Elektrooniline muusika – Vikipeedia\nElektrooniline muusika, ka elektronmuusika, on muusika, mille loomiseks või interpreteerimiseks on vajalikud elektroonilised muusikainstrumendid või laiemalt elektrooniline muusikatehnoloogia ja mille esitamiseks on vajalik helivõimendus.\nKuni 1940. aastate lõpuni nimetati elektroonilist muusikat ka elektrimuusikaks (saksa keeles elektrische Musik), kuna selle loomiseks või interpreteerimiseks olid vajalikud muusikainstrumendid, mille kõla tekkis või edastati tänu elektrile.\nTänapäeval on elektroonilise muusika mõiste kasutusel nii süva- kui ka levimuusikas, hõlmates laia muusikastiilide valikut alates eksperimentaalsest süvamuusikast ja lõpetades elektroonilise tantsumuusikaga (electronic dance music).\n2.1 Eelajalugu kuni aastani 1945\n2.2 Alates 1945\n2.2.1 Pariis ja konkreetne muusika\n2.2.2 Köln ja elektrooniline muusika\n2.2.3 Ameerika Ühendriigid ja lindimuusika\n2.2.4 Kanada ja elektrooniliste klahvpillide areng\nElektroonilise muusika mõiste ei ole kunagi olnud ühetähenduslik. Tänapäeval on siiski kokku lepitud, et elektroonilise muusika mõiste alla mahub muusika, mille puhul heli tekkimiseks on vältimatult vajalik elektri olemasolu.\nHeli tekkimise alusel jaotatakse elektroonilised muusikainstrumendid elektromehaanilisteks (näiteks telharmoonium, Hammondi orel ja elektrikitarr) ja n-ö puhtalt elektroonilisteks (näiteks teremin ja süntesaator).\nStilistiliselt tehakse vahet ka n-ö konkreetsel muusikal, mille loomisel kasutatakse erineval moel ja tasemel töödeldud looduslikke helisid ning n-ö puhtal elektroonilisel muusikal, mille puhul helid saadakse helisünteesi abil. Muusikat, mille loomisel kasutatakse vähem või rohkem töödeldud looduslikke helisid, mille hulka kuuluvad ka akustiliste muusikainstrumentide helid, nimetatakse ka elektroakustiliseks muusikaks.\nMuusika ettekandmisviisi järgi tehakse vahet live-elektroonikal (n-ö "elav elektroonika", inglise keeles live electronics), mille puhul helide töötlemine toimub reaalajas kontserdilaval ning lindimuusikal, mille puhul toimub salvestatud muusika taasesitamine kontserdiolukorras.\nHelisignaali tüübi järgi jaotatakse elektroonilise muusika instrumente ja seadmeid ka analoogseteks ja digitaalseteks.\nElektroonilise muusika mõiste alla on mahutatud ka arvutimuusika mõiste.\nHoolimata sellest, et elektroonilise muusika mõistet seostatakse eelkõige süvamuusika valdkonnas loodava nüüdismuusikaga, tekkis 1960. aastatel ka elektroonilise muusika tehnoloogiat kasutava levimuusika suund. Süvamuusikast rändasid levimuusikasse sellised uued muusikalised kontseptsioonid nagu keskkonnahelide radikaalne kasutamine, ambient, helide esitamine tagurpidi (n-ö grammofonikettamuusika, turntable music), digitaalne sämplimine, akustiliste helide elektrooniline töötlemine, kõnefragmentide kokkuliitmine. Tekkisid uued elektroonilise levimuusikastiilid nagu new age, räpp, hiphop, electronica ja tekno. Tänapäeval nimetatakse levimuusikas elektrooniliseks muusikaks eelkõige sellist muusikat, mis keskendub nii sisuliselt kui ka tehnoloogiliselt elektroonikale, mitte ei kasuta ainult möödaminnes mõningaid elektroonilisi elemente.\nElektroonilise muusika arengus on ühinenud inimloomingu kunstilis-esteetiline ja loodusteaduslik (füüsika ja elektrotehnika) külg. Seetõttu võib elektroonilise muusika arengut vaadelda nii ideeajaloolisest kui ka tehnilisest aspektist. Elektroonilise muusika areng mängib otsustavat rolli nendes drastilistes muudatustes, mis leidsid muusikas aset 20. sajandi alguses, kui tekkis tänapäevases mõttes nüüdismuusika kontseptsioon.\nEelajalugu kuni aastani 1945Redigeeri\nEnne elektroonilise muusika teket oli paljude heliloojate huviks kasutada muusika loomisel eesrindlikke tehnoloogiaid. Paljud muusikainstrumendid on algselt loodud elektromehaanilisete mudelite alusel ja mõjutanud hiljem elektrooniliste pillide ehitamist.\nEsimeseks elektriliseks muusikainstrumendiks peetakse 1759. aastal Jean-Baptiste Delaborde’i konstrueeritud elektriklavessiin (Clavecin électrique).\nTihti nimetatakse esimeste elektriliste muusikainstrumentide hulgas ka tšehhi leiutaja Pater Prokop Diviši 1730. aastal konstrueeritud pilli Kuld-Deniss (Denis d'or), mille mängija sai pisikesi elektrilööke, kuid milles elektrit ei kasutatud otseselt heli tekitamisel.\n1867. aastal konstrueeris Neuchâteli telegraafivabriku direktor Hipp elektromehaanilise klaveri.\nEsimene elektroonilist heli käsitlev patent kuulub 1885. aastast E. Lorenzile.\nElektroonilise muusika arenguga on tihedalt seotud ka helisalvestustehnoloogia areng. Esimeseks teadaolevaks helisalvestiks on 1857. aastal Édouard-Léon Scott de Martinville’i patenteeritud fonautograaf. Selle abil oli võimalik heli visuaalne salvestamine, kuid mitte mahamängimine.\n1878. aastal patenteeris Thomas A. Edison fonograafi, milles kasutati sarnaselt Raymond Scotti seadmega silindreid. Kuigi üheaegselt kasutati ka silindreid, konstrueeris Emile Berliner 1887. aastal plaatfonograafi.\n1897. aastal konstrueeris Thaddeus Cahill telharmooniumi ehk dünamofoni. Instrument töötas hammasrattageneraatori põhimõttel, kaalus 200 tonni ja oli kaubavaguni suurune. Cahill kasutas iga pooltooni jaoks hiiglaslikku auruga töötavat elektrigeneraatorit (Mehrfachstromerzeuger), mida ta kasutas siinusekujulise väljundpinge saamiseks.\nSuureks avastuseks, millel oli hiljem sügav mõju elektroonilise muusika arengule, oli Lee DeForesti 1906. aastal leiutatud trioodaudion (triode audion ehk audion tube). See oli esimene termiline ventiil või vaakumtoru, mis viis muuhulgas elektriliste signaalide loomise ja võimendamiseni, raadioülekanneteni ja elektrilise arvutamiseni.\nOma 1907. aastal ilmunud tekstis Helikunsti uue esteetika visand ("Entwurf einer neuen Ästhetik der Tonkunst" ) arendas Ferruccio Busoni teooriat kolmandiktoonidest, mille tekitamiseks ta pidas sobivaimaks kasutada dünamofoni. Selles tekstis on teisigi ideid, mida oli võimalik realiseerida alles elektroonilise muusika vahenditega 1950. aastatel. Muuhulgas pakkus ta välja idee kõlavärvimeloodiast (Klangfarbenmelodie), mida Arnold Schönberg esimest korda käsitles oma "Harmooniaõpetuses" (Harmonielehre, 1911) ja ka hiljem kui sobivat kontseptsiooni varasele elektroonilisele muusikale. Ka Edgar Varèse’i ja itaalia futuristide müraesteetika on mõjutanud elektroonilise muusika kõlakujundust.\nKuigi futuristid ei konstrueerinud otseselt elektroonilisi muusikainstrumente või loonud elektroonilist muusikat, on nende panus elektroonilise muusika idee arengusse väga suur. 11. märtsil 1913 avaldas Luigi Russolo futuristliku manifesti "Mürade kunst". 21. aprillil 1914 toimus Milanos esimene müramuusika kontsert. Russolo kasutab seal oma akustilisi mürainstrumente intonarumorisid, mille helisid tekitatakse käsitsi ja võimendatakse megafonide abil. Juunis 1914 toimus samalaadne kontsert Pariisis.\n1919–1920 konstrueeris Leon Theremin, kes töötas 1920–1928 Leningradi riikliku füüsikalis-tehnilise instituudi elektrivõnkumiste labori juhina sensatsioonilise instrumendi eterofoni, mis hiljem sai nimeks teremin. Tehniliselt on tegu võnkumisi summeeriva konstruktsiooniga, milles kuuldav heli tekib kahe kõrgsagedusliku mittekuuldava heli liitumisel. Selline omadus inspireeris heliloojaid kirjutama muusikat spetsiaalselt tereminile. Näiteks Anis Fuleihan kirjutas tereminikontserdi, mille esiettekanne toimus 1945. aastal New Yorgi Sümfooniaorkestri, solist Clara Rockmore’i ja dirigent Leopold Stokowski esituses.\nUmbes samal ajal tegeles saksa rahvakooliõpetaja ja organist Jörg Mager mikrointervallide täpse tekitamisega ning konstrueeris sellised instrumendid nagu elektrofon (Elektrophon, 1921) ja sfäärofon (Sphärophon, 1928). Mager oli tšehhi helilooja Alois Hába poolehoidja. Hába tegeles Ferruccio Busoni innustusel praktiliselt mikrointervallidega. Mageri huvi intervallide vastu viis ta ka akustiku ja muusikatehnoloogi Erich Moritz von Hornbosteli tegevuse uurimiseni, nii et meloodia helikõrguse muutumisel säilitab alati sama kuju. Nii sündisid hiljem tema sfäärofon II, kaelidosfon (Kaleidosphon) ja elektrotoonorel (Elektrotonorgel).\n1926. aastal konstrueeris Nikolai Obukov oma kõlava risti (Croix Sonore).\n1928. aastal Maurice Martenot' ehitatud Ondes Martenot puhul oli tegu helisagedusi liitva instrumendiga, vaid selle erinevusega, et helikõrguste muutmiseks oli vaid üks traat. Olivier Messiaen kasutas seda instrumenti oma Turangalîla-sümfoonias, ning Arthur Honegger oratooriumis "Jeanne d’Arc tuelriidal" (Jeanne d’Arc au bûcher).\n1930. aastal konstrueeris Friedrich Trautwein trautooniumi, mida hiljem arendab edasi Oskar Sala. 1930. aastatest pärinevad ka Paul Hindemithi trautooniumilood "Vier Stücke für drei Trautonien" kogumikus "Des kleinen Elektromusikers Lieblinge".\nAastal 1935 konkureerisid hammondi orel ja valgustooniorel (Lichttonorgel), kusjuures esimene võitis.\nVaatamata poliitilisele või meelelahutuslikule põhifunktsioonile tasandas elektroonilise muusika arengule teed ka raadioringhäälingu tegevus.\nPariis ja konkreetne muusikaRedigeeri\n1943. aastal kutsus insener Pierre Schaeffer, kes töötas raadiokunsti uurimisasutuses Pariisis, ellu klubi Club d'Essai, millega hiljem liitusid Pierre Henry, Pierre Boulez, Jean Barraqué, Olivier Messiaen ja 1950. aastate alguses Karlheinz Stockhausen. 5. oktoobril 1948 kõlasid müradele pühendatud Pariisi Raadio raadiokontserdil "Concert des Bruits" Schaefferi viis müraetüüdi ("Cinq études de bruits"), tähistades ühtlasi ka konkreetse muusika (musique concrète) mõiste sündi. 18. märtsil 1950 toimus Pariisi muusikakoolis (École Normale de Musique) esimene avalik konkreetse muusika kontsert. Kuna Club d´Essai algusaegadel ei olnud Prantsusmaal veel magnetofone, salvestati mürad heliplaatidele ja miksiti seejärel kuni kaheksa heliplaadi heli üheaegselt kokku. Nende igapäevaste helide töötlemisel tekkisid kollaažilaadsed kombinatsioonid. Esteetiliselt kujutab varane konkreetne muusika kuuldemängu ja radiofoonilise kollaaži eelkäijat. Termin "konkreetne muusika", mille Pierre Schaeffer võttis kasutusele 1949. aastal, tähendab eelsalvestatud mürahelide – n-ö kõlaobjektide – kasutamist, mida võib pidada ka vastandiks komponeeritud, kunstlikult loodud "abstraktsele" muusikale. Sellise radikaalse brüitistliku definitsiooniga tekitas Schaeffer ka paraja segaduse, sest konkreetset muusikat hakati pidama seriaalse muusika vastandiks. Juba 1950. aastatel hangiti ka Pariisi lintmagnetofonid, mis võimaldas palju keerukamaid lõikamisi, lindi mahamängimise kiiruse ning sellega seoses ka helikõrguse muutmist. Nende võimaluste kaudu tekkisid ka uued muusikainstrumendid: fonogen (Phonogen), teatud tüüpi transponeerimisvõimalusega mellotron ja morfofon (Morphophon), mida võiks võrrelda lindikajamasinaga (Bandschleifen-Verzögerungsgerät).\nSchaeffer tekitas konkreetse muusika mõistega teadliku rivaalsuse samal ajal Kölnis tekkinud elektroonilise muusika mõistega. 1950. aastatel arendasid Schaeffer ja tema abiline Pierre Henry teatud laadi ideoloogilise ja osaliselt isegi šovinistliku tüli nende kahe keskuse vahel. Tema tervikteose "Orphée 53" läbikukkunud esitus 10. oktoobril 1953 Donaueschingeni nüüdismuusikafestivalil peegeldas "allakäiku" ja kompromiteeris konkreetse muusika mõistet rahvusvahelise publiku silmis aastateks. Heliloojad, kes olid 1950. aastate algusest peale seotud konkreetse muusika uurimisrühmaga (Groupe de Recherches de Musique concrète), mis kasvas 1951. aastal välja Club d'Essaist, otsisid võimalusi viia konkreetsesse muusikasse sisse selliseid kompositsioonilisi printsiipe, mis samas ei oleks vastuolus Schaefferi üldise müramuusika esteetikaga. 1954. aastal komponeeris Edgar Varèse tänu lintmagnetofonidele teose "Déserts". 1956–1957 sündisid Luc Ferrari, Iannis Xenakise, François Bayle ja teiste teosed, mis arvestasid palju jõulisemalt kompositsiooniaspekte ja hiljem isegi seriaalse meetodi erinevaid tehnikaid. Sellest tulenevalt nimetas ka Schaeffer oma konkreetse muusika ümber "elektroakustiliseks muusikaks" ja muutis ka oma konkreetse muusika uurimisrühma Groupe de Recherches de Musique concrète 1958. aastal ümber muusikauuringute rühmaks (Groupe de Recherches Musicales).