Siim Tuisk: üks meeleavaldus ütleb rohkem kui tuhat meeldimist? - Arvamus\nSiim Tuisk: üks meeleavaldus ütleb rohkem kui tuhat meeldimist?\n19. veebruar 2016, 17:26\nNähes Facebooki profiilipiltidel Prantsuse lippu või märki «KOOS» tundub, et paljud usuvad tehnoloogia võimesse sotsiaalseid muutusi esile kutsuda. On’s see aga nii? Sotsiaalmeediaajastul on ühiskondlikud liikumised paradoksi ees – tähelepanu saavutamine ja massideni jõudmine käib näiliselt lihtsalt, kestvaks muutuseks Facebooki meeldimised ega digiallkirjad enamasti aga ei teisendu, kirjutab Müürilehes Siim Tuisk.\nUsun, et palju inimesed on mõelnud vähemalt korra, mida ja kuidas nad teeksid teisiti, kui oleksid ise võimul. Võim paistab nagu kõrge mäetipp, mis on nähtav juba kaugelt, kuid kuhu valdav osa meist ronima ei kipu. Distantsilt jäävad nägemata ka kõik need raskused, mis mäejalamilt või mõnelt keskmiselt harjatipult paistavad. Enamiku jaoks jääbki mõte võimutipul olemisest «köögilaua» taha, sest ei olda valmis investeerima aastaid selleks, et hierarhias ülespoole liikuda, ega taluma kõike negatiivset, mis võimuga kaasneb – alustades vastutusest tingitud stressist ja lõpetades Delfi kommentaaridega oma ema kohta.\nInimeste jaoks, kellele võim kogemata sülle kukub, on see aga justkui ootamatu loteriivõit (või õnnetus, kui nad tähelepanu ei talu). Sotsiaalmeediast võib saada sellise kogemuse viraalseks läinud postituse järel, kuid nagu päris lotovõitjatega, kellest paljud on lühikese aja pärast uuesti vaesed, ei oska ka ühiskondliku tähelepanu keskpunkti sattunud seda sageli pikaajalise mõjukuse saavutamiseks kasutada. Enda särava idee unikaalsust ei tasuks ülehinnata ega ajaloo ja konteksti osa alahinnata.\nPagulasvastaste tõrvikurongkäik. Foto:\nLiidriks sattunud peavad mõistma, et kui nad tahavad saavutada kestvaid ja fundamentaalseid muutusi, siis on vajalik pikk ja pidev töö organisatsiooni ehitamiseks ning kogukondade hoiakute ja praktikate muutmiseks. Masside kokkutoomisest ega ühekordsest tehingust või kokkuleppest võimulolijatega ei piisa. Isegi aasta parim seadus võib jääda täitmata, kui puudub surve selle rakendamiseks, nagu juhtus avaliku teabe seadusega.\nMida õppida SAPTKilt?\nÜksnes klikkidest ei piisa liikumise loomiseks ega käigus hoidmiseks. Tulemuste saavutamiseks on vaja muuta võimatuks asjade senine seis. Erinevus sotsiaalmeediaeelse ajastuga seisneb selles, et varem oli avalikkuse ette jõudev pilt vähem kirju. Suure kampaania käimalükkamine näitas juba iseenesest teatud püsivust ja jõudu. Võimaluste piiratuse tõttu praagiti riskantsemad ideed ja kehvemad juhid varakult välja. Kiiret aegumist ja juhuslikkust on Eestiski näha. Pärast uue valitsuse ametisse nimetamist tekitas pahameelt valitsuse plaan tõsta kütuseaktsiisi – nüüd aga pole see enam meeleski.\nInimeste tähelepanu lühiajalisus ja üldine süvenemisvõime kriis tekitab organiseerijatele raskusi. Meediatsükli kiire ringlus ei aita kaasa «oma teemade» pildis hoidmisel. Raskused muutuste esilekutsumisel ei tähenda aga, et tehnoloogia oleks lahendus, pigem vastupidi – edukamad on need ühendused ja liikumised, kes ei loo mitte ainult tugevaid suhteid enda ja liikmete vahel, vaid ka liikmete endi vahel. Siinkohal on asendamatud füüsilised kokkusaamised. SAPTK ja EKRE on paremini organiseeritud kui kooseluseaduse pooldajad või Sõbralik Eesti. Nende kogunemised on üle-eestilised, visuaalselt köitvad (tõrvikud), regulaarsed, kampaaniad uuenduslikud, aga seaduse mõtet eiravad – näiteks hiljem erakondade rahastamise järelevalve komisjonis hukka mõistetud poliitkampaania riigikogu valimiste ajal, millega soovitati valida inimesi, kes kooseluseadust ei toeta. SAPTK ja EKRE püüavad endale vastuvõtlikke kogukondi ühendada ja koostööle innustada. Mille taha jäi kooseluseaduse pooldajate sihtasutus? Kas tundus, et aktiivse organisatsiooni järele polnud vajadust?\nÜhekordse aktsioonina lillede toomine Toompeale, et tänada kooseluseaduse vastu võtnud riigikogu, on positiivne näide, kuid üldiselt on pooldajate kogukond liiga killustunud. Nad kas omavad erinevaid taktikalisi vaateid või neil puudub piisav koostöötahe. Ka kooseluseadust toetavalt lugejalt võiks küsida, kuidas tema on aidanud kaasa sellele, et seadus vastu võetaks? Poliitikud kipuvad tegema täpselt nii palju, kui survet tunnevad. Või näide hilisemast ajast: Prantsuse lipuvärvides profiilipilt on muude meetmetega koos hea vahend, kuid kindlasti ei peaks see olema ainus ega kõige tähtsam, mille järgi kampaania edukust hinnata. Veelgi enam, mõeldes tagasi juhtunule, tekib küsimus, kas võõraviha pigem suurenes või vähenes? Ka paljud pagulaste ja sisserände vastased kasutasid lippu sümbolina oma ideoloogia huvides.\nEesti-spetsiifiline mure on kodanikuühiskonna liberaalsema poole nõrkus ehk osalt ka seetõttu, et meil on liberaalid pikalt võimule lähedal olnud. Efektiivsuse ja võimu asemel tähtsustatakse eriarvamustega arvestamist. Liberaalsem osa kodanikuühiskonnast on püüdnud olla mittepoliitiline, teadvustamata, et kui konservatiivne vastaspool on aktiivne, siis nende hääle mõju vaikides kahaneb. Adekvaatselt informeeritud rahvas, kes teeb teadlikke valikuid, on liberaalses ühiskonnas hädavajalik. Nähes valitsuse suutmatust kooseluseaduse eeliseid paarkonnaeelnõuga võrreldes kirjeldada, langeb kohustus ka neile, kes teemast huvituvad. Poliitilisest sfäärist eemale hoides ja ainult «oma teemale» keskendudes võidakse maha mängida tulevik. Miks kõheldakse osaleda laiades koalitsioonides? Kui utreerida, siis võrreldes intellektuaaliga ei kõhkle rassist üldse, kasutades vajadusel argumentide asemel populistlikke kampaaniaid. Martin Helme vastas sügisel, kui osutati EKRE levitatavas pagulasvastases bukletis esinevale hirmutamisele ja selgetele valeväidetele: «Ärge ajage segamini, see ei ole ajakirjandus. See on propaganda trükk. See teeb väga hästi oma tööd, nii et ärge palun heitke mulle midagi ette.» Liberaal midagi sellist öelda ega teha ei saaks, aga samuti ei ole tal oma põhimõtteid oluliseks pidades võimalik vaikida.\nKliimasoojenemise vastane meeleavaldus Pariisis detsembris 2015. Foto: Reuters\nFOTO: CHRIS WATTIE/REUTERS\nSelleks et saavutada kestvat mõju, on sotsiaalsel liikumisel vaja keskust, kus saaks päris oma kultuur tärgata ja areneda. Pelgalt virtuaalruumis õiget kogukonnatunnet ei teki. Tõsi, mingil määral võib suhtlus sotsiaalmeedias kompenseerida füüsiliste kokkusaamiste nappust, aga mõne aja pärast on ikkagi kasulik kohtuda, et taastada lähem kontakt – kõigest ju ei jõua või ei saa kirjutada. Kirjapildis pole sageli näha tundeid, võidakse üksteist valesti mõista, mõnest naljast, mida tõsiselt võetakse, võib tulla tüligi.\nFüüsilistel koosviibimistel, eriti kui need toimuvad oma ruumides, võib olla viljastav mõju: need pakuvad kokkukuuluvustunnet ja sümboolset tähenduslikkust ka siis, kui liikmed omavahel sõnu ei vaheta. Rääkimata siis ad hoc ajurünnakutest kohviautomaadi ees või võimalusest leida kiiresti abi. See, kuidas #Occupy kogunemised lagunesid laiali pärast seda, kui politsei meeleavaldajad Zuccotti pargist välja ajas, on vaid üks näide «oma» ruumi tähtsusest.\nProgressiivsest entusiasmist tiivustatud algatused laenavad tihti mudeleid võrgu loogikast, lootes vältida nõnda eelkäijate vigu. See võib tähendada paljudele potentsiaaliga ettevõtmistele hoopis hukku korralduslike murede tõttu või tekitada uusi riske. Alljärgnevalt tahan rääkida kahest algatusest, mille vigadest tasub teistel õppida.\nEsimene on kohalikel valimistel kandideerinud Tartu valimisliit Vabakund. Nende algseks ühendavaks jõuks oli vastuseis Reformierakonnale ja sumbunud erakonnamaastikule üldisemalt. Neid kannustas tunne, et kohalikus elus peaks kohalike elanike hääl palju jõulisemalt kõlama. Võeti üle tegutsemisprintsiipe internetist, tauniti hierarhiat, praktiseeriti ühisloomet ja oldi formaalsete liidriteta. Loodeti, et vormi muutmisega kaasneb automaatselt ka sisuline muutus. Hiljem tekkisid mured, sest puudusid sisemised hoovad liikmete arvamuste ühildamiseks. Kasutatud konsensusprotsess nõudis aega ja palju omavahelist suhtlemist, mistõttu vähem panustada suutvad mõttekaaslased jäid inforinglusest välja ja Vabakunnal tervikuna hakkas kaduma võrgustiku- ja kogukonnalähedus, mida väärtusena hinnati. Leidus neid, kes ei soovinud protsesse sujuvamaks muuta. Väiksel tuumikul, kes ei ole suutnud eestvedajate ringi laiendada, on olnud nii koormavas raamistikus juhtimisraskusi.\nVabakunda ei hoidnud ülal mitte ainult Facebooki kommuun ja meililist, vaid ka pidevad füüsilised kohtumised ja igapäevane suhtlus tuumiku vahel chat’is. Hierarhiline ja formaalsem protsess oleks võinud vähendada nii juhtide koormust kui ka hoida aktiivsena tuumikuga vähem seotud liikmeid, võimaldades neile paremat ülevaadet olukorrast. Aktiivne tegevus valimistevahelisel ajal tooks legitiimsust ja toetuspinda juurde, kuid nii kommunikatsiooni kui ka oma tahte maksmapanek on osutunud uustulnukatel Tartu volikogus raskeks. Ka vabariiklik tasand on jäänud just nõrga organisatsioonilise võimekuse tõttu kättesaamatuks ja nõnda irdusid ja parteistusid üksikud soovijad.\nTeine hea näide on Interneti Kogukond, mis korraldas massiproteste ACTA vastu. Skype’i ühisvestlused nii laiema kogukonna kui ka juhatusele lähemal seisjate vahel ei suutnud tasakaalustada ei juhtide oskamatust ega vajakajäämisi isikuomadustes, teadmine tehtud vigadest oli aga nähtav alles tagantjärele pärast organisatsiooni põhimõttelist lagunemist. Sisuliselt ei kasutatud tähelepanu organisatsiooni ehitamiseks, ei püütud kogukonda kokku tuua või seda laiendada, ühiste väärtuste levitamisest rääkimata. Tähelepanu keskendus poliitikute ja ametnikega suhtlemisele ning seda liikumist ei aidanud taastada ka pärast juhatuse laialiminekut saadud auhinna- või katuserahad. Tuleb ka tunnistada, et kokkutoodud massi tegelik motivatsioon ei huvitanud juhte – tähtsam oli vanade vaenude «lahendamine» . Selleks et eelnev ei tunduks liiga süüdistav, siis ma ise olin üks neist vigu teinud juhtidest, nii Interneti Kogukonna tipphetkel kui ka Vabakunna juures (vähemalt valimiste ajal ja mõnda aega pärast seda).\nNende kahe näitega ei taha ma öelda, et valitud suund oli vale, vaid et organisatsioonikultuuri arendades tuleb hoolikalt mõelda, milliseid uudseid printsiipe rakendada ja kuidas tasakaalustada neid traditsioonilisemate formaatidega. Ma arvan, et Vabakunna ja Interneti Kogukonna probleemid tulenesid vähemalt osaliselt sellest, et ei osatud leida sobivat tasakaalupunkti. Teiseks, hierarhiate ja võimukeskme tekkimist on pea võimatu vältida ja seetõttu on kasulikum formaalsete protseduuride olemasolu, millega vajadusel juhtkonnavahetust või muudatusi organiseerida. Kolmandaks, kõige olulisem on kogukonna loomine, grupi huvid ja suhete hoidmine.\nMitte eesmärk, vaid vahend\nKa ebaõnnestunud kampaaniatest ja liikumistest on võimalik õppida. Mina isiklikult tunnen siiani vastutust Rahvakogu ettepanekute saatuse pärast riigikogus ning mõtlen tihti, kas tollal oleks saanud midagi rohkem teha või tehtut parandada. Karusloomakasvanduste vastastel ei õnnestunud avalikkust ega võimu koheselt veenda, aga iga aasta on enda poolehoidjate hulka kasvatatud, samamoodi on nendega, kes nõuavad kanepi reguleerimist. Rail Balticu vastastel on õnnestunud osaliselt trassi kulgemist mõjutada.\nIga õnnestunud Hooandja projekt (Kliimabuss, «sugu: N» , Uue Maailma Festival ja Arvamusfestival) või petitsioon.ee algatus (Pühajärve põhikool, ACTA, Kalaranna detailplaneering) ärgitab aga osalisi teinekordki sarnast meetodit kasutama. See on ka põhjus, miks lääneriikides on tarbijakaitseühendused või kodanikuühiskonna valvekoerad sageli tugevad – inimesed on neid varem toetanud ning näinud nendest sündivat kasu. Edukate petitsioonide taga olevad kodanikud mõistavad, et asi ei ole selles, mis on kirja pandud, vaid selles, kuidas ühendada eesmärgi täitmiseks suur hulk erinevaid inimesi. Nad vajavad rohkemat kui vaid allkirju – olulised on sidemed, vahendid, abi ja aeg, mida toetajad suudavad pakkuda. Petitsioon on vaid vahend, mitte eesmärk.\nKui rääkida sotsiaalsetest kampaaniatest, siis need ei ole iseenesest halvad, aga neist üksi ei piisa. Hiljutine välismaiste kaubanduskodade üleskutse rassismi- ja võõravihavastaseid kampaaniaid teha toimib tegelikult ainult siis, kui sellega kaasneb koolides ja ühiskonnas laiemalt tolerantsema maailmavaate eeliste selgitamine riigi tulevikku või ühiskondlikku heaolu silmas pidades. Rahva harimiseks on aga vaja ette näidata positiivseid kogemusi, jutust või pildist sageli nõnda sügavate veendumuste kõigutamiseks ei piisa. Võib küsida ka provokatiivselt, kumb pool oma maailmavaadet praegu edukamalt levitab?\nTallinnas toimunud kontsert ja meeleavaldus «Sõbralik Eesti». Foto:\nIga maailma muuta tahtev inimene on teatud mõttes poliitiline. Ta eelistaks elada teistsuguses maailmas ja rõõmustaks, kui ka ülejäänud temaga nõustuksid. Mõnikord on selleks vaja võimulolijatega koostööd teha, mõnikord nad välja vahetada. Väga oluline on ka laiema kogukonna toetuse saavutamine. Need, kes on teistele oma visiooni edukalt maha müünud, saavad vajadusel ka võimuesindajatelt tuge, aga olulisem on osata kiirendada ühiskondlikku veenmisprotsessi, olla võimeline kaitsma oma põhimõtteid ning teha selle nimel teadlikku ja pidevat tööd. Vedajad peavad olema oma nägemuse elluviimisel kannatlikud, lootes, et ühel päeval on maailm valmis nendega kaasa tulema. Ebaõnnestumised ja poolõnnestumised ei ole alati takistused eesmärgini jõudmisel, vaid annavad tagasisidet valitud taktikate otstarbekuse kohta. Sotsiaalmeedia ja tehnoloogia laiemalt, nagu ka võimupositsioon, on siinkohal vaid vahendid ja viisid millegi tehtud saamiseks, millest olulisem on see, kelle ja mille nimel tegutsetakse. Kõige tähtsam on tugevate suhete loomine inimeste ja kogukonnaga. Ainult vastastikuse usalduse pinnal saab ühiskonnas muutusi esile kutsuda.


