esimest korda elus Islandile. Õnneks saavad minu ja Valmari lapsed kiiresti sõbraks ning hakkavad oma asju ajama.\n„Tarvo rääkis kodus mingist üritusest, kuhu peame täna minema, aga ma ei saanud miskit aru, sest ega ta ise ka päris hästi ei tea, kuhu me läheme. Ehk keegi seletaks mulle kah?” soovib Kaire ning jääb vastust ootama.\nPaistab, et õnnelik ta just pole, sest kes ikka tahaks kohe pärast saabumist kuhugi massiüritusele minna — tundmata isegi kohalikke elanikke.\n„Selle ürituse nimi on žorrablót,” alustab Valmar. „Žorrablót on iga-aastane talvine pidu, mida peetakse enamikus kohtades üle Islandi ja alati jaanuari lõpust kuni veebruari lõpuni. See on seotud Islandi vana kalendriga — põhjamaade žorri kuuga — kui ma ei eksi, siis on tegemist mingi Norra jumalaga,” seletab Valmar.\nMinu Argentina: las tetas nuevas ehk uued tissid (17) 01.06.2012\nMul tuleb silme ette üks vana film viikingitest, kus suur hulk rahvast oli mere kaldal ning hüüdis: „Odin, Odin.”\n„Ega see pole mingi usuüritus? Mis riided selga peab panema?” küsin ma kõhklusega hinges, sest mulle pole kunagi eriti meeldinud mingid maskiballid või muud karnevalilaadsed üritused.\n„Ole nüüd ikka. See on tavaline pidu, millega hoitakse au sees vanu kombeid ning süüakse vanu traditsioonilisi asju.”\n„Kas see on miskit jubedat?” küsib Kaire ja manab näole ilme, nagu peaks mingeid vastumeelseid molluskeid sunniviisiliselt alla kugistama hakkama.\n„Ega minule need toidud eriti ei maitse. Mõned asjad on üsna söödavad, aga oleme siiski lapsest saati harjunud teistsuguste söökidega,” sekkub juttu Eneli.\n„Aga ega keegi ei sunni ju seal peol ostma asju, mida ei taha süüa?” avaldan ma lootust.\n„Ega seal ei müüdagi midagi. See on selline pidu, kus kõik võtavad söögi ise kaasa. Poodides on müügil spetsiaalsed suured korvid, mis sisaldavad valikut kõigist nendest traditsioonilistest toitudest. Ja Igal nädalalõpul on kuskil külas või maakonnas žorrablót. Lisaks käivad inimesed veel tuttavate kutsel teistes külades samasugustel pidudel. Seega on kuu aega igal nädalavahetusel kusagil žorrablót.”\n„Aga ehk läheme siis poodi ja ostame sellise korvi?” küsin mina ning kujutan ette, kuidas ma väljun kauplusest pangega, mille sisu on teadmata jubedus, ning olen sunnitud seda õhtul sööma hakkama.\n„Meie Valmariga mõtlesime, et teeme ise toidud kaasa, sest ega keegi ei sunni sööma neid vanu toite, mida nemad maitsevad. Mis te arvate, kui teeks kaasa hapukapsast, kartulit, meil on siin natuke kodutehtud sülti ning mäe sees valmistatud leiba ja vaataks veel midagi — kas või mingid singilõigud? Paneks need kuskile korvi ja oleks probleem lahendatud,” pakub Eneli välja lihtsaima mooduse, kuidas on võimalik osaleda peol täieõigusliku külalisena ning säästa oma kõhtu ootamatutest vaevustest järgmisel hommikul.\n„Loomulikult oleme nõus.”\n„Ja kindlasti saab kohapeal maitsta ka islandipäraseid toite, sest paljudel on need söögid ise valmistatud ning siis on kõigil vaja proovida ja kiita,” annab Valmar lootust võimalikule kulinaarsele elamusele.