Nostalgiline laupäev – Mesiliis\nEile sain kirja oma ammuselt sõbrannalt. Üks meenutus viis teiseni ning kui ma öösel und ei saanud, võtsin lahti oma kõige-kõige esimese järjejutu/fanfictioni. Ja ma lihtsalt ei saa aru, mis mul tol ajal viga oli :D:D Ma vist terve aeg lugedes olin näost punane ja korrutasin tasakesi omaette (et mitte Märti üles ajada) “Isssandisssandissssand, palun ära enam edasi loe.”\nSee esimene fikk tõi mulle kirjutamiskire, sest ma sain tegelasi enda tahtmistmööda suunata, nende käitumist kontrollida ning lasta fantaasial lennata. Kui palju ma pärast seda esimest jutte kirjutasin? Ikka tohutult. Enamik käisid ilusasti Rate “Päevikute” sektsiooni TOPist läbi ning iga uue osaga ilutsesin pealehel. Because i was that popular. Pole vaja mainidagi, kui umbes oli mu postkast kiidusõnadest või kirjadest “Loe mu järjekat ja ütle, mida muuta võiks, sa oled nii lahe.”\nPraegu olen enda omasid vahel üle lugenud ja lihtsalt naernud, kõik tundus tollal nii lihtne. Eks 16-aastase jaoks tundubki, et just sel ajal oled kõik maailmasaladused avastanud, hinges on samas natuke mässumeelsust ning arvad, et teadmised on piiritud. Kõik see “targutamine” ja päriseluga väga hästi kursis olemine avaldus mu juttudes ka.\nSee on mu “ma tean kõigest kõike, sest ma lihtsalt tean ja mul on suva”– näoilme\nNing okei, mu teemad olid kohati.. ee.. absurdsed, ebaloogilised, dramaatilised.. aga ausalt, kui ma võrdlen enda juttude sisu-ülesehitust-kulminatsiooni ning õigekirja tänapäeva 16-aastaste järjeka kirjutajatega, siis tunnen end lausa Hemingwayna.\nKuigi suur osa mu järjekatest olid välja mõeldud tegelastest, siis ma ei tea, miks ma otsustasin selle kõige esimese teha ENDAST. Pikk jutt lühidalt, siis kirjutasin fanfictionit endast, oma sõbrannast ning bändidest US5 ja Tokio Hotel. Vähe sellest, et ma kirjutasin absoluutselt igasuguseid piinlikke-seksiteemasid enda nime alt ja endast, ma kirjutasin juttu sisse ka oma tuttavad.\nNagu päriselt, Liis? Mis sul viga oli??? Näiteks oli mainitud sõbranna “silmarõõmu” oma tüdrukuga, keda me ei sallinud, sõbranna endine kutt sai mu jutus täiega lõuga ning kas ma tõesti jutustasin ümber ka oma klassivenna ja ühe teise, väga hea sõbranna lahkumineku?? Ja ma olen alles teise peatüki juures :D Edasi lugeda lihtsalt ei julge.\nTerve aeg, kui ma lugesin, oli mu ainus reaktsioon “Mida v@#?u, Liis??” Kuidas mul üldse kooliajal sõpru oli? Ma ei tea, kuidas teiega on lood, aga kui keegi oleks kirjutanud oma populaarses jutus, mis kõigile reidis avalikult lugemiseks üles on pandud, kuidas ma läksin kutist lahku ning too oma kurvas faasis suvalise tüdrukuga ameles, siis ma oleks talle lihtsalt sisse sõitnud :D Ilmselgelt polnud mul 16-aastasena mingit häbitunnet. Nüüd on selle eest kolmekordselt.\nKõikide teiste juttude üle olen üsna uhke, sest noh, need läksid minuvanustele peale ja need olid tegelikult päris normaalsed. Igastahes paremad, kui praegused Älice’i elu ja vampiiride järjekad (oh..wait… ma kirjutasin ka ühe vampiiridest :D) Ja igaüht siiski Stiinas ei avaldatud, eks!!\nIgastahes, mul pole ühegi oma jutu pärast nii mark olnud, kui selle kõige esimese pärast. Eriti hull oli siis, kui mingil koosolemisel tuli mu vanaonu mu juurde ning ütles mulle, kui hästi ma seda kirjutan. Sest seda ma tahtsingi, et mu 60-aastane sugulane loeks, kuidas ma väljamõeldud jutus kuulsustega seksin :D\nKoos juttudega tuli meelde vana hea Tokio Hoteli foorum, mis kokkuvõttes andis mulle kaks imeilusat sõbrannat, Kaisa ja Maria. Oh, seal sai adminnina ikka tunde veedetud. Nägime nii palju vaeva, et 1000 liiget kokku saada ning kanda auväärset nime “Tokio Hoteli ametlik fännifoorum”.\nMuch deep, very Tokio, so Hotel\nLõpuks otsustas foorumi haldaja-omanik, et ta enam seda bändi ei fänna ning paneb lehe kinni. Niiii paljud pakkusid, et ostavad selle talt ära, maksavad igakuist tasu ise edasi ja mida kõike, aga eii.. Keeldumise põhjus oli mu mäletamist mööda selles, et leht oli “tema töö ja vaev”, et umbes keegi teine saab selle nüüd endale. Okk siis, mina otsustasin, et on õige aeg vanemaid kerge emo-lookiga shokeerida.\nMa mäletan seda seika ka, et igale ametliku fännifoorumi adminnidele-omanikele oli mõeldud mingi arv meet&greet pileteid bändiga kohtumiseks. Võimalik, et ka muud soodustused. Sel ajal tekkisid meil aga omavahel võistlevad leerid ning kaks inimest, kes meil sellega tegelesid, unustasid mugavalt teistele adminnidele sellest võimalusest rääkida. Ütlesid vist päev enne minekut, et vohh, me saame Billi näha :D Solvusin ikka päris korralikult :D\nOooh, vanad head Tokio Hoteli ajad. Ja tegelikult, oli neil missugune välimus oli, laulud ja eelkõige laulude sõnad-tähendused olid sel bändil ikka täiega head!\nIgastahes, olen praegu päris õnnelik (nii õnnelik, et see varjutab isegi piinlikkustunde), sest ostsin piletid Londonisse ära ja ja ja ja varsti juba on minek!\nKairi Jõemaa 30. aug. 2014 at 10:56\nHaha, ma tundsin sinu jutus veidi ennast ära :D Ma elutsesin ka mingil perioodil TH foorumis aga praegu ei kuulaks ma näiteks sellist muusikat siis ka kui peale makstaks. Ahjaa, Us5'te kuulasin ka :D\nKõige suurem fänn olin ma McFly bändil kui noor olin. Olemas oli isegi koduleht ja puha ning muidugi foorum, see periood olin jube uhke kui minu tehtud koduleht pandi üles allstarz(?) lehele :D Oleks mul praegu sellised oskused Photoshopis ja kodulehe valmistamisel nagu sel ajal olid, siis ma ei tea mis ma teeks. Mingi periood lihtsalt kadus kõik see huvi ja hakkasin tränamutiks, nüüd ei saa lihtsamatestki koodidest jagu :D\nmesiliis 30. aug. 2014 at 11:03\nHaha, päris paljud, kellele ma TH foorumit mainin, on öelnud, et oiiii ma olin ka seal :D See tsikk, kes TH Eesti koduka ja foorumi valmis tegi oli ikka päris geenius, väga korralik töö oli tal. Kahju, et ta seda talletada ei tahtnud :D\nMa nüüd vahel ikka kuulan paari lugu, kui nostalgiahood tulevad. Aga no ma olen ka enamasti jäänud pehmema roki stiilile truuks :D . Mõned lood on neil küll väga lapsikud, kõige viimatisemad on kuidagi niruks-elektrooniliseks läinud, aga teine album oli just laulu mõtete ja sisu poolest täiega hea. :D\nAhahah, vana hea Allstarz :D\nKairi Jõemaa 30. aug. 2014 at 11:11\nAppi, ma vaatasin ja tegin väikest otsingut praegu ja vana foorum, kus ma figureerisin on alles veel :D Ma nüüd hakkan lõbustama ennast lugemisega.\nmesiliis 30. aug. 2014 at 11:17\nNii põnev on lugeda teismelise-enda mõtteid ja suhtlust :D\nAnn 30. aug. 2014 at 11:40\nJaaa, appi ma mäletan seda TH järjejuttu nii hästi ja mulle omal ajal ikka täiega meeldis see. Siiamaani mäletan, et lugu vist lõppes ikkagi poole pealt ära ja ei saanudki teada, et kas Liis ja Tom siis ikkagi said uuesti kokku või mitte, haha :D Kuni selle postini ma isegi ei mäletanud, et ma seda mäletasin. :D\nAga ma lugesin Sinu jutte kunagi ikka umbes kõiki, kui need reidis olid. Kas see Tristani jutt (no idea, mis pealkiri oli) on veel kuskil lugemiseks? See oli mu vaieldamatu lemmik. :D\nmesiliis 30. aug. 2014 at 11:48\nAhahha :D Tänks :D See on nii naljakas, kuidas ma tollal mõtlesin, et ooo, maailmaparim järjejutt ja eile lugedes pidin silmad peast häbenema :D Aga ta jäi poolikuks jah, mul tulid uued mõtted-ideed, mis vajasid teostamist ja nagu.. ma ei osanud kuidagi edasi minna. Saladuskatte all võin öelda, et Liis ja Tom oleks lõpuks kokku jäänud :D\nTristani jutt ehk Cuz we lost it all EHK Mitte kunagi enam on mul bloggeris üleval ka, seda saad siit lugeda: http://mittekunagienam.blogspot.com/\nAnonymous 30. aug. 2014 at 12:06\nHaha, mäletan, kui ma mingi 12-13 aastasena su fikke lugesin. TH foorumis olin ka kusjuures, ja ka ise kirjutasin fikke. Mingiaeg lugesinvanast arvutist neid veel, et teada saada, mis mõtted mul sellel perioodil olid. Hea,et ma väga palju ei kirjutanud. Nii mark oli lugeda enda kirjutisi :)\nmesiliis 30. aug. 2014 at 12:12\n:D Eks veits mark ole ikka endisi mõtteid lugeda, aga samas on päris hea meenutada, milline mu mõttemaailm ja arusaam oli 16-aastasena :D (Noh samas väga palju muutunud pole :D)\nAnonymous 30. aug. 2014 at 12:07\nJa sind mäletan ka TH foorumist. Isegi mu vanem õde mäletab sind. Ütlesin talle ükskord et ''kuule, sellel TH foorumi Liisil on blogi. No sellel, kes neid fanfictioneid kirjutas.''\nOoo oo OO, nüüd ma tahaks täiega teada, kes sa oled ja kes su õde on :D\nAnonymous 30. aug. 2014 at 14:12\nMind ajab nii naerma :D avastasin ka su blogi üsna hiljuti alles ja koguaeg olid sa nii tuttav mulle kuidagi.. ise veel mõtlesin, et ei tea kas seesama Liis, kellega TH aegadel isegi räägitud sai ja kes fikke kirjutas? Ja näe, kohe kirjutasidki posti sellest :D Ma ei tea, kas sa mind mäletad, aga mina sind küll mäletan. Toredad ajad olid igatahes, mul oli samamoodi toa tapeet kaunistatud, nagu sul ühel pildil. Ja muide, ma kuulan ka vahest TH laule, sest tõesti, sõnad ja sisu on siiani head.\nIgaks juhuks mainin, et olen Jessika Roger, anna märku, kui sa ka mind mäletad ;)\nmesiliis 30. aug. 2014 at 14:51\nHeh, nii tore :D Sellised kokkusattumised on alati nii kihvtid :)\nTead, ütlen ausalt, et ma su nime ei mäleta, aga võid oma TH foorumi kasutajanime siia jätta, sest ma neid mäletan rohkem, kui inimesi nende taga :D\nKätlin 30. aug. 2014 at 17:22\nKas sa said lõpuks lõpuni loetud? :D\nja kammoon lugesin sinu juttu ja see oli nagu päriselt (vähemalt pani nii tundma) ja samas kui lugesin enda fikke siis need oleks nagu kirjutanud 13-aastane. Ja nüüd ma panen veel nostalgiat – kuula Bro'sis laule.\nmesiliis 30. aug. 2014 at 17:37\nMa ükskord töö juures juba tegin nostalgiaõhtu, youtube'ist tulid ainult saksa bändid, Bro'Sis, Overground, No Angels, Revolverheld, Killerpilze, Nevada Tan… :D\nPluxu™ 30. aug. 2014 at 18:25\nMa mäletan enda foorumite ajast… Olin siis mingi 15-16 siis vist. Hullult palju intriigitsemist oli pidevalt. Ma pole kindel kas praegu on alles veel see foorum aga paar aastat tagasi veel oli ja no loeks neid postitusi nagu mingit põnevikku. Praegu ei kujutaks toda elu ettegi. Kuidagi hoopis teine oli see maailm ikka…\nPluxu™ 30. aug. 2014 at 18:44\nMöh. Kirjutasin pika jutu maha siia just ja siis otsustas mu telefon kinni panna selle lehe. Aga ma käisin just vaatamas et minu Keskmaa foorum on ka veel üleval. Ma olin mingi 15-16 siis. Ja mis ma enne ütelda tahtsin oli, et täiega mingi intriigitsemine käis seal. Praegu loe nagu mingit põnevikku. Me mängisime RPG sid seal palju ja kõige põnevamad on siis need kõrvalised jutud, mida teemale lisaks kõrvale räägiti.\nAga praegu ei kujuta sellist elu üldse ette. Maailma nägemine oli ikka nii teistsugune. Hmmm…\nmesiliis 1. sept. 2014 at 00:57\nMeil olid ka TH foorumis ikka korralikud draamad, mul nii kahju, et seda enam pole, ei saa oma vanu mõttevälgatusi üle lugeda :(\nArra 3. sept. 2014 at 17:59\nMulle meeldisid küll rpgd rohkem kui intriigid ja kõrvalised jutud :D Muud juttu sai vist pigem ju msnis räägitud..ei olnud nii või`? :D Aga, appi..ma ka lugesin mingi aeg seda Keskmaa foorumit ja oi, kui hästi ma enda arust siis kirjutasin…tegelikult ikka ei kirjutanud küll :D:D\nAga tiinekad ikka punuvad intriige tühja koha pealt, tavaline ju :D\nKatri-Helena Kaasik 30. aug. 2014 at 22:08\nHaha ja mina tegelikult teangi sind sellest ajast, kui sa olid selline nagu sellel 2008-aasta pildil- selline paks tukk silmadel jne :D\nMinust on igasugused hullumeelsed fännamised mööda läinud- valetan…Johnny Deppi fännasin. Ja isegi sai sahtli põhja kirjutatud paar "raamatut". Nii ägedad ajad tegelikult :D\nmesiliis 1. sept. 2014 at 00:56\nHeh :D Me vist käisime koos korraks tööl ka, seal telefoni teel raamatute müügis vms :D\nminumoodimaailm 3. sept. 2014 at 15:10\nKas te olite ka samal ajal või? Mina mäletan Katri-Helenat ja Liisi eraldi, aga minu meelest teie küll samal ajal ei olnud, Liis oli enne :D Kuid vbl olite ka :D Igal juhul seda tean, et mõlemaga koos töötanud, aga Liis, sind mäletan juba Võrust, meedialaagrist? Tuleb meelde? Kus sa päris ülbe tundusid ja mingid grupid tekkisid ning mina ja mu sõbranna magasime lõpuks üldse koridoris, sest me ei tahtnud kumbagi gruppi valida :D Olid ajad, olid majad :D\nmesiliis 3. sept. 2014 at 15:16\nMingi paar nädalat umbes olime samal ajal ka, aga mina hakkasin siis just ära minema sealt töölt. Oleks kauemgi olnud, aga ma lõpuks ehmatasin noore ja süütukesena täitsa meie selle juhendaja vms ülemuse peale ära ja siis enam ei tulnudki sinna :D\nAHAHAHHA :D Ma tegelt ausalt polnud siis ülbe. Ma mäletan Võru laagrit küll, aga üsna ähmaselt, ainult selle ajalehe nime, kuidas minuga koos olnud klassiõde ühte klassi luku taha jäi ja mingeid pisiasju veel :D Sind ma mäletan rohkem sellest müügitööst :D\nAnni 1. sept. 2014 at 15:14\nHaha, just sayin, et mul on ikka veel aastate tagusest ajast sinu saadetud täispikk järjejutu fail oma arvutis. Noh, see kus mingi piff läks kellegi juurde elama, kus üks kaksikutest poiss oli kutupiilu ja depressive tädi või midagi. Ma arvan, et ma peaksin seda lugema uuesti… :D :D :D\nmesiliis 1. sept. 2014 at 15:45\nAhahha :D See vist see kuulus Tristani-jutt jap :D Ma just paar päeva tagasi nostalgia-vaimus lugesin selle jutu üle ja nooo… ma arvan, kui sa palju naerda tahad, siis kindlasti loe :D:D:D\nAnni 1. sept. 2014 at 18:19\nKuule, ma olen nüüd suur ja vana juba, aga ma arvan endiselt, et see pole üldse nii hull. Kehvem küll mitte kui üks keskmine raamatu kujul ilmunud noortekas, kus on ainult mingid noortepeod ja kurb armastus. Sellesuhtes see skoorib küll veel endiselt :D\nmesiliis 3. sept. 2014 at 15:17\nNo sellessuhtes olen ma küll oma jutuliini üle uhke, et pole selline tüüpiline armusid-petsid-vihkasid-armastasid jutt :D\nAnonymous 13. okt. 2014 at 00:24\nMa mäletan ka! Just suvel lugesin su blogi ja mõtlesin, et deem, Eesti ei ole ju ometigi nii väike et see võimalik oleks – lisaks elas vist sinuga koos (elukaaslase väike vend?