Parimad sordihooaja keskmise kapsa sordid - Bonsai 2022\nKogu talve vältel värskete köögiviljade maitsmiseks ja maitsvate konservide valmistamiseks kasvatavad aednikud kõige sagedamini hooaja keskel kapsast. Sellel on magusakas järelmaitse, erinevalt hilisest, pole ta mõrkjas, kuid meeldiva aroomiga, mis pole varajase puuvilja jaoks iseloomulik. Peade kaal on üsna veenev - 2–10 kg, kapsapead on tihedad, kuid mitte kindlad. Kõlblikkusaeg ulatub 5 kuuni ilma maitse ja kuju kadumiseta ning väliste lehtede kahjustamisel.\nKüpsetusprotsessi käigus saadakse hakitud köögiviljadest palju mahla, mis annab roogadele erilise aroomi ja maitse. Keskmise hooaja kapsa sordid sobivad hästi iga kulinaarse meistriteose jaoks ja neil on aega kogu riigis valmida, isegi Siberis ja Uuralites.\nTaim talub hästi kuumust ja põuda, seisab kindlalt juure peal, ei pragune. Valmimisperiood algab 105–116 päeval võrsete moodustamisest. Kasvatamiseks kasutatakse seemikute meetodit, seemikud istutatakse avatud peenardesse 46–55 päeva. Nõuetekohase põllumajandustehnoloogia korral on saagikus kõrge.\nKapsas on suurepärase maitse ja suurepärase väljanägemisega, talub kergesti kõiki kliima üllatusi ega ole haigustele vastuvõtlik. Kahvlid on tihedad, suussulavad, valged ja seest väga mahlased. Rosettide lehed on selge õitega rohelised, pead on ümarad ja lapikud.\nLahkumisel pole kuninganna kapriisne, seemikud külvatakse aprillis ja istutatakse peenardesse juuni alguses. Kastke seda säästlikult, unustamata seejuures toituda orgaaniliste ainetega, kobestage mulda ja multšige juurevöönd põhu või turbaga.\nKapsapead suureks jootmiseks põõsad jootakse vagihappelahusega ja lisatakse puutuhka. Me ei tohiks unustada istutusskeemi, põõsaste vahekaugus peaks olema vähemalt 70 cm. Seemikute külv viiakse läbi aprillis ja nad istutatakse juba soojatel maipäevadel, kui taimed omandavad 4-5 tõelist lehte.\nTähtis! Kõrge kännuga sordid vajavad vilja moodustamise ajal põõsa toetamiseks künni.\nProduktiivset sorti kasvatatakse avatud ja suletud pinnasel, see on tagasihoidlik ja talub rahulikult järske temperatuurimuutusi. 5 kg kaaluvate taimede moodustamiseks vajab iga taim palju jõudu, seetõttu pannakse istutamisel sisse orgaaniline aine ja puutuhk, unustamata põõsaste toitmist kogu kasvuperioodi vältel..\nSuhteliselt uus valge kapsa hübriid, millel on suurepärased kvaliteedinäitajad: seda säilitatakse pikka aega, see ei halvene viinapudel, ei pragune, maitseb meeldivalt, magusalt. Viljad valmivad koos, nii et saaki ei venitata, kapsapead lõigatakse ja hoitakse keldris talve lõpuni.\nKapsapeade kaal ulatub 2–3 kg, kuju on ümardatud, ülaosas veidi lamestatud, känd on lühike. Lehed on ümmargused, hallrohelised, sinaka õitega, moodustades kuni 70 cm läbimõõduga rosetti. Sort on vastupidav haigustele ja kahjuritele, kuid on altid peronospora nakatumisele.\n2–3 kg kaaluvad kahvlid sobivad ladustamiseks ja kulinaarseks kasutamiseks. Sordi on vana, kohandatud Vene kliima tingimustega ja talub kindlalt kõiki oma üllatusi (kuumus, külmakraadid, tugevad vihmad). Viljad ei riku pikka aega ega pragune, püsides aias, saavutades isegi täieliku küpsuse.\nSuurte peade kasvatamiseks soovitavad aednikud maad heldelt rikastada huumuse, tuhaga, lisada ammooniumnitraati ja lisada põõsastele mulleini, kuid lahjendada veega õiges vahekorras. Umbrohu eest kaitsmiseks ja põõsa all niiskuse säilitamiseks kasutatakse erinevaid multše. Lihtsate manipulatsioonide abil on võimalik rekordkogusega saaki tõesti kasvatada.\nBioloogilise küpsuseni jõudmise periood on 140–160 päeva. Kapsa ümar roheline pea on tiheda struktuuriga, vahaja katte olemasolu tõttu on ülemised lehed kergelt hallid. Juursüsteem on võimas. Pea suurus - 10–15 kg, saagis - 30–50 kg / m². Kõlblikkusaeg - kuni 9 kuud.\nEriti varajane isetolmlev hübriid, mille küpsemisperiood on 50–54 päeva. Kahvlid on ümmargused, tihedad, tugevad, helerohelised, lõikehaaval helekollased. Tänu kompaktsele rosettile vajab saak vähem kasvupinda. Päise kaal - 1,5–2 kg, saagikus ulatub tihedama istutamise tõttu 12 kg / m². Köögiviljade säilitamine temperatuuril + 2... + 4 ° C - kuni 3 kuud.\nHollandi tõuaretushübriid küpseb 165–180 päevaga. Kapsapead on lamestatud tumerohelised, valkjaskollane. Erineb küpse saagi ühtlus. Kahvlite mass on 3,2–4,6 kg, saagis on 5–7 kg / m². Kõlblikkusaeg - kuni 10-12 kuud.\ntaluma külma (seemikud - kuni -5 ° C, täiskasvanud taim - kuni -8 ° C);\nKüpsemine 90-110 päeva jooksul. Kahvlid on ühtlaselt rohelised, vahajas kattega, kaaluga 0,7–1,7 kg ja läbimõõduga kuni 15–18 cm.Kapi pea ristlõige on kollakasvalge, kõvasid veenisid pole. Tootlikkus - 3–7 kg / m². Ladustamine - kuni 2 kuud.\nAretatud keskmise valmimisajaga Spitsi kapsasordid.\nimmuunsus mustvalge ja halli mädaniku vastu;\nKasvatatud 1964. aastal spetsiaalselt Siberis ja Venemaa põhjapiirkondades kasvatamiseks. Küpsemisperiood - 115-130 päeva. Kapsapead on tihedad, ümmargused, läbimõõduga kuni 25 cm, lõigatult valged. Ülemised lehed on kortsus, tumerohelised, väljendunud vahajas õitega. Väljaspool känd - kuni 12 cm.köögivilja kaal - 2-4,3 kg. Tootlikkus - kuni 10 kg / m² Ladustamine - kuni 4 kuud.\nSordi on kastmise osas valiv: kuivaks kuivades kaotab see oma maitse, vettinud on kergesti haigustele avatud ja ebaühtlase kastmise korral võib see praguneda..\nmitmekülgsus: köögiviljad on head värsked, sobivad marineerimiseks.\nHübriid, mille valmimisaeg on 160–175 päeva. Taime rosetti läbimõõt ulatub 75–85 cm-ni. Kapsapead on ümarad või ümarad, ühtlased, rohelised, tugeva vahaka õitega. Lõikel on viljaliha valge. Väline känd on kuni 24 cm, sisemine õhuke, kuni 7 cm.Kahvlite kaal on 2,1–2,5 kg, lõunapoolsetes piirkondades kasvavad nad kuni 4,5–5 kg. Tootlikkus - 5-8 kg / m². Tal on kibe maitse, mis kaob köögiviljade säilitamisel (3–4 kuu pärast). Kõlblikkusaeg - kuni 8-10 kuud.\nValge kapsas on kõige tavalisem kapsa tüüp. Kõigil selle sortidel on üks omadus - taime lehtedest moodustatud kapsapea..\nKapsas on lubatud kasutamiseks toidus seedetrakti haiguste korral, võrreldes valgekapsaga sisaldab vähem kiudaineid (kuni 2%). See on rikas vitamiinide (C, E, H, D, PP ja K), mineraalide (raud, fosfor, kaalium, kaltsium ja seleen) ja orgaaniliste hapete (õun-, sidrun- ja tartroonhape) poolest. Kasutatakse erinevate roogade valmistamisel, sobib marineerimiseks.\nTähtis! Bok choy sisaldab glükosinolaate - sekundaarseid taimseid metaboliite, mis sageli suures koguses kasutamisel kogunevad kehasse ja aitavad kaasa krooniliste haiguste ägenemisele.\nSeemikutes kasvatades on esimene saak tarbimisvalmis juuni alguses. Kultuur on põllumajandustehnoloogia jaoks vähenõudlik. Kõigis Venemaa piirkondades kasvatatakse järgmisi sorte ja hübriide:\nSeda kasutatakse salatite, kuumade suupistete ja värske tarbimise valmistamiseks.\nSelline kapsas sobib marineerimiseks, erinevate roogade ja salatite valmistamiseks. 8-10 kuud säilitades ei muuda maitset.\nTeie tagasitäide küsimus: "Mida nimetatakse kolmandaks leivaks"? Omab kõrgeid toiteomadusi, on toitumises asendamatu. Seda saab süüa soolatud ja kääritatud kujul või jätta lattu. See äratab aednike suurenenud huvi, juhtub värvilise valge ja punase peaga Savoy, Brüssel, Pekingi, spargelkapsas, karpkala...\nNagu arvata võis, on see kapsas. Täna kirjutan ainult parimatest sortidest, mida sel aastal istutada saab..\nKallid aednikud, võite ka kukkuda ja valida parimad madala kasvuga tomatid ilma muljumiseta ja sibulakomplektid avamaale istutamiseks.\nKapsa populaarsed sordid ja hübriidid 2018. aastaks\nSuur hulk uusi kapsa sorte ja hübriide võimaldab valida parimad. Kuid alati on olemas kõige usaldusväärsemad ja populaarsemad, neid armastatakse 100% -lise seemnete idanemise, tugevate seemikute, haiguskindluse ja suure saagi saamiseks. Kohtume ja istutage julgelt 2018. aastal seemneid ja seemikuid.\nKõige populaarsemad sordid ja hübriidid:\nvarajane valmimine - Transfer, Dumas, Malachite, Zarya, Kazachok, juuni;\nhooaja keskpaik - Menza, Gift, S-217 Yubileiny, Midor, Slava-1305, Dobrovolskaja;\nhiline valmimine - Crumont, Genf, Aros, Tyukiz, Amager;\nHollandi kapsa sordid\nHollandi ettevõte Enza Zaden on maailma suurim erinevate köögiviljakultuuride tootja, millel on üle 800 sordi ja hübriidi.\nSeetõttu peaksite valides otsustama saagi eesmärgi, maitse, valmimisaja ja valima oma kliima jaoks sobivad sordid. Parimad Hollandi kapsa sordid:\nvarakult: Hermes, Bingo, Gloria, Kilagret, Parel, musketär, Pandion, Kinzor\nhooaja keskpaik: Donar, Roheline Poiss, Krautkayser, Larsia, Rinda\nkeskel hilja: Atria, Galaxy, Bartolo, Kilaton, Kolya, Roxy, Colorama, Amtrak, Novator Arrivist\nMis tahes teie valitud sort või hübriid annab teile täidlase ja tugeva saagi.\nParimad varase ja hilise kapsa sordid Kesk-Venemaa jaoks\nÜlimalt varajast valmimist omavatele sortidele on iseloomulik suurepärane maitse, lühike valmimisperiood (45 - 55 - 67 päeva), peade väiksus (0,8 - 1,5, 2,5 - 2,5 kg), saagikus (kuni 5 kg / ruutmeetri kohta). Kapsapead on lõhenemisele vastupidavad.\nKapsas on ette nähtud värskeks tarbimiseks.\nKapsa varased ja keskmises varased sordid ja hübriidid: Aigul, Atlantis, Hermes, Zenith, Pandion, Parel (kõige populaarsem), Rayma, Early uni, Svirel, Tiara, Agenor, Aquarelle, Didon, Leopold, Novaya Rinda, Ramada, Selma, Cyclops ( uus), meister, Kandisa, Krautman, Alyonushka\nHiliseid sorte iseloomustab pikem kasvuperiood (95–120–140 päeva), keskmise tihedusega ja suured tihedusega viljad (2,5–5,0–9 kg). Soovitatav kääritamiseks ja lühiajaliseks säilitamiseks.\nKeskmise hilise küpsemisega kapsa sordid ja hübriidid: Amager, Crumont, Agressor, Atria, Vestri, Megaton, Menzania (uus), Kolya, Typhoon, Terrass, Tobia, Kolobok, Leppox, Amager, Ammont, Larsia, Amtrak\nValge kapsa sordid marineerimiseks ja marineerimiseks\nMarineerimiseks ja marineerimiseks sobivad ainult hooaja keskpaik ja hiline kapsas.\n6 parimat sorti marineerimiseks ja marineerimiseks:\nKingitus - üks parimaid kapsaste esindajaid marineerimiseks, saab kasvatada kõigis Venemaa piirkondades.\nMENZA - suure peaga hübriid (kuni 8 kg), sellel on väike känd.\nJUBILEE S-217 - keskmise peaga, kaaluga kuni 5 kg, väga tihe, hea maitsega. Kasvatajad pühendasid selle sordi Moskva 850. aastapäevale.\nDOBROVODSKAYA on universaalne kapsas. Väärtus:\nkõrge vastupidavus mitmesugustele haigustele ja kahjuritele, ei vaja pihustamist\nhea säilivus (kuni 6 kuud) kuivas jahedas keldris hoidmisel\nvastupidav kerge külma eest\nBLIND - hinnatud kõrge saagikuse eest. Kapsapead on tihedad, keskmise suuruse ja kaaluga (kuni 5 kg).