\nÕhtul kella kuue ajal jalutame oma toidukorviga tänava otsa. Et tegemist on suure peoga, mis kestab hommikuni, siis autodega sinna tavaliselt ei minda. Vallavalitsus on selleks puhuks üürinud bussi, mis viib kõik soovijad kohale ning toob öösel kõik koju tagasi. Kuna elame küla viimasel tänaval, on buss juba peaaegu rahvast täis ning bussi sisenedes tunnen tõeliselt omapärast lõhna. Segunenud on mäda- ja ammoniaagilõhn, kala- ja sitahais ning veel miskit, mida ma ei suuda kuidagi millegagi võrrelda. Inimeste silmad aga säravad ning meeleolu on ääretult lõbus. Mul on see esimene selline pidu ning seepärast tunnen end pisut ebakindlalt. Kaire aga peab mööda bussi vahekäiku edasi liikudes kõigiga tutvuma ning ütlema oma nime ja kuulama vastuseks kohalike nimesid. Nendest ei jää esialgu meelde mitte ainsatki, sest kõlaliselt on need üsna harjumatud.\nUmbes 20 minuti pärast peatub buss suures parklas teisel pool Mżvatni järve ning kõik inimesed sisenevad oma toidukorvidega kultuurimajja. Eriline vaatepilt on see, kuidas inimesed uksest sisse lähevad. Mehel on käes suur toiduvaagen ning naine tuleb järele kotiga, milles viinad ja õlled. Kõigil on seljas peoriided. Siseneme meiegi ning üle ukseläve astudes on tunne, justkui keegi oleks nurga taga oodanud, et sisse astudes lumelabidaga täpselt keset silmnägu virutada. See lõhn, mis kogu majas valitseb, on tõesti kirjeldamatu. Seda ei oska ette kujutada, kui pole seda ise tundnud. Ja kogu selle lõhnabuketi sees askeldavad kõik hoogsalt — asetavad toiduvaagnaid lauale, viivad riideid garderoobi, tervitavad ning lobisevad niisama. Suures saalis on neli rida laudasid, mis kõik on kaetud toidunõudega. Iga taldriku juures on nimesilt. Sellele üritusele registreeritakse eelnevalt ning ostetakse pilet, seepärast on ka kohad nimelised. Meile, eestlastele, kui selle küla uustulnukatele teeb vallavalitsus piletid välja (osalusmaks on 700 Eesti krooni).\nMeid on pandud istuma üsna lava ligidale — ilmselt selleks, et saaksime täieliku ülevaate laval toimuvast ning sulanduksime paremini seltskonda. Näen inimestes vaid heatahtlikkust, vaatamata mu võõramaisele päritolule. Kõik käivad juttu ajamas, küsivad, kuidas end tunnen, kas on mingeid probleeme, mida nad saaksid aidata mul lahendada…\nKui kõik on laudades kohad sisse võtnud, loen üle inimesed. Saan aru, et see pidu on neil tõesti tugeva traditsiooniga, sest kokku on saalis üle 300 inimese. Lauad on toitude ja jookide all lookas, sest kõigil on lubatud kaasa võtta just see, mida nad ise on soovinud. Ka joogivalik on kirju, kuid enim levinud pudel, mida laual märkan, on rohelist värvi ja musta sildiga „Brennivķn”. Seda pudelit olen ma juba enne näinud ja selle sisu ka proovinud — Islandi köömnemaitseline põletatud viin.\n„Kas nüüd öeldakse avasõna ning siis läheb hirmsaks andmiseks?” küsin ma vaikselt Valmarilt, sest saalis on tuled hämaramaks tehtud ning lavakardinate taga on kuulda mingit liikumist.\n„Ei veel — kõigepealt tuleb skemmtun.”\n„Ole hea mees ja räägi eesti keeles — kes tuleb?”\n„See on umbes tunniajane etendus, mille igal aastal korraldab erinev seltskond. Iga aasta ametliku osa lõppedes valitakse nefnd järgmiseks aastaks. See on nagu tegevtoimkond, kes korraldab kogu järgmise aasta peo ning teeb ka eeskava.”