Täna toimusid võrgus Tartu välkmale meistrivõistlused. Tulemused olid Maleliidu kodulehekülje andmetel:\n1. Rene Lumiste 15 p.\n2. Henrik Haavamäe 14\n3. Herman Pedmanson 14\nKokku 29 osavõtjat.\nOsad osavõtjad olid tabelis kodanikunime ja osad Vint.ee kasutajanime järgi. Mina ei osalenud. Olen küll tänavu seal keskkonnas üsna palju üksikpartiisid või lühimatše mänginud, aga enamasti on mõtlemisega 2 ja vahel ka 7 minutit rohkem olnud kui sellel turniiril.\n1. Maailma haaras koroonapandeemia.\n2. Aasta lõpuks on koroonavaktsiinid välja töötatud, aga vaktsineerituid ei ole veel eriti palju.\n3. Olin rahul Ameerika presidendivalimiste tulemustega.\n4. Eestis kuulutati esimest korda välja praeguse põhiseadusega lubatud eriolukord, hiljem hädaolukord.\n5. Käisin isapoolse tädi matustel.\n6. Tegelesin hilisema Tšehhoslovakkia presidendi raamatu tõlkimise ja selle tausta uurimisega.\n7. Minu eelmisena tõlgitud raamat sai toimetatud, aga veel ei ilmunud.\n8. Maleklubis käimine asendus minu jaoks võrgumaleklubi ja maleprogrammiga.\n9. Hakkasin sageli külastama muuseumide võrgulehekülge.\n10. Katkestasin raamatukogude lugemissaalide külastamise.\n11. Pärast koroona algust on olnud vähe pidusid, külaskäimisi ja saunakordasid.\n12. Majandus sai kannatada, aga suurenes mõnede asjade nagu maskide tootmine.\n13. Blogikataloog läks nässu.\n14. Vahepeal suurendasin fesibuki kasutamise aktiivsust, aga aasta lõpus muutsin minimaalseks.\n15. Listides on vähem kirjutama hakatud.\n16. Mul esines uusi terviseprobleeme.\n17. Avaldasin blogis mälestusteseeriad välisreisidest, maleklubidest ja kooliklassidest ning fotoseeria malelaudadest.\n18. Mul ilmusid kaastööd "Loomingus" ja malelehes.\n19. Jätkasin ungari keele õppimist.\n20. Aastaaegadest hakkasin rohkem suve eelistama, sest siis oli koroonat vähem.\nSula mis sula\nTeen viimasel ajal muuseumide võrgulehel päevakohaseid otsinguid. Et täna on mitu kraadi sooja, valisin otsingusõnaks 'sula'. Vaatasin lähemalt kolme pilti. Ühel neist oli seos otsingusõnaga ainult see, et fotograafi perekonnanimi oli Sula. Kahel pildil oli musta-valge kirju vaip, millele erineva nimega autorid olid mõlemad pannud nimeks "Sula".\nMõtlesin, et läheks täna suusatama varasemal kellaajal, enne kui hilja. Aga kui ma teiselt poolt aknast välja vaatasin, siis seal oli maa must juba ka kohtades, kus see ei tulnud jalajälgedest. Seetõttu otsustasin, et ei lähe praegu üldse suuski lõhkuma. Kanali ääres küll on tõenäoliselt lumi paksem, kui seal ei ole soojaveetorusid.\nIstusime saalis ja vaatasime filmi. Mulle tuli meelde, et praegu on koroonaoht. Aga päris kõiki üritusi ka ära jätta ei saanud. Otsustasin siiski oma filmivaatamist lühendada. Läksin veel saali tagasi, et kontrollida, ega ma ei ole midagi maha unustanud. Selleks pidin jälle inimestest lähedalt mööduma. Koorisin ühte söödavat asja, et seda sööma hakata. Mulle tuli meelde, et koroonaajal peaks käsi ka pesema. Mõtlesin, kas seda teha.\nOlin koolimaja tiivas ja vaatasin aknast välja. Vastastiivas oli katlamaja, kus tegutses Leedu kommunist, kes loopis meie tiiva suunas tuld. Kommunistist saadi võitu. Siis algas kordus. Aga nüüd läksid asjad natuke teist moodi. Üks poiss rippus ühte kätt pidi väljapoole avaneva akna küljes. Päästsin ta ära. Kirjutasin toimuvast venekeelsete lausetega. Mulle ei tulnud meelde, kuidas on vene keeles 'tuli', kuigi mäletasin, kuidas ma seda sõna õppisin. Mõtlesin, et selle lause kirjutan inglise keeles. Või inglise keel on liiga lihtne, seetõttu saksa keeles.\nIstusin ajalootunnis. Kirjutasin õpetaja jutust mõne lause üles, aga üldiselt oli mul kaustik täis. Võtsin edasi kirjutamiseks poetšeki tagakülje. Ütlesin pinginaabrile, et sellest pole midagi, kui ma kõike üles ei kirjuta, sest pärast küsitakse ainult selliseid aastaarve, mille olen juba ülikoolis pähe õppinud.\nTeisipäev, detsember 29, 2020\nAndres Karba edastas:\nTartu Välkmale MV 2020\nVõistlust korraldavad Tartu Linn ja SS Tartu Kalev.\nTurniir viiakse läbi 31. detsembril 2020. aastal algusega 12.00 online’is portaalis www.vint.ee.\nVõistlus peetakse šveitsi süsteemis ning osa saavad võtta kõik Lõuna-Eesti maletajad.\n4. Eelregistreerimine ja osavõtumaks\nOsavõtust teatada hiljemalt 31. detsembril kell 11.00 meiliaadressile karlaleksanders@gmail.com.\nOsavõtumaks eelregistreerimisel on 5€. Tartu Kalevi täiskasvanud liikmetele on osavõtumaks 3€, Tartu Kalevi noortele (kuni 18a) osalemine tasuta. Eelregistreerimine tagab võimaluse osaleda turniiril.\nOsavõtumaks tuleb kanda enne turniiri algust järgnevale kontole:\nSaaja nimi: Karl Aleksander Sirp\nSaaja konto: EE741010010383525017\nKirjeldus: Osaleja nimi ja www.vint.ee kasutajanimi\nVõistlus viiakse läbi individuaalturniirina. Mängitakse 7-9 vooru vastavalt peakohtuniku otsusele ajakontrolliga 3 minutit + 2 sekundit. Turniir on portaalis www.vint.ee suletud, osalemise kinnitab peakohtunik.\nVõrdsete punktide korral kahel või enamal maletajal selgitatakse paremusjärjestus kärbitud Buhholtzi alusel. Kui selle alusel järjestus ei selgu, siis vaadatakse omavahelise mängu tulemust.\nNB! Maleprogrammi, -arvuti ja/või muu kõrvalise abi kasutamine ei ole lubatud. Et vältida petturlust ja tagada aus mäng, kontrollib turniiri orgkomitee partiid arvutiga üle.\nEsimest 3 Tartu maletajat autasustatakse medalite ja diplomitega, turniiri esimesed kolm saavad rahalise auhinna (1. koht 50%, 2. koht 30%, 3. koht 20% osavõtumaksudest). Parimale daamile ning kolmele parimale U16 mängijale medalid ja diplomid.\nNB! Medalid ja diplomid saab kätte esimesel võimalusel Turu tn 8 spordihoonest. Rahalised auhinnad kantakse mängija pangakontole.\nMakil on küll kiirkerimisnupp, aga tundub, et seda on parem mitte kasutada, vähemalt mitte lindi otsas. Mul on juba kaks linti kasseti seest välja jooksnud. Viimane kord panin maki kiirkerima, sest lindi lõpus oli vaikus, aga lint jooksis kasseti seest välja. Erinevalt eelmisest korrast olin ettevaatlikum ja sain lindi katkemata maki seest kätte ja sõrmega kasseti sisse tagasi kerida, aga nüüd on lindi ots kortsus ja ei ole katsetanud, mis selle uuel mängimisel juhtuks. Õnneks see ei kuulunudki kõige väärtuslikemate kassettide hulka. Tavaliselt kuulatavate lintidega pole otsa koha peal kiirkerimist katsetanud, sest need on lõpuni täis lindistatud, nii et laulud jäävad keskkohas pooleli.