\nKOLOBOK on viljaka maa ja niiskuse armastaja, kapsapead aga ei pragune. Lisaks kääritamisele hoitakse seda hästi (kuni 8 kuud). Haigustekindel.\nParimad kapsasordid talviseks ladustamiseks\nGENEVA on hilise valmimisega hübriid, valmimisperiood kuni 140 päeva. Väärtus: säilitatakse järgmise koristuseni, vastupidavus veresoonte bakterioosile, kõrge transporditavus\nAROS F1 - saab säilitada 7-8 kuud. Positiivne kvaliteet - vastupidavus peaaegu kõigile olemasolevatele haigustele, mis mõjutavad kapsa ja pea lõhenemist. Kaalub 1,9 kg.\nAMAGER - kapsapead on tihedad, ümarad (kuni 3,5 kg). Ladustamise ajal maitse ainult paraneb.\nTURKIZ - kasutatakse kääritamiseks ja pikaajaliseks säilitamiseks (kuni 8 kuud). Vastupidav fusariumile, kõrgele ja madalale temperatuurile.\nZIMOVKA 1474 on külmakindel sort, mis on valitud kasvatamiseks põhjamaises kliimas. Väikesed kapsapead (kuni 3 kg).\nKOLOBOK - hübriid, säilivusaeg kuni 6 kuud, lehed on mahlased ja õrnad, kibeduse puudumine asetab selle maitse osas esikohale.\nArtiklis esitasin rohkem kui 70 parimat ja uut valge kapsa sorti ja hübriidi. Kindlasti on teil oma tõestatud sordid, jagage neid kommentaarides. See on arutelu teema..\nAvaldatud 1. aprillil 2011, värskendatud 9. jaanuaril 2020\nValge kapsas on sügispeenarde armuke, väärtuslik puuviljane köögivili, aednike poolt pikka aega armastatud, tagasihoidlik, külmakindel ja laialt levinud kõikjal. Kapsa sordid ja hübriidid erinevad koristusaja, kasutusotstarbe, saagikuse ja ohutuse poolest.\nKuigi kapsast on kasvatatud rohkem kui ühe aastatuhande vältel, pole sugugi liiga palju sorte aretatud. Ilmselt seetõttu, et nende vahel pole kuju ja maitse osas liiga suuri erinevusi, suudavad vähesed spetsialistid sorte eristada, kui kapsapea on juba tükeldatud, ja seetõttu luuakse need mitte niivõrd uute kulinaarsete omaduste huvides, vaid kasvamiseks ette nähtud erinevate ilmastikutingimuste jaoks: külmakindlad, kuumuskindlad, põuakindlad jne..\nNeid omadusi seostatakse taimede endi sisemiste omaduste ja kasvu ajaga, sest mõnes kohas tavalisel soojal aastaajal ei piisa kapsast lihtsalt heade kahvlite moodustamiseks. Nii et kasvatajad kui ka aednikud peavad mõtlema, kuidas ja kuidas varustada kapsad kõige vajalikuga. Kasvatajad lahendavad selle probleemi kiirekasvuliste sortide aretamisega ja köögiviljakasvatajad seemikute meetodil..\nSeetõttu jagunevad kõik teadaolevad kapsa sordid esiteks varaseks (vajalik kapsapeade küpsemiseks - 50–120 päeva pärast idanemist), keskvalmimiseks (pead moodustuvad 90–170 päevaga) ja hiliseks (160–210 päeva). Tõsi, nad erinevad mitte ainult kasvukiiruse poolest.\nNii et varase valmimisega kapsasortidel on kapsapead tavaliselt keskmise suurusega ja lahtised, kinnikasvades nad sageli pragunevad, ladustuvad hilisematest halvemini ja nende saagikus on madal. Neid kasutatakse tavaliselt salatite, lisandite ja suppide valmistamiseks. Paljude armastatud hapukapsast ei saa neist valmistada.\nHilistes kapsasortides on kapsa pea vastupidi väga tihe, saagikus on kõige suurem ja neid peetakse maitselt parimaks. Neist saate küpsetada mis tahes kapsatoite ja kõige sagedamini kääritatakse just nende sortide kapsaid. Samuti hoitakse seda suurepäraselt värskena - kuni järgmise hooajani ja lisaks sellele ei akumuleeru peaaegu ise nitraate..\nKvaliteetsed hooaja keskmised sordid on rist varajase ja hilise vahel. Nad on varasematest produktiivsemad, kuid sellest hoolimata on nad madalamatest kui hilisemad ning nende kapsapead on keskmise tihedusega ja nad on tõesti tohutu suurusega - kuni 20 kg; neid saab kääritada või värskena säilitada (kuid siiski mitte nii kaua kui hilise sordi kapsas).\nVäga varast uut kodumaist hübriidi eristab kiire pea moodustumine ja suurepärased tarbijaomadused. Tihedad kapsapead on helerohelised, tükeldatud valkjad, ühemõõtmelised, ümmargused, turustatavad, sobivad koristamiseks 65–70 päeva pärast täielikku idanemist. Kaal jääb vahemikku 900 g - 1,4 kg. Taime erinevus seisneb rosetti kõrgusest maapinnast, samuti väikestest lehtedest, mis võimaldab teil tihedalt istutada seemikuid - kuni 6 tükki 1 ruutmeetri kohta. m.\nMaitse on suurepärane, tervislik köögivili sisaldab palju C-vitamiini - umbes 40 mg 100 g lehemassi kohta. Varase saagi hübriidi saak on korralik ja jõuab 50 ruutmeetrini 10 ruutmeetrilt. m kapsapeade kõrge turustatavusega.\nValge kapsa klassi Dietmarscher Fruer\nSaksamaal toodetud populaarne ja usaldusväärne sort valmib 75–110 päeva pärast massilist tärkamist. Kapsapead on suurepärase turustatavusega - ideaalselt ümmargused, tihedad, väga väikese keskmise kännuga. Ühemõõtmeliste peade kaal on 800 g - 1,2 kg. Taimed on haigustele vastupidavad, kompaktsed, ei läbi bakterioosi ega pragune. Saagis on püsiv, hea - kuni 40 kg 10 ruutmeetrilt. m.Suurenenud tiheduse tõttu saab kahvleid hoida jahedas kohas kuni kaks kuud.\nVarase küpsemisperioodi kodumaine hübriid valmib 100–105 päeva. Eelised ja erinevused - suur saagikus, väljalaskeava kompaktsus ja vastupidavus pragunemisele. Pead on ümarad, tihedad, kaaluvad kuni 3 kg, värvus valkjasroheline. Väline känd on lühike ja tugev. Saagis on suurepärane - alates 10 ruutmeetrit. m, võite koguda kuni 75 kg valitud kapsapead, turustatavuse tase on 98–99%. Kõrged tarbijaomadused - krõbedad, mahlased, magusad kapsa lehed.\nVähendamatu, helde sort on suurepärane valik turukapsaste jaoks. Pead eemaldatakse 100–110 päeva pärast võrsete tekkimist. Kapsapead on ümmargused, keskmise kuni suurepärase tihedusega, lühikeste vartega, kaaluvad 1,5–2,5 kg. Saagikus on suurepärane - kuni 85 kg 10 ruutmeetrilt. m. meelitab sorti saagi samaaegse valmimisega, mis ei ole pragunemiseks, samuti meeldivad aednikud selle vähenõudlike kultiveerimistingimuste ja muutuvatele ilmastikutingimustele vastupidavuse tõttu.\nHooaja keskel olevad sordid ja hübriidid\nSee kapsas küpseb keskmiselt - saagi ooteaeg on umbes 120 päeva. Kapsa pea on ümmargune, varjatud kergelt volditud lehtede alla, heleroheline, lõigul valkjas. Pind on sile, struktuur tihe, väikese kännuga kuni 2,5 kg raskust. Langenud kahvlite saak on suur ja jääb vahemikku 60–78 kg 10 ruutmeetri kohta. m. Suurepärasele hübriidile on iseloomulik kõrge ohutus aias, vastupidavus lõhenemisele ja püsivalt kõrge saagikus.\nValge kapsa klass Slava 1305\nErakordne vana sord, keskmise saagikoristusajaga, pikendatakse koristusaega idanemisest 100 päevani 132 päevani, mis võimaldab kogu suve koristada vastavalt vajadusele. Suured ümmargused lamedad kahvlid, eriti maitsvad, mõõduka tihedusega, sobivad hästi värsketes salatites, roogade valmistamiseks ja marineerimiseks.\nKaal ulatub 2,4–4,5 kg, saagis on suurepärane, ulatudes 100 kg-ni 10 ruutmeetrilt. m. sügisel kogutud, õhus pisut kuivatatud ja keldrisse pandud päid saab ladustada kaotuseta kuni märtsi alguseni.\nTransporditavad vähenõudlikud sordid moodustavad turustatavad kapsapead 115–130 päeval. Kuju on ümmargune või veidi lamestatud, väikese kännuga, roheline, kerge sinaka õitega, mõõduka tihedusega, kaal 2,5-3,8 kg.\nMagus kapsas, suurepärane maitse, sobib suurepäraselt talvel marineerimiseks ja munemiseks pikaajaliseks ladustamiseks. Keeli tundlikkus on nõrk. Keskmine ja kõrge saagikus - 45–80 kg 10 ruutmeetri kohta. m.\nSuure saagikusega sort kuulub hooaja keskmisse kategooriasse, küpseb 110–130 päeva pärast idanemist. Kahvlid on suured, ilusad, ümarate ja lapikutega, kaaluvad 3,0–3,5 kg. Värvus on ühtlane, lõige tumeroheline, kollakasvalge. Taimed on külmakindlad, tagasihoidlikud, ei kipu pragunema, saagikus on 10 ruutmeetrist kuni 100 kg. m.Konserv on suurepärane, kapsapead ei mõjuta hallitus ja nekroos, vastupidavad seenhaigustele, must jalg ja kiil.\nHiline sort ja hübriidid\nValge kapsa klassi Parus\nHilise kapsa saaki iseloomustab suurepärane maitse ja hea säilivus. Nad hakkavad koristama 140–150 päeva pärast pidevate võrsete tekkimist. Kahvlivarras on kaetud lehtedega, ümar, kergelt allavoolu, roheline, vahajas õitsemine hall, lõikamisel valge. Kaal 3,2-4,0 kg. Saagis on kõrge ja püsiv, ulatudes 10 ruutmeetrilt 90 kilogrammini. m turustatava toodanguga 89–96%. Universaalset sorti kasutatakse igat tüüpi töötlemiseks ja seda säilitatakse suve alguseni.\nHilise valmimisega kapsa kommertshübriidi iseloomustab vastupidavus seenhaigustele ja tasandatud, mitte eriti suured kapsapead, mis valmivad pidevatel võrsetel 150–180. päeval. Tihedad kompaktsed kahvlid on rohelised, helelilla tooniga, lõigul kollakad, ümmarguse kujuga, alumise kaldega, kaaluga 1,5–2,7 kg. Mõõduka või väikese pikkusega sisemine känd. Saagis on keskmine, stabiilne - 34-50 kg 10 ruutmeetri kohta. m.Väike kapsas on suurepäraselt ladustatav, transporditav, hõlpsasti kasutatav ja hea nõudlusega.\nLemmik köögiviljakasvatajate laialt levinud sort valmib 120–148 päeva. Kapsa pea on lame ümmargune, tihe, kaaluga 2,5–3,8 kg, heleroheline, sinaka õitega, seest valge. Saagikus on stabiilne - kuni 60 kg 10 ruutmeetri kohta. m, taimed on tagasihoidlikud, taluvad põuda ja kergeid külmi. Puudused - vastuvõtlikkus fusariumile ja bakterioosile, kui niisketes keldrites hoitakse kapsapead hallitusseente ja punktuaalse nekroosi tagajärjel.\nJa veel, sellel kapsal on märkimisväärsed eelised, mille jaoks aednikud on seda aastaid juba kõrgelt hinnanud - see ei kipu pragunema, on kergesti transporditav, korralikult koristatud saaki hoitakse aprillini. Maitse on suurepärane - kapsapead sobivad igaks kulinaariatoiduks, need sobivad suurepäraselt marineeritud ja assortiisalatitesse.\nSelle sordi peamine eristaja on erakordselt tihedad vooderdatud kahvlid. Saagi ooteaeg on 160–170 päeva, saak on üheaegne. Kuju on ümmargune või kergelt lapik, tihe, kaaluga 1,8–4,0 kg. Värvus on hallikasroheline, kui lõigata - kreemikasvalge. Istutused annavad suurepärase saagikuse - kuni 110 kg 10 ruutmeetrilt. m. Kapsa bakterioos ei ole altid, samuti ei ole see ladustamise ajal tundlik nekroosile. Hübriidi eelisteks on saagi sõbralik saak, kõrge turustatavus, suurepärane säilivus suvehooaja alguseni.\nLamavad sordid ja hübriidid\nValge kapsa klass Valgevene 455\nNõrk sord valmib koristamiseks 110–130 päeval alates pidevate võrsete hetkest ja kuulub hooaja keskpaiga kategooriasse. Kapsa tihedad pead on ümmargused, helerohelised. Sisemine känd on väike, välimine pikk või keskmine. Kaal jääb vahemikku 1,5–4,2 kg. Kapsataimed on vastupidavad, kohanevad ilmastiku muutustega - külmad või põud, ei purska ega närbu.\nSaagikus sõltub põllumajandustehnoloogiast ja võib ulatuda 35 kg kuni 100 kg 10 ruutmeetrilt. m, kahvlid koristatakse augustis-oktoobris, neid hoitakse ja transporditakse suurepäraselt, nad saavad keldrites ilma rikkuda kuni aprillini, mis on keskmise kapsa ainulaadne omadus.