Paslode ja Duo-Fasti naelu valmistatakse Taanis, Hispaanias ja Rootsis. Lähipiirkonnas toodetud naelad arendavad regionaalset majandust ja tööhõivet ning tõhustavad logistikat. Kui toote puhul saab teha kindlaks kõik selle valmistamisel osalenud pooled kuni tooraine tootjani välja, siis võib olla kindel, et tegemist on vastutustundliku tootmisega. Meie tööstuslikul tootmisprotsessil on ISO 9001 kvaliteedisertifikaat.\nPaslode ja Duo-Fasti Euroopa tootearendusüksustes töötab üle 500 inimese. Nad uurivad pidevalt kutseliste ehitajate arvamusi ning loovad üha kvaliteetsemaid naelu ja tööriistu (nt GALV-PLUS®, RounDrive®, EasyClick jne).\nPaslode ja Duo-Fast kannavad hoolt selle eest, et meie lastel oleks parem elada. Kasutatav tooraine on võimalikult puhas (tsingisisaldus 99,99%) ja toodetes ei leidu üldse raskemetalle nagu kroom, kaadmium või plii. Ka soolhappe kasutamine tootmises on eilne päev. Naelaotste katteaine vastab ELi direktiivile ning lahustisisaldus kehtivatele keskkonnakaitse eeskirjadele. Tootmisettevõtetel on ISO 14001 keskkonnasertifikaat, mis tähendab, et neis järgitakse taaskasutuskava ning vähendatakse aktiivselt kadusid ja asjatut energiakulu. Paslode ja Duo-Fasti naelad on ökoloogiliselt puhtalt toodetud naelad.\nPaslode ja Duo-Fast vastavad nii riiklikele eeskirjadele (DIN, DTU, VTT) kui ka ELi määrustele ja muudele õigusaktidele. Viimasena lisandus sellesse loendisse EUROKOODEKS 5 ehk puitkonstruktsioonide projekteerimise eeskiri. Paslode ja Duo-Fast vastavad kõigile tööohutusega seotud nõuetele, näiteks aerosoole puudutavatele direktiividele EN 792 ja 75/324/EEC. Suurbritannias, Saksamaal ja Taanis osaletakse aktiivselt standardite loomisel.\nPrantsusmaa: laenguga ja gaasil töötavad naelapüssid Impulsi ja laenguga töötavad naelapüssid Spit ja Paslode JAH JAH\nPrantsusmaa: keemiline ankurdamine Keemilised tooted Spit\nnt Epomax ja Epobar JAH JAH\nPrantsusmaa: ankrud ja naelad Ankrud Spit\nnt Spit Fix ja C6/C9 naelad (Pulsa) JAH JAH\nPrantsusmaa ja Saksamaa: elektritööriistad Elektritööriistad Spit\nnt Spit 328, 352 ja D88E JAH JAH\nTaani: naelad Paslode teibiga rulli ühendatud naelad, naelad Duo-Fast SN, Duo-Fasti kuumtsingitud naelarullid JAH\nRootsi: naelad Duo-Fast IN naelad JAH JAH\nISO 14001 on rahvusvaheline keskkonnastandard. See on eeskuju ja juhend heaks keskkonnajuhtimiseks ja hindamisvahend organisatsiooni tegevuse arendamisel.\nISO 14001 aitab organisatsioonidel tõsta oma keskkonnakaitse taset ja tõendab, et ettevõte juhib sobival moel ka keskkonnaküsimusi. Selle alusel kohustutakse tegema pidevat arendustööd ja järgima õigusaktides sätestatud nõudeid.\nISO 14001 parandab keskkonnariskide juhtimist ja kaitseb tegevuse jätkusuutlikkust.. See tõhustab tooraine ja energia kasutamist, vähendades tekkivaid jäätmekoguseid. Ettevõtte töötajate keskkonnateadlikkus paraneb ja suurenevad keskkonnakaitset puudutavad mõjuvõimalused.\nISO 14001 võtab arvesse keskkonnamõjusid toote- ja teenuseketi kõigil etappidel. Sellega liitumine näitab ettevõtte klientidele, koostööpartneritele, ühiskonnale, ametnikele ja investoritele vastutustundlikkust keskkonnaküsimuste juhtimisel.\nISO 9001 määrab kindlaks kvaliteedijuhtimissüsteemile esitatavad nõuded, mille abil organisatsioon näitab oma võimekust tarnida tooteid vastavalt klientide nõudmistele ja kõigi seadusjärgsete nõuete kohaselt. Kvaliteedijuhtimissüsteem aitab ka parandada kliendirahulolu.\nISO 9001 abil luuakse, dokumenteeritakse ja arendatakse kvaliteedijuhtimissüsteem, hallatakse seda ning suurendatakse pidevalt süsteemi mõju. Kvaliteedijuhtimissüsteemis fikseeritakse selgelt ettevõtte kvaliteedipoliitika ja kvaliteedialased eesmärgid.\nMis on CE märgis?


Trap Bar harjutused ülakeha juurdekasvuks - Koolitus\nTrap Bar harjutused ülakeha juurdekasvuks\nLõksvarrast (või kuuskantvarda) on reklaamitud paljude inimeste jaoks alternatiivina sirgest vardast Deadlift. Lati konstruktsiooni tõttu haarate seda keha ees kahepoolselt. See muudab tõmbejoont, pakkudes turvalisemat alternatiivi, eriti inimestele, kes on mures alaselja vigastuse pärast.\nDeadlifting on siiski ainult üks paljudest lõksuriba harjutuste sortidest, mida saate teha.\nKasutades sama koormusasendit, saate lõksuriba abil variatsiooni lisada ka ülakeha liigutustele. Sirge vardaga piirdute haaramisega supineeritud või pronatiivses asendis; ja kuigi see töötab paljude inimeste jaoks, saavad neutraalsemat haarduvust pakkuva tööriista kasutamine kasu teistele, kellel võivad olla õrnad õlad.\nNii horisontaalsete kui ka vertikaalsete lükandliigutustega on oluline haarata käepidemetest keskele, et takistada varda ühel või teisel viisil kallutamist. See juhtimisseade on üks lõksuriba tõukejõude üks raskemaid külgi.\nTrap Bar pink / põrandapress\nHantlitega põranda pressimine pakub teie käe ja randme asendis teatud vabadust. Lihaste järkjärguline ülekoormamine jõu ja suuruse suurendamiseks võib siiski probleemiks saada. Püünisriba kasutamine võimaldab teil rohkem kaalu laadida ja tõsta, suurendades seeläbi rindkere, õlgade ja triitsepsi tulemusi.\nSeadistamine: Lama kas põrandal või pingil, haarake latist ja langetage see rinda. Lati langetamisel vältige endale pähe löömist. Kui olete jõudnud sobiva liikumisulatuseni, vajutage riba üles.\nTraditsioonilise kangiga õhuliini vajutamise üks puudusi on see, et võite kokku puutuda füüsiliste takistustega - nimelt vältida ennast latiga näkku löömist. See lõksuriba variatsioon asetab teid otse riba keskele, vältides võimalikke äpardusi. Nagu varem mainitud, hoiab käed neutraalses asendis õlad liigesesõbralikumaks.\nSeadistamine: Seisake baari keskel, haarake käepidemetest ja vajutage õhuliini umbes samamoodi nagu tavalise Overhead Pressi puhul.\nPainutatud-üle / Pendlay Read\nBent-Over või Pendlay Barbell Row'de korral laaditakse raskus kere ette, mis võib põhjustada alaseljale stressi ja viia ohtlike ja kohmakate välimustega ridadeni. Püüdurvarda kasutamisel laaditakse raskus kahepoolselt, mis on alaseljale optimaalsem, umbes nagu Deadlift.\nSeadistamine: Seisake baari keskel, umbes nagu Deadlifti puhul. Hingake puusades ja haarake lõksvarrast käepidemetest, kuni ülakeha on maapinnaga paralleelne. Käivitage Row ülemisest seljast ja tõmmake oma puusade poole.\nLisaks sellele, et mõrvariba on Deadlifti jaoks kasulik, on see ka suurepärane vahend neutraalsete haardepresside ja tõmbejõudude sooritamiseks ülakeha tugevuse suurendamiseks ja lihaste kasvu edendamiseks.\n7 lõksuriba harjutust, mida peaksite proovima\n3 viisi tugevamaks muutmiseks lõksuriba abil\nTrapibaari alternatiivsed kasutusalad\nmitu tolli pikk on jalgpalliväljak\nmilleks brokoli sobib su kehas\nkui pikad on pesapalli sisemused\nmilleks kasutatakse lõhnavaid sooli


Kalle ja Miku „leib” ehk Unes või ilmsi - meiemaa.ee\nSee on ammu teada, et talvisel ajal kipub elu saartel välja surema. Kes muusikaelul silma peal hoiab, on ilmselt märganud, et ka väljaspool suvekuid võõrustavad saared põnevaid artiste. Täna ja homme kell 19 esinevad Johan Spa sohvabaaris ja Orissaare kultuurimajas Kalle Sepp ja Mikk Tammepõld kontserdiga "Unes või ilmsi".\nEsimese mehe nägu võiks kõigile kõlada tuttavalt, sest Kalle Sepp võitis 2017. aastal meelelahutussaate „Su nägu kõlab tuttavalt” viienda hooaja. Tema kaunist lauluhäält ja näitlejameisterlikkust võib nautida ka sel hooajal 10. tegevusaastat tähistava revüüteatri Starlight Cabaret’ õhtujuhi ja lauljaametis ning aeg-ajalt ka muusikalilavadel.\nMikk Tammepõld on laulnud ansamblis Brides in Bloom, asutanud ansambli Dramamama ja andnud välja sooloalbumi „On asju, milles eksida ei saa”. Viimane osales 2014. aasta Eesti Muusikaauhindade debüütalbumi ja aasta rockalbumi kategoorias.\nMehi seob pikaajaline sõprus ja rock&roll’i bänd The Purple Gang. Miku sõnul on nende koostöö kestnud juba pea viisteist aastat. „Kahekesi oleme nii omaloomingut kui ka meie lemmikute laule esitamas käinud mitu aastat,” ütles Mikk Tammepõld Nädalalõpule.\n„Mina pole seda kunagi väga vaadanud kui koostööd, pigem kui rõõmu koos musitseerimisest. Meie muusikaline maitse ja arusaam maailmaasjadest, heast ja halvast kattub paljuski.”\nKavas on laule mõlema mehe repertuaarist. Selgus, et poolteist aastat tagasi ilmus Kalle Sepal ja ansamblil Locomotiiv album „Mäng”, millelt samuti lugusid esitatakse. „Lisaks esitame oma isiklikke lemmikuid meie lõputust levimuusika klassikast, Apelsinist Ehalani,” täpsustas Mikk.\nÖeldakse, et muusiku lemmikmuusika on vaikus. Kalle seda otseselt ei kinnitanud, küll aga nentis ta, et lihtsalt muusika kuulamiseks on tal tegelikult väga vähe aega ja vabal hetkel laseb ta tavaliselt kõrvadel puhata. „Kui aga on aega, siis pühin grammofonilt tolmu ja panen peale mõne vana lemmiku, näiteks Elvis Presley või ELO,” lisas Kalle.\nMikk lubas endale ka väikese kriitikanoole nende laulude pihta, kui „seal korratakse kaheksat takti muusikat või meloodiat” järjepanu. „See ei kõneta mind, kuigi kuulan huviga ka seda, mida hetkel muusikas tehakse. Mina olen see n-ö juurtemuusika fänn – meeldib bluus ja sellest välja kasvanud rockansamblid,” selgitas Mikk.\nKontserdikülastajad sageli ei mõtle, et neile esinevad muusikud teevad tööd. See “leib” näeb kaugelt välja väga ahvatlev. Mida mehed ise arvavad?\n“Muusikud teenivad tänapäeval leiba suures joones erinevate esinemistega. See on sama nii meil kui ka mujal maailmas. Need ajad, mil muusika autorid oma loomingu pealt ära elada said, on möödas. Aga tundub, et meile see muusiku leib endiselt maitseb,” leidis Mikk.\nKalle arvas, et tema jaoks on muusiku leib väga huvitav ja kirju, sest “see on viinud teda väga põnevatesse seiklustesse nii kruiisilaevadel, teatri- ja kontserdilavadel, teles või siis näiteks mõnes peenes restoranis, kehastades kas või laulvat kelnerit”.\nLõpetuseks ütles Mikk, et nad tulevad Saaremaale ikka selleks, et kohtuda publikuga, pakkuda neile head muusikat. “Meie mõlema jaoks on Saaremaa üks armas ja tähtis paik,” oli Mikk veendunud, temaga nõustus ka Kalle.\n“Saaremaa on minu jaoks ikkagi natukene nagu kodu eest ehk siia saab „põgeneda” ja siin saab kenasti akusid laadida. Alati on tore tulla Saarde ka kontserte andma, sest publik on meid iga kord väga hästi vastu võtnud ja endiselt on veel nii palju kontserdikohti avastada,” nentis Kalle.\nLähitulevikus kavatseb Mikk keskenduda uuele loomingule. Kalle aga viskas õhku kinda, et kõigi muude projektide kõrval võib tähelepanelik vaataja teda tabada ka mõnes uues teleprojektis.