( üks mu kursavendadest :D Aga siis vaatasin pilte ja tuli meelde. Sa tegid Ingeri ja Mariannega koos seda fännilehte eks? TH ajad olid ikka ausalt öeldes üsna jaburad, eriti kui tagasi vaadata. Teatud aspektidest muutis see näiteks mind ennast inimesena tohutult, see arenguruum ja intriigid õpetas palju… Samas olen selle kuue aastaga täiesti täiesti täiesti teiseks inimeseks muutunud.\nÜhtlasi, ma just hiljuti sattusin uuesti oma elu kõige lemmikumaid fanfictioneid lugema – peamiselt Potteri omad, aga tuli ka "Cuz we lost it all" meelde. Siiski sellega on mul mingi blokk ees, tahaks seda ikka Tomi&Billi loona lugeda, mitte päris väljamõeldud tegelastena. :) Väga hea lugu oli!\nmesiliis 13. okt. 2014 at 12:06\nAhahaha, Eesti on tõepoolest väike :D\nMa konkreetselt seda fännilehte ei teinud, Agnes oli raske töö tegija, ma olin administraator ja omast arust väga kõva tegija :D Marianne ja Ingeriga oligi see teema, et läksid poolsalaja kontserdile, mis oli kõigile adminnidele mõeldud vm. Kahju, et foorum kinni on, hea meelega loeks tollaseid muresid ja tülisid ja intriige :D Kuigi jah, ka mina olen väga palju muutunud, võrreldes foorumiajaga..\nHehe :D "Cuz we lost it all" polnud vist minu mäletamist mööda kunagi Billi ja Tomi loona mõeldud, ainult see kaksikuteliin oli ühine. "Digital love" oli see, mida kirjutasin mõeldes neile ja hiljem tegin nimed-tegelased ümber :D\nAitäh sulle selle mõnusa kommentaari eest :)


Toetame üliharuldase nahahaigusega Cassandrat - Lastefond\nLastefond > Children > Toetame üliharuldase nahahaigusega Cassandrat\nToetuse sisu: Aitame katta Cassandra nahahooldusvahendite ja ravimite maksumust\nToetuse suurus: 8460 eurot toetusperioodi jooksul\nCassandra (sünniaasta 2012) põeb üliharuldast nahahaigust nimega bulloosne epidermolüüs. Tegemist on väga harva esineva haigusega (1 laps miljonist maailmas). Lapse nahale ilmnevad erineva suurusega villid, mille purunemisel tekkivad erosioonid paranevad aeglaselt ning põhjustavad valu. Lapse nahk on väga tundlik ning võib kahjustuda iga väiksemagi trauma või hõõrdumise tagajärjel. Kui villid tekivad pidevalt samale kohale, siis soodustab see armistumist ja kootumist, mille tagajärjel võib kannatada erinevate kehaosade liikuvus. Pidevalt tekkivate villide tõttu on oht sekundaarse infektsiooni tekkeks. Seetõttu tuleb lapse haavu igapäevaselt hooldada ja siduda, milleks kulub haavahooldusvahendeid kogustes, mida riiklik toetus täiel määral ei kata.\n2014. aasta kulges Cassandral raskelt, sest ilmnesid probleemid hingamisteedega. Nimelt kasvab kurgus sidekude pidevalt tagasi, mis sulgeb lapse hingamisteed ning Cassandra on pidevas lämbumisohus. 2014. aasta suvel opreeriti tüdrukut Eestis kahel korral, kuid tulemusteta. Sama aasta oktoobris lendas tüdruk Lastefondi toel Inglismaale operatsioonile. 2015. ja 2016. aasta jooksul on tüdrukut Inglismaal korduvalt opereeritud, kuna sidekude on mingis ulatuses tagasi kasvanud. Igal korral vaatavad Cassandra üle ka teised oma ala spetsialistid: silma-, kurgu- ja hambaarstid.\nLõikuste tulemusena kasvab sidekude tagasi juba aeglasemalt, kuid siiski peab Cassandra käima veel aeg-ajalt Inglismaal ravivisiitidel. Lõikuste arv sõltub paljudest asjaoludest, kuid Inglismaa arstidel on kogemus, et taoline ravi on osutunud edukaks.\nLapse haiguse tõttu on pere kulud väga suured ning käivad üle jõu, Eesti Haigekassa ja kohaliku omavalitsuse toetus perele on ebapiisav. Seetõttu on Lastefond asunud Cassandrat toetama, aidates katta nii lapse haavahooldusvahendite ja ravimite kulusid kui ravireiside sõidu- ja majutuskulusid.\nKohalik omavalitsus katab Cassandra kulusid lisaks 1200 euro eest aastas.\nPere on oma lugu jaganud ka saate “Ringvaade” vahendusel. Esimene lugu Cassandrast ja tema haigusest SIIN ja teine SIIN (alates 29. saateminutist).\nLastefond on varem toetanud:\nRavivahendite ja ravimite soetamist alates 2013. aasta maist.\nCassandra ravireisi Saksamaale 2013. aasta septembris (ca 2500 eurot) ning Inglismaale 2014. aasta oktoobris (ca 2600 eurot), 2015. aastal neljal korral (5300 eurot) ning 2016. aastal (5760 eurot) ja 2017. aastal (5760 eurot) neljal korral.\nLapsehoiuteenuse eest tasumist alates 2014. aasta maist kuni 2015. aasta lõpuni. Alates 2016. aastast saab Cassandra pere lapsehoiuteenuse puhul hakkama suurenenud riikliku toetusega.\nTee ühekordne annetus SA Tartu Ülikooli Kliinikumi Lastefondi annetuskontodele, lisades selgitusse “Cassandra”


Protestid Venemaal - Leht 82 - www.militaar.net\nLiitunud: 15 Mai, 2020 1:36\nVõta ühendust Musashi\nPostitus Postitas Musashi » 08 Apr, 2022 23:54\nAktivistide poolt leiutatakse uusi viise, kuidas varjatud infot levitada, mida võim varjata üritab.\nPoes hinnasildid vahetatud, lisandustega venelaste tegudest Ukrainas.\nPostitus Postitas Margus Kiis » 12 Apr, 2022 16:18\nVaatan et Vene mõjutustegevus on endiselt väga efektiivne ja vajalikud müüdid pole mitte ainult Lääne naiivikutele vaid ka karastunud eestlastele sisse söödetud.\nMüüt Putini hüpergigaterasuperpopulaarsusest on lihtlabaste trikkide abil käima pandud ja töötab.\nReaalsuses toetavad Putinit ja tema idiootset sõda endiselt peamiselt naised ja eriti baabad. Noored mehed ei ole Putinist mitte kunagi erilises vaimustuses olnud ja ei ole seda ka praegu. Aga sotsmeediamanipulatsioonides on Vene endiselt ülitugev ja see lollitab ka targemad eestlased ära.\nSeega idee et noored Vene mehed hirmsasti kibelevad lahingusse on puhas müüt ja seda ei toeta mitte mingid objektiivsed andmed.\nPostitus Postitas Nibelungen » 12 Apr, 2022 21:48\nMargus Kiis kirjutas: Vaatan et Vene mõjutustegevus on endiselt väga efektiivne ja vajalikud müüdid pole mitte ainult Lääne naiivikutele vaid ka karastunud eestlastele sisse söödetud.\nPutini populaarsus on sõjaga ainult tõusnud, sest ta rahuldab sõjategevusega venerahva südame igatsusi.\nSee, et noored mehed ei kibele lahingusse surema ei tähenda, et neil oleks kaine suhtumine putini tegevusse.\nVaata näiteks seda videot (pigem eksperiment kui nn sotsmeediamanipulatsioon) https://twitter.com/GissiSim/status/1510381911302098944\nRealsuses võib ütelda, et venemaal on putini kriitikuid nii meeste kui naiste osas võrdselt. Päris palju naisajakirjanikke on venemaal surnud ebaloomulikult, sest nad olid paremad inimesed ja omasid südametunnistust, mis ei lubanud vaikida kurjuse tegudest.\nKuid ühiskonnast moodustavad nad väga väikese osa.\nPostitus Postitas Castellum » 13 Apr, 2022 7:46\nMargus Kiis kirjutas: seda ei toeta mitte mingid objektiivsed andmed.\nSaaks kõigepealt neid "objektiivseid" andmeid?\nMuidu on jälle tavaline Margus Kiisa jutt siin foorumis, kus laia jutu lisaks pole ühtegi allikat.\nPostitus Postitas Margus Kiis » 13 Apr, 2022 20:36\nHeh, hämmastav kui lihtsasti langetakse kõige lihtsamate propanippide lõksu. Ma tean isiklikult Eestis 5 -- 6 veendunud putinisti ja Ukraina-vastast, kõik puha eestlased ja kellega täpselt samasugune video teha. Pluss muidu avantüristid jms. Venemaal on selliseid miljoneid. Kui Eestis teha selline video, siis mida see tõestab? Et eestlased on kõik puha Ukraina vastased?\nPostitus Postitas Margus Kiis » 13 Apr, 2022 20:38\nVenemaa poolne veenev tõend oleks tuhanded vabatahtlikud sõtta minejad. Kui neid ole, siis pole sellest suurest toetusest mitte midagi reaalset kasu.\nPostitus Postitas ruger » 13 Apr, 2022 21:06\nUKR sõjas osalemast keelduvad Venemaa tegevväelased saavad endale vabastusdokumenti sellise pitsati.\nA Russian contract soldier refused to go and fight in Ukraine. In the document on his dismissal, it is now written that he is "prone to betrayal, lies and deception".This was reported by lawyer Maxim Grabianyuk.He also said that the soldier previously came back from Syria\nhttps://twitter.com/HannaLiubakova/stat ... 8780356626\nPostitus Postitas eestlane356 » 13 Apr, 2022 21:09\nakf Margus Kiis minu arust sa teed vale järelduse, et Putini toetus == tahtmisega minna sõdima. Seal vahel ei pea olema võrdusmärki. Putini toetus on kindlasti päris suur, aga keegi muu peale üksiku fanaatiku, pooletoobise ja muidu ääremaalt vaestest/perspektiivitutest piirkondadest inimeste Ukrainasse oma kehaga moona kinni püüdma minna ei soovi.\nAnaloogia on sama, et kui pakkuda siin Eestis elavale ti-blale, et tõmba teisele poole piiri, kui seal nii hea on, siis tuleb vastu igasugu õigustusi ja vabandusi, miks temal on õigus siin olla.\nPostitus Postitas Margus Kiis » 13 Apr, 2022 21:10\nMina oleks selle templi üle uhke.\nPostitus Postitas speedsta » 13 Apr, 2022 22:01\nPostitus Postitas oleeg » 13 Apr, 2022 23:27\nVenemaal kahjustatakse jätkuvalt autosid, millele on paigutatud okupatsiooni sümbolid\nhttps://www.youtube.com/watch?v=JXeSvCQ ... 87%D0%9224\nPostitus Postitas Hukatus » 15 Apr, 2022 15:33\nVenemaalt hiljuti lahkunud ingliskeelsele auditooriumile orienteeruv aus youtuber seletab, miks vene riiklikult arvamusstatistikat ei saa tõsiselt võtta.\nVideo võib 3:20 peale kerida. Esiteks riiklik statistika on osa vene propagandast, kui seda statistikat uskuda, tähendab, et usaldad vene propagandat.\nTeiseks ühiskonnas leviv hirm ja enesetsensuur. Ajudega inimesed nagu tema panevad lihtsalt toru ära kui mingi statistika tegelane helistab.\nTeine osa kes vaevuvad vastama, ei julge oma tegelikku arvamust avaldada, vaid korrutavad telekast ette öeldut õiget vastust.\nKolmas seltskond on see tuhm mass kes tõemeeli usub putinismi.\nVõrdluseks toob ta välja statistika, kus küsitakse Venemaa tuleviku kohta.\nAinult 30% usuv, et olukord Venemaal läheb paremaks.\nKui tulihingelisi putiniste oleks tõesti üle 80% siis peaks palju suurem protsent Venemaa praeguse suuna heaks kiitma ja helgemasse tulevikku uskuma.\nNende arvamusküsitluste tõeline eesmärk on tekitada teisitimõtlejates eraldatuse ja üksildus tunne, et kogu ühiskond sammub vapralt putini valitud sammu ja sa oled üks vähestest tolbajoobidest kes õigest suunast aru ei saa.\nPostitus Postitas Crispy » 15 Apr, 2022 15:50\nOlen ka teda aasta-paar vaadanud. Veidi huvitav tegelane. Nüüd elab Gruusias ja nutab, et ei saa kuidagi rahasid kätte kuna kõik pangad ja rahaplatvormid (ka Eesti Transferwise) näitavad keskmist sõrme.\nSamas pole ta ise kordagi avalikult jaganud Ukraina sõda puudutavaid teemasid ja/ega fotosid venelaste kuritegudest kuigi endal on suur jälgijaskond ja saaks mõjutada kõvasti nende meelsust.\nKokkuvõttes, saamatu millenial\nPostitus Postitas Kriku » 17 Apr, 2022 20:50\nInformatiivseid hinnasilte kleepinud kunstnik kohtu all, võib saada kuni 10 aastat: https://twitter.com/avalaina/status/1515649755103248387\nPostitus Postitas Fucs » 20 Apr, 2022 17:18\nВ Кремле нарастает недовольство путиным — Bloomberg\nДетали: в Кремле появилась небольшая, но с каждым днем все большая группа сомневающихся в правильности решения начать эту войну, - пишет Bloomberg.\nНедовольные, занимающие высокие посты в российском правительстве или же в управлении государственными компаниями, опасаются, что вторжение было катастрофической ошибкой, но полагают, что пока нет никаких шансов на смену курса путиным.\nВсе большее число инсайдеров кремля убеждены, что желание путина продолжать войну обречет Россию на годы изоляции и повысит напряжение до такого уровня, что она уничтожит российскую экономику, ее безопасность и глобальное влияние. Но многие влиятельные игроки слишком напуганы репрессиями, чтобы публично говорить о своем недовольстве, - констатирует издание.\nBloomberg: Kremlis kasvab rahulolematus Putiniga.\nKremlisse on ilmunud väike, kuid iga päevaga aina rohkem inimesi juurde koguv seltskond, kes kahtlevad selle sõja alustamise otsuse õigsuses, kirjutab Bloomberg.\nVenemaa valitsuse kõrgetel kohtadel või riigiettevõtete juhtkonnas olevad rahulolematud inimesed kardavad, et sissetung oli hukatuslik viga, kuid usuvad, et Putini kurssi muuta pole veel võimalik.\nÜha suurem hulk Kremli siseringi inimesi on veendunud, et Putini soov sõda jätkata mõistab Venemaa aastatepikkusele isolatsiooni ja suurendab pingeid sedavõrd, et see hävitab Venemaa majanduse, selle julgeoleku ja globaalse mõjuvõimu. Kuid paljud mõjukad mängijad kardavad liiga palju repressioone, et oma rahulolematusest avalikult rääkida, nendib väljaanne.