\n„Ah kohe niimoodi korraldatud üritus?”\n„Jah! See on islandlastel tõesti tasemel üritus ja korraldus ning kõik vabatahtlikult ja ise peale makstes. Katsu leida analoogi Eestist,” kiidab Valmar seda väidetavalt suurepärast üritust.\n„Mul ei tule muud meelde peale kolhoosiaegsete lõikuspidude või aastalõpupidude, sest siis oli vaja eelarves olnud raha ära kulutada, muidu oleks järgmisel aastal selle võrra vähem antud. Nendel pidudel olid alati lauad lookas — mäletad ju küll, kui palju me ise nendel pidudel omal ajal pilli mängisime.”\n„Mäletan muidugi, aga siis põletati riigi raha sirgeks.”\nKardinad tõmmatakse eest, laval on hulk dekoratsioone ja hakkab etendus. Prožektorivalguses on laval meesteriietega naisterahvas, kes alustab mulle täiesti mõistetamatut juttu. Iga kolme-nelja lause tagant naerab terve saal. Ajan minagi suunurgad viisakusest ülespoole.\n„Kas saad midagi aru kah?” küsib Kaire tõsise näoga.\n„Ei saa ma midagi aru.”\n„Mis sa naerad siis?”\nEtendus laval kestab umbes tund aega ning samal ajal võetakse ka pisikesed pitsid ning maitstakse head-paremat.\n„Millest nad seal jutustavad, et kõik muudkui naeravad?” küsin ma Valmarilt, samal ajal hapukapsast tõstes.\n„Sisuliselt tehakse siin humoorikas kokkuvõte möödunud aastast meie vallas ning kõik, kes millegagi silma on paistnud, saavad oma osa. See pole õel, vaid sõbralik tögamine. Küll tuleb aeg, kus ka meie oma osa saame.”\n„Hefuršu smakkaš hįkarl?” küsib minu vastas istuv mees, keda tean meie kooli matemaatikaõpetajana. Tema nimi on Addi, kõrval istub tema abikaasa Gigja.\n„Mis ta küsis? Ma ei saanud muhvigi aru,” pöördun ma abi saamiseks Valmari poole.\n„Ta küsis, kas sa haikala oled juba maitsenud.”\n„Ütle talle, et ma pole veel proovinud ning ei ole sugugi kindel, kas soovin.”\nValmar tõlgib mu jutu ära ning ikkagi pannakse mu nina alla plastkarp, milles väikesed kuupsentimeetri suurused valged niisked kuubikud. Saan aru, et viisakusest pean ma seda maitsema ning müksan küünarnukiga Kairet: „No mis arvad? Peab vist proovima, muidu pole ehk viisakas.”\n„Ega vist valikut ole jah.”\nVõtan ühe kuubiku hambatiku otsa ning Addi räägib kiiresti mulle arusaamatut juttu, mille Valmar tõlgib lennult, enne kui jõuan selle õuduse endale suhu pista: „Nuusutada ei tohi. Võta teise kätte pits brennivķn’i ning kui oled haikala suhu pistnud ja ära söönud, siis enne kui hingad, võta kohe pits viina peale.”\nTegelikult on esimese tunni jooksul võetud viina juba üsna palju ning julgus aina kasvab. Tean, et enam pole see kindlasti nii jube kui mõned tunnid tagasi. Kolme tunni pärast oleksin valmis vist ära sööma kogu žorrablót’i menüü ning küsiks veel lisa.\nPistan haikalatüki suhu, teen kaks-kolm närimisliigutust ning neelan korraga alla — maitse ja lõhn suus on kirjeldamatud. Mulle meenub mingi keemiline katse koolipõlvest. Sel hetkel tunnen end millegipärast just katseklaasina, millesse on segatud kokku erinevad ained. Vältimaks kõigi eelduste kohaselt toimuma hakkavat keemilist protsessi minukujulises katseklaasis, kallan kohe otsa ka pitsi köömneviina. Läks trumm, mingu ka pulgad. Loodan, et haikala ja köömneviin ei reageeri omavahel nagu vesi ja karbiid. Kaire teeb kõrval väga kummalist nägu — just nagu kuskil lõbustuspargi peeglisaalis, kus peeglid igatepidi nägu moonutavad.