Ülikoolist teatrisse | ajakiri.ut.ee\nNäitemänguharrastajad Juhan Paadam (paremal), Miralda Laagus (Kangilaski) ja Thea Kuld 1960. aastate lõpus luuletusi lugemas.\nFOTO: TÜ ajaloo muuseum\nMis seos on kunagistel teatrikuulsustel Karl Kalkunil, Jaan Saulil, Margarita Voitesel, Aksel Oraval, Evald Hermakülal, praegustel näitlejatel Hannes Kaljujärvel, Jaan Rekkoril ja mitmel teiselgi Tartu ülikooliga?\nÜks ja ühene. Nad on mõne aasta ülikoolis õppinud või selle lõpetanud, käinud ülikooli näiteringis või Vanemuise stuudios ja leidnud oma kutsumuse laval. Näiteks populaarsest filmist «Siin me oleme» tuntud Karl Kalkun (1927–1990) on meenutustes pidanud õigusteaduskonnas õppimise aega üheks huvitavamaks, kuigi need olid keerulised sõjajärgsed aastad. Keeruline oli ka repertuaariga. Esitada tuli literatuurse tekstiga sotsialistlikku realismi, näpuga näitavat satiiri või ajastule vastuvõetavalt tõlgendatavat maailmaklassikat. Hoolimata sellest surus eneseväljendustahe peale ning tudengid leidsid koha ülikooli näiteringis, koorides, ansamblites või iga-aastastel kunstilise isetegevuse ülevaatustel.\n«/.../ teie ei oska aimata, kui tugevasti tõmbab mind näitlemine, teater. Mulle on see ääretult kallis, kõige kaunim lõhn on grimmi oma. Ja mõistke mind palun, ma ei saa praegu ilma selleta elada. Ta on mulle vajalik. Vajan teda kui isa viiulit, ema laulu, vanaema toidukeetmist.»\nFüüsikatudengi Jaan Sauli kirjast vanematele 12. jaanuaril 1958\n(raamatust «Unustamatu Jaan Saul»).\nTalendid leidsid tee\nKui enne sõda lavastasid ja näitlesid tudengid enda lõbuks seltsides ja korporatsioonides, siis nõukogude ajal peeti «harmooniliselt arenenud inimese kujunemisel oluliseks esteetilist kasvatust, mille oluline komponent oli aktiivne osavõtt kunstilisest isetegevusest («Tartu Ülikooli ajalugu III», lk 349)». Isetegevust korraldas 1945 loodud ülikooli ametiühinguklubi.\nEesti Vabariigi ajal õpetasid ülikooli õppejõud Paul Ariste, Johannes Semper, Gustav Suits jt Vanemuise stuudios. Sõjajärgsetel aastatel kujunes esialgu vastupidi: lavastajad ja näitlejad juhendasid ülikooli klubi ja isegi mõne teaduskonna näiteringi. Lavastamas käisid Ilmar Tammur, Udo Väljaots, Haim Drui, Ellen Kaarma, Ellen Liiger jt.\nJuuratudeng Karl Kalkun läks ühe koolivenna kutsel näiteringi pisiosa kahte lauset ütlema ja sealt algas tema teatritee: Vanemuine tõmbas ja õigusteaduskonna lõpetas ta mittestatsionaarselt. Näiteks osalesid tollal näiteringis veel hilisemad näitlejad Heino Raudsik (õigusteadus), Sirje Põldots-Raudsik (kehakultuur), Virve Meerits (õigusteadus), nukufilmirežissöör, operaator Kõpsi looja Heino Pars (arstiteaduskond), arstid Guido Arro, Nils Sakris jt. Mõned arstid jäid näitlemisele aastakümneid truuks, nagu Guido Arro ja Roman Tsurenkov, kes mängisid rahvateatris ja tervishoiutöötajate majas.\nNii ülikooli kui ka vabariiklikel isetegevuse ülevaatustel noppisid kõrgeid kohti soololauluga emeriitprofessor Hans Trass (bioloogia), estraadilauljaks saanud Kalmer Tennosaar (õigusteadus), matemaatikaprofessor Olaf Prinits (1924–2006), füüsik Olev Saks jt. Näiteks 1952. aasta vabariikliku ülevaatuse kohta märgiti, et soololauljal Trassil on hea häälematerjal ja et ta on ka musikaalne, Tennosaar küündinud lausa professionaalsele tasemele. Tudengitest isetegevuslasi hinnati väga, sest Guido Arro on kirjutanud, kuidas ametiühing tegi näiteringile aktustel, pidudel, ja muudel üritustel esinemise eest preemiareisi Moskvasse.\nVaatamata kiidusõnadele leiab ülikoolilehe isetegevuse ülevaadetest ka märkusi, nagu näiteks, et tõsiseid raskusi esineb poliitilise satiiri ja humoreskide alal, esitatakse ideeliselt madalat satiiri. 1958. aastal heideti mõnele ette kuulsuste jäljendamist ning eriti ansamblite puhul üliõpilaste puudulikku maitset (laulud «Bella, bella donna» ja «Mul onn mägedes on»).\nVanemuise lavastaja Epp Kaidu on aga intervjuus meenutanud, kuidas teatris algasid üliõpilastega ühised arutelud juba 1947. aastast. Enamasti läinud vaidlused ikka poliitika peale, kus nad ei kartnud keda kuraditki. «Arutelud olid hästi ette valmistatud. Põhitöö tegi ära arstiteaduskonna üliõpilane Guido Arro. Kes rääkis kujundusest, kes osatäitmisest, kes tükist, jne. Saal oli meil rahvast täis, vahel oli isegi nii, et üks leer oli all saalis, teine rõdul.»\nMida mängiti? Udo Väljaotsa käe all toodi välja Aleksander Fadejevi «Noor kaardivägi», Moliere'i «Ebahaige» jt. Oli ka eesti autorite lavastusi. Esimene muusikalavastus oli 1957. aastal Imre Kálmáni operett «Montmartre’i kannike», kus peaosas bibliograafiaüliõpilane Margarita Lombak (Voites). Hiljem Vanemuise ja Estonia primadonnaks tõusnud koloratuursopran jättis Tartu ülikooli ning astus konservatooriumi dotsent Linda Sauli lauluklassi.\nLinda Sauli noorem poeg Jaan, kes 1956 tuli füüsikat õppima, kirjutas aga vanematele, kui tugevasti tõmbab teda teater. «Mulle on see ääretult kallis, kõige kaunim lõhn on grimmi oma. Ja mõistke mind palun, ma ei saa praegu ilma selleta elada.» Kahe aasta pärast sai temast konservatooriumi lavakunstikateedri esimese lennu üliõpilane, näitleja. Noorelt surnud populaarset näitlejat Jaan Sauli (1936–1966) võib näha 1959. aasta filmi «Vihmas ja päikeses» peaosas. Filmi sattusid teisedki Tartu ülikoolis õppinud, nagu näiteks arstiteaduskonnast Peeter Volmer («Perekond Männard»), kehakultuuriteaduskonna lõpetanud hilisem Endla teatri näitleja Eha Sikk (Kard), («Juunikuupäevad», «Keskpäevane praam»). Kuigi need filmid ei kuulu Eesti filmi kullafondi, on neil oma kultuurilooline väärtus. Küll aga kuulub meie filmiklassikasse «Libahunt» (1968), kus Marit mängis Vanemuise stuudios õppiv filoloogiatudeng Malle Klaassen ning Margust 1965. aastal ülikooli geoloogiainsenerina lõpetanud Evald Hermaküla (1941–2000). Ülikooli astununa hakkas Hermaküla Tartu kultuurihoone näiteringis mängima, järgmisel aastal läks Vanemuise teatristuudiosse Kaarel Irdi käe alla. Ülikooli lõpetamise ajaks oli ta juba tuntud näitleja.\nKuldsete kuuekümnendate vaimne elavnemine tõi teatritegemisse vabamad tuuled: katsetati eri žanreid, lavastati rohkem Eesti noorte ja kaasaegsete välismaiste autorite loomingut. 1963. aastal lavastas Ellen Liiger ajaloo-keeleteaduskonna näiteringiga eesti filoloogia üliõpilase Paul-Eerik Rummo esiknäidendi «Võõrad inimesed». Etendusejärgsel fotol ülikoolilehes seisab tema kõrval sama osakonna tudeng Mati Unt. Eesti teatrilukku hakkasid end jäädvustama Evald Hermaküla, Paul-Erik Rummo ja Mati Unt (1944–2005), kes koos Jaan Toominga ja Ülo Vilimaaga kujundasid Vanemuisest teatriuuenduse keskuse. Nende hulka lisandub vaieldamatult Vaino Vahing (1940–2008), kelle elu pöörles kolmnurgas meditsiin–kirjandus–teater.\nPaar aastakümmet kestnud teatri kuldajal olid ka ülikool ja teater vastastikuses tõmbes. Tudengeid paelusid mitmekihilised emotsionaalsed lavastused, teater tuli publikule lähemale ja uuris, mida noor vaataja näha soovib. Neid aastaid iseloomustavad publiku-uurimused, teatrikülastajate konverentsid, kohtumisõhtud. Õppejõude ja üliõpilasi kuulus teatri kunstinõukokku, tudengid kirjutasid ajakirjanduses välismaa teatriuuendusest, analüüsisid põhjalikult eesti lavastusi. Tartu teater oli lahutamatu Kaarel Irdi isiksusest. Irdi parteiline kuuluvus ja kange karakter aitasid teatri eest seista ja õigustada noorte lavastajate katsetusi. Vanemuine kujunes Nõukogude Liidus ainsaks mitmes žanris mängivaks, sealjuures väga mainekaks teatriks. Ird oli ka sage ülikoolilehe intervjueeritav, kus arutleti teatrialase fakultatiivkursuse, üliõpilasteatri loomise jpm üle.\nVaimne elevus oli haaranud ka ülikooli klubi, kus esines sageli Rajacate ansambel, korraldati kohtumisi tuntud kultuuriinimestega, näitering esitas leedu ja poola kaasaegseid näidendeid, samuti John Osborne'i «Vaata raevus tagasi», Ardi Liivese «Kallimast kallimat» jt. Liives oli lõpetanud juura, aga temast sai tuntud näitekirjanik. 1960. aastate lõpus mängisid näiteringis Einar Kraut, Juhan Paadam, Reet Reiljan, Thea Kuld jt. Viimane oli koos Virgi Reeloga sagedane deklamaator ülikooli üritustel. Eesti filoloog Virgi Reelo õppis paralleelselt Vanemuise stuudios ning töötas mõne aja pärast lõpetamist Vanemuises. Inglise filoloogiat õppinud Miralda Kangilaski (tollal Laagus) mäletab luuleõhtuid, sh pagulasluule esitamisi kohvikus. Ta mängis ka vahepeal keelatud Vanemuise kuulsas Paul-Eerik Rummo «Tuhkatriinumängus» jt lavastustes.\nNäiteringe juhendanud Juhan Saar ja Kulno Süvalepp viisid tudengitest näitlejaid teatrisse proovidele ja kontrolletendustele. «Tuhkatriinumängu» kaitseks korraldasid tudengid arutelusid ja kirjutasid artikleid. Elevust tekitas ka tänapäeva mõistes show-rühm Kuup ja Kera, mille moodustasid füüsikud eesotsas Tiit Kändleriga.\n1970. aastal esitasid eesti filoloogia esimese kursuse noormehed Mait Agu, Tõnis Kaljumäe, Peep Nemvalts, Rein Veidemann jt Henrik Visnapuu ja Valmar Adamsi lembeluulest kompositsiooni «Amores». Neist kujunes mitmeks aastaks menukas luuletrupp Amores. Ajakirjandust õppiv Mihkel Mutt, kes algaja teatrikriitikuna Vanemuise kunstinõukogusse kutsuti, meenutab mälestusteraamatus, et kuigi Amorese etendused olid puhtkunstiliselt (küünlavalgus, valged hõlstid, märgiline biit- ja folkmuusika) meeldivad, peitus nende menu peapõhjus sotsiaalses taustas. «Ajastu muutus üha repressiivsemaks ja igast ametlikust liinist irduv natuke off-off-nähtus püüdis juba iseenesest pilku.» Publik vajas Muti arvates vastupanuvälgatust, millega saaks identifitseeruda. Aeg-ajalt tekkis teisigi luulerühmi. Näiteks Reet Mändmetsa juhendatavasse truppi kuulusid luuletajad Kajar Pruul, Eve Kivipõld jt.\nSeisakuaja eel ja sees\nDiskoajastuks oli kunstilise isetegevuse ülevaatustest saanud taidluskonkurss (sõna taidlus võeti kasutusele alles 1972), kus sügissemestril käis lavarebimine rebaste, kevaditi kõikide kursuste vahel. Mitmel aastal napsas esikoha majandusteaduskonna luuletrupp Logos. 1975. aastal märgiti vabariiklikul konkursil näitlejameisterlikkuse eest ära ajalootudengi Tiit Lutsu esinemine, kehakultuuriteaduskonna üliõpilane Hannes Kaljujärv oli aga üks oma teaduskonna programmi koostajaid. Luts ja Kaljujärv olid 1974. aastal Vanemuises alustanud Hermaküla stuudio kasvandikud, nagu ka inglise filoloog Jaan Kolberg jt. 1979. aastal suundusidki diplomandid Luts ja Kaljujärv Vanemuisesse, samuti eesti filoloog Viljo Saldre. Praegune Endla teatri näitleja Jaan Rekkor, kes paar aastat ajakirjandust õppis, on ühes intervjuus öelnud, et vaatas ülikooli näiteringis askeldades Hermaküla stuudio tegemisi kõrvalt kadedusega. Rekkor sai sisse lavakasse, nagu ka mõne aasta eesti filoloogiat õppinud Anu Lamp ja Katrin Nielsen.\n1977. aastal ühel kohtumisõhtul vanas kohvikus iseloomustas Hermaküla teatrisituatsiooni mõningaist novaatorlikest lavastustest hoolimata siiski juba seisakuliseks. Küllap seepärast otsisidki teatrijanused noored tema trupist alternatiivseid eneseväljendusvõimalusi. Aina enam tuli osata lugeda ridade vahelt, saada aru vihjetest ja alltekstist.\nSügaval stagnaajal 1985. aastal võttis teatrist nakatunuid oma rüppe Vanemuise draamastuudio, mida juhendas Jaan Tooming. Stuudiolased on meenutanud, et peale näitlejatehnika, hääle ja keha arendamise arendati seal ka vaimu. Sama oli teinud ka Hermaküla. Loenguid pidasid õppejõud, kirjanikud, kunstnikud ja muusikud. Tooming andis soovitusi, milliseid loenguid võiksid tudengid ülikoolis veel kuulata. Osadest stuudiolastest, sh Enn Lillemetsast (eesti filoloogia), Kalev Kudust (ajakirjandus) jt kujunes 1989. aastal Tartu Lasteteater. Kalev Kuduga seostub ka taasiseseisvumistuulte populaarne luuletrupp Valhalla (Tiit Pruuli, Jüri Luik, Toomas Kiho, Urmas Kõljalg, Margus Kasterpalu, Kalev Kudu jmt). Veel enam, Kalev Kudu võttis kätte ja hakkas 1999 ülikooli draamastuudio baasil rajama Tartu üliõpilasteatrit.\nAjakirja Akadeemia peatoimetaja Toomas Kiho sõnul olid Valhallasse koondunud otsiva vaimu, säriseva ja targa energiaga tudengid, mis oli kaheksakümnendate ülikoolis haruldane kooslus. Ametlikult ülikooli klubi deklamaatorite ringi, sisuliselt üliõpilasteatri esimene luulekava Heiti Talviku loomingust valmis juba 1984. aastal. Valhalla väärib aga omaette lugu. Samuti vääriksid lahtikirjutamist taidluskonkursid, sõpruspäevade aegu Tartus peetud üleliidulised üliõpilasteatrite festivalid, õppejõudude harrastusnäitelused, 1980. aastate bändide buum (majandusteaduskonnas õppis ja mängis Justamendis lavakasse läinud Andres Dvinjaninov) ja paljud teised teatriteemad.