GENEFIC: Uut // Shu\nNüüd võib talv vabalt tulla, sest minul on soojad sapoogid olemas. Shu kaupluse vaateaknalt vaatasid vastu need überlahedad mokassiin-kauboi-karvikud.\nEriti lahe on see vesternpannal! Love it!\nSaapad ostsin-50% allahindlusega ja maksin 28€.\nLund võiks juba tulla! ;)\nSildid: jalanõud, Shu, uut


20. eesti diviis – Vikipeedia\n(Ümber suunatud leheküljelt 20. SS-diviis)\nArtiklis ei ole piisavalt viiteid. (Juuli 2017)\n20. Eesti SS-vabatahtlike diviis\n20. Estnische SS-Freiwilligen-Division\n20. Relvagrenaderide SS-diviis (1. eesti)\nEesti diviisi embleem\n47. Relva-SS Grenaderirügement\n20. Relva-SS Pioneeripataljon\nTeise maailmasõja Idarinde lahingutes Eestis 1944. aastal: Narva\n20. eesti diviis (saksa keeles 20. Waffen-Grenadier-Division der SS (estnische Nr. 1)) oli Teises maailmasõjas Relva-SSi koosseisu kuulunud väeosa, mis loodi jaanuaris 1944 Neveli rindel.\nDiviisis võitles kokku umbes 70 000 sõdurit. Väeosa lahingutegevus toimus idarindel ja lõppes 1945. aasta mais Tšehhis.\nAlgselt, 24. jaanuar 1944 – 26. mai 1944 oli diviis määratletud kui 20. Estnische SS-Freiwilligen-Division (20. Eesti SS-vabatahtlike diviis), 1944. aasta 26. maist asendati see nimega 20. Waffen-Grenadier-Division der SS (estnische Nr. 1) (20. relvagrenaderide diviis SS juures-alluvuses (1. eesti)),,. Liide vabatahtlikud (Freiwilligen) väeosa nimetuses tähendas, et enamik väeosa isikkoosseisust ei olnud sakslased, liide Relva (Waffen) tähendas aga, et enamik väeüksuse isikkoosseisust ei olnud sakslased, riigisakslased või ei omanud põhjala päritolu ning mittesakslastest koosnenud diviiside nimetuses esines liide "der SS".\n4.1 Pataljonide kujundamine\n5 Võitlused Eesti pinnal\n5.1 Jaanuar 1944\n5.2 Veebruar 1944\n5.2.1 Diviisi lahingud Narva all\n5.3 Märts 1944\n5.4 Aprill 1944\n5.5 Mai 1944\n5.6 Juuni 1944\n5.7 Juuli 1944\n5.7.1 Lahingud Tannenbergi liinil\n5.8 August 1944\n5.9 September 1944\n6 Diviis väljaspool Eestit ja sõja lõpp\n6.1 Oktoober 1944\n6.2 Detsember 1944\n6.3 Jaanuar 1945\n6.4 Veebruar 1945\n6.4.1 Visla-Oderi pealetung ja viimased lahingud\n6.5 Märts 1945\n6.6 Aprill 1945\n6.7 Mai 1945: Tšehhi põrgu\n6.8 Sõja lõpp ja vangilaagrid\n7 Tänapäevane poleemika\n1940. aastal oli Nõukogude Liit annekteerinud Leedu, Läti ja Eesti, seades seal ametisse kommunistlikud nukuvalitsused. Baltimaade sovetiseerimisega kaasnesid repressioonid. Max Jakobsoni juhitud rahvusvahelise inimsusvastaste kuritegude uurimise komisjoni andmetel vahistati 1940.–1941. aastal nõukogude võimu poolt umbes 7000 Eesti elanikku, kellest umbes 1850 hukati ja ligi 4500 suri vangistuses. 1941. aasta juulis-augustis sundmobiliseeriti ligi 50 000 Eesti meest, kellest kuni 33 000 viidi Venemaale, kusjuures kuni 3000 hukkus teel sinna.\nKui Saksa väegrupi Nord väed 1941. aastal Teise maailmasõja käigus Balti riikidesse jõudsid, tervitas arvestatav osa kohalikku rahvast neid kui nõukogude võimust ja Nõukogude okupatsioonist vabastajaid. Paljud eestlased lootsid iseseisva demokraatliku riigi taasloomist.\nDiviisi eelkäijateks olid järgmised üksused:\nEesti SS-leegion (Estnische SS-Legion), mille moodustamist alustati 28. augustil 1942. Leegionist eraldati esimene formeeritud ja väljaõppe saanud pataljon Eesti Vabatahtlike Soomusgrenaderide SS-pataljon Narva (Estnisches SS-Freiwilligen-Panzergrenadier-Bataillon Narwa) ja suunati rindele.\nEesti SS-vabatahtlike brigaad (Estnische SS-Freiwilligen-Brigade), mis moodustati Eesti Leegioni baasil. Mais 1943 nimetati leegion ümber brigaadiks, seoses leegionis olevate meeste arvu kasvuga üle ette nähtud võitlejate arvu. Oktoobrist 1943 kandis üksus nime 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad (3. Estnische SS-Freiwilligen-Brigade) seoses Relva-SSi brigaadide numbriliste tähiste andmisega.\n20. Eesti SS-vabatahtlike diviis (20. Estnische SS-Freiwilligen-Division), mis moodustati 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadist 24. jaanuaril 1944, mille I Pataljon asus Neveli rindel, Valgevenes. 26. mail 1944 nimetati diviis ümber 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisiks (20. Waffen-Grenadier-Division der SS (estnische Nr. 1).\n28. augustil 1942 alustati Eesti SS-leegioni (Estnische SS-Legion) nime all Eesti vabatahtlikest kolme pataljoni formeerimist. Üksus pidi kuuluma Saksa riigi Saksa politsei ja SS kõrgemale juhile Heinrich Himmlerile aluvasse Relva-SSi koosseisu, ning üksuse lõplik formeerimine ja väljaõpe pidi toimuma Poolas Dębica lähistel Heidelaagris. Vabatahtliku Eesti Leegioni suuruseks oli plaanitud üks rügement (kolm pataljoni, igas neli jalaväekompaniid, miinipildujate kompanii ja tankitõrjekompanii). Eestlastest ja teistest mitteriigisakslastest moodustatud väeosad allutati Relva-SS juhatusele, kuna saksa seaduste kohaselt tohtisid Saksa armees teenida ainult saksa kodanikud.\nEsimestena jõudsid väljaõppelaagrisse 113 idapataljoni meest leitnant Paul Maitla juhtimisel 13. oktoobril 1942. Enamus eestlastest ohvitsere saadeti täienduskoolitusele SS-sõjakooli Bad Tölzis. Moodustati 1. Eesti vabatahtlike rügemendi (1. Estnischen SS-Freiwilligen Regiment) staap ja formeeriti 1. pataljon. Oktoobris saabus rügemendiülema kohale sakslane Obersturmbannführer Franz Augsberger ja hiljem I pataljoni ülema kohale sakslane Hauptsturmführer Georg Eberhardt.\nNovembris saabusid kohale väljaõpetajad ja spetsialistid SS-rügemendist Deutschland. 10. detsembril 1942 määrati I pataljoni suuruseks 3 laskurkompaniid ja raskerelvade kompanii. 1942. aasta lõpuks kuulus Eesti Leegioni koosseisu 5 laskurkompaniid ja 1 raskerelvade kompanii.\nRügemendiülema käskkirjaga kohustati I pataljoni olema lahinguvalmis 1943. aasta veebruariks. 13. veebruaril 1943 toimus I pataljonis sõdurivande andmine. 23. märtsil 1943 arvati I pataljon leegioni koosseisust välja ja moodustati sellest Eesti SS-Vabatahtlike Motoriseeritud grenaderipataljon Narva (Estnisches SS-Freiwilligen Panzergrenadier Bataillon Narva) ja suunati Lõunarindele Ukrainasse. Pataljoni koosseisus oli sel ajal 973 meest, nendest 776 eestlast ja 197 sakslast.\nRelva-SS-i vägedesse kuulunud mittesakslasi eristati sakslastest, mis väljendus ka SS-i auastmetes: 1942. aastal nimetati mehi leegionärideks (näiteks Legion-Obersturmführer), 1943. aasta oktoobrist SS-vabatahtlikeks (SS-Freiwilliger) ja 1944. aasta suvest Relva-SS-lasteks (nt Waffen-Hauptsturmführer der SS).\nSamal ajal jätkus Dębicas Eesti Leegioni komplekteerimine ning selleks ajaks oli väeosa kasvanud brigaadisuuruseks. 1943. aasta mais nimetati leegion ümber Eesti SS-brigaadiks (Estnische SS-Brigade). 1943. aasta oktoobris nummerdati kõik SS-brigaadid ning Eesti brigaadist sai 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad (3. Estnische SS-Freiwilligen-Brigade). Üksuste täiendamine ja väljaõpe jätkus ülejäänud aasta kestel.\n24. jaanuaril 1944 Neveli rindel oleku ajal nimetati väeosa ümber 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisiks (20. Estnische SS-Freiwilligen-Division). Kuigi diviis kuulus Waffen-SS üksuste koosseisu, kadusid diviisi võitlejate lõkmetelt välgu ruunimärgid, mis asendati suure E-tähega ja vabadusristilt pärit mõõka hoidva rüütlikäega. Diviisi väeosade võitlejate SS välivormiriietusele lõkmetele kinnitatud embleem kujundati väeosa võitlejate poolt ning valmistati omal initsiatiivil, seetõttu erinesid eri väeosade embleemid mõnel määral üksteistest. 1944. aasta suvel kinnitati SS Peaameti poole välja töötatud 20. diviisi embleem, millel oli kujutatud E-täht ja sirget mõõka hoidev käsi. Diviisi rügemendiülemate poolt H. Himmlerile tehtud esildise alusel, milles selgitati pakutava embleemi sobimatust, kinnitati H. Himmleri poolt väeosadele varem kasutusele võetud väeosa embleem.\nDiviisi enamuse moodustasid 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi väeosad (3. Estnische SS-Freiwilligen Brigade), kuid diviisiga liideti ka järgmised Wehrmachtile allunud eestlastest koostatud rindeväeosad: 658. Idapataljon (Ostbataillon 658), mida juhtis major Alfons Rebane ja mille võitlejaid kutsuti rebasekutsikateks; major Georg Soodeni juhitud 659. Idapataljon (Ostbataillon 659), major Juhan Tuulingu juhitud 660. Idapataljon (Ostbataillon 660) ja 287. Politseipataljon (287. Polizei-Füsilier-Bataillon). 1944. aasta sügisel Soomest tagasi tulnud JR200 üksus liideti samuti diviisiga.\n26. mail 1944 muudeti viimast korda diviisi nimetust, milleks sai 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviis (20. Waffen Grenadier Division der SS (Estnische nr. 1)).\nVeebruaris 1944 tegutses 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisi I Pataljon Neveli rindel Ilmjärve piirkonnas ning tõmmati pärast eestlaste taotlust rindelt ära ja saadeti Eestisse.\nSS-Brigadeführer Franz Augsberger (20. oktoober 1942 – 19. märts 1945)\nSS-Standartenführer Alfons Rebane (ajutine ülem pärast Augsbergergi langemist)\nSS-Brigadeführer Berthold Maack (20. märts 1945 – 8. mai 1945)\nLahingukord[muuda | muuda lähteteksti]\n45. Relva-SS Grenaderirügement. Rügemendiülem Relva-SS Obersturmbannführer Paul Vent, aprillist 1944 Obersturmbannführer Harald Riipalu.\n46. Relva-SS Grenaderirügement. Rügemendiülem Relva-SSStandartenführer Juhan Tuuling, Relva-SS Sturmbannführer Alfons Rebane.\n47. Relva-SS Grenaderirügement. Rügemendiülem Relva SS Obersturmbannführer Paul Vent (kuni 17. septembrini 1944).\n20. Relva-SS diviisi suurtükirügement, kolme kerge- ja ühe raskedivisjoniga (Waffen-Artillerie Regiment der SS 20). Sturmbannführer August Võhma, Obersturmbannführer Aleksandr Sobolev kui oktoobrini 1944, siis SS-Sturmbannführer Hans Belzer, kuni märtsini 1945\n20. Füsiljeerpataljon (endine Pataljon Narva)- SS-Hauptsturmführer Hans Wallner, Relva-SS Obersturmbannführer Oskar Ruut, Relva-SS Hauptsturmführer Hando Ruus.\n20. Relva-SS diviisi Pioneeripataljon (20. Waffen-SS Pionier Battalion), ülem obersturnrführer Lembit Juhari (–†6.08.1944), SS-Untersturmführer Herbert Vesiloik (–†13.9.1944)\n20. SS-reservpataljon (20. SS-Feldersatz Battalion) (Kehras), ülem SS-Hauptsturmführer Fritz Störz. 18.09.1944 oli pataljonis 7 kompaniid ja isikkoosseis 2000 meest.\n20. Relva-SS luureüksus (20. Waffen-SS Nachrichten Abteilung), SS-Sturmbannführer Arno Grohmann\n20. SS-väljaõppe ja tagavararügement (20. SS-Ausbildungs- und Ersatz Regiment), SS-Sturmbannführer Georg Ahlemann\n20. Relva-SS diviisi õhutõrjepataljon (SS-Flak-Abteilung 20 der 20. Waffen-Grenadier-Division der SS), SS-Sturmbannführer Fritz Bergmann (21.12.1907–04.08.1944)\n1. 20 mm õhutõrjepatarei (Batterie (20 mm))\n2. 37 mm õhutõrjepatarei (Batterie (37 mm))\n3. 88 mm õhutõrjepatarei (Batterie (88 mm))\n20. Relva-SS diviisi tankitõrjepataljon (Panzer-Jäger-Abteilung 20 der 20. Waffen-Grenadier-Division der SS) SS-Sturmbannführer Bernhard Langhorst (13.12.1913–8.7.1996); Sinimägedes major Ants Kann\nPataljonide kujundamine[muuda | muuda lähteteksti]\nÜksuste uus nimi\nKellest või millest moodustati\n31. märts 1944 20. Suurtükiväe Rügemendi (SS-Frw. Art. Rgt. 20) 4. Pataljon Mehed SS Beneschau suurtükiväekoolist\n4. aprill 1944 20. Suurtükiväe Rügemendi 2. ja 3. Pataljon 53. SS-Suurtükiväe Pataljon ja mobiliseeritud.\nAprill 1944 Piirikaitse Rügement Tallinn 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 1. Piirikaitse Rügement, hilisem 1. Eesti SS-Piirikaitserügement 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 2. Piirikaitse Rügement, hilisem 2. Eesti SS-Piirikaitserügement 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 3. Piirikaitse Rügement, hilisem 3. Eesti SS-Piirikaitserügement 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 4. Piirikaitse Rügement, hilisem 4. Eesti SS-Piirikaitserügement 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 5. Piirikaitse Rügement, hilisem 5. Eesti SS-Piirikaitserügement 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 6. Piirikaitse Rügement, hilisem 6. Eesti SS-Piirikaitserügement 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 1. Eesti Tagavara- ja Väljaõppe- Rügement 1944. a veebruaris mobiliseeritud\nAprill 1944 20. Suurtükiväe Rügemendi 1. Pataljon 53. SS-Suurtükiväe Pataljon\nAprill 1944 Pioneerpataljon (SS-Frw. Pionier-Btl. 20) 45. ja 46. rügemendi pioneerkompaniidest\n13. aprill 1944 20. Sidepataljon (SS-Nachrichten-Abt. 20) 20. SS-Sidekompanii ja mobiliseeritud.