\nKuigi ma enam feisbukki ei kasutanud, kuulsin ikkagi, kuidas K. Ehin telefoniga rääkis. Ta rääkis Raekoja platsil, aga see kostis koju ära. See võis olla hallutsinatsioon, aga jutu sisu oli tõepärane.\nKõndisin mööda teed. Eemalt tuli vastu mees, kelle küljes oli silt, et ta on praost. Autoteel sõitvas bussis tõusid inimesed püsti. Ma ei teadnud, kas sellepärast, et nad tahavad järgmises peatuses maha minna, või sellepärast, et vastu tuleb nii tähtis mees nagu praost. Ma ei öelnud praostile tere, kuigi talle pidid vist kõik inimesed ütlema.\nIstusin usundiloo tunnis. Õpetaja rääkis, et kirik on ajas muutunud, Nõukogude ajal muutus kirik konservatiivsemaks. Ma ei konspekteerinud, sest pooldasin vabadust ja mõtlesin asjad alles tagantjärele üles kirjutada. Hakkasin kotist õiget kaustikut otsima. Ma kohe ei leidnud, aga teadsin, et lõpuks leian, sest ma polnud seda kotist välja võtnud. Kotis oli veel ka üks ammune õpik. Õpetaja kritiseeris minu konspekti. Ütlesin talle selle eest halvasti.\nKlassikaaslased kogunesid tänaval, et minna reisile Hiiumaale. Olin seal eile käinud, aga kuna kõik asjad ei saanud tehtud, pidime täna uuesti minema. Tutvustati päevakava, mis oli eilsest tihedam. Hakkasin mõtlema, et tegelikult ma ei taha kaks päeva järjest samas kohas reisil käia. Mööda läks üks võõras naine, kes ütles ühe aadressi. Mõtlesin, et nüüd on jälle nii, et osad kuulevad ja osad ei kuule, mittekuuljad jäävad maha. Läksin ütlesin üle ukse nendele klassikaaslastele, kes kohvikus istusid, naise öeldud lause edasi. Lisasin, et ma ei tea, miks ta seda ütles.\nEile püüti mind mõjutada, et ma juba teist korda talve jooksul suusatama läheksin, sest lumi võivat varsti ära sulada. Ütlesin, et ma tahan vahepeal kõndida ka. Täna oli lumi alles, kuigi minu arvuti lubas temperatuuri vahemikus nullist miinus kolme kraadini. Läksin sõitma täna. Otsustasin, et sõidan eelmise korra ühe ringi asemel täna kaks. Maad võis pikendada, sest eelmise korra järel polnud kuskilt valutama hakanud. Täna saabast jalga pannes vahepeal varvas hakkas. Aga kui lasin luku vahepeal lõdvemaks, läks valu üle. Pärast tõmbasin luku jälle koomale ja valu tagasi ei tulnud.\nTeel suusatamiskohta märkasin eelmise korraga võrreldes, et ülekäiguraja märk autotee ääres on viltu sõidetud. Teiselt poolt on eelmise talvega võrreldes paremaks läinud, et tol ajal hädakisa teinud niinimetatud nutikas ülekäigukoht on vähem nutikaks tehtud ja vaikib.\nKui hakkasin suuski alla panema, nägin, kuidas üks naine astub ühe jalaga kanali jääle. Jääpind oli valgemaks läinud, aga kartsin, et jää on liiga õhuke. Õnneks naine kaugemale ei läinud, vaid jätkas kõndimist kaldal.\nKa mina sõitsin kaldal. Sõidu ajal mõtlesin, et eelmine suusasõit oli jalutuskäikudest lühem, aga ka lühema sõidu korral liigutan ma käsi rohkem kui kõndides. Vahepeal inimesed nurisesid, et ma liigutan kõndides käsi liiga vähe, aga ma ei tunne vajadust neid liigutada ja seetõttu ei tea, kuidas kõndimise ajal käte liikumist jalgade liikumisega kooskõlastama peaks. Võibolla ma praegu natuke liigutan, sest kui mul on kott käes olnud, on öeldud vastupidi, et ma kotiga ei vehiks.\nTäna oli suusarööpaid veel rohkem kui eelmine kord. Aga kui läksin teisele ringile, ei leidnud ma esialgu enam neid rööpaid üles, millel olin esimesel ringil sõitnud. Seetõttu sõidutempo vahepeal langes, tähelepanu keskendus otsimisele. Sõitu lõpetades olin siiski higisem kui eelmine kord.\nLaual ja kellal\nTäna mängisin Vint.ee-s esimese vastasega 0,5:0,5 ja teisega 1:1. Esimeses mängus olin lippu minemas, aga aega oli vähe järel. Vastane pakkus viiki, võtsin vastu ja sain reitingut juurde. Teises mängus oli vastane avangus passiivne ja läksin etturitega väga kaugele. Mõtlemisaega aga ei jätkunud, lisaks sai vastane rutem uue lipu peale. Kolmandas mängus võitsin vastase käigupuuduse tõttu kvaliteedi ja panin kahe vankriga vankri ja oda vastu (lisaks etturid) mati.\nMaalisin muuseumis pilti. Üks vanem kunstnik juhendas mind. Pärast valmis saamist tuli pilt ära lakkida. Tõmbasin pildi üle, aga seletasin, et praegu mitte laki, vaid veega. Õnneks oli värv kuivanud, muidu oleks vesi selle laiali ajanud. Vanem kunstnik puudutas lakipudeli otsaga minu nägu. Kartsin, et niiviisi satub mürgist lakki suhu. Hakkasin nägu loputama, aga loputusvesi võis just laki suhu ajada.\nÜhes romaanis kirjutati, et üks mees käis kasiinos, aga tal ei teinud see tuju heaks. Teine kord läks ta kasiinosse pärast alkoholi tarvitamist ja mängis seal oma juhendajaga. Seekord läks tal tuju heaks ja ta otsustas, et hakkabki kasiinos käima. Mulle alkoholi kiitmine ei meeldinud.\nJõudsin koju, läksin kööki ja hakkasin üksi sööma putru kisselliga. Kui üks ports oli söödud, tõstsin endale ka teise, et pada tühjaks teha. Kartsin küll, et kaks portsu on liiga palju. Henn ütles, et ta oleks ka seda toitu tahtnud. Vastasin, et ma võin oma portsust loobuda. Sellele on küll sülge sisse aetud, aga sülje saab kõrvaldada, kui panna toit vahepeal praeahju. Henn arvas, et seda ei saa teha, sest kuumutamisel hakkaks kissell paisuma.\nEile oli laual punane kala. Ütlesin, et välimuse järgi on see lõhe, aga maitse järgi krabi. Täna tuletati minu juttu meelde. Nüüd selgus, et olime söönud hoopis forelli. Ütlesin, et ma olengi mõelnud, kas ma olen kunagi forelli söönud. Küsisin, kas see on jõeforell või mereforell. Vastati, et kalakasvanduse forell. Selgitasin, et vahe ei ole ainult elukohas, vaid ka bioloogilises kuuluvuses. Tuli meelde, et kolmandana on olemas vikerforell. Nüüd vastati, et vikerforelli me sõimegi.\nRadujev ütles, et ta viib laeva teise kohta. Venelased teadsid väga hästi, kus Radujevi laev asub, aga selle vastu polnud riskitud midagi ette võtta, sest laev koosnes üleni miinidest. Nüüd sõitis Radujev oma laevaga venelaste laevale otsa. Käis plahvatus ja Vene laevastik Eesti vetes oli hävinud. Venemaal oli Eestis küll veel muud relvastust.