\nKöln ja elektrooniline muusikaRedigeeri\nKui Werner Meyer-Eppler pakkus tehniliste abivahendite abil loodud muusika jaoks välja termini "elektrooniline muusika", oli selle taga eelkõige soov siduda sellised elektrilised kõlailmingud, elektrimuusikaga, mille piiridesse ta luges ka konkreetse muusika (Musique concrète) ja lindimuusika (Music for Tape).\nFüüsik Werner Meyer-Eppler, helirežissöör Robert Beyer, tehnik Fritz Enkel ja helilooja Herbert Eimert asutasid 1951. aastal NWDR kaasabil Kölni elektroonilise muusika stuudio (Kölner Studio für Elektronische Musik). Esimene avalik kontsert toimus 26. mail 1953 Kölni Uue muusika festivalil "Neue Musikfest 1953". Erinevalt konkreetsest muusikast oli siin püütud elektrooniliselt saadud helisid füüsikaliste reeglite, näiteks Fourier’ kiirtransformatsiooni abil teaduslikult tuletada. Seejuures hakati põhjalikumalt uurima tämbrit, mida võib mõista paljude siinushelide liitumise tulemusena ning teisi muusikalisi parameetreid nagu helisagedust, amplituudi ja helikestust.\nEimert ja Beyer tegelesid tämbriprobleemidega põhiliselt teoreetiliselt. Alles järgmine heliloojate põlvkond, Henri Pousseur, Karel Goyvaerts ja Karlheinz Stockhausen, töötasid alates 1953. aastast seriaalse meetodi rakendamisega elektrooniliste vahendite abil. Kölni stuudio varasele kontseptsioonile on tähendusrikas eranditu vaid "sünteetiliselt" saadud kõlade kasutamine, nende salvestamine helilindile ja lõpuks taasesitus kõlarite abil. Seetõttu jõuti vähemalt teoreetiliselt kahe muusikaajalooliselt uue revolutsioonilise asjani: peaaegu täieliku kontrollini tämbri parameetri üle, mis seni oli heliloojate jaoks olnud ligipääsmatu ja harva seriaalsete meetodite abil määratletud. Teiseks välistati interpreet kui vahendaja ja sellega heliloomingulisest seisukohast potentsiaalne moonutaja. Esimest korda muusikaajaloos olid võimalikud sellised teosed nagu Stockhauseni "Studie II, mille ideed jõudsid kuulajani vahetult. Sellega lõppes aastasadadepikkune pürgimus noteerida muusikat järjest täpsemini ja täpsemini.\nKuna nende varaste tööde kõlalised tulemused jäid selgelt ootustele alla, algas tehnikas uus helisünteesi ajajärk, mis lõpetas 1954. aastal traditsioonilise siinushelide kontseptsiooni. Koos loomingulise protsessi keerukuse kasvuga kahanes küll ühest küljest kõlaline kvaliteet, kuid teisest küljest kasvasid helilooja võimalused helikomponente kontrollida. Esimeseks tulemuseks võib pidada Stockhauseni teost "Noorte laul" ("Gesang der Jünglinge", 1955/56), mis kontseptuaalselt kasutab elektroonilisi kõlasid ja foneeme koos statistiliste juhuseprintsiipidega (aleatoorika) ning heli ruumindamisega viie kõlarite rühma abil.\nHeterogeense lähtematerjali töötlemise ja sobitamise idee viib loogiliselt live-elektroonika kasutamiseni, millega Kölni elektroonilise muusika mõiste läheneb oluliselt konkreetse muusika mõistele. Kölni stuudio eeskujul loodi tihti veel tänaseni toimivad elektroonilise muusika stuudiod ka Milanos, Dresdenis, Stockholmis, Utrechtis ja mujal.\nAmeerika Ühendriigid ja lindimuusikaRedigeeri\nColumbia-Princetoni ülikoolis New Yorgis õpetasid Vladimir Ussatševski und Otto Luening oma õpilastele spetsiifilist ümberkäimist helilindile salvestatud kõladega. Nende stuudio nimetati ka lindimuusikastuudioks (Tape Music Studio). Lindimuusikastuudios lähtuti põhimõttest, et võimaliku elektroonilise manipulatsiooni suur ribalaius võimaldab ikka enam ja enam eemalduda heli algsest päritolust. Esimesed lindilood pärinevad New Yorgi abielupaarilt Louis ja Bebe Barronilt, kes juba 1948. aastast peale oma professionaalses salvestusstuudios tegelesid lisaks muusikaproduktsioonile ka helilindi arenenumate töötlemisvõimalustega. Barronite stuudios realiseeris John Cage 1951. aastal koos heliloojate Earle Browni, Morton Feldmani, David TudorI ja Christian Wolffiga oma muusikaprojekti magnetlindile ("Project of Music for Magnetic Tape").\nLindimuusika komponeerimise puhul oli eelkõige küsimuse all heliallikate valiku ja töötlemise mitmekülgsus. Ameerikas ei tehtud eriti suurt teadlikku vahet kontrollitavate (elektrooniliste) ja "mittekontrollitavate" (mehaaniliste) kõlade vahel.\nKanada ja elektrooniliste klahvpillide arengRedigeeri\nKanada füüsik Hugh Le Caine tegi ajavahemikus 1945–1948 sarnaseid eksperimente klahvpilli klahvilöögidünaamikaga. Tema leiutatud Sackbut võimaldas mängijal klahvi erineva surve abil tekitada subtiilseid helikõrguse, helitugevuse ja tämbrimuutusi ning kontrollida ka vibraatot, intensiivsust, atakki. 1955. aastal leiutas ta erivõimalustega lintsalvesti (special purpose tape recorder), mis kujutab enesest mitmekanalilise lintmaki ja mellotroni sünteesi, mis võimaldas väga peent tööd konkreetsete helidega. 1955. aastal loodud Le Caine teos "Dripsody" kestab veidi üle minuti ja selles kõlab salvestiga üles võetud vee tilkumise heli, mida on paljukordselt kopeeritud, maha mängitud erinevate kiirustega ja seatud peantatoonilise helirea alusel, mistõttu see kõlab erinevatel helikõrgustel. Alates algsetest tilkumistest kasvab intensiivsus ja tihedus iga järgmise lindiringiga kulminatsioonini, kuni kaheteistheliliste arpedžodeni, mis on kõik tuletatud algsest tilkumise helist.\nEsimese arvutimuusikastuudio asutas 1958. aastal helilooja Lejaren Hiller Illinoisi ülikooli (University of Illinois at Urbana-Champaign) juurde. See oli teiseks ameerika elektroonilise muusika stuudioks ja kandis nimetust Eksperimentaalse muusika stuudio (Experimental Music Studio). Koos teiste uurijatega töötas Lejaren Hiller arvutitega ILLIAC ja IBM 7090.\nTänapäeval on arvuti lisaks kasutusele helistuudio põhilise tehnilise töövahendina kasutusel kolmes suuremas muusikavaldkonnas: helilooming (partituurisüntees), kõlade simuleerimine (helisüntees) ja helimontaaž.\n1979. aastal võitsid Ars Electronica peapreemia austraallased Kim Ryrie ja Peter Vogel spetsiaalselt muusika vajadusteks ehitatud Fairlight CMI eest. See 8-bitine arvuti pakkus sämplimiseks täiesti uut tehnilist taset: esimest korda oli võimalik kõiki võimalikke helisid ühes arvutis nii salvestada, maha mängida kui ka kõikvõimalikesse helikõrgustesse transponeerida.\nElektroonilise muusika heliteoste loend heliloojate kaupa\nElektrooniliste muusikainstrumentide loend\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Elektrooniline_muusika&oldid=6015108"\nLehekülje viimane muutmine: 20. detsember 2021, 19:03\nSelle lehekülje viimane muutmine: 19:03, 20. detsember 2021.


Ingmar Bergman 100 - Sweden Abroad\nBergmani päevad Eesti Draamateatris\n10 apr 2018, 0.00\nBERGMANI PÄEVAD 10.-19. APRILLIL 2018 EESTI DRAAMATEATRIS\nRootsi filmi- ja teatrilavastaja Ingmar Bergmani sünnist möödub tänavu juulis 100 aastat (1918-2007). Bergman on Eesti publikule hästi tuttav autor, eesti keelde on tõlgitud väärikas hulk tema raamatuid, näidendeid ning stsenaariume, lavale on jõudnud kümmekond teost. Praegugi on publikul võimalus Bergmani teoseid Eesti lavadel näha mitme trupi tõlgenduses. Sünniaastapäeva tähistamiseks tõstame aprillis fookusesse Bergmani mitmekihilise loomingu ning selle mõju Eestis.\nBergmani päevade raames näeb Draamateatri väikses saalis kahte Bergmani teose lavastust („Saraband“, „Pärast proovi“). Esimesel lugemisel kuulakem vastset tõlget näidendist „Puumaaling“ (ilmub Loomingu raamatukogus juulis). Lisaks toimuvad kohtumisõhtud Bergmani lavastajatega, kes räägivad oma kokkupuudetest Bergmani loominguga. Dokumentaalfilmis „Trespassing Bergman“ jagavad nimekad loomeinimesed oma mälestusi Bergmanist.\nBERGMAN LAVAL: •„SARABAND“- etendused 10. ja 19. aprillil kl 19 väikses saalis\n•„PÄRAST PROOVI“ - etendused 12. ja 16. aprillil kl 19 väikses saalis\n2017. aastal Tallinna Filmimuuseumis esietendunud „Pärast proovi“ tuleb Bergmani päevade puhul publiku ette veel ainult kaheks korraks! Lavastaja Madis Kalmet, osades Guido Kangur, Riina Maidre, Anne Veesaar.\n•„ESIMENE LUGEMINE: „PUUMAALING“ - 18. aprillil kl 19 Maalisaalis\nHarukordne võimalus kuulda kõige värskemat tõlget Bergmani loomingust! Lugemise juhatab sisse tõlkija Anu Saluäär-Kall. Näidendit loevad Liisa Saaremäel, Jüri Tiidus, Tiit Sukk, Martin Veinmann, Kersti Kreismann. Lavastajana juhendavad Kersti Kreismann ja Martin Veinmann.\n•Dokumentaalfilm „TRESPASSING BERGMAN“ - 10. aprillil kl 19 Maalisaalis (inglise keeles; tasuta)\n•Rootsi lavastaja STEFAN LARSSONi loeng ja vestlus - 11. aprillil kl 18 Rootsi Suursaatkonnas (Pikk 28), (inglise keeles; tasuta)\nRootsi lavastaja Stefan Larsson (Dramaten) on teinud Bergmani teostel põhinevaid lavastusi ning osalenud ka näitlejana Bergmani lavastustes. Larsson vestlebki oma mitmekülgsetest kokkupuudetest.\n•LAVASTAJATE VESTLUSRING - 17. aprillil kl 18 Maalisaalis (tasuta)\nKogu kava: Eesti Draamateater


7 HÄDAVAJALIKKU KÜÜNTE HOOLDAMISE TÖÖRIISTA KUIDAS HOOLITSEDA OMA KÜÜNTE EEST MEESTE HOOLDUSNÕUANDED - TOODETE ÜLEVAATED\nKõik VideodKingad Ja SokidSuuhügieenTrimmimineKüüned Ja IhukarvadJuuste Stiilid\nHome/Toodete Ülevaated/7 hädavajalikku küünte hooldamise tööriista Kuidas hoolitseda oma küünte eest Meeste hooldusnõuanded\nMehed armastavad tööriistakomplekte.\nKuid siin on ülestunnistus - mulle avaldab alati muljet mees, kellel on omadus küünte hooldamine komplekt.\nMiks on oluline, et kodus oleksid tööriistad küünte hooldamiseks?\nÕigete tööriistade kasutamine küünte korralikaks lõikamiseks hoiab ära valusaid probleeme, nagu hangnails ja sakilised servad.\nLisaks isiklikule hügieenile pakub õigete küünte hooldusvahendite kasutamine ka muid eeliseid.\nVaadake selle artikli juurde lisatud videot, et teada saada, kuidas need tööriistad päeva päästsid, kui mu pere ukraina kauges külas puhkas.\nTeie kapis peab olema 7 hädavajalikku hooldustööriista.\nKas soovite kogu selle teabe saada kiiresse infograafiasse? Kliki siia!\nTööriistad küünte, küünenahkade lõikamiseks, teravate ja karedate servade puhastamiseks ja viilimiseks.\nSelles artiklis käsitlen üksikasjalikult tööriistu, mida iga mees peaks mitte ainult omama, vaid kaaluksin ka veidi rohkem kulutamist parima saavutamiseks!\nVideo vaatamiseks klõpsake siin - Küünte hooldamise põhivahendid Youtube'is\nVideo vaatamiseks klõpsake siin - Kuidas oma küünte eest hoolitseda Youtube'is\nTööriistad küünte lõikamiseks\n1. Küünte lõikurid\nHead lõikurid peavad olema tugevad, kõvad ja teravad, sest teritatud servad suruvad üksteise vastu kokku.\nLõikurite jaoks pole 'lõikelauda'. Ainus lahendus on kasutada parima võimaliku kvaliteediga terast, nii et teravus jääb klambri järel klambriks.\nTuhmunud lõikurid võivad lõheneda ja küünte puruneda. Küünte lõikurid peaksid olema:\nOdav ja hõlpsasti kättesaadav.\nLihtne kasutada kas paremas või vasakus käes.\nKüünte lõikurite tüübid\na. Prantsuse stiil - Suurepärane autokinnakasti, taskute, rahakottide jaoks, mis on populaarne vidinameelsete inimeste seas. Kompaktne ja tasane konstruktsioon. Täiuslik abivahend.\nb. Standard - Parimad on kokku pandud peaaegu purunematu hinge-tihvtkonstruktsiooniga (kus kitsas tihvt sisestatakse läbi kangi ja alusneti) ning on ergonoomiliselt kontuuriga, et need sobiksid hästi sõrmeotstesse ja / või peopesasse, et pakkuda maksimaalset hooba.\nc. Rõngaslukk - See on uus innovaatiline disain, mis kasutab ära materjalide ja ehituse tehnoloogilist arengut. Selle lõikuri ühenduskoht on teflonkattega ja pikendab käepideme laiust, nii et see ei vaja kunagi reguleerimist ja seda on võimatu valesti joondada.\nMida jälgida küünte lõikuri ostmisel\nüks. Pinge - Andke tööriistale paindekindluse kontrollimiseks testpress. Liiga suur terasest paindumine pigistamisel põhjustab liigset muljumist, mis nüristab terasid.\n2. Vahet pole - Iga teritatud serv peaks suletuna täielikult kokku puutuma. Hoidke lõikurit valguse ees ja sulgege see ettevaatlikult. Vahedega lõikurid ei lõika täielikult ja võivad isegi küünte rebeneda või rebeneda.\n3. Kattumine puudub - Sulgege lõikur ja libistage sõrmeotsa vertikaalselt üle suletud terade. Kas tunnete kattumist? Kas lõikuritel on kokkusurumisel topeltklõps? Topeltklõps juhtub siis, kui üks tera libiseb üle teise. Üle või alla hammustatud küünekäärid töötavad halvasti.