\n14. aprill 1944 45. Relvagrenaderide Rügemendi 2. Pataljon täies koosseisus Piirikaitse Rügement Tallinn 1. Pataljon\n18. aprill 1944 – mai algus 1944 46. Relvagrenaderide Rügemendi 3. Pataljon 660. Eesti Pataljon ja mobiliseeritud\n18. aprill 1944 20. Üksik SS-Jalaväepataljon Eesti Vabatahtlike Soomusgrenaderide SS-pataljon Narva\n24. aprill 1944 47. Relvagrenaderide Rügemendi 1. Pataljon 659. Eesti Pataljon ja mobiliseeritud\n24. aprill 1944 47. Relvagrenaderide Rügemendi 2. Pataljon 658. Eesti Pataljon ja mobiliseeritud\n3. mai 1944 – 10. juuli 1944 20. SS-Tankitõrje Pataljon (SS-Panzerjäger-Abt. 20) 45. SS-Tankitõrje Pataljoni 14. Kompanii ja mobiliseeritud\n16. aprill 1944 20. Transportkompanii\n16. aprill 1944 1. Varustuskompanii\n20. aprill 1944 20. SS-väljaõppe ja tagavararügement 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi\n33. SS-väljaõppe ja tagavararügement\n16. mai 1944 20. Relva-SS Diviisi staap\n16. aprill 1944 20. Hoolduskompanii\n3. mai 1944 45. Relvagrenaderide Rügemendi 14. tankitõrje Kompanii Eesti Diviisi tankitõrje rühm ja mobiliseeritud\n4. mai 1944 20. Suurtükiväe voor 20. SS-Õhutõrje Pataljoni voor\n8. mai 1944 1. Motoriseeritud Sanitarikompanii 20. SS-Sanitarikompanii ja mobiliseeritud\n8. mai 1944 2. Sanitarikompanii 20. SS-Sanitarikompanii 1. rühm ja mobiliseeritud\n15. mai 1944 2. Varustuskompanii Mehed Väli-Reservpataljonist\n17. mai 1944 Tagalakompanii 46. Relvagrenaderide Rügemendi 3. Pataljoni osad\n1. juuni 1944 –13. juuli 1944 20. Ehituspataljon 1. Eesti SS-Diviisi 3. Ehituskompanii ja mobiliseeritud\n1944 20. SS-välitagavarapataljon\n(SS-Feldersatz-Battaillon), Fritz Störtz 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi\n53. SS-välitagavarapataljon (SS-Feldersatz Bataillon 53 )\nAugust 1944 45. Relvagrenaderide Rügemendi 3. Pataljon 200. Eesti Jalaväerügemendi 1. Pataljon\nVõitlused Eesti pinnal[muuda | muuda lähteteksti]\nJaanuar 1944[muuda | muuda lähteteksti]\n14. jaanuaril 1944 alustas nõukogude Punaarmee Operatsioon Iskra käigus Oranienbaumi platsdarmilt Leningradi alt Eesti suunas suurpealetungi Leningradi rinde 2. löögiarmee kindralpolkovnik Ivan Fedjuninski juhtimisel ning jõuti kiiresti Narva jõeni ja Peipsi äärde.\nSaksa 18. armeel oli 14 räsitud pataljoni Punaarmee 2. löögiarmee 4 armeekorpuse vastu. Eesti oli ohus, kuna Leningradi all asunud Saksa väed olid segi paisatud või purustatud, ega suutnud peale väheste erandite (III Germaani Soomuskorpus) Punaarmeed enam peatada.\n24. jaanuaril 1944 nimetati 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad ümber 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisiks (20. Estnische SS-Freiwilligen-Division). Kuigi Eesti SS-leegionit ei olnud enam olemas, oli diviis, siiski nimetati rahvasuus väeüksuse võitlejaid kuni sõja lõpuni leegionärideks või relvagrenaderideks.\nNõukogude vägede Kingissepa–Gdovi operatsiooni ning Novgorodi-suunalised pealetungisuunad, 1944. aasta jaanuaris-veebruaris\nPikemalt artiklis Idarinne (Teine maailmasõda)#Sõjategevus Läänemere sõjatandril, Väegrupp Nord#Sõjategevus 1944. aastal, Sõjategevus Eestis (1944)\nVeebruar 1944[muuda | muuda lähteteksti]\nVeebruaris 1944 tegutsesid 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisi osad Volhovi rindel Ilmeni piirkonnas ning tõmmati pärast eestlaste taotlust rindelt ära ja saadeti Eestisse.\nLahingiskeem Narva ja Virumaa piirkonnas, 1944. aasta 10. veebruarist 23. aprillini ning Meerapalu lahing\nDiviisi 45. Relva-SS Grenaderirügemendi I pataljon jõudis Hauptsturmführer Harald Riipalu juhtimisel 9. veebruaril 1944 Tartu jaama ja paisati Lämmijärve äärde sealt läbimurdnud Punaarmee väeosade vastu. 14.–16. veebruarini hävitas 45. rügemendi I pataljon koos saksa ja omakaitseüksustega Punaarmee sissetunginud väeosad Meerapalus. Hävitati 2000 venelast ning saadi ohtralt sõjasaaki. Diviisi 46. Relva-SS Grenaderirügement suunati edasi ruttu Narva rindele.\n22. veebruariks 1944 oli kogu diviis koondunud Narva rindelõiku ning allutatud III SS-soomuskorpusele. Alustati Punaarmee sillapeade likvideerimist lääne pool Narva jõge.\n24. veebruaril ründasid 46. Relva-SS Grenaderirügemendi II pataljoni osad SS-Hauptsturmführer R. Bruusi juhtimisel Riigiküla sillapead (1200 m pikk ja 300 m lai) põhjast, I pataljon lõunast. Lahing kestis üle kümne tunni, kuid 6. kompanii 20-meheline löögirühm SS-Oberscharführer R. Männiku juhtimisel rullis venelaste kaevikud üle ning sillapea likvideeriti. Vaenlasi langes üle 300, Eesti diviis kaotas 2 ohvitseri, 11 sõdurit ning 32 sai haavata.\nPikemalt artiklis Narva lahing (1944)\nDiviisi lahingud Narva all[muuda | muuda lähteteksti]\n8. veebruaril 1944 liideti eesti Diviis SS-Gruppenführer Felix Steineri III Waffen-SS Soomuskorpusega, mis kaitses rasketes tõrjelahingutes Narva sillapead Jaanilinna poolel.\nEesti Diviis pidi asendama 9. ja 10. Luftwaffe välidiviisi, mis pidasid tõrjelahingut, et hoida rinnet Nõukogude sillapeade vastu põhja pool Narvat.\n19. veebruaril 1944 saabus esimesena Narva rindele Eesti Diviisi 45/II rügement. Diviisi staabi asukohaks määrati Sininõmme. Diviisi ülesandeks oli hävitada Narvast põhjas asuvad Punaarmee Riigiküla ja Siivertsi-Vepsküla sillapead. 46. Relva-SS Grenaderirügemendi rünnakrühm hävitas 24. veebruaril Riigiküla sillapea. 1. märtsil algas rünnak Siivertsi–Vepsküla sillapeale. 1. märtsi õhtuks vallutati tagasi Vepsküla, 2. märtsil Siivertsi osa sillapeast, 3. märtsil Lilienbach-Keldrimäe sillapea osa. 6. märtsi hilisõhtuks purustati Punaarmee Narvast põhja pool asunud viimane tugipunkt ning rindejoon taastati piki Narva jõge.\nSillapeade likvideerimine Eesti Diviisi poolt tuli Punaarmeele halva üllatusena, kuna Stalin nägi Narva all toimuvas võimalust Soome sõjast väljaviimiseks, ja kuna veebruaris 1944 olid alanud Nõukogude Liidu ja Soome separaatrahuläbirääkimised, jälgis Stalin Narva all toimuvat isiklikult. Sillapeade likvideerimise üks tagajärg oli ka 1. ja 6. märtsi 1944 öised pommirünnakud, mille tagajärjel hävis Narva ajalooline vanalinn.\n26. mail 1944 muudeti viimast korda diviisi nimi, milleks sai 20. Relvagrenaderide SS-diviis (eesti 1.) (20. Waffen Grenadier Division der SS (Estnische nr. 1)). Diviisi väeosad pidasid Narva rinde eri osades lahinguid kuni taandumiseni Tannenbergi liinile Sinimägedes 25. juulil 1944. Diviisi uueks koondumiskohaks ja staabi asukohaks määrati Konju küla.\nMärts 1944[muuda | muuda lähteteksti]\n1. märtsil vallutasid 45. rügemendi 1. pataljon ja 46. rügemendi 1. pataljon raskes käsivõitluses Vepsaküla ja Vaasa sillapea. SS-Unterscharführer Harald Nugiseks sai selle rünnaku eest Rüütliristi.\n5. märtsil murdis Obersturmführer Mägi rünnakgrupp lõpuks Siivertsi sillapea vastupanu. Sellega oli Narva läänekallas põhja pool Narva linna puhas.\nPunaarmee koondas nüüd Narva alla 9 korpust, millele sakslastel oli vastu panna 7 diviisi ja üks brigaad.\n1. märtsil 1944 algas Punaarmee uus suurrünnak Auvere suunas. Neile saadeti vastu endine 658. Eesti Pataljon, mis aprilli lõpust kandis nime 47. Relvagrenaderide Rügemendi I Pataljon rüütliristikandja major Alfons Rebase ja endine 659. Eesti Pataljon, mis aprillist oli 47. Relvagrenaderide Rügemendi II Pataljon kapten Georg Soodeni juhtimisel. Need üksused võitlesid Putki-Sirgala ruumis ümberpiiratuna, kuid suutsid rinnet pidada kuni täiendavate saksa üksuste saabumiseni. 17. märtsil 1944 ründas 20 Punaarmee diviisi 3 kaitsel olnud saksa diviisi, kuid läbi ei suudetud murda. 7. aprillil 1944 andis Punaarmee juhatus käsu peatada rünnakud Narva rindel. Selleks ajaks oli langenud 70 000 venelast ja 20 000 sakslast ja eestlast[viide?].\nAprill 1944[muuda | muuda lähteteksti]\nAprillis 1944 tegi saksa pool mitu vasturünnakut. Auvere ümbrusesl asuvad vene väeosad sunniti taganema Krivasoosse. Aprilli lahingutes kaotas Punaarmee 50 000 meest saksa 20 000 vastu. Kokku oli kolm kuud kestnud lahingutes Narva rindel oli Punaarmee kaotanud 120 000 punaarmeelast ja Wehrmacht 40 000 võitlejat.\n20. märtsil 1944 saabus 20. eesti SS-diviisi koosseisu tagasi leegioni ajal väeosast lahutatud üksus Pataljon Narva, mis pärast ümberformeerimist nimetati 20. Üksik SS-jalaväepataljon (20. SS-Füsilierbatalioni) (ründe-luurepataljoni nimetus jalaväediviisides). Mai keskel 1944 oli Eesti diviisi koosseisusu alles jäänud 5000 meest, kuid lahingute lõppemise perioodile järgnenud vaikuses algas diviisi reorganiseerimine ja täiendamine.\nMai 1944[muuda | muuda lähteteksti]\n26. mail 1944 sai eesti diviis lõpliku nime – 20. Relvagrenaderide SS-diviis (eesti 1.) (20. Waffen-Grenadier Division der SS (estnische nr. 1). Diviisi komplekteerimine lõppes alles juunis. Suve algul 1944 loodi diviisi koosseisu senistele 45. ja 46. rügemendile juurde kolmandad pataljonid ning moodustati 47. rügement, samuti täiendati eriüksuseid. Loodi 20. tagavara- ja väljaõpperügement (Ersatz- und Ausbildungs Regiment Kloogal) ja 20. välitäienduspataljon (Feldersatz Batallion Kehras). Diviisiülem F. Augsberger soovis moodustada veel teise Eesti SS-diviisi, mis kuulus ka Heinrich Himmleri plaanide hulka, ning saada siis Eesti SS-korpuse ülemaks. Sarnaselt oli toimunud kahe Läti SS-diviisiga, mis moodustasid Läti SS-korpuse. Omavahel põrkusid aga SSi ja Wehrmachti ning eestlaste huvid (plaan oli kolme (2 lahing- ja 1 tagavaradiviisi moodustamiseks) Tulemuseks ei olnud mitte teine Eesti diviis, vaid kuus nõrka piirikaitserügementi.\nSeoses saksa armee strateegiliste probleemidega teistel rinnetel, oli Narva rindele jäänud juuniks 1944 ainult 5 Saksa alakomplekteeritud diviisi ja 20. Eesti diviis, kokku 27 000 meest. Punaarmee kahes armees oli neile vastu panna 205 000 meest ning ülekaal tulejõus oli kaheksakordne, lennuväes üheksakordne ja tankiväes kolmekordne. Punaarmee alustas rünnakuid Auvere lahingud ruumis, et piirata sisse Armeegrupp Narva (Abteilung "Narwa").\nJuuni 1944[muuda | muuda lähteteksti]\nJuuli 1944[muuda | muuda lähteteksti]\n24. juulil 1944 peatas 45. rügement koos 20. Füsiljerpataljoniga Punaarmee pealetungi Auveres. H. Riipalu 45. rügemendil koos 20. Füsiljerpataljoniga oli kokku 2800 meest. Punaarmee koondas üldpealetungiks kogu Narva rindel 130 000 meest. 24. juuni hommikul kell viis algas Punaarmee suurtükiväe kanonaad (kokku tulistati 80 000 mürsku). Kuid vaenlane löödi tagasi, lahingud vaibusid alles õhtuks. Punaarmee kaotas u 8000 meest, 17 tanki ja 12 lennukit. Riipalu võitlusgrupp kaotas hukkunutena 70–100 meest ja haavatutena 298 meest. 20. Füsiljerpataljon 3. kompaniist oli alles 30 meest.\nPikemalt artiklis Auvere lahing\n25. juulil 1944 kell 7 alustas Punaarmee suurimat pealetungi Eestile. 80 minutiga lasti välja 200 000 mürsku. Kell 8.20 alustasid Punaarmee jalaväeüksused Narva jõe ületamist Kudruküla juurest. Eesti diviisi 46. rügemendi kaitse purustati ja algas taandumine Sinimägede positsioonile (Tannenbergi liin).\n47. rügemendi II pataljon major Alfons Rebase juhtimisel toetas Vepsküla maaninalt tiibtulega 46. rügementi. Kogu pika poolringi kaitses oli vaid Rebase pataljon, idas, läänes ja põhjas aga vaenlane. Kuid maantee oli vaja hoida Narvast tulevatele vägedele vaba ja lahing jätkus. 45. rügemendi 6. kompanii, võttis sisse ringkaitse ja pidurdas Punaarmee liikumist. Kuigi paari tunni pärast seda kompaniid enam ei olnud, aitas nende ohver kaasa tuhandetel meestel jõuda uutele positsioonidele. Õnnetult läks 4. SS-brigaadi Nederland 48. rügemendil, kes jäi taandumisega hiljaks ja eksis teelt ning piirati Repniku lähedal Punaarmee poolt sisse ja hävitati. Teistel üksustel õnnestus enam-vähem kaotusteta tõmbuda tagasi Tannenbergi positsioonile (Mummassaare-Sinimäed-Peipsi joonele).\n26. juulist kuni 5. (10.) augustini 1944 peeti raskeid kaitselahinguid Sinimägedes.