\nHilisküpsenud tihedad kapsapead koristatakse 130–150 päeva pärast täisvõrsete ilmumisest. Kapsas on tihe, heleroheline, väikese kännuga, seest lumivalge, ühemõõtmeline, kaaluga 3,5–4,5 kg. Sort on väga helde, saagikus 10 ruutmeetrist annab kuni 100 kg. m.\nIstikud on vastupidavad fusariumi närbumisele, bakterioosile, kahvlid pole altid purunema. Kogutud päid kasutatakse mitmel viisil - värskena, kääritamiseks ja köögiviljaroogade valmistamiseks, kuid peamine eesmärk on talvine ladustamine. See kapsas ei kaota oma omadusi ja välimust kuni hilise kevadeni..\nErakordne sort, mis võimaldab säilitada külma keldrites suve alguseni, 90% säilimisega kuni hilise kevadeni. See valmib 135–150 päeva pärast pidevaid võrseid. Kahvlid on tihedad, helerohelised, kaetud sinaka õitega, kaaluvad 2–3 kg. Maitse on suurepärane, kõrge suhkru- ja C-vitamiini sisaldusega, struktuur on mahlane, maitse paraneb talvel.\nSaagikus on püsiv ja kõrge - kuni 60 kg 10 ruutmeetri kohta. m. Kapsataimed on nõrgalt vastuvõtlikud seenhaigustele, taluvad põuda, ladustamise ajal ei ole nad vastuvõtlikud punktnekroosile ja hallituse tekkele.\nSaksa tõuaretuskapsas koristatakse 160–175 päeva pärast tahkete võrsete saamist. Pead on ümmargused, tihedad, rohelised, kaetud sinaka õitega, kaaluga 2,2–3,2 kg. Kapsapead ei ole pragunemisele vastuvõtlikud, neil on märkimisväärselt turustatav välimus, ühemõõtmeline ja ilus. Saagis on suurepärane - 80–100 kg 10 ruutmeetrilt. m.\nKapsaistandusi mõjutab nõrgalt või ei mõjuta üldse bakterioos, keel, phomosis ja oktoobris-novembris kogutud kahvlid on juunini hästi säilinud, ilma et neid kahjustaks hallitus ja nekroos.\nValge kapsa klassi Moskva hilja\nKääritamiseks kasutatakse sagedamini maitsvat kapsast tihedate, kuni 8 kg kaaluvate suurte kapsapeadega, kuigi see osutub aromaatseks ja krõbedaks. Saak küpseb 125–150 päeva pärast täielikku idanemist. Peade värvus on heleroheline, õhukese sinaka õitega, tükeldatult kreemikasvalge. Kapsa istutamine on viljakas - kuni 100–120 kg 10 ruutmeetri kohta. m, kahvlid ei ole purunemiseks ja keel ei mõjuta neid, püsivad kevadeni.\nNõrk kapsas talub kergesti kuumust ja kerget külma, valmib 152 päeva pärast massist võrsumist. Kapsa pea on lame ümmargune, tihe, kaaluga 2,5–4,8 kg. Pead pole altid pragunemisele, nad on mõõdukalt vastuvõtlikud bakterioosile. Sort on mitmekülgne ja küps, kuid see toimib kõige paremini siis, kui seda käärida tervikuna või tükeldada kohe pärast sügissaaki. Tootlikkus on kõrge 50–80 kg 10 ruutmeetrilt. m.\nStabiilne, stabiilne sort, mille ooteaeg on massvõrsetest 150–160 päeva. Kapsa pea on roheline sinaka õitega, lõikel valge, ümar, känd väike, kapsa kaal 1,6–3,5 kg. Saak sõltub kasvutingimustest ja jääb vahemikku 35–100 kg 10 ruutmeetri kohta. m.\nSordi on nõrgalt tundlik fünoomidele, ei haigestu seemikute faasis musta jalaga ja on pragunemisele immuunne. Eelised - kapsapeade peaaegu üheaegne tagastamine ja stabiilsus, tihedus ja suhkrusisaldus, suurepärased kääritatud kujul, säilitades kvaliteedi kevade lõpuni.\nKülmatalutavad sordid ja hübriidid\nValge kapsas on kuulus külmakindluse poolest; selle saagi suurt saaki võib saada kõige põhjapoolsemates piirkondades. Hästi juurdunud, võimsate täiskasvanute hiliste sortide rosettid on võimelised vastu pidama tugevale temperatuuri langusele ja isegi külmakraadidele, "eemaldudes" juurtest kaunistel päevadel. Noored, halvasti juurdunud seemikud on madala temperatuuri negatiivse mõju suhtes vastuvõtlikumad, seetõttu tasub eduka varase saagi saamiseks valida kõige külmakindlamad sordid ja hübriidid..\nValge kapsa klass Kazachok F1\nVarakult valmiv hübriid küpseb 95–100 päeva pärast ja sobib istutamiseks võimalikult varakult. Kahvlid on ümardatud-lamestatud, väikesed, joondatud, kaaludes 1,2–1,7 kg. Tihedus on mõõdukas, pind on heleroheline, kerge õitega, lõigatud kapsapead on kreemikasvalged. Lehed on õrnad, elastsed, mahlased, suurepärase maitsega. Taimed on vastupidavad mustade jalgade haigustele, pärast juurdumist taluvad seemikud kergesti külma, on lõhenemiskindlad ja hea saagikusega, keskmiselt kuni 50 kg 10 ruutmeetri kohta. m.\nPopulaarne varakult valmiv sort on vastupidav öökülmadele ja kergetele külmadele. Esimesed kahvlid valmivad 90–100 päeva pärast, need on ümmargused, helerohelised, tükeldatuna - kreemikasvalged, keskmise tihedusega, kaaluga kuni 2,7 kg. Taimed taluvad külma kuni -5 ° C, nad on seenhaigustele vastupidavad ja kui muld on liiga niiske, võivad nad praguneda. Juunikapsas on helde ja püsiv, hea hoolduse korral saate 10 ruutmeetrilt koristada kuni 60 kg. m, saak küpseb samal ajal.\nSuurepärase saagisega hübriid eriti varajaseks tootmiseks hakatakse koristama 85–94 päeva pärast. Pistikupesad on kükitavad, madala kännu peal. Kapsapead on ümarad, kergelt piklikud, kuni 23 cm kõrgused, jaotustükil helerohelised valkjad, ühemõõtmelised, kaaludes 1,3–1,5 kg. Keha on mõõdukas, maitse on suurepärane. Saagid on head, stabiilsed - 29–37 kg 10 ruutmeetri kohta. m.\nIstikud on külmakindlad ja kohe pärast juurimist kerge juurviljaga kaetud taimedega kaetud, kui nad on juurdunud, suudavad nad taluda märkimisväärset öist temperatuuri langust. Eelised - üheaegne valmimine, kapsa korralikult tasandatud pead, suurepärane transporditavus ja külmakindlus.\nVideo: valge kapsa parimad sordid\nVõib-olla on keeruline leida teist sellist köögivilja, mis oleks nii koristatav, tagasihoidlik, kasulik, kui kapsas oleks nii suurepärase säilivuse ja mitmekesisusega. Ja tänu valiku mitmekesisusele saate alati korjata mitu parimat sorti ja pakkuda oma perele kogu aasta oma aiast kapsast.\nJärgmine Artikkel Raport Ivan Julma kohta\nAlgul oli vaid oletus, et kuu mõjutab lillede kasvu ja arengut. Hiljem tõestasid teadlased, et taimede ja kuu vaheline seos leiab aset. Pärast seda ilmusid kuukalendrid, keskendudes sellele, millised aednikud teavad täpselt, millal on siseruumides lilli parem siirdada ja millal neid lõigata..\nJuhised tomatite "Kornevin" kasutamiseks, kuidas neid korjamisel kasutada\nEritellimusel valmistatud fütofiltrid\nTervise ja kiire kasvu jaoks seemikute kastmine merevaikhappega


Autor: Jürgen Veerme 13.02.2020 17:12 Kommentaarid :\nOli aasta 2016, kui maailmale esitleti Apple iPhone 7 nutitelefoni, millel oli uus täiustatud kaamerasüsteem ja tollel hetkel läbi aegade parima jõudluse ning tööajaga aku. Laval demonstreeriti telefoni suurepärase heliga stereokõlarit ja 2016. aasta kõige värviküllasemat 4,7″ Retina HD ekraani.\nTänaseks on sellest showst möödunud 4 aastat, aga iPhone 7 on jätkuvalt müügil väga magusa soodushinnaga alates 389 eurot. Selline hind teeb selle eriti ahvatlevaks kõigile neile, kes on soovinud proovida Apple nutitehnikat, aga omalajal ei saanud tuhandeid eurosid välja käia.\nMinu meelest on iPhone 7 ka hea valik esimeseks nutitelefoniks lapsele või vanaemale/vanaisale, sest “labidate” ajastul on sellel seadmel käepärane 4,7″ suurune ekraan ning iOS tarkvara kasutusloogiga on äärmiselt lihtne. Lisaks on iPhone telefonidel võrreldes Androidiga vähem ebavajalikke kellasid-vilesid, mida kasutaja ilmselt kunagi ei kasuta.\nSoodushinnaga Apple iPhone 7 saad tellida veebikaubamajast 👉\nVaata, kuidas võtta iPhone 7 kaamerast maksimum ja pildistada nagu proff ››\nSildid: Apple, Apple iPhone, Apple iPhone 7, Apple nutitelefonid, iPhone, iPhone 7, iPhone soodushind, Järelmaks, kampaania, nutifotograafia, Nutifotograafia ABC, Photopointi järelmaks, rss, soodushind


Top 10 Barbell harjutused naistele | EE.Hair-Action.COM\nTõstekangidega on umbes igavesti nüüd ja kui sa minna jõusaali ja ei näe kogum tõstekangidega, pead lahkuma kohe. Tõstekangidega tõhusalt töötada välja kõige olulisemaid ülemise ja alumise keha lihasgruppe edendada keha mass, tugevus ja vastupidavus. Need kümme barbell harjutused on kindel, et aidata teil saavutada kõik, mida saab alates lihtsate tõstekangidega.\nBarbell Harjutused Naised\nSurumine on barbell teostada rutiinset algajatele, mis aitab arendada rinnus mass. Hoidke oma keha korter pink ja aru barbell koos õla laius haaret. Hinga kui tuua barbell alla oma alarind ja hoida oma küünarnukid on tihedalt külge kogu. Hingata isegi kui vajutada kaalu üles. Korrake seda kaheksa kuni kümme korda kolm komplekti.\n2. Pink vajutage\nSarnaselt surumine asemel seekord kasutada kaldu pink, kuna see aitab ehitada oma rindkere. Ehitada mass tõhusalt haaret baari nagu kesklinna lähedal kui võimalik.\n3. Sulge Grip Bench Press\nSama nagu klassikaline surumine asemel seekord hoida oma käed kuus kuni kaheksa tolli peale. Vähendage barbell ja seejärel tõstke lõpule töösulg. Kas kolmed kümme kuni viisteist kordust.\n4. Alalise Curl\nSeisa jalad mõõdukalt peale. Hoia barbell veidi laiem kui õlgade laiuselt haaret. Hoidke küünarnukid surutud oma küljed ja Curl käed kuni oma biitseps on täielikult lepingutega. Kas kolm komplekti 5-9 kordust. See rutiinne aitaks teil lisada mass oma biitseps.\nAsemel, et hoida barbell ebaaus haaret, kasutada overhand haaret. Hoidke küünarnukid on tihedalt külg ja tõmmake tõstekangidega kuni rinnus ja seejärel aeglaselt. Kas see 3 komplekti Seitsme- kuni üheksa kordust. Seda tehnikat tõhusalt ehitab üles oma biitseps ja käsivarred.\n6. Randmele lokkideles\nPuhka relvade tasasele pink; hoida oma randmete kindlalt alla peopesade kuni pisut üle ääre pink. Jääge stabiilne kogu see rutiinne. Nüüd lõõgastuda oma randmete ja Curl käed üles nagu te tõstke kangi lähedal käsivarred. Kas 3 komplekti arvestamata kordust. Kas neid, kuni oled väsinud. See keeruline meetod põhineb suurem mass käsivarte jaoks.\nKas see on kas seistes või istudes ja võite tuua barbell alla ees või taga. Grip barbell veidi laiem kui õlgade laiuselt haaret ja siis aeglaselt langetada see maha ees või taga kaela. Kas kolm komplekti kaheksast kuni kaheteistkümnest kordust. See omakorda aitab luua oma õlgadele.\nJust nagu õhuliini vajutage asemel seekord jääda tuues barbell alla tagasi oma kaela ja kükitama aeglaselt isegi kui tuua kaalu maha. Seda tehnikat tõhusalt ehitab üles oma jalad.\n9. Püstised Row\nSee tehnika on hoone oma lõksu lihaseid ja mass. Võtke õla laius overhand haaret barbell ja lihtsalt viia see kuni teie lõug tasandil. Kas see kolmed umbes 9-15 kordust.\nSee meetod peamiselt aitab tugevdada oma tagasi. Võtke kätte barbell veidi laiem kui õlgade laiuselt haaret ja tuua kaalu üles oma midsection käed tagasi. Mis altkäe haaret ja jalad veidi kõverdatud oma ülakeha ettepoole kaldub, tõmba käsi tagasi ja juhtida kaalu oma talje.\nLoodan, et leiad need tõhusamaks. Ära jäta meile kommentaar allpool.