\n„Kurat!” ütleb Kaire läbi pisarate, „algul tundus tavaline kalamaitse, kuid kohe, kui esimest korda hammustasin, lõi kukla peal ammoniaagi kokku sellise hooga, et tundus, nagu pea lõhkeks. Poleks seda köömneviinapitsi olnud — ilmselt oleks teinud laual nende menüü kohe mitmekesisemaks.”\nValmar tõlgib mu jutu ning lauanaabrid saavad naerda. Hapukapsast vaadates jäävad nad aga kõhklema. Lõpuks võetakse väike amps hapukapsast ning minu arvates see hea nägu, mis nad proovivad seejuures teha, ei õnnestu. Pärast pikka mälumist ja närimist vastavad nad, et see pole nende maitse, ja rohkem nad seda proovida ei soovi.\n„Mis toimub? Ise söövad sellist solki ja meie hapukapsas ei kõlba?” imestan mina ning haaran hapukapsakausi järele.\n„Varsti saad maitsta ka teisi islandlaste lemmikroogi. Haikala on veel poisike,” mainib Valmar ilmse rahuloluga.\nNüüd on lavale tulnud keegi mees, kes hoiab käes paberilehte. Kõik tõusevad püsti ning hakkab ühislaul. Ka meie võtame kätte laululehed ning maigutame suud, sest kaasa laulda ei oska peale Valmari meist keegi. Neljahäälne laul kolmesaja inimese suust kõlab väga võimsalt.\nLaval on etendus lõppenud ning valitakse järgmise aasta ürituse korralduskomitee. Sellega on ametlik osa läbi ning nüüd algab tõeline pidu. Süüakse ja juuakse, aetakse juttu ja lauldakse. Umbes tunni aja pärast tõuseb aga kogu rahvas püsti ja algab suur sebimine.\n„Mis nüüd toimuma hakkab?” küsin arusaamatuses.\n„Saal tehakse puhtaks, lauad jäävad vaid seina äärtesse ning siis läheb tantsuks,” vastab Valmar ning haarab kinni lauaotsast, millelt Eneli ja Kaire on söögid ära võtnud.\nSamal ajal hakkab end lavale üles sättima ansambel, kelle ülesandeks on mängida tantsumuusikat kuni kella kolmeni öösel.\n„Sęll Tarvo, ég heiti Frišrik (Tere, Tarvo, minu nimi on Frišrik),” ütleb mulle ligi astunud mees, keda olen varem juhuslikult näinud, hoides käes purki, mille sees ta segab midagi noaga.\n„Sęll Frišrik,” tervitan ma vastu ning mõtlen, mis kuramuse asja ta mulle nüüd pakkuma hakkab. Kutsun Valmari appi tõlkima.\nEsmalt maitsen noa otsast midagi sellist, mis välimuselt meenutab munavõi ja sinihallitusjuustu segu. Maitselt sarnaneb see ülikange sinihallitusjuustuga.\n„Mis see on?” küsin ma Valmarilt. Frišrik jutustab pika loo ning Valmar hakkab tõlkima: „Tegemist on pardimunadega, mille tegemine on omane just Mżvatni piirkonnale. Need on väga kaua seisnud munad. Esmalt võetakse partide pesitsusajal munad, mis ei tohi olla värsked. Need peavad olema viljastatud munad ning kohe-kohe peaks hakkama tekkima tibu, aga enne tuleb muna kätte saada. Seejärel pannakse puukasti kiht tuhka, mis on saadud lambasõnniku põletamisel. Lambasõnnikuga suitsutatakse kala ja liha ning sellest jääb see tuhk üle.”\n„Pea nüüd hoogu ja räägi aeglasemalt.”