Sigade aafrika katk: kõik, mida vaja teada ohtliku haiguse kohta | Magazine Yellow Leib\nAlates iidsetest aegadest on erinevate epideemiate puhangud kogu maa peal ära hävitanud kogu linnu. Haiguste ohvrid on sageli mitte ainult inimesed, vaid ka loomad, linnud, putukad. Loomakasvatajatele ei ole midagi kahetsust kui kariloomade halastamatut väljasuremist.\nÜks nendest kohutavatest haigustest on sigade aafrika katk, mis ei ole inimestele ohtlik, kuid on väga oluline teada sümptomeid, suutma haigust diagnoosida ja ennetada.\nMis on sigade aafrika katk?\nKust ASF-viirus pärineb\nKuidas toimub ASF-nakkus: viiruse nakkuse põhjused\nAafrika katku diagnoosimine\nAafrika katku leviku tõkestamise meetmed\nMida teha, et vältida ASF-i haigust\nSigade aafrika katk, tuntud ka kui Aafrika palavik või Montgomery tõbi, on nakkushaigus, mida iseloomustavad palavik, põletikulised protsessid ja siseorganite verevarustuse lõpetamine, kopsuturse, naha ja sisemised hemorraagia.\nAafrika palavik koos selle sümptomitega on sarnane klassikalisega, kuid selle päritolu on erinev - Asfarviridae perekonna Asfiviiruse DNA-d sisaldav viirus.Kaks antigeeni tüüpi viirust A ja B ning üks viiruse C alarühm.\nASF on leeliselises keskkonnas ja formaliinis vastupidav, kuid on tundlik happeliste keskkonnamõjude suhtes (seetõttu desinfitseeritakse tavaliselt kloori sisaldavad ained või happed), jääb see aktiivseks mis tahes temperatuuri mõjul.\nSee on tähtis! Seedetooted, mida pole kuumtöödeldud, säilitavad viiruse aktiivsust mitu kuud.\nEsimest korda registreeriti selle haiguse puhang Lõuna-Aafrikas 1903. aastal. Metsade seas leviv katk püsis püsivaks nakkuseks ja kui koduloomadel esineb viiruse puhang, nakatus sai terveks 100% surmaga lõppevaks.\nLisateave kitsede, hobuste, lehmade, härgade kasvatamise kohta.\nInglismaa teadlane R. Montgomery õnnetuste uurimise tulemusena Kenyas, 1909-1915. tõestas haiguse viiruslikku olemust. Hiljem levitas ASF Aafrika riikides Sahara kõrbes lõunasse. Aafrika katku uuringud on näidanud, et sagedamini täheldati haiguse puhanguid koduloomadel, kes puutusid kokku looduslike Aafrika sigadega. Aafrika katk ilmus 1957. aastal Portugalis pärast Angola toiduainete importi. Terve aasta jooksul võitlevad kohalikud hertsogid haigusega, mis kõrvaldati ainult umbes 17 000 nakatunud ja kahtlustatava sigaga tapmise tulemusena.\nMõne aja pärast registreeriti Portugali piirneva Hispaania territooriumil nakkuspuhang. Rohkem kui kolmekümne aasta jooksul on need riigid võtnud meetmeid ASF-i likvideerimiseks, kuid alles 1995. aastal ei kuulutatud nad nakkusest vabaks. Neli aastat hiljem diagnoositi Portugalis surmaga lõppeva haiguse puhkemist.\nLisaks sellele täheldati Aafrika katku sümptomeid Prantsusmaal, Kuubal, Brasiilias, Belgias ja Hollandis sigadel. Haiti nakkuse puhangu tõttu tuli Malta ja Dominikaani Vabariik tappa kõik loomad. Itaalias tuvastati haigus esmakordselt 1967. aastal. Seal paigaldati 1978. aastal veel üks katku viiruse puhang, mida ei ole siiani kõrvaldatud.\nAlates 2007. aastast on ASF viirus levinud Tšetšeenia Vabariigi, Põhja-ja Lõuna-Osseetia, Ingušši, Ukraina, Gruusia, Abhaasia, Armeenia ja Venemaa territooriumidesse.\nAafrika katk põhjustab tohutut majanduslikku kahju, mis on seotud kõikide sigade sunniviisilise tapmisega haiguste, karantiini- ja veterinaar- ja sanitaarmeetmetega. Hispaanial on näiteks viiruse likvideerimise tõttu kannatanud 92 miljonit dollarit.