\nTõnu ütles mulle, et kui mul on laubal sinised täpid, siis mul on koroonatest positiivne. Vaatasin peeglist, et mul on laubal tõesti kaks sinist täppi, aga minu meelest võisid need ka millestki muust tulla. Tõnul võis küll ka õigus olla. Tundus, et ma põen koroonat siiski kergesti, kuigi haigus võis hiljem raskemaks minna. Aga tõmbasin kampsuni suu ette, et teisi mitte kohe nakatada. Tuli hankida tihedam mask. Üks teine inimene oli haigestunud kohe raskemini. Läksin maski otsima. Maskikastide juures oli ka kolm tüdrukut, kes kaebasid, et ma nakatan neid. Võtsin kastidest maske välja, aga panin kõik tagasi, sest need olid juba tarvitatud. Need olid arstikastid.\nLäksin metsa alla. Seal ühed poisid loopisid minu suunas kive. Mõtlesin, et lähen sellisesse kohta, kus puud kasvavad tihedamalt, et pihtasaamise tõenäosust vähendada. Läksin ühe suure kivi taha, kus loobitavad asjad ei saanud mind tabada.\nAjalehest olen lugenud, et Tähtvere pargis tehti juba ammu lumekahuriga lund. Vanasti käisin suusatamas seal, nagu koolis kästi, aga nüüd enam nii kaugele ei lähe, sest nüüd ma higistan rohkem ja tahan pärast sõitu kiiresti pesta. Tänaseks oli ka looduslik lumi piisavalt paks ja üks päev vana, seetõttu tegin hooaja avasõidu kanali ääres. Seda ei lootnud ei ema ega mina, et rada juba olemas oleks, aga see oli. Kohati küll ära tallatud, aga tallatud rajal oli ka parem sõita kui hanges, sest ei olnud liiva. Ühed jalakäijad, kelle eest ma hange keerasin, küsisid, kuidas libiseb. Vastasin, et esialgu libiseb. Hiljem mõnel vesisemal lõigul oli libisemine halvem, aga varsti taastus. Suurem oht tundus, et puuoksad jäid mitmes kohas näole liiga lähedale ja okste küljes võis olla koroonapisikuid. Kui sõidu lõpetasin, nägin suusa alumisel küljel kinni hakanud lund, aga see polnud väga oluline, sest ma ei sõitnud aja peale. On kirjutatud, et suusamääre sisaldab kahjulikke aineid, aga ma ei tunnegi kunagi määrimise vajadust. Üks oht oli veel, et mul ei olnud juhuslikult head taskut, kuhu sõidu ajaks suuskade kokkupaneku klambreid panna. Riskisin panna need jopitaskusse. Jopitaskust on elu jooksul asju välja kukkunud, aga mõtlesin, et kui taskurätt ei kuku ja ma mätsin klambrid taskurätiga kinni, siis nad jäävad vast alles. Nii läkski. Koroonaohutuse nimel propageeritakse ühekordse kasutusega pabertaskurätte, kas siis peaks suusatades prügikast seljas olema? Pabertaskurättidele vastuargument on lisaks, et nakkuse võib saada ka prügikastist.\n1. e4 d6 2. d4 Rf6 3. Rc3 g6 4. f4 Og7 5. Rf3 0-0 6. Oc4 Re4 7. Of7+ Vf7 8. Re4 d5 9. Reg5 Vf8 10. Le2 Rc6 11. Re6 Oe6 12. Le6+ Kh8 13. c3 Ld6 14. Lh3 Of6 15. f5 gf 16. 0-0 e6 17. Oh6 Vg8 18. Vae1 Vg6 19. Ve2 a6 20. Vfe1 Ve8 21. g3 Rd8 22. Re5 Oe5 23. Ve5 Veg8 22. Of4 Ld7 25. V5e3 Rc6 26. Lg2 b5 27. Le2 Ve8 28. Oe5+ Re5 29. Ve5 f4 30. g4 Lg7 31. h3 Lh6 32. Kh2 Lh4 33. Lf3 c6 34. Lf4 Vf6 35. Le3 Vf2+ 36. Kg1 Vb2 37. Vh5 Lf6 38. Vh6 Lf7 39. Vf1 Lc7 40. Vf2 Vf2 41. Lf2 Kg7 42. Lf6+ Kg8 43. Vh5 Lg3+ 44. Kh1 Le1+ 45. Kg2 Le2+ 46. Kg1 Ld1+ 47. Kg2 Lc2+ 48. Kg1 Lc1+ 49. Kg2 Ld2+ 50. Kg1 Lc1+ 51. Kg2 Ld2+ 52. Kg1 Le1+ 53. Kg2 Le4+ 54. Kg1 Lb1+ 55. Kg2 Lb2+ 56. Kg1 Lb1+ 57. Kg2 Le4+ 58. Kg1 h6 59. Vh6 Le1+ 60. Kg2 Le4+ 61. Kg1 Le3+ 62. Kg2 Ld2+ 63. Kg1 Lc1+ 64. Kg2 Ld2+ 65. Kg1 Lc1+ 66. Kg2 Ld2+ viik.\nTänaseks on jälle rohkem lund maha sadanud ja sadu jätkub. Olen teinud eile ja täna internetis jõuluteemalisi otsinguid. Eile tegin muuseumide infosüsteemis vist otsingu grammatilise vormiga 'jõululaupäeval'. Jäi meelde, et keegi oli kunagi jõululaupäeval kirikus laulatatud. Mõtlesin, kuidas kirikuõpetajal selle jaoks aega jäi. Kui ma olen kahel kiriklikul laulatusel viibinud, siis on see seal olnud korraga ainus üritus. Jõululaupäeval laulatamise korral peab olema kirikus kas üle ühe ürituse päevas või peab olema üks üritus teise raamides.\nTäna otsisin samas kohas nimetavas käändes 'jõulupüha'. Ühe pildi kommentaaridest jäi meelde, et eesti vanarahval olid jõulud vorstipüha, lihavõtted munapüha ja nelipüha võipüha, sest igat asja kogu aeg ei söödud. Oli viidatud kasutatud kirjandusele, nii minu vanavanaema raamatule kui ka ühe praeguse ajaloolase omale.\nJuutuubis otsisin ungari jõulumultifilmi. Esimese otsinguga leitud multifilmi vaatamise katkestasin kohe, sest see oli vaid ungari keelde tõlgitud, aga ingliskeelsete tiitritega. Järgmisse otsingusse pani sõna 'ungari' lisaks, aga tulemus oli sama. Seekord ma vaatamist enam ei katkestanud, mõeldes, et võibolla järgmised on ka tõlgitud. Pealegi oli tõlge hea. Inglise keel oli alt kõrvaldatud, erinevad osatäitjad olid erineva häälega ja ungarikeelseks olid tehtud ka laulud. Lauldes kõlaski ungari keel kõige ilusamalt, proosalausetega karjumine nii ilus ei olnud. Multifilmi otsimiseks tuletasin meelde, kuidas on ungari keeles 'jõulud', filmi vaadates sain aru ka sellest, milline sõna tähendab 'jõuluvana'. Pärast lugesin sõnaraamatust, et ungarlased tähistavad ühe ja sama sõnaga nii jõuluvana kui ka nigulapäeva. Ilmselt mitte sellepärast, et seal oleks jõuluvana teisel kuupäeval käinud, vaid et mõlemad tulevad Nikolausest. Jõulude enda jaoks on teise tüvega sõna.\nVaatasime pealt Ehlvesti malepartiid. Ehlvest mõtles pikalt ja vaatas mitmes suunas. Öeldi, et Ehlvest vaatab maletajatest kõige rohkem variante. Mõtlesin, et ma võiks ka vaadata, aga siis lõppeb mõtlemisaeg otsa. Toomas kommenteeris mängu, et kuninga võiks tsentrisse viia. Teised hakkasid naerma, sest laual olid veel rasked vigurid ja tsentris oleks kuningal ohtlik olnud. Mina vastasin, et ikka lipp soovitatakse tsentrissse viia. Jäin ainsaks pealtvaatajaks. Ehlvest ütles mulle, et ta tahab, et ma ei vaataks mängu pealt, sest ma ei oska tema partiid kommenteerida. Vastasin, et ma ei õpetagi teda, ma rääkisin Toomaga. Aga ma võin ära minna. Lahkusin ruumist.