\nRohkem kui ühe kääriga maniküüri komplektis on küünekäärid kõige pikema ja laiema teraga käärid.\nKäärid tagavad sujuva pügamislõike, mille küünte kahjustamise oht on väga väike.\nLõikelõikes ei puuduta teritatud servad kunagi üksteist, ainult tera lame puudutab kunagi vastaskülge; teritatud serv puudutab ainult naelu.\nHästi valmistatud kääride hooldamisel ja korralikul kasutamisel pole ohtu üldse.\nKääridel on siiski liikuvad osad ja need vajavad aeg-ajalt määrimist.\nParim vahend küünte lõikamiseks.\nKüünte lõhenemise või lõhenemise oht peaaegu puudub.\nÕige kasutamise korral praktiliselt hävimatu.\nKüünelõigud ei lenda juhuslikes suundades.\nTootmisprotsess võimaldab palju kõvemat terast. Hoiab serva lõputult.\nPalju sujuvam lõiketüüp.\na. Küünekäärid - Kergemini kontrollitav kui haaratsid, võimaldavad küünekäärid küünte palju täpsemat lõikamist.\nb. Varbaküünte käärid - Paksemate ja tugevamate küünte ja varbaküünte jaoks otsige lisahoova saamiseks spetsiaalset lühikeste paksude terade ja pikkade säärtega käärid.\nc. Nizzers - See on ainulaadne tööriist, mis võimenduse maksimeerimiseks ühendab kääride lõikelõike eelised nipli stiilis käepidemega. See on üks tugevamaid kääre, mis praegu saadaval on.\nOma kahemõttelise disaini tõttu nimetatakse nizzereid sageli universaalseks küünekääriks, kuna need sobivad hästi vasaku käe, parema käe, küünte, varbaküünte ja karastatud / kõvade küünte jaoks!\nMida jälgida kääride ostmisel\n1. Ümardatud servad - Mõned tööriistad vormitakse pärast kokkupanekut ja see on märk otseteede kasutamisest. Vaadake tähelepanelikult sääre ja liigesepiirkonda. Kas see on liiga ümardatud?\nKas need kaks poolaega on liiga ideaalselt sobitatud ja vormitud? Kas kruvi kuju ja viimistlus sobivad selle kõvera käepidemega ideaalselt?\n2. Heli - Hoidke käär kõrva lähedal ja kuulake, kuni selle avate ja sulgete. Korralikult valmistatud kääridel on õrn, sile, peaaegu meloodiline susurratsiooniheli. Müra ei tohiks kõlada kruusaselt, haakuvalt ega karmilt.\n3. tunne - Käärterad libisevad lamedatel külgedel. Kui see haakub või on jahvatatud, siis lõiketerad tõenäoliselt puudutavad ja see tähendab, et kääride pinge või kõvera reguleerimine võib olla vale.\nKääride pinget ei tohiks kunagi kodus reguleerida! Lõikamise ajal liiga lõdvad käärid võivad küünte painutada või rebida. Liiga pingul olevad käärid tuhmuvad kiiresti, sest terad kuluvad üksteise vastu lihvides.\n4. lõtvus - Korralikult pingutatud kääridel on teatud lõtvus, kui need on täielikult avanenud üle normi. See lõtvus kaob, kui käär ei ole enam liiga avatud.\nVeenduge, et käärid ei oleks liiga lahti, hoides ühte käärsilmusest, nii et käärid on vertikaalsed. Tõstke teine silmus selle kõrgeimasse punkti ja laske sellel langeda.\nHästi kujundatud käärid lähevad ainult lõikepunktile (punktile, kus tera lapikud hakkavad puudutama) ja mitte enam. Avage käärid kõige laiemalt ja vaadake tähelepanelikult teritatud serva. Pange tähele, kui tihedalt see teritatud serv liigendi suunas (või isegi kaugemale) ulatub.\n3. Küünte tõmbaja\nSee tööriist näeb välja nagu tangide või traadilõikurite paar, kuid ärge tehke viga, need EI OLE riistvara poe tööriistad.\nKüünetangid on kujundatud kas sirgete või nõgusate teradega, mille vahel on juuksepiir. Osta kvaliteetseid terariistu.\nKlambrite teras pole nii kõva kui küünekääride oma, sest juuksepiiride teritamiseks ja tekitamiseks tuleb servad käsitsi viilida. Pehmem teras ei mõjuta jõudlust, kuna teras on tugevuse lisamiseks karastatud.\nTeostab paljusid ülesandeid, mida muud tööriistad ei suuda. (Ainulaadsete töökohtade jaoks on olemas spetsiaalsed nipid)\nParem kui lõikurid - väiksem on küünte purunemise või lõhenemise oht.\nPikem teravam serv lõikab korraga rohkem naelu\nPeopesa - lihtsam kasutada valulike või nõrgenenud käte korral (artriit või karpaal\nTugevaim vahend paksenenud või seenhaiguste küünte ja kõvade varbaküünte lõikamiseks\nSobib hästi kasutamiseks paremal või vasakul käel\nKüünte tõmburite tüübid\na. Küünte nipp - Tavaline küünte nipp on teistest tüüpidest väiksem ja sobib kõige paremini raskete või tavaliste varbaküünte jaoks.\nb. Varbaküünte nipper - Varbaküünte pikemad, tugevamad käepidemed ja labad suurendavad tööriista suurust ning pakuvad täiendavat lõikehooba paksenenud ja eriti sitkete küünte jaoks.\nc. Kasvanud küünte nipper - Kasvanud küünte nipp on sirge lõikeserva ja kitsa terava otsaga pisut erinev. See punkt sobib kenasti küünenurkadesse, et võimaldada nurkade lõikamist rõhu vabastamiseks.\nd. Spetsiaalsed nipid - Karmimate küünte jaoks on muid asju, näiteks kahekordse vuugiga naelanipp ja esilõikur, kuid need on spetsiaalsed tööriistad spetsiaalsete varvaste jaoks.\nMida jälgida, kui ostate küüntepistikut\n1. Blade Gap - Hoidke tööriista kergelt ja rakendage õrnat survet, kuni see on vaevu suletud. Otsige labade vahel juustepiiri. Pigista nüüd aeglaselt tugevamalt. See tühimik peaks rõhu suurendamisel järk-järgult kaduma.\n2. Käepideme pikkus - Karmimate küünte jaoks lisahoova saamiseks valige pikem tööriist.\n3. tera servad - Kumerad servad on vajalikud enamiku küünte nipimiseks, sirged servad on vajalikud ainult sissekasvanud küünte jaoks.\n4. Käepidemed - Tekstuuriga käepidemed on olulised, kui kasutate tööriista niiskes keskkonnas, näiteks vannitoas kohe pärast dušši.\n5. Ühine - Kattuvaid käepidemeid nimetatakse sülesliigendiks ja see on vastupidav, kuid odav. Kui üks käepide keermestub läbi teise käepideme terase, nimetatakse seda karbiliigendiks ja see osutab palju kõrgemale meisterlikkusele.\n6. kevad - Topeltvedrud ja tünnivedrud tagavad sujuvaima hõõrdumisvaba pigistamise ning kang või üksikud vedrud kasutavad vastupidise käepideme vastu surumiseks hõõrdumist.\n7. Assamblee - Küünetangid ei tohiks olla jäigad, kuid neil ei tohiks olla mingisugust „vingerdamist”. Nibri lahtised labad tähendavad, et servad on valesti joondatud ja need võivad küünt kahjustada.\n4. Küünefail - tööriistad silumiseks ja viilimiseks\na. Kolmekordne lõikefail\nMetallist kolmekordse lõikega faili tekstuur koosneb viilu enda terasesse lõigatud sooned, kõigepealt diagonaalselt, siis jälle diagonaalselt vastassuunas nagu X ja seejärel horisontaalselt. Sest tekstuur on osa failist ise seda ei kulu, ei hakka ega koori.\nMida otsida kolmekordse lõikega küünefailide ostmisel\n1. faili tekstuur - Kontrollige, kas jaotustükid on ühtlased, tihedalt üksteise kõrval ja ühtlased.\nHalvema kvaliteediga imitatsioonidel võib see tekstuur olla pigem kleepunud terase pinnale, kui see on terasesse sisse lõigatud, või sooned võivad olla ebaühtlased.\nPinnale kleepunud tekstuur võib kooruda või hakkida ja ebaühtlane soonimine võib küünte kahjustada, mille tekstuur on ebaühtlane.\n2. faili paksus - Paksemad küüneviilid on kasulikud sitkete ja paksude küünte jaoks, kuna teras ei paindu.\nÕhematel küüneviilidel on rohkem painduvust, nii et nad ei võta iga löögi ajal peaaegu sama palju küüsi ja sobivad hästi tavalistele ja pehmetele küüntele, mida paksem küün võib kahjustada.\n3. failiviisi kuju - Enamiku kolmekordse lõikega failide tekstuur on terava otsaga 1 cm täpsusega.\nSileda ja terava otsaga on sellist viili lihtne kasutada kahel eesmärgil: nii küünte puhastamiseks kui ka viilimiseks. Neile, kes ei pea faili kahel eesmärgil kasutama, on kolmekordse lõikega failid ka faili lõpuni tekstuuriga.\nSee tööriist pakub parimat toimingut, kuna see ei küünte küünte alla, vaid kraabib selle.\nPuidutöötluskaabitsaga tuttavad inimesed teavad, millise puhta ja peaaegu poleeritud pinna kraapimistoiming pinnale jätab.\nNaela kraapimine kristallviiliga mõlemas suunas või mõlemas suunas ei kahjusta küünte kuna küünekiud kraabitakse mõlemas suunas sileda servani.\nSest klaas saab ärge kunagi image niiskust ega roostet, ja tekstuur ei kulu kunagi, need failid on suurepärane professionaalseks kasutamiseks ja ideaalne steriliseerimiseks.\nMida otsida klaasist küünefailide ostmisel\n1. Hologrammi silt - Ehtsaid kristallfaile on saadaval ainult Tšehhi Vabariigist ja need on tähistatud holograafilise sildiga, mis näitab tootjat ja patendi numbrit.\n2. Pind - Need viilid vormitakse seejärel keemiliselt söövitatud, et saada kraapimispind.\nJäljenditel on seda tekstuuri sageli pihustatud või isegi kantud läbipaistvale paberile, mis on kleebitud klaasile nagu kleebis.\nKuna tekstuur on osa klaasist endast, ei kulu ehtsa tšehhi kristall kunagi ära.\n3. Paksus - Tugevuse huvides on hästi valmistatud kristallküüneviil paksus vähemalt 3 mm. Imitatsioonid on palju õhemad ja võivad tavalisel kasutamisel puruneda.\n4. tugevus - Viilid on spetsiaalselt karastatud, nii et klaasi on raske purustada ilma tohutu jõuta, umbes nagu auto külg- ja tagaklaasid.\nPintsetid on mugav vahend juuste, kildude või puukide välja tõmbamiseks.\na. Nõela nina - Neil pintsettidel on teravad, nõelataolised otsad. Nende käsitsemine nõuab täpsust.\nb. Nurga all olev serv - Need on kõige populaarsemad pintsetid. Kaldus ots on üheaegselt kitsenev ja lai. Ühes otsas saate terava otsa nööpnõela täpsuse tagamiseks ja käe kerge reguleerimisega - saate kasutada sirget serva.\nc. Ümarate servadega pintsetid - Ümarate servade tõttu pole teravaid näpunäiteid. Need on parimad pintsetid kõigile, kellel on ebakindlad käed, või neile, kes pole harjunud teravat pintsetit kasutama ja vajavad teatud ohutust.\nMida jälgida küünenaha kääride ostmisel\nRoostevaba teras - Valige alati roostevabast terasest pintsetid. Need on hügieenilisemad, haarduvad paremini kui plastik ja ei paindu, kui neile survet avaldate.\nKaetud näpunäited - Pintsettide otste kate on hädavajalik, välja arvatud juhul, kui pintsetid on kottidega komplekti osa. Näpunäiteid tuleb kaitsta, sest need võivad kergesti kahjustada ja tuhmuda.\n6. Küünenaha käärid\nKüünenaha käärid on maniküürikomplekti kõige väiksemad ja õhemad käärid. Need käärid peavad olema nii peeneteralised ja õhukesed, sest küünte ümber olevate pisikeste hangnailide või kulunud kudede kärpimiseks on vaja väikest tera.\nÄrge kunagi kasutage küünenaha käärid muuks kui küünenahaks ja hangnails.\nKüünenaha kääride tüübid\na. Standard - Küünenaha kääridel võivad olla sirged või kumerad terad. Kumeraid terasid on lihtsam küünte ümber kitsamatele ja väiksematele aladele pääseda. Üldiselt kasutatakse ainult küünenaha kääride tippu.\nb. Tower Point - Eriti kitsad “tornpunkti” käärid on saadaval eriti väikeste ja kitsaste nurkadega sõrmeotstele.\n1. Punkt - Küünenaha käärid peavad olema peenestatud, väga teravate ja õhukeste teradega. Kui tööriist ei ole peene otsaga, ei lõika see eluskudele nii lähedale kui vaja ning teile võib jääda näotu ja tüütu pisut narmendanud nahk või ripakile.\n2. Ümarad servad - Mõned tööriistad vormitakse pärast kokkupanekut ja see on märk otseteede kasutamisest.\nVaadake tähelepanelikult sääre ja liigesepiirkonda. Kas see on liiga ümardatud? Kas need kaks poolaega on liiga ideaalselt sobitatud ja vormitud? Kas kruvi kuju ja viimistlus sobivad selle kõvera käepidemega ideaalselt?\n3. Heli - Hoidke käär kõrva lähedal ja kuulake, kuni selle avate ja sulgete. Korralikult valmistatud kääridel on õrn, sile, peaaegu meloodiline susurratsiooniheli. Müra ei tohiks kõlada kruusaselt, haakuvalt ega karmilt.\n4. tunne - Käärterad libisevad lamedatel külgedel. Kui see haakub või on jahvatatud, siis lõiketerad tõenäoliselt puudutavad ja see tähendab, et kääride pinge või kõvera reguleerimine võib olla vale.\n5. Tera - Kas pärast kokkupanekut on märke seestpoolt lihvimisest? Avage käärid kõige laiemalt ja vaadake tähelepanelikult teritatud serva. Pange tähele, kui tihedalt see teritatud serv liigendi suunas (või isegi kaugemale) ulatub.\nTeritatud serv, mis ei ulatu tihedalt vuugini, tähendab, et tööriist lihviti pärast kokkupanekut. See on selge otseteede näitaja.\n6. lõtvus - Korralikult pingutatud kääridel on teatud lõtvus, kui need on täielikult avanenud üle normi. See lõtvus kaob, kui käär ei ole enam liiga avatud.\nVeenduge, et käärid ei oleks liiga lahti, hoides ühte käärsilmusest, nii et käärid on vertikaalsed. Tõstke teine silmus selle kõrgeimasse punkti ja laske sellel langeda. Hästi kujundatud käärid lähevad ainult lõikepunktile (punktile, kus tera lapikud hakkavad puudutama) ja mitte enam.