Tartlased, käige kinno! — Sirp\nTartlased, käige kinno!\nTartus avati juba märtsis väärtfilmikino Athena – http://www.athenakino.ee/2011/02/athena-kinost/ 1990. aastate teisel poolel oli Tartus üsna sünge periood. Mingil põhjusel polnud mitte kuskil võimalik väärtfilme vaadata. Nendel aastatel suleti eri põhjustel kaks suurt kino Illusioon ja Athena. Thalia videokino, kuhu oli sattunud Ohvitseride Maja rikkalik videofilmide kogu, oli selleks ajaks juba suuremalt jaolt tühjaks varastatud ning peagi läks ka see hingusele. Videolaenutustes oli tol ajal võimalik saada ainult Hollywoodi masstoodangut – selline oli väidetavalt klientuuri maitse. Samuti olid tol ajal väga kehvad lood legendaarse Tartu ülikooli filmiklubiga, kus minagi esimestel tudengiaastatel oma teadmisi filmiklassikast avardasin. Neil aastail oli klubi kas ilma vahendite või tegijateta – koos ei käidud, filme ei vaadatud. Õige hoo sai ülikooli filmiklubi taas sisse alles peale sajandivahetust. Televisioon, mis veel 1980. aastate lõpul näitas uute vabadustuulte mõjul hunnikute kaupa väärtfilme, oli vaesunud ega jaksanud kuidagi ametlikult väärtfilme sisse osta. Internetist filmide sikutamine oli minusugusele puruvaesele üliõpilasele tollal veel kauge tulevikumuusika.\nAinsaks tegutsevaks kinoks Tartus oli Ekraan, mille oli just üle võtnud kinokett Forum Cinemas, mis näitas tartlastele, mida tähendab ameerikalik filmiäri. Kinosaalides istuvate teismekate kätte ilmusid popkorn ja koka, repertuaaris aga valitsesid peaaegu eranditult Hollywoodi laiatarbefilmid. Mäletan veel, kuidas keset filmi tuli range kinotöötaja ja kupatas mu minema minu pileti hinnaklassi mitte kuuluvalt istekohalt, mis sest, et saal oli täiesti inimtühi. Palgalise teenindustöötaja kasinalt kinni makstud agarus peegeldas muutunud eelistusi ühemõtteliselt ja kurjaendeliselt. Kopikalugemise masin pidi töötama korrektselt – Tartu turg oli väike ja vaene. Laiem, võimalusterohkem repertuaar nagu ka suurem kino ja inimlikum suhtumine ei tasunud ennast rahalises mõttes kuidagi ära.\nAja jooksul on olud muidugi vaikselt muutunud. Tartus on nüüd peale Ekraani ka Cinamonile kuuluv kobarkino, mis võimaldab natuke laiemat repertuaari kui paar-kolm menukit. Tartu Ülikooli Filmiklubi käib juba aastaid taas edukalt koos iganädalastel filmiõhtutel, pealegi jookseb teadjama rahva tarvis ülikoolis endas regulaarselt filmikunsti ajaloo loeng, mis on avalik ja lahtine ning kus näidatakse ka filme. Genialistide klubis toimuvad kolmapäeviti filmiõhtud, sealne filmivalik on täiesti ebakommertslik. Tartu filmivaatajat rõõmustavad suured festivalid PÖFF ja „tAR TuFF”. Tartu linnaraamatukogust saab juba pikemat aega täitsa ilma rahata igaüks laenutada selliseid filme, mida tavalistes videolaenutustes vaevalt et leidub.\nProbleem aga rippus ikkagi kuni kõige viimase ajani õhus: Tartus ei olnud sellist väärtfilmikino nagu Artis või Sõprus Tallinnas. Olukord oli seda totram, et Tartu elanikkonnast moodustavad veerandi tudengid ja muud ülikooliga seotud inimesed, kelle filmimaitse eeldaks just sellist kino – turunišš nagu olnuks ju. Olen tartlasena isegi vaadanud üsna nukralt Tallinna kinode kuulutusi ja mõtelnud, millal mina neid filme suurelt ekraanilt näha saan. Ja sealjuures peaksin ma tartlasena tundma end veel üsna õnnelikuna, sest see, kuidas kärbub kinokultuur Eesti väiksemates linnades, on siiamaani äärmiselt troostitu.\n2011. aasta märtsis avas grupp entusiaste väikese galaõhtuga taas Athena kino. Ennast osaühisusena Athena Kino määratlenud seltskond on võtnud endale otseseks eesmärgiks näidata tartlastele regulaarselt väärtfilme. Peale selle võetakse hingeasjaks näidata eesti filmi kui sellist – et midagigi ette võtta olukorras, kus eestlased ise enam ei tunne omaenda filmikunsti. Selle eesmärgi nimel korraldatakse näiteks juba aprillis Jaan Toominga filmide õhtu. Juuni lõpus (27. VI) aga peaks aset leidma „Lindpriide” taaslinastus, kuhu tuleb kohale ka filmi autor Vladimir-Georg Karassev-Orgusaar. Ja nüüd ilmneb veidravõitu, ent väga ilmekas nähtus. Kuna Tartu on aastaid ja aastaid olnud ilma väärtfilmikinota, on siinne kinopublik olukorraga nii harjunud, et ei pane kaua oodatud kino tekkimist lihtsalt tähelegi. Umbes nii et pikki aastaid on inimesed Tartus virisenud, et meil pole väärtfilmikino, ja nüüd, kui meil siis on see kino, ei osata ega tahetagi seal eriti käia. Väärtfilmid jooksevad, piletid on odavad (3-4 eurot!), aga inimesed ei käi, saal on tühi. Siin on näide, kuidas kinopublik kujuneb, kasvab vastavalt kinopoliitikale ja meedia mõjule. Lolli kinopublikut pole ju olemas, see on müüt, on nende laiskus ja hetkekasu, kes harjutavad inimesed lolle filme vaatama. Tartlased on vaja ümber harjutada mõttega, et meil on väärtfilmikino, neile tuleb seda teadvustada.\nTartus on kindlasti olemas publik sellistele filmidele ja sellisele kinole, aga see tuleb nagu laps kättpidi kinosaali juhatada. Suurema meediakajastuse tekitamiseks napib ilma palgata, „õhinapõhiselt” töötaval Athena Kino meeskonnal aga nii raha kui oskusi. Aastatega publik kindlasti tekib, tartlaste teadvusse jõuab uue kino olemasolu varem või hiljem, aga seni peab noor kino kuidagi vastu pidama. Kui kaua ta vastu peab?


Ärge laske pannkoogilõhnal oma pead segi ajada!\nJälgides Kagu-Eesti poliitikute valimiseelseid ettevõtmisi, tundub, et nende meelest on valimisvõitluses üks trumpidest ... pannkookide küpsetamise oskus.\nPannkoogilõhna kerkib nii SDE, Reformierakonna kui ka teiste valimistelkide alt, meelitades näljaseid valijaid mekkima ja söömise kõrvale ka valimisjuttu kuulama. Millegipärast „müüvad” just pannkoogid. Mait Klaassen proovis kalaga, aga ilmselt oli see kehv enne: mees loobus Võru linnapeaks kandideerimast ja pürib nüüd ainukese kandidaadina tagasi Eesti Maaülikooli rektoriks.\nPannkooki võib võrrelda valimislubadustega: lõhnab ja maitseb hästi, eriti koos moosiga, aga... koosneb väga odavast ja tervisele kahjulikust toorainest. Valge jahu, suhkur, õli...\nKui arstid soovitavad pannkookidele eelistada liha salatiga, siis sama soovitus käib pannkoogihõnguliste valimislubaduste kohta. Kui sööd poliitiku pannkooki või kuulad tema lubadusi, ei kohusta see kuidagi sama poliitikut valima.\nKõigepealt võiks mõelda sellele, millisel volikokku pürgival kandidaadil on üldse võimalust ja aega rahvale pannkooke küpsetada, samal ajal kui teised oma igapäevatööd teevad ja nuputavad, kuidas selle kõrvalt tulevikus kodukandirahva heaks volikoguaega näpistada.\nAktiivseid inimesi, kes oma kogukonna heaks panustada soovivad, on praegustel valimistel siiski üllatavalt palju. Kogukonna vedurite nimekiri on märkimisväärne näiteks Antsla vallas (valimisliit Me Elame Siin 42 nimega), Otepää vallas (valimisliit Ühinenud Kogukonnad 43 nimega) Põlva Areng (30 nimega).\nLisaks on näha, et kodukandi elu üle soovivad otsustada kultuuriinimesed ja noored. Näiteks Rõuge vallavolikokku pürgivast Kõrgemaa valimisliidust leiab mitu alla 20aastast või napilt vanemat kandidaati.\nKultuuriinimeste puhul on ehk üllatavaim Räpina loomemehe Aapo Ilvese kandideerimine Reformierakonna nimekirjas, üllatus on ka rahvamuusiku Kadri Giannakaina Laube leidmine Rõuge valla IRLi nimekirjast. Antsla vallavolikokku pürib jooksev poeet Contra, Setomaal astub valimistulle kirjanik Kauksi Ülle, Põlva volikokku soovib saada tantsuõpetaja Reno Olle jne.\nNoored ja kultuuritegelased oma valijatele pannkooke üldjuhul ei küpseta. Kas neist oleks abi oma valla elu paremaks muutmisel, jääb iga valija enda kaaluda.\nKel on raske valikut teha, sellele on soovitus: valige inimene, keda hästi tunnete ja kes on oma tegudega näidanud, et soovib ja suudab kodukandi heaks midagi ära teha! Enne valimisi tänavaaukude pärast näägutamine, valitsuse kirumine, konkurentide tõrvamine ja muu populistlik sõnamulin pole tegudeinimese tunnused.\nViimati muudetud: 17/09/2017 14:57:28


kas koerad saavad süüa keedetud kalkunikaelasid | fariborzbaghai.org\nkas koerad saavad süüa keedetud kalkunikaelasid\nKeedetud ja suitsutatud kondid on ohtlikud mõnel põhjusel ja neid ei tohiks kunagi toita. Nad on liiga kõvad, seedimatud ja nagu vähesed inimesed on maininud, võivad nad ka killustuda.\nKuid võite kindlasti anda oma koerale toored kalkunikaelad! Toores luud on ohutu toita ja neil on palju häid eeliseid hammaste ja seedimise jaoks.\nToorkanaluud on samuti ohutud süüa, kuid hammaste puhastamiseks liiga pehmed. Keskmise suurusega loomade luude söötmine on hammaste puhastamiseks optimaalne.\nMidagi muud tuleks meeles pidada, et suured veiseliha, pühvlid ja muud suured kondid (nagu luuüdi) on liiga kõvad ja võivad põhjustada hambamurdusid, nii et neid on ka kõige parem vältida.\nOlen neid keedetud kaela varem söönud suurtele koertele, millel pole halbu tagajärgi. Minu praegune koer sööks tõenäoliselt ka ühe, aga ta on nüüd nii vana, ma ei prooviks seda. Mulle öeldi aastaid tagasi, et kodulindude kaelaluud ei ole sellised, mis killustuvad ja seetõttu on neid ohutu toita. Koerad närivad enamikku luid ja nende maohape on nii tugev, et lahustub täielikult. Probleem areneb siis, kui nad kinnitavad kiluluud, mis võivad sisemisest seedetraktist läbi torgata.\nJAH. KEETATUD KONTE EI OLE KUNAGI, NEIL EI OLE KUNAGI TURVALIK TOITUDA, LIHA VÕI MITTE LIHA.\nLisaks võivad kana- ja kalkunikaelad teie koera kurku kinni jääda, kui teie koer kipub nende toitu sööma.\nÜldiselt on ohutu, kui see kinnitatakse tervele linnule ja siis lasen neil tavaliselt natuke krõmpsuda ja närida, seejärel tagan linnu, et järgmisel päeval uuesti söögiks pakkuda (söödan toorelt kaks korda päevas) või päevas. või nii.\nKui teil on alles jäänud väikeseid luid, näiteks linnu- või lambaribid, küpsetage neid umbes 8 tundi potis ja tehke kondipuljong. Luud peaksid teie sõrmedes kerge survega murenema kriidipastaks. Siis on neid täiesti ohutu anda ka kõige väiksemale koerale.\nLuupuljong on äärmiselt tervislik ja eriti hea inimestele, kes on haigusest taastunud. Võite seda kasutada ka lõhna- ja maitseainena, valatuna koera kuivtoidule.\nKuna pärast keetmist on raske kaelas olevaid väikseid luid eemaldada, soovitaksin seda enam mitte teha, kuna luud võivad põhjustada mao limaskesta ja sooleseinte rebenemist ... miks ei soovitata koertele kunagi kanaluude toita kuna nad on rabedad, väikesed ja võivad neeludesse jääda.\nJärgmine kord anna neile lihtsalt liha.\nToored luud on kergesti seeditavad. Hundid, koioodid, rebased söövad kogu looma. Annan oma koerale kana- ja kalkunikaelad (tilgutatakse paariks sekundiks keeva veega, et tappa pinnabaktereid). Ta on 65 kg. Nad seedivad täielikult vaatamata sellele, et naine vaevu neid isegi närib.\nJah! Liha on hea, kuid kaela väikesed kondid võivad tema kurgu, mao või soolestikku palju tõsiselt kahjustada. Iga keedetud luu on koerale halb. Nad ei jahvatata, kui koer neid närib, nad killustuvad ja teravad kohad lõikavad nende sisemust kergesti.\nEi. Koerad armastavad neid kaela ja pokaale. On väga soovitatav teeselda, et see on väga pikk peenis, ja lasta koeral seda jalgevahelt tõmmata. Kõik väikesed leibkonna lapsed saavad seda rituaali tohutult nautida,\nJah, keedetud luud võivad killustuda ja põhjustada sisemisi vigastusi. Keedetud liha koos naha / rasvaga (eriti kui seda manustatakse pikaajaliselt) võib põhjustada pankreatiiti ja / või rasvumist.\nKui soovite oma koera ravida, tehke seda lahja, kondita keedetud liha või madala süsivesikusisaldusega köögiviljaga.\nkuidas parandada obamacare'imis on lihapraadbriti tervishoiusüsteemkapsa tervisele kasulik ja kõrvaltoimedettevõtjad tervishoiussee on eriline rumalusKorea jamss\nKuidas täiskasvanuna eakate alkohoolsete vanematega hakkama saadaKuidas taotleda Ohio MedicaidiKuidas lööve lahti saadaKuidas lõpetada oma võimaluste piiramine elusKuidas paraneda pärast plastilist operatsiooni