\nGenoom mõjutab kõiki looduslike ja koduloomade karja, sõltumata vanusest, tõust ja nende sisu kvaliteeti.\nKuidas sigade aafrika katk levib:\nNakatunud loomade tihedas kokkupuutel tervena kahjustatud nahaga, silma konjunktiviidiga ja suuõõnes.\nNahaparasiitide, näiteks täid, zoofiilsete kärbeste või puugid (Ornithodoros perekonna puugid on eriti ohtlikud).\nGenoomi linnud võivad olla linnud, väikesed närilised, koduloomad, putukad ja inimesed, kes on nakatunud piirkonnas külastanud.\nHaigete loomade transportimisel saastunud sõidukid.\nViirust mõjutatud toidujäätmed ja sigade tapmine.\nSee on tähtis! Surnud haiguse allikas võib olla toidujäätmed, mis lisatakse sobiva töötlemise korral sigadele, samuti karjamaad nakatunud piirkondades.\nHaiguse inkubatsiooniperiood on ligikaudu kaks nädalat. Kuid viirus võib ilmneda palju hiljem, olenevalt sigade seisundist ja kehasse sisenenud genoomi kogusest.\nKas sa tead? Sigade seedetrakti seade ja nende vere koostis on inimesele lähedane. Insuliini valmistamiseks kasutatakse loomade mao-mahla. Transplantoloogias kasutatakse doonormaterjali laialdaselt põrsas. Ja inimese rinnapiim koosneb sealiha aminohapetest.\nMärgitakse nelja haiguse vormi: hüperaktuus, äge, alaägeline ja krooniline.\nLoomade välised kliinilised näitajad haiguse ülihea vormis puuduvad, surm tekib ootamatult.\nSigade aafrika katku ägedas vormis on järgmised [haiguse sümptomid:\nkehatemperatuur kuni 42 ° C;\nlooma nõrkus ja depressioon;\nlimaskesta ja nina hõrenemine;\ntakistatud palavik või vastupidi - verine kõhulahtisus;\nnaha hemorraagia kõrvades, alakõhus ja kaelas;\nputukate emiste enneaegne abort.\nKakki kulgeb 1 kuni 7 päeva jooksul. Surmale eelneb temperatuuri järsk langus ja kooma.\nLoe loetelusid loomadele mõeldud ravimite kohta: Biovit-80, Enroksil, Tylosin, Tetravit, Tetramizol, Fosprenil, Baykoks, Nitrox Forte, Baytril.\nASF alatähtsa vormi sümptomid:\nrõhutatud teadvuse seisund.\n15-20 päeva pärast sureb loom loobuda südamepuudulikkusest.\nViiruse kiire mutatsiooni tõttu ei pruugi sümptomid ilmneda kõigil nakatunud inimestel.\nASF-viirus paistab silma limaskestina loomade nahal. Selliste sümptomite esinemise korral on tähtis võimalikult kiiresti sümptomeid tuvastada ja loomad isoleerida.\nSelle viiruse täpseks diagnoosimiseks viiakse läbi nakatunud veiste ulatuslik uurimine. Pärast kliiniliste uuringute läbiviimist tehakse järeldus nakatunud sigade nakkuse põhjustamise ja tee kohta.\nLaboratooriumis läbi viidud bioloogilised testid ja uuringud võimaldavad määrata genoomi ja selle antigeeni. Haiguse avastamise otsustavaks teguriks on antikehade analüüs.\nSee on tähtis! Ensüümi immuunanalüüsi seroloogiliseks analüüsiks võetud veri võetakse nii pikaajalistel haigetel sigadel kui ka nendega kokkupuutuvatel inimestel.\nLaboratoorsed testid võeti vereproovid nakatunud veistelt ja elundite fragmendid võetakse surnud kehadelt. Biomaterjal tarnitakse võimalikult lühikese aja jooksul eraldi pakendisse, mis asetatakse jääga konteinerisse.\nLoomade ravi kõrge nakkusohtlikusega on keelatud. ASF-i vastane vaktsiin pole veel leitud ja haigust ei saa pideva mutatsiooniga ravida. Kui enne, kui 100% nakatunud sigadest surid, on täna haigus krooniline ja sümptomiteta.\nSee on tähtis! Kui tuvastatakse Aafrika katku puhang, tuleb kõik kariloomad paljastada vereta hävitamisele.\nTapmise ala peaks olema isoleeritud, tulekahjud tuleb põletada ja tuhk segada lubjaga ja matta.Kahjuks aitab ainult sellised karmid meetmed vältida viiruse edasist levikut.