\nTannenbergi liini (9 km pikk) ründas terve Punaarmee 2. löögiarmee ja pool 8. armeed. Vaenlase ülekaal oli neljakordne. Vastas seisid neil Euroopa vabatahtlikest ja sakslastest koosnev III Germaani Soomuskorpus ja eestlased, kokku u 40 000 mehega. Seal toimuv meenutas põrgut, mürsud lendasid mürsuaukudesse, toimusid pidevad käsivõitlused, rünnakud ja taganemised, vasturünnakud. Täiskoosseisulised 150-mehelised kompaniid kahanesid 15-30–mehelisteks gruppideks. Üksused läksid omavahel segamini, õlg õla kõrval võitlesid eestlased, sakslased norralased, hollandlased, flaamid ja teised Euroopa vabatahtlikud. Pataljonidest said rühmad, flaamide pataljoni 500 mehest läks kodumaale tagasi 130! Iga saksa poole pataljoni vastu oli üks vene diviis. Siiski suudeti raskete kaotuste hinnaga Punaarmee pealetung peatada. Erinevatel andmetel kaotas Punaarmee Sinimägedes haavatute ja hukkunute näol 11 diviisi ja 2 brigaadi, 160 000 – 170 000 meest ning üle 200 tanki. Punaarmee 109. laskurkorpusest jäi ellu 255 meest. Saksa poole kaotused olid umbes 10 000. Eestlastest said rüütliristi obersturmbannführer Harald Riipalu ja hauptsturmführer Paul Maitla.\nPunaarmee juhatus nägi, et Sinimägede kaudu pole võimalik Eestit vallutada, ning koondas oma jõud lõunasse ja alustas pealetungi Tartu suunal. Üksteise järel vallutati Petseri, Võru ja oldi Lõuna-Tartumaal. Läbimurdelõigus oli Punaarmeel ülekaal elavjõu osas 4,3, suurtükkide ja miinipildujate osas 14,8 ja soomustehnikas 4,1 korda. Kaitsel olnud saksa väed ja piirikaitserügemendid ning omakaitse lahingüksused ei suutnud vaenlast peatada.\nLahingud Tannenbergi liinil[muuda | muuda lähteteksti]\nJärgmise kuu jooksul võitles diviis rasketes kaitselahingutes Lastekodu- ja Grenaderimäel. Augusti keskel kujundati diviisi 45. rügemendist ja 46. rügemendist Võitlusgrupp Vent ning saadeti lõunasse Tartu rindele, et aidata kaitsta Emajõe liini, kus käisid rasked võitlused.\nKui Hitler määras Saksa vägede Eestist lõpliku väljatõmbamise ajaks septembri keskpaiga, vabastati teenistusest kõik mehed, kes soovisid kaitsta oma kodusid.\nPaljud valisid võimaluse võidelda Punaarmee vastu koos teiste eestlastega ning siis metsadesse taganeda. Kuna diviis oli nüüd tunduvalt nõrgem, tõmmati see täiendamiseks Neuhammerisse.\nAugust 1944[muuda | muuda lähteteksti]\nPunaarmee Tartu pealetungioperatsiooni löögisuunad\nAlates 16. augustist saadeti Tartu alla Eesti diviisist kõik üksused, mis võimalik. Esimesena lahkus 46. rügement, millest moodustati Kampfgruppe Rebane. Selle üksuse staabiks toodi senise 46. rügemendi staap ja lahingüksuseks 47. rügemendi II pataljon Waffen-Hauptsturmführer Jaan Sepa juhtimisel. Hiljem saigi sellest üksusest 46. rügement. Järgmisena lahkus 47. rügement, millest moodustati Kampfgruppe Vent. Selle üksuse staabiks jäi rügemendi staap ning võitlusüksusteks toodi 46. rügemendi I ja II pataljon, mis lahkusid Konju juurest 45. rügemendi võitlusgrupist. Nende pataljonide ülemaiks määrati 47. rügemendist Waffen-Sturmbannführer F. Kurg ja Waffen-Hauptsturmführer Rannik. Võitlusgrupi koosseisu määrati kolme päeva pärast veel 45. rügemendi I pataljon Waffen-Hauptsturmführer P. Maitla juhtimisel. Äraantud üksuste asemele sai 45. rügement Sillamäelt vabaks oma II pataljoni ning rügemendi käsutusse tulid pataljon Narva ja Kurtnas formeeritav Sihveri pataljon.\n16. augustil 1944 võttis Tartu rindelõigu üle SS-Brigadefüher Jürgen Wagner, kellele allutati kolm III SS-soomuskorpuse võitlusgruppi: 5. SS-Sturmbrigade "Wallonien" 300-meheline võitlusgrupp SS-Obersturmbannfüher Leon Degrelle juhtimisel saadeti Vana-Kuustesse; Kampfgruppe "Vent" (major Kure, kapten Maitla ja kapten Ranniku pataljonidega) vastavalt Elva, Kambjasse ja Pangodi ning Kampfgruppe "Rebane" (kapten Sepa pataljoniga) Ahja jõe joonele.\n23. augustil alustas Punaarmee uut pealetungi ning Nõo kaitsjad sattusid piiramisrõngasse, ent Venti võitlusgrupil õnnestus välja murda ja Tähtvere juures uutele positsioonidele asuda. Õnnetuseks jäi õhkimata Kärevere sild ning vaenlase soomusjõud ületasid selle takistamatult. Öösel sai Kampfgruppe "Wallonien" käsu õhkida sild. Vaatamata 200 mehe kaotusele oli valloone koos juurdeantud 150 mehega 250. Nad asusid rünnakule, kuid pärast meeleheitlikku võitlust olid sunnitud taganema Kärknani.\n25. augustil alustas Punaarmee pealetungi Tartule kolmes suunas. Venti võitlusgrupi kompaniid olid kokku sulanud paarikümnemehelisteks, sest alates võitlustest Elvas, ei olnud nad täiendust ega puhkust saanud. Tartu langes. Venelased püüdsid Emajõge ületada ka linnast ida pool, kuid seal lõi Rebase võitlusgrupp kõik rünnakud tagasi. Sel ajal jõudsid Mullavere raudteepeatuses rindele ka soomepoisid.\n26. augustil tungis Punaarmee edasi, vallutades Maramaa ja püüdes ühineda üle Kärevere silla tulnud korpusega. Ida suunal tõrjus Rebase võitlusgrupp kõik rünnakud.\n28. augustil asusid Eesti diviisi võitlusgrupid, "soomepoiste" 46. rügemendi III pataljon Waffen-Hauptsturmführer Voldemar Pärlini juhtimisel, politseipataljonid ja saksa väed vastupealetungile ning 30. augustiks oli Emajõe põhjakallas Võrtsjärvest Jänese sillani venelastest vaba. Soomepoiste pataljon kaotas Pupastvere-Õvi all Pupastvere lahingus 34 meest langenutena ja 136 haavatutena, kuid täitis oma ülesande. Pataljoni autasustati korraga 44 Raudristiga. Vaatamata edukale rünnakule ning ka suurtele kaotustele, ei suudetud siiski Tartut tagasi võtta.\nSeptember 1944[muuda | muuda lähteteksti]\n15. septembri 1944 seisuga kuulus 20. eesti diviisi ilma 45. rügemendi 2. pataljoni ja 47. rügemendi 2. pataljonita 15 382 meest. Tegelikult oli diviisi tugevus koos tagavara- ja väljaõppeüksuste ning diviisile allutatud üksuste näol üle 20 000 mehe. Kuid diviisi üksused olid üle Eesti laiali paigutatud ning meeleolu sakslaste taganemise tõttu kehv. 2. augustil 1944 on saadetud Berliini saksa luureohvitseri kiri, kus öeldakse, et juhtkonna vigade tõttu kandis 46. rügement raskeid kaotusi. Praktiliselt ümberpiiratuna, taandus segaduses ning jättis tiiva lahti, mille tõttu piirati ümber 4. SS-brigaadi Nederland 48. SS-rügement ja hävitati. Suuremast kaotusest päästis 47. rügemendi 2. pataljoni (Rebase pataljon) kangelaslik heitlus. Diviisis valitsev meeleolu oli pärast rinde õgvendamist äärmiselt halb, sakslaste vastu lausa vaenulik. Seda demonstreeriti sageli ka avalikult, ähvardades sakslasi relvaga. Väejooksikute arv oli suur: juulis 1944 1571, kellest 23 ohvitseri. Seetõttu III SS-soomuskorpuse juhtkond ei pidanud diviisi enam täielikult usaldusväärseks. Eesti diviisi arvuline koosseis juuli lõpus – augusti algul 1944 oli pärastränki lahinguid umbes 6000 meest ning desertööre seega 25% koosseisust. 20. tagavararügemendist, mis asus Kloogal, oli juulis-augustis 1944 desertööre samuti umbes 25 % 3000-mehelisest koosseisust. (Märtsis 1944 oli desertööre 65.) Nagu näha, suudeti septembriks diviisi suurendada 20 000 meheni.\n17. septembril alustas Punaarmee suurpealetungi Tartu rindel ning pärast tunniajalist suurtükiväetuld alustasid Emajõe ületamist. Hävitati peaaegu täielikult kaitsvad eesti ja saksa väeosad, mille jäänused asusid käsivõitlust pidades taganema. 17. septembriks olid Eestist Lätisse lahkunud tugevamad saksa üksused (III SS-soomuskorpuse soomusüksused, 11. Ida-Preisi diviis jne), et hoida lahti maaühendus Saksamaaga.\n18. septembril andis armeedegrupp Nord käsu operatsiooni "Aster" elluviimiseks, et takistada armeegrupi Narva ümberpiiramist. Saksa väejuhatus oli otsustanud Eesti maha jätta, kuid taheti moodustada Tallinna sillapea ning taganemine pidi toimuma aeglaselt ja korrapäraselt vastupanu osutades. III SS-soomuskorpus pidi pimenedes välja murdma Pärnu suunas ning viimased üksused pidid lahkuma Viljandist järgmisel päeval.\nSinimägedes ja Krivasoos asusid 20. eesti SS-diviisi 46. rügement ja 45. rügemendi 2. pataljon, pataljon Narva, pataljon Sihver ja rünnakkahurite üksus. Lisaks veel 300. eriotstarbeline jalaväediviis, mis koosnes neljast eesti piirikaitserügemendist ja mõned politseipataljonid. Kokku 12 000 – 15 000 meest.\n18. septembril määrati taganevate väeosade katteüksuste ülemaks obersturmbannführer Harald Riipalu. Samal päeval said Sinimägedel asuvad üksused käsu asuda kaitseliinile Laekvere lähedal. 19. septembri varahommikul alustati taganemist Kurtnasse ja sealt edasi Jõuga suunas.\n19. septembri varahommikul saabus 45. rügemendi 1. pataljon Kuremäele ning pärastlõunal jõudis 46. rügemendi 1. pataljon Jõuga-Iisaku lähistele. 19. septembril saadeti diviisi viimased allesjäänud motoriseeritud üksused Tallinna kaitsele ja allutati Kampfgruppe Gerokile.\nTaganemine Tallinna algas 17. septembri 1944 õhtupoolikul. Saksa väejuhatus tegi aga suure vea, sest kõik need väeosad olid suunatud Tudulinna-Avinurme-Rakke teele, samal ajal oli Narva–Tallinna maantee peaaegu vaba. Avinurmes tekkis üldine segadus, sest väeosad kuhjusid kokku, liiklus venis. 18. septembri hommikul tegi diviisiülem Brigadeführer Franz Augsberger Rakkes korralduse välisandarmeeriale kõik autod kinni pidada, tühjendada ja Avinurme-Tudulinna saata, et lahinguüksused peale võtta. Umbes 90 masinat sõitiski Auvere poole, kus võeti peale taganev Saksa 111. Julgestusrügement.\n18. septembril 1944 tungis Punaarmee kiiresti edasi ning jõudis Kõverikuni. Kui sinna jõudis 19. septembri õhtul 111. rügement, võeti autokolonn tule alla ja rügement võeti pärast väikest tulevahetust vangi. Sellega oli nüüd Eesti üksuste tee Tallinna ära lõigatud. Taanduvad Eesti Diviisi üksused jäid Avinurme juures kotti ning mitmetes lahingutes hävitati ja sunniti alistuma.\n21. septembril 1944 toimus Porkuni lahing, kus 20. SS-diviisi üksused ja Piirikaitse Rügemendid kohtusid 8. Eesti Laskurkorpusega. 20. Eesti Diviisi jõud, peamiselt 20. Üksik SS-Jalaväepataljon tungis peale, et murda välja läände, kuid löödi pärast mitmetunnist võitlust tagasi. Langenuid oli Eesti Diviisis üle 300. Pärast Avinurme ja Porkuni lahinguid olid Eesti Diviisi üksused Narva rindel muutunud lahingukõlbmatuks. Need vajusid laiali metsadesse ning alistusid üksikute gruppidena.\nRinne Eestis oli lagunenud, kuid enamusel sõduritel õnnestus siiski Eesti laskurkorpuse käest vabaneda. Rebase võitlusgrupp peatas Põltsamaa joonel pealetungivaid venelasi ning Harald Riipalu koondas Avinurmest pääsenud mehi asudes kaitsele Edru-Salla joonele.\n23. septembri ööl toimus äge lahing Põltsamaal "soomepoiste" pataljoni riismete ja Punaarmee vahel, Rebase võitlusgrupp kattis positsioone Uudeküla juures.\n24. septembril said 20. SS-diviisi viimased võitlusvõimelised üksused (Rebane, Riipalu) käsu taanduda Eestist välja Lemsalu suunas ning 25. septembril ületati Eesti piir.\nLõuna-Eestis asunud üksused taganesid Kuramaale ning Tallinnas ja Pärnust lahkuti laevadel Saksamaale.\nPikemalt artiklis Operatsioon Aster\nDiviis väljaspool Eestit ja sõja lõpp[muuda | muuda lähteteksti]\nOktoober 1944[muuda | muuda lähteteksti]\n6. oktoobril 1944 andis Waffen-SS juhtkond käsu viia 20. diviis lühiajalisele puhkusele ja reorganiseerimisele Alam-Sileesiasse, Bunzlau linna lähedal Neuhammeri õppelaagrisse, Żagańi lähedal. 10. oktoobril ületasid esimesed eesti üksused Saksa piiri Grottingeni piirkonnas ja jõudsid mõned päevad hiljem Neuhammeri, kuhu koondus 12 000–15 000 eesti sõdurit erinevatest üksustest. Lisaks Eesti SS-Diviisi sõjameestele koguti sinna ka lisaks ka omakaitselased, kindralinspektuuri töötajad, piirikaitserügementide võitlejad, politseipataljonlased, tööteenistuslased ja lennuväelased. Neuhammerisse suudeti kokku koguda 11 000 eestlast, lisaks liideti diviisiga ka 2400 sakslast (150 ohvitseri, 750 allohvitseri ja 1600 sõdurit). Pärast meeste laialipaigutamist mitmesugustesse koolidesse ja tagavararügementi jäi diviisi koosseisu 9 000 meest. Uuesti moodustati rügemendid, kuid võitlusvõimelised olid vaid 45. ja 46. rügement. Kava järgi pidi väljaõpe kestma 5 kuud: 1. novembrist 1944 1. aprillini 1945, tegelikult kestis see vaid kaks ja pool kuud, sest 12. jaanuaril 1945 alanud Punaarmee suurpealetungi tõttu väljaõpe peatati 20. jaanuaril 1945.