Osteokondroos - Lumbago 2022\nLülisamba kondroosi põhjuste kohta puudub ühemõtteline arvamus, selle patoloogia esinemist selgitab üle 10 teooria (vaskulaarne, hormonaalne, mehaaniline, pärilik, nakkus-allergiline jne), kuid ükski neist eraldi ei anna patoloogiliste haiguste ammendavat selgitust. muutused selgroos, seetõttu peetakse haigust multifaktoriaalseks.\nEmakakaela kondroos on selgroo liikumissegmendi patoloogia, mis koosneb kahest külgnevast selgroolülist, mille vahel paikneb selgroolüli ketas. Esmane degeneratiivne protsess puudutab selgroolüli ketast ja teisel korral mõjutab see kogu lihaskonda ja närvisüsteemi.\nIntervertebraalne ketas muutub, muutudes tasaseks ja vähem elastseks, selle kiulises osas tekivad praod, külgnevate selgroolülide vahe väheneb, samal ajal kui nad liiguvad füsioloogilise asendi suhtes erinevatel tasapindadel. Samuti lakkab selgroolüli pulpoosne osa normaalselt funktsioneerimast, kaotades oma hüdrofiilsed omadused. Kõik need protsessid toimuvad ainevahetushäirete, degeneratiivsete protsesside ja oluliste ainete ebapiisava pakkumise tõttu.\nSelle kõigega kaasneb aseptiline põletik koos ümbritsevate kudede tursega, muutunud selgroolüli ketas ei taga lülisamba korrektset toimimist. Lülisamba segmentide ebastabiilsuse tõttu ilmneb seljaajunärvi juurtele sageli surve, mis koos emakakaela lülisamba kondroosiga tekitab peapöörete ajal valu. Sageli moodustub lülisamba lihaste kompenseeriva kokkutõmbumise tõttu lülisamba liikumissegmendi funktsionaalne blokk.\nArvatakse, et lülisamba kondroos areneb koos vanusega kõigil inimestel ja see on üks loomulikest vananemisprotsessidest. Atroofilised protsessid puudutavad kõige sagedamini emakakaela lülisammast.\nEmakakaela kondroosi peamine sümptom on valu. Valu võib olla tuim või väljendunud, seda süvendavad mõjutatud segmenti mõjutavad liigutused. Selle tõttu võtab inimene instinktiivselt ebaloomulikku positsiooni, mis leevendab seda seisundit. Selle tagajärjel on mõned antud patoloogia liikumised vähem juurdepääsetavad, kui mitte üldse võimatud. Kaheksakümnel protsendil juhtudest on mõõdukalt väljendunud pidev tuim valu, mis sarnaneb kaelalihaste müosiidiga.\nValu on läheduses asuvate lihaste, mis hoiavad selgroogu emakakaela segment, põletikulist protsessi ja patoloogilist protsessi selgroolülides ja nendevahelistes piirkondades, liigse kompenseeriva pinge tagajärg. Esialgsel etapil võib valu puududa, täheldatakse ainult lülisamba piiratud liikuvust. Lülisamba segmendi vedrufunktsiooni rikkumine vähendab selgroo võimet taluda stressi, mis põhjustab pidevat väsimustunnet ja selja ebamugavust. Lokaalne valu aktiivsete ja passiivsete liikumiste ajal on tingitud ka närviretseptorite ärritusest.\nTeine ilmne sümptom on lülisamba motoorse tasakaalustamatus, mille tagajärjeks on kehv rüht, vähenenud lülisamba venitatavus ja lihaspinge. Ühe või mitme selgroo liikumissegmendi talitlushäired muudavad selgroo konfiguratsiooni, halvenenud liikuvust.\nLisaks selgrooga otseselt seotud sümptomitele on ka ekstravertebraalseid (lihastoonik, neuro-düstroofne, vegetatiivne-veresoonkondlik). Näiteks valu, mis on seotud perifeersete närvide juurte kokkusurumisega seljaajust väljumisel, veresoonte häired aju vertebrobasilaarses piirkonnas, mis tulenevad selgrooarteri kokkusurumisest, kranialgia.\nTüsistuste hulka kuuluvad selgroolülide song, seljaaju kokkusurumine, jäsemete teatud lihasgruppide tuimus ja nõrkus, parees, lihaste atroofia, probleemid kõõluste refleksidega, arterite kokkusurumine isheemiliste tsoonide moodustumisega ja närvirakkude surm. Seal on sensoorsete liikumiste, troofiliste patoloogiate rikkumine.\nEmakakaela kondroosi raviks kasutatakse lisaks traditsioonilistele meetoditele ka järgmist:\nvedelikud ja muud rahvapärased meetodid seisundi leevendamiseks või isegi haigusest täielikult vabanemiseks.\nEnne rahvapäraste abinõude kasutamist peate konsulteerima arsti või ravimtaimega..\nEmakakaela kondroosi raviks on salvide jaoks palju võimalusi. Mõned kõige tõhusamad:\nVõtke sama palju võilill (juur), naistepuna, kasepungad, vereurmarohi.\nNendest ürtidest valmistatakse rikkalik puljong, millele lisatakse linaseemneõli (või mõnda muud köögivilja).\nValmis salvi on soovitatav kanda iga päev, vähemalt üks kord. Parem on hoida seda jahedas kohas. Naturaalsete salvide kõlblikkusaeg (mitte rohkem kui 3 kuud).\nTeine võimalus sellise salvi jaoks on kummeli, raudrohi, koirohi, saialill kombinatsioon.\nLülisamba hõõrumine rahvapäraste ravimitega leevendab kiiresti valu, parandab kudede seisundit ja kõrvaldab põletikulise protsessi.\nJahvatamiseks segage etüülalkohol, jood ja kamper-alkohol suhtega 30: 1: 1.\nSegusse valatakse 10 tabletti analgiini, jahvatatakse pulbriks.\nEsialgu tunneb patsient kerget põletustunnet. Kergendamine tuleb koheselt hõõrumise anesteetilise toime tõttu.\nRavimit ei saa kasutada kahjustatud korral (neil on marrastused, haavad, praod, ärritused).\nPurgide kasutamine kondroosi korral\nKupumassaaž mõjub soodsalt vereringesüsteemile, aidates kaasa selle tugevdamisele. Seda teostatakse spetsiaalselt selleks ette nähtud pankadega ringikujuliselt päripäeva. Koduspetsialisti poolt korralikult läbi viidud massaaž viiakse läbi vastavalt kõigile reeglitele. Ravikuur on 10 päeva.\nmassaažijooned lülisamba kaelaosa kondroosiks\nKompressid leevendavad valu, eemaldavad põletikulise protsessi. Pärast neid paraneb kondroosiga patsientide seisund märkimisväärselt..\nSinepipulber, viin ja kamper-alkohol ühendatakse võrdsetes kogustes. Vahusta kolm munavalget. Lisage need sinepi-alkoholisegusse, segage ettevaatlikult. Pange päevaks pimedasse kohta.\nKompressi teine versioon. Meele lisatakse viina ja aaloemahla (vahekorras 2: 3: 1). Koostisosad segatakse. Lase sellel päeval keeda.\nKompress kaselehtedega on eriti näidustatud kaelavalu korral. Värsked kaselehed asetatakse selgroole, kaetakse kilega, mähitakse sooja lapiga. Hoidke aplikatsiooni 2 tundi. Päeva jooksul tehakse kompress 3 korda.\nTavaline sool, mida on igas köögis, võib olla ka ravim emakakaela kondroosi vastu. Lubatud on võtta koka- või mereande. Soolase pühkimise jaoks:\nVõtke supilusikatäis soola klaasi veega;\nNiisutage sidet või salvrätikut ja pühkige kahjustatud piirkonda 3-6 korda päevas.\nSeebi-soola segu valmistatakse pool pakki riivitud beebiseebi, 3 supilusikatäit sooda ja soola;\nKõik see maitsestatakse taimeõliga ja infundeeritakse kolm päeva;\nSaadud segu määritakse kaelale ja lähedalasuvatele piirkondadele mitu päeva järjest.\nRavi viiakse läbi nädalas. Selleks võetakse tavaline rullides olev toidukile, mida müüakse kõigis läheduses asuvates supermarketites. Iga päev on vaja kaelale ja lähedalasuvatele aladele fooliumi kanda 30-60 minutit. Võite seda kauem hoida, mõni läheb niimoodi magama. Meetod viitab mitte niivõrd folgile, kuivõrd uuenduslikule. Teadlased selgitavad selle meetodi efektiivsust inimkeha energiavälja normaliseerimisega, mis hävib stressi, ületäitumise, unepuuduse jms tõttu..\nTinktuura valmistamiseks vajate klaasi pähkleid (koorimata, koorega). Neid saab purustada või puutumata kujul kasutada. Need valatakse 2 klaasi alkoholi või viinaga ja infundeeritakse 15 päeva jooksul kaanega suletud purgis jahedas, pimedas kohas.\nSeda tinktuuri võetakse suu kaudu (10 tilka klaasi kohta 2 korda päevas) ja väljastpoolt, valmistades kompresse 10-20 päeva järjest.\nNõgeste ravi on võimalik mitmel viisil:\nVärsked taimsed rohelised pruulitakse ja lisatakse vanni.\nKursusravi, selliseid vanne tuleb võtta vähemalt 15.\nTeine ravivõimalus on nõgeste sisetarbimine.\nKlaas väga tugevat nõgese infusiooni segatakse poole klaasi meega.\nSegu võetakse 3 korda päevas 2 supilusikatäit (rohkem on võimalik).\n1-liitrise nõgese tinktuura valmistamiseks. viina võetakse 0,5 kg. kuiv rohi. Segu infundeeritakse 2 nädalat pimedas kohas, pärast mida saab teha kompresseid (2 nädalat). Nõgeseõli saate teha ka samades proportsioonides kui tinktuuri jaoks..\nKüüslaugu tinktuura ja küüslauguõli aitavad kõrvaldada patoloogilisi protsesse ja valu. Vajaliku tinktuuri ettevalmistamiseks:\nLõigake 1 suur küüslaugu pea, asetage see klaasnõusse ja valage klaasi viina;\nPärast 10-päevast tinktuuri kokkupuudet saate teha kaelale kompresse, lahjendada seda veega ja kasta sellesse lahusesse marli;\nKüüslauguõli vajab oliiviõli liitri kohta kaks pead küüslauku. Nõuda kuu aega, seejärel läbida kahenädalane ravikuur.\nLülisamba kompleksravis mängib olulist rolli füsioteraapia. Allpool on mitu harjutust, mille elluviimine ei võta palju aega, kuid aitab võitluses haiguse vastu.\nPainutage pead eri suundades 30 korda.\nTõstke oma käed nagu käärid 20 korda.\nTõstke õlad nii kõrgele kui võimalik 10 kordust.\nLangetage pea alla, sirutades oma kaela umbes 10 korda.\nTehke kerge peaga noogutusi 30 korda.\nIstudes aeglaselt, pöörake pead eri suundades, justkui öeldes 10 kordust "ei".\nLamades oma küljel, tõstke aeglaselt pead. Piisavalt 5 korda mõlemalt küljelt.\nPöörake pea aeglaselt külgedele, ulatudes lõuaga õlgadele, vähemalt 10 korda kummaski.\nIstudes viige abaluud kokku, tõmmates oma õlad tagasi, umbes kakskümmend korda.\nLiigutage oma käsi küljele, siis üles, küljele ja alla. Tehke iga käega kümme korda.\nÕlaringid (kõigepealt suure ettepoole painutamisega, siis tagasi) 5 kordust mõlema käega.\nTõstke käed õlgadel ükshaaval üles. Jookse kakskümmend korda iga õlaga.\nVõimlemisega kõrvaldatakse valu ja ebamugavustunne ning korrektne rüht. Isegi selline miinimum võib süsteemse rakendamise korral anda märkimisväärse tulemuse..\nValu ja osalise taastumise kõrvaldamiseks on soovitatav selja või kaela lihaste massaaž, samuti isemassaaž.\nManuaalteraapiat kasutatakse laialdaselt emakakaela kondroosi korral, mis mitte ainult ei aita valu kaotada, vaid võimaldab teil taastada ka eelneva seisundi ja aeglustada selgroos tekkinud patoloogilisi protsesse.\nPidage meeles, et massaaži peaks tegema spetsialist, vastasel juhul võite seisundi abistamise ja leevendamise asemel süveneda.\nMassaaži abil saate mitte ainult ravida, vaid ka leevendada kohalikku lihasjäikust ja "kondroosset valu". Enne massaaži alustamist tehke kerge sõtkumine ja sõtkumine. Massaaž võib alguses olla valulik, see on normaalne. Esimesed seansid viiakse läbi õrnalt.\nOn vaja saavutada kaelalihaste ülim lõdvestamine, milleks kasutatakse erinevat tüüpi silitamist, pigistamist, sõtkumist.\nAlustage selgroo keskelt, vaheldumisi ühte ja teist külge.\nSeejärel masseeritakse õla piirkonda ja selgroogu hõõrutakse kuklaluust alla.\nKõiki säritustüüpe teostatakse 7-8 korda. Löögid kaelalihastele ei tohiks olla ülemäärased, silitamine, pigistamine ja sõtkumine tuleks teha lühikese pausiga.\nLülisamba kondroosi ravi integreeritud lähenemisviis hõlmab ka raviaspekti. Patsiendile määratakse:\nVäljendunud valu korral on näidustatud valuvaigisteid (Ketanov, Nimesil);\nLihastoonuse leevendamiseks kasutatakse lihaseid lõõgastavaid aineid, mis lõdvestavad lihaseid (Mydocalm, Sirdalud, Baclofen);\nMõnikord on sobivad krambivastased ja antidepressandid.\nTugeva valu korral tuleb patsiendile tagada puhke- ja voodipuhkus. Emakakaela kondroosiga on sel ajal vaja fikseerida ka "Shantsi krae" abil, eriti selgroolülide stabiilsuse puudumisel.\nKui on radikulaarne sündroom, ei saa te ilma statsionaarse ravita hakkama. Sel juhul kasutatakse glükokortikoide (paikselt), dekongestante ja mitmesuguseid veojõu meetodeid. Emakakaela kondroosi kõigil etappidel kasutatakse erinevaid füsioterapeutilisi ravimeetodeid, refleksoloogiat, erinevat tüüpi massaaži, võimlemisravi, manuaalteraapiat. Mõnda meetodit kasutatakse ainult kliinikus, kuna need nõuavad kõrget professionaalsust.\nEmakakaela kondroosi operatsiooni kasutatakse harva, ainult erandjuhtudel. Näiteks seljaaju kokkusurumisel. Selliste kardinaalsete meetmete hulka kuuluvad mikrodiskektoomia, selgroolülide stabiliseerimine, ketta valoriseerimine ja laserkorrektsioon, mõjutatud ketta asendamine implantaadiga..\nEnnetamine on oluline, kuna seljaaju kondroosiga seotud tüsistused võivad elukvaliteeti märkimisväärselt vähendada ja mõnel juhul põhjustada isegi puude.\nLülisambaga seotud patoloogiate vältimiseks tugevdage selja lihaseid. Selleks ei ole mitte ainult universaalseid, vaid ka spetsiaalseid harjutusi, mis on kompleksi komplekteeritud. Ujumine ja vesivõimlemine mõjutavad selgroogu soodsalt.\nMagamiskoht peaks olema mugav, parem on võtta ortopeediline padi ja madrats. Tähtis on ka see, milliseid kingi kannad. Kreen ei tohiks olla liiga kõrge ega madal. Tõstetav või kantav koormus tuleb jaotada ühtlaselt või vaheldumisi (ühest küljest teise).\nKontrastsusega dušš ja kõvenemine aitavad lihastel olla heas vormis, takistavad kudedes vedeliku stagnatsiooni ja parandavad veresoonte tööd. Püüdke mitte koormata selgroogu raskuste tõstmisega, vibratsiooni ja raputamise tingimustes, ärge tehke järske liigutusi ega ole pikka aega ebamugavas asendis.\nKuidas küünarnukk valutab, on paljud ise kogenud, löövad selle kõvale pinnale või teevad ebamugavat liigutust. Terav valulikkus, mis ilmneb kohe pärast lööki, võib põhjustada inimese valuliku šoki ja tasakaaluhäireid.