Sahhalini mägismaa - Kahjurid ja taimehaigused - 2020\nHighlanderi taim kuulub tatar. Mitmekesine liigiline koosseis, lihtsad tingimused kasvatamiseks ja aretamiseks võimaldasid tal hõivata väärt aed aedades, parkides, lillepeenardes. Paljud nende taimede liigid ei vaja hoolt, kasvavad looduses ja on sageli umbrohtudena.\nHighlanderi liikide arv on üsna vähe - umbes 300 esindajat, kellest 20 on kultuuriliigid. Mõned taimed on üksteisega väga sarnased, kuid on olemas üksteisest oluliselt erinevad liigid.\nNäiteks Sahhalini mägironija ja jaapanlased on väga sarnased lehtedele ja õisikutele ning serpentiin sarnaneb ainult nende suhetega. Liuoga sarnanevat Baljuani mägismaa kasutatakse aktiivselt dekoratiivse vormina.\nMägironijate taim, mille liigid on nii erinevad, meelitab mitte ainult välist keerukust, vaid ka teisi voorusi. Tüübid pochachuyny, rastopyrenny, sugulus, viviparous, alpine sai levinud traditsiooniliste tervendajad, mesinikud, kasvatajad.\nSuur osa mägismaalastest on rohumaad, kuid põõsad ja lianad. Seal on esindajad mitmeaastaseid ja aastaseid taimi. Lisaks on mägironija kergesti asustatud niitudel, metsas, teedel, veekogude lähedal jne.\nSahhalini mägismaa oli kunagi levinud ainult Kaug-Ida piirkondades. Kuid tänu sellele, et tänapäeval on võimalik kergesti kohaneda erinevate elutingimustega, võib seda taime näha erinevates maailma osades. Venemaa piirkondades oli kõige enam levinud mägismaa.\nMõnikord esineb mägironijaid, kes ilmusid pärast teatud liiki tööde teostamist, mis ei ole seotud põllumajandusega. Tuleb välja, et selleks piisas, et osa taime risoomi liigutada juhuslikult pinnasesse või tööriistadesse uude kohta.\nTeatavat rolli mägipiirkonna kasvupiirkondade laiendamisel mängis tõsiasi, et ta armastas aednikke ja hakkas neid levima dekoratiivtaimedena. Sahhalini mägismaa, kelle foto kaunistab ajakirjade, veebilehtede ja ajalehtede lehekülgi, ei saanud märkamatuks jääda. Selle taime esimesed kultiveeritud istandused ilmusid 1863. aastal.\nOlles teinud otsuse mägipiirkonna „asustuse” kohta lilleaias, on vaja tutvuda selle omadustega. Kõigepealt peate teadma, et vaatamata oma muljetavaldavale suurusele ei ole Sahhalini mägironija põõsas, mitte puu, vaid lihtsalt rohumaa. Sügisel sureb selle maapealne osa välja ja kevadel saabudes algab kevadel uute võrsed.\nKui taime varred hilissügise saabumisega ei ole eemaldatud, vaid jäetakse talveks, siis on talvel hea lilleaia kaunistus.\nSahhalini mägismaa, mille kasvatamine ei nõua palju vaeva, võib lossimiskohas säilitada kuni kümme aastat. Lisaks kasvab suvel see aktiivselt, luues tihedaid tiibreid. Neil põhjustel ei ole soovitav hoolikalt hooldatavate väärtuslike taimeliikide läheduses Sakhalin highlander'i istutada.\nKuidas vabaneda "agresorist"? Seda küsimust võib sageli kuulata inimestelt, kellel pole olnud aega täielikult uurida kõiki tehase omadusi. Kogenud kasvatajad viitavad sellele, et mägismaa peab järgima istandusi, eemaldades koos risoomiga uued võrsed. Lisaks peate selle kasvu peamise koha ümber kaevama piiraja 30 cm sügavusele.\nErinevate mägismaa tüüpide ulatus on piisavalt lai. Sakhalin Highlander ei ole erand. Paljudes piirkondades on põllumajanduse vajadusteks kasvavad taimed muutunud tuttavaks. Mägironija kasvab kiiresti, andes rohkelt rohelist massi, mistõttu taime kasutatakse silo jaoks ja selle noored võrsed muutuvad kariloomadele ja hobustele headeks söödadeks.\nTaim on väga hea mesi taim, nii et mesinikud ei mööda seda oma tähelepanuga.\nEnamik inimesi tutvus selle imelise taimega linnade tänavatel, parkides, väljakutes ja aedades, imetledes selle hämmastavalt ilusaid lilli ja lehti.\nSpetsiaalsete ainete olemasolu mägironiku risoomil võimaldas seda klassifitseerida ravimtaimedeks.\nEraldi liike kasutatakse ravimite valmistamiseks nii traditsioonilises kui ka traditsioonilises meditsiinis. Mägironijalt saadud vahendid on madala toksilisusega ja neil on hea terapeutiline toime.\nRetseptide dekoktid, ekstraktid, pulbrid ja tinktuurid on tuntud juba ammu. Tänapäeval kasutatakse ravimeid põie haiguste, sisemise verejooksu, kroonilise soolehaiguse, reproduktiivsüsteemi ja paljude teiste haiguste raviks.\nSattudes perekonda mägironijale kuuluvate taimede omanikuks, saab inimene mitte ainult esteetilist naudingut, vaid ka suurt praktilist kasu.\nTAIMED MESH MUUTUVA - BIOLOOGILINE KIRJELDUS\nBotaanikud väidavad ikka veel, et kolmest seotud sugukonnast kuuluvad see taim: Polygonum, Aconogonum või Persicaria. Kõige tavalisem ladinakeelne nimi on Polygonum polymorphum. Vene keeles pole erinevusi - Highlander on muutuv.\nSee hiiglane on umbes sama lai, kui kõrgus - 1,5-2 m ja veelgi enam õitsevad.\nTänu hiiglaslikule suurusele, väga kiirele kasvule ja pikale õitsemisele, mis kestab juunist sügiseni, on mägironija muutuv - rõhk lilleaias on kogu hooaja.\nPõõsas ei nõuta ripskoes: õõnesvardad, mis meenutavad bambust, ulatudes alusele kuni 3 cm läbimõõduni, on väga tugevad ja ei ületa naabruses olevaid taimi. Ülemises osas liiguvad nad tugevalt ja need järsku õitsemise oksad võivad puruneda tugeva vihma ja tuulest. Highlander ei ole agressiivne: erinevalt invasiivsest\nSahhalini mägironija kasvab põõsaga, levimata risoomide külgedele, samuti ei anna see ise külvamist. Vaasikujuline põõsas, ülalt alla. Maapinnalt külmade külgede järel kasvab ta kiiresti kõrguseni ja mai lõpus on see kaunistatud tulevikus õisikute tihedalt volditud "pungadega". Juunis ilmuvad väikeste kreemikasvaliste lillede hargnenud kohev põrandaalused.\nAja jooksul muutuvad nad roosadeks ja õitsemise lõpuks muutuvad nad sügisel pruuniks. Lõikamiseks võib kasutada õisikuid.\nMägironija lilledel on tugev aroom, paljud mesilased ketruvad alati nende ümber. Enamik inimesi lõhnab nagu mesi vanilliga, kuid mõned peavad seda liiga karmiks ja ebameeldivaks. Sügise jahutamisega võivad mägironijate lehed muutuda punase-lilla toonideks, kuid selline ime juhtub mitte igal aastal.\nMägironija muutuv kasvab hästi mistahes pinnasel erinevates tingimustes - aedades võib seda leida nii kaskade kui ka kasside läheduses. Hea drenaažiga niiskust absorbeerivad mullad on optimaalsed, kuid väljakujunenud põõsas talub nii põud kui ka liigne niiskus. Liiga kuivades tingimustes või kui vesi seisab, on puks madalam. Highlanderi muutuv eelistab päikesepaistelisi kohti, kuid võib osalise varjundiga kasvada, bush on kõrgem.\nMOUNTAIN - SEASONI HOOLDUS\nOn aeg istutada uusi taimi ja vajadusel siirdada vanu. Istutustihedus - 1 põõsas 1 -1,5 m 2 kohta. Mais saab levitada mägironija vahetatavaid basaalseid pistikuid või jagada põõsa. Taimed reageerivad hästi orgaanilise materjaliga muljumisele. Uut istutamist vihma puudumisel tuleks regulaarselt joota.\nPärast lillede pruunistumist võite need lõigata või jätta - nagu soovite. Puks näeb mõlemal juhul dekoratiivne.\nKuivadel ilmadel võivad taimed vajada jootmist.\nSeptembri alguses on aeg alustada mägironija vahetamist, istutamist ja vajaduse korral ümberistutamist. Kuivatatud varred võib lõigata enne talve või varakevadel, nagu soovite.\nPõõsa ülaosas on õhukesed võrsed purunenud - see võib juhtuda väga tugeva tuule või vihma korral. Squally tuul võib päris rikkuda meie hiiglase välimust. Leppige kokku, et taimed, mille õisikud on rippuvad, ei tundu väga puhas. Sellisel juhul on retsept üks - korrastatakse katkised käpikud pausi kõrguseni. Ära karda! Highlanderi muutuv vastab sellele "allahindlusele". Isegi kui sa lõikad kogu põõsas õitsemise tippu meetri kõrgusel, õitseb see kolme nädala pärast uuesti.\nMuutuv mägironija ei ole haiguste ja kahjurite all.\nSahhalini mägismaa on mitmeaastane taim, mis suudab kasvatada kuni 5 meetri kõrgust. Selle vars on püstine, tühi sees, siledad, hargnenud ülaosas, paksude vahedega. Risoom on võimas, hästi arenenud, hiiliv, sügavalt istuv. Selle lehed on suured, südamekujulised, lainelised servad, pisut karedad põhja, kuni 30 cm ja laiusega kuni 25 cm. Suvel on nad rohelised punaste laigudega, sügisel ja talvel muutub värv punakaspruuniks, nii et mägironija meenutab bambust, mistõttu nimetatakse seda Sahhaliinis Siberi bambuseks.\nSuvel muutuvad rohelised punakate laigudega, talvel muutuvad nad pruuniks ja meenutavad tihedalt seisvaid bambusekihi.\nMägironija varred ja lehed on toitainete poolest rikkad, sisaldavad: askorbiinhapet, mineraalfosfaatsooli, karotiini, valke, rutiini, kaltsiumi, kiudaineid, tanniine, samuti resveratrooli, millel on vähivastased, antibakteriaalsed, tanniinsed ja põletikuvastased omadused.\nMägironija keemilise koostise tõttu kasutatakse seda ravimtaimena, Sahhalini elanikud söövad seda, muutes selle salatiteks ja supideks. Taim sööb kergesti põllumajanduslikke ja looduslikke loomi - hirve, põtru, kitsi, küülikuid ja jäneseid, lehmi ja hobuseid. Tema lilled meelitavad mesilasi - mägironija on suurepärane mesi.\nMägironijat kasutatakse ka dekoratiivtaimena, mis kasvab kuni 3-4 meetrit, kaunistab ala ja sulgeb inetu hooneid või hekke, loob varju. Samal ajal kasvab mägironija koha ümber väga kiiresti ja muutub umbrohuks, mida on raske võidelda.\nMägironija kasvatamine ei ole keeruline protsess, seda on keerulisem võidelda pärast seda, kui tema võimas ja libisev risoom muutub tugevamaks ja hakkab andma arvukaid järglasi, pöörates krundi läbitungimatuteks tiigriteks. Pole ime, et aednikud kutsuvad mägironijaid agressiivseteks ja dekoratiivseteks umbrohtudeks.\nEt saada luksuslik bush piisavalt, et matta osa oma juurest maasse. Isegi ilma igasuguse hoolitsuseta hakkab ta hästi hakkama, annab võrseid, lõpuks muutub see lopsakaks ja pikkaks põõsaks ja hakkab seejärel ümbritsevat ala hõivama. Sel põhjusel ei tohiks mägironijaid istutada alamõõduliste puuvilja- või dekoratiivpõõsaste kõrval, see võtab ära kõik toitained ja niiskuse.\nSahhalini mägipiirkonna teine kasvatusvõimalus on juurest väikese tulise istutamine, mille esimesed aastad hakkavad juurduma, alates teisest aastast pärast istutamist kasvab mägironija täisvõimsusele, loodusest lahkudes.\nSeemnete reprodutseerimiseks kihistatakse need esimesena 1-2 kuud külmas kohas karastatud. Neil lubatakse külvata talvel, kuid nad idanevad ainult 20-25 kraadi juures.\nMägironija saab istutada mis tahes kohas - see kasvab hästi kõrgete puude varjus ja eredas päikeses. Ta ei ole muldade koostise ja happesuse poolest valiv, ta ei meeldi liigsele väetisele, me ei pea oma istandustes umbrohtu umbrohutama - nad seal ei kasva. Ainus hooldusnõue on rikkalik ja sagedane kastmine, mägironija Sakhalin armastab head niiskust.\nVastavalt aednike ja aednike ülevaatele, kui taimed on kirglikud, siis Highlander on palju lihtsam kasvada kui taganeda. Isegi väike juurest pärinev fragment, mis jääb maapinnale raiumise ja kaevamise ajal, tekitab idusid. Juured levisid sügavusele üle 50 cm, nii et on vaja kaevandada mägironijalt väga hoolikalt. Seepärast ei pruugi seda täielikult ära võtta, vaid anda sellele õigus elule ja kasutada seda enda ja teiste kasuks.\nTaim on resistentne kahjurite ja haiguste suhtes - kõik need faktid näitavad, et mägironijal on ainulaadsed tervendavad omadused ja ta on valmis neid inimestele ja loomadele jagama.\nHoolitse Sakhalin Highlanderi eest\nHoolimata asjaolust, et mägironija tuli meile Lõuna-Sahhalini ja Jaapani saartelt, ei meeldi ta üldse tugevat soojust. See kasvab peamiselt oja voodi lähedal. ja kus on märjad mäed. Sel põhjusel, kui valite koha istutamiseks Sahhalin tatar, ärge unustage, et see armastab kõrge mulla ja õhu niiskust. Selle rohu aias on sobiv koht reservuaari kaldale või naabruskonnale, kus on oja, sobib ka niiske madalik.\nSahhalini tatar valgustusele on täiesti nõudlik: see võib kasvada päikeses või osaliselt varjus ja areneb hästi isegi hoone põhja poolel. Aga kui tal ei ole piisavalt valgust, siis on selle lehed väiksemad ja õisikud ei ole lopsakad ja ei jõua normaalsele suurusele.\nSahhalini tatar on väga nõudlik pinnase viljakusele. Seal, kus see looduses kasvab, on pinnas humustaimede ja erinevate toitainetega väga küllastunud. Koosseisus on see pinnas lehtpuude lehtmullale väga lähedal. Selleks, et mägironija kasvaks täielikult ja tugevaks, tuleb seda sööda mädanenud sõnnikuga, rohu kompostiga ja samal ajal rohke veega. Sakhalin Highlander, mis on istutatud komposti hunniku lähedal, tundub sageli väga hea.\nVarakult kasvavad rohelised võrsed võivad madalatel temperatuuridel veidi külmuda. Aga ärge muretsege, sest mägironija taastub, kui see on soe.\nTaimede istutamine ja paljundamine\nSahhalini tatar on väga sarnane koorimata tatarile. Ja see ei ole üllatav, sest need on omavahel seotud. Selle taime seemned külvatakse märtsis või aprilli alguses, külviks kasutatav pinnas peab olema lahtine ja viljakas. Pärast külvi ilmuvad umbes 14 päeva pärast esimesed võrsed. Sahhalini mägironijate võrsed ei vaja sukeldumist, seetõttu tuleks külvata taime suured seemned 10 cm kaugusele või spetsiaalsetesse 1-2-tükkilistesse turbapottidesse.\nKui seemikud kasvavad, tuleb seda juhiseid järgida kolm korda keeruliste väetistega, mis tuleb vees lahjendada. Te saate istutada seemikud otse pärast külma tagasipöördumise ohtu on see umbes juuni alguses. Pärast istutamist koosneb mägironija hooldus perioodilisest ja õigeaegsest jootmisest ja väetamisest, mis peaks toimuma vähemalt kaks korda hooaja jooksul, selleks sobivad komplekssed või orgaanilised väetised.\nKuna tatar hakkab õitsema väga hilja, ei ole selle seemnetel aega küpsemiseks täielikult. Seetõttu toodetakse peamiselt selle taime paljundamist vegetatiivse meetodi abil. Delenki juurdub väga kiiresti, kuid see juhtub tingimusel, et niiskust on piisavalt. Pärast esimesel aastal juurdunud taime annab rohkesti rohelust.\nKui teil on maatükil kasvav mägironija, ärge unustage, et see on väga agressiivne umbrohutõrje, mis suudab oma juured kaheks meetriks lasta. Seetõttu tuleks mägironijate võimalik kasvupikkus seada kaevikusse. Selleks sobivad kiltkivi, plastik või muud korrosioonikindlad materjalid.\nVabane Siberi bambuse juurtest See on väga raske ja see taim kasvab jälle kaevatud kohas.\nLisaks on mägironija ilus dekoratiivtaim, mida peetakse ka väga väärtuslikuks köögiviljakultuuriks. Inimesed kasutavad oma lehti ja noori võrseid toiduks. Lehed on hapuka ja meeldiva maitsega, lisaks on nad väga mahlased. Neid saab lisada lisakomponendina erinevatele salatitele, valmistada maitsvaid suppe ja teha ka pirukate täitmiseks. Sahhalini mägismaa hindab asjaolu, et noored rohelised kasvavad selles väga varakult. Selle sisu ja maitse ning vitamiinide olemasolu on väga sarnased hapu ja rabarberiga, mägironija saab neid kergesti asendada, samas kui need taimed ei ole.\nErinevad linnud, küülikud ja kariloomad söövad Sahhalini mägismaalaste lehti innukalt. Kuid nende kasutamine ei ole soovitatav. See toit on küllastatud paljude vitamiinidega, kuid samal ajal sisaldab see palju oksaalhapet ja see võib kahjustada loomade tervist.\nVõite seda kasutada ka järgmiselt:\nKomposti valmistamiseks, mis võib samuti olla kasulik. Kompost valmistatakse tavalisel viisil, kuid sellise väetise kasutamisel on happesuse vähendamiseks vaja lisada kriit või lubi.\nAlates eelmise aasta küpsest varsist saate hernedele või muudele taimedele head tuged.\nVõimalik on aluse valmistamine õõnsa varre soojale voodile.\nSahhalini tatarmis on oma võimuga muljetavaldav, on mitmeaastane. See võib olla:\nväärtuslik lisamine inimeste ja loomade toitumisele, t\nМощный многолетник достигает в высоту до 5 метров. Highlanderi vars meenutab bambust või pillirooga, mida nimetatakse rahva nime all Siberi bambuseks. See on sile tekstuur paksenenud internodes. Eelmise aasta võrsete õõnsad vertikaalsed varred murduvad kergesti varakevadel ja neid kasutavad suveelanikud kaminatesse ja ahjudesse.\nMõnedel reynutria liikidel on igihaljad lehed, kuid meie piirkonnas langevad nad kõige sagedamini. Laiad lehed on südamekujulised, ulatudes kuni 30 cm pikkustele ja kergelt lainelised servad on sileda tekstuuri peal ja shaggy põhja. Mägironija õitseb suve lõpus ja sügise keskel.\nKohati, kus mägironija kasvab, ei ole praktiliselt umbrohtu ja pinnas on alati märg ja lahtine. Kultuuri võimas juurestik lihtsalt ei võimalda teistel taimedel areneda.\nRikkalike roheliste lehtede ja püstiste varrede taustal on ilusad õisikestest õisikutest koosnevad õisikud. Septembri lõpus valmivad seemned õisikutel soojas maastikul - tumepruunid kolmnurksed pähklid, mis võivad olla põllukultuuri vegetatiivseks paljundamiseks. Õitsemise ajal koguvad mesilased seega lilledest nektarit aktiivselt Rainutria viitab tootlikule mee taimedele.\nMaailma tuntud Jaapani teadlaste poolt läbi viidud arvukate uuringute kohaselt on reynutria ainulaadne võime teha pinnasest raskmetalle ja muid mürgiseid aineid, neutraliseerides neid kasvuperioodil.\nSee on selle tehase kvaliteet, mis on aktiivne. kasutatakse Jaapanis tööstusjäätmetega saastunud maa taastamiseks. Seal istutati mägironija spetsiaalselt prügi prügimäed, samuti mürgiste ainetega küllastunud alad.\nMeie piirkonnas on see Siberi bambuse omadus soovitatav kasutada aia kruntidel, mis on purustatud kohtades, kus kahtlustatakse pinnases kahjulike ainete olemasolu, näiteks jäätmemaal või teede, tööstusrajatiste, keemiatehaste lähedal.\nFoto näitab reynutriya noori võrseid mai alguses. Väga maitsev!\nSahhalini mägironija väärtus põllumajanduses ja toiduvalmistamises\nKultuuri kasutatakse sageli maastiku kujundamisel. dekoratiivse elemendina reservuaaride kaunistamiseks, muru ja rohelise muru piiramiseks, hekkide ja aia varjude nurkade loomiseks.\nKaug-Ida ja Jaapani elanikkond rakendab aktiivselt värskeid ja keedetud mitmeaastaseid lehti kulinaarsetel eesmärkidellisades need salatitele, jookidele, küpsetistele ja suppidele. Sahhalini kõrgustikust isegi teevad nad moosi ja valmistavad ette tervislikke magustoite. Noortel võrkudel on meeldiv hapu maitse, mis meenutab hapu, kuid rohkem pakkumisi.\nTehast iseloomustab rohelise massi aktiivne hooajaline kasv, nii et paljud põllumajandustootjad kasutavad noort kasvu enne lootustandvat etappi. siloainenaning selle koristamine toiduks ja kodulindude ja põllumajandusloomade värske andmine - hobused, küülikud ja lehmad.\nMägironija õhust osa moodustavad bioloogiliselt aktiivsed komponendid annavad võimsaid bakteritsiidseid ja antimikroobseid omadusi, mille tõttu taime kasutatakse traditsioonilistes meditsiini retseptides teatud haiguste raviks.\nKasvatamine, istutamine, hooldus, aretus\nTaimede kasvu ja arengu kontrollimiseks võib kasutada valgustust. Niisiis kasvab mägironija päikesepaistetesse piirkondadesse maksimaalselt, lehed on suured ja õisikud on lopsakad. Aga kohtades, kus bambus ei ole nii pikk ja levib. Reynutria, mis on istutatud põhja pool, ei kasva rohkem kui meeter kõrgusel, tal on väikesed lehed ja mitte alati õitsev.\nEsimesel aastal pärast mägironija protsesside istutamist kasvab taim umbes 1 meetri kõrguseni. Kuna hiiglaslikku reynutriya iseloomustab ainulaadne omadus maapinna ülesehitamiseks rekordajaga, siis teisel või kolmandal aastal pärast istutamist muutub selle istandus reaalseteks läbimatuseks paksudeks kuni 3-4 meetri kõrguseks.\nKeset riba mägironija levib täiskasvanud taimedest eraldatud risoomide või täiskasvanud põõsa jagamise teel. Kihid juurduvad mistahes pinnasesse, isegi kultiveerimata ja mineraalide vaesed. Taimede jootmine on vajalik ainult alguses. Tulevikus kasvab kultuur iseseisvalt ja talub suurepäraselt nii puudujääki kui ka liigset niiskust, kuid siiski ei ole soovitatav bambust istutada üleujutatud kohtadesse ja madalikesse.\nKuna seemnete küpsemine põhjapoolses kliimas on haruldane nähtus, ei pruugi nad praktiliselt kasvatada. Kui teil õnnestus saada Sahhalini tatar seemneid, siis külvatakse need avatud pinnasesse või kasvatatakse seemikute abil. Piirkondade külvamise vaheline kaugus jäetakse umbes 10 cm kaugusele, seemikud asetatakse 12–15 cm sammudena, mis ilmuvad 5-7 päeva pärast, eriti igapäevase jootmise korral. Tulevikus kastetakse väikeseid seemikuid iga 3-4 päeva tagant. Weed ja lahtine maandumine ei nõua.\nSahhalin Highlanderi noored võrsed, söödavad mai alguses\nHighlanderi kasu saidile ja võimalik kahju\nEt kasu reynutriya kasvatamine oma saidil sisaldab:\nkahtlemata lihtsus mulla viljakuse hooldamisel ja nõudmisel;\nenne istutamist ei ole vaja maakasvatust (kaevamine, väetamine, umbrohutõrje),\nvõimalikult kiiresti kohaliku piirkonna kõrged dekoratiivsed omadused ja aiandus;\nhämmastav kasvukiirus ja unikaalne ellujäämismäär uues kohas,\nkasutamine küülikute, kitsede, kanade, kalkunite, partide ja veiste väärtusliku ja kasuliku t\nkahjurite ja haiguste puudumine\nSahhalini tatarlaste pesakonna võimalus kompostis ja nende kiire lagunemine, t\npinnase viljakuse ja maa struktureerimise kvalitatiivne paranemine Rainutria kompostitud lehtede ja võrsete sissetoomisega,\ntaimse tuha saamine pärast maapinnaosa põletamist, mis on rikas kaaliumi, fosfori ja haruldaste mikroelementidega,\nmesilastele suure väärtusega toitumine,\nvõime sulgeda taluhooned ja jagada ruumi läbimatu ekraaniga.\nHighlanderi peamine puudus on selle elujõulisus.. See on koht, kus kõik loetletud eelised muutuvad kergesti lahendamatuks probleemiks. Kui teil on krunt ja teil ei ole aega pidevaks umbrohutamiseks, siis ärge kiirustage, et saada uus aednik. Lisaks tuleb varakevadel eelmisel hooajal jäänud õõnsad varred tükeldada pigem peenelt, vastasel juhul jäävad nad põletamisel täielikult kõikidesse suundadesse.\nVaata pilti, kui kiiresti reynutria põõsas kasvab. Kõik filmitud Peterburis, peaaegu linna keskel.\nRainutria põõsas mai keskel\nRainutria hakkab õitsema juunis\nRainutria õitseb juulikuu alguses\nKuidas võidelda, kui mägironija on oluliselt kasvanud ja kontrolli alt väljas?\nRaynuria ei ole midagi, mida nimetatakse kahjulikuks ja juurdunud umbrohtuks. Võimas sügavkülmutatud (kuni 4 m) juurestik kasvuperioodil annab arvukalt võrseid, mis kasvavad võimalikult kiiresti kõikides suundades. Juhtivalt, Sahhalini tatar valmistab ette kõiki teisi kultiveeritud ja umbrohutuid taimi.\nTaimede istutamine külgneva ala piiril olevasse hekiks peab olema kooskõlastatud oma naabritega, vastasel juhul on teil oht, et saaksid nendega suhteid hävitada, sest peaaegu igapäevased risoomid tuleb sülitada.\nLisaks, kui teie piirkonnas, näiteks soojades piirkondades, küpsevad seemned sügisel, lendavad nad üle kogu territooriumi, idanevad, seejärel kasvavad taimed aktiivselt kõige sobimatumates aedade nurkades.\nSiberi bambusest on soovitav istutada tänaval või väljaspool tara. Sellistes tingimustes ei tungi taim kultiveeritud alasse tingimusel, et tara kaevatakse piisavalt sügavale.\nKui teil on suur ala, kus saab luua erinevaid tsoone, siis valige sobiv koht Siberi bambusele on lihtne. Näiteks saate seda kasutada originaalse tara loomiseks muljetavaldava hiiglasliku tiigrist, tehes seda kunstlikku oja või dekoratiivset tiiki.\nAga kui iga maatükk on kontol ja kasvatate aktiivselt puuvilja-, köögivilja-, marja- ja lillepõllukultuure, soovitavad eksperdid bambusest istutamisest loobuda, sest isegi mitmekordne kaevamine 1 meetri sügavusele ei pääse sellest sissetungijast lahti.\nEt Sahhalini mägironija ei muutuks pahatahtlikuks umbrohuks, mis kogu saidil kontrollimatult libiseb, on vaja selle kasvu piirata juureprotsesside eemaldamisega.\nSiberi bambusest vabanemine on palju raskem kui istutada see krundile.. Paljud suvilased, et eemaldada kultuur territooriumilt, kasutavad tugevaid herbitsiide. Kui otsustate sellisest naabruskonnast vabaneda, kasutage Agrokillerit - pideva toimega herbitsiidi.\nTugevaid taimi saab hävitada, kasvatades vähemalt 10 cm varre kõrgusega umbrohtu 50 ml kemikaali lahusega 3 liitri vee kohta. Mõnikord on manipuleerimise kordamine vajalik kuni 4 korda. Tuleb meeles pidada, et ravimi ühendid tungivad ainult vegetatiivse massini (vars ja lehed), kuid ei mõjuta seemneid, kuid meie piirkonnas ei ole see oluline.\nSahhalini mägironija noored võrsed ja lehed sisaldavad palju bioloogiliselt aktiivseid aineid, sealhulgas:\nvalguühendid (kuni 20% kogu massist)\nvitamiinid (rutiin, askorbiinhape, karotenoidid), t\nmakro- ja mikroelemendid (kaltsium, fosfor, raud, naatrium, magneesium),\norgaanilised happed, kaasa arvatud oksaalhape,\nantioksüdandid (resveratrool ja selle glükosiidid).\nSöödavad raynutria noored võrsed\nSahhalin Rainutria kasutamine meditsiinis\nTänu antibakteriaalsetele, palavikuvastastele, diureetilistele, kosutavatele omadustele kasutatakse taime traditsioonilises meditsiinis köha raviks, raske menstruatsioonivool, närvisüsteemi patoloogiad, antipüreetikumide ja diureetikumide parandajana. Rainutria abistavad vee ekstraktid valuliku urineerimisegaiseloomulik tsüstiit ja uretriit, samuti gonorröa.\nSahhalini juurte juured külma ja köha jaoks. Taime purustatud juured (2 supilusikatäit) aurustatakse emailiga kaussi ½ liitri kuuma veega ja keedetakse veevannis umbes pool tundi. Järgmiseks nõuda katte all jahtuda, filtreerida ja võtta soojaks ½ tassi 4 korda päevas.\nSiberi mägismaa planeeringu kujunduses: disainiideed\nRainutriat kasutatakse aktiivselt maamajade aianduses. Selle tihe tihendus võib olla suurepärane kaitse tolmu ja mustuse eest, eriti kui sait asub tee lähedal. Looduslik roheline hekk aitab suvel elavatel inimestel naeruväärsetest silmadest peita, ilma et nad koormaksid kurtide kallis tara.\nSahhalini mägismaa istutatakse aeda mööda aeda. Kuu jooksul on ta aiaga võrdne.\nBambu maandumiste abil varjavad paljud suveelanikud tagasihoidlikku ja tagasihoidlikku vaadet majapidamis- ja majapidamishoonetele: inetu seinad, suvine tualett ja dušš, kämpingud, vanad varud, kompostikogud, veepaagid jne.\nAias, mis on valmistatud looduslikust stiilist, riigist, kaasaegsest, jaapani klassikast või ökoloogilisest aiast, läbi hiiglasliku muru tsooni pädeva asukoha, luues maalilised stseenid, suured kardinad, dekoratiivsed kompositsioonid ja rühmad.\nEksootilise sõlmitava varrega seina abil saate teha suurepärase tausta heledatele lillepeenardele, alamõõdulistele dekoratiivsetele põõsastele ja lilleaedadele. Highlanderi hekid taustal toovad esile väikeste mäeslaidide, roosi aedade ja rockeries ilu.\nErinevate toonide õitsevate phloxide rüüstavad pallid, peremehe lopsakad kahevärvilised põõsad, põlvede põlvikud, väikese kasvuga okaspuud, mitmeaastased sibulad (tulbid, hüatsintid, daaliad, gladioolid, liiliad, raamatud, begooniad) näivad kõige soodsamad enne bambusekihi.\nReynutria kui söödakultuur on ideaalne toit herbivooridele. Noored võrsed ja mahlakad lehed sisaldavad suurt hulka fütoteraapiaid, mis on kasulik teie koguduste tervisele. Nõustuge, et esimesel kevadkuul ei tohi rohi, külvikud ja haritud taimed kasvada kuni 3 meetrit.\nNii võib mägironija kohapeal lahendada teie probleemid lindude, küülikute, kitsede ja lehmade toidu ostmisel. Eriti kui sa ei ole kirglik fänn kasvata köögivilju ja muid põllukultuure ning maa-ala on töötlemise ja istutamise puudumise tõttu tühikäigul.\nSiberi mägironija kasutamine toiduvalmistamises ja retseptides\nNoor retsept kulinaarseks otstarbeks\nVitamiinisalatile kasutage taime värskeid noori lehti ja võrseid. Eriti olulised on sellised suupisted kevadel, kui praktiliselt igal meie riigi elanikul on vitamiinide, tanniinide ja mikroelementide puudus.\nKogenud koduperenaised lisavad Reynutria rohelust suppidele, mis sarnanevad meile tavalisemate hapu, spinativabade ja libedatega. Highlanderi võrsed on ennast tõestanud kui suupisteid ja magusaid pirukaid. Selliste toodete maitse sarnaneb rabarberiga täidetud küpsetistele.\nHapu supp reynutriaga\nKeetke puljong (kana või liha), lisage sellele viilutatud juurviljad (kartul, porgand, sibul, seller root) 15 minuti pärast, pane kaks käputäis peeneks hakitud Sahhalini mägismaa lehed ja jäta 5 minutiks madalale kuumusele. Serveeri supp hapukoorega, valage igale plaadile maitsele supilusikatäis peenestatud värskeid maitseaineid (koriander, petersell, küüslauk või sibul suled, tilli, basiilik, arugula).\nSamm-sammult retsept koos foto keetmise supp saate vaata siit.\nSahhalin Highlanderi varajane kevad\nRainutria noored võrsed - 0,8 kg,\nnoored hooajalised rohelised (nõges, snyt, kupyr, ramson) - 0,8 kg,\nsibula naeris - 3 keskmise suurusega juurt või 0,2 kg rohelise sibula sulgi,\nkodune maisiõli - 100 ml,\npirukad sellerist või lovage'ist - 50 gr\nvärske küüslauk - 2 viilu või 4 rohelist varred,\nVärskelt jahvatatud koriandri seemned - 1 tl.\nKüpseta sibul või roheline sibul taimeõlis (mais) 5 minutit.\nLisage sibuladesse hooajalisi rohelisi, ½ tassi vett ja keedetakse kuni pehme.\nLisa kaaviar kooritud ja peeneks hakitud võrsed Sahhalin tatar, seller või lovage ja koriandri pulber.\nJätkake kustutusprotsessi 7 minutit.\nEnne tassi eemaldamist pliidist lisage maitsele küüslaugu, soola ja pipart, laske seinal vähemalt 10 minutit seista all.\nServeeri kaaviari kuuma poolliha liha- ja kalaroogade valmistamiseks. Jahutatud kaaviarit kasutatakse külmade suupistete või pasta valmistamiseks võileibade valmistamiseks.\nPestud noored võrsed (1/2 kg) keedetakse liitris vees kuni pehme. Enne keetmise lõppu lisage vedelikule 2 supilusikatäit kuivatatud oregano rohu. Laske joogil kaane all 15 minutit. Filtreeritud infusioonis valatakse ½ liitrit puuviljamahla mittehappestest puuviljadest (virsik, ploom, aprikoos, õun, viinamarjad) ja lahustage ½ tassi granuleeritud suhkrut või looduslikku mett. Kui joogi maitse osutub hapuks, peaksite lisama veidi rohkem suhkrut. Serveeri kokteiliklaasides vitamiinijooki.\nRynutria roheline sööda mass, mai keskel, Leningradi oblastis\nSuvali elanike ülevaated Sahhalini mägironija kasvamise kohta\nMinu saidil veetsid metsik Sahhali tatar terve jutustama. Kui sain selle niitmisest ja kevadest välja varjuma, pihustasin mägironijaga ümarlahendusega. Kontsentratsioon on kaks korda suurem kui juhised. Selleks, et keemiline töö oleks võimalikult produktiivne, niisin ma noort ja lopsakas rohelust, kui see kevadel kasvas 20 cm ja ilmusid esimesed lahtised lehed. Selles kohas istutati küüslauk ja porgandid 2 aasta jooksul. Ootasin, et juured laguneksid maapinnale ja enamik mürgist keemiat kaob.\nJa ma hoian krols. Need on sellised löögid, et neil ei ole piisavalt jõudu pidevas niitmises lähedal asuvas niidul. Ja kohapeal on mul ainult kaks väikest lillepeenardat ja muru (muide, roomikud keelduvad kindlalt niidetud rohust). Nad soovitasid, et mägironija istutataks, andsid mõned juured, matsid nad varakevadel ja juuniks toitsid mu ronimised mahlakad lehed. Aasta hiljem on istandus kolmekordistunud. Paksed paksud, kuna mul on eesmärk, ei õnnestunud koguda võimalikult palju loomasööta.\nMitte mingil juhul ärge pange seda kraami saidile. Taime elujõulisus on selline, et see täidab alad vulkaanipurse järel. Kas see tähendab sulle midagi? Seejärel jaga kogemus. Моей знакомой досталась по наследству дача, на которой весь заброшенный участок был заселен этим трехметровым бамбуком. Перекопка ничего не дала, жуткий монстр вырос на земле, как ни в чем не бывало. Тогда перешли к тяжелой артиллерии – обработке жуткой химией. Результат минимальный, заросли стали не такими густыми, но о посадке любых растений не может быть и речи.\nReynutria maandumine linnas\nIga suvel elav isik otsustab ise, et on olemas Siberi mägismaa - kas pahatahtlik agressor ja lõputu sissetungija, väärtuslik maastiku kujundamise element, maitsetaimede toitja või maitsvate ja tervislike toitude valmistamiseks mõeldud maitsvate põgenike allikas. Lugege enne kultuuri eksootilise taime saamist hoolikalt teavet kultuuri kõigi omaduste kohta ja riskige seda oma maamajas.\nKui teil on kogemusi mägironija kasutamisel toiduvalmistamisel, jaga oma lemmik retseptid kommentaarides ja kui te olete bambuse vastane, siis ütle meile, kuidas teil õnnestus vabastada oma istandused pahatahtlikust umbrohust.\nVaadake videot: The Great Gildersleeve: House Hunting Leroy's Job Gildy Makes a Will (September 2020).\nManchuri klematis kodus seemnetest\nMaasika sort Victoria: istutus- ja hooldusomadused, väetamismeetodid, marjade maitse\nCopyright 2020 \_ Online ajakiri taimede kohta \_ Sait umbes aia, suvila ja toalilled