2.jaanuaril osalesid paljud meie sportlased Teivashüppe GP-l Tallinnas. Kolme parema hulka jõuti kuuel korral, kuue parema hulka aga koguni 13 korral. Tuletan siinkohal ka meelde, et paljud meie sportlased vahetasid nüüd ka vanuseklasse. Nii võistlevad August ja Lucas nüüd juunioride klassis, Henri ja Hans A vanuseklassis. Tormi, Mikk, Ann Marii, Elisa, Vanessa, Merily võistlevad nüüd aga B vanuseklassis ning Carlyn ja Martha C vanuseklassis.\nMeie kõige edukamaks osutus Jakob, kes noormeeste A vanuseklassis võitis kaks esikohta. Kõigepealt tuli starti minna tema põhialal - 60 meetri tõkkejooksus, kus senine rekord oli eelmisest talvest 8,24. Jakob püstitas isikliku rekordi 8,15, võitis kindla esikoha ning jäi vaid 1 sajandiku kaugusele võistluste rekordist, mis kuulub Hans-Christian Hausenbergile. Teine esikoht tuli 150 meetri jooksus, kus võiduaeg oli 16,97.\nVäga hea võistluse tegi poiste B vanuseklassis Kristo. 60 meetri tõkkejooksus tuli ta teiseks 9,04 sekundiga. Eelmisel talvel joostud rekord paranes 34 sajandikuga! Tegu on väga korraliku tulemusega, näiteks eelmisel talvel jooksid sellest ajast B klassis kogu hooaja jooksul kiiremini ainult 5 võistlejat. Kuulitõukes oli Kristo viies 10.09ga ja 150 meetri jooksus kuues 19,07ga.\nKahel korral jõudis kolme parema sekka ka tüdrukute B vanuseklassi aladel Elisa. 60 meetri tõkkejooksus alistas ta esmakordselt 10 sekundi piiri ning sai ajaks 9,68, millega teenis teise koha. 150 meetri jooksus võitis ta oma jooksu ning tuli kõikide jooksude kokkuvõttes kolmandaks 19,87ga.\nPoodiumi teisele astmele jõudis tüdrukute B vanuseklassi 150 meetri jooksus Ann Marii, kes sai ajaks 19,54. Eelmise aasta aeg paranes 78 sajandikuga! Huvi pärast sirvisin läbi selle võistluse protokollid alates 2008.aastast ning mu kahtlus leidis kinnitust. Vaid ühel korral on tüdrukute b vanuseklassi 150 meetri jooksu võitja jooksnud kiiremini Ann Marii tänavusest ajast (2015.aastal jooksis Lishanna Ilves 19,27). Seega oli tase ka tänavu väga kõrge, sest võitja sai ajaks 19,41.\nNeidude A vanuseklassi kuulitõukes tuli kolmandaks Liisbet, kes parimal katsel sai kirja 10.84. 150 meetri jooksus oli ta kümnes 20,65ga.\nHenri võitis oma 150 meetri jooksu 17,80ga. Viie jooksu kokkuvõttes kuulus talle neljas koht. Suure huviga ootasime tüdrukute B vanuseklassis Etheli 60 meetri tõkkejooksu. Üle mitme aasta taas tõkkejooksu starti tulnud Ethel sel korral veel närvidest võitu ei saanud, jooks ebaõnnestus juba enne esimest tõket ning kolmanda tõkkeni ta sel korral ei jõudnudki. Jätkame aga rahulikult ning asume peagi kindlasti veel tõkkejooksus starti. Kuulitõukes tuli Ethel aga 9.93ga neljandaks. 150 meetri distantsil võitis ta oma jooksu 20,72ga. 36 võistleja hulgas andis see 7.koha.\nKahel korral jõudis kuue parema sekka Ramona. Teivashüppes püstitas ta isikliku rekordi 2.75, mis andis neljanda koha ning 150 meetri jooksus oli ta 20,69ga kuues.\nIsikliku rekordi 150 meetri jooksus püstitas Vanessa, kes B vanuseklassi 150 meetri jooksus oli seitsmes 21,06ga. 60 meetri tõkkejooksus sai ta kirja oma esimese võistlusstardi kõrgete tõketega. Aeg 10,03 oli täpselt sama, mis aasta tagasi madalate tõketega (tõkete vahe 16 sentimeetrit!). Selline tulemus andis seekord 7.koha.\nTüdrukute B 150 meetri jooksu stardis olid meil veel Anne-Mari, Merily ja Anett Maria. Anne-Mari sai ajaks 21,57, Merily 21,92 ja Anett Maria 22,12. Lisaks tegid kaks tüdrukut oma esimese stardi 60 meetri tõkkejooksus. Anett Maria sai ajaks 10,42 ja Anne-Mari 10,44. Kuulitõukes oli Anett Maria 8.66ga üheksas.\nMeesjuunioride 150 meetri jooksus oli meie edukaim Ranel 17,84ga (10.koht). August oli 18,05ga üheteistkümnes, Martin 18,23ga kaheteistkümnes ja Lucas 18,69ga kuuteistkümnes.\nPoiste B vanuseklassis olid meil stardis Tormi ja Mikk. 150 meetri jooksus sai Tormi ajaks 19,66 ning 60 meetri tõkkejooksus 9,54. Mikk sai 150 meetri jooksus ajaks 21,35. Teivashüppes parandas ta aga 10 sentimeetriga oma isiklikku rekordit ja ületas 2.65, mis andis 10.koha.\nNoormeeste A vanuseklassi 150 meetri jooksus tegi kaasa veel Hans, kes parandas oma eelmise aasta rekordit 71 sajandikuga - 18,75 andis kaheteistkümnenda koha.\nMeie võistluste pesamunad olid sel korral C vanuseklassi tüdrukud - Carlyn, Kätlin ja Martha. 60 meetri tõkkejooksus sai Carlyn oma jooksus esikoha ajaga 10,18. 36 võistleja hulgas tähendas see kokkuvõttes 6-7.koha jagamist, sest nendel võistlustel ühelegi vanuseklassile finaaljookse ei peetud. Teivashüppes püstitas ta aga isikliku rekordi 2.15, mis andis sel korral 7.koha. Tase oli seal väga ühtlane. Näiteks 2.25 alistamine esimesel katsel andis juba teise koha! Oma 150 meetri jooksu Carlyn samuti võitis, ajaks 22,65. Kokku oli stardis 42 tüdrukut ja Carlyn oli selle ajaga 11.kohal.\nKätlin sai tõkkejooksus ajaks 10,67 (15.koht), 150 meetri jooksus kuulus talle 22,93ga 16.koht. Martha sai tõkkejooksus ajaks 11,50 ning 150 meetri jooksus 24,15. Teivashüppes oli ta kaheksas 1.85 alistamisega.\nPosted by Romet at 00:32


If Kindlustuse kahjukäsitluse osakonnajuhi Taavi Kiibuse sõnul on viimastel nädalatel sagenenud metsloomadele otsasõidud. „Alanud on põtrade ja hirvede jooksu- ja jahihooaeg ning seepärast tasub autojuhtidel asulavälisel teel tavapärasest tähelepanelikum olla. Selline õnnetus ei sõltu sageli autojuhi oskustest, vaid enamasti ei jõuta lihtsalt reageerida. Hirve või põdraga kohtumist teel ei ole võimalik ette ennustada, kuid autojuht saab liiklusmärke jälgides, tähelepanelikkuse ja õige kiirusevalikuga seda ohtu vähendada,“ ütles Kiibus.\nEnim on sel aastal metsloomad autodele ette sattunud Harjumaal (122 korral), Tartumaal (78 korral), Saaremaal (74 korral) ja Pärnumaal (67 korral). Kõige vähem metsloomadega kokkupõrkeid on registreeritud Järvamaal (51 kahju) ja Hiiumaal (39 kahju). Õnnetuse vältimiseks tuleks valida ilmale ja teeoludele vastav sõidukiirus ja tõsiselt suhtuda metsloomade eest hoiatavatesse liiklusmärkidesse. Parema nähtavuse tagamiseks on oluline, et auto tuled ja esiklaas oleks puhtad ja terved. Ka istme õige asend võimaldab säilitada auto juhtimisel paremat kontrolli ja aitab vajadusel kiirelt reageerida.\nTeavita oma kindlustusseltsi kahjust. Metsloomaga kokkupõrke puhul Ifi kaskokindlustusega omavastutust ei rakendata.


Mere Sool Jalgade Liigeste Jaoks | Parim salv on liigeseravi\nhttp://galibefendi.com > >Mere Sool Jalgade Liigeste Jaoks +\nMere Sool Jalgade Liigeste Jaoks\nTäiuslikult talub inimkeha; Selle eesmärk on anda jäik fikseerimine õlaliigesega kahes eraldi teostuste või organismis. Sümptomid, mis võimaldavad kahtlustatavat artroosit. Pöidla lähedal asuvate jalgade kurguosed. 2. astme põlveliigese artroosi kahjustus põhjustab alaselja ja puusaliigese liigeste halvenemist. Niipalju kui mina tean, tegeleb selle probleemi käsitlemine näo-põsed-kirurgiga. Faktorid võivad olla erinevad füüsikalised, keemilised, termilised jne. Soovitatav on Teistes kahes positsioonis väiksema sahtliga radiograafid ei tooda. Kui inimene tõstab jalgu, muutub puusaliiges fikseeritud punktiks ja liikumispunkt on puusaluu distaalne osa. Naiste liigese artriidi põhjused on põlveliigese artroos. Chondroprotektoreid raseduse ajal ei saa võtta.\nHaigestunud liigeste kahjustavad tooted. See mikroelement on leitud piimast, munakollasedest, looduslikust võist. Viivitatud konsolideerumise struktuuri iseloomustab kerge osakeste püstitamine, mis põhjustab tavaliselt valu. Spetsiifiliste valu põhjuste hulgas on järgmised ribid. Pintsli liigeste õelhaiguste ravi rahvapäraste abinõudega. Põletiku liigeste bursiidi põhjused. Niisugune sideme ühendamine põhjustab põlveliigese sisemiste meniskide võimalikku kahjustamist sidumisharjumite korral.\nSiseliku liigese luustik. Hüppeliigese sidemete üleekspressioon ei kannata valu õlgadel. Tihedate liigeste pisarad. Põletiku vähendamine ja liigesevalu juures deformeerimiseks osteoartriit andes patsientidele NSAID diklofenak nimesuliidil, indometatsiin.\nMe ravime jalgade artriiti rahvatervisega. Tüsistused pärast küünarliigese liigutamist. Kõhrõõsakate; kõhrekesta suuõõne katmine; kõhre ketas; kudede koe, mis katab liigese. Aeglaselt, kuid kindlasti kahjustab see mitte ainult liigesid, vaid ka südant ja neere.\nSorme Sumptomite Artriidi Liigesed\nLiigeste kohv ei ole üks tingimustel kohutav, seda tuleb võtta mõistlikes kogustes. Jalutuskäik ja aeglane sörkimine remissioonil. Haigla lihase sümptomid haigusega, mida ravitakse rahvapäraste ravimitega. Vitamiinide kompleks valu liigestes. Kui võite puusaliiget ravida. Neid kasutatakse otseselt kohalikuks koduseks raviks kodus, tavaliselt sisaldavad anesteetikumid. Ravi põlveliigese soolalahus kastmed küünarnuki valus painutamisel.\nMere Sool Liigeste Jaoks Mere Sool Pahkluu Artroosi Jaoks Mere Sool Koos Liigeste Põletikuga Mere Sool Tihendab Liigeseid Mere Soola Eelised Liigeste Jaoks Lumi Ja Sool Liigeste Jaoks Kuidas Sool Liigeseid Mõjutab Sool Käte Liigeses Kallis Sool Koos Liigestega Massaaž Jalgade Liigeste Jaoks Qigong Jalgade Liigeste Jaoks Menovasiin Jalgade Liigeste Jaoks Harjutused Jalgade Liigeste Jaoks Kodus Soojenemise Salvid Jalgade Liigeste Jaoks Efektiivsed Salvid Jalgade Liigeste Jaoks Analgeesia Salvid Jalgade Liigeste Jaoks Jooga Jalgade Ja Käte Liigeste Jaoks Sinine Savi Jalgade Liigeste Jaoks Lumi Ja Sool Liigestes Valu Sool Koos Taimeõli Liigestega Kõige Efektiivsem Salv Jalgade Liigeste Jaoks Sool Liigeste Dieedil Jalade Liigeste Töötlemine Sool Lumi Ja Sool Liigeste Liigutamiseks Sool Koos Liigeste Põletikuga Mere Soola Hooldab Liigeseid Kuidas Sool Mõjutab Liigeseid Kui Ravida Jalgade Või Jalgade Liigeste Põletikku Kui Ravida Jalgade Või Jalgade Liigeste Reumatoidartriiti Kui Jalgade Või Jalgade Liigeste Leotada Sool Õlaosas Tablette Jalgade Liigeste Raviks 1astme Jalgade Liigeste Osteoartroos Küünarliigese Sool Sool Liigeses Aitab\n« Seljavalu Koos Emakakaela Osteokondroosiga | Milline Savi On Liigeste Raviks Parem »\nOne thought on “Mere Sool Jalgade Liigeste Jaoks”\nCheyno Torakaalse Osteokondroosi Sumptomid Ja Kodune Ravi