killud elust: 2008-02\nOleme nüüd nädalaks ära. Sõidame homme peale minu tööd Torontost välja Quebeci poole ning peatume Montreali lähedal Toomase sugulaste juures, et pühapäeval edasi Mont Sainte Anne'i sõita (Quebec'i linnast pool tundi edasi ning Torontost kõvasti põhja pool). Tagasi tuleme ühe pika sõiduga - umbes 9 tundi autos istumist. Loodetavasti on ilm korralik, sest mäletan viimast kojusõitu, kus peaaegu tund aega sõitsime lootuses, et midagi ikka ei juhtuks, sest nähtavus kadus meeletus lumesajus ära ning teed muutusid väga libedaks. Imelik, kui palju oli hulljulgeid, kes ikkagi pidid kiirustama (kuigi eks nii mõnigi uljaspea avastas end ootamatult kraavis istumas).Leidsime selle mäe enda jaoks kuus aastat tagasi ning oleme seal peale seda igal aastal (välja arvatud eelmine) terve nädala veetnud. Viimastel kordadel olid meil isegi murdmaasuusad kaasas, sest sealsed rajad on ühed Põhja-Ameerika parimad, isegi USAst käivad võistlejad seal treenimas. Oleme ka Ameerika poolel Vermontis suusatanud ning Quebecis mujal, kuid Mont Sainte-Anne on meile südame külge jäänud. Läände jäävad uhked mäed on meie poolt siiani veel vallutamata :)Järgmine pilt ongi võetud meie esimesest korrast sellel mäel!Kui nüüd vahepealse pausi ajal väga igav hakkab, siis võib meie eelmise aasta suusavideot vaadata :)\nKaks uudist eilsest: kuuvarjutus, mida Torontos näha oli ja suur tulekahju linnas.Mina istusin Kirkega usinalt koolitööd tegemas, kui Mari teatas, tema peab kohe välja minema, sest kuuvarjutust on näha! Ta võttis fotoka kaasa ning sai selle pildi, kus kuu küll millegipärast väga pisikesena paistab. Miks küll „päris elus” ta palju suurem on... Kahjuks polnud Tomi kodus, muidu oleks võinud panna teleskoobi üles, kuid mul ei olnud mingit tahtmist garaazhist seda välja sikutama hakata! Teinekord peab juba varem kõik valmis panema :)Teise pildi laenasin Toronto Stari lehelt, kus muidugi palju parema kvaliteediga vaated kuule trükitud olid. Kuu helendas tõesti selliselt oranzhikalt!Mõned vaated tulekahjust, mida üle 150 tuletõrjuja kustutama tulid. Maha põles üks ajalooline osa Toronto all-linnast (Queen'i tänaval). Mitte midagi ei saanud päästa. Osa inimesi jäi koduta, osa tööta, sest allkorrustel asusid ärid. Üks jalgrattapood on samas kohas alates 1914.aastast olnud... Mõned majad olid 1860ndatel ehitatud (mis siinses noores riigis „vana” on). Paistab samas, et leidub küllalt palju kenasid inimesi, kes juba toetusteks hädavajalikku ja raha korjavad ning üks hotell majutas elanikke kolmeks päevaks tasuta.Siin on veel fotosid just tuletõrjujate tööst. Minu kõige lähem kogemus nendega oli, kui Eesti Maja suvel põles, kuigi see oli väga tagasihoidlik võrreldes eile juhtunuga. Vaatasin pisut telerist, kuidas külmaga vesi oli jääpurikaid tekitanud, mida ka piltidel näha. Kui kogu asi nii traagiline poleks, võiks öelda, et lausa ilusad on mõned vaated...\nMida teha leivaga, mida palju järgi jäänud ja lastele vaja toit nina ette pista? Vastus: muffineid ehk väikekooke ehk ma ei tea, kuidas neid täpselt kutsuda, kuid „muffinid” panevad mind alati omaette mugistama. Küpsetasin sünnipäevaks leiba, mida chiliga pakkusin. Leidsin ühest Eestis välja antud kokaraamatust sellise toreda vormimise viisi. Taignasse tuleb väga sügavad vaod noaga lõigata ning peale küpsemist (ja jahtumist) on väga kerge seda lihtsalt murda. Juures oli ka retsept, kuid ma pean tunnistama, et enam selle järgi täpselt ei teeks, kuidgi samamoodi küpsetaks jälle!Aga tagasi toidutegemise juurde. Murdsin leiva väikesteks tükkideks, lõikasin singi lahti, lisasin ühe muna, peterselli, porgandipüreed ning kõik see tuli siis kenasti segamini ajada - kellel köögikombain, võib seda kasutada, mina võtsin oma truu saumikseri kätte. Kõik see segu läks muffinivormidesse (mille peale kunagi vaatasin, mis ma küll nendega peale hakkan, kuid hetkel lootsin, et ehk meelitab see tüdrukuid toitu ilma nina kirtsutamata maitsma) ja ahju umbes pooleks tunniks. Unustasin, juustutüki pistsin ka keskele ning hiljem riputasin pisut teist juustu peale. Ikka kõik selle nimel, et lapsed sööksid toidu kenasti ära. Kirke on muidu selline väike Laisa-Liisu, kuid väga terane, uuris kohe, mis need rohelised tükid on. Nimetasin midagi umbmäärast taigna kohta ja ta ei uurinud rohkem. Sõi kenasti kõhu täis.Teine lugu on tavalisest lõhest, mille spinati sisse peitsin ning kaunilt pruuniks küpsetasin. Kõigepealt on vaja neli kalafileed (ei tähenda millist), maitsesta soola, pipraga ning kasta see jahu sisse. Torka nüüd jahune filee 1 muna ja ¼ kl spinatipüree segusse. Kogu asi näeb üsna disgusting välja (vaata parempoolset pilti), nagu mu lapsed ütlevad, kuid hoidsin nad köögist teadlikult eemale. Kui mure on suur, et väikesed võsud ikkagi kööki satuvad, siis varja kõike oma laia selja taha (vajadusel võtta kaasa abiks) või kata kõik see roheline ollus võimalikult kärmesti riivsaiaga (pilt vasakul pool). Mingit jälge spinatist ei jää, isegi terase pilgu petab ära ;)Küpseta pannil kenasti pruuniks ja serveeri, millega aga meeldib. Meie taldrikul on kartulipuder, millesse ma väga ebatraditsiooniliset kunagi võid ei pane (aga ma ei pane võileivale ka võid ja üldse mitte selles hirmus, et oh, kui palju kaloreid, vaid mulle pole kunagi või ega muu taoline ollus leival meeldinud; siiski üks erand on: supi kõrvale must leib võiga on lausa kohustuslik!)Ma pidin tegelikult nimetama, et panen kartulipudru sisse hoopistükkis hautatud sibualaid, mis on püreeks muudetud (olen seda juba aastaid teinud, ilmselt peitus minus juba siis nutikusepisik sees :) Ja loomulikult ei tule pudrust midagi välja, kui sooja piima ei kasuta! Sousti sain ülejäänud sibulapüreest, mille lisasin pannile pandud hakitud küüslaugule ja kuhu ma pisut kartulikeeduvett valasin. Kõrvale veel riivitud värsket porgandit ja hakitud tilli peale!Lapsed olid igal juhul väga kurvad, kui avastasid, et olin NII vähe kala küpsetanud! Maril kadus see esimesena taldrikult!Siin on eelmine postitus nutikatest nõksudest köögis.\nEsmaspäeval ei kirjutanud sellest, et tähistasime Ontarios esimest korda perepäeva. Paljud kohad pakkusid põnevaid üritusi tervele perele, kuigi tuli välja, et üsna suur osa inimesi pidi tööle minema - nagu minu kaasagi... Seaduse järgi on nüüd meil õigus üheksale ekstra vabale päevale, mis on seotud pühadega, kuid pühi on aastas rohkem - nii võib su tööandja ise määrata, millised täpselt vabaks saad.Mulle meeldib siinne korraldus, kuidas pühad liigutatakse kenasti esmaspäevade peale, tekitades niinimetatud „long weekend'e” (pikk nädalalõpp). Ainukesena jäävad paigale jõulud, uus aasta :) ja Kanada päev - 1.juuli. (Kui need juhtumisi ise nädalalõpule langevad, siis saame selle arvelt vaba päeva järgneval tööpäeval.)Tänu perepäevale saime pika nädalalõpu keset talve veebruaris. Peale seda on üks märtsis või aprillis - lihavõtted, mis muidugi alati reedest esmaspäevani (kuigi paljud on tööl esmaspäeval). Mais on (kuninganna) Viktoria päev; esimene esmaspäev augustis (Civic Holiday) ja septembris (Labour Day); lõikustänupüha - teine esmaspäev oktoobris (ameeriklased tähistavad seda novembris); mälestuspäev (Remembrance Day) kõigile neile, kes sõjas hukkunud on alati 11.novembril, kuid mitte kõigile pole see vaba, isegi koolid on lahti; ja muidugi jõulud ning uus aasta. Enamasti ei saa jõulude ajal pikalt pidu pidada, vabad on 25. ja 26. kuid siis peab tööle minema, isegi 31.detsembril, kuigi minu jaoks on see pisut lühem päev (ja Tomil on vedanud, tema on üks väheseid, kellele jõulud pikad pühad on).Meie perepäev möödus rahulikult. Kirke pidi raamatu läbi lugema ja temal peab pidevalt sel puhul silma peal hoidma, sest muidu võib ta kergesti millegi muuga tegelema hakata! Mari ja Jaanika kurtsid vahepeal, et igav on, kuid ei olnud nõus midagi põnevat ka tegema (nagu välja jalutama minna, sest külm oli - kus küll meie koer on...)\nPühapäev oli meie viimane päev Cassiega. Seekord viis Tom ta hommikul jalutama, kõik eelmised olin mina usinalt temaga väljas. Tom ütles, et ta eriti ei kippunudki õue ning kaasas olnud kott koera tagant koristamiseks jäi tühjaks, mis pani meid pisut imestama, aga mitte kauaks, sest ühel hetkel tormas meie pisem laps alt üles ning teatas, emme, sa pead appi tulema! Koer oli keldrikorrusel vaiba peal asjal käinud... Muidugi kirusin siis teda maa põhja, kui kõike seda rokka koristasin (Kirke tundis end erilise vastutajana ning oli mulle abiks). Annan tegelikult endale aru, et ega loom pole süüdi. Olime liiga pikalt peale pidu maganud ja kes teab, millal ta välja käis nõudmas. Samas pole kindel, mis ta peo ajalgi nahka pani, et enam kinni ei jõudnud hoida.Ta oskas ka mitu asja meil ära närida, nagu mingil põhjusel põrandale vedelema jäänud laste lehviku, ühe vana padja, juukseharja, raamatu (kahjuks raamatukogu oma - piisas vaid poolest tunnist, kui ma lapsi karate trennist koju tõin) ja lõpuks vanad Tomi sandaalid, mis me temale olime loovutanud (õnneks polnud jõudnud neid veel ära visata). Oma ühe rihma näris ta samuti puruks, kui Tom ta õues korraks kinni pani.Korjasime kõik asjad kokku ning hoidsime magamistubade uksed kinni. Ei lasknud teda ka alla keldrisse, kuigi kasside jaoks hoidsime väikese prao (kuidagi oskas ta ööl vastu pühapäeva siiski alla saada...) Kuna Cassie „valitses” üleval, siis kassid ei kippunudki väga samale korrusele. Liisu pani end tegelikult päris hästi maksma, kuid Puma jäi aegajalt koera kätte, kes siis proovis temaga mängida, kuigi see kassile sugugi ei istunud. Ilmselt oleks mõne nädala pärast nende vahekord palju paremaks läinud.Tundsin puudust kassidest, kes end eemal hoidsid ja oma üllatuseks pean ütlema - olen kassidest palju rohkem sisse võetud. Poleks kunagi arvanud end sellise kass-inimese olevat. Kujutasin end pigem koeraga ette. Tom ütles, et olen kassi moodi rahulik, kes hea meelega poeb diivanipatjade vahele raamat käes mugavalt aega veetma. Mina lisaks kohe, et mul on kindlasti ka isepäisust, mis kassidele omane :) Tegelikult ei ole mul lapsepõlvest kassidest mitte kõige paremad mälestused, koerad tundusid alati palju „otsekohasemad” ja kassid salakavalad.Cassie nõudis väga palju tähelepanu, tahtis ikka et me mängiksime temaga ja vahel olin sellest päris väsinud (see tähendab, kui mina temaga mängima pidin). Isegi Kirke teatas, et ta tahaks natuke rahulikumat koera ja väiksemat. Eks ma siis seletasin, kuidas ka see väike on samuti kutsikaeas täis särtsu ning ega see kerge saa olema. Välja arvatud ehk teadmine, et saad teda pisikesest peale tundma ning ehk suudad talle korralikke kombeid õpetada. Siiani pole tüdruk siiski päriselt koerasaamise soovist loobunud ja nutab Cassie järele. On kohe valmis uuesti teda meie katuse alla lubama. Muidugi sai ta armsaks, ta võttis meid nii kiiresti omaks ning oli meie eest valmis välja astuma.Teisalt ohkasin kergendatult, kui Cassie pere tagasi tuli. Tõin kasside toidu kööki tagasi - koer oleks selle kohe nahka pistnud - ning avasime kõik uksed, et kiisud rahulikult ringi tatsata saaksid. Kuidagi eriliselt rahulikuks on meie elamine läinud...Väga huvitav ja õpetlik kogemus oli. Tom arvas, et kõik võiksid sama läbi teha, enne kui kodulooma perre toovad (me oleme ühte jänest kaks nädalat hoidnud ning meie kindel otsus oli - jänest me ei taha!) Siis ehk oleks vähem neid hüljatud kasse ja koeri. Kellelgi oli veelgi parem ettepanek - laenaks beebisid ka välja :)(Fotodel: Kui vaatasin pilti Cassiest üle Tomi õla vaatamas, tuli meelde teine sarnane pilt Pumast... mhmm... kumb on armsam? Omamoodi mõlemad, oli meie ühine otsus!)