Loomingulised ja sisukad fraasitätoveeringud inspiratsiooni saamiseks\nKui teil on kahtlusi, mida valida oma järgmise (või esimese) tätoveeringu puhul, siis siin on näpunäide: kuidas anda fraasitätoveeringutele võimalus? Lisaks kaunile olemisele on nad täis tähendusi ja kannate nahal sõnumit, mis on teie jaoks tõesti mõistlik.\nLoomulikult võib sellise loova ja tähendusrikka fraasi valimine olla raske töö ja selle otsustamine võtab aega. Kuid meie, naiste piirkonnas, oleme naissoost tätoveeringute (ja muidugi ka meeste tätoveeringute) vastu kirglikud, saame natuke aidata.\nNagu näete, oleme allpool koostatud loendis valinud mõned tätoveeringud tõeliselt inspireerivate fraasidega, mis võidavad kindlasti teie südame.\nJa parim on see, et paljud asjad võivad teie nahal kenad olla, alates teie lemmiklaulu fraasist kuni tugeva tähendusega sõnani, mis võtab kokku teie loo või isegi mõtted, mida kasutate elufilosoofiana. Absoluutselt kõik võib olla teie tätoveeringu inspiratsioon, nagu näete.\nVaadake mõnda loominguliste fraaside tätoveeringut ja täis tähendusi:\n1. „Naudi teekonda“ tähendab „naudi teekonda“; ja “Sa elad ainult üks kord” põhineb ideel, et elu on üks.\n2. „Ta on kunst”, portugali keeles „ta on kunst”, loomeinimestele. Ja "see on olnud ilus võitlus, ikka on" neile, kes saavad oma ebakindlusest ja probleemidest alati kergemal viisil üle.\n3. “Ole õnnelik” on klassikaline “ole õnnelik”. Teine fraas “ole lahke” on meeldetuletus, et pane end alati teise kingadesse.\n4. “Tüdruku kõikvõimas” ja “tüdruku võim” on fraasid, mis suurendavad naiste jõudu ja säilitavad naiste tugevust aastate jooksul.\n5. “Ohana” tähendab Havai kultuuris “perekonda” ja sai tuntuks pärast filmi “Lilo & Stitch”. “Wanderlust” on tugev soov reisida ja maailma avastada.\n6. “Kõik möödub” meenutab, et isegi halvad hetked mööduvad selles elus; ja “Lisaks sellele, mida näete” on suurepärane võimalus meeles pidada, et olemus ületab alati füüsilist.\n7. "Kodu on seal, kus on teie süda" tähendab "kodu on seal, kus on teie süda". Ja "kodu" tähendab "kodu".\n8. Vastupanuvõime viitab inimese võimele probleemidega toime tulla, muutustega kohaneda ja takistustest üle saada. “Carpe diem” on samuti klassika ja tähendab “naudi nüüd”.\n9. „Ole energia, mida soovid meelitada“ tähendab „ole energia, mida tahad meelitada“.\n10. "merele" tähendab "merele"; samas kui "tasuta" tähendab "tasuta".\n11. Laused, mis on mõistlikud joonistel, mis seda mõistet täiendavad.\n12. Teie lemmiklaulud võivad pakkuda teie järgmise tätoveeringu jaoks väga huvitavaid fraase!\nMillised neist fraasitätoveeringutest teile kõige rohkem meeldisid? Kas teil on see juba olemas? Jagage meiega kindlasti kommentaarides!\nNüüd, rääkides inspireerivatest tätoveerimisvõimalustest, võiksite vaadata ka: 21 täiesti täiuslikku loodusest inspireeritud tätoveeringut.\nAllikas: Oba Oba