Südasuvisel ilusal ajal pöördume teie poole suure murega! Kassiabisse jõudis üks elu poolt räsitud kassihing, kes otsib võimalust ellu jääda!\nHulja aleviku tänavatelt hea inimese poolt ära toodud kassil on suur hulk terviseprobleeme, mis vajavad pikka ja kulukat ravi. Pikaajaline nahapõletik paksenenud ja turses kaelal teeb valu. Kõigil käppadel on aina edasi leviv seen. Parem silm on trauma läbi kannatada saanud ja vajab operatsiooni. Pikad aastad tänaval on teinud suurt kahju tema suuõõne olukorrale – ees seisab keerukas hambaoperatsioon. Aga ükski tema terviseprobleemidest ei ole ravimatu ja seetõttu annavad arstid meile lootust, et ravi ja hoolitsuse tulemusena on Tirbikul võimalik saada täiesti terveks!\nKõigi nende vaevuste ja vintsutuste kiuste on tegemist erakordselt sõbraliku ja sotsiaalse kassihärraga, kes on väga tark ja teab, et inimene aitab ja hoolitseb. Kaelapiirkond teeb valu, aga vapralt kannatab ta ära ravi tegemise ja kui haigettegevad protseduurid on möödas, naudib täiel rinnal pai- ja sügamissessioone.\nTirbik on juba selle lühikese meie hoole all oldud aja jooksul teinud läbi suure muutuse – naha ja karva seisund on märgatavalt paranenud, seene levikule on piir pandud. On näha, et kui kõik eelseisvad ravikatsumused on edukalt läbitud, saab ta olema imeilusa pikema karvaga võimas ja tark kassi-isand!\nPalun aita meil sellele hingele uus elu anda! Tirbiku tervisemured on ravitavad, aga need ravid kestavad kaua ja kogumaksumus võib kujuneda lausa neljakohaliseks summaks. Aga üheskoos, kallid sõbrad, saame selle teoks teha. Iga väike panus aitab meid sammukese edasi! Tirbiku sügavkollastes silmades on suur tänu iga toetuse eest!\nAbi saab teele saata kas ülekandega Kassiabi MTÜ Swedbanki annetuskontole EE902200221030561288 või annetuskõnena numbrile 900 9000 (kõne hind on 5 eurot).


Tänapäeva vanaema oskab nii mõndagi, näiteks Skype'is rääkida ja sokki kududa - Eesti Ekspress\nKuum 19. aprill 2015\nTänapäeva vanaema oskab nii mõndagi, näiteks Skype'is rääkida ja sokki kududa\n„Las ma helistan tagasi, hõikab Viivi kuskilt Kesk-Eesti kandist mulle telefoni. „Või tulen homme linna poisse hoidma, rong on pool üheksa Balti jaamas."\nKudumistöö Foto: Taavi Arus\nMaa-vanaema - tõeline rariteet\nViivi Leinas (79) on nö klassikaline vanaema. Ta elab talus keset põldusid, tal on kaks lehma, pullvasikas, kanad, koerad ja kassid, kuid siga rändas jõulude eel heade notsude maale. Õhtuti põleb köögilaual vana hea petrooleumilatern ning Viivi koob sokke ja kindaid. Toekas meheõlg kadus naise kõrvalt viis aastat tagasi. Suviti tundub, et madala maja katus tõuseb lendu - siis löövad seal lärmi kaksikud Ruudi ja Riks, kes sel suvel viieseks saavad.\nViivi on oma pojapoegadele selline vanaema, nagu me raamatust oleme lugema harjunud, sest vaid väga vähesed lapsed saavad kogeda suvel tõelist maaelu koos sarviliste ja sõralistega. Jah, hillitsetud suvekodu murul kiikuda saab vast ikka, aga kui paljudel on tänapäeval ette näidata vanavanemad, kes elavad maal ja peavad lehma? Viivi on just selline vana aja vanaema - rariteet, nagu ütleb poeg Richard (39).\nLugu maavanavanematest, kelle juurde linnalapsed suveks sõidavad, on pigem ilus legend, osutab statistikaameti 2011. aasta rahvaloenduse metoodikajuht Ene-Margit Tiit. „Kui võrrelda linnalistes ja maa-asulates elavate inimeste arvukust, siis selgub, et eakaid (vanuses 65+) elab maal kõigest 30%," kirjutab Tiit statistikablogis.\nNiisiis on Viivi tõeline haruldus: vanaema maalt, kel pole ei mobiiltelefoni taskus ega satitaldrikut katusel ning kes käib arveid maksmas vallakeskuse postkontoris. „Kaksikud ei oska neid vidinaid veel nõuda," muigab naine ise lõbustatult. „Kirjutan neile kirju ja helistan, poisid saadavad joonistusi vastu," räägib Viivi sellest, kuidas ta pojaperega suhtleb. „Aegajalt helistame ja paar-kolm korda aastas võtan ka linnareisi ette. Eks ootan suve, siis tulevad poisid maale."\nKui ma Viivit 7. aprilli hommikul Tallinnas rongilt tulemas näen, on tal käe otsas suur laastukorv, milles meepurk, sibulad-küüslaugud, ületalve õunamugulad ning paar jõupaberis nutsakat, küllap kommid lastele, oletan. Ta astub reipalt trollipeatuse poole - mis sa teed, kaksikud on haiged, aga kas siis ema-isal mahti nendega kodus olla?\nVarasemast kõrgem vanus\nKui paljudel lastel on vanavanemad üldse olemas? „Arvestades oodatavat eluiga, on enam kui pooltel lastest (55%) beebipõlves olemas neli vanavanemat (eeldades, et vanavanemad on keskmiselt 6oaastased)," kirjutab Ene-Margit Tiit. „Vähemalt üks vanaema, kes lapsukest põlvel kiigutada võiks, on aga olemas enam kui 99%-l tänapäeva Eestis sündinud lastest. Kümme aastat hiljem on kõik neli vanavanemat, kes siis peaksid olema 7oaastased, olemas poole vähematel lastel, s.o 27%-l, kuid 99%-l lastest on ka siis elus vähemalt üks vanavanem."\nMillisel moel ja kas üldse vanavanem oma lastelastele toeks on, sõltub paljudest faktoritest: vanusest, tervisest, elukohast, suhtumisest ning sellest, millisena näeb oma rolli vanavanem ise. Ja ehkki sellesama rahvaloenduse tulemused näitavad, et vanavanemate vanus on taas tõusnud (sünnitusiga pikeneb, esimese lapse sünd lükatakse edasi), on neist kodused ja üksnes lastelaste päralt väga vähesed.\n„Praegused vanavanemad saavad sellesse seisusesse küll hilisemas eas kui eelmine põlvkond, kuid sedajagu rohkem on neil ees eluaastaid," kirjutab Tiit. „6oaastasel vanaisal seisab ees veel keskmiselt 18 ja vanaemal 24 aasta jagu elupäevi."\nTöö, hobid ja suhted\nSigne Kalberg (56) kuulub noorte töötavate vanaemade hulka. „Mina esindan seda põlvkonda vanaemasid, kes peavad töötama, olema moodsad ehk kursis Skype'i, interneti, iPodi ja tahvelarvutiga," ütleb Signe. „Olen vanaema, kes peab lisaks õhtusele muinasjuttude lugemisele suutma oma lastelastele midagi huvitavat pakkuda, sest lapselapsed on nii targad ja neid üllatada -see on paras proovikivi ka vanaemale."\nSamas on Signe märganud, et lapselapsed tahavad ja lihtsalt naudivad rahulikku olemist koos vanaemaga - see on ka neile võimalus aeg maha võtta. Töötavate vanavanemate puhul on üks suur takistus, mis seda kuigi sageli teha ei lase - ajapuudus.\n„Muidugi tahaksin oma lapselapsi rohkem näha ja nendega koos olla, kuid samas on nendega koos olemine ka väsitav. Sestap olen mõelnud, et nii mulle kui ka neile on parem, kui kohtume harva, aga mul on siis aega ja energiat nendega aktiivselt tegeleda, ehk nagu öeldakse, nendega koosoldud aeg on kvalitatiivaeg," arutleb Signe. Nii nagu Viivi, abistab ka Signe oma poegade peresid aegajalt lapsi hoides - tal on neid viis. Ajal, mil ühe katuse all ei ela enam mitut põlvkonda, on see eriti hinnatud abi.\nKõrgelt haritud vanavanemad\n„Kõigest 11% kõigist kuni 15aastastest lastest elab leibkonnas, millesse kuulus vähemalt üks vanavanem, näitasid rahvaloenduse andmed. Selliseid kuni 15aastasi lapsi, kelle peres polnud isa ega ema ja keda kasvatas vaid vanavanem või vanavanemad, oli 15oo, s.o o,7% selleealistest lastest.\nÕnneks on välismaale rännanud vanavanemaid üsna vähe. Põhiline üle riigipiiri suhtlemine on tänapäeval pigem selline, et lapselapsed on välismaal ja vanavanemad ankruna kodus," kirjeldab Tiit.\nMida veel tänapäeva vanavanemate kohta öelda? „Kindlasti seda, et nad on oma ea kohta väga kõrgelt haritud - enam kui pooltel vähemalt 65aastastest on keskharidus ja veerandil kõrgharidus, kusjuures selle põlvkonna puhul on meeste ja naiste haridustase võrdlemisi sarnane," kirjutab Tiit. „Enamik vanavanemate põlvkonnast oskab ka vähemalt üht võõrkeelt, kusjuures see on kõige sagedamini vene keel, ent peale inglise keele kõneldakse ka saksa ja soome keelt."\nVANAVANEMA ROLL ERINEB VANEMA ROLLIST\nVanavanemate ja vanemate suhe on paljuski määratud sellega, milline on olnud nende vanema-lapse suhe, kirjutab pereterapeut Merle Ameljušenko oma külalispostituses aadressil www.teadlikvanem.ee.\n„Vanem, kes on suutnud olla toetav ja suunav vanem oma lastele, suudab olla toetav ja suunav vanavanem lapselapsele ning piire arvestav tugi oma emaks-isaks saanud lapsele. Vanem, kes on olnud kontrolliv ja lapse piire mittearvestav, jääb kontrollivaks ja piire mittearvestavaks ka siis, kui lapsed ise vanemateks saanud. Laps, kes on kogenud, et ei saa emaisa usaldada, ei usalda neid ka siis, kui neist on saanud vanavanemad.\nTeadlik vanavanem mõistab, et vanaema-vanaisa roll on hoopiski midagi muud kui ema-isa roll. Ta tajub enda piire ning usaldab vanemaid, olles vajadusel neile toeks nii nõu kui ka jõuga. Ema-isa vajavad vanavanemate tuge lapse hoidmisel ja temaga tegelemisel, et aegajalt võtta aega iseenda ja paarisuhte jaoks. Nad vajavad vanavanema elutervet nõuannet ja kogemust, mida populaarsetest perefoorumitest ja sõbrannadelt ei ole võimalik saada."