\nPikemalt artiklis 45. Relva-SS Grenaderirügement, 46. Relva-SS Grenaderirügement, 47. Relva-SS Grenaderirügement\nDetsember 1944[muuda | muuda lähteteksti]\n1. detsembril 1944 vannutati 20. SS-diviis uuesti. Sel ajal kuulus diviisi koosseisu u 11 000 meest, neist 150 ohvitseri ja 750 allohvitseri. 20. detsembril 1944 anti kõik eestlastest abiteenistujad ja Wehrmachti alla kuulunud sõdurid üle SS-Reichsführeri alluvusse ja saadeti Neuhammeri. Neist taheti moodustada 20. SS-diviisi 47. rügement, kuid seda ei jõutud enam varustada ja relvastuda.\nKuna vajadus ohvitseride järele oli suur ning SS-Junkerschule Bad Tölz ja Braunschweig ei suutnud kõikide SS-diviiside vajadusi rahuldada, moodustati SS-peaameti poolt mitmeid uusi sõjakoole. Üheks selliseks oli Neveklau sõjakool Tšehhis. Ametlikult kandis see nimetust SS-Panzer-Grenadier Schule Kienschlag. Kooli tegevus algas juunis 1944 ja lõppes aprillis 1945. Neveklaus oli selle sõjakooli üks osakondadest, kus teiste rahvuste kõrval moodustati ka eestlaste inspektsioonid. I junkrute kursus koosnes umbes 50 junkrust, kes olid endised Eesti Vabariigi ohvitserid kapteni aukraadini. II junkrute kursus koosnes ohvitseride ettevalmistuskursused edukalt lõpetanud kadettidest. Ettevalmistuskursus algas 4.10.1944, junkrute kursus algas 4.12.1944 ja kestis kuni 3.04.45. Selle kursuse lõpetas 91 junkrut. Pärast esimese kursuse lõpetamist toimus sama sõjakooli juures ettevalmistuskursus III inspektsiooniks (u 100 rindekogemusega alljuhti) ja ohvitseride täienduskursus (u 50 keskealist Eesti Vabariigi ja Soome sõjakooli lõpetanud ohvitseri). Natuke aega enne kooli lõppu algas II junkrute inspektsioon, kuid rinde lähenedes aprillis 1945 saadeti kursandid oma väeosadesse tagasi.\nJaanuar 1945[muuda | muuda lähteteksti]\n12.–15. jaanuaril 1945 murdis Punaarmee saksa rinde Balti merest kuni Karpaatideni läbi ning liikus läände. 23. jaanuariks 1945 olid Punaarmee üksused ületanud Oderi jõe ja seal sillapead moodustanud, neid ei suudetud likvideerida. Oderi kaitsele suunati kõik väeosad, ka Eesti diviis pidi nüüd võitlusse astuma. 21. veebruaril 1945 nõudis väegrupi "A" ülem Breslau ruumi ühte võitlusgruppi 20. SS-diviisist.\nPikemalt artiklis Idarinne (Teine maailmasõda)#Ida-Preisimaa pealetungioperatsioon\n22. jaanuaril 1945 paisati diviis võitlusgruppidena Oppelni ja Breslau-Briege rindelõiku Punaarmee pealetungi pidurdama. Võitlusgrupp koosnes diviisi staabist, kahest jalaväerügemendist, tankitõrjeüksusest, kahest suurtükiväe divisjonist ja toitlustusrühmast. 22. jaanuari õhtul lahkus Neuhammerist 45. rügement H. Riipalu juhtimisel ja 26. jaanuaril 46. rügement A. Rebase juhtimisel. Diviis allutati 17. armee VIII armeekorpusele ja saadeti hävitama üle Oderi jõe tunginud Punaarmee sillapead Oppelni lähedal.\nPikemalt artiklis Oppelni lahing\nNeuhammerisse jäid ainult diviisi staabi osad ja 47. rügemendi koosseisus 20 eestlasest ohvitseri, 260 allohvitseri ja sõdurit ning 8 saksa ohvitseri ja 20 sõdurit. Samuti jäi Neuhammeri veel 20. SS-väljaõppe- ja tagavararügement u 500 mehega.\n23. jaanuaril 1945 löödi Briege linna saabunud 45. rügemendi võitlejate poolt linna tunginud punaarmeelased tagasi. 46. rügement saabus Briegi ja asus rindele Dambrau-Schönwitz-Karbischau piirkonnas koos võitlusgruppidega Hofmann ja Harko 312, mis moodustasid Kampfgruppe Jeckelni.\nVõitlusgrupi saabumisel Oppelni alla, oli Punaarmee Oderi jõe juba ületanud ning Oppelni põhjatiiva kaitseks otsustas Augsberger, et on vaja rünnata väljaspool tema kaitseliini asuvaid Birkenthali, Hallendorfi ja Preisdorfi külasid. Järgmisel päeval tungis Punaarmee 3. tankiarmee Neisse suunas ja kohtus Kampfgruppe Jeckleniga ning vallutas Grottkau. Saksa väed asusid kaitseliinile Oppelni-Grottkau-Wanseni joonele ning seda liini suudeti kaitsta kuni märtsi keskpaigani. 13. veebruaril 1945 allutati 20. SS-diviis Saksa VIII armeekorpusele ning üks eesti pataljon suunati Kampfgruppe Friedrich ja teine pataljon 615. diviisi staabi alluvusse.\n27. jaanuaril kuulutas dr. Hjalmar Mäe Berliinis "Kaitseteenistusse kutsumise määruse" kõigile Eesti Vabariigi meeskodanikele, kes on sündinud aastatel 1908-1927. Mobilisatsiooni teostas Ergänzungamt der Waffen SS.\nVeebruar 1945[muuda | muuda lähteteksti]\n18. veebruaril 1945 ründasid 46. rügemendi osad Mittenwalde küla ja vallutasid selle. Paari haavatu kõrval saadi suur sõjasaak.\n6. veebruaril 1945 moodustati Neuhammeris Punaarmee sissetungi kaitseks Kampfgruppe "Rehfeldt", mis koosnes 20. SS-tagavararügemendist kolme pataljoniga, pioneerpataljonist, sidepataljoni osadest ning suurtükipatareist ja formeerimisel olnud 47. rügemendist. nn. Alarmrügemendi juht oli Sturmbannführer Johannes Koort, I pataljoni ülemaks oli Hauptsturmführer Eduard Hints, II pataljoni ülemaks Hauptsturmführer Ludvig Triik ja Iii pataljoni ülemaks sakslane Hauptsturmführer Werner Kotte. Alarmrügementi kuulus üle 1000 mehe kirju relvastuse ja varustusega. Võitlusgrupp saadeti koos ungarlaste Kampfgruppe Peinlichiga (2 pataljoni) rindele, umbes 5 km lõunasse Berliini–Breslau autotee äärdepositsioonidele. 11. veebruariks olid Punaarmee väed ületanud Berliini-Breslau autotee ja piiras Alamrügemendi sisse.\n12. veebruaril 1945 saadeti see võitlusgrupp Tiefenfurti piirkonda, millele järgnesid rasked lahingud Naumburgi, Siegendorfi ja Sophienwaldi lähistel, Neissest läänes. Rehfeldti võitlusgrupp tõmmati rindelt tagasi Sprembergi ning 28. veebruaril saadeti ühe osana Taani Odenseesse, mis oli määratud tagavararügemendi uueks asukohaks. Teine osa saadeti Kampfgruppe "Breul"ina 20. SS-diviisi koosseisu Ziegenhalsi.\nVisla-Oderi pealetung ja viimased lahingud[muuda | muuda lähteteksti]\nPikemalt artiklis Idarinne (Teine maailmasõda)#Visla-Oderi pealetungioperatsioon\n1945. aasta alguses oli reorganiseeeritud diviisi suuruseks umbes 11 000 eestlast ja 2500 sakslast. Diviis saadeti rindele tagasi veebruari lõpus, täpselt selleks ajaks, kui algas Nõukogude Oder-Visla pealetung, mis sundis Saksa vägesid taganema Oderi ja Neisse jõe joonele. Diviis suruti suurte kaotustega Neisse äärde ja jäi koos Saksa 11. Armeekorpusega piiramisrõngasse Oberglogau–Falkenbergi–Friedbergi piirkonnas. 17. märtsil prooviti diviisi eestvedamisel ühiste jõududega piiramisrõngast välja murda, kuid katse ebaõnnestus. 19. märtsil üritati uuesti ja seekord õnnestus varustuse ja raskerelvastuse hülgamise hinnaga piiramisrõngast välja murda.\nAprillis 1945 viidi purustatud diviisi jäänused lõunasse Złotoryja ehk Goldbergi piirkonda. Pärast viimast Nõukogude pealetungi üritas diviis murda läbi läände, et alistuda Inglise ja USA vägedele.\nMärts 1945[muuda | muuda lähteteksti]\n3. märtsil 1945 lahkus Taanis asuvast tagavararügemendist 500-meheline marsipataljon (II pataljon) Relva-SS Hauptsturmführer J. Made juhtimisel, et minna täienduseks Eesti diviisile. Made sai ürituse mõttetusest aru ning jäi pataljoniga aega venitama Neumünsterisse, kus 7. aprillil 1945 jäädi inglaste pommitamise jalgu. Surma sai 15 ja haavata 50 meest.\nMärtsi algul muutus Eesti diviisi olukord rindelõigus raskeks, kuna diviis oli juba sügaval kotis, mille põhi oli 20 km ja suu laius 7 km. Punaarmee oli jõudnud Tillowitzl rajoonis 45. ja 46. rügemendi selja taha, imbudes läbi nõrkade Volkssturmi üksuste. Terve korpus oli sissepiiramisohus, kuid taandumiskäsku ei antud. 15. märtsil 1945 asus Punaarmee pealetungile Ratiborist põhja pool eesmärgiga nihutada rinne Coselist Oppelnini. Ratiborist põhja pool murdis Punaarmee grupi Sileesia kaitseliini läbi. Mõne päeva pärast sulgus kott 20 km rinde seljataga ning Oberglogau-Lääne-Oppelni-Falkenbergi-Friedlandi piirkonnas olid täielikult ümber piiratud osa 11. suurtükiväekorpusest ja Kampfgruppe Sileesia. 20. eesti SS-diviis oli veel sattunud kahekordsesse kotti.\nPikemalt artiklis Idarinne (Teine maailmasõda)#Sileesia pealetungioperatsioon\n16. märtsis 1945 anti lõpuks käsk taandumiseks Oppelni kotist. Suurte kaotuste vältimiseks hakkas 20. diviis tegutsema väikeste gruppidena. 17. märtsil 1945 otsustas Sileesia võitlusgrupp kolmes osas piiramisrõngast välja murda. Esimest gruppi juhtis Augsberger isiklikult. Teine grupp ehk Kampfgruppe "Langhorst" koosnes 20. diviisi üksustest, töökojakompaniist, pioneeridest ja suurtükiväeüksustest. 19.-23. märtsini võitles Langhorst Ziegenhalsist kirdes ning päev hiljem vahetati nad välja suunati Schweidnik-Freiburgi piirkonda. Kolmandat gruppi juhtis Harald Riipalu. Kadus side üksuste vahel. Langes diviisiülem Franz Augsberger, keda oli alles märtsi algul autasustatud diviisi hea võitlusvõime eest Rüütliristiga. Diviisi juhtimise võttis üle Alfons Rebane.\n20. SS-diviisi põhijõud väljusid kotist Ketschdorfi lähedal kus märtsi lõpuks oli umbkaudu 80% meestel õnnestunud välja murda. Eesmärk oli jõuda Ziegenhalsi. Läbi Waidenburgi jõutigi lõpuks Hirschbergi lähedal asuvasse Ketschdorfi, kus saadi puhkust ja täiendati varustust. Alates 19. märtsist 1945 oli 20. eesti SS-diviis võitlusvõimetu. 23. märtsil saadeti ellujäänud mehed Bolkenheini juurde ümberformeerimisele. Diviisi uueks ülemaks nimetati senine 26. SS-diviisi (2. Ungari diviis) komandör SS-Oberführer Berthold Maack.\nAprill 1945[muuda | muuda lähteteksti]\n15. aprillil saadeti 17. armee 8. armeekorpusele allutatud diviis uuesti Schönau juures rindele. 20. aprillil saadeti diviis Tšehhoslovakkia piiril asuvasse mägisesse Goldberg-Hirschbergi piirkonda, kus viibiti sõja lõpuni mais 1945. Seal rindelõigus käis vaikne positsioonisõda, kus ei toimunud enam suuremaid lahinguid.\n17. aprillil 1945 saadeti 20. väljaõppe- ja tagavararügement SS-Obersturmbannführer Emil Rehfeldti juhtimisel Taanist täienduseks 20. eesti diviisile Hirschbergi piirkonda. Liikus kogu rügement, mille I pataljoni (35 ohvitseri, 120 allohvitseri ja 735 sõdurit) koosseisus olid lennuväe 16–18-aastased abiteenistuslased ning II pataljonis 25 ohvitseri, 100 allohvitseri ja 400 sõdurit. Kokku koos vooriüksustega oli rügemendis 1600 meest. Paari päeva pärast jõuti Bad-Oldesloesse, kus jäädi peatuma ning alistuti lääneliitlastele.\n20. tagavararügemendi I pataljon Waffen-Hauptsturmführer Ludvig Triigi juhtimisel allutati III. Germaani Soomuskorpusele (103. brigaad). Pataljon jõudis 23. aprillil 1945 Zehdenicki ja hakati liikuma Prenzlau poole, kuid satuti vaenlasele ning taanduti Neustadt-Cleweni piirkonda, kus 3. mail 1945 alistuti USA üksustele. 30. aprillil 1945 lahkus Taanist Genesungskompanii (u 800 meest). 3. mail 1945 ühineti Made pataljoniga ja alistuti inglastele.\n20. diviis tõmmati tagasi ümberformeerimisele Balkenheimi. Diviis sai täiendust tagavararügemendist, sinna toodi ka muid eesti üksusi ning 300 lennuväe poissi. Suurtükiväerügemendist likvideeriti kaks divisjoni ja liideti allesjäänud mehed I ja IV divisjoniga.\nUuesti paigutati diviis rindele 15. aprillil 1945 Riesenberge mäestiku jalale Schönau alla. Sel ajal kuulus diviisi 6000–7000 meest. 20. aprillist 1945 allutati diviisi üksused Saksa 17. armeele ja osaleti lahingutes Goldbergi-Hirschbergi piirkonnas. 20. diviisi riismed tõmbusid Melniku piirkonda.\nMai 1945: Tšehhi põrgu[muuda | muuda lähteteksti]\n7. mail sai diviis käsu rindelt tagasi tõmbuda. 45. rügement lahkus esimesena, kuna 46. rügement kaitses taganemist. Taganemisteekond kulges läbi Tšehhimaa marsruudil Hirschberg–Turnau–Pilsen (Jelenia– Gora–Turnow–Plzen). 8. mail taganes diviis veel organiseeritult, kuid lagunes varsti väiksemateks gruppideks. Pärast marssimist üle Reichenbergi ja Annabergi mägede piirati diviis Nõukogude vägede poolt sisse ning kapituleerus 8. mail 1945. Melniku piirkonnas alistuti Punaarmeele. Diviisis oli tollal umbes 6000–7000 meest.\n8. mail 1945 paiknes 20. eesti SS-diviis Prahast kirdes Turnov-Doksy piirkonnas. Saksamaal ja Tšehhis langes lääneliitlaste kätte vangi 5000–6000 ja Punaarmee kätte 2500 eestlast. Mais 1945 mõrvasid tšehhid enne Punaarmee tulekut 1300 leegionäri, kes olid relvad maha pannud ja alistunud. Umbes 500 eesti sõdurit tapeti tšehhi ülestõusnute poolt ("Tšehhi põrgu"), nende hulgas oli ka 45. rügemendi viimane ülem Paul Maitla, kes hukati 10. mail Nymburgis Prahast ida pool.