\nSamuti põletatakse nakatunud sööda- ja loomakasvatustooted. Seagripi territooriumi töödeldakse naatriumhüdroksiidi (3%) ja formaldehüüdi (2%) kuuma lahusega. Veised, kes asuvad 10 km kaugusel viiruse allikast, tapetakse samuti. Kuulutatakse välja karantiin, mis tühistatakse kuue kuu pärast, kui puudub sigade aafrika katku haiguse sümptomid.\nASF-ga nakatunud ala on keelatud kasutada aretusfarmide tootmiseks aasta peale karantiini kaotamist.\nKas sa tead? Suurimad pesakonnad maailmas registreeriti Taanis 1961. aastal, kui üks siga sai korraga 34 sigade.\nEt takistada katku nakatumist talus haiguse vältimiseks:\nKlassikalise katku ja muude sigade haiguste vastane õigeaegne vaktsineerimine ja veterinaararsti süstemaatilised uuringud.\nHoidke sigu tarastatud aladel ja vältige kokkupuudet teiste omanike loomadega.\nPerioodiliselt desinfitseerige seakasvatusmaja territoorium, ladu koos toiduga ja viige läbi parasiitide ja väikeste näriliste ravi.\nKorjata veiseid vere imemiseks kasutatavatest putukatest.\nTooge toitu tõestatud kohtades. Enne loomasööda lisamist sigade toidule tuleks sööda kuumtöötlemine läbi viia.\nOsta sigu ainult kokkuleppel riikliku veterinaarteenistusega. Noorpõrsed tuleb enne tavalise pliiatsi sisestamist isoleerida.\nSaastunud alade transporti ja seadmeid ei tohiks kasutada ilma eelneva töötlemiseta.\nLoomade viirusliku nakkuse kahtluse korral teavitage kohe vastavatest asutustest.\nKas sa tead? Aastal 2009 kuulutati välja seagripi pandeemia, millest kõige tuntum on kõige ohtlikum. Viiruse levimine oli kolossaalne, sellele anti 6-kraadine oht.\nOn küsimusi selle kohta, kas haigus levib, miks sigade aafrika katk on inimestele ohtlik, kas on võimalik nakatunud loomade liha süüa? Praegu puudub ASF-i raviks. Siiski puudub lõplik vastus selle kohta, kas viirus on inimestele ohtlik. Ükski genoomiga inimese nakatumise juhtum ei ole registreeritud. Nõuetekohase kuumtöötlemisega - keetmise või praadimisega sureb viiruse viirus ja võib süüa haigete sigade liha.\nSee on tähtis! Viirus püsib pidevalt mutatsioonis.See võib põhjustada ohtlikku genoomi.\nSiiski ei ole sigade aafrika katku veel täielikult uuritud ning mõistlik lahendus oleks ikkagi vältida kontakti nakatamise veistega.\nIga infektsioon nõrgendab inimkeha kaitsvat reaktsiooni. See võib tekitada viirusevastaseid antikehi, see toob kaasa asjaolu, et inimesed on haiguse kandjad, kuid neil pole selle sümptomeid. Et ennast kaitsta, peaksite vältima kokkupuudet haigete loomadega. Samuti võtaksime aktiivseid meetmeid nakkuse ja selle ennetamise vastu võitlemiseks, et saaksime õigeaegselt ära tundma koduloomade nakkusjuhtumeid.\nPunasel ehinokaktus Gruzoni kasvatamise tunnused


104:1.13 (1145.1) Paradiisi-Kolmsuse tegelikku koosseisu pole Urantial tuntud alates Jeesuse ajast kuni käesolevate ilmutusteni (välja arvatud mõned indiviidid, kellele see eraldi ilmu tati). Ent kuigi kristlik arusaam Kolmsusest on faktiliselt ekslik, jääb see vaimsete suhete osas tegelikult tõeseks. See arusaam on põhjustanud segadust vaid oma filosoofiliste kaastähenduste ja kosmoloogiliste tagajärgede tõttu: paljudel, kes on kosmilise suundumusega, on olnud raske uskuda, et Jumaluse Teine Isik, lõpmatu Kolmsuse teine liige, on kord Urantial elanud; ja ehkki see on vaimses mõttes õige, ei ole see tegelikult tõsiasi. Miikaelides-Loojates kehastub täiel määral Igavese Poja jumalikkus, kuid nad ei ole absoluutsed isiksused.