\n„Ühesõnaga. Kasti põhja pannakse kiht lambasõnniku põletamisest saadud tuhka. Selle tuha sisse pannakse munad — nagu munarestile –, siis pannakse jälle tuhk ning jälle munad. Sedasi laotakse sinna kasti mune nii palju, kui neid on, ja kõige peale jälle tuhk. Siis tõstetakse see kast seisma jahedasse ruumi — seda tehakse alati mai lõpus või juuni algul. Detsembri lõpus võetakse need munad ning pannakse keema. Et munad on gaasi täis, siis osa nendest lõhkeb pauguga. Kui neid on kümme minutit keedetud, siis munad kooritakse ning segatakse kahvliga ühtseks massiks ja pannakse purkidesse. Süüa võib nii soojalt kui ka külmalt. Purgis seistes lähevad munad aina paremaks. Need munad, mis sa praegu maitsesid, on viie aasta vanused. Frišrik ongi õnnelik ja uhke seepärast, et tema tehtud munad on viis aastat vanad, järgmine koht saalis on ainult kolmeaastaste munadega,” lõpetab Valmar oma jutu ning mina pean järjekordselt tõdema, et issanda loomaaed on ikka palju kirjum, kui räägitakse.\nMilliseid veidrusi täna veel proovida saab? Lõhnataju on juba harjunud aroomiga, mis kõikjal ümberringi hõljub. Olen kuulnud, et ka poodu alguses sipleb, siis harjub ära. Eks on mindki tabanud sama olukord. Enam ei imestaks mitte millegi üle. Ja siit see üllatus tulebki.\nMulle astub ligi järgmine külamees ning esitab küsimuse, mida ma ei mõista.\n„Kas sa jääramune oled maitsenud?” tõlgib Valmar.\n„Loomulikult pole ma maitsenud,” vastan mina ning juba on mul kahvli otsas järgmine veidrus.\nPistan selle suhu ning endale üllatuseks avastan, et täitsa söödav asi, hapu maitsega. Nagu võiks olla umbes hapendatud kohupiimakook — mitte magususe poolest, aga just niimoodi ta ühtse massina suus mulle mulje jätab. Võtan teisegi tüki. Ma ei saa enam aru, kas tegemist on minu lühikese aja jooksul väärastunud maitsemeelega või on oma töö teinud köömneviin. Ilmselt siiski viimane. Vaatan saalis ringi, et kutsuda ka Kaire maitsma jääramune, kuid see pole võimalik, sest juba on alustatud ringtantsu ning kõik kolmsada inimest osalevad selles. Kohe pean ka mina ringi minema. Paarikümne minuti pärast on minu käte vahelt läbi käinud kõik peol osalevad naised ning tunnen ennast juba hulga kodusemalt. Ma pole eales mingi tantsulõvi olnud, kuid viina ja haikala, pardimunade ja jääramunade koosmõjul võiksin kas või kohe hakata tantsima mida vaid.\n„Oli see vast tants,” ütleb Kaire hingeldades. „Kas väsitas ära?”\n„Ei, sugugi mitte, aga iga mees, kes tantsu ajal suu lahti tegi, et miskit öelda, lõhnas täpselt selle haikala järele, mis mul vaevu sisse püsima jäi.”\n„Aga kohe saad proovida jääramune,” ütlen mina ning vaatan saalis ringi, et leida meest jääramunadega.\nAeg muudkui liigub ning varsti olen ära proovinud veel hapendatud süldi lambapeast, suitsulambapea, lambasõnnikuga suitsutatud forelli ning samal meetodil suitsutatud lambakintsu, hapendatud verivorsti ja hapendatud maksavorsti, talvel tuules kuivatatud tursa ning magusa kartulipudru. Sekka lisaks kaalika- ja kõrvitsaputru, puskarit, jälle köömneviina ning haikala.\nMa ei taha isegi mõelda, mis mu sees toimub. Ma ei ole eales söönud korraga nii erinevaid toite, mis kõik on mulle elus esmakordsed. Tants ja trall kestab edasi ning kell hakkab lähenema neljale.\nLõpuks asutame end minekule. Kojusõit bussis läheb samas rütmis. Ringi käivad erinevad purgid ja pudelid, karbid ja topsikud ning taustaks on erinevad rahvalaulud.