\nIstusin tunnis klassis 307. Mul oli laual kaks erineva formaadiga ungari-eesti sõnaraamatut. Minu selja taga istujad kõõritasid nende kaasi. Õpetaja Volmer tuli ja võttis minu laualt paberi. Ta ütles, et nii halva kontrolltöö eest paneb ta ühe. Mõtlesin, et kooli lõpetamist see ei mõjuta. Võtsin paberi enda kätte tagasi. Vaatsin, et ühel leheküljel, kuhu oli kirjutatud hinne üks, on küll ainult ühes keeles sõnad, aga kolmel muul leheküljel on sõnadel teises keeles vasted taga ja seal on paremad hinded. Ütlesin, et see, mille eest nüüd oli hinne pandud, ei olnud kontrolltöö, vaid harjutus, sellist kontrolltööd ei ole olnud. Lisasin meelega liialdades, et kui nii palju hindeid on vähemalt kahed, siis ei saa aastahindeks ühte panna. Tegelikult olid teised hinded kõrgemadki kui kahed ja õpetaja oli rääkinud üksikust, mitte aastahindest. Lisasin, et õpetaja Möls on öelnud, et kui vähemalt midagi on kirja pandud, siis ei saa hinnet üks panna. Volmer vastas, et Möls ei ole piisavalt range. Volmer arvas, et mul on osad sõnad õiged ainult sellepärast, et ma kirjutasin ajakirja kaanelt maha. Küsisin, mis ajakirja. Õpetaja näitas. Ütlesin, et minul sellist ajakirja ei käi. Tundus, et klassikaaslastele oli tellitud õppeotstarbeline ajakiri, aga mina olin ilma jäänud. Volmer rääkis, et mõned tõlkijad vaatavad sõnaraamatust sõnu ühe kaupa ja nende tõlgetel on kooliõpilase maik. Mõtlesin, et võiks öelda, et ma töötan tõlkijana. Sander oli vahepeal väljas käinud ja tuli nüüd klassi tagasi. Ta ütles, et kirjutab vigadeparandust edasi. Selgus, et Volmer oli pidanud Sandri pooleli olevat vigade parandust minu kontrolltööks ja mina olin ka pidanud Sandri käekirja enda käekirjaks.\nNeljapäev, detsember 24, 2020\nEile valget maad nähes tekkis lootus täna suusatama minna, aga see lootus ei täitunud. Tänaseks oli suurem osa lund ära sulanud, seda oli alles veel ainult üksikutes punktides, sealhulgas oli meie õuel lumememm püsti. See polnud nende lumememmede hulgast, kellest ma eile kirjutasin.\nSageli on mulle või perele tervikuna kingitud jõuludeks raamatuid, aga tänavu jõuluvana meile uusi raamatuid ei toonud. Aga siiski tuli mõni päev enne jõule minu tuppa terve riiulivahe pikkune rida raamatuid juurde. Esiku kapis olid hoiul raamatud, mis mul teadvuses ei olnud, aga need tõsteti vahepeal välja. Huvitavamad ja sobivama formaadiga neist rändasid minu toa riiulisse ja on esialgu sama huvitavad, nagu oleks need hiljuti ostetud.\nEile õhtul ja täna hommikul lugesin neid raamatuid, valides tervest hulgast välja ühe huvitavama peatüki köite kohta. Saaremaa kohta sain teada, et seal ehitati Esimese maailmasõja ning tolleaegse Saksa okupatsiooni ajal raudteed, mis oli kasutusel aastani 1940. Sakslastel pidid sõjakulud niigi suured olema ja siis veel hakkasid võõral maal raudteed ehitama. See peaks näitama, et nad lootsid maad pikemalt enda käes hoida. Viljandimaa kohta lugesin, et seal oli juba Nõukogude ajal olemas kultuurikool, mis ilmselt on praeguse ülikooli kolledži eelkäija. Järvamaa arheoloogia kohta kirjutati, et kultuskividel võib olla olnud lohke rohkem kui on säilinud. See ei tähenda, et kivi kasvaks ja lohud täituvad juurde kasvanud kiviga, vaid kivid vastupidi murenevad ja osad lohuga kohad võivad olla küljest murenenud. Kividest on pilte ka raamatus Kalevipoja paikade kohta. Selle eessõnas öeldakse, et rahvaluules ei ole regivärsilisi rahvalaule Kalevipoja kohta, vaid Kreutzwald on proosamuistendid värssideks ümber töödelnud. "Kalevipoeg" sisaldab küll muid rahvalaule. Raamatus Tartu muuseumide kohta öeldi, et vähemalt selle ilmumisajal tegutses ajakirja "Eesti Loodus" toimetus Baeri muuseumiga samas majas. Praeguselt Eesti Rahva Muuseumilt on aastaraamatuid nii vana kui ka praeguse muuseuminimega. Nendes köidetes on kirjutanud minu vanavanaema, vanaisa ja õde, samuti on seal kirjutatud minu vanavanaisast. Aga nüüd ehk asun taas ühe raamatu tervikuna lugemise juurde, mis juba varem pooleli oli. Vahepeal silmi puhates kuulan ka jõulumuusikat.\nMängisin Tättega malet. Ta lõi mu viguri. Ütlesin, et see pole mingi käik. Katkestasin mängu ja läksin eemale. Pärast Martin seletas, et tegelikult oli vastane mänginud teooria järgi. Nüüd ütlesin, et tegelikult ta võis niimoodi mängida.\nTäna hommikuks oli sadanud maha selle hooaja seni kõige paksem lumi. Varem oli olnud nii õhukest lund, et ma ei kohanud ühtegi kelgutajat, aga täna nägin kahte last, kellel olid kelgud käes, kuigi nad neil parajasti peal ei istunud. Teises kohas nägin, et kaks last olid ehitanud kaks lumememme ja veel viimistlesid neid. Imestasin, kuidas lapsed on jaksanud ehitada lumememmed, mis olid umbes nende enda kõrgused. Aga võibolla neid oli varem keegi aidanud. Oleme tähele pannud, et vaibakloppimist on vähem kui vanasti, ka vaibakloppimispuude arv on vähenenud, aga täna nägin, kuidas kaks inimest parajasti alustasid vaibakloppimispuude juures koos vaipade kloppimist. Lapsena olen õppinud, et vanasti pidi olema jõulueelne koristus juba toomapäevaks tehtud, aga täna veel mõned koristasid ja leidsin ka enda riiuli otsast liiga palju tolmu.\nTäna tegime jõulupeo ette ära, varem kui tavaliselt. Meil olid külalised, kes enne küllatulekut andsid koroonaproovid, et oleks kindel, et nad meile nakkust ei too. Lugesin jõuluvanale luuletust, mille olin kooliajal ühte märkmikusse kirjutanud. Olin selle luuletuse vahepeal ära unustanud, aga oma asju ühest sahtlist teise kolides meelde tuletanud. Luuletust lugedes mul ühe koha peal keel komistas, aga märkasin parandada. Kommentaariks öeldi, et väga palju riime. Sain kingiks uue kampsuni, mis mul praegu juba seljas on. Vaatasin ka toodud fotosid.\nOtsisin dokumentaalfilmi Alam-Austria liidumaa kohta. Esimene otsinguvaste osutus ajaloofilmiks. Sellel oli millegipärast pool pealkirja inglise ja pool saksa keeles, aga inglise keelt filmis ei kõlanud. Räägiti peamiselt saksa keeles, lavastatud kaadrites kõlas ka slaavi keeli. Teemaks oli 20. sajandi ajalugu. Filmi tegijatel tundus olevat kahju, et Austria-Ungari lagunes. Palju oli juttu sellest, et piirkond jäi pärast seda Tšehhoslovakkia piiri äärde. Öeldi, et koht, mis oli varem Doonau-monarhia keskel, asus nüüd riigi piiri ääres. Vahepeal käis jutt ühe konkreetse perekonna näitel. Kolm korda näidati lavastatud kaadrites selle perekonna ühte liiget erinevatel aegadel õmblusmasinaga õmblemas. Kahe maailmasõja vahelisest ajast mainiti Austria natside ja sotsiaaldemokraatide kokkupõrkeid. Kui Austria ühendati vahepeal Saksamaaga, olid paljud ka selles piirkonnas juubeldanud. Pärast Teist maailmasõda jagati Austria neljaks okupatsioonitsooniks, Alam-Austria jäi Nõukogude okupatsioonitsooni. Tean varasemast, et see ei kestnud väga kaua, aga filmis okupatsioonitsoonideks jagamise lõpu mainimist tähele ei pannud. Vahepeal oli kuuldavus halvem ka naaberkorterist kostvate koristamishäälte tõttu. Mainiti Tšehhoslovakkia 1968. a. sündmusi, millega seoses oli Austriasse saabunud palju põgenikke. Filmi lõpupoole öeldi, et keegi polevat teadnud, et Tšehhoslovakkias saabuvad Sametrevolutsioon ja kommunismi lõpp. Kuigi filmi nime järgi võiks mõelda, et Alam-Austria on madalam koht, oli ka seal mägesid. Mäed olid küll madalamad kui mõne teise Austria osa kohta käivates filmides.