Muinsuskaitseameti vaneminspektor: miljööväärtusliku hoonestusala sisu ootab määratlemist - Maaleht\nMuinsuskaitseameti vaneminspektor: miljööväärtusliku hoonestusala sisu ootab määratlemist\nMärjamaa Nädalalehe küsimustele vastab Muinsuskaitseameti Raplamaa vaneminspektor Karen Klandorf.\nMärjamaa valla üldplaneeringu eelnõus on nimetatud, et Märjamaa valla kultuuriajaloo tähtsamad miljööväärtuslikud piirkonnad ja ehitised Märjamaa alevis on Pärnu mnt äärne puitarhitektuur ja Jaama tänaval endise raudteejaama kompleks. Kuidas jõuda selleni, et Märjamaa alevis miljööväärtuslikuks kuulutatud ala saaks ka sisu?\nTean, et Märjamaa vallas hakatakse uuesti koostama üldplaneeringut. 2007. aastal alustatud üldplaneeringu eelnõus on öeldud, et miljööväärtusliku ala eesmärk on tagada omalaadse puitarhitektuuri ja miljöö säilimine. Sõna „säilimine" on sees, aga täpsemaid nõudeid ei ole.\nMiljööväärtusliku ala sisu ja kaitsetingimused võikski olla üks peatükk uues üldplaneeringus, pluss selle ala kaart dokumendi lisas. Vajalik on määratleda, millised on konkreetse miljööväärtusliku hoonestusala väärtused ning seada vastavad kaitse- ja kasutustingimused, mis tagavad väärtuste säilimise.\nKust võiks saada nõu niisuguse materjali koostamiseks?\nOliver Orro kunstiakadeemiast on öelnud, et kunstiakadeemia konsulteeriks ja annaks omavalitsustele hea meelega nõu just seoses miljööaladega. Mõni üliõpilane saaks siinsete näidete baasil koostada oma lõputöö, õppejõud saaksid omavalitsust nõustada üldplaneeringu koostamise ajal.\nÜhe alusdokumendina peaks kasutama maakonna väärtuslike maastike teemaplaneeringut. Selles on määratletud väärtuslikud maastikud ja nende kasutustingimused ning ühtlasi on öeldud, et väärtuslike maastike piirid tuleb täpsustada valdade üldplaneeringutega ning kõigile väärtuslikele maastikele tuleb koostada maastikuhoolduskava, milles oleksid fikseeritud soovitused maastiku säilitamiseks ja hooldamiseks konkreetsete meetmete tasandil. Maastikuhoolduskava puudumisel tuleb hooldussoovitused fikseerida valla üldplaneeringus.\nKasutada soovitan ka oma maakonna eeskujulikke näiteid: näiteks Rapla valla üldplaneering ja Kehtna valla üldplaneering.\nMärjamaal on küll välja toodud, mida peetakse miljööväärtuslikuks alaks, aga seni ei ole kirja pandud, mida sellel alal teha tohib või ei tohi. Projekteerimistingimusi välja andes on omavalitsus üldjoontes püüdnud hoonestuse varasemat laadi järgida.\nMiljööväärtuslikuks alaks nimetamine iseenesest ei anna midagi. Kui on heatahtlik omanik, siis ta võtab soovitused arvesse, aga kui omavalitsus tahaks midagi nõuda, siis juriidiiliselt ei ole tal alust, millele tugineda.\nPraegu kehtivas Märjamaa alevi üldplaneeringus ega ehitusmääruses pole kirjas, et eesmärk on miljööväärtusliku ala ulatuses ajaloolisi hooneid säilitada või et neid ei tohiks lammutada, seetõttu pole võimalik ka lammutamisloa andmisest keelduda.\nKuna regulatsioon on puudulik, pole ka vallal endal jalgealust.\nÜldplaneeringu koostamine võtab omajagu aega. Kuidas pidurdada seda, kui üldplaneeringu koostamise ajal tuleb järgmine omanik ja tõdeb, et hoone on nii läbi ja jääb üle vaid lammutada. Kui Kaitseliit oma maja lammutab, võivad „ärgata" ka teised omanikud.\nTallinna linna näitel võib öelda, et kui nad koostasid oma miljööalade teemaplaneeringut, tuginesid nad korduvalt ka koostatavale üldplaneeringule.\nSee on habras jää - kui sellised kaasused kohtusse jõuavad, siis seal ei maksa „koostatav ÜP" midagi. Teatud juhtudel on omavalitsusel õigus võtta seisukoht, et sel ajal, kui üldplaneeringu menetlus on pooleli, me uusi (detail)planeeringuid sellel territooriumil ei algata.