\nTööriistad küünenahkade ja hangnailide käsitsemiseks\n7. Küünenaha nipp\nKüünenaha klambrid on mõeldud ainult surnud koe ja küünenaha puuduste eemaldamiseks. Ärge kunagi kärpige elusat kude!\nKüünenaha klambritel on tavaliselt tangid ja need on maniküürikomplekti kõige väiksemad ja õhemad klambrid. Need klambrid peavad olema nii peened ja õhukesed, sest küünte ümber olevate pisikeste hangnailide või kulunud kudede kärpimiseks on vaja väikest tera.\nÄrge kunagi kasutage küünenaha näpitsat muuks kui küünenaha ja hangnails.\nOsta kvaliteetseid terariistu. Klambrite teras pole nii kõva kui muude tööriistade oma, sest teritamiseks tuleb servad käsitsi viilida. Pehmem teras ei mõjuta jõudlust, kuna teras on tugevuse lisamiseks karastatud\nKüünenaha või hangnaili on lihtne kärpida, kahjustamata elusat kude\nIdeaalne artriitiliste või valulike käte ja suuremate peopesade korral\nHea küünenaha kääride paari leidmine on lihtsam kui hea küünenaha kääride paar\nKüünenaha tõmburite tüübid\na. Standard - Tugevaim küünenaha nipp, seda tööriista kasutatakse peopesast. See haare kasutab tööriista juhtimiseks kogu kätt, nii et vigu on raskem teha. See tööriist sobib ideaalselt artriidi või karpaalkanali sündroomi või muude probleemide korral, mis võivad mõjutada nende haardumist.\nb. Lõikuri tüüp - See tööriist sarnaneb voltimiskäepidemega küünte lõikuriga, kuid kui lõiketera lähemalt uurida - tera on selgelt nurga all ja terav. See tagab teile küünenahkade ja hangnailide jaoks kena puhta lõigu.\nVäike suurus tähendab, et tööriist on äärmiselt kaasaskantav ja hõlpsasti taskus kaasas kantav ning tuttav lõikamine tagab väikseima õppimiskõvera.\nc. Eriala tüübid - Neile, kelle jaoks on pintsettide või kääride käepidemete kasutamine hõlpsam, on olemas käärtüüpi nipid.\nMida otsida küünenaha klambrite ostmisel\n1. Punkt - Küünenaha nibu on kõige olulisem otsida. Küünenaha kinnitusdetailid peavad olema peenelt lihvitud, väga teravate otstega.\nKui tööriist ei ole terav, ei lõika see eluskudele nii lähedale kui vaja, ja teile võib jääda näotu ja tüütu pisut narmendunud nahk või kleeplint.\n2. lõhe - Nagu küünte nipp, vajavad ka küünenaha näpitsad labade vahel käsitsi täidetud pilu. Hoidke tööriista kergelt ja rakendage õrnat survet, kuni see on vaevu suletud.\nOtsige labade vahel juustepiiri. Pigista nüüd aeglaselt tugevamalt. See tühimik peaks rõhu suurendamisel järk-järgult kaduma.\n3. lõiketera suurus - See on enamasti isiklik eelistus, kuid väiksemad käed võivad väiksemat serva hõlpsamini kasutada. Lõikeserv või lõua pikkus võib olla vahemikus 3 mm (1/4 lõualuu), 5 mm (pool lõualuu), 7 mm (3/4 lõualuu) või 9-10 mm (täis lõualuu). Enamiku käte jaoks on 5 mm pool lõualuu ideaalne.\n4. Ühine - Kattuvaid käepidemeid nimetatakse sülesliigendiks ja see on vastupidav, kuid odav. Kui üks käepide keermestub läbi teise käepideme terase, nimetatakse seda karbiliigendiks ja see osutab palju kõrgemale meisterlikkusele. Sarnaselt sellele, kuidas sabaotsad viitavad kvaliteetsemale mööbliesemele, näitab ka kastiühendus kvaliteetsemat tööriista.\n5. kevad - Igal küünenaha nippil on vedru nipi uuesti avamiseks, nii et te ei pea pärast iga lõikamist tööriista peopesas ümber paigutama. Topeltvedrud tagavad sujuvaima hõõrdumisvaba pigistustegevuse ja üksikud vedrud kasutavad hõõrdumist, et suruda vastu vastupidist käepidet.\n6. Assamblee - Küünenaha klambrid ei tohiks olla jäigad, kuid neil ei tohiks olla mingisugust 'vingerdamist'. Küünenaha nibu lahtised labad tähendavad, et servad on valesti joondatud ja need võivad kahjustada nahakudet.\n8. Küünte puhastusvahend - puhastage küünte servi\nSeda masinat on vaja naela alt kogunenud prahi puhastamiseks. Selleks kulub vaid sekundeid, lihtsalt pühkige tööriist küünte alla. Määrdunud küüned pole kindlasti seksikad, nad on jämedad.\nMuud küünte tööriistad\nLisaseadmed on valikulised. Mõned levinumad tööriistad on küünenaha tõukur küünenahkade tagasilükkamiseks või küünte nuga / kaabits surnud koe osade küünte pinnalt kraapimiseks.\nKui olete huvitatud kvaliteetsete küünte hooldusvahendite ostmine, Klõpsake siin, et külastada mu sõpru Zamberg.com-is.\nmehe riietamine: alalise moekunsti valdamine


Dr Komarovski arvamus DPT vaktsineerimise kohta - Sinusiit 2021\nVaktsineerimise DTP-d arutavad kõige sagedamini väikelapsed. Selle vaktsineerimise plussid ja miinused on väljendatud sadade tuhandete emade ja isade poolt paljudes veebisaitides. Mõned ütlevad, et kõrge temperatuuriga laps on nakatunud, teised ütlevad, et nad ei täheldanud üldse mingeid reaktsioone bioloogilise ravimi sissetoomisele.\nDTP-l on oma vastased ja toetajad ning sageli kerkib küsimus, kas DTP-d on vaja teha üldse. Sellel teemal on üsna tihti vaja anda kõrgeima kategooria lasteaiale, kes on tuntud Venemaa avatud ruumides ja endistes SRÜ riikides, kõrgeima kategooria Jevgeni Komarovski.\nSeega on adsorbeeritud läkaköha-difteeria-teetanuse vaktsiin (DPT) mõeldud stimuleerima spetsiifiliste antikehade teket loetletud infektsioonide vastu beebi kehas. Immuunsus “tutvub” mikroobidega, nakkushaiguse, difteeria ja teetanuse põhjustajatega ning tulevikus, kui sellised kahjurid kehasse sisenevad, suudavad nad neid kiiresti tuvastada, neid ära tunda ja hävitada.\nDifteeria toksoid. See on toksiinist pärinev bioloogiline materjal, millel ei ole iseseisvaid toksilisi omadusi. Vaktsiini annus on 30 ühikut.\nAnatoksiini teetanus. Saadud toksiiniga ravitava ravimi laboris, mis nakatab keha teetanusega. Iseenesest on mittetoksiline. DPT sisaldab 10 ühikut.\nPertussise mikroobid. Tegemist on tõeliste köha tõeliste põhjustajatega, kes on varem surmatud ja mitteaktiivsed. 1 ml DTP vaktsiini sisaldab umbes 20 miljardit.\nEttevalmistus sisaldab difteeria ja teetanuse toksiine, sest mitte ainult nende haiguste patogeenid on lapse jaoks kohutavad, vaid nende toksiinid, mida hakatakse tootma niipea, kui mikroobid on aktiveeritud laste organismis. Surnud läkaköha paelad on ravimi kõige aktiivsemad koostisosad, ja talle antakse lapsele pärast vaktsineerimist sageli reaktsioon.\nDTP sisaldub riiklikus immuniseerimisskeemis, mis eeldab teatud vaktsineerimise tingimusi, mida dr Komarovsky ei soovita tugevalt rikkuda. Lapsed teevad seda kolm korda. Esimest korda jõuab laps kolme kuu vanuseni. Siis 4,5 kuud ja pool aastat. Kui mingil põhjusel ei toimunud esimest vaktsineerimist (laps oli haige, kuulutati gripi või ARVI karantiiniks), siis hakatakse teda praegusest hetkest vaktsineerima, järgides rangelt vaktsineerimiste vahelist ajavahemikku 30 kuni 45 päevani.\nRevaktsineerimine peaks toimuma üks aasta pärast kolmandat süstimist. Kui laps on plaanitud, siis poolteist aastat, kui esimene vaktsineerimine viidi talle hiljem kui tähtaeg, siis 12 kuud pärast kolmandat vaktsineerimist.\nLastele, kes on juba 4-aastased, ja vanematele lastele antakse vajadusel ADS vaktsiinina, ilma läkaköha tapetud mikroobe. Sama vaktsiin vaktsineerib lapsi, kellel on juba olnud köha.\nDPT-imikud süstitakse intramuskulaarselt reiedesse ja vanemad lapsed õlale. Alla 4-aastasele lapsele tuleb anda 4 vaktsineerimist.\nJevgeni Komarovski, kes on murelik ja kahtlane vanemad, soovitab vanematel seda küsimust hoolikalt lugeda ja need, kes on vastu vaktsineerimisele tervikuna, on soovitatav oma seisukohti uuesti läbi vaadata. Kuna DTP on arsti sõnul väga tõhus viis kaitsta teie last haiguste eest, mis on ohtlikud tema tervisele ja ainus mõistlik valik moms ja isad.\nSarnaselt mistahes profülaktikaga nõuab vaktsineerimine adsorbeeritud läkaköha-difteeria-teetanuse vaktsiiniga teatud vanemate ettevalmistamist ja valmisolekut võimalike probleemide lahendamiseks. Kuid nad on täiesti ületatavad, Komarovsky rõhutab, kui te järgite teatud toimingute järjekorda.\nVõtke arvesse ravimit\nEsiteks peaksid vanemad teadma, milline tootja vaktsineerib oma lapse vaktsiiniga. Tänapäeval on selliseid ravimeid palju, neil on oma plusse ja miinuseid, kuid praegu ei ole farmaatsiaturul ausalt halbu vaktsiine. Vanemad ei suuda mõjutada vaktsiini valikut, kuna ravimit toimetatakse kliinikusse keskselt. DTP vaktsineerimine, mida tehakse tasuta.\nKuid emad ja isad võivad minna teisele poole ja paluda pediaatril, et nad vaktsineeriksid murupulgad "Tetrakok ja Infanrix", on need ravimid kallid ja see vaktsineerimine toimub ainult vanemate kulul. Isiklikule kogemusele tuginedes väidab Komarovsky, et on palju lapsi, kes haigestuvad hambaköha pärast DPT õigeaegset valmistamist. Kuid oma praktikas esinesid vaid mõned haiguse haigused, mis olid nakatunud Infanrixi või Tetrakokiga vaktsineeritud lastega.\nReaktsioon "Tetrakoki" suhtes on mõnikord tugevam kui DTP järel. Enamik lapsi talub Infanrixi paremini. Komarovsky ei välista "Pentaximi" kasutamist, lisaks vaktsiini koostisele lisati täiendavad bioloogilised preparaadid polioosi vastu.\nAga tegelikult video, kus dr Komarovsky ütleb, kui te ei saa vaktsineerida\nDPT vaktsiini ei saa saada, kui lapsel on märke ARVI, nohu, köha või tema kehatemperatuur on kõrge. Kui lapsel olid varem krambid, mis ei ole seotud kõrge palavikuga, ei saa vaktsiini teha. Kui eelmine protseduur põhjustas karapuzis tõsise allergilise reaktsiooni, oli kõrge palavik (üle 40,0), soovitas Komarovsky ka vaktsineerimise vastu hoiduda. Suure ettevaatusega peab arst tegema otsuse lapse vaktsineerimise kohta, mille meditsiinilistes andmetes on märke tõsiste immuunhaiguste esinemise kohta.\nKui lapsel on pikaks ajaks nohu, kuid isu on suurepärane ja haiguse muid sümptomeid ei ole, on Komarovsky kindel, et sel juhul ei ole riniit vaktsineerimise vastunäidustuseks.\nKui on aeg vaktsiini süstida ja laps närbub kättemaksuga ning tema seisund on kaugeltki täiuslik, võite teda nakatada. Piirake üks - kõrge temperatuur. Sellisel juhul lükatakse protseduur mõneks ajaks edasi, kuni helbed jäävad stabiilseks. Kui soojus ei ole, siis AKSD ei tee lapsele haiget, kes varsti kavatseb esimesed hambad saada.\nJevgeni Komarovski rõhutab, et vanemad peavad kõigepealt hindama lapse seisundit ja kahtlema rääkima sellest arstile järgmisel kohtumisel.\nSoovitatav on teha täielik vereanalüüs paar päeva enne eeldatavat vaktsineerimise kuupäeva. Selle uuringu tulemused aitavad lastearstil mõista, kas kõik on lapsega korras.\nKomarovsky soovitab allergilist dermatiiti põdevatel lastel DTP-d teha alles pärast uute nahalööbe tekkimist 21 päeva jooksul. Varem võib raskele allergiale kalduvale lapsele anda antihistamiinivastaseid ravimeid, mille nimi ja täpne annus peab olema määratud pediaatriga. Algatus selles küsimuses on andestamatu. Kuid Jevgeni O. soovitab mitte võtta "Suprastin" ja "Tavegil", kuna need ravimid "kuivavad" limaskestasid ja see on hingamisteedele süstimise järel tüsistustega.\nVaadake oma lapse soolestikku. Päev enne vaktsineerimist, päeval ja järgmisel päeval, peab laps kõndima suurel viisil, et sooled ei oleks ülekoormatud. See aitab kaasa sellele, et pruun saab DPT-st kergesti ellu jääda. Kui juhatusel polnud õhtusööki, võite teha klistiirile päevas klistiiri või anda lastele vanusele sõbralikud lahtistid.\nParem on, kui ema vähendab toidu kogust nendel kolmel päeval, vähendab tema kalorisisaldust ja ei ületa last. Kunstlike beebide puhul soovitab Komarovsky kuiva segu lahjendada tootja poolt teatatud kontsentratsioonist madalamal kontsentratsioonil ning rinnaga toitvatel inimestel soovitatakse imeda vähem piima, andes sooja joogivee lisandina. Komarovski tähelepanekute kohaselt on vaktsiini lihtsam transportida need, kes söövad rinnaga, mitte segud. Parem on, et last ei sööta 2 tundi enne süstimist.\nD-vitamiin, kui laps võtab ekstra, tuleb peatada, et anda 3-4 päeva enne ettenähtud vaktsineerimist. Pärast vaktsineerimist peate vitamiini uuesti kasutamise alustamiseks ootama vähemalt viis päeva.\nÄrge kandke last polükliinika ees liiga soe. Higine keha vaktsineerimine vedeliku puudumisega kehas nakatatakse tõenäolisemalt vaktsiiniga kui hooajal ja ilmaga riietatud laps.\nJa nüüd kuulame me dr Komarovski, kuidas vaktsineerimiseks valmistuda.\nLaste vaktsineerimine Venemaal võeti esmakordselt kasutusele 1940. aastal. Niipea kui laps on sündinud, vaktsineeritakse ta sünnitushaiglas. Peamised vaktsineerimised on tuberkuloosi, poliomüeliidi, leetrite, hepatiidi ja DPT vaktsiini vaktsiin.