\nTeisipäev, detsember 22, 2020\nKoroonapandeemiat on võrreldud Johannese Ilmutuseraamatus ennustatud sündmustega, aga leian ka ühe erinevuse. Lapsena loetud Johannese Ilmutuseraamatust mäletan lauset, et inimesed otsivad surma ja ei leia seda, aga koroonasse ka surrakse. Millegipärast tuli selline võrdlus meelde, kuigi jõuluajal on tavaliselt peetud sobivamaks evangeeliumite lugemist, milline sõna tähendavat, et neid on kirjutatud rõõmuga.\nKrister pidas ettekannet. Kõikusin kuulates edasi-tagasi. Kui ettekanne lõppes, tormasin kohe uksest välja ning lendasid koolimaja neljandalt korruselt treppi mööda alla. Teised järgnesid mulle. Hiljem öeldi, et me lendasime vaba langemise kiirusega. Aga jälitajad jõudsid mulle natuke lähemale, sest mina puudutasin vähemalt käsipuud, mis hõõrdumise tõttu pidurdas, teised ei puudutanud sedagi, vaid olid üleni õhus.\nLugesin arvutist uudiseid. Ütlesin, et Leninit tappa tahtmise eest määrati alles nüüd karistus. Küüts vastas, et tahab seda uudist ka ise lugeda. Ma ei saanud öelda, kust aadressilt ma seda lugesin, sest olin teinud seda tõlkeprogrammiga ja see oli aadressi ka ära tõlkinud. Aga Küütsile polnudki tähtis täpselt samast kohast lugeda. Ta küsis, kui pikk artikkel see on. Vastasin, et kümne minuti lugemine.\nTäna võitsin Vint.ee-s kahte vastast 1:0. Esimeses välkpartiis olid mul mustad. Vastane mängis midagi karjapoisi ja Hispaania avangu vahepealset. Ta alistus, kui jõudsime lõppmängu, kus mul oli kaks etturit rohkem. Teise vastase vastu olid mul valged. Kaotasin ammu nähtud ratsukäigu tõttu viguri, aga siis sain nupud veel aktiivsetele väljadele ja lõpuks panin endalegi märkamatult vastasele mati.\nNäitasin ühele lapsele oma arvutist multifilmi. Enne multifilmi lõppu katkestasin selle, muidu oleks pärast multifilmi ekraanile ilmunud ilma särgita foto. Laps tahtis multifilmi üleni vaadata. Mõtlesin, et ma võin ju näidata, kuigi foto ekraanile ilmumine on ebameeldiv. Siis mulle tuli meelde, et foto ei ilmugi ekraanile, sest see on teises kataloogis. Üks noor naine toetas vaadates käe minu õlale. Mulle see ei meeldinud, vaid mul oli valus. Kõndisime õues. Isa ütles, et minu elu on veel huvitav, sest ma olen noor. Mõtlesin, kas tõesti läheb mu elu vanana igavaks, minul ei lähe vist siis ka.\nPühapäev, detsember 20, 2020\nIstusin loengus. Algul konspekteerisin hästi pisikeste, seejärel umbes leheküljekõrguste tähtedega. Õppejõud küsis, kas keegi tahab ise edasi rääkida. Rääkisingi, et varasematel sajanditel said Euroopa riigid Türgiga hästi läbi. Õppejõud täiendas minu juttu.\nPanin eile märjad saapad radiaatori juurde kuivama. Tänaseks ei olnud nad veel kuivad. See võib tulla sellest, et maja on soojustatud ja radiaatorit ei köeta seetõttu nii soojaks kui varem. Mulle tuletati meelde, et kiiremaks kuivamiseks pannakse saapa sisse ajaleht. Kahtlesin, kas see kiirendab kuivamist, kui see vähendab aurumispinda. Klaasis jahtub kissell aeglasemalt kui taldrikus, sest klaasis oleval on aurumispind väiksem. Edasi mõtlesin, et aga kui õhk on veeaurust küllastunud, siis ei saa aurumist toimuda, seevastu ajalehe saapasse panemise korral võib vesi ka vedelas olekus paberi sisse voolata. Kui viitsiks, saaks teha eksperimendi, et ühe saapa sisse panna ajaleht ja teise sisse mitte ning võrrelda, kumb kuivab kiiremini.\n1. d4 d5 2. c4 c6 3. Rf3 e6 4. Rc3 Rf6 5. e3 Rbd7 6. Od3 dc 7. Oc4 b5 8. Od3 a6 9. a4 Ob7 10. e4 b4 11. Ra2 c5 12. e5 Rd5 13. dc Oc5 14. Od2 Lb6 15. 0-0 0-0 16. Le2 a5 17. Vfc1 b3 18. Rc3 Rb4 19. Ob5 Re5 20. Re5 Rc2 21. Rd7 La7 22. Rf8 Ra1 23. Rh7 Rc2 24. Rg5 Vd8 25. Of4 Od4 26. Lh5 Of2+ 27. Kh1 Og2+ 28. Kg2 Lb7+ 29. Kf2 Lb6+ 30. Kg3 1:0. Valgel jäi 2 tunnist mõtlemisajast alles 1 tund 18 minutit 38 sekundit, mustal umbes 1 tund 32 minutit.\nVõrgus toimus klassikaaslaste arutelu. Lauri N. saatis üherealise kirja. Tahtsin sellele vastata: "Üks rida juurde." Aga kui ma vastamisele vajutasin, läks Lauri kiri kaherealiseks, nii et minu vastus enam ei sobinud. Olin kirjutanud proosaluuletuse, aga vaatasin, et esimese lõigu lõpu rütm enam ei klapi. Parandasin seda vaid osaliselt ja saatsin teksti siiski teele.\nOlime külas ja istusime ümber laua. Lugesin ajalehte. Seal kirjutati, et Ungari ei pea endale rahulepingut kohustuslikuks ja ei lahku talt lepingu järgi ära võetud aladelt. Ungari väed ei lahku ka Palestiinast, kuhu nad alles sõja ajal tungisid. Olin ostnud uusi raamatuid ja panin need lauale. Toomas tahtis ühte lugeda. Ütlesin, et ei saa, see on minu ostetud ja seetõttu pean mina saama esimesena. Parandasin, et õigemini on see Klausi ostetud, aga minult tuli idee. Teise portsu raamatuid olin ostnud oma käega. Ütlesin, et võin Toomale anda teise raamatu, ega ma kade ei ole. Mõtlesin, et laua ääres istuvad kultuuritegelased peavad minu käitumist vist väga halvaks. Kultuuritegelasi oli toas vähemaks jäänud, alles oli rohkem meie pere. Klaus küsis Tõnult, kas ta tavaliselt "Washington Posti" luulerubriiki loeb. Klaus luges paljusid Eesti lehti ka. Küsisin, mida ta "Washington Postist" ei loe.\nPidime minema maleklubi hoonesse. Enne tuli Vihmand minu juurde ja andis mulle kingitused poemüüjate jaoks. Läksin poodi ja andsin lilled müüjatele edasi. Müüjad ütlesid, et neil on lilli nii palju, et muud ei jää üle, kui need varsti ära visata.\nKartsin edasi minna, sest tee peal oli hiigelsuur känguru. Mõtlesin minna teiselt poolt, aga seal oli ka tõenäoline mõnda hiigellooma kohata. Küsisin Hennult, kas ta klassikokkutulekule tuleb. Selgus, et ta polnud klassi listi kirju kätte saanud, kuigi oli mõne klassikaaslasega muid kirju vahetanud. Lubasin, et püian talle klassikokkutuleku teemalised kirjad edasi saata. Aga neid oli raske leida, sest osad olid ammu saadetud.