\nKas on mingit alust peatada Kaitseliidule antud lammutusluba?\nEi ole. Haldusakt on välja antud. See võimalus on, et luba on küll saadud, kuid omanik ei vii seda ellu.\nMärjamaal on inimesi, kes püüavad kodanikualgatuse korras veenda Kaitseliidu juhtkonda lammutamisplaanist loobuma, sest kunagi Kaitseliidu Koduks ehitatud hoone lammutamine on ka hoop KL mainele.\nVäga hea, et selliseid katseid tehakse. Mainega on lammutamine kindlasti seotud ja organisatsioon võiks sellega arvestada. Sellised algatused on aluseks ka miljööväärtusliku ala kehtestamisel ja sisustamisel - see näitab, et avalik huvi on olemas. Üldplaneering ongi oma sisu poolest avalik kokkulepe ning miljööväärtuslik ala kohaliku tasandi kaitseobjekt.\nKL juht vastas Märjamaa Nädalalehes, et peale lammutamist neil kinnistuga esialgu plaane pole, Rapla malevkonna tagalapealik vastas Raplamaa Sõnumites, et plaan on kunagi (aastaarve nimetamata) kinnistule tänapäevane hoone ehitada. Taolises olukorras ei peaks lammutamisega kiirustama.\nMa ei tea, mis seisus hoone on, pelgalt välise vaatluse põhjal (harjajoone järgi otsustades) varingu ohtu ei tähelda. Kui oht on vaid katkistes eterniitplaatides ja harjalaudades, siis see on suhteliselt lihtsalt korda tehtav.\nKui Kaitseliidul pole veel edaspidiseks konkreetset plaani, siis lammutamine on protsess, mida tagasi ei pööra. Hiljem koopiamajade ehitamist ei pea ma heaks lahenduseks - see on kõige vähemväärtuslik variant. Me kas säilitame ehedat või laseme tulla uusarhitektuuril, mida on võimalik sinna keskkonda sobitada.\nKuidas ikkagi tagada seda, et hetkel otstarbeta vanu hooneid kergekäeliselt ei lammutataks?\nKui lepime kokku, et miljööväärtuslikul alal on eesmärk väärtuslike hoonete säilimine, tuleb omanikul see tagada. Seni on miljööalade reeglid pigem sellised, et kui omanik tahab midagi teha, seatakse talle ette teatud nõuded. Aga tasub mõelda ka selle fikseerimisele, millised nõuded on siis, kui hoone on nö ootel - et katus peaks vett ja ümbrus on heakorrastatud.\nEi saa omanikku sundida tegema suuri investeeringuid. Me ei saa sundida omanikke ka muinsuskaitsealuseid mälestisi restaureerima, kuid muinsuskaitseseaduses on punkt, et omanik peab tagama mälestise säilimise ja nii palju remontima, kui on säilimise tagamiseks vajalik.


KODUKOND AITAB I Keskkond "Kogukond aitab" viib kokku vabatahtlikud ja inimesed, kes vajavad koroonaepideemia ajal millegagi abi – Heategu | GoodNews\nAvaleht Heategevus KODUKOND AITAB I Keskkond “Kogukond aitab” viib kokku vabatahtlikud ja inimesed, kes vajavad koroonaepideemia ajal millegagi abi\nKeskkond “Kogukond aitab” viib kokku vabatahtlikud ja inimesed, kes vajavad koroonaepideemia ajal millegagi abi.\nHeadele inimestele ja abivajatele loodud keskkond viib kiirelt kokku vabatahtlikud ja inimesed, kes vajavad abi.\nVAJAD MILLEGAGI ABI? Lisa oma abivajadus Kodukondaitab.ee lehel asuvasse vormi või helista +372 7168 068 (9:00-21:00).\nSOOVID TEISI AIDATA? Koroonaviirus on pannud paljud inimesed keerulisse seisu, kus nad vajavad vabatahtlike abi. Kas Sa oled valmis aitama? Kui, jah, siis mine edasi Kogukondaitab.ee lehele.\nTõmba alla Zelose äpp\nLiitu enda piirkonna grupiga\nTunne rõõmu sellest, et said kedagi aidata\nLoe kindlasti läbi kasutustingimused!