Ridade vahel: Eia Uus – Postimehe raamatukirjastus\nRidade vahel: Eia Uus\nEia Uus on kirjanik, kelle sulest on ilmunud mitmeid romaane. Tema kõige värskem raamat „Kirjad Buenos Airesest" viib meid Argentinasse.\nDodie Smith „Ma vallutan lossi", Kobo Abe „Luitenaine", Carolina Pihelgas „Pimeduse pisiasjad"\nKuigi ema minuga titest saati raamatuid luges, on esimene ere mälestus sellest, kuidas tädi juurde minnes pidid nad alati esimese asjana kõrgest kapist minu jaoks alla võtma Siima Škopi illustreeritud "Lumivalgekese". Mäletan nii selgelt, kuidas seda tädi magamistoa põrandal imetlesin, mäletan valgust ja lõhna toas, teiste jutukõminat köögist.\nKas ostad või laenutad?\nMõlemat. On raamatud, mis on nii väärtuslikud või ilusad, mida kindlasti tahan endale koju. Olen väga impulsiivne lugeja ning tavaliselt tahan lugeda KOHE, siis alati ei malda oodata, millal tuleb laenutusse. Juhtub sedagi, et laenutan, aga siis tunnen, et soovin seda ikkagi koju ka. Suure osa ostetud raamatuid annan edasi raamatulaenutusse, ei kogu kogumise pärast.\nMinakirjutuse lõputud žanrid, hetkel miniatuur.\nVäikese lapse emana on raske leida võimalust lugeda paberil. Viimastel kuudel olen hakanud rohkem kuulama audioraamatuid, sest neid saab kuulata jalutades, liivakasti äärel, süüa tehes. Kõik teosed muidugi audioraamatuks ei sobi.\nKas just halb, aga loen 10-20 raamatut läbisegi. Mõnikord lähevad nii emotsioonid kui tegelased ja sündmused omavahel segi.\nPostimehe kirjastuselt soovitan ...\nMinu uut raamatut „Kirjad Buenos Airesest", romaani „Tüdrukune" ja lasteraamatut „Seitsme maa ja mere taha", Kevin Brockmeieri kaunist pandeemialugu „Surnute lühiajalugu" ja John Fowlesi psühholoogilist närvikõdi „Liblikapüüdja".