\nPidin hakkama kooli minema. Aga mul ei olnud kõik õpitud. Mõtlesin, et pean kas kooliminekut nii kaua edasi lükkama, kuni inglise keel saab õpitud, või seda teiste ainete tundide ajal koolis õppima. Ma olin varem ka nii teinud. Võibolla oleksin saanud tõlgitud ainult teksti alguse ja mind oleks vastama kutsutud. Kui oleks küsitud õppetüki algust, siis oleksin vastanud, aga kui tagant poolt, siis öelnud, et sinna ma pole jõudnud. Oleksin öelnud, et õppimist antakse nii palju, et kõigi ainete õppimine pole võimalik. Õpetaja oleks öelnud, et meil on inglise keele kallakuga kool ja seda ainet peab õppima. Mina oleksin öelnud, et eile ei olnud aega, sest ma tahtsin maleturniiril osaleda. Ma sain seal teise koha ja ilma osalemata poleks saanud.\nVaatasin umbes 41 minuti pikkust dokumentaalfilmi Austria Kärnteni liidumaast. Filmis mainiti, et see asub Sloveenia piiril, aga pärast filmi vaatamist nägin kaardilt, et osa piirist on ka Itaaliaga. Filmi alguses näidati järve ja sellel veesuuskadega sõitjaid. Väheses riietuses oldi nii vee peal kui ka kaldal söögiasutuse moodi kohas. Nagu on juba ühest varem vaadatud Austria-filmist tuttav võte, järgnes päevitusriietes inimeste näitamisele mägedes suusatajate näitamine. Sõideti ka helikopteriga. Võibolla ei pääse mägedes igale poole teisiti juurde. Aga näidati ka, et mägedes on sinka-vinka looklevaid teid. Losse oli ehitatud mäe otsa, mis on tuttav Nõukogude perioodil kasutatud ajalooõpikust. Varem vaadatud Austria teemalistes filmides ei ole näidatud vist röövlinde, aga siin näidati nii kotkaid kui ka kulle. Üks kotkas maandus inimese küünte eest kaitsva vahendiga käele ja inimene toitis kastis elavat linnupoega. Sloveenia piiril asuvates mägedes olid koopad, kus sõideti jalgratastega. Sõitjatel olid küll kiivrid peas, aga nii kitsas käigus nii kiiresti sõitmine tundus mulle sellest hoolimata ohtlik. Käigud meenutasid Piusa koopaid, aga nende seinad tundusid olevat kõvemast materjalist. Piusa koopad on inimtekkelised, võibolla filmis näidatud olid looduslikud. Mõnes kohas oli koopa põhjas vesi ja seal sõideti paadiga. Kui me klassiga Piusa koobastes käisime, võtsime kaasa küünlad, aga filmis olid kinniste kätega inimestel selle asemel laubal lambid, nagu olen näinud ka raamatupildilt. Siis näidati taas järve ja sellel väikse võrguga suurte kalade püüdmist. Pärast kala püüdmist seda puhastati. Puhastaja oli naeratava näoga. Ma ei ole küll taimetoitlane, aga naeratavat nägu nähes mõtlesin, et kalast võiks rohkem kahju olla. Puhastatud kala suitsutati õues asuvas raudahjus. Kalade väljavõtmisel seisis kõneleja suitsu sees, mõtlesin, et see ei ole tervislik. Tule näitamisel tuli lisaks meelde, et ühe venna käes olevat tule pildistamisel fotoaparaat rikki läinud. Suitsutamisega kala teema filmis veel ei lõppenud, näidati ka kala mingite teiste toiduainetega kombineerimist. Nagu varem Austria filmides, näidati ka selles hobust. Linnafilmides on hobused vedanud sõidukeid, mille kohta õige sõna on vist tõld, aga nüüd veeti maakohas vankriga kive. Hobuse ees tundusid jooksvat kaks lammast, aga neid fookusesse ei võetudki. Näidati hõõguvaid raudnaelasid, aga see polnud vist naelade valmistamine, vaid tundus, et naelad aeti selleks kuumaks, et neid parem kuskile sisse oleks taguda.\nKolisin oma toast väiksesse kööki. Magasin seal mitu ööd. Mõtlesin, et hakkangi seal magama, aga siis on kahju, et vana voodi oma toas seisab kasutamata. Uues kohas ei ole kodutunnet, aga see võib hiljem tekkida. Ütlesin, et väikse köögi miinus on, et selles kostavad paremini naabrite hääled läbi, aga eelis on, et suure toa hääled kostavad halvemini. Olin maja viimasel korrusel. Panin jalad põrandale. Ütlesin, et oleksin pannud peaaegu trepiauku. Ma teen valesid liigutusi, aga ei ole veel väga valesid teinud. Vahel on päästnud, et hea autojuht oskab kiiresti pidurdada. Järgmine tund pidi olema laulmine. Mõtlesin, et istungi tunnis ukse taga. Siis läksin vaatasin, et mõned vabad kohad on siiski ka klassis. Muidu oleks olnud nagu neljandas klassis, kus ma vahepeal kapi najal kirjutasin. Läksin veel korraks klassist välja. Õpetaja R. Leppoja möödus must ja ütles, et ma marsin välja. Ta ei arvestanud, et ma lähen veel klassiruumi tagasi. Seda ma tegingi. Nüüd oli vabu kohti veel rohkem. Mõtlesin, et istun tagaseina äärde ridade vahekohta Kristjan G. kõrvale. Siis mõtlesin ümber, et vahekohas ma ikka istuda ei taha. Kaalusin esimesse ritta Erikust ühe vaba tooli kaugusele istumist. Aga nii ma olin juba unenäos teinud ja Erik võis unenägu lugenud olla. Vaatasin ühte keskmist kohta, aga ütlesin, et see on must. Siis vaatasin uuesti Eriku lähedal olevat kohta, aga ütlesin, et see on ka must. Istusin siiski sinna.\nKolmapäev, detsember 16, 2020\nTüdrukud küsisid, kas kell on tunnis. Vastasin, et nad vaataksid oma kella pealt. Ahhetati, et kas mul on tundide alguskellaajad ka peas. Istusin Erikuga samasse pinki. Aga mitte tema kõrvale, vaid selja taha. Siis Erik nihkus pingi vasakust servast paremasse ja mina nihkusin samuti laua taha vabaks jäänud kohale. Aga mitte päris Eriku kõrvale, vaid üks tühi tool jäi vahele. Mõned istusid päris kõrvuti. Erik ütles, et tal on uus perekonnanimi. Ma ei hakanud küsima, miks ta on nime vahetanud, vaid püüdsin uue nime meelde jätta. Võis juhtuda, et ma selle hiljem unustan ja ei oska seetõttu Erikule helistada.\nPaide majas oli suurem hulk rahvast. Vanaema läks sahvrisse. Läksin kaasa, lootes, et kedagi sahvri kõrval käimlas ei ole. Aga sahvris ei olnud enam nii palju toiduriiuleid nagu vanasti. Ütlesin, et ei ole enam endised ajad. Seevastu oli tekkinud köögi seina äärde palju putkasid, kust sai toitu või suitsu osta. Valisin, mida osta. Mõtlesin, et peolistel on küll suur valik, millisest putkast osta, aga putkadel pole suurt valikut, kes neilt ostab. Siis küsisin, et kui Siiri üksi kodus on, kes siis neist putkadest ostab. Suurem osa ajast siin pidu ei olnud. Üks mees vastas, et nüüd ma esitasin kõige targema küsimuse. Mõtlesin, et sellega peab ta vist silmas, et kohe ma ärkan.