\nPositsioon, mida nõustud kohandama, on oma olemuselt rangelt vabatahtlik. Sellest tulenevalt täidad kõiki kohustusi vabatahtlikult ning seetõttu ei kuulu määratlemisele hüvitised ega töötasu. Kompenseerimisele kuuluvad üksnes eelnevalt kirjalikult kokku lepitud mõistlikud kulutused. See ei ole agendi-, töö- ega töövõtusuhe (st te ei ole agent, töötaja ega konsultant) ning sobitamisele ei kuulu sellekohased õigused ja kohustused.\nHoolitse vastutustundlikult nii enda kui teiste tervise ja turvalisuse eest. Zelos, inimesed, keda sa oma vabatahtliku tööga aitad, juriidiline isik, kes sinu tööd korraldab ning teised asjasse puutuvad isikud ei vastuta sinu tervise ega turvalisuse eest. Nakatumise välistamiseks tarvilike meetmete rakendamine (muuhulgas näomaski ja kinnaste kasutamine, teiste inimestega lähedase füüsilise kontakti vältimine) kuuluvad teie vastutusalasse.\nJuhul kui nakatute vabatahtliku töö ülesannete täidesaatmise käigus, kuulub vastutus täies ulatuses Teile. Antud olukorras palutakse Teil vabatahtlik töö katkestada ning teavitada haigestumisest oma otsest vabatahtliku töö juhendajat. Juhul, kui satute olukorda, mis on võimalikuks ohuks sinu või teiste tervisele ja/või turvalisusele, andke sellest viivitamatult Zelose rakenduse kaudu teada ning jää ootama tegutsemisjuhiseid.\neelmine ANNA ENDAST MÄRKU I Vabatahtlikud saavad Viljandis sotsiaalteenuste osutamises kaasa lüüa\njärgmine PALUN AITAME LAPSI I Üleskutse: saadame nutiseadmed koduõppeks ringlusesse!


Kuidas kasutada ülakoma? Teine osa — Paevakera\nSeekord tuleb juttu sellest, kuidas kasutada ülakoma võõrnimedes – st välismaistes isiku-, koha-, kauba, äri- ja muudes nimedes. Kui tsitaatsõna puhul tuli panna ülakoma igal käänamiskorral, siis võõrnime puhul ei ole seda märki iga kord tarvis.\nVõõrnimed pannakse eesti keeles tavaliselt otsekirja (selle kinnistamiseks kasutan ka kogu postituses näidete jaoks otsekirja, kuid eristamise mõttes lisan neile sinist värvi): Walter, Jane, Obama, Merkel, Li Keqiang, Amazonas, Argentina, Kenya, Samsung, Google, Goldwell, Volvo, Adidas.\nMugandamata võõrnimi tuleb kirjutada enamjaolt nii, nagu seda tehakse tema päritolukeeles. See tähendab, et kui nimi ei ole eestlaste jaoks suupärasemaks kohandatud, tuleb sellesse jätta kõik ladina tähestiku tähed, kriipsud ja konksud, mida lähtekeeles kasutatakse. Keeli, kus selliseid krõnkse on, leidub palju, aga siin on paar näidet isiku- ja kohanimedest:\nprantsuskeelsed on Émile, Carême, Angoulême, Gâvres,\npoolakeelsed Cywiński, Długosz, Białystok, Kraków,\nlätikeelsed René Vīķe-Freiberga, Jānis Čakste, Brēksīne, Buziņkova,\nleedukeelsed Grybauskaitė, Basanavičius, Akmenė, Ąžuolų Būda,\ntšehhikeelsed Jiří , Horníček, Děčín, Mariánské Lážně,\nnorrakeelsed Ødegård, Kjærstad, Ålesund, Ávjovárri.\nVõõrnimede puhul tasub teada, kuidas neid hääldatakse, sest sellest sõltub nende käänamise viis.\na) Kui võõrnime lõpuhääliku hääldus ja kirjapilt kattuvad (see tähendab, et me kirjutame nime lõppu kaashääliku või täishääliku ja ka hääldame emma-kumma välja), siis käänatakse neid ilma ülakomata. See kehtib ühtemoodi nii\nperekonnanimede (Johnson : Johnsoni, Smith : Smithile, Holmes : Holmesiga, Walter : Walteril, Williams : Williamsita, Beckham : Beckhamina),\neesnimede (Michael : Michaelile, James : Jamesist, Lily : Lilyta, Christina : Christinaks),\nkohanimede (Tšaad : Tšaadis, Paraguay : Paraguaysse, Argentina : Argentinata) kui ka\nkaubanimede (Citroën : Citroënita, Jonsered : Jonseredi, Samsung : Samsungile, Ibumax : Ibumaxita, Windows : Windowsis, Goldwell : Goldwelliga, Ajax : Ajaxil) kohta.