\nPikemalt artiklis Tšehhi põrgu\nSõja lõpp ja vangilaagrid[muuda | muuda lähteteksti]\nÜksus, mida juhtis Alfons Rebane, taganes piki tänapäevast Saksa-Tšehhi piiri, kus elas saksakeelne elanikkond. Neil õnnestus ületada Elbe jõgi ja jõuda välja ameeriklasteni. Taanis asunud 20. diviisi tagala- ja väljaõpperügement alistus mais 1945 Briti vägedele. Kokku oli Saksamaal Briti okupatsioonitsooni sõjavangilaagrites 3000–4000 eestlast.\n7. märtsil 1946 nad kõik vabastati. Ameeriklaste tsoonis oli umbes 700–800 eestlasest sõjavangi. Nad vabastati 1946. aasta jooksul, osa neist teenisid valvuritena Ameerika vägedes, valvates Nürnbergi sõjatribunali. Prantsuse tsoonis oli vangis umbes 300 eesti sõdurit. Üle 100 neist anti üle Nõukogude Liidule (mitmed läksid ka vabatahtlikult, lootes koju jõuda). Viimane eestlasest sõjavang Prantsuse tsoonis vabastati 1946. aastal.\n1. oktoobril 1946 kuulutas Rahvusvaheline Sõjatribunal Nürnbergis kuritegelikuks SSi ja kõik temaga seotud organisatsioonid (sealhulgas Waffen-SSi), väljaarvatud nn. SS-i ratsaüksused. Samas määrates kindlaks kuritegelikku organisatsiooni kuuluvate isikute ringi, jättis ta sealt välja isikud, kel polnud aimu organisatsiooni kuritegelikest eesmärkidest või tegudest, samuti need, kes olid sinna sundmobiliseeritud.\nNõukogude vägede kätte langes vangi umbes 5000 20. diviisi sõdurit. Pärast Nõukogude sõjavangilaagrites viibimist saadeti nad nn filtratsioonilaagritesse. Sealt suunati nooremad mehed NKVD tööpataljonidesse ning paljud ka Siberis ja Põhja-Venemaal asuvaisse GULAGi vangilaagritesse.\nTänapäevane poleemika[muuda | muuda lähteteksti]\n2002. aastal teisaldas Eesti valitsus Pärnu lähedalt monumendi pühendusega "Eesti meestele, kes sõdisid 1940–1945 bolševismi vastu ja Eesti iseseisvuse taastamise nimel". 2004. aastal avati monument uuesti Lihulas, kuid valitsus demonteeris selle, kartes rahvusvahelist nördimust väidetavalt SS-eraldusmärkidega mundris kujutatud sõduri pärast. 15. oktoobril 2005 avati monument Lagedil asuvas eramuuseumis.\nEesti Relva-SS-i olemus on ikka veel vaidluse all. Saksa vägedes võitlesid eestlased otseselt või kaudselt vabadusvõitlejatena Nõukogude okupatsiooni/anneksiooni vastu. Samas sai natsionaalsotsialismile Nürnbergi protsessil osaks rahvusvaheline hukkamõist ning Eesti Relva-SS-i võitlejad osalesid Venemaal ja Valgevenes julmades karistusoperatsioonides tsiviilelanikkonna või partisanide suhtes.\n20. eesti diviisi veteranide kokkutulek\n↑ Rolf Michaelis. "Eestlased Waffen-SS-is", lk 55\n↑ 2,0 2,1 2,2 "Saksa okupatsioon (1941–44)". Eesti. Üld. 11. Eesti entsüklopeedia. 2002. lk 312–315.\n↑ Valge raamat. Eesti rahva kaotustest okupatsioonide läbi. Tallinn: Eesti entsüklopeediakirjastus. 2007.\n↑ 20. Waffen-Grenadier-Division der SS (estnische Nr. 1) Axis History Factbook\n↑ East European Volunteers, European Waffen-SS in World War II. 2. Introduction: Multinational European Waffen-SS 1940-1945\n↑ Estonia 1940–1945, lk 1–6\n↑ Estonia 1940–1945, lk 540–541\n↑ SS-Artillerie-Regiment 20, Projekt - Deutsche Geschichte 1919 -1945\n↑ SS-Pionier-Bataillon 20, Projekt - Deutsche Geschichte 1919 -1945\n↑ Priit Kross, Soomepoiste rügemendi JR 200 tankitõrje ülem kapten Ants Kann, Eesti Päevaleht, August 8, 2017\n↑ LAENATUD RELVADEGA OKUPANTIDELE VASTU (3), Võitleja = The Combatant : ülemaailmne Eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate häälekandja, 1. juuli 1983\n↑ 20. välitäienduspataljon (SS Feldersatzbataillon 20)\n↑ Eesti Lennuväepoisid – kes nad olid?, Kultuur ja Elu 4/2013\nRolf Michaelis. "Eestlased Waffen-SS-is", Kirjastus Olion 2001, 144 lk, ISBN 9985-66-255-5\nPildid, videod ja helifailid Commonsis: 20. eesti diviis\n20. Eesti Relvagrenaderide Diviisi endiste võitlejate avaldus\nEestlased saksa sõjaväes\nDiviisist Saksamaa Bundesarchivis\nОб участии эстонского легиона СС в военных преступлениях в 1941–1945 гг. и попытках пересмотра в Эстонии приговора Нюрнбергского трибунала\n20. Waffen-Grenadier-Division der SS (estn. Nr.1), Projekt - Deutsche Geschichte 1919 -1945\n— Relva-SS-i diviisid —\n1. SS-Soomusdiviis Leibstandarte SS "Adolf Hitler" · 2. SS-Soomusdiviis "Das Reich" · 3. SS-Diviis "Totenkopf" · 4. SS-Politseidiviis · 5. SS-Soomusdiviis "Wiking" · 6. SS Mägidiviis "Nord" · 7. SS-Vabatahtlike Mägidiviis "Prinz Eugen" · 8. SS-Ratsadiviis "Florian Geyer" · 9. SS-Soomusdiviis "Hohenstaufen" · 10. SS-Soomusdiviis "Frundsberg" · 11. SS-Vabatahtlike Soomusgrenaderidiviis "Nordland" · 12. SS-Soomusdiviis "Hitlerjugend" · 13. SS Handschar Relva-Mägidiviis (1. Horvaatia) · 14. Galiitsia Relvagrenaderide Diviis (1. Ukraina) · 15. Relvagrenaderide SS-diviis (läti 1.) · 16. Relvagrenaderide SS-diviis "Reichsführer-SS" · 17. Relvagrenaderide SS-diviis Götz von Berlichingen · 18. SS-Vabatahtlike Soomusgrenaderide Diviis "Horst Wessel" · 19. Relvagrenaderide SS-diviis (läti 2.) · 20. Relvagrenaderide SS-diviis (eesti 1.) · 21. Mägijäägrite SS-diviis "Skanderbeg" (albaania 1.) · 22. SS-Vabatahtlike Ratsaväediviis "Maria Theresia" · 23. Mägijäägrite SS-diviis "Kama" (horvaadi 2.) · 23. SS-Vabatahtlike Soomusgrenaderidiviis "Nederland" · 24. Mägijäägrite SS-diviis · 25. Relvagrenaderide SS-diviis "Hunyadi" (ungari 1.) · 26. Relvagrenaderide SS-diviis "Gömbös" (ungari 2.) · 27. SS-Vabatahtlike Relvagrenaderide diviis "Langemarck" (flaami 1.) · 28. SS-Vabatahtlike Relvagrenaderide diviis "Wallonien" · 29. Vene 1. Relvagrenaderide SS-diviis · 29. Relvagrenaderide SS-diviis (itaalia 1.) · 30. Relvagrenaderide SS-diviis (vene 1.) · 30. Relvagrenaderide SS-diviis (valgevene 1.) · 31. SS-Vabatahtlike Grenaderidiviis · 32. SS-Vabatahtlike Grenaderidiviis 30 Januar · 33. Ratsaväe SS-diviis (3. Ungari) · 33. Relvagrenaderide SS-diviis "Charlemagne" (prantsuse 1.) · 34. Relvagrenaderide SS-diviis "Landstorm Nederland" · 35. SS Politsei Relvagrenaderide Diviis · 36. Relvagrenaderide SS-diviis "Dirlewanger" · 37. SS-Vabatahtlike Ratsaväediviis "Lützow" · 38. SS-Grenaderidiviis "Nibelungen"\n↑ "Veterani mälestus". Vaadatud 13.03.2021.\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=20._eesti_diviis&oldid=5958749"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 10:20, 9. september 2021.


ÕHTULEHT INDIAS | Eesti laevakaitsjate lähedane: "Meestega pidi olema kõik korras, nad on kõik ühes ruumis." | Õhtuleht\nÕHTULEHT INDIAS | Eesti laevakaitsjate lähedane: "Meestega pidi olema kõik korras, nad on kõik ühes ruumis." (5)\nKristiina Tilk, India, 12. jaanuar 2016 21:08\nEesti konsul Indias andis Eesti laevakaitsjate lähedastele teada, et Puzhali keskvanglasse saadetud meestega on kõik korras ning lubatud on edaspidi ka külastused.\n"Meestega pidi olema kõik korras, nad on kõik ühes ruumis. Vangla arst vaatas nad üle ja ehk saavad sinna ka rohud, mis konsuli kätte jäid. Madratsid meestel seal olemas, muud voodipesud ka, nagu kinnitati," teatas lähedane, lisades, et vanglas on olemas ka söögitegemise võimalus.\nTema teatel hakkab ka kirjavahetus toimuma nagu eelmine kord, kuid uuritakse, kas meestele on võimalik saata pakke.\nIndia kohus mõistis 14 laevakaitsjat viieks aastaks vangi relvade ebaseadusliku käsitlemise eest. "Ütle palun meie lähedastele edasi, et nad oleksid tugevad ja peaksid vastu. Meiega saab kõik korda," olid meeste viimased sõnad enne teeleasumist vanglasse.\nIndia Tamil Nadu osariigi politsei pidas 2013. aasta 18. oktoobril kinni piraaditõrjelaeva Seaman Guard Ohio 35 meeskonnaliiget. Neist 14 olid Eesti kodanikud. Laeva meeskonnas oli ka India, Suurbritannia ja Ukraina kodanikke.\nEile mõisteti meestele viieaastane vanglakaristus. Seda otsust saab edasi kaevata kolme kuu jooksul. Loodetakse küll ka seda, et India annab meestele pärast kohtuotsuse jõustumist armu.\n"Aga see on India. Siin ei ole mitte miski kindel. Ja kui saame kautsjoni vastu vabaks – kes selle eest maksab?" küsib Kristo ja lisab: "Võite ministeeriumile öelda, et nad võivad advokaatidelt raha tagasi küsida. "Hea" töö tegid."


Pink Blink / DROPS 127-34 - DROPS Design tasuta kudumise mustrid\nKootud DROPSi soonikkoes sussid lõngast "Fabel". Suurused 35 kuni 43.\nVõtmesõnad: ristipidi, sussid,\nDROPSi disain: muster nr FA-141\nTalla pikkus: 22 - 24 – 27 cm\n50-100-100 g värv nr 102, roosa\nDROPSi PIKAD VARDAD: 2,5 mm - või sobivad, et saavutada koetihedus umbes 39 silmust x 34 rida soonikkoes = 10 x 10 cm\nKasvata töö paremalt poolt (PP) tehes 1 õs. Järgmisel real koo õs keerdsilmusena, et vältida augu teket.\n2 silmust SM-ga kootakse alati pr töö PP ja ph töö VP. Koo kasvatatud silmused soonikoes.\nKoo edasi-tagasi alustades varbaosast.\nLoo üles 33-36-39 silmust 2,5 mm varrastele (jäta umbes 30 cm lõngaots, et hiljem õmmelda suss sellega kokku). Paigalda silmusemärkija (SM) 11-sse ja 23-26-29-sse silmusesse.\nKoo järgmiselt, töö PP: koo 1 ääresilmus ripskoes - vaata ülevalt - soonikut 1 pr/ 2 ph, kuni kududa jääb 2 silmust, lõpetuseks koo 1 pr ja 1 ääresilmus ripskoes.\nJätka soonikuga ja mõlema serva 1 ääresilmus koo ripskoes, SAMAL AJAL järgmisel PP real, kasvata 1 silmus mõlemal pool silmust SM-ga (= 4 kasvatatud silmust) - vaata KASVATAMISE NIPPI! Korda kasvatamist igal töö PP real 12 korda = 81-84-87 silmust.\nJätka kasvatamisteta, kuni töö kõrgus on 9-10-11 cm.\nKoo järgmine rida järgmiselt, töö PP: koo 7 silmust ripskoes, soonikut järgmised 67-70-73 silmust nagu enne, koo 7 silmust ripskoes. Jätka sedasi, kuni töö kõrgus on 21-23-26 cm.\nJärgmisel real, töö PP, koo 2 ph kokku igal ph-sooniktriibul = 59-61-63 silmust.\nJätka kudumist: 7 silmust ripskoes, soonikut 1 pr/ 1 ph järgmisel 47-49 silmusel, koo 7 silmust ripskoes.\nKui töö kõrgus on 22-24-27 cm, koo silmused maha parempidised silmused parempidi, pahempidised pahempidi.\nPinguta varbaosa kokku ja õmble kokku jalapealne 1 ääresilmuse kõrvalt üles kuni ripskoe alguseni nii, et õmbluse äärde jääb 2 pr silmust.\nÕmble kanna tagant kinni servad vastastikku, et vältida paksu õmblust.\nTänan valimast DROPS Designi! Me anname endast parima, et meie juhendid oleks kergesti arusaadavad. Kõik mustrid on tõlgitud Norra keelest, alati on võimalik kontrollida arvutusi ja mõõte originaaljuhendist (DROPS 127-34) .\nJäta kommentaar mustrile DROPS 127-34


Kuupäev: 19. November 2016, kl 09.16\nAeg end taas käsile võtta selle sõna kõige otsesemas mõttes.\nOotan siia gruppi minuga liituma neid,kes vahepeal kaalule karuteene teinud ning loodab nüüd taas reele saada kui ka kõiki uusi kaalulangetamise huvilisi.\nKaal on mul endal hetkel jõudnud ulmelise 104.4 kg,2014 aastal suutsin võtta alla üle 20kg,kuid lasin end siis aegamööda paraku käest,nüüd on kiiks taas peas käinud,esiteks,suvi 2017 pole enam kaugel ning tahaks üldse siredam-peenem ning paremas vormis olla.\nLoon ka tabeli uude sõnumisse,kuhu saate kirja panna oma andmed.\nKuupäev: 19. November 2016, kl 10.05\nSellele lingile vajutades sisenete meie kaalutabelisse,kuhu saate end lisada.\nKuupäev: 24. November 2016, kl 10.42\nLisasin ennast tabelisse. Olen ka viimastel aastatel vahelduva eduga püüdnud siin keskkonnas oma kaalu kuidagi kontrolli all hoida ning praegu tahet täis eesmärgini lõpuks jõuda.\nKuupäev: 24. November 2016, kl 12.28\nLisasin ka omad andmed.\nOlen omal käel kaaluga tegelenud viimased 10 aastat ja näinud kaalunumbreid 95 ja 68.\nLiitusin nüüd Kaaluabiga ja püüan olukorra kontrolli alla saada seekord enne, kui 95 tagasi tuleb.\nKuupäev: 24. November 2016, kl 14.23\nTere tulemast Pontus ja Loviisa!\nHomme juba esimene kaalumine!\nKuupäev: 24. November 2016, kl 22.57\nTuleksin meeleldi punti. Äkki on tabeldamisest abi. Ikkagi kontrollimise koht endale.\nNii kui ei valva, vupsab kaal kasvada. Hetkel 95.\nJaksu meile! Sest jõulud - need kipuvad maha murdma ka tugevama tahtejõu\nKuupäev: 24. November 2016, kl 23.02\nTere tulemast Suurtükk!\nKuupäev: 25. November 2016, kl 07.12\nJee,ilus kaalulangus sel nädalal mul,olen nii rahul,ei uskunud silmigi,käisin ikka mitu korda kohe kaalul,pean tabeli sel nädalavahetusel korda tegema,kuna hetkel ta ei näita kaalukadu kokku ja eesmärgini jäänud,ehk siis natsa pusimist mulle,aga kuidas teil on läinud?\nKuupäev: 25. November 2016, kl 08.24\nMinul on ka algus tehtud, küll tagasihoidlikum kui Piial - sa oled super tubli!