\nOlin isa toas arvuti taga. Olin võtnud vastu feisbuki kutse ühelt võõralt välismaalaselt, nüüd saatis ta mulle ka postkasti ingliskeelse kirja. Kiri oli pikk ja kirja lõpus ta ütles, et teda huvitavad minu usulised vaated. Mõtlesin, et võiks vastata, et eestlased on pärast Nõukogude aega üsna usukauged. Aga ma olen mõned korrad kirikus käinud. Ma olen käinud omal valikul luteri kirikus ja ühe korra pulmakutse tõttu õigeusu omas. Ma ei hakanud veel vastama, mõeldes, et enne kirjutan paberile mustandi. Isa hakkas üles tõusma. Seetõttu otsustasin kolida oma toa arvuti taha ümber. Aga mõtlesin, et võibolla oma toas pole praegu võrguühendust. Läksin suurde tuppa. Kirjutasin kaustikusse inglise keeles. Toas oli rahvast ja Arst rääkis, et tappis hiljuti hobuse. Teine sama vana mees küsis, mitu hobust tal alles on. Arst vastas, et enam mitte ühtegi. Mõtlesin, et lähen kööki, panen ukse vahelt kinni ning ütlen emale ja Pillele, et maamehed räägivad loomade tapmisest.\nOlime klassis 102. Õpetaja Holts teadis, et ma igal pool ei käi, seetõttu ta küsis, kas ma jõulupeole tulen. Vastasin, et jõulupidudel ma käin. Aga hakkas tunduma, et jõulupidu on võibolla juba täna. Vastates olin arvanud, et paari päeva pärast. Kui see oli juba täna, sobis see mulle vähem, sest tahtsin vahepeal kodus ära käia.\nLahendasime varem toimunud matemaatikaolümpiaadi ülesandeid. Õpetaja ütles, et kõik said nõutud kellaajaks ülesanded lahendatud. Mina ei saanud. Aga see tuli sellest, et ma olin vahepeal juturaamatut lugenud. Kui oleks olnud pärisolümpiaad, poleks ma raamatut lugenud ja lahendamine oleks läinud kiiremini. Õpetaja ütles, et nagu me näeme, ei ole olümpiaadil kõik ülesanded nipiga. Üks ülesanne oli selline, mille oleks võinud anda ka tavalises matemaatikatunnis. Ühte ülesannet ma ei osanud, sest ma ei teadnud peast valemit, et kaks murdu annavad kokku arvu üks. Aga oletuse põhjal sain sellest aru.\nLähenesin teenindusmaja valgusfoorile. Seal oli koroonaaja kohta rahvast liiga tihedalt. Nägin teisel pool teed oma õpetajat, aga ma ei saanud talle tere öelda, sest läksin üle tee diagonaalis. Mul oli samm nii kiire, et ma sain endale diagonaalis tee ületamist lubada. Ma ei liigutanud peaaegu üldse jalgu, aga ikka liikusin kiiresti. Kui ma veel jalgu ka oleks liigutanud, oleksin olnud veel kiirem.\nElektrooniliste nuppude kohendamine\nTegin mänguks ettevalmistusi - viisin arvuti kindlama internetiühendusega ruumi, panin istumise alla padja, panin soemalt riidesse, õhutasin tuba ja puhastasin prille. Seejärel sisenesin Vint.ee-sse. Aga matši kaotasin 0,5:1,5. Esimeses mängus oli mul vahepeal materjali vähem, aga lõppmängus asi paranes. Vastase kuninga käigupuudusesse panemisega sundisin vastast eemaldama vankrit vabaetturi kaitsest ja mäng lõppes viigiga, kuigi mul oli palju vähem aega. Teises mängus sama vastasega vaatasin, et ta paneb avangus nupud passiivsetele väljadele. Tahtsin kasutada seda kombinatsiooni jaoks, aga variant osutus mulle endale kahjulikuks ja alistusin.\nMaksin poes toidu eest. Müüja küsis lisaks hinnale ka jootraha. Maksin ka selle. Jootraha küsiti alati. Ema polnud kodus küsinud, millele mul raha kulub. Läksin majja, millest ma ei teadnud, kas see on koolimaja. Läksin trepist üles, et võibolla jõuan õigesse kohta. Jõudsingi oma klassi tundi. Istusin Kristeri ja Arturi vahele. Artur sai vihaseks, sest ta tahtis Kristerile kõige lähemal istuda, vaba tool oli niisama vahele jäetud.\n"Kirjanik psühhiaatri silmis"\nVladimir Tšiž. „Kirjanik psühhiaatri silmis“. Eesti mõttelugu 94. Koostaja: Hando Runnel. Vene keelest tõlkinud Antti Lääts. Ilmamaa, Tartu 2010. 432 lehekülge.\nOlen varem lugenud psühhiaatria raamatuid psühhiaatria enda pärast, aga seda teost otsustasin lugeda sellepärast, et sisukorras esines vene kirjanike nimesid. Kahte neist lugesin viimati seoses Sorokini tõlkimisega, ühte vene-ukraina autorit ei ole lugenud, võibolla ainult tema lavastust televiisorist näinud, ja üks saksa autor on tulnud ette nii seoses magistritöö kirjutamise kui ka Carlyle’i tõlkimisega. Raamatu alguses on ka üldisem osa.\nPsühhiaatrina on Tšiž vananenud. Tema tekstid on kirjutatud 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Uuema kirjandusega võrdlemisel saab küll tema teostest uurida psühhiaatria ajalugu. Kirjandusajaloo kohta sain raamatust teada asju, milles kahtlen vähem.\nPuškinit peab Tšiž vaimse tervise ideaaliks. Ta arvab, et Puškini näitel on ümber lükatud valearvamus, nagu peaks hästi kirjutamiseks olema psüühikahäiretega. Tänapäeval siiski arvatakse, et vaimuhaiguse ja andekuse geenid on ühised, kuigi ei pruugi korraga avalduda. Vaimuhaiguse mõiste on võibolla ka vananenud, sest ühe võrgulehekülje järgi praeguses klassifikatsioonis vaimuhaiguse mõistet enam ei ole, selle asemel räägitakse konkreetsetest psüühikahäiretest. Puškinile heidab Tšiž siiski ette, et Puškin tundis huvi liiga paljude naiste vastu. Aga üldiselt sarnaneb Tšiž selle teema osas Freudile ja arvab, et veel suurem puudus on, kui Gogolil polnud üldse kalduvust kellegagi abielluda. Tšiž ütleb Puškini kohta, et igaühel võib puudusi esineda. Aga tundub, et tervemaks peetavale inimesele annab ta puudused kergemini andeks. Tänapäeval peetakse unehäireid psüühikahäireks, aga Tšiž arvab, et kui Puškinil neid esines, siis see oli normaalne. Tšiži meelest esindas Puškin korraga ilu, headust ja tõde, aga psüühiliselt haige inimene ei saavat neid kolme korraga esindada. Sellega pole ma nõus. Millist neist kolmest näiteks Juhan Liiv ei esindanud?\nTurgenev huvitab Tšiži sellepärast, et on psüühilistest haigustes realistlikult kirjutanud. Sorokin arvas, et ilukirjanduses psüühilistest haigustest kirjutamine on allakäik, aga Tšiž peab seda vajalikuks, sest ta peab seda tähtsaks elu osaks. Ta arvab siiski erinevalt Dostojevskist, et negatiivne tegelane ei peaks olema peategelane. Kuigi Tšiž pooldab tõde, tuleb välja, et lugeja ei pruugi teada, mis tõde on, sest Tšiž sai alles psühhiaatrina töötades teada, et Turgenev on kirjutanud tõepäraselt. Tänapäeva ajaloolased ütlevad, et ajalugu on ilukirjandusest huvitavam, sest on tõepärasem, aga Sorokin pidas võimalikuks tõeni jõuda uuringute asemel ka intuitsiooniga ja ka Tšiži arvates on see võimalik ka ilukirjanikele.