\nb) Kui võõrnime lõpuhääliku hääldus ja kirjapilt ei kattu, tuleb kasutada ülakoma, et eristada nimetavat käänet. See kehtib jällegi kõikide võõrnimede puhul ja olenevalt häälikuliigist kehtivad järgmised reeglid.\nÜlakoma tuleb panna, kui me kirjutame nime lõppu kaashääliku, aga hääldame viimasena täishäälikut: Monet’st, Delacroix’lt, Chevrolet’ga, Bordeaux’ta, Cartier’le.\nMärkus 1. Mõnikord võib hääldamisel kaduma minna terve silp ja siis võib juhtuda, et sõna lõpeb kirjas ühe kaashäälikuga, kuid häälduses teise kaashäälikuga. Niisugustel puhkudel on ülakoma kasutus vaba – otsest vajadust seda pruukida ei ole (vt punkt a), aga kui keegi tunneb, et ülakoma annab midagi juurde, võib ta selle lisada: Saint-Gillesi ~ Saint-Gilles’i, Descartesiga ~ Descartes’iga, Jacquesile ~ Jacques’ile, Cannesist ~ Cannes’ist.\nMärkus 2. Tähele tuleb panna, et ülakomaga käänatavate sõnade omastavat käänet näidatakse samuti ülakomaga, millele ei järgne käändelõppu. Sel viisil saame eristada seda nimetavast käändest: Andrew’ arvuti, Piaget’ teooria.\nnime lõppu hääldame kaashäälikuga, aga kirjutame selle täishäälikuga: Jane’i, Alice’ile, Claude’iga, George’ist, Villeneuve’ita, Robespierre’il, Whitehouse’ina, Bretagne’ist, Lorraine’i, Viking Line’ita, YouTube’i, Tide’iga.\nMärkus. Vahetevahel levivad kujud *Googlest, *Skypega vms. See on ebakorrektne, sest mäletatavasti ei häälda me lõpus olevat e-tähte – me lõpetame sõna kaashäälikuga ja seepärast tuleb sinna lisada alati käändelõpp koos i-ga: Google’ist, Skype’iga.\nTänapäeval näib, et mõnel keelekasutajal kipub käänamisjulgus kaduma siis, kui nimi tuleb panna omastavas käändes lisandina põhisõna ette. Kui isiku- ja kohanimede puhul on pelgus väiksem (Michaeli pärand, Dumas’ romaanid, Mathiase auto, Jane’i tädi, Białystoki tee, Vilniuse pargid), siis kauba- ja ärinimede puhul on hirm eriti suur ja kardetakse kirjutada näiteks Nissani mootor, Jonseredi saag, Apple’i arvuti, Samsungi mobiiltelefon, Ibumaxi tabletid, Danone’i toidud, Hewlett-Packardi printer, Chevrolet’ esindus, Windowsi programm, Goldwelli šampoon, Viking Line’i laev, Procter & Camble’i tooted ja Ajaxi pesupulber. Pigem tahetakse jätta nimi käänamata. Põhjusi selleks on mitu, aga enamjaolt öeldakse, et tegu on kaubamärgiga ja seda ei tohi mingil juhul käänata. Aga tohib küll, isegi peab, reegel ju ometi selline. Isegi hoiatustähisega kaubamärginime järele käändelõpu panemine on endastmõistetav (vaata lähemat selgitust näiteks siit ja Sirje Mäearu juhistest keelenõuande viiendast kogumikust). See, et inglise ja eesti keelesüsteemid on erinevad, ei anna küll põhjust meie keeles käänamisest loobuda. Välismaisele emafirmale tuleb meie keelte erinevust lihtsalt rohkem selgitada. Paraku on omastava käände kasutamise hirm nii suur, et see on üle kandunud ka siinsetele äriinimestele, sest olen juba kirjutanud, et kohata võib ka eestimaiseid tooteid nimega Hellus jogurt ja Kalev komm, mille korrektsed vasted on muidugi mõista Helluse jogurt ja Kalevi komm.\nKui võõrnimele liidetakse mõni liide, mis muudab sõnaliiki, saadakse selline asi nagu võõrnimetuletis, mis algab alati väikese tähega ja on alati otsekirjas. Liite lisamisel kehtivad üldjoontes samad reeglid mis käänamisel:\na) kui viimane täht on nii kirjas kui ka häälduses sama, lisatakse liide ilma ülakomata: michaeljacksonlik, paraguaylane, newyorklane, goldwellilik, texaslane.