\nMa alles kaks päeva pusinud siin lehel ja kaal pole veel oluliselt kergem, aga meel on küll kerge, sest teen oma kehale head\nKuupäev: 25. November 2016, kl 16.01\nNatuke susserdasin seal tabelis, loodetavasti ei läinud asi paigast ära, mul pole mobiilil vist seda tehnilist valmidust. Igatahes lõbus - teisi passida ja ise häbeneda, kui ülemugimiseks läheb. Aga tabel mõjub hästi, õhtuse ja hommikuse kaalu vahe nagu naksti olemas. Järgmise nädalani!\nKuupäev: 29. November 2016, kl 18.53\nTere ,oleme siin kuidagi vaikseks jäänud\nNüüd piinlik hetk,pean tunnistama,et ei saanud selle tabeli valemitega hakkama ning seepärast on mul palve.Kui keegi meist siin oskab tabelit korda seada,palun anna endast siin teada,siis teame,kelle kätesse saame endid usaldada tabeli kohalt.Juhul,kui meil siin selliseid pole,üritan leida omale abilise\nKuidas teil muidu see nädal möödub?\nMina maadlen isudega,annan ka järele mingil määral,üritan samas toitumist liikumise või treeninguga tasakaalustada.\nKuupäev: 30. November 2016, kl 08.42\nTabeliga kahjuks aidata ei oska, oskan ainult numbreid sisestada\nMinul püsib motivatsioon veel kõrge.\nIsusid polegi väga hullusid tekkinud, õhtust rasket hetke leevendan tassi rohelise teega või lähen koeraga jalutama\nIgaks juhuks on näkileibade pakk laual (22 kcal tk), aga need on viimaseks hädaks ja veel pole vaja olnud\nKuupäev: 30. November 2016, kl 15.08\nPalun pange mind ka tabelisse. algkaal 103,8. Olen siin juba mõned nädalad ise pusinud ja olen lahti saanud 3 kilost. Kambaga koos on motivatsiooni rohkem. Nädala sees saan hakkama, aga nädalavahetustel on keeruline isudele vastu panna.\nSain aru, et reede on kaalumisepäev. Vaatame, kas saan reedeks juba kergemaks\nPüüan olla siin aktiivne, et kambavaim oleks tugev.\nKuupäev: 01. December 2016, kl 16.41\nPikkus 167 ja eesmärk 80\nKuupäev: 02. December 2016, kl 06.47\nLisasin Sind,Pontus40 tabelisse!\nSee nädal vaid väike miinus,olen rahul arvestades kõiki nüansse,kuidas teil on läinud?Olete kõik väga vaiksed...\nMul täna Rakverre sõit õhtupoole,sealteatrisse kolleegidega ja pärast restorani sööma ,eks pean siis päeval söögiga tagasi hoidma.\nAndke ikka endast ka teada,kuidas teil käekäik läheb.\nProovin sel nädalavahetusel uuesti tabeli käsile võtta.\nOlge tublid ja ärge unustage liikuda!\nKuupäev: 02. December 2016, kl 08.17\nOlen esimese nädalaga esimese kilo ja natuke peale maha saanud.\nTrennis olen käinud selle aja jooksul kolm korda: kaks siseratta trenni ja üks bodypump. See viimane kahjuks kaloreid palju ei kuluta, aga lihased teeb korralikult valusaks\nMul on perega järgmisel nädalavahetusel spa-sse minek ja samuti pean vaatama, mis seal õhtul süüa - õnneks on menüüs suppe ja salateid, need on kindlasti hea valik prae asemel.\nKuupäev: 03. December 2016, kl 12.57\nSeekord mul nulliring.On olnud nii kiire, ja siis ei kao ykski kilo kuhugi. Nadalavahetusel ema synnipaev, see toob ikka juurde koos heaparemaga, mis suhu vupsab. Aga jatkame ikka.\nKuupäev: 03. December 2016, kl 13.03\nAga Loviisa on meil tubli tüdruk olnud. Esikoht\nKuupäev: 03. December 2016, kl 19.27\nLiituksin ka Teiega. Ma võtsin eelmise aasta lõpus 10 kilo alla, aga tänaseks on need kõik tagasi. On aeg jälle ennast käsile võtta ning alustatu lõpule viia. Edu meile kõigile!\nKuupäev: 03. December 2016, kl 23.08\nTere, kas võib ka liituda?\nMind ei ole Kaaluabis mitu aastat olnud, kaal on veelgi kasvanud, täna oli 94,4 lausa. Kui siin veel duellitasin olin 75-85.\nKuupäev: 03. December 2016, kl 23.45\nReisimine ajab toitumise ikka täitsa sassi. Enne minekut oli kodus ikka suurem miinus, aga nüüd pärast paaripäevast äraolekut on see miinus kohe poole väiksem. Lootsin, et järgmisel nädalal saaks 8-ga hüvasti jätta. Paistab, et läheb kauem.\nAga lennujaamas oli palju aega ning spikerdasin teiste tabelite pealt ning sain valemid korda.\nMa muidu olen jutukas küll, aga foorumis tavaliselt vaikne\nKuupäev: 04. December 2016, kl 08.26\nTere tulemast Marili123 ja Gunnilla!\nMida rohkem,seda suurem kambavaim ,lisa palun Gunnilla ka end meie tabelisse!\nJa Pontus,au ja kiitus sulle tabeli valemite sisestamise ja korrastamise eest!\nOleme sel nädalal väga tublid olnud,jätkame siis samas vaimus!\nMul täna teise advendi puhul taas piparkookide küpsetamise päev tütrega,õnneks väga ei isuta,reedel sai firma jõulupeol küll head ja paremat söödud-joodud,õnneks lõppes tantsimisega ööklubis,kus osa kaloritest sai kindlasti ära kulutatud,eile hoidsin üäeval söögiga tagasi ja tegime õhtuks perega kodus sushisid,täna ei kaalunud,päris iga päev enam ei kaalu,see on varem andnud tagasilöögi,seepärast proovin nüüd vähe teisiti.\nIlusat teist adventi kõigile!\nKuupäev: 05. December 2016, kl 10.54\nTänan tabelisse lisamise eest. Mul oli reedel 103,3, aga olin arvutist ja telefonist eemal. Ma ei saa kuidagi isegi oma kaalu tabelisse sisestamisega hakkama. Palun, et keegi teeb seda minu eest. Tänan.\nKuupäev: 05. December 2016, kl 11.21\nSain siiski hakkama tabeliga ja abi ei vaja.\nKuupäev: 07. December 2016, kl 09.48\nMul see nädal on kaal seisma jäänud.\nMulle tundub, et kurjajuur on hommikune kaerahelbepudru söömine\nOsad toitumiskavad soovitavad hommikuti putru, osad aga vältida ning selle asemel anda hommikueinele toekust erineval viisil valmistatud munaga.\nKui ma söön nt keedumuna ja sepiku singiga vms sinna kõrvale, kaal liigub allapoole.\nPudruga püsib küll täiskõhutunne kauem, aga kaal ei liigu.\nMida teie hommikuti sööte?\nKuupäev: 09. December 2016, kl 09.44\nMinul ikkagi täna väike miinus. Ma ei ole küll sel nädalal väga pingutanud ja piitsutanud end, aga miinus on ikkagi tore. Mina söön hommikul tavalise võileiva ( ainult või jätan ära). Panen peale toorjuustu või hummust või sulat. juustu, sinki, juustu, kurki, tomatit. Ühest võileivast täiesti piisab. Vahel teen ka muna. Pudrud olen praegu kõik välja jätnud. Mulle on jäänud mulje, et pudrud annavad palju kaloreid, eriti moosiga või võiga.\nHommikust söön kell 8 ja järgmine söömine juba kell 13. Ma pean ühe võileiva ja tassi kohviga vastu küll.\nProovin oma miinuse tabelisse panna.\nKuupäev: 10. December 2016, kl 09.46\nTublid olete Pontus,Loviisa ja Pasun40!\nUnustasin eile märkida oma kaalu,eile näitas tegelikult täpselt 102 kg ,aga täna juba 102.3 Kirjutasin tänase ikkagi tabelisse,mitte eilse.Olen kehv jälgija ise olnud see nädal,stress sai võitu koos paari pika tööpäevaga.Tean,see pole mingi vabandus,seepärast asutan end nüüd pärast teiega suhtlemist tempokale kõnnile või nn.jautuskäigule.\nHommikuti tuleb ikkagi putru süüa, teen perele putru piima ja veega,mida üldjuhul ise ei söö,kuna piim on minu kaloripommiks,selle asemel teen omale kas kiirputru pakikestes veega või lihtsalt täisterakaerahelbed panen keeva veega natsaks seisma ja siis söön.See aitab väga hästi tegelikult alla võtta ,aga kuna paar aastat tagasi sai sel viisil toitutud pea pool aastat jutti,on isu siiani täis,kugistan vahel kuidagi viisi pudru kurgust alla,sest see on kasulik.Söön siis hommikuti tavaliselt keedetud muna,tavalist leiba ja saia üritan vältida,selle asendan näki- või riisileibadega.\nLoodan,et teised meie grupist ikka ka oma kaalu kirja panevad,olenemata ,kuhu poole näitab,oleme ju üksteisele toeks!\nKuupäev: 10. December 2016, kl 14.10\nMinu see nädal ei läinud väga edukalt. Kaks erinevat jõulupidu olid kurjajuureks ning põhjuseks, miks ma juurde võtsin. Järgmine nädal läheb vast paremini ikka . Mina söön hommikuti sepikut, keedumuna ja tomatit. Täidab väga hästi kõhtu ja maitseb ka hästi\nKuupäev: 11. December 2016, kl 14.52\nTere, minul oli vahepeal haigestumine, eriti ei söönud midagi aga kui enesetunne paranes siis ei suuda loobuda saiakestest. Minul siis isegi hästi +0,10\nIseloomu pole, tuleb teist kasvatama hakata. soovin endale ja teistele jõudu!!\nKuupäev: 13. December 2016, kl 20.25\nTean, et teil duell juba käimas, aga äkki saaksin ka kampa lüüa. Olen tänu Kaaluabile palju kilosid kaotanud ja just duell on olnud hea motivaator, siis tean, et ei pinguta ainult üksi. Olen 166cm pikk ja kaal hommikuse seisuga 78 kilo.


Börs: USA turgudel kolme nädala suurim langus\n30. detsember 2019 kell 20:57\nWall Streeti suuremad aktsiaindeksid langesid esmaspäeval rekordtasemelt, kuna investorid realiseerisid kasumit, mis on tekkinud sel kuul pärast USA ja Hiina kaubandustehingu kokkuleppele jõudmist, vahendab Reuters.\nS&P 500, Dow Jones ja Nasdaq Composite tegid esmaspäeval suurima ühepäevase languse enam kui kolme nädala jooksul.\n30. detsember 2019 kell 16:28\nTesla konkurent rallib börsil\nTesla konkurent Nio avaldas täna kolmanda kvartali majandustulemused. Ettevõte käive ületas analüütikute ootusi, kergitades Hiina elektriautotootja aktsiad USA börsil 43%.\n30. detsember 2019 kell 15:53\nBörs: USA turud kergelt miinuses\nWall Street’i aktsiaindeksid alustasid aasta eelviimast päeva kerge langusega. Samuti odavnesid USA võlakirjad ning USA dollar. Aasta lõpule omaselt on turgudel väikene kauplemisaktiivsus.


Koolituse viisid läbi Igor Baturin loovagentuurist Creatum, kes on teinud edukaid värbamiskampaanianid nii politseile kui kaitseväele. Harro Aitai ja Nurmely Mitrahovitš Politsei- ja Piirivalveametist, Tuulike Mänd vabatahtlikele mõeldud intereneti keskkonnast „Vabatahtlike Värav“ ja abipolitseinike kogu juhatuse liikmed Dein-Tom Tõnsing ning Rasmus Lahtvee.\nKoolitusel osalesid abipolitseinike kogu liikmed kõikidest prefektuuridest, lisaks ka PPA vabatahtlike koordinaatorid, kes tutvustasid abipolisteinike töid ja tegemisi ning erinevaid värbamisplaane oma prefektuuris.\nEesti Abipolitseinike Kogu on 2011 aastal loodud abipolitseinike katusorganisastioon, milles on üle viiekümne liikme igast prefektuurist. Kogu peamine eesmärk on abipolitseinike huvide eest seismine ja abipolitseinike tööd puudutavas kaasa rääkimine.\nKoolituse toimumist toetas Siseministeerium\nEAPK juhatuse esimees


M: e21 320/6 1979, automaat. TLN - Teised autod, vidinad - E30 COMMUNITY\nM: e21 320/6 1979, automaat. TLN\n20. aprill 2013 asukohas Teised autod, vidinad\nPakun klassikalist rullika eelkäijat.\nOsa infost siin: http://www.auto24.ee/kasutatud/auto.php?id=1326477&rhash=fb41\nAuto on tehasest välja sõitnud 1979.a (WIN-i järgi), esmane registreerimine aga 1983. Eestis alates 1994.a, omanikuks 1938.a sündunud taat, kes eelmisel aastal manalateed läks. Sain selle auto endale peale pärandipaberite kordaajamist eelmise aasta oktoobris. Enne seda olevat masin vähemalt 4 aastat kuivas kuuris seisnud. Läbisin ilma igasuguse remondita TÜV, sõitsin enne lund umbes 400 km ja siiani seisab masin kuivas garaažis.\nVahetasin pisut kulunud juhiistme seljatoe ja komplekteerisin kabiini mõne pisiasjaga. Nüüd on pill vast 100% komplektne, viimase pisiasjani, kaasaarvatud tööriistad, tungraud, kasutusjuhendid, teeninduste asukohad euroopas, tagavaratas (rehvil vist tootmisaasta 1977, kasutamata rehv originaalveljel). Sisu (tumesinine) on terve, kulumata, kõik kangid töötavad, lagi terve ja puhas. Armatuuril paar väiksemat pragu. Vahetasin (jootsin) kõik armatuuri ja keskkonsooli valgustuse tuled. Optika nagu uus, kroom väga hea. Põlled sirged ja pole paksuks pahteldatud. Kui teaks, kust m20 ploki numbrit otsida, kontrolliks üle, kas on ka tehases paigaldatud mootor veel peal. Automaatkast töötab laitmatult.\nKäivitub iga ilmaga. Soojenedes kipuvad tühikäigupöörded 2000 kanti jääma, karpa vajab spetsi kätt. Ise kruttima ei kipu, kuni sõidab. Vahetasin süüteküünlad. Pagassis on lohakalt lapitud sisemised rattakoopad (tüüpkoht e21-l), juhi jalgealust on lapitud. Karbid on sirged. Luugid korras.\nElektriline kroompeegel, roolivõimendi (harvaesinev e21-l), ilmselt tehases paigaldatud ajastukohane Blaupunkt raadio (mängib FM-i), originaalne teleskoopantenn juhiukse ja esitiiva vahel.\nOstsin ajastukohased 7x15" ET 12 kärgveljed koos rehvidega. Ette aga 185/65 rehviga ei sobi, käib vastu põlle, rooli pöörates. Madalama profiiliga rehviga sobiksid. Praegu ees 13" plekkveljed, kärjed kaasa.\nKüsimused palun P.S.\nMuudetud 25. aprill 2013 , muutis sillufromIV\nBronnitud kuni 19.07.