Hulja ukselabor aitab välismaal läbi lüüa - Uudised - Virumaa Teataja\n"Hobune on küllaltki põikpäine loom, teda ei ole võimalik muuta, teda peab võtma sellisena, nagu ta on." Maian May Kesküll, ratsatreener\nKaur Parve uurib, millal stendil oleva ukse vahelt vett hakkab läbi tulema. Paraku juhtus see üpris ruttu.\nSelle aasta alguses jõustus Euroopa Liidus akende ja välisuste harmoneeritud standard, mille kohaselt peavad kõik tootjad deklareerima toodete ohutuse.\nHuljal asuva katselabori juhataja Kaur Parve rääkis, et enne labori akrediteerimist sel suvel oli tõendusandmeid toodete ohutuse ja kvaliteedi kohta võimalik lähikonnas saada Leedust, Soomest või Rootsist. “Suurte katsekehadega on keeruline välismaale sõita ja ega katse alati ei õnnestugi,” lisas Parve.\nEt Aru Grupil oli juba 2006. aastal Saksamaalt katsestend soetatud, täiendati natuke seadmeid ja anti labor koos ruumidega rendile sõltumatule ekspertfirmale TÜV Eesti.\nTÜV Eesti asedirektori Raivo Reisenbuki sõnul on nende firma alates 2003. aastast teinud erinevate ehituskonstruktsioonide tulekatseid.\n“Uksed-aknad on põhilisi asju, mida katsetame,” lisas ta. 2008. aastal otsustas TÜV hakata pakkuma rohkem katseid kuni toodete lõpliku sertifitseerimiseni.\n“Akustikalabori ehitamine osutus siiski liiga kalliks ja selle kava otsustasime esialgu kalevi alla panna,” lausus Reisenbuk.\nMullu sügisel sai ta ühel seminaril Kaur Parvega kokku ja selgus, et Aru Grupil on vajalikud seadmed uste-akende sertifitseerimiseks olemas, TÜV-l aga huvi asjaga tegelda. Nii jõutigi sammuni, et TÜV võttis sõltumatu ekspertfirmana Aru Grupi käest laboriruumid ja -seadmed rendile.\nKaur Parve sõnul pole Eestis tootjaid, kellele selline labor vajalik, just üleliia palju. “Aknatootjaid on küll päris ohtralt, aga puitaknatootjaid, kelle kaup ekspordiks läheb, kümmekond,” selgitas ta.\nEesti akna- ja uksetootjad on Euroopas, eriti Põhjamaades ja Iirimaal, aga ka näiteks Jaapanis hinnatud koostööpartnerid. “Meil tehakse reeglina erilisemaid projekte, kus on suhteliselt palju tooteid,” rääkis Parve ja tõi näiteks, et on näinud projekti, mis sisaldas 20 erinevat ust või akent.\n“See tähendab, et on vaja teha väga palju katseid ja ei ole hästi mõeldav, et iga asjaga Leedu või Soome vahet sõidetakse, Huljal võib tulemused poole päevaga kätte saada,” kõneles ta.\nParve väitel on elu näidanud, et tõendusandmed on väga olulised ja võivad osutuda võtmeks tellimuse saamisel.\nRaivo Reisenbuk rääkis, et kuna labor asub ühe tootja territooriumil, on hästi oluline konfidentsiaalsuse säilitamine, et teised tootjad julgeksid oma toodanguga Huljale tulla.\n“Andmete salastatus on kirjas juba labori akrediteerimisnõuetes,” lisas ta.\nKaur Parve sõnul muudab probleemi pisut väiksemaks asjaolu, et Eesti akna- ja uksetootjad välisturul praktiliselt ei konkureeri, koduturu osakaal on ekspordiks tootjatel aga suhteliselt väike.\nHuljal asuva labori teenuste hinnad on samal tasemel kui vastavates laborites Soomes ja Leedus, küll on aga tootjatel võimalik oluliselt kokku hoida aega ja sõidukulusid. “Teste tehakse sama moodi igal pool ja tulemused on võrreldavad, meie mõõdame peamiselt uste ja akende tuule- ja veepidavust,” kõneles Kaur Parve, kes mõne minutiga tõestas, et pea ideaalse tuulepidavusega uks võib olla väga kehva veepidavusega.\nAru Grupi juhataja Juhan Viise ütles, et vesi näitab kohe ukse nõrgad kohad kätte. “See uks näeb väga hea välja ja ilmselt oleks klient vähemalt üheksal juhul kümnest uksega rahul, aga ekspordiga tegeldes peab olema kindel, et toode vastab nõuetele ja töötab hästi,” rääkis ta.\nViise lausus, et kui sellise uksega peaks näiteks Jaapanis probleeme tekkima, on asja väga keeruline ja kulukas lahendada.\nJuhan Viise sõnul soetas Aru Grupp labori omal ajal toodangu testimiseks. “Kõik uued tooted käisid siit läbi, ja kui nad said piisavalt heaks, alles siis võtsime ette kuluka tee välismaa laborisse sertifikaadi saamiseks,” selgitas ta.\n“Meie huvides on, et ka teiste Eesti akna- ja uksetootjate tooted oleksid head, et ostjad teaksid, et “Made in Estonia” tähendab ühtlaselt kõrget kvaliteeti,” kõneles Juhan Viise.\nElna Kaasik läks riigikokku. Vaipadega Loe artiklit\nTeed võivad ennelõunal olla libedad Loe artiklit\nPoolele kilomeetrile kultuurimajale remonditi ring peale Loe artiklit\nAasta kodanik on Arkadi Popov Loe artiklit\nKundas lammutatakse ohtlik kõrge korsten Loe artiklit\nHaljala valda paigaldati uued pakendikonteinerid Loe artiklit\nViru haigla uus juht on Merike Merirand Loe artiklit\nHaljala noormees toodab jäätmetest uut materjali Loe artiklit\nEndel Rahe: “Mul on tahe abistada” Loe artiklit\n“Pärimuster” ja “Rohuaia reilender” jagasid rahvatantsuvõitu Loe artiklit\nMarti Kuusik: kohtuistung pole spordivõistlus (4) Loe artiklit\nMarti Kuusiku protsessi istung kujunes arvatust pikemaks (1) Loe artiklit\nRakvere haigla avas vaikusetoa Loe artiklit\nKert Karust asendab volikogus Anne Nõgu Loe artiklit\nKultuurikorraldaja Keio Soomelt lahkus kohalikust poliitikast Loe artiklit\nLääne-Virus pole uusi koroonapositiivseid Loe artiklit\nRaamatute valimise saab usaldada spetsialistile Loe artiklit\nGalerii ⟩ Rakvere kohtumajas algas Marti Kuusiku protsess (3) Loe artiklit Vaata galeriid\nKuidas teha inspireeriv kannapöörde kooli suunas? Loe artiklit\nHaljala kirik on seest helge ja valge Loe artiklit\nViiruses õpetaja viis koduõppele sajad lapsed (4) Loe artiklit\nMaskide ajal peaks mõtlema kliimale Loe artiklit\nPolitsei roll koroonaviiruse peatamise meetmete järelevalvel suureneb Loe artiklit\nPoolamets juhib põhiseaduskomisjoni Loe artiklit\nValitsus kehtestas koroonaviiruse leviku vastased piirangud Loe artiklit\nRakvere veeettevõtja pälvis elutööauhinna Loe artiklit\nRõmeda–Haljala teelõik on liiklemiseks valmis Loe artiklit\nNeli Lääne-Virumaa inimest andis positiivse koroonaproovi Loe artiklit\nEKRE esitab põhiseaduskomisjoni esimehe kohale Anti Poolametsa Loe artiklit\nVäike-Maarja seltsimaja korraldas kirbuturu Loe artiklit\nLähipäevad tulevad plusskraadidega ja sajused Loe artiklit\nLääne-Virumaale lisandus kuus koroonapositiivset Loe artiklit\nVirumaa lapsed joonistasid veekogusid Loe artiklit


Heiki Nabi medal lõpetab Eesti maadlejate 60 aasta pikkuse ootuse - Arhiiv - Postimees Sport: Värsked spordiuudised Eestist ja välismaalt\nHeiki Nabi medal lõpetab Eesti maadlejate 60 aasta pikkuse ootuse\n6. august 2012, 19:45\nJohannes Kotkas (poodiumi kõrgeimal astmel).\nFOTO: Repro Aldo Luud / Õhtuleht\nMaadlus on olnud eestlastele traditsioonaalselt au ja kuulsust toonud ala.\nAla, mille traditsioonid algavad Georg Julius Hackenschmidti ja Georg Lurichiga ning jätkuvad näiteks selliste legendaarsete sportlastega nagu Kristjan Palusalu ja Johannes Kotkas, pole Eestis veel surnud. Siiski on tänane 13. maadlusmedal Eestile esimeseks üle 60 aasta.\nViimati võitis spordimaailma suurimalt võistluselt medali Johannes Kotkas 1952. aastal peetud Helsingi olümpiamängudel.\nEesti sportlaste maadluses võidetud olümpiamedalid kronoloogilises järjekorras:\n1912 Stockholm – Martin Klein – kuni 75 kg kreeka-rooma maadluse hõbemedal (Tsaari-Venemaa eest võisteldes)\n1924 Pariis – Eduard Pütsep – kuni 58 kg kuldmedal kreeka-rooma maadluses\n1924 Pariis – Roman Steinberg – kuni 75 kg pronksmedal kreeka-rooma maadluses\n1928 Amsterdam – Albert Kusnets – kuni 75 kg pronksmedal kreeka-rooma maadluses\n1928 Amsterdam – Osvald Käpp – kuni 66 kg kuldmedal vabamaadluses\n1928 Amsterdam – Voldemar Väli- kuni 62 kg kuldmedal kreeka-rooma maadluses\n1936 Berliin – Kristjan Palusalu – üle 87 kg kuldmedal vabamaadluses\n1936 Berliin – August Neo – kuni 87 kg hõbemedal vabamaadluses\n1936 Berliin – Kristjan Palusalu – üle 87 kg kuldmedal kreeka-rooma maadluses\n1936 Berliin – August Neo – kuni 87 kg pronksmedal kreeka-rooma maadluses\n1936 Beliin – Voldemar Väli – kuni 66 kg pronksmedal kreeka-rooma maadluses\n1952 Helsingi – Johannes Kotkas – üle 87 kg kuldmedal kreeka-rooma maadluses(Nõukogude Liidu eest võisteldes)\nPärast taasiseseisvumist on Eesti sportlased maadluses jõudnud esikümnesse viiel korral:\n2000 Sydney - Valeri Nikitin – 4. koht kuni 69 kg meeste kreeka-rooma maadluses\n1996 Atlanta – Küllo Kõiv – 7. koht kuni 68 kg meeste vabamaadluses\n1996 Atlanta – Valeri Nikitin – 8. koht kuni 68 kg meeste kreeka-rooma maadluses\n2000 Sydney – Toomas Proovel – 9. koht kuni 85 kg meeste kreeka-rooma maadluses\n1992 Barcelona – Helger Hallik – 10. koht kuni 100 kg meeste kreeka-rooma maadluses


Suvepealinnas avastati narkokuritegusid mullusest enam, sõltlastele jagati 27 000 puhast süstalt - Krimi - Pärnu Postimees\nSuvepealinnas avastati narkokuritegusid mullusest enam, sõltlastele jagati 27 000 puhast süstalt\n31. detsember 2018, 13:45\nPeale Pärnu Kesklinna silla juures olnud süstimispesa oli vähemalt sügise alguses ohtralt süstlaid ja nõelu kõrvalises paigas Savi tänaval.\nPolitsei ei nõustu sugugi mõnegi pärnaka nurinaga selle üle, et korrakaitsjad ei võta narkomaania leviku ega elamute lähedal süstivate sõltlastega midagi ette, sest süütegusid avastatakse aina enam. Töine aasta on olnud tervise arengu instituudilgi (TAI), mille töötajad on jaganud suvepealinnas laiali umbes 27 000 puhast süstalt.\nPaljusid šokeerisid sügisesed kajastused suvepealinna süstimispesadest. Oli neidki, kes teatasid, et neile pole kodu lähedal vedelevad süstlad ega uitavad narkomaanid midagi uut.\nÜks paikadest, kus vedeles ohtrasti nii värske kui hüübinud verega süstlaid ja nõelu, asub Pärnu südalinnas Kesklinna silla juures võpsikus. Rägastiku varju oli asetatud madrats, kus selitades said sõltlased nõela veeni torgata ning jõesuuet ja maalilist, purjekaist tulvil jahisadamat silmitsedes keset vaikelu uima jääda.\nLinnavalitsus reageeris kiiresti. Juba Pärnu Postimehe kajastusele järgnenud hommikul tõmbasid heakorratöölised linnavalitsuse tellimusel saed üürgama ja võtsid narkopesa looduslikud seinad maha.\nKohalikud politseinikud nentisid toona selleteemalises usutluses, et nähtavasti otsivad sõltlased järgmise varjatud paiga, kus tungi rahuldada. Kindel on seegi, et see polnud Pärnus ainus niisugune süstimispesa.\nSiinsed valdkonnaga kokku puutuvad politseinikud tõdesid sedagi, et narkomaaniaga heidelda on sama mis võidelda tuuleveskitega: tegemist on suuresti meditsiinilise probleemiga. Teisalt, võrreldes näiteks Harjumaa ja Ida-Virumaaga pole Pärnumaal probleem hull.\nLääne prefekt Kaido Kõplas märkis paar päeva enne aasta lõppu, et narkosüütegude arv on maakonnas mullusega võrreldes kasvanud ja eelkõige seetõttu, et politsei on nende avastamiseks varasemast veel rohkem panustanud. Tema väitel on korrakaitsjad tänavu kokku puutunud sellegagi, et inimesed, kellele on välja kirjutatud psühhotroopne ravim, on asunud seda hoopis edasi müüma.


Soendus kraani vahetamine / soojendus klapp - Leht 3 - Eesti Ladaklubi\nFoorumi pealeht » Autod » Teeme ise\nSoendus kraani vahetamine / soojendus klapp\nPraktilised nõuanded, kuidas koduste vahenditega ja odavalt midagi ehitada\nLiitunud: 18 Mär 2009 09:52\nAutod: vaz 21063 91a.(müüdud), golf 3 97 a., vaz 2107 92a.\nPostitus Postitas tann » 26 Apr 2009 19:51\naga palju see soenduskraan maksab?\nPostitus Postitas olaaf » 26 Apr 2009 20:05\nLiitunud: 15 Sept 2008 21:12\nAutod: VAZ 2104\nPostitus Postitas apsu » 24 Mai 2009 23:02\nminu oma maksis ka mingi 120.- . Küsimus selline, et kuidas saadakse see tross omale kohale ja kas kellelgi on pilti trossi õigest asendist\nVõidusõit on nagu seks, kõik mehed arvavad, et nad on selles hirmus osavad\nPostitus Postitas olaaf » 24 Mai 2009 23:26\nmina olen trossi paigaldanud käte ja näpitsate abil...\nloomulikult võid sa katsetada ka teisi meetodeid\nPostitus Postitas apsu » 25 Mai 2009 09:50\nehk räägid lähemalt, kuidas saada tross läbi selle väikese pilu. Ja ei ole mõtet kirjutada, et nii nagu sealt ära said!!!\nLiitunud: 08 Veebr 2003 22:12\nPostitus Postitas zikz » 25 Mai 2009 22:08\noleks ka küsimus, mitte küll lada kohta aga ta esivanema kohta, et tal ka sarnane salongikraan, ja viga selles et autos eriti külma õhku ei tule, leiget tuleb, kuskilt aga midagi tilkumas pole täheldanud, kas tegu ka kraanis või võib millegis muus asi olla?(hiljuti tehtud plokikaane remont ja vahetatud termostaate ja värke, kuigi see vast ei puutu asjasse)\nLiitunud: 08 Jaan 2007 22:55\nAutod: 2x lada2101\nPostitus Postitas hautz » 25 Mai 2009 23:56\nÕhk pole sees?\nEi saa jutust aru ,kas ei puhu ,või ei puhu sooja:puzzled\nPostitus Postitas olaaf » 26 Mai 2009 08:33\nAlgselt postitas: apsu\nsa pead nüüd ikka täpsemalt kirjeldama, kus sul see pilu seal on?\nmillaski sai vahetatud soojakraani - mingit pilu ei pidanud küll taga ajama seal - vana ära, uus samamoodi asemele - auhinnaks saad seljavalu ja tosoolised käpad.\nPostitus Postitas apsu » 26 Mai 2009 16:16\nAlgselt postitas: olaaf\npiluall mõtlen auku, kust tross läbi läheb ja mis takistab kõri liikumist. Ja seda, et samamoodi tagasi pole mõtet sellepärast kirjutada, et tross polnud kraani küljes ja kraan oli tehtud nö soprtvariandiks, et koguaeg kuuma peal ja kinni keerata ei saa. Tross lipendas lihtsalt kõrval\n[Muudetud: 26-5-2009 apsu]\nPostitus Postitas olaaf » 26 Mai 2009 16:53\noot oot - trosskõri hoiab ikkagi kinni metallitükk mis m5 poldiga käib kraanikorpusesse - mingist pilust tross seal läbi ei käi..\nPostitus Postitas zikz » 26 Mai 2009 18:10\nAlgselt postitas: hautz\nõhutamist, polegi proovind, üritan ära teha.\nprobleem selles et puhub ainult sooja, ükskõik mis asendis kraan on.\nPostitus Postitas logman » 26 Mai 2009 20:54\nZikZ, kas sel fiatil pole äkki niisamuti nagu samaral, et liiguvad kaks asja korraga - soojenduskraan ja ahjukupatuse sees veel miskine luuk, mis kraani kinni pannes peab sulgema ka õhuvoolu läbi soojendusradika? Salongitulev õhk hakkab liikuma radikast mööda otse tuulekanalitesse.\nPaljudel läänekatel selline topeltsüsteem peal. Ford sierraaril ja jogurtil näiteks soojenduskraan puudub ja soe-külm regullitaksegi õhu suunamise teel.\nSamaral soojenduskraan on ka sellise ehitusega, et tosooli vool läbi radika iialgi ei sulgu, ei saa sulguda, kraan ei ole nii pidav ja kui see luugivärk hästi ei tööta või halvasti paika timmitud, siis talvel külm või suvel palav olenevalt trossi reguleeringust.\nPostitus Postitas apsu » 26 Mai 2009 21:19\ntore teada, et seal peab veel üks detail olema. Mul seda pole\nPostitus Postitas olaaf » 26 Mai 2009 22:32\nsiis tee see ise - pole ju ometi keeruline detail - vähe paksemast metallist 5,1mm ava sisse puurida\nPostitus Postitas apsu » 26 Mai 2009 22:54\nega kellegil juhuslikult ei ole pilti, kus see detail ka peal. Esimeste piltide peal on ta arvatavasti jäänud juhtmete varju. Lihtsalt, et oleks ettekujutus, milline ta välja näeb, siis lihtsam meisterdada\nLiitunud: 25 Nov 2008 23:55\nAutod: 21051 90a 1,2\nPostitus Postitas -bandiit » 25 Dets 2009 16:26\nolen ka tundnud seda piina vahetasin radika ära;) kuna radikas tilkus aga pole hullu\nLiitunud: 21 Sept 2009 23:07\nAutod: VAZ 21051 ' 82\nPostitus Postitas Blue-Neoon » 03 Jaan 2010 20:17\ntegin ise ka just poolikult selle töö ära (radikas ja kraan maas) aga ma ei võtnud nagu midagi mootori juurest lahti nagu on teinud motamees... ma võtsin kõik salongist! aga jah eks paras jama töö see on! aga kuna mu auto seisis eelmiseomaiku käes 2 aastat ja autot ei liigutatud siis oli soojendus kraan elu eest roostes :D nii et ei liigutanud isegi mitte näpitsatega\nLiitunud: 31 Okt 2002 18:46\nAsukoht: Eesti VABAriik, mitte KRDI euroliit\nAutod: Omapärane Vene Tehnika\nRe: Soojenduskraani vahetus\nPostitus Postitas overspeed » 11 Okt 2019 12:36\nmotamees kirjutas: ... Vanematel autodel on vaja ära võtta ka soendustorusid hoidev klamber...\nMitte alati vanematel, lihtsalt nendel, kus on torude klamber alles jäetud. Arvata vöib, et üldjuhul see jäetakse tagasi panemata, kui kord juba on kraani vahetatud. Samas möni pedant paneb selle klambri ikkagit uuesti ka tagasi, nagu ma eelmisel korral.\nKuna masinale uuesti elu sisse puhun, oli vaja ka peale pikka seismist taas soojenduskraan vahetada.\nEsmalt olin üllatunud, et see juhend kraanivahetuseks polnud Pin-tud "Teeme Ise" teema algusesse. Pole hullu, otsing aitas.\n_Näitasin siis pojale teema ette, et loe läbi ja hakka vahetama. Tuleb aga välja, et juhend pole päris tänapäeva noorte-kindel. 13-aastane vahetusega üksinda juhendi järgi hakkama ei saanud, pidin aitama. Probleem ilmselt rohkem selles, et ei viitsita piltide körvale kuuluvat teksti kaasamötlemisega rahulikult läbi lugeda ning vaadatakse ainult pilte, mida pole just iga liigutuse jaoks.\n- Kohendan pisut teemat algusepoole, sönastust ja paigutust, lisan ka tolle klambri pildi, mida Mota vaid mainis.\nArrogance diminishes wisdom.\nTean üht väga head pottseppa: www.tulepesa.ee\nMine “Teeme ise”