Getter Saaroja võitis emotsionaalselt raskel ajal - Ajakiri Golf\nGetter Saaroja võitis emotsionaalselt raskel ajal\nUudised 3.08.2021 2 Min lugemine\nSaaremaal võisteldi 1. augustil Eesti naiste karikale ja parima scratch-tulemuse mängis välja Getter Saaroja (81 lööki).\n„Saaremaa väljak on mulle alati meeldinud, aga ka alati väljakutseid pakkunud,” muigab ta. „Ma poleks isegi uskunud, et nii hästi sel päeval mängin, sest tuul oli korralik ja vett oli ka palju mängupildis. Püüdsin püsida mängus ja teha täpselt nii, nagu olin radu endale ette kujutanud. Sel päeval sujusid kõik asjad ja seetõttu olin juba esimesest rajast alates väga enesekindel ja võtsin igat lööki selles mõttes nagu “uue algusena”.”\n„Kõik toimis, nii drive’id, raualöögid kui ka puttamine. Ma vist polegi sel aastal veel nii enesekindlalt mängima läinud,” naeratab Getter. „Ja peale igat rada kasvas see veelgi… Väga hea mäng oli ja ma jäin sellega väga rahule. Kuigi see võistlus toimus minule emotsionaalselt väga raskel ajal, siis olen enda õnnestumise üle väga uhke.”\nHCPI 0-17,3 klassis sai esikoha Katrin Leppik (SGCC) tulemusega -6, teatas EGL. Teise koha sai tulemusega -1 Kerli Mätas (Rae Golfiklubi) ja kolmanda Kerli klubikaaslane Getter Saaroja (par).\nHCPI 17,4-22,8 võistlusklassi esikoha auhind kuulub Margit Sunnile (Niitvälja Golfiklubi) tulemusega -3. Klubikaaslane Anu Leisalu saavutas teise koha tulemusega -2 ja Nele-Liis Teekel (Valgeranna Golfiklubi) kolmanda koha sama tulemusega.\nHCPI 22,9-36,0 võistlusklassis sai võidu Eike Simmer (SGCC), kelle tulemuseks -6. Teise koha auhinna väärilise tulemusega sai hakkama Marju Elster (Reval Golf Club): -4. Sama tulemuse mängis ka kolmanda koha võitnud Kadri Tillemann (SGCC).\n“Saaremaa golfiväljak on super heas korras, mängukaaslased olid toetavad, ilm soosis ja õnneks ma rajal palju vigu ka ei teinud. Nii see minu hea mäng lõpuks välja tuligi,” sõnas Eike Simmer.\nHCPI 36,1-54 klassis sai esikoha 46 punktiga Niitvälja Golfiklubi esindaja Kateriina Nõlve. Teine koht kuulub Lilia Kristiansonile (Reval Golf Club), kes sai kirja 42 punkti. Kolmas koht Valgeranna Golfiklubi mängijale Eneken Pukkile, kes kogus 34 punkti.\n“Mäng läks väga kenasti. Heitlikud ilmaolud ei soosinud sel päeval kedagi ja seetõttu oli vaja väga kõvasti keskenduda. Arvan, et minu heale tulemusele aitas sel võistlusel kaasa sõbralik ja toetav vahetus. Endast tugevamate mängijatega rajal olemine annab ka lisamotivatsiooni pingutada,” ütles Kateriina Nõlve.\n434 löögiga said rändkarika aastaks enda valdusse Saare Säravad, kes mängisid koosseisus Kadi Hõbenik, Malle Kanemägi, Merle Kink-Jackson, Katrin Leppik, Anne Merisalu, Britt Perens, Kristel Tammleht ja Kadri Tillemann.


Eintrachti võrku sahistanud Sinjavski: kui Vassiljev palli saab, siis ta ka näeb sind ja söödab - Soccernet.ee - Jalgpall luubi all! Avaleht - Soccernet.ee - Jalgpall luubi all!\nEintrachti võrku sahistanud Sinjavski: kui Vassiljev palli saab, siis ta ka näeb sind ja söödab (2)\n04. SEPT 2019, 21:07\nEuroopa liigas Frankfurdi staadioni iluväravaga vaigistanud ning tänavuse aastaga Eesti A-koondisesse tõusnud Vlasi Sinjavski rääkis saates "Balaball" selle sama värava löömisega kaasnenud emotsioonidest, näiteks sellest, miks ta oma tabamusi üldjuhul väga ülevoolavalt ei tähista.\nÜhtlasi selgus saatest, et kui Narvas sündinud, ent vahepeal Tallinnas Legioni ja Puuma eest mänginud Sinjavski 2015. aasta suvel Transi eest Premium liigas debüteeris, sai ta lepingu sõlmimise järel igakuiselt vaid 150 eurot. "No see ei olnud päris nagu leping, pigem stipendium," meenutas Sinjavski profikarjääri esimesi samme.\nPuuma-aegadest on Sinjavskil aga meeles mäng, millel on kindel koht Eesti jalgpallifolklooris. Nimelt otsustas Puuma väravavaht Vitas Mališauskas kohtumises Vändra Vaprusega pärast tema selja taha löödud viiendat palli, et talle aitab, ning kõndis kaaslastele ütlemata väljakult lihtsalt minema. "Mängisime palli keskelt lahti, keegi andis tagasisöödu ja avastas, et väravavahti polegi. Aga seal seisis juba Rameš, kes püüdis palli lihtsalt sülle," meenutas Sinjavski kaitsja Rameš Mamedovi improviseeritud tõrjet, mis lõppes otse loomulikult punase kaardi ja penalti määramisega.\nTransis veedetud poole hooaja järel siirdus Sinjavski Nõmme Kaljusse, kuid seal nappis tal mänguaega ja ta palus ise võimalust minna laenule Viljandi Tuleviku ridadesse. Kaljule naasmise järel hakkas tal jooksma kolmeaastase lepingu viimane aasta, kuid reeglite järgi võib mängija kuus kuud enne selle lõppu juba teiste klubidega läbirääkimisi pidada. Sinjavskist huvitus Flora ning ääreründaja koliski poole hooaja pealt nende ridadesse, kuna Kalju ja Flora jõudsid omavahel kompensatsioonis kokkuleppele.\n"Kaljus suhtuti minusse hästi. Aga treener mind justkui ei märganud. See muidugi on normaalne, juhtub, aga ma lihtsalt ei klappinud kuidagi tema jalgpalliga. Mina tahtsn äärelt vastaseid ette võtta, tema nõudis palli edasisöötmist…" kirjeldas Sinjavski.\nKoos saatejuhi Ivan Špoliga prooviti ka penaltilöömise täpsust – väravas seisis seejuures Flora poolkaitsja Vladislav Kreida! – ning räägiti suhetest Aivar ja Pelle Pohlakuga. "Olen mõlemaga tegelikult väga vähe kohtunud. Floras ei käi president riietusruumis. Eintrachti mängul oli ta kohal, tervitasime," kirjeldas Sinjavski.\nLoomulikult tuli juttu ka Saksamaal löödud väravast, millega Sinjavski vaigistas paugupealt 48 000 pealtvaatajat. "Kui Kostja Vassiljev palli saab, siis on 90% tõenäosus, et ta näeb su liikumist ja sulle ka söödab. Nägi ja söötis. Võtsin parema jala peale ja lõin. Iga kord ei lähe sisse, seekord läks! Ega mängu ajal ei mõtle, et nüüd on hea löögikoht. Mingeid mõtteid ei ole peas, tegutsen intuitiivselt."\nAga miks Sinjavski värava peale üldse ei juubeldanud? "Sõbrad ju kõrval hõiskasid! Hinges oli mul ka mõistagi rõõm, aga kui vaatate, siis ega ma Eestis ka väravate järel ringi ei jookse. Hoian emotsioonid endas. Ja noh, oleks olnud 90. minuti võiduvärav, küll siis oleks rõõmustanud. Suure tabloo pealt vaatasin kordusi, aga seda nüüd ka ei olnud, et vaat kus panin hästi!"\nLisaks rääkis Sinjavski, et Maardu ja Saksamaa vastu mängimine võib olla igati sarnane – und ei tule kummagi järel poole ööni. Vabal ajal loeb ta Gogolit, Dostojevskit ja Nabokovit, Wilde’i ja Stephen Kingi, kuid leiab aega ka videomängudeks – ajal, mil Sinjavski jalgpalli veel ülitõsiselt ei võtnud, oli ta Xboxil UFC 2 mängides enda sõnutsi kogu maailmas saja parema seas. Samuti ütleb Sinjavski elukaaslane Ilona saates ausalt välja, mis on jalgpalluriga koos elamise juures kõige hullem – nimelt kunstmurugraanulid kogu elamises.\nVaata saadet siit:\ntelekavaataja • 4. sept\nLisame veel, et:\n1. Tippliigad, mis tema meelest ta mängustiiliga sobivad, on Hispaania ja Holland.\n2. Lemmiktiim on Arsenal, aga suuremat sorti fänn ta pole. Kunagi meeldis Özil, praegu lemmikuid väga pole.\n3. Tüdruksõbra väitel valmistub mängudeks alati põhjalikult - ei passi telefonis, telekas, ei mängi pleissi.\nFC Phuket • 5. sept\nTundub, et Kalju treener nõudis õiget asja - mees ise tunnistab ka seda, et on individualist. Tänaseks on kõik Premiumliiga meeskonnad aru saanud, mida ta teeb ja seetõttu ka tema resultatiivsus kõvasti langenud. Selleks, et teha samm edasi, peab Vlasi ise hakkama meeskondlikult mängima.\nTiitel vajus Levadia käeulatusest eemale, Maardus ja Narvas väravasadu\nLuup peale | Šampused külma! Vassiljevi hiline värav viis Flora meistritiitli veerele (0) 0 min\nAloe: läks nugade peale nagu meil Transiga ikka (Meerits: olime parem meeskond) (0) 6 min\nArarat-Armenia sai liidritest jagu, Domžale pääses karikasarjas kaheksa parima sekka (0) 3 h\nTuchel: Neymar andis endast maksimumi, et lahkuda (0) 4 h\nSuwon lõpetas seitsmemängulise võidupõua (0) 6 h\nEesti U17 noortekoondislased saavad madistada Real Madridi, Barcelona ja teiste tippklubide talentide vastu (otseülekanded Soccernet.ee-s) (0) 6 h\nTer Stegen: Neuer ei peaks minu tunnetest rääkima (0) 7 h\nNädalavahetusel peetakse seenioride karikavõistluste otsustav etapp (0) 7 h\nLuup peale | Reibas Kalev lükkas mõõnava Kuressaare kuristiku äärele (galerii!) (0) 22 h\n28. vooru sümboolsest koosseisust moodustavad pea poole florakad (0) 10 h\nViktor Valdes on Eestis kohtu all (0) 6 h\nJalgpall on parem kui seks? Lõpuks saime Ronaldo vastuse! (0) 10 h\nVAR, miks sa oled vol 2: Reusi andmata (teine) penalti (0) 21 h\nLaht: palju oli vigaseid, Seeman mängis haigena (0) 10 h\nConte: see ei olnud see jalgpall, mille jaoks treeningutel vaeva näeme (0) 12 h\nKlopp: selgelt, ilmselgelt ei ole see penalti (0) 12 h\nHoo üles saanud tennisesõbrad asuvad kiire lõppmängu kallale (0) 18 h\nPSG rändtsirkus pannakse proovile. Või hoopis vastupidi? (0) 21 h\nCagliari pääses Lukaku mõnitamise eest karistuseta (0) 22 h\nSappinen valiti Sloveenias vooru sümboolsesse rivistusse (0) 23 h