\nUurime üksikasjalikult, milline on DPT, miks tuleks seda teha, millises vanuses see on sisse viidud, millised on komplikatsioonid.\nDPT on adsorbeeritud läkaköha-difteeria-teetanuse vaktsiin.\nTranskripti põhjal on selge, et vaktsiin on kõige enam kolme ohtliku lastepõletiku samaaegne ennetamine: hüppeline köha, difteeria, teetanus.\nNeed haigused põhjustavad raskeid komplikatsioone, mis võivad jääda lapse eluks ja on ka üks peamisi imikute suremuse põhjuseid. DPT vaktsineerimine toimub mitte ainult Vene Föderatsioonis, vaid ka praktiliselt kõigis maailma riikides.\nDTP on hägune vedelik. See koosneb ohtlike patogeenide surnud rakkudest: läkaköha mikroobide väikestest osakestest, teetanuse toksoidist, difteeria toksoidist.\nVenemaal kasutatakse nii kodumaist DPT vaktsiini kui ka tõestatud imporditud vaktsiini.\nVaktsiini toimemehhanism on suunatud kunstliku immuunsuse loomisele lapsele, sest laps ei ole veel võimeline iseseisvalt selliste nakkushaigustega võitlema. Laps ei saanud emaselt vajalikke antikehi loote arengu ja imetamise ajal.\nPärast vaktsineerimise kasutuselevõttu sisenevad vereringesse kohe välismaised ained, luues haiguse imitatsiooni. Keha hakkab infektsioonide suhtes immuunsust tekitama. Kaitstavate faktorite, antikehade, interferoonide, fagotsüütide tootmine on aktiveeritud.\nSeega mäletavad leukotsüütide vererakud mikroobivastast ainet ja kui laps haigestub difteeria, köha või teetanusega, saab tema immuunsüsteem haiguse ületada.\nDPT vaktsiini tüübid\nMeditsiinis on 2 tüüpi DPT vaktsiini:\nCellular. Rakulised vaktsiinid sisaldavad surmatud bakterite ja toksoidi sisaldavate viiruste terveid rakke. Seda tüüpi vaktsiini kasutatakse juhul, kui laps ei ole haigestunud difteeria, hüppelihase, teetanuse tõttu. Seda kasutatakse oma aktiivse immuunsuse arendamiseks.\nRakuvaba. Sisaldab surmatud mikroobide, viirusorganismide osakesi. Seda kasutatakse, kui lapsel on nakkushaigus. Koolieal on vaktsineerimine uuesti sisse viidud. Vaktsiin toetab juba välja kujunenud lapse immuunsust, mis on hea ennetus.\nVaktsiin valmistatakse ampullides või ühekordselt kasutatavates süstaldes 0,5-1 ml. Peamised ravimid, mida kasutatakse laste vaktsineerimiseks: Pentaxim, Infanrix.\nRavim intramuskulaarseks manustamiseks. See koosneb surnud rakkudest, kes kannavad köha, difteeria toksoidi, teetanust. Saadaval häguse suspensiooni kujul 1 ml. Tootja: Venemaa.\nInfanrix ja Infanrix IPV\nInfanrix - suspensioon intramuskulaarseks süstimiseks koguses 0,5 ml. Sisaldab oma kompositsiooni difteeria toksikoide, kopsu köha, teetanust. Kasutatakse esmaseks vaktsineerimiseks ja revaktsineerimiseks.\nRavim Infanrix IPV on suspensioon intramuskulaarseks manustamiseks koguses 0,5 ml. Sisaldab difteeria toksikoide, kõhulahtisust, teetanust. Tootja: Belgia.\nInfanrixi kasutatakse nii lastel esmaseks immuniseerimiseks kui ka revaktsineerimiseks.\npunetus, tihenemine, põletustunne, ühekordne süstekohal;\nvalu, jalgade lonkamine;\nkehatemperatuuri tõus, mis kestab kuni 3 päeva;\nletargia, uimasus, pisarikkus;\nvalu igemetes ja hammastes;\nKõrvaltoimed pärast Infanrixi manustamist esinevad peaaegu kõigil lastel, eriti pärast esimest süstimist.\nKõrvaltoimete hõlbustamiseks peate järgima arsti soovitusi: ärge kõndige vaktsineerimise päeval, ärge ujume, kui temperatuur tõuseb palavikuvastaseks, koos allergilise reaktsiooni tekkega, on soovitatav võtta antihistamiinne ravim, mis tekib muhke, tihendust, punetust alkoholikompressiks.\nInfanrixi kasutuselevõtu vastunäidustused:\nARVI, nohu, bronhiit;\nraske kaasnev patoloogia.\nRavim Pentaxim on saadaval ühekordselt kasutatavas süstlas mahuga 1 ml. Sisaldab läkaköha toksiine, teetanust, difteeria. Tootja: Prantsusmaa. Pentaksim koosneb kolmest süstest, millest igaühel on 0,5 ml. See sisestatakse 1–3 kuu järel.\ntihenemine, muhke, punetus süstekohal;\npalavik, kestab 1 kuni 3 päeva;\närrituvus, pisarikkus, letargia.\nPentaksim on profülaktiline vaktsiin, millel ei ole tõsiseid kõrvaltoimeid.\nKomplikatsioonide raskusastet pärast Pentaximi sissetoomist võib peatada antihistamiinsed, palavikuvastased ravimid, rakendades süstekohta kohale, pitserile või punetusele alkoholipressi. Pärast Pentaximi manustamist ei ole soovitav kõndida väljaspool, ujuda, puudutada süstekohta.\nVastunäidustused Pentaximi kasutusele võtmisel:\nARVI, nohu, kurguvalu, mürgistuse tunnused;\nInfanrix ja Pentaxim on kõige tavalisemad immuniseerimistooted. Loe lähemalt Pentaximi vaktsiini kohta →\nDTP-vaktsineerimist manustatakse vastavalt skeemile. Esimene DPT-vaktsineerimine peab toimuma 3 kuu jooksul. Profülaktiliste vaktsineerimiste alustamine on soovitatav ajakava kohaselt. Kui lapsel on vastunäidustused, võib arst immuniseerimist edasi lükata kaks nädalat või kauem.\n4-5 kuu jooksul, see tähendab täpselt 30-45 päeva jooksul, sõltuvalt esimese vaktsineerimise üldisest seisundist ja tagajärgedest.\nPool aasta pärast.\n1,5 aasta pärast.\n6 või 7 aasta pärast.\nKell 14 aastat vana.\nLapse immuniteedi säilitamiseks viiakse läbi 6–14-aastased vaktsineerimised. Tulevikus paigutatakse DPT täiskasvanule iga 10 aasta tagant.\nVaktsineerimise vajadus hoiatab lastearsti elukohas. Vanemad ise peavad siiski vaktsineerimiskava jälgima.\nDTP vaktsiini manustatakse alati intramuskulaarselt gluteus maximus lihastesse. Mõned lastearstid usuvad, et kuni 1,5-aastased lapsed peavad vaktsiini süstima deltalihasesse õla ülemisse kolmandikku.\nNende arvamus põhineb asjaolul, et väikestel lastel on tuharadel suur rasvakiht ja ravim võib sattuda sellesse. See tekitab süstekohal mitmeid komplikatsioone, nagu hematoom, lokaalne põletikuline reaktsioon, turse, muhke. Igal juhul peetakse mõlemat vaktsiini manustamise meetodit efektiivseks.\nDTP süstimise tehnika\nDPT juurutamist lastele teostab lastekliiniku vaktsineerimisruumis menetlusõde. Süstekoha töödeldakse vatitikuga, et vältida mikroobide sattumist nahale kehasse.\nRavim viiakse gluteaalsesse (deltalihasesse) lihasesse. Süstimiskohta töödeldakse sama vatitikuga. Need on standardsed süstimiseeskirjad, mida meditsiinitöötajad peavad järgima.\nKuidas valmistuda DPT vaktsineerimiseks\nEnamikel juhtudel on DTP lapsele raske kanda ja võib isegi komplikatsioone tekitada, kui seda ei ole korralikult ette valmistatud. Komplikatsioonide ohu vähendamiseks esitab arst enne vaktsineerimist soovitusi.\nVaktsineerimiseks peavad olema täidetud järgmised tingimused:\nlaps peab olema terve;\nvaktsineerimist ei toimu tühja ja täis kõhuga, tund pärast söömist;\nlaps peaks tualetti minema;\nlaps peab olema korralikult riietatud, ta ei tohiks olla kuum ega külm.\nLisaks määrab lastearst ravimeid. See kaitseb võimalike tüsistuste ja soovimatute reaktsioonide eest:\n2 päeva enne vaktsineerimist ja 2 päeva pärast antihistamiinide võtmist on soovitatav (Fenistil, Suprastin). Annuse määrab arst sõltuvalt lapse vanusest. Antihistamiinid võivad aidata vältida allergilise reaktsiooni, diateesi teket.\nDTP võib põhjustada temperatuuri tõusu. Seetõttu on soovitav eelnevalt ravida palavikuvastast ravimit (siirup, rektaalsed suposiidid).\nVaktsineerimise päeval ei tohiks lapset ujuma, kõndida tänaval. See võib põhjustada temperatuuri tõusu. Laste temperatuur langeb nagu teised kõrvaltoimed 1-3 päeva.\nLastearst võtab kindlasti vaktsineerimiseks ema (isa, eestkostja) kirjaliku nõusoleku.\nKui esinevad absoluutsed vastunäidustused lapse ei saa vaktsineerida üldse. Vastasel juhul on võimalik reageerida DTP vaktsineerimisele. Nende tüsistuste hulka kuuluvad:\nülitundlikkus ravimi DPT komponentide suhtes;\nKui lastel on eelneva vaktsineerimise korral tekkinud raske allergiline reaktsioon.\nSuhtelised vastunäidustused, st ajutised, lükatakse vaktsineerimise aega edasi. Lastearst võib vaktsineerimise edasi lükata järgmistel juhtudel:\njoobeseisundi sümptomid: oksendamine, iiveldus, üldine nõrkus, halb enesetunne, ärevus, lapse loid;\nlahtised väljaheited, koolikud;\nnohu, larüngiit, trahheiit, bronhiit;\nlaps ei söö söögiisu puudumise tõttu.\nDTP komplikatsioonid ja kõrvaltoimed\nKomplikatsioonide teke ei ole seotud ravimi valmistamise kohaga. Nii imporditud kui ka kodumaised vaktsiinid on piisava kvaliteediga ja on tõestanud end pediaatrite hulgas.\nVastavalt vaktsineerimise ettevalmistamise reeglitele mööduvad 1-3 päeva jooksul kõrvaltoimed kiiresti. On lapsi, kes taluvad DPT vaktsineerimist hästi.\nKui vaktsiin on varustatud absoluutsete vastunäidustustega, tekivad tõsised tüsistused.\nSellisel juhul võib DTP käivitada:\nraske allergiline reaktsioon: anafülaktiline šokk, angioödeem, urtikaaria;\nÜldjuhul tekivad rasked tüsistused peaaegu kohe pärast ravimi lapse kehasse sisenemist. Seetõttu soovitab lastearst pärast vaktsineerimist mõnda aega (15 minutist tundini), et istuda raviruumi lähedal, nii et tüsistuste korral pöörduge kohe arsti poole.\nKui hiljem tekivad tõsised kõrvaltoimed, peate viivitamatult helistama.\nKuidas anda lapsele esmaabi?\nIlmnes abstsess, muhke, kõvastumine, põletamine süstekohas, valmistage alkoholikompress ja kasutage 10-15 minutit.\nTekkinud on allergiline reaktsioon. Andke lapsele antihistamiini vastavalt arsti soovitatud raviskeemile.\nPalavik on tõusnud. Andke febrifuge või rektaalne suposiit. Ärge andke oma lapsele mingeid süsti. Sa saad seda ainult halvemaks muuta.\nPunetus ilmnes süstekohal. Valmistage alkoholikompress ja pange punetus 10-15 minutiks. Võtke kindlasti ühendust elukohajärgse lastekliinikuga.\nDTP ja kõndige\nPaljud emad ei saa aru, miks sa ei saa tänaval pärast DPT-d kõndida? Mis võib juhtuda ja millised on ohtlikud jalutuskäigud värskes õhus pärast vaktsineerimist?\nTegelikult ei ole DTP-st jalutuskäigu järel midagi kohutavat. Lastearstid ei soovita tänaval kõndimist, sest pärast vaktsineerimist väheneb immuunsus. Laps reageerib igale aevastamisele tema suunas. Lapsel on suurenenud hingamisteede haiguste, nohu, bronhiidi risk. Seetõttu on raske vaktsineerimise päeval tänaval kõndimine ebasoovitav.\nSamuti on oht DTP tekkimise järel komplikatsioonide tekkeks: palavik, palavik, nohu ja muud ägedad hingamisteede haigused. Ei ole soovitatav lapsel kõndida tänaval kuumal, päikesepaistelisel ja külmal ilmal.\nAutism DPT tagajärjel\nMis iganes ohutu vaktsiin on, on kõik vanemad mures kohutavate tagajärgede pärast. On teada palju lugusid, mis ütlevad, et DTP arendab autismi autos.\nEnamik lastearstid ütlevad, et autismil ja DTP-l pole mingit seost. Samuti on ringi toetajaid, et lapse autismi võib provotseerida tuntud välismaa ravimid, sealhulgas kombineeritud Infanrix, Pentaxim.\nAutism, kaasasündinud, pärilik haigus. Selle haiguse tunnuseks on isoleerimine, ühiskonnaga kohanemise võimatus ja ükskõiksus kõigega, mis juhtub. Kõik autismi sümptomid sõltuvad haiguse tõsidusest. Lisateavet laste autismi kohta →\nAutismi arengut soodustavad tegurid ja haigused on järgmised:\nDTP muutub autismi provokatiivseks teguriks ainult kaasuva haiguse juuresolekul lapsel.\nHaigus pärast DTP\nMida teha, kui süstekohta ilmub ühekordne? See võib olla pitseri kujul, pehme, koos nahapunetusega, jalg võib valuda. Ärge paanikas. Esiteks, teatage komplikatsioonist kohalikule lastearstile. Järgige kõiki tema soovitusi. Ärge puudutage muhvi mingil viisil. Kui arst soovitab alkoholi tihendada - tehke seda.\nPolüomüeliit pärast DPT\nTänapäeval määravad lastearstid samaaegset vaktsineerimist. DTP ja poliomüeliidi vaktsiin süstitakse korraga lapse kehasse. Iga hooliva ema jaoks on selline innovatsioon kohutav. See on arusaadav, sest kombinatsioon annab palju komplikatsioone. Harva juhtub, et mitu vaktsineerimist saanud laps tunneb end hästi.\nPolio on kohutav nakkushaigus, mis enamikul juhtudel on surmav. Selle vältimiseks on välja töötatud poliomüeliidi vaktsiin.\nVastunäidustused poliomüeliidi inokuleerimiseks:\nPolio-vaktsineerimise kõrvaltoimete hõlbustamiseks järgige arsti juhiseid: ärge minge jalutage koos lapsega, ärge teda ujume, andke soovitatavad ravimid.\n4,5 kuu jooksul.\n18-kuulisel perioodil tuleb selles vanuses teha esimene poliomüeliidi revaktsineerimine.\n20 kuu pärast.\n14-aastaselt on selles vanuses vaja poliomüeliidi vaktsineerimise kolmandat revaktsineerimist.