Rull-lihvketast kasutatakse peamiselt teraslehe, keskmise raske teraslehe ja külm- ja kuumfreesirulli toe lihvimiseks terasetööstuses, sobib külm- ja kuumvaltsitud lehtede rull-lihvimiseks. Rattad, mida kasutatakse laialdaselt terasetehastes igasuguste kuumvalts-, külmvaltsitud teraslehtede jaoks. Roostevabast terasest plaadid ja ribad ning metallirullid paberitööstuses. Rattad on suure tugevuse, ühtlase struktuuri ja kõvadusega, kõrge efektiivsusega jne.\nResinoid-lihvketas on selle rakenduse jaoks rohkem kasutatav, kuna see on kõrge tugevusega, kõrge lihvimistõhususega, suure täpsusega ja pika elueaga.\nKõrge jahvatusefektiivsus, kõrge jahvatusaste; jahvatatud tooriku hea pinnakvaliteet, vibratsioonijäljed, kriimud puuduvad\nPaljud rataste läbimõõdud ja võlli suurused, abrasiivide tüübid ja tera suurused. Meie pakkumine vastab kõikidele metallieemaldustele, jämede eemaldamisele, vormimis- ja teritusvajadused: valge alumiiniumoksiid kiirtööriistateraste jaoks, pruun alumiiniumoksiid süsinikterase jaoks ja ränikarbiid värviliste metallide ja karbiiditööriistade jaoks.\nAbrasiivse tera tüüp\nVäga kõva ja rabe abrasiiv klaas- või kivimaterjalide pinna lihvimiseks ning malmmaterjalide lihvimiseks ja lõikamiseks\nKõva ja vastupidav abrasiiv legeeritud, legeerimata terase ja roostevaba terase (Inox) materjalide lihvimiseks ja lõikamiseks\nKõva ja väga vastupidav abrasiiv legeeritud, kõrglegeeritud terase ja valuterasest materjalide lihvimiseks ja lõikamiseks\nKõva ja väga vastupidav, kauakestev ja iseterituv abrasiiv kõrglegeeritud terase ja karastatud terasmaterjalide lihvimiseks ja lõikamiseks\nEelmine: Väntvõlli lihvketas Klaasitud liimitud lihvketas\nJärgmine: Valged alumiiniumoksiidi laagritega lihvkettad\nValged alumiiniumoksiidi laagritega lihvkettad\nLihvimiskivi poleerimisratas pinklihvimismasinatele


Kolm inimelu nõudnud pansionaadi põleng lokaliseeriti – Pealinn.ee\nKolm inimelu nõudnud pansionaadi põleng lokaliseeriti (2)\nPäästjad lokaliseerisid Lüganuse vallas Männiku pansionaadis ööl vastu kolmapäeva kolm inimelu nõudnud põlengu kella 3.29-ks.\n“Praegu jätkatakse järelkustutustööde ja edasiste menetlustoimingutega. Päästetöid raskendasid nii keerulised lumeolud kui ka väga tugev tuul,” märkis päästekeskuse pressiesindaja kella 3.46 ajal.\nTulekahjus hukkus kolm meest, üks kannatanu toimetati haiglasse ning 41 hoolealust majutas Lüganuse vald erinevatele asenduspindadele. Pansionaadis viibinud hoolealuste lähedased saavad täpsemat infot telefonilt 5818 8728.\nPäästetöid teostasid Jõhvi, Kohtla-Järve, Iisaku, Sillamäe, Kiviõli, Kunda ja Rakvere päästjad ning operatiivkorrapidajad. Tulekahju tekkepõhjus ei ole praegu teada ning selle peab välja selgitama menetlus.\n13. jaan. 2021 08:44\nKas juba mitte antud hooldekodu asukoht probleemne? Üleüldine revideerimine vajalik.\n13. jaan. 2021 07:36\nEesti riik peab läbiviima totaalse revideerimise hooldekodudes. Ülesandeks moodustatavale valitsusele.


Spordipesu Shock Absorber - Naised ja treening - Fitness.ee foorum\nOlen Keit, tegelen tööalaselt Shock Absorber spordipesuga. Mõtlesin, et kui keegi otsib endale õiget ja mugavat pesu, siis annaksin hea meelega nõu, kuidas leida see parim variant.\nKuigi võib tunduda, et pesu on pesu, siis tegelikult saab ka hea spordipesu juures jälgida väga olulisi nüansse, mis sportimise ja kandmise mugavamaks teeb.\nOma kogemusele toetudes, panen kirja mõningad olulisimad asjad:\n(tavaliselt mõeldud suuremale büstile, nende toestus on tõhusam kui toppidel)\neriti head on materjalid, mis sisaldavad Coolmax`i ja X-Staticut. Ei lähe trenni tehes märjaks ning lasevad kehal hästi hingata.\nõlapaelad peaksid olema paksenditega- seljuhul ei suru miski õlga ning jäta ebameeldivaid lohukesi\nhea oleks, kui õlapaelad käiksid seljapealt risti\nrinnahoidjad ei tohiks kindlasti liigselt ümber olla- rõhk on korvi tehnoloogial, mis toestab rinda, aga mitte tema elastsusel.\ntoestav rinnahoidja peab olema seljas mugav, mitte ahistama\nhead toestava rinnahoidjad pakuvad leevendust ka valulike rindade puhul\nToon teile näite- on leitud, et kui tavaline rinnahoidja hoiab rindade liikuvust kinni 30%, siis näiteks Shock Absorberi pesul on see protsent 60!\nhea oleks, kui haagid on külgede peal- sel juhul poleks midagi ebamugavat selja peal torkimas, kui näiteks maas võimlete\njällegi väga olulised on materjalid -Coolmax, X-Static - kaasaja spordirõiva- tööstuse parimad lahendused\ntopp ei tohiks kindlasti rindade alt pigistada, kuid samas peaks tunne olema kindel, aga mugav\nhea oleks, kui oleks võimalus ka topi suurust reguleerida -nii saad vastavalt vajadusele ka topi otstarvet muuta. Näiteks joostes oleks kindlasti olulisem tugevam toestus, kui jõusaalis.\nLoodan, et saite midagi minu jutust kõrva taha panna.\nMina soovin teile igaljuhul mugavat ja tervislikku sportimist!\nEdited October 28, 2005 by Shokk\nMina olen oma ShockAbsorberiga 100% rahul. Nii mugav ja igati sportimiseks sobilik. Ainuke mure on see, et sportides rinnakorv laieneb ja kui pulsivöö on peal, siis hakkab see natsake nagu pressima ebamuagavlt seda pulsivöö jubinat.\nAga muidu soovitan seda kõigile aktiivselt sportivatele naistele, kes peavad lugu oma rindade ilusast väljanägemisest ka tulevikus.\nMa sooviks vist omale ka soetada selle absorberi Kus neid müüakse? Ja kust maalt hakkab peale "suur rind"? Kas mu b-korvile on üldse mõtet või piisav toppidest?\nKas 70 D suurusele on ka midagi?\nMul endal D-DD rind aga selle rinnaka ostsin hoopis C korvi. Siis oli mõnusalt ümber. Numbri valik muidu väga lai ja igast erinevaid mudeleid ja värve. Ja B korvile on sportrinnakas loomulikult väga vajalik, eriti kui aeroobikat vms liikuvamat spordiala harrastad.\nMul on selline küsimus et kui palju need maksavad?\nrademaris näiteks on. teistes spordipoodides peaks ka olema.\nHm, ma olen paar korda mõelnud endale mingi spordirinnahoidja muretseda, aga ikka ostmata jätnud. Et lähen proovikabiini, hüplen ilma, hüplen rinnahoidjaga ja minu meelest rapub täpselt ühepalju :S Tee või tina. St kuna need asjandused on silmipimestavalt kallid, siis ma ei ole nõus maksma kui ma käegakatsutavat efekti ei tuvasta. Mul on muidu numbriks 70-B ja enamasti pole seda numbrit ka tavalises pesupoes, rääkimata siis spordirinnahoidjatest. Igatahes mulle tundub, et need spordirinnahoidjad on ikkagi nendele mõeldud, kes konkreetselt tunnetavad ebameeldivat rappumist joostes vms. Mina olen siiani käinud jooksmas lihtsalt üliliibuvate tugevamast riidest toppidega, üldse ilma rinnahoidjata, sest rinnahoidja kui selline on ülimalt ebamugav vigur. Emal kusjuures on rinnad peale kolme lapse imetamist ja noores eas rohket kergejõustiku tegemist täpselt sama heas vormis kui mul. Nii et mul pole ka geneetilist soodumust mingeid spanjelikõrvu saada.\nP.s. see on küll teemast natuke välja, aga kas naised päriselt ka armastavad vatiga rinnahoidjaid??? Mina nimelt keeldun mingit poroloonilasu ringi kandmast, aga sellisel juhul tundub, et pean elu lõpuni praegu olemasoleva kolme paariga läbi ajama, millest kaks ostsin hoopiski ameerikast Ma saan aru, kui A korvil on vaja suurendust ja mõnede arust ka B korvil, aga poodides on ju ka C ja D korvid poroloonist Ja isegi kui on olemas lihtsalt riidest korviga rinnahoidja, on sellel tingimata elukoledad laiad õlapaelad Kuigi jah, kuna olen viimasel ajal alla võtnud ja näen ka muidu parem välja, siis käin tihtipeale julgesti üldse ilma rinnahoidjata, palju mugavam on\nMina olen 70 D kandja... Oleneb rinnahoidjast, kas "lisad" kaunistavad v6i ei. Triumph on yks minu lemmikuid, ma olen kindel, et neil on ka v2ga ilusaid 70 B numbrit (peenikeste 6lapaeltega, ilma 6lapaelteta ja kukla tagant yhe ribana jooksev jne jne) pesu.\nTrennis käin Sloggy pesuga ja olen väga rahul, hea pehme, kuskilt ei hõõru ega kisu.\nHm, ma täna kurtsin ka oma muret poes ja sealt see tädi ütles, et siuksed rinnahoidjad nagu ma tahan on olemas küll, aga need on kaubamajas ja maksavad 800 krooni Et veel paar aastakest ülikoolis ja kui ma siis kunagi 1000 krooni tunnis teenin, võin endale ka mõne rinnahoidja lubada. Seni lasen ilma ringi ja lepin nö looduslikuga, see hoiab seni veel väga hästi\nKusjuures 70-D on väga äge figuur, väheseid on niimoodi õnnistatud\nSuured t2nud! Rinnahoidjaid on raske saada... Kui aga hindadest r22kida siis Triumphi poes (Kristiine keskus Tallinnas) on juba pikemat aega allahindlused ja saab valida mingist 99.- alates. Mina yle 300 ei kuluta selle peale vist kunagi..\nEdited February 22, 2008 by AileKuuda\nmul on 70 või 75E suurus, nii et ilma korraliku pesuta ei ole isegi mõeldav trennis käia. ja shock absorberid on tõesti ka ainsad, mis aitavad. level 3 vähem intensiivsemate jaoks, level 4 jooksmiseks ja aeroobikaks. aga vaat ma leian ka, et 900-1000 on natuke paljuvõitu. seega ärgu teema-algataja pahandagu, kui ma soovitan osta oma shockid sealt kus minagi, ebay.co.uk nimelt - maksan keskmiselt 10-15 naela nende eest.\nhehee, jätkates "õnnistatud figuuride" jada oma 75DDga, siis ühinen viimase postitajaga arvamuses, et eesti poodide kaubavalik on mõne koha pealt ikka suht mõttetu\ntriumphi ja la senza igapäevapesu on ainuke, mida on mõtet üldse vaadata (ma läheks vist otsustamatusest lolliks, kui oleksin 75B ja peaksin pesu valima!) ja mis on ka päriselt mugav ja toestav.\ntrennis on kasutusel üks fila ja üks mingi soome soodukalt ostetud top, schock absorbereid kavatsen kuu aja pärast inglismaalt vist hulgi osta, on mure kauaks lahendatud, sest sellise büstiga trenni tehes eriti lihtne hakkama saada ei ole\nkuigi, kui õige pesu seljas on, siis on see ikka metsikult kena, onju\nJa siis räägitakse et mehed kiitlevad oma mõõtmetega...\nEga te veel pole mõelnud vestluse elavdamiseks ja publikuhuvi hoidmiseks arutelule illustreerivaid pilte ja videosid lisada ?\nKust sealt Inglismaalt neid nii odavalt ja hulgi saab? Mul omal ka Inglismaa tiir ees ja ostaks ka mõne rinnaka...\nAga ma tellisin omale selle: https://www.quelle.ee/default.aspx?item=319172 ja see hoiab küll ilmselgelt rinda paremini ja tugevamalt paigal kui mu senised sporditopid.\nIsiklikult leian, et antud teema on väärtusetu ilma toetava illustrateeriva materjalita. Mehed, palun sekundeerige.\nToetan. pilte pilte pilte\nGrhmmmm... jahh... pilte siis\nEt siis millist sportrinnakat soovitate, kui tissid sellised?\nNo see o juba ilmselgelt liig, aga kui oleks, ütleme, 2/3 võrra väiksemad, julgeksin vabalt ennast neid hoidma soovitada\nMul plaanis osta endale ka shock absorber, aga ma täpselt ei tea, mis leveli peaksin valima: 75B, käin combatis mitu korda nädalas, see ju suht hypplemise trenn. Praegu olen kahe vahel, kas 2 v6i 3. Äkki keegi oskab soovitada\nMa ei kujutaks elu ilma sportrinnakata ette...\nMa mõõtude poolest ei miskit erilist- 75c.\nKunagi soetasin ka mingid spordikad, hetkel enam "rappuva alaga" ei tegele ja saab kanda trennis toppe mil see pesuosa sees. Just täna soetasin aga mikrokangast topi, kus see toetav värk sissekootud juba. Jube hea kindel tunne nüüd\nAga üldiselt on nende toppide ja värkidega alati üks jama, miski ei istu nii nagu peaks ja tahaks, või siis on väljanägemine vilets. Miski koll ei tahaks ka nagu trennis olla ja mugav peab ka olema.\nSaan probleemist aru (70 D).\nTriumph on Siin minu pood, kliendikaart jne.\nSpordirinnahoidja ostsin miski 30 $ eest US ist (ei olnud allahindlusega...), minu meheraas veel v6ttis s6na, et liiga kallis jne.\nSiin ma kasutan sellist "topelt trikki". Pnge korraga selga kaks toppi, kui ei aita, kolmas veel otsa. V6i siis mingi asjalik rinnahoidja + topp +liibekas s2rk... ja surub alla kyll, ning annab ysna edukalt liigelda\nTellisin Inglise ebayst endale shock absorberi, enne käisin muidugu Rademaris proovimas et ikka õige suurus ja sobiv mudel oleks. See, mille mina tellisin, maksab meil üle 700.- krooni, ebayst sain 450.- ga. Müüja oli ka igati usaldusväärne (sealt ostes tasub alati nende tausta uurida).