\nMa pole mitu korda järjest nüüd oma sünnipäeva suure peoga tähistanud. Seekord otsustasime siiski pidu pidada, sest tahtsime valmistada üllatuse sõpradele Jaanikaga, kes jõudis Eestist Torontosse reede õhtul. Ta elas meiega kokku kolm aastat, hoides tüdrukutel silma peal ning ta oli lõpuks justkui loomulik osa meie peres. Tegime nalja, et ta on meie kolmas laps.Alguses plaanisime, et ta tuleb mingil hetkel ukse taha ning helistab kella - mind kutsuti ju peole! Kuid siis saatsime ta hoopis igale külalisele vastu. Muidugi oldi VÄGA üllatunud ning kõik imestasid, kui hästi me saladust oskasime hoida :)Ülal lõikan ma läbi lillede kooki lahti. Kõrval on pilt meie maja eest, kus Tom pani lumehanges küünlad põlema. Tekitas külalistes eriliselt talvise mõnusa tunde.Jäin mõtlema, millised huvitavad või märkimisväärsed sündmused tähistasid minu sünniaastat ja valisin siin mõned välja.Iraanis saavad naised hääletada; Bali vulkaan Agung „hakkab tööle” - 11000 inimest kaotas elu (lisaks oli veel mitu suurt loodusõnnetust, kuid ma jätsin need siin üles lugemata);Beatles'i album „Please please Me” näeb ilmavalgust;Jugoslaaviast saab sotsialistlik vabariik;Coca-Cola esimene dieetjook TaB;USAs näidatakse esimest James Bond'i filmi;Valentina Tereshkova lendab maailmaruumis ringi; põletusmatus aktsepteeritakse rooma katoliku kiriku poolt;Suur Rongirööv Buckinghamshire's Inglismaal, varastati £2.6 miljonit, millest enamus jäi kättesaamata;Martin Luther King Jr. kõne: „I have a dream!”;vulkaanipurse Islandi lähedal tekitab uue saare Surtsey; Moskvas hakatakse ehitama Ostankino telemaja;John F. Kennedy lastakse maha.Enamus nendest uudistest tunduvad nii kauged. Meenutasin Kirke sünniaastat, kui suri printsess Diana. Öösel kanti otse üle tema matuseid ja kuna mul oli öö ja päev niikuinii segamini, siis isegi vaatasin seda (Kanada on ikka nimeliselt Inglise kuninganna võimu all ning siin leidub väga palju neid, kes kuningliku pere elu täpselt jälgivad). Mida minu ema tundis ja mõtles, kui maailmas toimusid kõik need sündmused; ning mina olin kodus kasvamas... Nii tähtsaks saab hoopis sinu enda laps, keda soovid kaitsta, kellele kujutad/tahad kõige paremat tulevikku!Jaanika mängib Cassiega. Cassie läks pisut endast välja kõigi nende külalistega. Kui Jaak mulle õnnesoovimusi andis, siis hakkas ta väga kurjalt minu kaitseks haukuma. Lapsed olid kõik keldrikorrusel, kus nad rahus kassidega võisid olla, mängida; ning tegime mõned jalutuskäigud korega selleks ajaks, kui lastele söögi ette andsime. Kahjuks ei tunne me Cassiet veel küllalt hästi, et õieti aru saada tema tujudest ja harjumustest.Minu menüü oli väga lihtne, tegin chilit (mis on tegelikult üks hakkliha-oaroog chilipulbriga), küpsetasin saia ja leiba, valmsitasin kanamaksapasteeti, pakkusin krevette ning lõpuks panin lauale kaks erinevat torti, kaneelisaia ning lastele hästi lihtsa vahukooretordi. Lapsed on ju siin sellised „ärahellitatud”, et nendele peab oma toidu andma - seekord kanakotlette (chicken nuggets) ja french fries. Mõlemad toidud (eriti viimane) on tavaliselt haruldus meie toidulaual, aga seda enam oskavad nad pakutavat hinnata. Pidu käis täie hooga keskööni, kuni lapsed väsisid ja koer ärritus aina kergemini! Oligi aeg koju minna ning meil aeg magama pugeda. Enne seda tegime siiski pisukese koristuse ning ajasime niisama juttu, arutades koerte ja inimeste psühholoogiat ;)\n„Sa lõhnad nagu minu laps!”„Ja sina lõhnad nagu minu emme!”„Kuidas ma siis lõhnan?”„Natukene daisies ja flower!”„Flower?”„Ei! Flour!” Nii arvab Kirke...Minu silmaarsti sekretär palus, et ma ei kasutaks lõhnaõli, kui järjekordsesse kontrolli lähen. Ja ma näen üha rohkem silte, milles palutakse sama teha. Ma ei ole eriline lõhnaõlide kasutaja, üks pudel on mul juba kümme aastat vastu pidanud :) Isegi deodoranti ostan lõhnata. Vahel tunnen, kuidas mõni on end nii tugevalt lõhnastanud, et lööb mul lausa hinge kinni, eriti meeste puhul. Kahjuks on nende jaoks mõeldud lõhnad kuidagi eriliselt vänged või kasutatakse seda ülihelde käega. Ma ei mäleta, et oleksin varem nii tundlik olnud. Mõtlen Eesti peale, nagu me kunagi olime. Väliskülalised kirtsutasid nina ja meie ei saanud suurt millestki aru, välja arvatud ehk siis kui keegi küüslauku hiljuti tarbinu näiteks bussi trügis. (Tegelikult mäletan midagi vastupidist, kui kord Ermitaazhi külastasin, mil üks välisgrupp minust möödus. Minu meelest oli üks tumedanahaline eriliselt ebameeldiva lõhnaga). Mõni ütleb, et ei taha siingi ühsitranspordis sõita. Muidugi juhtub aegajalt, et rongivagunisse satub kodutu, kes on justkui aastate vältel korjatud lõhnabukett. Aga siis eemaldutakse temast päris kiiresti või minnakse teise vagunisse. Hullem on lugu nende riidest pinkidega, kus keegi märgade pükstega istunud ja siis järgmisena istud ise sinna sisse. (Samas võib see igal pool juhtuda - kord isegi meie pangas.) Kunagi lugesin, kuidas mehe higilõhnas on naise jaoks stressimaandavaid aineid. Ma ei oska kommenteerida, ma ei lähe oma meest nuusutama, kui stressis olen (ainult ehk kallistusi nuruma) ja igal juhul migreene see kahjuks ära ei hoia (ehk aitaks, kui ta enam deodorante ei kasutaks :)Teisalt mäletan ühte kavaleri, kelle pidin jätma maha, sest mulle hakkas eriliselt vastu tema lõhn. Nagu hiljem olen kuulnud, pidi see aitama ära hoida liiga lähedalt suguluses oleva isikuga paari minemise. Ja siis on lõhnad, mis toovad tagasi mälestusi möödunust. Või vastupid – kui mõtlen näiteks oma lapsepõlvekodu peale, tulevad meelde sealsed lõhnad. Näen silme ees meie tuba, köögis toimetamist ja olengi äkki justkui nende lõhnade sees ning tagasi seal... Vaatasin hommikul Cassiet, kes lausa lume alla oli valmis pugema, et sealseid lõhnu kätte saada. Mõtlesin, huvitav küll, millise kirja on eelmine külaline tee äärde jätnud – kas ma pean tal ikka laskma korralikult see läbi lugeda enne kui teda edasi sikutan, muidu jääb ta millestki tähtsast ilma...\nSõbrapäeva õhtu käes ja Tom teeb just teed üleval, et korraks rahulikult maha istuda. Lapsed koos sõbranna Hannaga on juba pool tundi Cassiega jalutamas. Loodetavasti pole nad kaduma läinud, aga ehk Cassie oskab neid koju juhatada!Minu suureks imestuseks oli Tom libistanud hommikuseks üllatuseks ühe kena orhidee magamistoa aknale. Oli tõesti ootamatu, sest tavaliselt ei võta me seda traditsiooni just väga tõsiselt (seda enam, et mu sünnipäev on kohe nurga taga). Kena oli ikkagi!!! Milline naisterahvas ei ütleks lilledest ära (kuigi mina eelistan ikka potililli, kuidagi kurb on näha õisi vaasis närtsimas...)Mu töökaaslane sai ilusa lillekimbu oma kaasalt ja kõik tegid nalja uudistes kõlanud sõnumi üle, kuidas 60% naistest tellib endale ise töö juurde teistele näitamiseks lilli; ja käisid tema käest küsimas, kelle käest kimp tulnud on...Kuna mul pole ühtegi teist head temaatilist pilti, siis leidsin selle, mis aastast 1992. Meie sõprade tütar on ilusa kaunistuse mu juustesse libistanud; ja ei saa kuidagi vastu panna end ka pildil jäädvustada ;)\nMari on siin mõni aasta tagasi enda poolt küpsetatud südamekookidega, mida ta klassikaaslastega jagas. Mäletan, et pidime küpsiste peale suhkrut riputama, kuid suhkur oli otsas ja siis kasutasime joogipulbri puru, mis mingil põhjusel meil ühel kapiriiulil koha leidnud. Väga huvitava maitsega küpsised tulid.Pean tunnistama, et esialgu suhtusin sellesse päeva üsna skeptiliselt. Nagu ikka on kogu asi aetud ülikommertslikuks ning tugev press on nii naiste kui meeste peal, et kindlasti midagi oma lemmikule kinkida. Hiljuti lugesin, kuidas isegi suur osa naistest, kes on meestega kokku leppinud mitte kingitusi teha, on eriliselt pettunud, kui mehed lubadusest kinni hoiavad... Meie võtame kodus seda väga rahulikult :)Ainult lapsed viivad kooli kaardikesi ja kommi. Kusjuures kui juba viid, siis pead tervele klassile seda tegema, pole mingit üksikute sõprade välja valimist! Mis peale pisukest järelmõtlemist on üks väga kena komme - tegelikult on ju kõik klassis sinu sõbrad (ja muidugi pole siis lapsi, kes kuidagi üksikuna ilma tähelepanuta jäävad).Mari enam ei „mängi seda mängu kaasa”, kuid Kirke tahtis sel aastal midagi viia. Loomulikult jälle neid pulgakommi lilli, millise idee leidsin sellelt leheküljelt. Millegipärast ei leidnud ma ühtegi pilti enda tehtud lilledest, aga kõrval on laenatud foto instruktsioonide juurest. Kirjutame tavaliselt südame peale kellelt kink on. Väga raske on nime järgi neid muidu jagada (kuigi õpetajad annavad igaks juhuks nimekirjad lastega koju kaasa).Kahjuks polnud mul ei pulgakomme ega paberit, millest lillekesi teha nii otsustasime keerata õhukese paberi sisse minikaardikese ja Draakoni kommi, mis Eestist saadud. Väga armsad väikesed pakikesed said neist.Oleme teinud ka „kartulitrükiga” kaarte, mis lastele palju lõbu valmistas.Lugesin pisut Valentini päeva tavast. Nagu ikka on see pühakute järgi kalendrisse pandud, kuid sellise hoo armsamate vahel kaarte ja kinke teha sai 19.sajandil. Muidugi mängis suurt rolli äride surve, sest nii oli jälle kord olemas päev, mis pani inimesi oma rahakotikest lahti tegema.Paljud riigid tähistavad seda erinevate nimede all enamasti ikka armastuse märgi all. Soomlastel on see ystävänpäivä, kust kindlasti eestlasedki selle üle võtnud on; ja minu meelest sõprade meelespidamine on hoopis kenam komme!Siit poolt ei jää muud üle kui soovida hästi kena sõbralikku päeva kõigile!\nTäna tuiskab juba jälle ning homseks võib järgmine 10cm lund maapinda katta. Linn teatab, et ei hakka lund lükkama, enne kui lumesadu lõppeb, Muidugi saan aru, kuid teed on praegu võimatud…Kaks päeva on olnud väga külm, mis tähendas seda, et eelnevate soojemate ilmadega sulanud lumi on kõnniteedel muutunud jääks. Paljud pilluvad lihtsalt soola maja ette, ilma et korralikult lund ära lükata. Kuna sool külmaga ei tee sugugi sulatamistööd, siis muutub lumepori jäätunud krobeliseks moodustiseks, mis kohati isegi aitab paremini püsti püsida, kuid eriliselt siledatel küngastel muutub nendel koperdamine pisut ohtlikuks. Lastel on lõbu laialt, aina lasevad liugu (mis tuletab meelde, et ma lapsena täpselt samasugune olin). Võiks ju lausa uisud alla panna, kuid probleemiks saab uisutamise oskus (mis mul täielikult puudub)! Täna hommikul vaatas üks lapsevanem mulle otsa ning laiutas käsi, kes küll vastutab selle jää eest… Tahtsin Kirke moodi vastata: Ilm on süüdi!Esmaspäeval tõusin nagu tavaliselt võimlemiseks, kuid seekord otsustasin koeraga jalutama minna. Õnneks ei ole hommikul palju liiklust, nii sain ma kõnniteid vältida ning majade vahel mööda sõiduteid jalutada (siiski oleks ühes kohas siruli lennanud, kui ma poleks küllalt kiiresti reageerinud). Tegin päris suure ringi, kuigi väljas oli väga külm! Isegi jooksin pisut temaga – küll on kerge, kui selline ise peenike kuid sitke koer sind ees veab. Ainult külmast ja tugevast tuulest hakkasid silmad vett jooksma. Kui koju jõudsin, olin päris tugeva trenni saanud!Ja, oh seda inimeselooma küll, kord pole lund, siis on liiga palju, siis on libe ja siis veel midagi...\nPraeguseks on Cassie meiega täiesti ära harjunud! Oleme temaga nii palju tegelenud, et tal pole aega olnud kellegi järele igatsema hakata.Teine lugu on kassidega, kes ettevaatlikult seda ilmaimet eemalt jälgivad. Isegi omavaheline mitte just kõige parem läbisaamine on ära unustatud ning nad ronivad koos kõige kõrgemale astmele kutsu tegevust piiluma.Meie imestuseks on Liisu palju julgem (pildil näitab ta liiga uudishimulikule sissetungijale koha kätte) ning Puma, kellest me arvasime Cassiele mängukaaslast saavat, läheb suure kaarega koerast mööda ja hoiab end parema meelega keldrikorrusel...Cassie on Kirke eriliselt välja valinud, niipea kui tüdruk millegipärast hädakisa teeb (nagu näiteks kui isa on võtnud ära tv-puldi ning keeranud lastesaatete asemel uudised peale), tormab kutsu ähvardavalt kiusaja poole. Samuti on lemmikkohaks saanud Kirke voodi...Ilmad on väga külmaks läinud (ööseks ennustab -19°C, päeval on siiski soojem), eile vilistas lisaks tugev tuul, kuid lapsed koos isaga ning sõpradega, kes pidid koera vaatama tulema, läksid ikkagi kahetunnisele jalutuskäigule parki.Koer ja Kirke väsisid sellest käigust VÄGA ära...