\nDTP on kõige raskemate lapsepõlve vaktsineerimiste seas, kuna sellele on iseloomulik suur hulk kõrvaltoimeid. Pärast vaktsineerimist tõuseb temperatuur peaaegu kõigil lastel. Seetõttu on oluline hästi ette valmistada vaktsineerimiseks. Te peate oma lastearstile kõigist kaebustest rääkima ja järgima tema soovitusi.\nEnne vaktsineerimist uurib arst kindlasti last, võtab keha temperatuuri, kontrollib kõri, igemeid, kõhtu, nahka. Väiksema vastunäidustuse korral viib DTP mõnda aega edasi. Enamasti 2 nädala jooksul.\nDPT vaktsineerimine meie riigis on vabatahtlik. Seetõttu võib iga ema kirjalikult keelduda oma lapse vaktsineerimisest.\nAutor: Tyabotova Ekaterina Vitalevna, arst\nDTP-vaktsineerimiste krüpteerimine, mida, kus ja kui palju see lapsele tehakse\nDPT vaktsiini manustatakse vastsündinule esmalt kolme kuu vanuselt. Vaktsiin sisaldab kolme aktiivset komponenti, mis toodavad difteeria, kõhuköha ja teetanuse vastu kaitsvaid antikehi. Vanematel on vaktsineerimise kohta alati palju küsimusi.\nDTP-vaktsineerimiste ja kasutatud vaktsiinitüüpide dešifreerimine\nKuidas tähistab lühend DTP? See on adsorbeeritud läkaköha-difteeria-teetanuse vaktsineerimine. Loetletud haigused, millest vaktsineerimine toimub, kahjustavad tervist, eriti väikest last.\nKokk köha on nakkushaigus, mis mõjutab hingamisteid. Patsient on mures tugeva köha, hingamispuudulikkuse, põletikuliste kopsude, krampide ja palaviku pärast.\nDifteeria viitab bakteriaalsetele infektsioonidele. Mõjutatavad ülemised hingamisteed. Kõri ja hingetoru paisuvad, paisuvad, seisund võib ähvardada.\nTeetanus on nakkushaigus, mida võib levida läbi mulla, looma või inimese süljest. Avatud haavasse sattuvad bakterid alustavad hävitavat tegevust. On närvisüsteemi kahjustus. Tulemuseks on hingamisteede halvatus ja südame seiskumine.\nVaktsineerimine läkaköha, difteeria ja teetanuse vastu on esitatud kohustuslike profülaktiliste vaktsineerimiste loetelus, mis kehtib kõigile vaktsineerimisega vabatahtlikult nõustuvatele kodanikele.\nVaktsiini toimeaine on tapetud läkaköha bakterid ja teetanuse toksoidid ning difteeria. Kahel viimasel juhul ei ole oht bakterid ise, vaid toksiinid, mis vabanevad nende elu jooksul. Seetõttu sisaldab vaktsiin toksoide.\nKas see on vaktsineeritud?\nEnne vaktsiini peavad vanemad andma lepingu allkirjastamise vormi. Keeldumise korral vastutab lapse tervise eest ainult vanem. Te peate teadma, et isegi tänapäeva ühiskonnas on difteeria, kõhuköha ja teetanuse suremus kõrge.\nKui laps vaktsineeritakse, on nakatumise oht minimaalne. Juhul kui infektsiooni ei ole võimalik vältida, võidab immuunsus selle haigusega alates esimesest minutist. Haigus läheb kergesti ja taastumine toimub kiiresti, ilma tüsistusteta.\nVaktsineerimine hüübiva köha vastu viiakse koos difteeria ja teetanuse vastaste toimeainetega. Ta põhjustab lapsel kõige sagedamini kõrvaltoimeid. Kuid pärast vaktsineerimist nõuetekohaselt kaitstakse organismi usaldusväärselt juba aastaid.\nEnne vaktsineerimist on vaja läbida testid ja külastada piirkondlikku lastearsti. Igasuguste kõrvalekallete korral võib vaktsiini mitu päeva või isegi nädalat edasi lükata.\nEsimesed vastsündinuid vaktsineeritakse täpselt hetkel, mil hambad hakkavad purunema. Hoolivad emad on huvitatud küsimusest, kas on võimalik hammustada. Lastearst ei tunnista vaktsineerimist sel perioodil. Keha on nõrgenenud, laps on sageli kapriisne, sööb halvasti, nii et immuunsüsteemi täiendav koormus võib põhjustada soovimatu reaktsiooni.\nMitu DPT-vaktsineerimist on neil ja millal?\nTervishoiuministeeriumi pakutud kava kohaselt antakse kuni neli aastat 4 vaktsineerimist. Alustage narkootikumide sissetoomist vähemalt ühe kuu pikkuse intervalliga. Esimene süst toimub 3 kuu jooksul, teine vaktsineerimine viiakse läbi 4,5 kuu jooksul, korduv vaktsineerimine langeb kokku kuuekuulise vanusega ja viimane manustatakse 1 aasta ja 6 kuu jooksul.\nMõnes riigis alustada vaktsineerimist kahe kuu jooksul. Arvatakse, et just selles vanuses kaotavad emalt saadud antikehad võime kaitsta organismi haiguste eest.\nTulevikus kulutada vaktsineerimist ADS-M-ga. See ei sisalda läkaköha komponenti, kuna immuunsus selle haiguse vastu pärast vaktsineerimist kestab umbes 9 aastat. Revaktsineerimine ADS-M viiakse läbi 6-7 aasta jooksul ja 14 aasta pärast. Pärast seda piisab, kui täiskasvanu vaktsineeritakse iga 10 aasta tagant.\nKui laps on nõrk või on ohus, otsustab lastearst individuaalselt, mitu korda vaktsineerida. Tugeva reaktsiooni esinemisel DTP varasemale manustamisele otsustavad arstid välja jätta koorivastase vaktsiini kompleksist.\nVaktsineerimiste vaheline intervall\nDPT vaktsiini jõustumiseks tuleb see paigaldada, järgides kalendris märgitud ajavahemikke. Esimesed kolm vaktsineerimist antakse iga 30–40 päeva järel. Neljas vaktsineerimine toimub 12 kuu jooksul. Viies toimub viie aasta pärast ja kuuendat aastat pärast veel 8-9 aastat.\nKui vaktsineerimisskeemi lapsepõlves ei rikutud, säilib immuunsus haiguste eest 10–11 aastat. Seetõttu piisab, kui täiskasvanutel toimub revaktsineerimine iga 10 aasta tagant.\nVaktsineerimine DPT täiskasvanud\nTäiskasvanu, kes on saanud DTP-vaktsineerimise täiskursuse lapsepõlves või täiskasvanueas, vajab iga 10 aasta järel DTP-M vaktsiiniga uuesti vaktsineerimist. See hoiab immuunsust kõrge.\nVaktsineerimist läkaköha vastu täiskasvanutel ei tehta, sest haigusest saadakse eluaegne püsiv immuunsus. Kui tekib läkaköha infektsioon, toimub see lihtsalt külmana.\nKui täiskasvanut ei ole lapsepõlves kolmest kõnealusest haigusest vaktsineeritud, peaks ta saama kolme DPT vaktsiini. Kui kehal on vigastusi, siis on loomal hammustunud pikaajaline, mädane haav, seejärel viiakse teetanuse inokuleerimine välja plaaniväliselt.\nDTP vaktsineerimisskeem hõlmab vaktsiini manustamist kolm korda 30-40 päeva jooksul. Vastunäidustuste korral on lubatud vaktsiini liigutada ajakava järgi. Üle 4-aastaste laste vaktsineerimisel soovitatakse komponendi väljajätmine läkaköha vastu.\nSoovitatavad tähtajad on: 3 kuud, 4,5 kuud, 6 kuud ja 1,5 aastat. Viie aasta pärast viiakse revaktsineerimine läbi kaks korda 6,5 ja 14 aasta jooksul. Seejärel soovitatakse täiskasvanud kodanikel vaktsineerimist korrata iga 10 aasta järel.\nKui puuduvad terviseprobleemid, head testitulemused ja arstid ei ole meditsiinilisi viiteid, siis antakse kolm kuud pärast esimest süstimist. Siiski ei piisa ainult manustamisest. Resistentne immuunsus haiguste vastu tekib alles pärast nelja vaktsineerimist.\nMis on DTP-vaktsineerimise suhtes ohtlik? Vaktsiin on ohtlik selle kohalikele ja üldistele tüsistustele:\nSüstekoha piirkonnas võib tekkida tihendus, punetus ja turse üle 8–9 cm.\nKehatemperatuuri tõus on suur.\nKrampide esinemist ei välistata (on oluline välistada kesknärvisüsteemi kahjustus).\nHarvadel juhtudel võib tekkida angioödeem, anafülaktiline šokk, urtikaaria.\nLaps näeb rahutut, nutab pikka aega, tal on halb isu, ta ei maganud hästi, sageli sülitab, tool on katki.\nTeine vaktsiin valmistatakse neljanda elukuu keskel. Kui lapse immuunsüsteem reageeris pärast esimest vaktsineerimist mis tahes reaktsiooniga, on väga tõenäoline, et neid korratakse pärast iga protseduuri.\nRavimi süstekohas infektsioonide vastu võib täheldada kerget kondenseerumist (mitte üle 1 cm), tavaliselt mitte rohkem kui 2-3 päeva. Kuna vaktsiin imendub vereringesse, lahustub tihend. Võib esineda allergilisi ilminguid turse ja punetuse kujul.\nKolmanda DPT vaktsiini komponendid manustatakse, kui laps on 6 kuud vana. Samuti peate seda hoolikalt ette valmistama ja järgima mõningaid soovitusi.\nKas vaktsineeriv köha saab vaktsineerida? Immuunsus hakkab aktiivselt haiguse vastu võitlema pärast täielikku vaktsineerimist. Kolmanda vaktsineerimise alguseks ei teki nakkuse vastu võitlemiseks piisavalt antikehi.\nVaktsiini läkaköha komponent ise ei saa haigust esile kutsuda, kuna DPT vaktsiin sisaldab ainult surnud bakterite osakesi.\nKus nad vaktsineeritakse?\nDPT-vaktsineerimisel on mitmeid kohti. Suspensiooni tuleb süstida sügavale lihasesse. Parim koht, kus nahk on õhuke, rasvakiht on väike ja lihaskoe piisavalt. Väikestele lastele manustatakse reeglina reie, vanemad patsiendid õlal.\nKui teete vaktsineerimist gluteaalses piirkonnas, on ravim vereringesse imendumine raskem ja aeglasem. Patsienti võib häirida valu, ebamugavustunne. Sagedamini esineb turset, põletikku.\nDTP vaktsiiniga kaasnevad sageli vaktsineerimisjärgsed reaktsioonid. Seetõttu peate seda hoolikalt ette valmistama.\nVastunäidustuste õigeaegseks avastamiseks uurib lastearst eelnevalt lapse nahka, uurib suu limaskesta ja kuulab rindkere hingamist. Ideaaljuhul on vaktsineerimiseks lubatud testid läbida. Alles pärast lapse tervise hindamist lastakse lastearstil vaktsineerida.\nKui te ei võta vastunäidustusi arvesse, võib vaktsineerimine põhjustada lapse arengu halvenemist:\nÄge krooniliste haiguste korral.\nEelmine vaktsineerimine on halvasti üle kantud.\nKonvulsiivse sündroomi esinemine.\nEnne vaktsineerimist peaksid vanemad hoolikalt jälgima lapse käitumist ja seisundit. Kui ta sööb halvasti, magas halvasti või ilmusid muud hoiatusmärgid, on parem vaktsiini teisele ajale viia. Hammustamise ajal ei ole soovitav vaktsineerida.\nTõsiste tagajärgede vältimiseks pärast vaktsineerimist on vaja eelnevalt ette valmistada:\nEnne esimese vaktsineerimise alustamist peaksid kõik kitsad spetsialistid juba uurima lapse, koostama täieliku ülevaate tema tervisest. Eeskirjade eiramise korral võib saada vahendaja.\nEnne läkaköha eest kaitsva ravimi kasutamist peab laps uurima neuroloog.\nKõik testitulemused peavad vastama standarditele.\nKui lapsel on allergia, on soovitatav kasutada allergiavastaseid ravimeid 3-4 päeva enne vaktsineerimist.\nVaktsineerimine viiakse eelistatavalt läbi pärast 40-50 minutit pärast sööki.\nPsühholoogi nõuanded vanematele aitavad vaktsineerimist ette valmistada, samuti võite temalt saada soovitusi, kui te solvate lasteaias lasteaeda.\nKuidas käituda pärast?\nVaktsineerimise lihtsustamiseks peaksid vanemad võtma arvesse mitmeid soovitusi:\nPärast vaktsineerimist on soovitatav istuda kliinikus veel 20-25 minutit.\nSõltumata temperatuuri tõusust soovitab arst anda febrifuge.\nSoovitav on jätta jalutuskäigud kaheks päevaks.\nÄrge ujume last, eriti kui ta tunneb ennast halvasti.\nKui mitu päeva saab pärast DPT-vaktsineerimist ujuda? Kui kõik kõrvalreaktsioonid kaovad, võite pesta. Tavaliselt tuleb paar päeva oodata.\nVaktsiini reaktsioonide kõrvaltoimed\nPeaaegu poolel esimesel päeval vaktsineeritud lastest ilmnes vaktsiini suhtes mingeid reaktsioone. Pärast kolmandat päeva ilmnevad sümptomid ei ole seotud vaktsineerimisega:\nSüstimise valdkonnas võib ilmneda punetus, väike pitser. Võib esineda valu, mille tõttu on lapsel mõnikord valulik seista jalgadele ja libedatele.\nKeha temperatuur tõuseb. Kui külma ajal aitab see mikroobidega toime tulla, siis ei ole see pärast vaktsiini kasu. Seetõttu on soovitatav anda lastele palavikuvastane.\nVõib esineda ärritunud väljaheide.\nKeha läkaköha komponent võib reageerida köha, mis ei vaja ravi.\nLaps muutub tujukaks, uniseks, vähendab söögiisu ja halvendab une.\nKõrvaltoimed on pärast teise vaktsiini sissetoomist rohkem väljendunud, immuunsus on juba tuntud võõrkehadega ja veelgi enam tahab kaitsta keha nende eest. Raske allergilise reaktsiooni või muude ägedate ilmingute korral võib läkaköha komponent vaktsiinist eemaldada. Just see kutsub esile immuunsüsteemi akuutse reaktsiooni.\nKui lastel tekivad järgmised kõrvaltoimed, tuleb konsulteerida eriarstiga.\npiitsutamine nutt, mis ei lõpe pikka aega;\nturse ja punetus ületab 9 cm;\nkehatemperatuur üle 39 kraadi, mis ei ole vähendatud ravim.\nKrampide vastu vaktsineerimine on sagedamini kui teised toimeained DPT. Ohtlikku reaktsiooni peetakse närvisüsteemi osaks, mis muutub aju katkemise põhjuseks. Kehatemperatuuri tõus, krambid täheldatakse, teadvus on häiritud.\nTagasiside DPT vaktsineerimise kohta\nKuulus pediaatri Komarovsky reageerib positiivselt DPT vaktsineerimisele. See on mõeldud immuunsuse stimuleerimiseks selliste ohtlike haiguste vastu nagu teetanus, kõhuköha ja difteeria. Nagu iga teine profülaktiline DPT-vaktsineerimine vajab mõningast koolitust ja peate olema valmis võimalike kõrvaltoimete jaoks.