Reieplastika - Christinas Clinic\nReieplastika (femoraalplastika (ee), thigh lift (ingl)) on kirurgiline protseduur, mille käigus antakse reitele uus välimus üleliigse naha ning harvem ka rasva eemaldamise abiga.\nKellele sobib reieplastika?\nReied kaotavad oma vormi seoses kaalumuutuste ja vanusega. Ehkki treeninguga annab parandada lihastoonust, ei saa selle abil muuta nahka elastsemaks, vormida lokaalseid rasvakogumeid ega ühtlustada mügarikke jalgadel. Lahenduseks võib olla reieplastika.\nReieplastika sobib seetõttu eriti neile, kellel on üleliigne nahk ja rasvkude reite sise- ja väliskülgedel.\nReieplastika operatsioon Christinas Clinicus\nReieplastika operatsiooni alustatakse enamasti rasvaimuga.\nEdasi tehakse reieplastika puhul lõige, mille suurus ja kuju sõltuvad patsiendi individuaalsetest eripäradest. Reie sisekülje modelleerimise puhul jookseb lõige mööda kubemepiirkonna ja reie eraldusjoont. Reie väliskülje puhul jookseb see sama joon veelgi pikemalt puusaluudest alla. Seejärel eemaldatakse üleliigne nahk. Mõlema reieplastika puhul on armid küll jäädavad, ent asetsevad piirkonnas, mis jääb pesu alla varjatuks.\nOperatsiooni pikkus: 1-3 tundi


7 maa ja mere taga: Rikutud..\nOijah, tänane päev.\nHommik oli ikka kõik sama, tõusin ja särasin, sõin ja istusin, olin arvutis ja tegin koduseid ülesandeid. Õigus, tubli olin ka, sest enne arvutisse tulekut pühkisin enda toa ja garaaži põranda ära. Lõunasöögi ajal rääkis Uruguay miskit, et järgmine kuu tuleb mingi tädi siia minu juurde alla elama, üheks kuuks ainult.. Keegi blond. Ma ei tea, kas ta tegi nalja või mitte, aga ma loodan, et ei tule siia kedagi.. Aga jutt tundus väga usutav.\nPeale lõunat tahtsin minna pesema, pää oli juba väga must. Aga ei saanud, sest meie vesi otsustas pruunistuda. Õnneks kuskil kolme aeg asi paranes ja sai ikka ära käidud. Mõnus soe dušš.. Tänane ilm on olnud ikka meeletult külm!! Puhhh, paha.\nJa tuligi hakata kooli poole astuma. Asjad kotti ja riided selga. Mõtlesin siis täna nõks ilusam olla ja seelikuga minna. Koolis ma ei ole kordagi ühelgi tüdrukul seelikut seljas näinud. Ja mul on ju nüüd minu lemmikud punased sukapüksid! Enne kodust väljumist tegin väikse söömingu ka. Õun, kakao ja siis hakkas Reina vahvleid küpsetama!! Oii, kui mõnusad kõtutekitajad on vahvlid dulce de lechega!! Sain ka ühe vahvli proovida, sest teadsin, et kui ma õhtul tagasi tulen, siis ma neid enam ei saa.. :D Njamm.\nKooli jõudsin viis minutit enne tundide algust ja ikka tundus nagu väga varajasena see aeg. Ei leidnud ühtegi sõpra. Üks oli, eelmisest aastast. Sai teda tervitatud ja siis ta küsis mult, mille puhul ma niimoodi riides olen. Sain komplimente :). Istusin siis pingile ja jäin ootama.\nEsimesed tunnid olid tantsud. Või õigemini mingi mõtetu kirjutamine. Kõigepealt pidime kodused tööd ette lugema, aga põhimõtteliselt tegime need koolis uuesti. Ja siis järgmine ülesanne oli gruppides, kus pidime välja mõtlema mingi lavapildi, lähtudes meile antud teemast. Meie grupil Armastus. Kaasama pidime kõiki klassikaaslasi. Meie pildil pean mina uhkelt tantsima, siis kaks meie klassi poissi jälgivad mind ja teised klassi tüdrukud ümbritsevad neid. Ehk ma olen see ilus blondiin.. :D Järgmine tund lõpetame.\nSiis tuli inglise keel. Enne seda olime all väljas ja rääkisime teistega juttu. Järsku tuli minu juurde mingi täiesti võõras tüdruk, tervitas põsemusiga ja küsis, kas ma ei ole siit ja et kust ma olen. Eesti kõlas lahedalt. Siis küsis nime. Algul olin ma muidugi mingi Oini nagu siin juba tavaks on, kui esimest korda mu nime kuulevad, aga pärast olin ikka endine Aani. Just nimelt kahe a-ga ja ühe n-ga hääldavad nemad minu nime. Ma väga ei arva, et mu nimi keeruline on, aga siinsetele osutub see ikka parajaks pähkliks. Inglise keelest puudus minu eelmise tunni partner, kellega pidime täna tööd edasi tegema. Liitusin enda taga istuvatega ja parandasin nende kirjavead ära. Olen meister!\nVahetunnis me külmetasime täiega väljas. Klassidesse ju ei lasta. Siis küsis üks klassiõde minult, keda algul pidasin väga veidraks inimeseks, aga tegelikult on täitsa tore inimene, kas ma tahaksin nendega mõnikord välja minna, kui nad midagi teevad. Või lihtsalt nendega kuskile istuma minna vms. Muidugi olin nõus! Kutsuge mind igalepoole, saabki siit seinte vahelt välja.\nAlgas kino. Või õigemini õpetaja läks meie klassi võtit tooma ja kui ta klassiust avama läks, sai ta selle peale nii vihaseks ja tuli tagasi. Ütles, et lähme teise ja paremasse klassi, sest meie klass on una mierda (viisakas tõlkes halb). Tunni algul ütles õpetaja, et ta ei saa "Laulva revolutsiooni" filmi meile näidata, sest see on inglise keeles ja hispaaniakeelseid subtiitreid ei leidu. Selle asemel leidis ta aga hoopis filmi "Klass" ja sellele kusjuures on subtiitrid olemas! :D Ongi vahvam, sest vaevalt mu klassikaaslased mingit ajaloofilmi viitsivad vaadata..\nJa peale kino saime koju. Filosoofia tunnid pidid ka veel olema, aga jäid ära, sest õpetaja ei tulnud kohale. On ikka vahvad õpetajad! Väga ei kujutaks ette küll, kui meie koolis nii peaks juhtuma, et õpetaja lihtsalt ei viitsi kohale ilmuda.\nTulin mina siis koju, ruttu oma tuppa, sest vetsukas oli suur. Ja mis ma leidsin.. Minu Kalle ja Puhh olid lakke teibiga riputatud, Kallel veel üks kilekott keha ümber, Puhhil kondoom kõrva küljes, voodi soola täis, arvuti laua peale tõstetud voodilt (thank god et sellega midagi tehtud pole) ja hiljem avastasin dušši all, et mu shampoonipudelid on vähe valesti riiulil ja siis leidsin, et palsami pudelisse oli mingit rõvedalt haisvat ja punast asja pandud. Pudel ise oli ka sellega koos.. Oi Valentina. Algul ma seda palsami asja ei märganud, läksin üles teistega sööma. Valentina muidugi ütles, et tema ei tea midagi, aga Reina nägu reetis ära ja see ka, et Valentina millegi pärast hüppas mööda tube ringi enne nagu ta tavaliselt teeb, kui ta enda arust millegi andekaga hakkama on saanud. Tol hetkel võtsin seda kui nalja, sest midagi hullu ju ei juhtunud ja pole just igapäevane oma mõmpsikuid laest leida.. :D Aga kui ma nüüd enne tudi jälle pesus käisin ja selle pudeli avastasin.. Vot see tegi küll vihaseks, sest ma ei tea, mis kuradi asja ta sinna toppis, aga kui ma oleks seda nüüd kasutanud, siis oleks asi kindlasti väga halvasti lõppenud. Ja peale selle, mu uus shampoonipudel on ka poole tühjem, kui ta päeval oli.. Tänks.. Need maksavad siin maal ikka koledalt palju ja nüüd ma pean varsti jälle poodi minema.. Just ostsin uue. Ning see viimane asi tekitas mul tahtmise talle asja vastu teha, aga muidugi ikka hullemalt, sest tema neid andekusi olen ma juba mitmel korral pidanud kannatama. Ma ei liialda, kui ütlen, et tahaks tema shampooni pudelisse sinist värvi lisada. Las siis naudib oma uut juuksevärvi! Kahjuks ma ei saa seda teha, sest siis lüüakse mind siit majapidamisest välja.. Ja võibolla saadetakse isegi koju.. Seda võin öelda, et minu käest ta ei saa enam ühtegi kommi.. Ja midagi spetsiaalselt talle ma küpsetama ka ei hakka! Olen üsna kindel, et ta teeb mulle varsti jälle, sest üleval peale oma tassi pesemist katsusin märgade kätega tema nägu ja talle sellest piisab.. Ja kindlasti leian ma homme midagi veel, mis ta mulle tegi. Võtan ette ja teen oma kapis homme inventuuri..\nJa lihtsalt lambi fakt ka siia vahele, et mu juuksed on nüüd kasvanud päris tagumikuni.. Õudne.\nMõni pilt ka!\nNB! Kui teil juhuslikult tekib mingi mõte, mida ma saaks Valentinale tagasi teha ja kuidas keegi aru ei saaks, et see mina olin, siis andke palun teada siia kommentaariumisse, facebooki, e-mailile, msn-i, skype'i, kirjutage postiteel, või mis iganes, aga andke teada!! Endal praegu peale Malviina juuste miskit mõttesse ei tule..\nPosted by Anni at 8:11 PM\nkerit. March 15, 2013 at 6:40 AM\nMa ei tea küll Sind, aga nii palju kui ma seda blogi lugenud olen, siis tekib küll küsimus, miks Sa seda kõike talud?\nSind koheldakse seal peres kui kaltsu. Kas see on normaalne, et öeldakse, et Sa oled paks? Mingi "naljade tegemine käib". "omg olen äge ja riputan mänguasjad lakke ja rikun palsami ära" HAIGE! Sinuga ei arvestata seal kunagiiiii. Ma oleks ammu juba skandaali teinud ja terve selle YFU õhku lasknud kui sellisesse perre pannakse inimene. Mõtle, Sa pead magama kuskil imelikus kohas, kuhu lisandub pm keegi veel. Sa ei ela seal inimlikult.\nTüdruk, mõtle heaga veelkord pere vahetuse peale. See ei loe, et suvel Sa juba ära, aga suveni on veel kuid aega. Mul on kahju Sinust, ausõna on. Näha on Su sõnadest, kuidas Sa seal piinled.\nOle tubli ja ma loodan tõesti südamest, et peagi oled Sa normaalses peres.


Asub Santa Ynezi mägede vahel ja asub Montecito-Santa Barbara rannikuäärses elukohas Californias 818 Hot Springs Road. Selle tohutu kullatud vanusega kinnistu rajas 1930. aastatel austatud Lutah Maria Riggs, keda austatakse kui piirkonna esimest litsentseeritud naisdisainerit ja esimest naist, keda nimetatakse Ameerika Arhitektide Instituudi stipendiaadiks.\nAsudes mugavalt California mereäärses ookeanis, pakub elukoht täiuslikku tasakaalu mugavuse, rafineerituse ja suurepärase õues olemise vahel - seal on kõikjal surfamise, ujumise, pikniku pidamise ja vaatamisväärsuste vaatamise võimalused. See viie magamistoaga, kuue täis- ja nelja poole vannitoaga ruum on vaid kiviviske kaugusel Hammondi, Butterfly ja Miramari rannast. See on ideaalne lohutus pärast pikka ostupäeva, golfi, sööki, matkamist ja naaberriikide uurimist Rannaküla teed ja piirkonna 15 ainulaadset rada.\nVarem pakutud hinnanguliselt 12,5 miljoni dollari väärtuses asuvas elukohas on ametlikud aiad, mille on kujundanud lugupeetud Ameerika maalikunstnik ja sisemööbli kujundaja Lockwood de Forest, kes on kõige paremini tuntud Ida-India käsitöö teerajamise teerajajana.\nKuna see on kaasasündinud majutusvõimalus praktiliselt igaühele, pakub Montecito-Santa Barbara rannikuäärne elukoht isegi privaatseid meelelahutusvõimalusi enda kirjeldatud „kodukehadele“ - hõlmates tohutut basseini ja kümblustünnit, märgruumiga kabana ning pühendatud veini. tuba.\nMarmorist põrandakatete, Carrara marmorist töölaudade, keeruka vormimise ja vahakujundusega ning hüppeliselt kohverdatud lagedega on oivalised vaated ookeanile ja taevale lihtsalt kirsiks juba niigi rikkaliku Montecito-Santa Barbara pärandvarale.\nPakkumised 818 Hot Springs Road elukoha jaoks on avatud alates 24. veebruaristth 27-leth. Eeldatavasti müüakse elukohta juhtiva ülemaailmse ettevõtte Concierge Auctions kaudu kõrgeima pakkumise teinud inimesele ilma reservi.