\nLugesin just läbi Randa Abdel-Fattah raamatu„Does My Head Look Big In This?”Lugu on noorest Austraalias elavast palestiina juurtega tüdrukust (Amalist), kes teismelisena ühel koolivaheajal otsustab „täisajaliselt” katta pea islamiusu tavade kohaselt. Tema vanemad paluvad tal tõsiselt järele mõelda, kas see on ikka õige tegu. Nad on sügavalt usklikud, kuid mitte fanaatiliselt, et sundida peale kombeid, mis nad oma kodumaalt kaasa toonud. Esimene küsimus koolis noorele tüdrukule (isegi õpetajate poolt), kas see on ema-isa poolt peale surutud... (Kuulsin hiljuti tuttava tuttavast, kes muslim ja kes ühel päeva otsustas samamoodi pearätikut kandma hakata, mis muidugi pani enamuse töökaaslastest imestunult täpselt samu küsimusi esitama).Ma tunnistan, et enne seda lugu oleksin täpselt samamoodi küsinud. Eriti veel hiljutise Toronto kuueteist aastase tüdruku tapmisloo taustal. Neiu ei tahtnud järgida isa poolt ettekirjutatud reegleid ning kuigi ta kodust väljus traditsioonilises muslimiriietuses, siis enamasti vahetas ta need koolis moekamate vastu, kuni isal kõik see üle viskas ning ta ilmselt suures vihahoos lapse kägistas... Kurb on ka see, et tüdruku vend pidas isa tegu õigeks. (Siin on huvitav kommentaar ülalpool juhtunu kohta - mis tähendab kasvada üles täiesti erinvas kultuurikeskonnas).Raamatuski on ühe tegelasena Amali sõbranna, kelle ema ootab tüdrukult täpset kommete täitmist, lastes pojal loodri-elu elada (nii ema kui tütar täitsid vastuvaidlemata poisi soove). Siin on küsimus rohkem selles, millised on erinevate muslimiusuliste rahvaste kombed. Ma pole koraani lugenud ja ei julge teadjatele vastu vaielda, kuid nagu raamatust selgub, on nii naistelt kui meestelt nõutud tagasihoidlikumat riietust ja erinvad rahvused on seda erinevalt tõlgendanud (midagi on tegemist ka „vana” koraaniga, milles vist rangemad eeskirjad). Koraan andvat päris suuri õigusi naistelegi - nad võivad omada vara, õppida, töötada! Sellepärast ei peaks segamini ajama usku ja tavasid (eriti need maad, kus naised on väga alla surutud)!!!Muidugi ei jää puudtamta ekstremistide tegevus, alates New Yorgi pilvelõhkujate maapinnalt kadumisega. Nii mõnigi ei saa jätta parellele tõmbamast selle islamiusulise tüdruku ja nende „hullude”vahel. Suures pahameeles, kui teda palutakse sellest rääkida, küsib ta, kas keegi ristiusu kummardajate hulgast ei tahaks rääkida Ku Klux Klanist või kui mitte nii kaugetest aegadest, siis IRAst. Kuidas nemad võivad selliseid koledusi korda saata ning siis rahumeeli kirikusse jumalat kummardama minna... Kas tõesti on see piiblis kirjas? Islam ja muslimid on vaid ettekääne, kõik taandub tegelikult poliitikale... Kuidas ükskõik milline usk lubaks taolisi koledusi toime saata!Ja kas meil on küllalt tervet mõistust, et näha inimesi nendena, kes nad tegelikult on, selle suure poliitilise mängu tagant? Ja kas väline muutus teeb sinust tõelise uskliku, kui sisemiselt pole muutust toimunud?Ma ei käi kirikus ja kõigile küsijatele vastan, et usun iseendasse (keegi ütles, sa ju usud siis millessegi :) Samas ei vaata ma kunagi viltu nende peale, kellele ükskõik milline usk tähtis on - peaasi, et ususektide tekitajad mitte ise hullud pole - massienesetapud Ameerikas tulevad meelde.Siin on üks link Toronto Stari leheküljele, kus kaks muslimi tüdrukut räägivad, miks üks kannab pearätikut ja teine mitte. Huvitav on „kandja” kommentaar, mis raamatuski esile tuleb, et suhtumine temasse muutus palju tõsisemaks, kui ta rätikut kandma hakkas... Ja veel üks artikkel samast lehest, mis kajastab raamatus loetut. Pealesunnitud kohustus jääb ainult kohustuseks, vabal valikul tehtud otsus on palju sügavama tähendusega. (Nii nagu Eesti Kool siin on algkooli tasemel paljudele lastele tüütuks kohustuseks - lapsevanemad nõuavad vähemalt selle lõpetamist, keskkooli/gümnaasiumi puhul antakse vabad käed, mille peale nii mõnigi kooli vaevaga kohale vedanu otsustab siiski seal jätkata. Või need noored, keda vanemad kooli ei toonud, kes õieti keelt ei õppinud, äkki otsustavad eesti keelega tegelema hakata).Huvi pärast uurisin internetis pearätikute kohta rohkem ning sattusin sellisele huvitavale kanada leheküljele, kus reklaamitakse ja müüakse lovely hijabs. Vaatasin neid ja minu meelest olid need väga ilusad, hakka või ise muslimiks (või kujutasin hoopis ette, et nii muutun ilusamaks ja salapärasemaks ;)Lisaks oli internetipood, mille kaudu sai osta klambreid ja nõelu rätiku kinnitamiseks - üks kenam kui teine! Nii et ei tähenda kui tagasihoidlik sa pead olema, naiseks jääd sa ikka! Ning mulle meeldisid videod, mis õpetasid õiget pearätiku sidumist. Tuttavana kõlas raamatus välja öeldud mõte, kuidas kodumaalt lahkunud jäävad maha seal toimuvast (mõeldud oli moemaailmas toimuvat) ning kannavad väga vanaaegseid peakatteid, kui sugulased isamaal eriti moekalt riietuvad. Sellist vanast kinnihoidmist olen siinsete eestlaste hulgas kohanud, ja ilmselt nostalgitsen minagi mingi „vana” järgi (või on see hoopis vanusest tingitud :)Proovisin mõelda, mis mujal elavate eestlaste puhul oleks see, mida oma sügavamate tunnete nõudel tegema hakkaks - kandma rahvariideid? Teisalt näen siinseid eesti noori, kes ühel päeval päris uhked oma tausta üle on. Isegi minu tüdrukud on vahel eriti püüdlikud omavahel eesti keelt rääkima, kui on vaja kellelegi kõrvalseisjale eriliselt rõhutada, et nad eestlased on. Kui meil oleks mingi oma tunnus, siis ma kujutan ette, kuidas nii mõnigi seda kasutama hakkaks. (Ma ei mõtle just seda, kui eestlastest autojuhid oma autosid Eesti klepsuga kaunistavad :)(Lastega pildil on Kirke klassikaaslased ja klassijuhataja ühel väljasõidul.)\nRuth Rendell „The Water's Lovely”Ma olen päris mitu sama autori raamatut läbi lugenud, kuid mitte ühtegi hiljuti. Kunagi üle kümne aasta tagasi leidsin just tema ja Margaret Drabble'i, kelle lood viisid mu eemale enda elu rasketest hetkedest.See teos ei kuulu mitte tema kriminaalromaanide hulka selle sõna otseses mõttes, vaid lahkab elu sügavamaid probleeme, tuues sisse ootamatuid lahendusi. Vääriti mõistmised, tühjad lootused - kõik see, mida meie elu täis on. Kas poleks lihtsam, kui me suudaksime siiski vähemalt oma lähedastega maha istuda ja julgelt rääkida hinges valitsevatest kõhklustest.Stephen Booth „Dancing with the Virgins”Krimiromaan, mis viib meid üsna süngesse sügisesse kõrvalisse kohta. Iidse muistendi taustal tantsivatest neitsitest, kes kivideks muudetud, leitakse mitu tapetut naist, kelle surma põhjus palju proosalisem on.Mõtted läksid hoopistükkis teistele radadele. Mõtlesin, kui kergesti inimene võib ületada piiri, mis viib meid hullumiseni. Kas see võiks minuga juhtuda? Mis peaks olema tõukeks? Kas mul peaks olema selleks eeldusi, kas see on minu DNAs kirjas? Kas see, et ma üldse sellele mõtlen ongi märk minu võimalikust piiri ületamisest?Kujutan end siiski liiga tugevalt kahe jalaga maa peal olevana ja ei oska ette näha, kuidas see toimuda võiks :)


3 asja, mida on vaja kange kohvi saamiseks - KohviSemu\nTundub, et paljud inimesed eelistavad seda kange kohvi intensiivsust ja energialaksu, kuid tihti jääb arusaamatuks, KUIDAS seda kodus saavutada või isegi see, MIS see kange kohv tegelikult üldse on.\nÜhel päeval mõtlesime, kuidas selgitada tõeliselt kange kohvi tegemise protsessi. Kuid saime kiirelt aru, et see ei ole lihtne nagu 8 lusikatäie kohvipuru valamine tassi, vaid sinna on ka natukene teadust kaasatud. Kas olete valmis neid saladusi avastama?\nKas tead mis kange kohv päriselt on?\nKõige olulisem osa on siin. Juba kirjutasin, mis espresso on ja mis mitte (link), seega nüüd oleks aeg arutada, mida kutsuda lihtsalt kangeks kohviks ja mis selle tõelise energialaksu annab.\nMõned ütleksid, et kange kohv on lihtsalt üks espresso shot. Mõned ütleksid, et see on kohv, milles on kõrge kofeiinisisaldus. Mõned, ma loodan, ütleksid, et kange kohv vajab erilist maitset. Ning kõigil nendel inimestel oleks peaaegu õigus. Kui me kombineerime need vastused omavahel kokku, saaksime päris selge vastuse – kanget kohvi defineerib iseäralik maitse ja kõrgem kofeiinisisaldus.\nMuidugi ei saa ainult maitse järgi aru, kui palju kofeiini kohvi sees on. Kõigepealt hindame selle kangust maitse ja välimuse põhjal. Kangus kofeiinilaksu näol tuleb alles hiljem. Kuni ootate seda “laksu” – olge ettevaatlikud, et kofeiiniga ei liialdaks – 300-400 mg kofeiini päevas on okei. See tähendab et ei ole soovitatav tarbida rohkem kui 5 espressot või 11,7 purki Coca-Colat päevas.\nNüüd kui kohvikanguse algteadmised on üle käidud, kuidas sellist tassitäit valmistada?\nKõige olulisem intensiivsuse element – kohv ise\nLoogika siin on lihtne – kui valid hea kohvi, on kõik muud asjad suhteliselt väikese osatähtsusega detailid, kuid kui valid halva kohvi, siis ei tee muud asjad seda paremaks.\nNoh, võib-olla 4 lusikatäit suhkrut ja natuke piima. Ainult nali!\nMe teame mõlemad, et kui kohv on täidlane ja veidi kibe, siis see tundub meile kangena. Kui me lisaksime sinna lihtsalt kofeiini, siis see mitte ainult ei tunduks, vaid ka toimiks tugevama mõjuga. Seega mida saate teha, et saada kangemat kohvi?\nValige tumedama röstiga oad, need annavad veidi kibedust (ja kangust)\nValige heledama röstiga oad, kui soovite suuremat kofeiinisisaldust\n100% araabika kohviubade asemel valige araabika ja robusta ubade segu, millel ei ole ainult suurem kofeiinisisaldus, vaid tulemuseks on ka täidlasem kohv\nVärskelt röstitud ja jahvatatud kohvil säilib rohkem maitse- ja aroominüansse ning intensiivsust\nSee võtab veidi aega\nSeda teada on eriti oluline. Me arvame, et espresso on kõige kangem kofeiinipauk, kuid proovige ainult juua tassi pätikohvi, mis on laua peal koos kohvipuruga 8 tundi seisnud. Just nii.\nEspresso on intensiivne ja võrdlemisi kange, kuid selle valmistamine kestab ainult 30 sekundit. Samas on pätikohvi, presskannuga või mokakannuga kohvi valmistamine üsna pikaajalised protsessid. Kofeiin on aine, mis lahustub vees, seega mida kauem kohv veega kokku puutub, seda kangem on valmiv jook.\nKuid teinekord on vaja võtta väikene otsetee ning kauem valmistamise asemel lisada hoopis rohkem kohvipuru. Nii muudame me kohvi ja vee vahekorda, suurendades kofeiini sisaldust.\nKohvi küsimus on samuti vastatud. Mida veel silmas pidada?\nÕige valmistamismeetod on võtmeküsimuseks\nKui oled kohvisõber, peaksid teadma, et leiad palju rohkem viise kohvi valmistada kui pätikohv.\nMõned KohviSemudest kasutavad kodus Chemex’it ja presskannu. Chemexit kasutades on standartne aeg, mille jooksul kohv veega ühenduses on, sarnane on ka V60 kohvivalmistaja. Mõlemal juhul saame kohvi, mida võiksin juua iga kord ja alati. Presskannuga aga on võimalik lasta kohvipurul olla kauem aega vees, nii et kofeiinisisaldus joogis läheb kõrgemaks. Sama saab teha ka Aeropressi puhul.\nMuidugi on ka palju teisi meetodeid. Ma juba mõnest kirjutasin postituses, kus kirjeldasin 6 paremat kohvitegemise meetodit. Teisi leiate lihtsalt Internetist või ka naabri juurest… Näiteks, üsna tihti võite näha sellist väikest, metalset mokakannu. Ka see on suurepärane tööriist kange kohvi saamiseks.