juuli 2018 » Meravita\nAvaleht » Arhiivid juuli 2018\nToimus AS Medical Pharmacy Group’i aktsionäride üldkoosolek\nNeljapäev, 26 juuli 2018 by Meravita\nAS Medical Pharmacy Group’i aktsionäride korraline üldkoosolek toimus 15. juunil Hestia Hotel Europa konverentsikeskuses.\nAS Medical Pharmacy Group’il on 92 aktsionäri. Koosolekul oli esindatud kokku 4 954 590 häält (2 A-aktsionäri ja 91 B-aktsionäri), mis moodustavad üle poole kõigist aktsiatega esindatud häältest ja üle poole kõigist A liiki aktsiatega esindatud häältest. Seega oli koosolek seaduslik ja otsustusvõimeline.\nKoosoleku esimeses pooles anti ülevaade ettevõtte arengust ja tulevikuplaanidest.\nAS Medical Pharmacy Group’i käive on suurenenud igal aastal eelnevaga võrreldes kolm korda. Koostööpartnerite arv on kasvanud 10-lt 52-le. Läbi emaettevõtte, otseinvesteeringute ja aktsionäride lisandumise kaudu on ettevõtte arengusse investeeritud mitu miljonit eurot.\nMeravita toodete arv on tõusnud 1-lt 46-le.\nVälja on töötatud 20 tootepaketti. Lisaks on Meravita teadus- ja arendustiimi liikmed loonud kõrgema klassi toidulisandite Meravita Premium tooteliini, mis on suunatud teadlikule ja nõudlikule kliendile. Juba üsna pea on neid tooteid võimalik tellida Meravita terviseportaalist ja leida apteekidest.\nKoosoleku teises pooles kinnitasid aktsionärid aktsiaseltsi 2017.a. majandusaasta aruande ja võtsid teadmiseks 2017.a. kahjumi suuruse.\nÜldkoosolekul muudeti aktsiaseltsi põhikirja, mille käigus kinnitati A ja B liiki aktsiad üheliigilisteks. Lisaks kinnitati aktsiate split ehk aktsiate nimiväärtuse vähendamine ilma aktsiakapitali suuruse muutmiseta. Enne aktsiate splitti oli aktsiaseltsil 518 104 üheliigilist aktsiat nimiväärtusega 1 eurot aktsia kohta. Otsustati aktsiate nimiväärtust vähendada, mille tulemusena muudeti aktsia nimiväärtust selliselt, et igale olemasolevale aktsiale saab vastama 10 aktsiat.\nÜldkoosolekul nimetati aktsiaseltsi 2018. a majandusaasta aruande auditeerimiseks audiitoriks Baker Tilly Baltics OÜ.\nAktsionäride üldkoosolek on ettevõtte kõrgeim juhtorgan, mille pädevus on reguleeritud seadusandluse ning ettevõtte põhikirjaga.\nPublished in Meediakajastus, Uudised\nLapse tervisliku arengu toetamine algab juba emaüsas\nTeisipäev, 24 juuli 2018 by Meravita\nRaseduse ja imetamise ajal on naise jaoks kõige olulisem tema lapse ja tema enda tervis. Iga ema muretseb oma lapse heaolu ja tervise pärast. Esmarasedad võivad tunda end ebakindlana nii õige toitumise kui ka raseduse kulgemise pärast.\nIga ema tahab oma lapsele parimat. Selleks aga, et lapsel oleks hea, on oluline, et ema tunneks end hästi ja oleks terve.\nLapse arengut jälgitakse juba emaüsas. Arstid kontrollivad loote arengut kogu raseduse vältel ning selleks, et laps saaks täisväärtuslikult areneda, peab tundma end hästi eelkõige lapseootel naine.\nArstid soovitavad tarbida täiendavalt foolhapet ehk B9 vitamiini juba last planeerides, kogu raseduse vältel ja isegi pärast sünnitust. Foolhape aitab ennetada enneaegset sündi, raseduse katkemist, aidates kaasa uute kudede kasvule raseduse ajal, aidates ka vältida ajurikete ohtu lootel.\nLuude normaalseks arenguks on olulised valgud. Organism omastab suurepäraselt taimseid valke Sacha Inchi seemnetest.\nLapse arenguks on oluline ka D-vitamiin, mis toetab immuunsüsteemi, aitab areneda ja kasvada luudel ning toetab lihaste ja närvisüsteemi tööd. Arstid soovitavad D-vitamiini anda lapsele juba viiendast elupäevast vähemalt 1,5. eluaastani. Meie kliimas soovitatakse tarbida D-vitamiini aastaringselt, suvekuudel sünteesib organism teatud määral päikesest, kuid täiendav tarbimine ei tee kellelegi halba ka suvel.\nRauavaegusaneemia võib tekkida rasedatel kui äsja sünnitanud naistel. Raud on oluline uute rakkude ja kollageeni sünteesimisel, see aitab hapnikul liikuda kopsudest kudedesse, vältida haigusi, stressi ja väsimust.\nRaseduse ajal aitab viigikaktus vähendada hommikust iiveldust. Lisaks on viigikaktus hea loodusliku kaltsiumi, kaaliumi ja oomega-3 rasvhapete allikas.\nApteegitill on hea abiline beebi kõhugaaside ja kõhukinnisuse puhul, mõjudes hästi piimanäärmetele suurendades piima eritumist, olles on toetav looduslik vahend ka ema seedimisele.\nLapse tervislikuks arenguks on oluline valmistuda juba raseduse planeerimisel.\nSelleks, et laps saaks hästi areneda, peab oma tervise eest hoolt kandma ka lapsevanem. Soovituslik on pidada nõu oma arsti, ämmaemanda, Meravita spetsialistide või oma toitumisnõustajaga.\nPublished in Ema ja laps, Minu terve laps, Rasedus ja emadus\nNeljapäev, 12 juuli 2018 by Meravita\nPublished in Ainepuudused, Harivad artiklid, Kas teadsid?, Terviseprobleemid\nKolmapäev, 04 juuli 2018 by Meravita\nEesti teadlased on välja töötanud tervisepaketid, mis aitavad enda ja oma tervise eest järjekindlalt hoolitseda tagamaks tugeva tervise.\nMeravita tervisepakett on süsteemne ja läbimõeldud kogum, mis arvestab inimese vajadusi aasta lõikes.\nMiks tellida tervisepakett?\nSee on mugav – Sa ei pea muretsema, et tooted saavad otsa kõige ebasobivamal ajal, Meravita hoolitseb selle eest, et vajalikud tooted oleksid alati Sinuga. Toimetame tooted valitud transpordiga sinuni 4 korda aastas.\nIga pakett on unikaalne ning sisaldab just antud aastaaja jaoks kõige vajalikumaid toimeaineid.\nOtsustamine on lihtne – Sa ei pea paljude toodete seal ise orienteeruma. Meravita tervisespetsialistid on teinud Sinu eest ära uurimistöö ning klienditugi aitab Sul leida endale õige pakett.\nÜhtlane kuutasu hajutab hinnakõikumisi odavamate ja kallimate toodete vahel, mis võimaldab lihtsamalt planeerida pere eelarvet.\nToodete kombinatsioonid on hoolikalt valitud ning sobivad omavahel täiuslikult, ilma kõrvalmõjudeta.\n“Pakett on tervise järelmaks.”\nTervisepaketiga oled järjepidev kogu aasta vältel – ühekordne vitamiinikuur ei pruugi anda koheselt soovitud efekti, sest toidulisandite ning vitamiinide kasulik mõju Sinu organismile avaldub järk-järgult. Aastaringne tervisepakett aitab Sul toidulisanditest suuremat efekti saavutada.\nTervisepakett on soodsam kui sama kombinatsioon üksiktoodetena ostes.\nMida Meravita tervisepakett sisaldab?\nPersonaalse kliendihalduri teenus\nPaketi teaduspõhine koostamine farmatseudi ja teadurite poolt\nVaata kõiki meie tervisepakette SIIT.\nPublished in Kas teadsid?, Kuidas pikendada eluiga\nEsmaspäev, 02 juuli 2018 by Meravita\nPublished in Füüsiline tervis, Treening ja toitumine


MINIEUROPEADE 2015 jÕELÄHTME KÜLADES – Jõelähtme Valla Kultuurikeskus\nMINIEUROPEADE 2015 jÕELÄHTME KÜLADES\n23. mail kell 14.30\n„Minieuropeade 2015” osalevate rahvatantsurühmade kontserdid Jõelähtme vallas.\nMinieuropeade on üleeuroopalise rahvakultuurifestivali “Europeade 2015″ Eestimaa kollektiivide peaproov. Et suurel festivalil kõik sujuks, korraldab Eesti Europeade Komitee koostöös kohaliku omavalitsusega Eestimaa tantsurühmadele peaproovi ehk Minieuropeade. Seekord saab see teoks Jõelähtme vallas! Ühe päeva jooksul mängitakse läbi kõik samad tegevused, milles peavad suurel festivalil kollektiivid osalema: ava- ja lõpukontserdid, rongkäik, tänavakontserdid, kingitseremoonia jne.\nPäeva raames toimuvad kollektiivide väljasõidud ümberkaudsetesse küladesse, kus tehakse tänavakavade peaproov. See on kõigile võõrustavatele küladele tore võimalus nautida tunnike kaasakiskuvat rahvatantsu oma külaplatsil koos oma külarahvaga.\n13:00 Neeme külaplatsil\nnaisrühm Nooruslikud Naised\nfolkrühm Seto Lustiline\n14:30 Lagedi külaplats\n14:30 Iru Ämma Maja külaplats\nsegarühm Kaktus Tarvastu\n14:30 Jõelähtme rahvamaja laululava\n14:30 Tallinna Teletorn\nnaisrühm Harku Harakad\nsegarühm Tammed ja Toomed\nnaisrühm Pühalepa Naistekojast\n14:30 Ülgase külaplats\n14:30 Loo kultuuriplats\n14:30 Kostivere külaplats\nnaisrühm Kohila Prowad\nsegarühm Saue Simmajad\nKõik tantsusõbrad ja huvilised on oodatud!\nUpdated: 19. mai 2015 — 14:46


Kaheksa hirmuäratavat ja ettearvamatut looma, kellega sa kindlasti kohtuda ei taha - Lemmikloom\nMõtisklev hamadrill Foto: Wikipedia\nVõite meid uskuda, nende loomadega kohtudes tahaksid sa kohe selja keerata ja taldadele valu anda.\nAmazonase jõgikonnas elav elukas on oma kuuemeetrise kehapikkuse poolest kaimanitest kõige kogukam. Võimalik, et ta otseselt inimest oma toidulauale ei himustagi, aga fakt, et tal on teravad, isevahetuvad hambad ja Maa elusolenditest kõige happelisem maomahl, mis seedib ära kõik suled, kondid ja hambad, ei julgusta just temaga kohtuma.\nFoto: Flickr.com/David Stanley\nMesilaste seas suurimad ja tugevaimad. Elavad Austraalia lääneosas. Kui isane mesilane kaaslast otsib, puhkeb otsekui kire ja viha hullumeelsus, mille käigus nõrgemad konkurendid lihtsalt hukkuvad.\nKes on see harukordne loom, kelle isuäratav lõhn paneb lausa suu vett jooksma? (2) 14.01.2018\nGiusepina — rändtirts, kes lumekahuri sees Eestisse sattus (6) 15.05.2016\nTuntud ka kui Gangese gaavial on krokodilliliste seltsi kuuluva gaaviali perekonna ainus tänapäeval elav liik. Loomade üliohustatud asurkonnad on tänapäeval veel ainult Nepalis ja India põhjaosas. Miks tasub ettevaatlik olla? Sest gaavial on väledaim krokodilliline meie planeedil, kelle suu näeb välja nagu teravate hammastega täidetud nokk.\nNeed Aafrika lõunaosas elutsevad loomad suudavad teha valju kisa. Kuid nende juures on midagi veel hirmutavamat kui vali kisa — need on silmahambad, mis võivad kasvada kuni 5 cm pikkuseks. Et asja hirmutavamaks muuta, mainime ära, et ka lõvidel on sama pikad kihvad.\nFoto: Wkimedia Commons\nSee lind on nii tark, et on välja nuputanud, et parim viis luudest tema lemmiktoidu — luuüdi — kättesaamiseks on luude viskamine kõrgelt vastu kaljusid. Selle võimsa linnu, kes elab Aafrika kirdeosa, Aasia ja Euroopa lõunaosa mägialadel tiibade siruulatus on kuni 2,8 meetrit.\nEhkki need teravate hammastega kalad toituvad tegelikult putukatest, veetaimedest, väikestest kaladest ja tigudest, on nad ka inimesi rünnanud. Hiljaaegu sattus Brasiilias piraajade rünnaku tagajärel umbes 100 rannalist haiglasse. Tasub ettevaatlik olla.\nGabooni aafrikarästik on aafrikarästiku perekonnas suurim liige, ja tal on kõigist madudest pikimad mürgihambad, mis on kuni 5 cm pikad. Kuna nad on suured, on nad ka aeglased liikujad. Loodus on aga nii seadnud, et neil polegi vaja palju liikuda, kuna naha muster lubab neil hästi metsas ümbritsevasse keskkonda sulanduda ja oodata, kuni saak ise haardeulatusse satub.\nNeid Ida-Aafrika ja Araabia poolsaarel elavaid pärdiklasi kutsutakse ka mantelpaavianideks. Hamadrillid elavad suure karjana, võivad kahjustada istandikke ja põlde. Kui paavian laia suuga haigutab, et maksa arvata, et tal igav on. Niimoodi ta näitab hoopis oma võimsaid kihvu. Kui ta järgnevalt peaga üles-alla nõksutab, on see märk, et nüüd aeg on rünnakuks!\nAllikas: Care2.com, Wikipedia\nParimad sõbrad igavesti: armas saarmas käib külas mehel, kes tema elu päästis\nVIDEO: Nutikas kaheksajalg pääses kalameeste käest eriti osaval moel\nKes on kõige populaarsemad? 10 üllatavat ja eksootilist looma, keda maailma eri paigus kõige...