\nJuba esimestel elukuudel vaktsineeritakse lapsi erinevate haiguste vastu, nende hulgas - DPT-vaktsineerimine, kohe vastu kolme nakkuse - teetanuse, difteeria ja läkaköha vastu. Kõik need kujutavad endast tõsist ohtu lapse tervisele, mistõttu on äärmiselt oluline teda kaitsta.\nKui nakatunud, ei suuda isegi kõige efektiivsemad kaasaegsed antibakteriaalsed ravimid väikest organismi päästa ja imikute suremuse protsent on sel juhul üsna suur. Siiski keelduvad paljud vanemad täna vaktsineerimisest: kas selline otsus on õigustatud mõistusega?\nNeed vanemad, kes allkirjastavad oma lapse vaktsineerimise difteeria, köha ja teetanuse vastu, viitavad asjaolule, et sageli on DTP-vaktsineerimise mõju väga kohutav. Osaliselt on neil õigus. Selle vaktsineerimise puudused hõlmavad komplikatsioone, mida tuleb ravida peaaegu kogu eluea jooksul. Siiski tekivad need:\nainult juhul, kui vastunäidustused ei ole täidetud;\nmadala kvaliteediga vaktsiini puhul.\nNiisiis ei ole selliste vanemate hirmud lihtsalt põhjendatud. Arst, kes regulaarselt ja paljude aastate jooksul vaktsineerib neid nakkusi, on ebatõenäoline, et sellises olulises küsimuses jälgiks ega vea. Kuid vaktsineerimise puudumine on palju suurem oht lapse elule:\nPertussise entsefalopaatia mõjutab lapse kesknärvisüsteemi, kahjustab selle psühhomotoorset arengut ja võib põhjustada surma hingamise lõpetamise tõttu;\nteetanus on surmav ka lämbumise, hüpoksia, ajukahjustuse, hingamispuudulikkuse ja ka südame tõttu;\ndifteeria tagajärg võib olla paralüüs ülejäänud elu või surma korral.\nVaktsineerimise korral väheneb haiguse oht nii palju kui võimalik. Ja isegi kui nakkus esineb, ei ole nakkusel kehale sellist hävitavat toimet: taastumine on kiirem, ravi on efektiivsem. Vanemad, kes kardavad oma lapsele sellist vaktsineerimist, peaksid seda mõtlema. Kahtluste hajutamiseks peate küsima üksikasjalikult kõike, mida arst küsib, kõik põnevad küsimused ja rahunema. Kvalifitseeritud spetsialist aitab vältida komplikatsioone ja räägib kõigist DPT-vaktsineerimise omadustest.\nÜks olulisemaid küsimusi selles tõsises küsimuses on siis, kui DTP on lastel vaktsineeritud: on olemas kindel ajakava, mida tuleb kontrindikatsioonide puudumisel alati järgida. Teetanuse, hüppelihase ja difteeria vastaste antikehade tootmiseks manustatakse 4 annust:\n30–45 päeva pärast (4–5 kuud);\npool aastat (6 kuud);\nLastele mõeldud DPT-vaktsineerimiste ajakava ei ole siiski lõppenud: neid antakse veel kaks korda - 6 (või 7) aastat ja 14-aastaselt. Kaks viimast vaktsineerimist viiakse läbi selleks, et säilitada vajalikku kogust antikehi lapse keha nakkuste vastu. Vanemad peaksid teadma, kui palju DPT-vaktsineerimisi nad lastele annavad, et jälgida seda ajakava iseseisvalt, kuigi arstid peavad neile teatama järgmise vaktsineerimise kohta. Ja laps selle sündmuse jaoks tuleb ette valmistada.\nKuna vaktsiin on väga aktiivne, aitab lapse õige ettevalmistus DPT-vaktsineerimiseks (arsti soovituse abil) vältida lapse soovimatut reaktsiooni. Vaktsineerimise ajal peaks laps:\nolema riietatud ja mitte higi.\nLapse DTP-vaktsineerimise ettevalmistamisel on kasutatud ravimite kasutamise erimenetlust:\n2 päeva: diateesi või allergia korral - antihistamiinide tavalised annused (Erius, Fenistil jne);\nvaktsineerimise päeval süstitakse viivitamatult palavikuvastaseid suposiite (nad ei võimalda temperatuuri tõusu, vältida turset süstekohal - vanemad peaksid teadma, kuhu nad DTP-vaktsineeritakse: reisis), paralleelselt küünaldega tuleks anda allergiavastane ravim (valitud arsti soovituse kohaselt);\n2. päev pärast vaktsineerimist: palavikuvastane (kui temperatuur on olemas), allergiavastane aine (kohustuslik);\n3. päev: kõik ravimid tuleb katkestada.\nNeed tegevused sõltuvad sellest, kuidas lapsed taluvad DPT-vaktsineerimist: mõnedel ei ole peaaegu mingit reaktsiooni, mõnedel võib olla temperatuur (ja kõige erinevam). Mõnikord kardavad vanemad kõiki neid ilminguid, nii et nad peavad võimalikult hästi õppima teavet selle kohta, mida lapse reaktsioon DPT-le võib ja mida see tähendab.\nTagajärjed pärast vaktsineerimist kopsupõletiku, teetanuse ja difteeria vastu võivad olla erinevad: normaalses vahemikus (väikese organismi oodatav reaktsioon) ja tõsistel tüsistustel lastel, mille põhjuseks on individuaalne vaktsiini talumatus või vastunäidustuste mittetäitmine. Mis on normaalne:\nlaps nutab pärast DPT vaktsineerimist: sel juhul võite arsti nõusolekul vaktsineerimise päeval anda valuvaigistit;\nvanemad tavaliselt paanikas, kui laps on pärast DTP-vaktsineerimist lame: nad hakkavad ütlema, et süstimine toimus ebaprofessionaalselt jne, kuigi tegelikkuses esineb punetust, tihenemist, valulikkust, süstekoha paistetust, sellest tingitud kõndimise vähenemist - on tavalised mõju pärast vaktsineerimist;\nÄrge muretsege, kui laps magab pärast DPT vaktsineerimist öösel või päeva jooksul: kerge letargia ja letargia on antud juhul täiesti vastuvõetav reaktsioon;\nKõik need väikese organismi reaktsioonid DTP vaktsineerimisele on prognoositavad tänapäeva meditsiini poolt, nad ei tohiks karta, peamine asi on selle perioodi jooksul arsti poolt määratud ravimite korrektne rakendamine. Kui aga kaks päeva pärast vaktsineerimist on laps ikka veel naughty ja hüüab, on vaja arsti teavitada ja tema soovitusi kuulata. See võib viidata organismi liiga aktiivsele reaktsioonile toodetud uute antikehade suhtes.\nSamuti juhtub, et pärast DTP-ga vaktsineerimist haigestus laps: ta võib lihtsalt kliinikusse külma haarata või nakatada. See on tavaline asi, mis ei tohiks vanematele muret tekitada. Kui ta on köha, võib see tähendada kroonilist hingamisteede haigust. Nii reageerib väike keha vaktsiini läkaköha komponendile. Selles pole midagi valesti. Sa pead kartma tõsiseid tüsistusi.\nRahutu vanemad peaksid arvestama, et komplikatsioonid lastel pärast DPT-vaktsineerimist jagunevad 3-le juhtumile 100 000-st.\nrasked allergiad (urtikaaria, anafülaktiline šokk, angioödeem);\nSellised tõsised tüsistused lastel pärast DTP vaktsineerimist võivad tekkida vastunäidustuste mittetäitmise tõttu, sealhulgas:\nmis tahes patoloogia süvenemine;\nallergiline reaktsioon vaktsiinile;\nKas lapsele vaktsineeritakse DTP või mitte, otsustavad ainult vanemad. Õige otsuse tegemiseks peavad nad teadma kõiki selle vaktsiini puudusi ja eeliseid, ohte ja vastunäidustusi.\nKõik inimesed, nii täiskasvanud kui ka lapsed, tuleb vaktsineerida õigeaegselt. Imikute immuniseerimine on kõige olulisem meditsiiniline protseduur. Paljud vanemad on huvitatud: „Mis on DTP? Ja milline vaktsiin DPT pani lapsed? ". Selle vaktsiini eesmärk on võidelda läkaköha, difteeria ja teetanuse vastu, mis põhjustab DTP vaktsineerimise sobiva transkriptsiooniga. Need haigused on üks peamisi ohtlikke haigusi. Sageli põhjustavad komplikatsioonid arenguhäirete tekkimist puude tagajärjel.\nDTP transkript ja kasutatud vaktsiinid\nDTP on kõige levinum vaktsineerimise tüüp kogu maailmas. DPT selgitus: Adsorbeeritud Pertussis difteeria Tetanuse vaktsiin. Rahvusvahelises nomenklatuuris on selle nimetus DTP. Olles saanud lühendi tähenduse, küsivad mõned vanemad ikka veel: "DTP ravimid mida?". Vastus on lihtne: vaktsineerimine ühendab samu haigusi.\nKodus olevat vaktsiini esindab ravim Infanrix.\nMillised vaktsineerimised DTP komponendiga võivad olla? On ka teisi haigusi mõjutavaid ravimeid, näiteks:\n+ Polio: Tetrakok.\n+ Polüomüeliit ja hemofiilne infektsioon: Pentaxim.\n+ B-hepatiit: Tritanrix.\nSee vaktsineerimine on immunoprofülaktika alus. Kuid kõik positiivsed, mõnikord põhjustab köha köha eest vastutav komponent olulist negatiivset mõju. Seetõttu esitatakse sageli ainult teetanus ja difteeria. Selline vaktsineerimine ADS-il on sarnane DTP-vaktsineerimise dekodeerimine, välja arvatud Pertussis-komponent.\nVenemaal esitatakse sellised vaktsiinid:\nRiigisisene ADS või välismaine DT Faks: kuni 6-aastastele lastele.\nADS ja välismaine DT Adyult: 6-aastastele ja vanematele lastele.\nVaktsiinid teatud tüüpi haiguste korral:\nKoht, kus te olete vaktsineeritud\nDPT vaktsiini manustatakse intramuskulaarselt. Selle meetodi abil saavutatakse immuunsuse moodustamiseks ravimi komponentide optimaalne jaotusmäär.\nKõige sagedamini paigutatakse laps DTP-d puusapiirkonda, kus lihaskoe on hästi arenenud. Täiskasvanute vahetuskoht õlal. Seda on võimalik teha, kui lihased on piisavalt arenenud.\nNaha alla süstimine on vastuvõetamatu, vaktsineerimist peetakse kasutuks. Sissejuhatus gluteaalsesse piirkonda on välistatud. See on tingitud suurest rasvakihtist, samuti verest laenudesse või istmikunärvi sattumise ohtu.\nTuleb hoolikalt kaaluda tegureid, mille puhul see vaktsineerimine ei ole võimalik.\nkõik akuutse perioodi haigused;\nallergilised reaktsioonid ravimi koostisosade suhtes.\nSel juhul kantakse vaktsiin täielikule ravile või üldse mitte.\nAjutine sissesõit ei saa:\ndiateesi ägenemise perioodil.\nPalavikuga seotud krampide ja neuralgia korral võib DTP asemel kasutada ADS-i.\nVäära vastunäidustuste omamine on kohustuslik:\nkonvulsiivne seisund sugulastega;\nsugulaste tõsise ägenemise jälgimine DPT kasutuselevõtuga.\nSelliste tunnustega inimesed, kes on saanud raviarsti heakskiidu, võivad olla vaktsineeritud.\nKas DTP peaks tegema lapsi?\nTänapäeval järgivad paljud vanemad tõsiselt negatiivset suhtumist vaktsineerimisse. Loomulikult saate aru nende seisukohast. Olles lugenud artikleid Wikipedias, Google'is ja muudes ressurssides, usuvad nad, et ei mõista mõistete õiget tähendust, et sel viisil tehakse rohkem kahju kui vaktsineerimise kasulikkus.\nSooviksin selle müüdi hajutada. Teaduslikult on kinnitatud, et DTP lavastamisel on võimalik vältida tõsiseid tüsistusi haigustest ja isegi surmast. Sellepärast pannakse DPT vaktsiin paljudele lastele kõikjal maailmas.\nInimkeha, isegi väga väike, on võimeline toime tulema preparaatide komponentidega, mis praegu on hästi koostatud. Tänu mitmeaastasele kogemusele on saadud valem, mis võimaldab teostada madalaima terviseriskiga haiguste profülaktikat.\nDTP-vaktsineerimiste ja kinnitusskeemide arv\nVäikesel lapsepõlves rakendatakse DPT vaktsiini neljas etapis:\n4-5 kuu jooksul pärast 30-45 päeva.\n6 kuu pärast.\nSelle perioodi jooksul vaktsineeritakse DTP immuunsuse parimat lisamist ja samasuguste haiguste vastaste antikehade saamist. Hilisemas eas lastakse vaktsiinid 6–7 aastat ja hiljem noorukieas 14-aastaselt. See on suunatud ainult juba omandatud näitajate säilitamisele. Seda protseduuri nimetatakse DTP revaktsineerimiseks.\nVaktsiinide vaheline lõhe on rangelt kehtestatud meditsiiniasutuste poolt. Seega viiakse esimesed kolm etappi läbi 30-45 päeva järel. Seejärel manustatakse ravimeid vähemalt 4 nädalat.\nVaktsineerimist on võimalik edasi lükata: haiguse või muude keeldumise põhjuste tõttu. Võimaluse korral tuleb vaktsiini manustamine kohe alla panna.\nEdasilükatud vaktsineerimine ei tohiks alustada uuesti vaktsineerimist. Etappide ahel jätkub. See tähendab, et esimese vaktsineerimise juures peaks kahe järgmise vahega olema vahemik 30-45 päeva, järgmine kord aastas. Järgmine on ajakava järgi.\nMitu korda pani DPT täiskasvanutele\nLapsepõlve viimane etapp lõpeb 14-aastaselt. Seejärel tuleb täiskasvanutel teha korduvvaktsineerimine iga 10 aasta järel. Seetõttu lastakse täiskasvanutel vanemas eas täiskasvanutel vaktsineerida 24, 34, 44 aastat jne.\nEnamikul juhtudel on täiskasvanutele ette nähtud ADS, kuna see liik ei hõlma hoopis köha, mis on eakatele inimestele vähem ohtlik.\nKui te ei läbi revaktsineerimist, siis väheneb selle haigusega võitlemiseks vajalike antikehade arv, nakatumise oht. Kuid samal ajal liigub haigus kõige nõrgemas vormis.\nAlgne DTP peaks olema 3 kuu vanuselt. Emade antikehad püsivad vaid 60 päeva pärast väikelapse väljanägemist. Antikehade taastamiseks määrasid arstid sellise perioodi esimese ravimi koostise.\nKui esimene DTP viiakse meditsiinilistel põhjustel, on lubatud seda teha kuni 4-aastase vanuseni. Mõnikord tundub see võimatu, siis vaktsineerimine peaks toimuma 4 aasta pärast ja ainult ADS-vastaste ravimitega.