\nMärkus. Ülakoma ei tule ka väikese hulga ajalooliselt mugandunud võõrnimetuletiste puhul, mille kohta eesti keele käsiraamatus on järgmised isikunimenäited: „darvinism, -ist < Darwin, kalvinism, -ist < Calvin, kartesianism, -ist < Cartesius ehk Descartes, marksism, -ist < Marx, masohhism, -ist < Sacher-Masoch, šovinism, -ist < Chauvin, tomism, -ist < Aquino Thomas, hernhuutlus, -lane < Herrnhut, luterlus, -lane < Luther”. Praegusel ajal enam mugandnimede lisandumist ei soosita.\nb) Kui viimane täht on kirjas üks ja häälduses teine, lisatakse liide ülakomaga: delacroix’lane, janice’(i)lik, monet’lik, manet’likkus, youtube’ism, claude’(i)lik.\nVõõrnimede kohta saab teavet eesti keele käsiraamatust, ülakoma kasutamise reeglid on sealsamas, ka Tuuli Rehemaa on need Eesti Keele Instituudi lehel mõne hea täiendusega kenasti kokku võtnud. Lisandi käänamisest on kirjutanud muu hulgas Mati Erelt. Tuletamise kohta on siin antud üksnes põgus ülevaade, sest põhjalik käsitlus on meil juba olema: Sirje Mäearu on kirjutanud kaks väga üksikasjalikku ja näiterohket artiklit, mis asuvad siin ja siin, lühikokkuvõte on ka eesti keele käsiraamatus ja keelenõuvakas.\nSoovin kõigile lugejatele jõuluks häid sõpru ja keelemängulisi jõule koos nendega! Uueks aastaks aga ikka indu hoida end keelega kursis! Järgmine kord kohtume eesti perekonnanimesid käsitledes.\nKuidas kasutada ülakoma? Esimene osa


Uudised > Cleveroni erapakiautomaatidesse saab nüüd tellida ka ePrismast\nPrisma Peremarketist saab nüüd kaupa tellida Cleveroni erapakiautomaati\n„Sihiks on olla klientidele kättesaadav üle kogu Eesti,“ ütles Prisma Peremarketi e-kaubanduse juht Sven-Erik Veimer. „Olgu see siis füüsilise Prisma kaupluse, kulleriteenuse või pakiautomaatide kaudu. Kuna Cleveroni erapakiautomaadid asuvad kliendi kodus, on see ideaalne variant laieneda Tallinnast kaugemale, muutes ePrisma teenused veelgi mugavamaks ja kättesaadavamaks. Cleveroni erapakiautomaatide lisandudes laieneb Prisma tarnepiirkond Harjumaale ning Pärnu ja Viljandi linna elanikeni,“ sõnas Sven-Erik Veimer.\n„Kuna Prismal on lisaks toidukaubale lai valik tarbekaupu, siis on pakikappide omanikel veelgi suurem valik,“ sõnas Cleveroni avatud võrgu juht Arti Kütt. „Praegu saavad pakikapi teenust kasutada kõik eramajade ja ridaelamute elanikud üle Eesti, aga varsti on häid uudiseid oodata ka kortermajade elanikel, sest Cleveron tuleb peagi välja spetsiaalselt kortermajadele loodud lahendusega.“


Nutijoobnusse peaks suhtuma nagu roolijoodikusse - Tänane leht\nNutijoobnusse peaks suhtuma nagu roolijoodikusse\nTrahvitud juhid FOTO: P M\nNutiseadme kasutamine roolis on kasvav probleem, mille vastu ei aita karistuse karmistamine, vaid pigem üldise hoiaku kujundamine, vahelejäämise tõenäosuse suurendamine ja automaatkontrolli seadustamine, leiavad asjatundjad.\nPolitsei- ja piirivalveameti (PPA) juhtivkorrakaitseametnik Sirle Loigo kinnitas, et politsei pöörab roolis telefoni kasutajatele järjest rohkem tähelepanu, kuid seda probleemi ei saa ära lahendada politseinikud üksi. «Leevendust annaks automaatne järelevalve, inimeste teadlikkuse tõstmine ja eeskuju – kui tulevase juhi vanemad käituvad roolis lugupidavalt ja targalt, siis on sama oodata ka hällis sirguvast lapsest,» ütles Loigo. Politsei ei jõua iga nutitipsutajani.\nLoigo võrdles roolis telefoni näppijat purjus peaga rooli istuva inimesega. Enamik inimesi saab aru, et roolijoodiku vabaduse piiramine vähendab võimalust, et juhtub õnnetus. «Sama kaugele tuleks jõuda ekraanikummardajatega. Jah, nii nagu ei saa roolist eemale hoida kõiki purjus inimesi, ei saa ka kõiki nutitipsutajaid, kuid ühiskonna tugev vastureaktsioon sellisele käitumisele aitaks palju kaasa,» nentis Loigo.