RaadioTuba - Raadio-Pioneer 1941\nESILEHELE TEHASED RET\nVT ka RET 1940/41\nLambid: 8 (N. Liidu 6Л7, 6K7, 6K7, 6K7, 6X6, 6Ф6, 5Ц4C, 6E5)\nLainealad: 3 (18,2...50 m, 207...590 m, 970...2000 m)\nHind: 1150.- rbl.\nKergetööstuse Rahvakomissariaat esitas raadiotehse Raadio-Pioneer tüübi 861 hinna\tkinnitamise avalduse ENSV Rahvakomissaride Nõukogu Hindade Komisjonile 6. juunil 1941 ja ENSV RKN kinnitas aparaadi jaehinna oma 17. juuni 1941 määruse lisaga.\nRAADIO-PIONEER Tüüp 861\nRaadio-Pioneeri kiri skaalalt ja tehasesilt ilmselt hiljem eemaldatud.\nEesti Ringhäälingumuuseumi kogus on\nRaadio-Pioneer 861 Nr. 1583\nAndmed: Juhan Sihver (Eesti Ringhäälingumuuseum), Rahvusarhiiv.\nENSV Rahvakomissaride Nõukogu 1941. aasta 3. märtsi määrusega nimetati Raadio-Elektrotehnika Tehas RET ümber aadiotehaseks RAADIO-PIONEER.\nTehasele 1941. aastaks määratud tootmisplaan nägi ette 18 600 raadiovastuvõtja...\nI kvartalis 4000\nII kvartalis 4600\nIII kvartalis 5000\nIV kvartalis 5000\n...ja 70 saatejaama (IV kvartalis) tootmist. Kuid aasta viie esimese kuuga, 1. juuniks 1941, suudeti tegelikult ehitada vaid 3285 vastuvõtjat, põhjusena toodi esile materjalide mittesaabumine tarvilikul määral, ajal ja koosseisus. Ühe säilinud dokumendi põhjal valmistati kogu I kvartali toodang endise AS ARE laos olnud materjalidest (vastuvõtjad kandsid ka Are nime, vt Are 1940/41) ja II kvartali esimestel kuudel väljastati uue konstruktsiooni järgi ümber monteeritud RET-i eelmisel aastal pooleli jäänud aparaate (neil olid välismaa lambid asendatud NSV Liidu omadega). Samuti oli konstrueeritud uus 8-lambiline võrkvastuvõtja, mille tootmiseks oli kõik vajalik olemas.\nTehase peainseneri kt Eduard Kokkeri ettekandest 1. juunist 1941, ameti üleandmisel Johannes Rammulile, selgub järgmist:\nParasjagu oli tootmisel esimene 1000-line seeria uuest plaanipärasest aparaadist, mis oma materjali ja üksikosade koosseisult oli kombinatsioon uutest ja vanadest materjalidest. Kuna endiselt valitses selgusetus mõnede materjalide suhtes, "ei olnud võimalik aparaadi konstruktsiooni õigeaegselt välja töötada ja ähvardava tööpuuduse pärast tuli aparaadi tootmist alustada ilma eelneva prooviseeriata".\nEndisest produktsioonist oli montaazhis veel väljastamisel ca 300 aparaati tüüpidest REKORD 2P, ARS 3 ja MALLE 2\nMaterjalivaru ja osi oli 100 aparaadi SANGAR 5 valmistamiseks, puudusid ainult segulambid, mille saabumist N. Liidust oodati\nLisaks oli materjale ja üksikosi ka 1130 MARET 7 ehitamiseks, kuid puudusid lambid ja pöördkondensaatorid.\nTehase sisseseade evakueeriti Tallinnast ajavahemikul 29. juuni - 9. juuli 1941. Hans Võrgu andmetel pakiti tehase vallasvara (sh poolvalmis- ja valmistoodang) 2400 kasti ja saadeti merd mööda Leningradi. Riigiarhiivis säilitatavas Raadio-Pioneeri sõjakahjude toimikus (ERA.R-66.1.311) on loetletud kogu evakueeritud sisseseade, materjalid ja toodang. Kui tuua vaid mõni iseloomustav näide, siis Venemaale viidi: 1074 raadiovastuvõtjat (kogusummas 214 800 krooni), 1418 valjuhääldit, 10 326 nuppude silti, 453 skaalaklaasi, 465 skaalat, 727 tagaseina, 78 068 mitmesugust lampi jne. Ära olid viidud ka tehasele kuulunud sõiduautod Adler ja 1939 ostetud DKW ning veoautod 1938 ostetud Framo ja 1940 ostetud GAZ MM. Kokku hinnati tehase sõjakahjude suuruseks 1 102 376 krooni. Kahjude loetelust jäid välja sõjaväe tellimusel ehitatud 60 raadiosaatjat, mis olid evakueerimise hetkel umbes 80% ulatuses valmis ja mille väärtuseks hinnati vähemalt 150 000 krooni.\nENSV Rahvakomissaride Nõukogus raadiotehase Raadio-Pioneer aparaadi tüüp 861 jaemüügihinna määramise ja kinnitamisega seotud dokumendid (Rahvusarhiiv, ERA.R-1129.1.53):\n27.05.1941 esitas tehas tüübi 861 omakulu kalkulatsiooni ja tehnilised tingimused (eesti ja vene keeles) Kergetööstuse Rahvakomissariaadi Metallitööstuse Peavalitsusele;\n06.06.1941 esitas Kergetööstuse RK Metallitööstuse PV aparaadi tüübi 861 hinna määramise taotluse Rahvakomissaride Nõukogu juures asuvale Hindade Komisjonile;\n11.06.1941 saatis Kaubanduse Rahvakomissariaat Rahvakomissaride\tNõukogu juures asuvale Hindade Komisjonile tüübi 861 hinna määramise ettepaneku;\nENSV Rahvakomissaride Nõukogu kinnitas tüübi 861 hinna oma 17. juuni 1941 määruse lisaga.


Esta Sikkal: koolieelses eas lapsed on väga altid keeli õppima | Tartu Ülikooli haridusteaduste instituut\nEsta Sikkal: koolieelses eas lapsed on väga altid keeli õppima\nEesti Päevalehele kommentaari andnud Tartu ülikooli haridusteaduste instituudi didaktika ja praktika õpetaja Esta Sikkali sõnul on koolieelses eas lapsed väga altid keeli õppima ja omandama, sest nad ei karda vigu teha ja õpivad kiiresti, kuid ka unustavad õpitut kiiremini.\n„Kui uurida erialakirjandust ja tutvuda Eesti senise varajase võõrkeele õpetamise praktikaga, siis peamised plussid on lapse nii keeleliste oskuste kui ka üldpädevuste arendamise laiemad võimalused: tekib teatud sensitiivsus võõrkeelte vastu, areneb huvi ja valmidus keeleõppimiseks,” selgitas Sikkal.\nProbleemkohana näeb Sikkal sobivate õpetajate leidmist. Tartu ülikooli haridusteaduste instituudi koolieelse lasteasutuse õppekava tudengite uuringud näitavad, et õpetajates tekitab rahulolematust võõrkeele varajase õpetamisega seotud ajakulu ja kasin töötasu.\n„Lisaks õpetaja heale keeleoskusele ja korrektsele hääldusele, on oluline ka tema sisemine motivatsioon, loovus, fantaasia, mängulisus,” sõnas Sikkal Eesti Päevalehele antud kommentaaris. Tema sõnul pole ühest vastust ka sellele, kas keeleõpe sobib igaühele. „Professionaalse õpetuse korral võiks see sobida igale lapsele. Iga lisanduva keele oskus on tegelikult arendav, kuid loomulikult tuleks keeleõppe puhul õpetajal ja vanematel lapse käekäiku tähelepanelikult jälgida,” rõhutas ta.\nSikkali sõnul tuleb põhjalikult uurida, kuidas mõjub varajane võõrkeeleõpe laste üldisele keeleoskusele mõjub, kuid Eestis sellist uuringut seni tehtud pole. Praktilised vaatlused Tartu lasteaedade Klaabu ja Lotte saksa keele tundidest annavad tunnistust, et lastele meeldib mänguliselt võõrkeelt õppida, nad ootavad võõrkeeletunde, annavad oma esmaseid teadmisi vanematele edasi.


Seminarid 2012 – Nüüdiskultuuri uurimise töörühm\nJaak Tomberg, “Kunst eelsubjektiivse transformatsiooni ja kollektiivse vabastuslubaduse vahel”14. novembril Roosikrantsi 6, töörühma ruumis Jaak Tomberg: “Tutvustan oma töös oleva monograafia kaht üldfilosoofilisemat lõpupeatükki selle kohta, mil moel utoopia mõiste võiks valgustada kunsti ja tegelikkuse nüüdisaegseid suhteid. Räägin millestki, mida võiks kultuuris ja kunsti vastuvõtul kutsuda “materialiseerimistendentsiks”.” Eik Hermann Brian Massumist ja tema tekstist “HirmContinue reading →\nJaak Tomberg, “Kunst eelsubjektiivse transformatsiooni ja kollektiivse vabastuslubaduse vahel”\n14. novembril Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nJaak Tomberg: “Tutvustan oma töös oleva monograafia kaht üldfilosoofilisemat lõpupeatükki selle kohta, mil moel utoopia mõiste võiks valgustada kunsti ja tegelikkuse nüüdisaegseid suhteid. Räägin millestki, mida võiks kultuuris ja kunsti vastuvõtul kutsuda “materialiseerimistendentsiks”.”\nEik Hermann Brian Massumist ja tema tekstist “Hirm (ütles Spekter)” (Fear (the Spectrum Said)), mille Eik eesti keelde tõlkis\n22. oktoobril Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nEpp Annus afektiivsuse teooriatest\n26. septembril Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nLuule Epner, “Postdramaatilise teatri (ja teksti) mõiste ning postdramaatilised strateegiad”\n8. mail Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nLuule Epner: “Mõistest olen kirjutanud Keeles ja Kirjanduses (2007, nr 1), võtaksin selle vaid lühidalt kokku. Lähemalt räägiksin uutest dramaturgilistest praktikatest (sellest tuleb artikkel Methises) ja postdramaatilise teatri ilmingutest ning strateegiatest, kus võiks tekkida kokkupuutepindu teiste kunstidega, näiteks: autentsuse efekt; taaskasutus (recycling); intermediaalsus; osavõtuteater; “teater pärast teatrit” (teatri ja tegevuskunsti piiri hajumine, argipraktikate teatraalsus jms); vahest ka nn mitteperfektsuse esteetika jms. Näited peamiselt eesti teatrist.”\nJacques Ranciere`i artikli “Poliitilise kunsti paradokse” arutamine\n3. aprillil Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nPiret Viires postmodernismi-järgsest kirjanduse ja kultuurisituatsioonist\n13. märtsil Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nPiret Viires: “Lähtemõisteteks oleksid remodernism, metamodernism, automodernsus, hüpermodernsus, digimodernism jmt. Arutlen ka uuslihtsuse ja uusrealismi esinemise üle eesti kirjanduses. Kõige lõpuks püüan luua mingit ajastu üldmääratlust.”\nJacques Ranciere`i artikli “Eetiline pööre” arutamine\n28. veebruaril Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nJacques Ranciere`i intervjuu “Esteetika poliitika” arutamine\n1. veebruaril Roosikrantsi 6, töörühma ruumis\nNeeme Lopp: “Valisin selleks korraks lugemiseks Ranciere’i intervjuu “Esteetika poliitika” ingliskeelsele väljaandele, mis on võib-olla natuke avatum, kontsentreeritum ja lihtsam tekst (nagu intervjuud tihti ongi). Ning selles tekstis ette tulevaid probleeme on võimalik siis eelmisel seminaril arutatud raamatu “The Distribution of the Sensible” ja Ranciere’i sõnastiku taustal kommenteerida või laiendada. Eriliselt võiks tähelepanu pöörata demokraatia mõiste tarvitusele ja selle seostele “esteetilise kunstirežiimiga”, nii nagu Ranciere seda mõistab. Kuidas kirjanduslik võrdsus suhestub poliitilise võrdsusega ja kas meil sel juhul on mõtet kõnelda üldse poliitilistes kategooriates või tühjeneb “esteetika poliitika” mõiste juba algstaadiumis.”


2017.11.18. Võru Loovuskooli 28. kunstinäituse "Pehme, valge, soe" avamine.\nE, 1. Juuni 2020 - E, 31. August 2020\n18. novembril 2017 avati Võru Loovuskooli beebikooli ja mängukooli näitus\nPEHME, VALGE, SOE\nLaste piltidel panid pehmed mõmmid selga pidulikud vestid ja süütasid küünlad, mis jagasid valgust ning soojust väikeste kunstnike sügishooaja käelise tegevuse tundides valminud töödele.\nLoovuskooli õpetaja Tuuli tegi avamisele tulnud peredega beebikooli tunni.\nAlates 2004. aastast on Võru Loovuskool kaks korda aastas toonud oma laste kunstitöid raamatukokku näitusele. Seekordne näitus kannab järjekorranumbrit 28. Igal aastal on traditsioonilisele näitusele lisandunud ka midagi uut. Tänavu on iga tehnika juures kirjeldatud, milliste vahenditega ja millise tööprotsessiga on tulemus saadud. On ju nii väikeste kunstnike loomeprotsessis tulemusest olulisem see, millise rõõmu ja innuga laps tegutseb ja mida ta seejuures õpib. Eriti südamlikuks teevad näituse emade jagatud muljed kunstitunnis kogetust.\nTänavuse näituse teevad eriliseks kunstitundide kirjeldused ja neis osalejate muljed tunnis kogetust. Tänavuse näituse teevad eriliseks kunstitundide kirjeldused ja neis osalejate muljed tunnis kogetust.\nNäitus avati beebikooli tunniga. Näitus avati beebikooli tunniga.\nLapsed said koos pereliikmetega õpetaja Tuuli laulu ja kandlemängu saatel liikuda ja mängida. Lapsed said koos pereliikmetega õpetaja Tuuli laulu ja kandlemängu saatel liikuda ja mängida.\nTäname õpetaja Tuulit! Täname õpetaja Tuulit!\nNüüd on näituse imetlemise aeg. Nüüd on näituse imetlemise aeg.