\nEt vältida komplikatsioone pärast DPT-ga vaktsineerimist, viiakse laps terveks. Kui täheldatakse tüümuse suurenemist, ei ole DTP sisestamine soovitatav, kuna lapse raskete reaktsioonide oht on kõrge.\nDTP vaktsineerimist teostab ükskõik milline selleks otstarbeks olemasolev preparaat. Infanrix on kõige kergemini talutav ja teiste mõjul võib täheldada vaktsineerimisjärgseid reaktsioone. Nad ei ole komplikatsioonid ja beebi keha suudab nendega toime tulla.\nSoodsate vaktsineerimistingimustega viiakse teine etapp läbi 30-45 päeva pärast DPT vaktsineerimise esimest etappi, seega 4,5 aasta jooksul.\nSoovitatav on inokuleerida sama ravimiga maapähklit kui algne DTP. Kuid sellise ravimi puudumisel ei tohiks te meeleheidet tekitada, sest WHO lõppedes saab kõiki DPT-vaktsineerimise ja vaktsiinide sorte asendada üksteisega.\nPaljud vanemad on mõnikord hirmunud reaktsiooni tõttu uuesti vaktsineerimisele. Jah, see võib olla tugevam kui esimese DTP-ga. Selline nähtus on tingitud asjaolust, et esmase vaktsineerimise käigus võetakse kasutusele teatav kogus antikehi, mis hakkavad mikroobikomponentidega silmitsi seistes keha kaitset ja reaktsiooni teist korda. Negatiivse reaktsiooni mõju vaktsineerimise teisele etapile peetakse kõigi järgnevatest kõige tugevamateks ja raskemateks.\nEsimese vaktsiini sisseviimisega on võimalik saavutada märkimisväärne negatiivne reaktsioon, mistõttu teise protseduuri jaoks valitakse erinev ravim. Tavaliselt kasutatakse DTP asemel ADS, kuna toimeaine on vastutav läkaköha eest ja põhjustab selliseid reaktsioone.\nKolmas vaktsineerimine toimub 30-45 päeva pärast DPT vaktsineerimise teist etappi. Kui vaktsineerimise üleandmise ajal kehtestati hiljem DTP, peetakse seda veel kolmandaks.\nIsegi pookimise kolmandas etapis on võimalik keha tugev reaktsioon, mis ei tohiks hirmutada hoolivaid vanemaid. Sama ravimi puudumisel nagu eelmistel etappidel, ei tohiks kavandatud protseduuri edasi lükata. Valitakse teine ravim, mis ei ole vähem hea kvaliteediga.\nValmistamine enne vaktsineerimist\nDTP-vaktsineerimist peetakse kõige reaktiivsemaks. Kõrvaltoimete hõlbustamiseks ja kõrvaldamiseks tuleb sündmuse jaoks hoolikalt ette valmistada.\nIsik peab olema täiesti terve.\nProtseduur viiakse läbi tühja kõhuga. Veenduge, et laps tahaks enne protseduuri süüa.\nKui protseduuri teostab laps, on vaja, et ta õpetaks enne DTP-d.\nLaps riietub nii, et tema temperatuur ei tõuse.\nRavimit tuleb manustada valuvaigistite, palavikuvastaste ravimite ja allergiavastaste ravimite võtmisel. See kehtib eriti laste vaktsineerimise kohta.\nRaske valu jälgimisel määratakse lapsele valuvaigistid. Kõrvaltoimete minimeerimiseks tuleb kõiki neid ravimitüüpe hoida lähedal, nii et esmaste sümptomite korral oli võimalus võtta ravimeid.\nDTP ravimi valmistamise skeem:\nMõne päeva jooksul võetakse allergiliste reaktsioonide raviks antihistamiinravimeid.\nMenetluse päeval võetakse pärast manustamist lastele antipüreetikseid suposiite või täiskasvanutele tablette. Vaadake temperatuuri taset. Võtke allergiavastased tabletid.\nTeine päev: võetakse antihistamiiniravimeid, mis on palavikuvastased kõrgel temperatuuril.\nKolmandal päeval täheldatakse tavaliselt paranemist ja kõik ravimid lõpetatakse.\nParim variant on lapse ravimi valimine lastearstiga enne protseduuri alustamist DPT-ga.\nToimingud kohe pärast\nHeas seisukorras usub laps esimese poole tunni juurde haigla lähedusse. Võite jääda haiglasse või minna selle kõrvale. Seda tehakse, võttes arvesse asjaolu, et võib esineda väga tugev allergia, mis nõuab eriarstiabi ja edasist vaatlust haiglas.\nKui allergilisi reaktsioone ei ole, võite minna koju. Suure aktiivsusega laps peaks jalutama looduses, vältides laste klastreid.\nKodu saabumisel tuleb lapsele anda palavikuvastane, mitte tuginedes hetkel temperatuurile. Kogu päeva peate hoidma ranget temperatuuri kontrolli. Selleks, et tõsta meetmeid selle normaliseerimiseks.\nEnne magamaminekut kasutatakse palavikuvastaseid küünlaid. Rikkalik söötmine on välistatud. Lubatud on ainult igapäevased tooted, mis ei põhjusta allergiat. Vedelik tuleks anda suurtes kogustes, enamasti vees. Vaata ruumi temperatuuri. Temperatuur peaks olema 22 ° C. Kui lapse heaolu on soodne, siis pöörake tähelepanu jalutuskäigudele, kuid välistage suhtlemine teistega.\nSarnaselt paljude vaktsineerimismenetlustega esineb sageli pärast DTP-ga vaktsineerimist sageli nii kohalikke kui ka üldisi kõrvaltoimeid.\nroosa täpp, turse, valu tootmiskohas;\nvaktsineeritud jala liikumise rikkumine valu tõttu.\nnärvilisus, kapriisid, lapse ärevus;\nKui DPT vaktsineerimise kõrvaltoimed ilmuvad esimesel päeval, siis ärge muretsege. Kliiniku külastamise põhjuseks peaks olema märkide ilmumine kolmandal või enamal päeval.\nArstiabi vajavad tüsistused\nDTP-ravimid võivad teha tõsiseid tagajärgi. Need mõjud hõlmavad järgmist:\nTõsised allergilised vormid (angioödeem, anafülaktiline šokk jne).\nKonvulsiivsed nähtused temperatuuri normiga.\nNende sümptomite ilmnemisega on vaja kiireloomulist kiirabi kutsuda või lapse haiglasse viia.\nDPT vaktsiini määramisel lapsele ei tohiks tema vanemad paanikas olla. Vastake küsimusele: "DPT, mis see on?" Lastearst aitab täielikult. Ta selgitab professionaalselt, kuidas DTP tähistab. Ta vaatab ka lapse sellesse protseduuri lubamiseks ja ravimite määramiseks pärast vaktsineerimist.\nSelline tavaline kurguhaigus, nagu farüngiit, on kõigile juba tuttav, alates noores eas. Patoloogia võib areneda imikutel ja täiskasvanutel. Kõri põletiku sagedus sõltub paljudest teguritest (immuunsuse kaitse tugevus, provotseeriva teguri agressiivsus).\nNina limaskest on paljude aastate jooksul tuntud oma haavatavuse poolest. Tema seisundis peegeldasid keha väikesed rikkumised, temperatuuri kõikumised.\nNohu ei tekita mitte ainult ebamugavust inimesele, vaid võib põhjustada ka tõsiseid tüsistusi. Sellepärast on vajalik, et tema ravi ei toimuks.\nAquamaris, Aqualore või Dolphin? Mis vahe on? Mis paremini aitab?\nKas nende kolme ravimi vahel on erinevusi? Kui jah, siis mis?Mis aitab paremini toime tulla riniidiga?Ma ei ütle, et need on ravimid, millest üks välistab ülejäänud.\nKõri kurnavad pistikud on moodustunud mitmete ebasoodsate tegurite kokkutõmbumisest. Iga terve suu ja nina ninaelu on mikroorganismid, mis ei põhjusta muret.\nMantou kuidas lapsed\nKöha ilma kurguvalu\nEfektiivsed ravimid sinusiidi ja sinusiidi raviks\nKopsude hüpoventilatsioon: põhjused ja ravi\nSuu loputamine soodaga tervetele hammastele ja hammaste lagunemise vältimiseks\nEpidermaalne Staphylococcus 10 kuni 5. astme\nMida teha täiskasvanu ja lapse ninavärvi korral, kuidas kasvaja kiiresti ravida\nAnesteetiline ravim kõrvavalu (küünlad, tabletid) kõrvapõletiku kohta: ülevaateid Sofradex, Sumamed, Levomekol\nKliinilised sümptomid ja praegused lähenemisviisid Pseudomonas infektsiooni raviks


Kultuur kui inimtegevus üldse\nKultuur kui kultuuride erinevused\nKultuur kui subkultuurid\nKultuur kui kaunid kunstid\nColombia (mööndav nimekuju Kolumbia) on riik Lõuna-Ameerika loodeosas Vaikse ookeani ja Kariibi mere ääres. Piirneb Brasiilia, Peruu, Ecuadori, Venezuela ja Panamaga. Riigi pealinn ning majanduse ja kultuuri keskus on Bogotá.\nMuinasaja lõpuks kujunesid vanade hõimude ja hõimumurrete baasil eesti rahvas ja eesti keel. Eestlased olid paiksed põlluharijad, kes nimetasid end maarahvaks. Kujunesid rahvakultuuri iseloomulikud piirkonnad – Põhja-Eesti, Lõuna-Eesti ning Lääne-Eesti ja saared. Lääne-Eestile ja saartele olid iseloomulikud Skandinaavia mõjutused. Lõuna-Eestis (eriti Mulgimaal) säilisid mitmed vanapärased kultuurinähtused kõige kauem. Kogu eesti rahvakultuuri seisukohast olulisemate ja püsivamate ühiste elementidena võib nimetada regilaulu, rehielamut, rukkileiba, pulma- ja jõulukombeid ning sügisest hingedeaega.\nTermin "kiviaeg" pärineb kolme perioodi süsteemist. Tänapäeval jaotatakse kiviaeg paleoliitikumiks ehk vanemaks kiviajaks, mesoliitikumiks ehk keskmiseks kiviajaks ja neoliitikumiks ehk nooremaks kiviajaks. Nendel on omakorda alajaotused. Kiviaja alajaotuste kronoloogia on regiooniti erinev.\n1980. aastatel avaldas Kultuur ja Elu rahvusliku kallakuga kultuurikirjutisi (autoriteks Mart Laar, Sulev Valner, Kalle Muuli, Jüri Leesment jt) ja lisapoognatena KE Raamatukogu sarjas mitmeid kultuurilooliselt tähtsaid kordustrükke Teise maailmasõja eel Eesti Vabariigis ilmunud originaalteostest ja tõlgetest (mh Oswald Spengleri "Õhtumaa allakäik", Oskar Looritsa "Eestluse elujõud" ja Artur Adsoni "Lahkumine").\nEesti Vabariigi taastamisele eelnenud laulva revolutsiooni ajal hakkasid ajakirjas ilmuma ajakajalised poliitilised kirjutised ning varem keelatud mälestused Nõukogude režiimi toimepandud küüditamistest ja teistest inimsusvastastest kuritegudest.Alates 1990. aastatest on Kultuur ja Elu rahvusliku suunitlusega ajakiri, mille põhiteemad on Nõukogude režiimi kuriteod ning Nõukogude-vastane vabadusvõitlus. Ajapikku on sisu põhirõhk nihkunud militaarajaloole, kitsamalt Teisele maailmasõjale ja eestlaste rollile Saksa sõjaväes, kajastades seda eelkõige vabaduse eest peetud võitlusena Nõukogude Liidu vastu.\nLadina keel on surnud keel, kuid ta elab edasi ladina kõnekeelest (vulgaarladina keelest) kujunenud romaani keeltes. Siiski on Euroopas tänapäeval veel umbes 100 inimest, kes on suutelised ladina keelt täiesti vabalt rääkima.Vanimaid säilinud ladina keele mälestisi on nn duenos-inskriptsioon.\nInimesed kasutasid kivist, luust, puust ja sarvest esemeid. Need olid paremini töödeldud kui mesoliitikumis, samuti ilmusid uued täiustatumad töö- ja tarberiistad. Võeti kasutusele savinõud. Tegeldi küttimise, kalapüügi, algelise loomakasvatuse ja maaviljelusega.\nRiia (läti Rīga [ r'iiga ], latgali Reiga, liivi Rīgõ, saksa Riga) on Läti pealinn. Linn asub Daugava jõe alamjooksul. Riia on Baltimaade suurim linn.


FESTIVAL ÜHE FILMIGA! Võsu Glämmi võistlusprogrammis on Toomas Hussari “Seenelkäik” – Melu | GoodNews\nAvaleht Seltskond FESTIVAL ÜHE FILMIGA! Võsu Glämmi võistlusprogrammis on Toomas Hussari “Seenelkäik”\n13. aug. 2013 0\nFESTIVAL ÜHE FILMIGA! Võsu Glämmi võistlusprogrammis on Toomas Hussari “Seenelkäik”\n17. augustil toimub armastatud kuurortpaigas Võsul esmakordselt filmifestival Võsu Glämm. Tegemist on maailmas ainulaadse filmifestivaliga, kuna võistlusprogrammi kuulub vaid üks film: selleks on Toomas Hussari must komöödia “Seenelkäik”.\nLinastus algab Võsu Rahvamajas kell 18. Kohal publikuga kohtumas on režissöör Toomas Hussar, näitlejad Raivo E. Tamm, Juhan Ulfsak ning mitmed teised “Seenelkäigu” kangelased.\nPilet seansile maksab 3 eurot, avatud on festivali baar.\nÖöhakul kell 23.00 näidatakse “Seenelkäiku” priisissepääsuga ka Rahvamaja kõrval asuvas välikinos.\nMitmetel rahvusvahelistel filmifestivalidel osalenud ning mainekaid auhindu võitnud “Seenelkäik” esilinastus 2012. aasta septembris.\nFilmi peategelaseks on poliitik Aadu Kägu (Raivo E. Tamm), kes sõidab koos oma abikaasa Viiviga (Elina Reinold) metsa seenele, et mainekampaaniast närve puhata. Nendega liitub juhuslik hääletaja, rahatu rokitäht Zäk (Juhan Ulfsak), kes on jäänud peale suvetuuri Eestimaa kolgastesse tolknema. Vältides rahvarohkeid seenemetsi, kihutab seltskond umbropsu kuhugi pärapõrgusse, mis paistab metsik ja inimtühi. Samal ajal, kui kolmik avastab end metsa eksinuna, lahvatab meediaskandaal. Uuriv ajakirjandus kahtlustab, et poliitik Aadu Kägu on isiklikuks otstarbeks kuritarvitanud riigi raha. Algab võitlus au, elu ja surma peale nii metsas kui linnas…\neelmine 30 aastat laval: Eduard Tomani juubelikontsert Löwenruh pargis\njärgmine GALERII: Ülikaunid õhtukleidid pakkusid glamuuri janunevatele stiilikummardajatele\n27. mai 2020 Head Uudised 0\n26. mai 2020 Head Uudised 0\n25. mai 2020 Head Uudised 0\nVAATA JÄRELE I Kuidas Getter Jaani ja Ariadne enda rõdu suvevormi ajasid?\nME ARMASTAME MUUSIKAT I Smilersi autokontserdi piletid müüdi nelja tunniga\n1138 OSTU I Filmikogumikku “VÄRSKE VERI: Parimate kavatsustega” on esimestel nädalatel saatnud edu\nKOROONAKRIISI ERISAADE I „Seitsmesed“ esitlevad erisaadet koroonakriisi eesliinitöötajatest\nKUULA I Viljandist pärit artist Tarvo Madsen avaldas singli “Keegi teine”\nUus kodumaine krimisari “Viimane võmm” täna Kanal 2s!\nDave Benton läheb tütardega traditsioonilisele jõulutuurile