\nHommikul ärgates tunnen end täiesti värskena — ei mingit pohmelli. Ainus, mis meenutab eilset pidu, on aeg-ajalt suhu tulev ammoniaagimaitse — ilmselt haikalast.\nOlen nüüd üheksa aasta jooksul Islandi toite söönud ning võin öelda, et paljud mulle isegi maitsevad. Näiteks eelmise peatüki kirjutamise ajal suutsin ära süüa pool kilo ehk umbes 200 tükki haikala. Aastal 2001 ajas ka ainus tükk mind iiveldama.\nJääramunad on mulle praeguseks tõeline maiuspala, rääkimata hapendatud süldist või viie aasta vanustest pardimunadest.\nPardimune olen nüüd ka ise kodus keetnud. Esmalt pesin nad puhtaks lambasõnniku põletamisel tekkinud tuhast ning siis panin potti. Ju need munad ikka nii mädad olid, et vee sisse vajuda nad kuidagi ei tahtnud ning jäid hulpima veepinnale. Panin potile kaane peale ning keerasin pliidi kuumaks. Umbes viie minuti pärast käis potis esimene pauk. Piilusin kiiresti ja ettevaatlikult kaane alla. Üks muna oli puruks löönud. Varsti kostis teine pauk ning munakoori lendas kööki laiali. Tahtsin piiluma hakata ja olin juba peaaegu ninapidi potikaane juures, kui käis kolmas pauk. See oli kõigist eelmistest tugevam ning kergitas kaane umbes paar sentimeetrit potist üles. Oleks ma sekund varem oma piilumisprotseduuri alustanud, siis oleksin suure tõenäosusega saanud mädamunaga vastu nina.\nPärast keetmist koorisin munad ja purustasin kahvliga ning seejärel tuulutasin elamise ära. Kui aus olla, siis lõhn majas oli võrreldav ehk tavalise kusehaisuga või millegagi, mis hõngub loomaaia puuride juures. Igatahes sain aroomid majast välja üsna ruttu. Märksa kauem läheb tuulutamisega pärast sõnnikuga suitsutatud lambakintsu keetmist.\nJääramunadega seoses tekkis mul aga küsimus, millele pole osanud vastata isegi kohalikud: kelle munadega siis tegelikult ikkagi tegemist on? Kas jäära- või oinamunadega? Poes on pakenditel kirjas „Jääramunandid”. Kui mune hakatakse maha võtma, siis võetakse jääralt, kui aga neid mune keedetakse ja hapendatakse, siis see, kes lolli näoga seda kõrvalt vaatab (juhul kui munade eksomanikul lubataks vaadata), on juba oinas — ehk ilma munadeta jäär. Kelle siis ikkagi: jäära või oina? Vastus on mul siiani saamata.


3 paeva kookospahkli vee kiire kaalulangus,\nOn veel üks võimalus süsivesikute koguse vähendamiseks ja kiiresti kaotada. Lülitage kogu elektroonika välja 30 minutit enne magamaminekut. Suurendada kehalist aktiivsust. OZ Show, ei ole mingil moel seotud keha toiduga sisenevate kalorite arvu vähenemisega.\nAlkohol ja kaalulangus Täna internetis leiad palju teavet selle kohta, kuidas kiiresti kaalust alla võtta. Kahjuks paljud soovitused ei ole usaldusväärsed ja neil puudub teaduslik põhjendus. Kuid see ei 3 paeva kookospahkli vee kiire kaalulangus, et ei ole õigeid soovitusi, kuidas kaotada kaalu kodus kiiresti, tõhusalt ja ohutult. Ja allpool leiate 3 paeva kookospahkli vee kiire kaalulangus kõige tõhusamaid. Kõik esitatud nõuanded on range teaduslik alus. Suurendage valgu kogus dieedis Inimkeha on sunnitud kulutama palju energiat toiduainete valgustamiseks.