20. tegevusaasta 2010-2011 — Sihtasutus Eesti Rahvuskultuuri Fond\nEesti Rahvuskultuuri Fond / Meist / ERKF-ist / Ajalugu / 20. tegevusaasta 2010-2011\nÜLEVAADE KAHEKÜMNENDAST TEGEVUSAASTAST\nSihtasutuse Eesti Rahvuskultuuri Fond 20. tegevusaasta hõlmab perioodi 1.07.2010- 30.06.2011\n20. tegevusaastal sai Sihtasutus Eesti Rahvuskultuuri Fond annetustena 395 400,23 eurot.\nAgnes Kultase stipendiumifond, asutatud Igor ja Heli-Kristy Ilinsky poolt 2010 aastal eesmärgiga toetada õpinguid politoloogia, riigiteaduste, rahvusvaheliste suhete ja muudel riikluse arengut ja demokraatiat toetavatel aladel, samuti ajakirjanduse valdkonnas, tunnustatud Põhja-Ameerika ja Euroopa Liidu maade ülikoolides;\nRoman Tavasti fond, asutatud Osaühingu Roman Tavast poolt 2010. aastal eesmärgiga toetada loomingulist mõtet märgikunsti vallas;\nHans Teetlausi fond, asutatud Valve Teetlausi ja Helge Teetlausi poolt 2011. aastal eesmärgiga toetada Eesti Vabariigi kodanikest noorte, s.o kuni 35 aastaste klassikalise (ooperi-) laulu eriala üliõpilaste või juba omandatud kõrgharidusega kuni 35 aastaste ooperilauljate lauluõpinguid välisriikides.\nFond „Kingi lapsele hääl“ algatatud 2002. aastal Eesti Televisiooni Tütarlastekoori poolt eesmärgiga arendada laste ja noorte laulukultuuri;\nErnst Idla Fond, algatatud 2004. aastal Daisy Idla-Nilssoni poolt eesmärgiga toetada Ernst Idla võimlemissüsteemi taasarendamist ja edendamist Eestis;\nNoore kunstiteadlase fond, algatatud 2006. aastal Krista Kodrese poolt toetamaks uurimisstipendiumiga noori, kuni 30-aastaseid Eesti kunstiteadlasi.\nSeesami fond, algatatud 2010. aastal Rahvusvahelise Kindlustuse Aktsiaseltsi Seesam poolt eesmärgiga toetada Eesti noorte golfi edendamist;\nKahekümnenda tegevusaasta lõpuks oli Sihtasutuse Eesti Rahvuskultuuri Fond juurde moodustatud 154 allfondi. Lisaks oli moodustamisel 16 allfondi.\n2010. aasta sügisel toimus sihtasutuse 21. jagamine.\n21. jagamiseks laekus 517 taotlust summas 6 804 907 krooni ja 73 senti. 2010. aasta 20. novembril toimunud 21. jagamise koosolekul eraldas nõukogu 2011. aasta stipendiumideks ja toetusteks 2 761 716 krooni. Stipendiume loome- ja teadustööks anti 72 isikule, stipendiume õpinguteks ja täiendõppeks 141 isikule ning toetati 36 kultuuriprojekti.\nSihtasutuse Eesti Rahvuskultuuri Fond poolt traditsiooniliselt välja antavad elutöö tänuauhinnad koos 50 000 krooni suuruse stipendiumiga pälvisid tänavu kirjanik Jaan Kaplinski, kultuuritegelane ja usuteadlane Vello Salo ning kujur Endel Eduard Taniloo.\nStipendiume ja toetusi jagati 116 allfondist, kusjuures esmakordselt osales jagamisel 8 allfondi:\nDoktor Väino Tuppitsa mälestusfond, asutatud 2001. aastal perekond Tuppitsa poolt eesmärgiga toetada Tallinna Keskhaigla traditsioone elanikkonnale kõrgetasemelise meditsiiniabi organiseerimisel ja meditsiinikaadri ettevalmistamisel;\nErvin-Jüri ja Eili Nõmmera fond, asutatud 2009. aastal Rootsis asuva E ja Ervin J. Nõmmera Fondi poolt eesmärgiga toetada vähemkindlustatud maanoori kõrghariduse omandamisel;\nKristi ja Siim Kallase fond, asutatud 2009. aastal Siim Kallase poolt eesmärgiga toetada Eesti ajaloo mõtestamist teatris;\nMati Palmi fond, algatatud 2006. aastal Mati-Johannes Palmi poolt eesmärgiga toetada noori lauljaid enesetäiendamisel bel canto laulustiili alal;\nNiina ja Alfred Raadiku fond, algatatud 2002. aastal Euroopa Metalli Osaühingu EuroMet poolt eesmärgiga tunnustada koolides töötavate rahvatantsuõpetajate tegevust.\nPaul Kriguli perekonna fond, algatatud 2008. aastal Ülo Kriguli poolt eesmärgiga toetada Viljandi juurtega muusikute Viljandis teostatavaid muusikaprojekte;\nRannaleetide fond „Sinilind“, asutatud 2007. aastal Leo Rannaleedi poolt eesmärgiga toetada ilmateaduse edendamist Eestis;\nSusan ja August Mölderi fond, asutatud 2007. aastal Susan ja August Mölderi mälestuseks toetamaks kunstnikke ja tõlkijaid.\nSihtasutuse Eesti Rahvuskultuuri Fond sponsorite ja stipendiaatide austamiskontsert toimus 12. detsembril 2010. aastal Mustpeade Majas.\nToimus muudatus sihtasutuse nõukogu koosseisus. Sihtasutuse nõukogu 2. aprillil 2011.a. koosolekul vabastati Erkki-Sven Tüür isikliku avalduse alusel nõukogu liikme kohalt ja kinnitati nõukogu uueks liikmeks Olav Ehala.\nANNETUSED 20. TEGEVUSAASTAL\nSTIPENDIUMID JA TOETUSED 20. TEGEVUSAASTAL


Читать онлайн книгу - Viimane laev. Aliis Jõe. Современная зарубежная литература. Fb2Gratis.com\nViimane laev. Aliis Jõe\nЧитать онлайн книгу Viimane laev - Aliis Jõe страница\nНазвание: Viimane laev\nАвтор: Aliis Jõe\nPärast surma ma laeva ei vaja.\nOlles elus, ma palun su käest:\nära iial mind minema aja,\nminu viimaseks laevaks jää.\nAliisile tikkus nutt peale, kui ta oma kohvrit trammist maha sikutas. Mitte et ta oleks nutjanaine. Talle ei meeldinud vaadata teiste nuttu ja talle endale ei meeldinud nutta. Pisarad väsitasid, pisarad võtsid selle jõu, mida oleks praegu hädasti vaja selle nõukaaegse kohvrisarnase moodustise sadamasse vedamiseks. Aliis teadis, kuidas pisaraid kinni hoida, oli see siis, kui mõni tema kauaaegne patsient hooldushaiglas suri, või kui Matu koolist tulles teistelt poistelt peksa oli saanud. Võib-olla vahel öösel ta nuttis natuke teki sisse, aga siis nii vaikselt, et õhukese seina taga magav poeg ei ärkaks, et ta usuks – tema ema on tugev, ema pärast ei pea muretsema.\nMatu oli väga mõistlik laps, ta ei nõudnud uusi botaseid, kui vanadest sokk juba välja pressis. Ta ei küsinud peaaegu kunagi raha, kui oli kuu lõpp. Ainult et ta ei teadnud, et need vähesedki korrad sundisid ema öö läbi üleval olema, et välja mõelda, kust võtta raha klassiõhtu või kooliekskursiooni või teatripileti või uue jope või sõbra kingi tarvis. Aliis vähkres voodis nuttu tagasi hoides, sest nutt väsitas, ja siis poleks ta ju jõudnud järgmisel päeval õetöö kõrvalt kojanaisena teed liivatada või erahooldajana käia keeramas neid vanureid, kelle lapsed küll teenisid hästi, aga oma uriinise esivanema jaoks neil aega polnud.\nAliisil ei olnud kumbagi, ei aega ega raha, aga see-eest kasvas Matu nii üles, et isa puudumist ei olnud peaaegu märgata. Kuni ülikoolini. Hea pea, suur töövõime, tahtejõud – kõik need sõnad käisid Matu kohta. Teises linnas elamine, uued sõbrad ja üürikas võtsid aga palju suuremad summad, kui Aliisil anda oli.\nNii ei jäänud tal muud üle, kui pakkida oma elu sellesse vanasse kohvrisse, panna müüki Matu ja tema kätega ehitatud kööktuba ning minna üle lahe, koristajaks. Kindla lootusega, et kui Matu on kuue aasta pärast saavutanud oma unistuse, on hiilgava karjääri alguses seisev arst, siis on temal, Aliisil, üsna ükskõik, kus ta elab ja mida teeb. Küll ta hakkama saab. Peaasi, et poiss jõuaks kaugemale, jõuaks edasi.\nAliisile surusid pisarad peale, sest see kohver oli nii kole. Sama kole, kui ta elu ja riided ja välimus.\nVana kohver ei sobinud nende laevale kiirustavate moodsate, rullikutega isendite vahele. Aliis kartis, et nagu tema kaaslasele vaadati viltu, samamoodi vaadatakse talle endale viltu selles hiigelhaiglas, kus ta põrandaid pesema hakkab. Tal oli hirm, et ta saadetakse sealt minema ühes oma koleda kohvri ja koledate riietega ja Matu ei saa ülikooli lõpetada ning tema hiilgav karjäär lõpeb kusagil autojuhina või ehitajana, sest tal ei ole isa. Sest ta ema ei saanud isegi koristajatööga hakkama.\nKohver virutas Aliisile nii valusalt vastu jalga, et andis õigustuse pisarad valla lasta ning nina kulunud halli mantlisse pühkida. See mantel oli vastu pidanud pea kakskümmend aastat. Sama mantliga oli ta oma alevist suurde linna sõitnud, rasedakõht punnitamas nööpide vahelt, ja sama kohver oli talle vastu jalgu löönud, kui ta medkooli ühika uksest seda sisse surus. Aliis oli tänulik oma tööle, mis andis talle igapäevased vormiriided ja säästis sellega riiete ostmise raha. Nii olid need vähesed asjad, mis ta kaasa pakkis, kas ajast ja arust või lihtsalt nii kulunud, et nendega ei tahtnud ta minna mujale kui kinno. Kinos võis istuda pimedas, mantel seljas, ja elada läbi neid elusid, mida päriselus elada ei saanud.\nAliis ei uskunud, et sellised muinasjutud kellegi elus juhtusid. Filmikangelannad olid alati nii ilusad ja rikkad, et iga nende mure tundus Aliisile võõrastav. Kino oli lihtsalt koht, kus ta sai olla niikaua, kui kestis film, tema ise. Kodus, tööl, patsientide juures ei saanud ta vajuda kössi, väsida, kurvastada. Isegi rõõmustada ei sobinud seal, sest need olid teiste inimeste muredest tulvil kohad. Kodus ootas teda kohustus hakkama saada, kindlasti ja iga kell. Isegi siis, kui ta üksi kodus oli, pidi ta olema valvel, et poeg sisse astudes ei näeks pisaratriipe või kuuleks laulujoru.\nKinos vahtisid kõik ekraanile ning keegi ei vaadanud kulunud halli mantli sees kössitavat naist. Nii oli Aliis selles võltslugude paradiisis tänulik vaataja, kuigi hinges imestas ta kõigi teiste saalis olijate üle. Kas nad tõesti uskusid neid tuhkatriinu- ja superspioonilugusid või olid nad kogunenud nagu tema selleks, et olla vahel nõrk, olla rõõmus, olla kurb… Lihtsalt mängisid filmivaatamist ja nutsid ja naersid salaja välja omaenda elatud elu.\nAliis sikutas kohvrit mööda lõputut koridori laeva poole. Mehed ja naised möödusid temast juteldes, kiirustades, telefoniga rääkides. Keegi ei peatunud, et pakkuda muuseumieksponaati vedavale naisele abi. Tõenäoliselt oleks omakasupüüdlikult appi sööstnud mõni arheoloog, lootes leida tema eelajaloolisest kohvrist eelajaloolisi leide, aga ühtegi vastava ameti esindajat talle silma ei torganud. Oli turde ehitajaid, luitunud juuksevärviga ja suitsetamisest kollase näoga vanemaid naisi, noori emasid oma segakeelsete lastega, mõni üksik tuikuv pensionär, kellele eilne pidu veel jalgadesse tunda andis, ning lõputult eatuid ja rahvuseta ametnikke. Kõik nad olid teel ära. Pühapäeva viimane laev pidi nad viima teise maa arginädalasse tööle või koju tagasi. Ära. Nagu Aliisigi. Teadmata ajaks. Maagiliselt mõjuva 2012. aasta septembrikuu tõotas tulla tõeliselt uus, nagu lubas kunagine salm Aliisi aabitsas.\nKaenlaalused läksid higiseks ja krunni keeratud kartulivärvi juuksed vappusid lahti ning kleepusid kaelale. Juhusliku ja ebatervisliku toitumisega lisandunud kilod andsid tunda. Seelikuvärvel pitsitas ja sukkpüksid tahtsid alla libiseda.\nÜhe käega neid mantli alt üles kiskudes ja teisega kohvrit sikutades muutus Aliis trotslikuks. See oleks nüüd küll esimene kord, kus ta alla annab. Matu nimel, ta jõuab sinna laeva, ta jõuab sinna tööle ja ta peseb need kuradi põrandad nii läikima, et neil seal on täiesti ükskõik tema villasest kampsunist ja rippuvast kõhust. Esimese palga eest ostab ta endale kusagilt kaltsukast midagi sobivamat, kuhu kõht ja kintsud sisse mahuvad. Ning sukkpüksid paneb ta järgmine kord jalga Matu lõpuaktusel.\nLaev oli hiiglaslik. Tohutuid samme vedades, et takistada sukkpükste alandavat rullumist pahkluudele, vedas Aliis end tema vaalasuurusesse sisikonda.\nKõik inimesed näisid laeva tundvat, kellelgi ei tekkinud küsimust, kuhupoole jääb tema kajut, kuhu nina ja kuhu ahtriosa, nad jagunesid sundimatult koridoridesse, samal ajal kui Aliis laeva skeemi juures südame põksudes oma kajutit otsis. Õnneks oli tööandja nii pileti kui kajuti eest tasunud, sest oma raha eest ostes oleks Aliis leppinud pigem ööga kusagil koridorinurgas. Tal pidi olema üle aastate esimest korda täitsa oma tuba. Kui ta selle nüüd ainult üles leiaks!\nSukkpükste ülemine ots oli vajunud kusagile põlvede vahele – otsekui Aliis oleks need varastanud mõnelt abitult kääbuselt – ning meeter enne kajutiust andsid nad lõplikult alla. Sipeldes pruunides venivates ahelates, muukis Aliis oma kajutiust ning vältis möödatrügijate imestunud pilke. Paari vanaproua nägu oli küll selline, nagu nad poleks iialgi säärase nähtusega kokku puutunud.\nKunstliku elegantsiga sikutas Aliis ühe jala üle lävepaku, samas kui teine oma sukasäärt taga igatsedes teisel pool ukseläve liikumist takistada püüdis. Aliis naeratas veel võltsilt teda jälgivale vanapaarile ning kukkus siis kolinal uksest sisse.\nKohver rullus üle tema, ja raske ohkega andsid selle lukud lõpuks järele. Uks paugatas kinni ning aheldatud Aliis võitles jalgu siputades nagu selili keeratud mardikas.\nKogu peidetud varandus vajus kajutipõrandale laiali, kogu Aliisi möödunud elu. Paar sooja kampsunit, sussid, dressipüksid, muidu püksid, Matu väikseks jäänud T-särgid, mida Aliis edasi kandis, vilistades sellele, et ei LA Lakersist ega Black Veil Brides’ist teadnud ta midagi. Album. Tema ja Matu mälestuste kogu. Lasteaia lõpp, kooli algus, suvine jalgsimatk, jõulupidu, olümpiaad. Igaühest neist oli selles albumis killuke.


Põhiline » Ülevaade » CarPlay muudab Flitsmeister 9.0 kuningaks\nFlitsmeisteri versioon 9.0 toob lõpuks integreerimise Apple CarPlay-sse. Näiteks integreeritakse populaarne välkrakendus täielikult autodesse, mis toetavad seda iPhone'i funktsiooni. Tegijad võtsid palju aega. Apple avas väliste navigeerimisrakenduste uksed juba 2018. aasta septembris. Kuid ootamine on tasustatud: Flitsmeister on selle värskendusega kohe troonil.\nKui konkurendid Waze ja Google Maps olid CarPlay'is koheselt saadaval, siis peensäästliku Flitsmeisteri värskendust ei tulnud. Vaatamata novembris antud lubadusele käivitada töötav CarPlay versioon 2018. aastal. Beetatestijad said versiooni 9.0 uutest funktsioonidest juba proovida.\nMis on CarPlay?\nMeie ennustus: see Flitsmeisteri värskendus muudab põhjalikult CarPlay navigeerimismaa. CarPlay on nüüd Hollandi iPhone'i kasutajatele tõesti hädavajalik. Apple'i süsteem on iPhone'is ohutu vend autos. Ühendades iPhone meelelahutussüsteemiga, saab autos nutitelefoni rakenduste kaudu turvaliselt navigeerida. Samuti saate dikteerida WhatsAppi sõnumeid, lasta tekstsõnumeid teile lugeda, Spotifyt kuulata või Sirilt abi paluda. Päris käsi roolilt maha võtmata. CarPlay on tavaliselt sisseehitatud tehases või seda saab lisada väliste süsteemide kaudu sellistelt kaubamärkidelt nagu Kenwood, Alpine, Pioneer või Parrot. CarPlay-d toetab üle 400 automudeli.\nKäepärane võimalus on valida alternatiivsed marsruudid. Konkurendil Wazel seda võimalust pole.\nAlates versioonist 7.0 on Flitsmeister laiendatud navigeerimisfunktsioonidega. See ei olnud kunagi päris veenev, kuid üha parema liiklusummiku teabe tõttu jäi see truuks abivahendiks taustal töötaval teel. Viimase värskenduse abil tungib Flitsmeister teie auto põhiekraanile. See on ideaalne ühest kohast navigeerimiseks, välgu tuvastamiseks ja liiklusummikute teatamiseks.\nEsmapilgul näevad CarPlay all olevad navigeerimisrakendused Waze ja Flitsmeister välja täpselt samasugused. Erinevus on detailides. Flitsmeister tunneb end endiselt natuke karmina ja tal puudub põhifunktsionaalsus, mis Wazel on. Näiteks on seadeid võimatu reguleerida, kui CarPlay on aktiivne. Vaikimisi on suulised navigeerimisjuhised sisse lülitatud. Waze'il on võimalus vahetada teadete, hääleteadete või ainult teadete vahel, näiteks mobiilsed kiiruskaamerad, kiiruskaamerad ja liiklusummikud. Flitsmeisteriga tuleb telefon kõigepealt CarPlay'ist lahti ühendada, et rakenduses endas muudatusi teha. Sest kui CarPlay on aktiivne, läheb telefoni rakendus Flitsmeister sõna otseses mõttes mustaks. See näib olevat väike punkt pendelränduritele, kes sõidavad iga päev sama marsruuti, kuid tundmatul marsruudil kiiresti ümberlülitamine kõneteadetele pole võimalus. Siis peate sõidu ajal telefoni tõesti lahti ühendama. Mis võib põhjustada ohtlikke olukordi.\nFlitsmeister või Waze?\nSee on ainus viga, mida selle viimase värskenduse kohta avastada võisime. Sest mis see rakendus veel fantastiline välja näeb! Liiklusaruanded on nii head, et tuvastatakse iga viivitus. Seda muidugi tänu 1,4 miljonile kasutajale Hollandis, kes edastab pidevalt liiklusteavet Flitsmeisterile. Rakendus on ka nutikas ja tundub, et arvutab välja, kuhu sõidate. Näiteks meie puhul oli kohe näha, et vahetussõidurajal sõideti A1-le, kus ummikut ei olnud, vastupidiselt põhisõiduteele. Väike punkt parendamiseks: konkurent Waze soovitab eelnevalt üleminekutöö ette võtta. Flitsmeister seda ei teinud. Kuid Waze ei näe, kus täpselt sõidetakse: peamine sõidutee või vahelduv rada. Tundub, et Flitsmeister reageerib palju kiiresti ka sõidusuuna muutustele. Midagi, mida Waze võtab sageli kaua aega.\nTänu CarPlayle käivad helistamis- ja välkteatised käsikäes. Midagi, mis on sageli draama autotootjate standardsete navigatsioonisüsteemidega. Kas on kõne või on kuuldav välgu tuvastamine. Testi ajal jätkab Flitsmeister helistamise ajal valju helisignaali. Ärge muretsege, teie vestluspartner ei kuule nendest märguannetest. Kasulikud on ka kuvatud teated, nagu näiteks teetööd põhiekraanil\nFlitsmeister ei eita oma juuri. Auto põhiekraanil näitab paremas ülanurgas mitte ainult sõidu lubamise kiirust, vaid ka praegust GPS-i kiirust. Ja sellega tõuseb Waze'iga võrreldes veel üks punkt. Võimalusega valida ka alternatiivsed marsruudid autoga, liigub Waze püsivalt paremuselt teise positsiooni. Sest ta ei saa.\nÜhest küljest jääb Flitsmeistri navigeerimine napiks. Uute sihtkohtade otsingufunktsioonid peavad olema nutikamad ja paremad. Peate sisestama täpsema teabe, loomulikult Google Maps, kuid ka Waze saab seda teha laiemate märksõnadega.\nLubatud ja sõidetud kiirus kuvatakse paremas ülanurgas. Mida pidime testi jaoks (üks kord) muidugi ületama.\nFlitsmeister App Store'is\nUusima versiooni saate alla laadida Apple'i App Store'ist. Androidi kasutajad peavad veidi kauem ootama. Google soovib vähem seadistada Android Autot kummaliste navigeerimisrakenduste jaoks. Flitsmeister lubab peagi värskendusega tulla, kui see on võimalik.\nFlitsmeister võidab konkurente peaaegu kõigil rindel. Täiuslik teave liiklusummikute kohta, alati ajakohane välkinfo ja pidevalt uuendatud kaardid. CarPlayi sujuv integreerimine korvab kogu ootamise. Kasutada saab Google Mapsi ja Waze'i. Flitsmeister peab olema sisse lülitatud. Eriti kui nad tegelevad paranduspunktidega: suulise navigeerimise valikute seaded ja nutikam navigeerimisandmebaas.


SA KredEx lõpetab ELMO renditeenuse pakkumise alates 10.07.2017 | KredEx\nSeoses hankelepingute lõppemisega ja algselt püstitatud eesmärkide täitmisega lõpetab SA KredEx ELMO lühirendi teenuse pakkumise alates 10.07.2017.\nEesti on elektriautode kasutusele võtmisel üks globaalseid pioneere. Valitsuse eestvedamisel on võetud elektriautod kasutusele avalike teenuste osutamisel ning samuti pakuti soovijatele elektriautode ostutoetuseid. Lisaks ehitati välja Eesti elektriautode kiirlaadimisvõrgustik, mis oli üks esimesi maailmas.\nKuna elektriauto oli enamuse jaoks uus ja võõras ning selle soetamine seondus hirmude ja riskidega, oli riigi soov lisaks toetusele ja laadimisvõrgule pakkuda inimestele võimalust läbi lühirendi teenuse elektriautodega tutvuda, et inimesed need uue sõidukiliigina omaks võtaksid. Lühirendi eesmärk oli pakkuda huvilistele esmast kasutuskogemust ning suunata inimesi elektriautosid kasutama, muutmaks erilised sõidukid tavapäraseks ja harjumuslikuks. ELMO Rent on olnud toetavaks turunduslikuks meetmeks ELMO programmi põhitegevuste kiirlaadimise ja ostutoetuste kõrval.\nLühirenditeenust rahastati ELMO programmist ja kasutuses oli 32 elektriautot. Rendipunkte oli 12, millest 10 asusid Tallinnas ja 2 Tartus. Nelja aasta jooksul kasutati teenust üle 35 000 korra.\nRendiautodega läbiti ligi 2,5 miljonit kilomeetrit, seda 255 000 renditunni jooksul. Registreerunud kasutajaid oli üle 8 000, kuid aktiivseid kasutajaid, kes rentisid sõidukit vähemalt korra nädalas vaid 24.\nSeoses teenuse osutamiseks sõlmitud hankelepingute lõppemisega ja algselt püstitatud eesmärkide täitmisega lõpetab SA KredEx ELMO lühirendi teenuse pakkumise alates 10.07.2017.\nMajandus- ja Kommunikatsiooniministeerium on korraldanud avaliku enampakkumise teenuse müügiks, käesoleval ajal toimub eduka pakkuja väljaselgitamine. Enampakkumise tulemustest anname teada kodulehe vahendusel.