\nOliiviõli - 1 spl. Valge kapsas ja punane kapsas Kogumass köögiviljade igapäevase määra salat on 1,5 kg. Kapsas ja sibul.\nOn kindlaks tehtud, et toitumine on rikas valkudes võimaldab kiirendada ainevahetust ja põletada iga päev kalorit enam. Lisaks vastab valguplaadile suurepäraselt.\nArvatakse, et inimesed, kes söövad loomset päritolu palju valke, tarbivad kalorit päevas kui need, kes sarnaseid tooteid ei hooli. Selles artiklis saate lugeda rohkem sellest, kuidas. Ja ka teada saada, kui palju täpseid valke sisalduvad toodetes. Mis on väga oluline. Lõppude lõpuks, valkude kogus samas tükk liha, mis ei ole võrdne selle toote massiga.\nSuurepärane võimalus tarbitavate valkude arvu suurendamiseks on muna hommikusöök. Teine meetod lisatakse piimaruumi kuivvalgu dieedile.\nOluline on mõista, et üheosalised tooted ei ole mitte ainult puuviljad ja köögiviljad, sest paljud inimesed arvavad, kuid loomse päritoluga tooted. Tükk keedetud kanarind või muna - ka üheosalised tooted. Rööbage rasva kala Rasv kalades palju omega-3 hape. Ja see on üks kõige kasulikum salendav ühendid.\nJa on hästi teada, et ilma isegi rahuliku emotsionaalse suhtumiseta ja kõrgekvaliteedilise öise puhkeaja kaalu kaotavad kaalu äärmiselt raske. Toetage normaalset hüdraati Stabiilne nõuetekohane kaal on võimatu ilma piisava veerežiimita.\nVesi kiirendab kalorite põletamist, normaliseerib hormonaalse tausta, vähendab söögiisu ja millel on teiste omaduste mass, mis on kasulik kaalu vähendamiseks.\nKasutage musta kohvi ilma suhkruta Nagu küllastatud loomade rasvad, on kohv pikka aega demoniseeritud.\nPeetakse teda äärmiselt kahjulikuks juua. Tänapäeval on teadlased tõestanud, et loomulik kohv on rikas antioksüdantide ja muude kasulike ainete allikas. Ja lisaks aitab see kaalust alla võtta.\nKohv parandab energia staatust ja kiirendab kalorite põletamist. Kohv aitab ka stabiliseerida veresuhkru taset, mis ei ole mitte ainult oluline raviks ja ennetamiseks 2.\nSee on lihtsalt see, et kohv toob kasu, on vaja seda õigesti juua. Joo roheline tee ilma 21-aastane mees kaalulangus Roheline tee ilma magusaineteta kiirendab rasva põletamist.\nJa peamiselt kõhu piirkonnas. Lisaks on roheline tee täis antioksüdante, mis aitavad kõrvaldada krooniline põletik kehas - üks peamisi kaalu põhjuseid. See on lihtsalt rohelise tee jaoks, aitas kaalust alla võtta ja paraneda, küpseta seda õigesti. Kuidas seda paremini teha, saate teada.\nKasutage rohkem vürtse Maailmas on suur hulk vürtse, mis supressida söögiisu töödeldakse kroonilise põletikuga, normaliseerida veresuhkru taset. Ja omada muid kasulikke omadusi, mis on kasulikud kaalu optimeerimiseks.\nSöö fermenteeritud tooteid Fermenteeritud toit, olgu see siis loomulik jogurt või hapukapsas, rikas probiootikume, mis on kaalulanguse jaoks absoluutselt vajalikud.\nLisaks on kiud soole mikrofloora jaoks vajalik, ilma optimaalse toimimiseta, millest ei ole võimalik kaalust alla võtta. Mine madal carb Madala süsinikusisaldusega elektriskeemid on kõige lihtsam ja kõige tõhusam toitumisviis kaalulangus. Miks see nii on, ei ole raske mõista.\nMinimaalse süsivesikute toitlustus võimaldab vähendada insuliini taset.