\nGogoli ja Nietzsche kohta ütleb Tšiž, et nad olid psüühiliselt haiged, aga ei oska panna neile täpset diagnoosi. Ta arvab, et erievad psühhiaatrid paneksid Gogolile erineva diagnoosi. Kui tänapäeval keegi psühhiaatri pandud diagnoosiga vaidlema hakkab, peetakse vaidlemist haiguse osaks. Aga Gogol oli juba surnud ja surnu diagnoosimine on raskem. Nii palju on Tšiž siiski kindel, et Gogol oli paranoiline, aga osasid paranoilisi inimesi peab terveteks. Paranoilisusega kaasnevat suurushullustus. Tšiž arvab siiski ka ise, et Gogol oligi väga andekas kirjanik. Kuid ta arvab, et inimene pole igakülgselt andekas ja et Gogol oleks võinud ilukirjandusega piirduda, selle asemel, et erinevatel teemadel sõna võtta. Minu meelest kui inimene erinevaid teemasid ei katseta, siis ei pruugigi selguda, milles ta kõige andekam on. Minu teostest kiidavad erinevad lugejad erinevaid ja endale meeldivad kolmandad, aga kui mitmekülgsemalt kirjutada, võib rohkem inimesi endale sobiva leida.\nVarem loetud kirjanduses on Hitlerit ja Mussolinit nimetatud Nietzsche õpilasteks, aga Nietzschet kiidab ka Tšiž. Ta arvab siiski, et paljud on Nietzschet valesti mõistnud. Nietzsche tahtis luua üliinimest, milles on nähtud mõningat sarnasust nii Carlyle’i kangelase kui ka fašistliku juhikultusega. Tšižile tundub, et Nietzsche oli hea iseloomuga, aga ta kiidab Nietzschet selle eest, et tema üliinimene on valmis ka tapma. Tšiž toob Nietzschelt positiivsena välja, et Nietzsche tahtis, et inimesed kannataksid, sest kannatused tähendavad arengut. Teiselt poolt arvas Tšiž eespool, et võibolla ongi hea, et Gogol ära suri, sest see vabastas ta kannatustest. Kuid ta ütleb, et mõistab ka arste, kes tahtsid Gogolit päästa.\nVahetasin ühe mehega kirja. Ta küsis vastuses, kas meie tutvus liiga lühike ei ole, et kirju vahetada. Ta tahtis kirju vahetada ainult selleks, et koos reisile minna ja alles seal tuttavaks saada. Mina ei kavatsenud reisile minna, aga teised klassikaaslased kavatsesid ning arutasid kirjavahetuses ja selles ruumis reisiplaane. Kirju vahetati ainult nendega, kes reisisid. Rääkisin juhtunu põhjal, et üks väike poiss ronis viiekorruselise maja kõrguse laternaposti otsa ja sealt jälle alla. Hakkasin rääkima rahvahääletusest, kuigi minu kõrval istus onu Jürgen, kes oli teisest parteist. Rääkisin, et taevas lendas väga madalal üks lennuk. Sellelt lennukilt oli visatud enne rahvahääletust eurovastaste lendlehti ja nüüd visati väetist. Lennukilt ronis üks poiss laternaposti otsa ja hüppas kolmanda või teise korruse kõrguselt maapinnale, jäädes terveks. Praegu ütles üks poiss mulle, et ma vahepeal olin veerand tundi vait, ta arvas, et ma väsisin ära. Vastasin, et ei olnud millestki rääkida.\n1. c3 d5 2. Lc2 e5 3. d4 ed 4. cd Rc6 5. Rf3 Rb4 6. Lb3 Of5 7. Ra3 Od6 8. g3 a5 9. Og2 Rf6 10. Og5 h6 11. Of6 Lf6 12. 0-0 a4 13. Lc3 Rc6 14. Rb5 Oe4 15. Rd6+ cd 16. e3 0:1. Valgel jäi 2 tunnist mõtlemisajast alles 1 tund 44 minutit 48 sekundit, mustal 1 tund 24 minutit 41 sekundit.\nÕppisin ajalooeksamiks. Mul lähenes magistritöö kaitsmine. Jani ema tuli mulle ütlema, et üks mees tahab, et ta kaitsmiselt minu ema ja õe ära saadaks, et mind küsimustega pinnima hakata ja mul raskem vastata oleks, aga ta ei tea, et Jani ema on minu naaber. Mõtlesin, et kaitsmisel küsib see mees arvatavasti, miks ma fašismist kirjutan. Sellele vastan, et fašism hakkas mind huvitama huumori kaudu. Rohkem tegi küll klassivend sellega nalja. Mul seisis ees malepartii Janiga, seetõttu ei maganud ma täna suvilatoas, kus Jan oli teisel pool seina, vaid vaiksemas kohas. Viibisin kaitsmisruumis ja kaitsmisega otsustati juba pihta hakata. Mõtlesin, et ma tegin valesti, et ma enne seda ruumist ei lahkunud, muidu oleks algus edasi lükkunud. Nüüd ma ei jõudnudki suuremat osa konspektist lugeda ega wc-s käia. Tegin vähemalt kaitsmisruumi ukse lahti. Seda võidi pidada korrarikkumiseks. Varsti panin ukse uuesti kinni.\nAnti ülesanne kiskuda munakivid maa seest välja ning pärast tagasi panna. Üks tüdruk lisas kurja häälega, et tagasi tuleb panna täpselt sama moodi, nagu need paiknesid varem, mitte ükskõik kuidas. Tahtsin teha nagu õpetatud, aga üks väike poiss paigutas raamatud teisiti. Öeldi, et see on raamatukogu juhtkonna nõue. Loopisin protestiks raamatud laiali. Selle eest võidi mult lugejapilet ära võtta. Selgitati, et kreeka keelt enam ei osata, seetõttu tuleb kättesaadavasse kohta paigutada muus keeles raamatud. Mina ütlesin, et uued raamatud võiks paigutada uuele pinnale. Üks noor naine palus oma mehele edasi öelda, et nüüdsest on abielu lahutatud ja mehel on suhtlemiskeeld. Läksin ruumi, mis oli mõeldud kasutamiseks ainult masinatele, oli karta, et see ruum pressitakse kokku. Tahtsin minna uut lugemissaali kasutama. Istusin selleks tõstukisse, mis pidi viima hasartmängude saali. Astusin vahepeal sammu tagasi, mistõttu süsteem esitas mulle küsimuse, kas ma olen algaja. Kartsin sõidu ajal kannatada saada. Hasartmänge ma ei mänginud, sest olin tahtnud mängida malet ja selgus, et selle jaoks on eraldi saal. Istusin teise tõstukisse, mis pidi viima mind male saali.\nMeie maja lähedal oli öösel toidulõhna. Seetõttu tuli Klaus ka meie maja ette vaatama, kuigi tema kodu oli mujal. Jäin üksi seda toitu sööma. Meie toiduvarud, mis keldrisse ei mahtunud, olid paigutatud maja nurga suunas vaatavasse riiulisse. Seal oli õunu ja muid asju. Läheduses ühe maja juurde oli pandud silt, et tolle maja juures on õunad tasuta võtmiseks. Keegi võis arvata, et ka meie õunad. Ja üldse kui keldritest varastati, võidi lageda taeva alt veel kergemini varastada. Kuigi selles kohas eriti inimesi ei liikunud ja vargad ei pruukinud siia sattuda. Aga mõtlesin, et me ei jõuagi õunu oma perega ära süia, siis võime osa võõrastele jätta.\nOlin hiljuti paberile juttu kirjutanud ja seda teistele näidanud. See polnud muidu õnnestunud jutt, aga tundus, et sellest oli kasu, sest nüüd üks naine näitas, et tema on ka juttu kirjutanud. Ta ütles, et mustand oli ebaõnnestunud, aga kui teised seda juba lugesid, siis ta kirjutas asja parandamiseks uue variandi. Istusin selle naise kõrval. Mõtlesin, et abielus naise kõrval ei sobi nii kaua istuda, seetõttu vahetasin paar korda kohta.\nValmistusin minema juuksurisse. Aga unustasin raha kaasa võtta. Pärast majast väljumist seisin oma maja ees. Väljusin majast kolm korda järjest. Seda oli rohkem kui tavalisel päeval. Mõtlesin, et tavaliselt ma kõnnin ja tegevus on intensiivsem, aga täna seisan tegevusetult. Kui tuppa tagasi läksin, küsis isa, kas ma käisin, kus ma tahtsin. Vastasin, et ma uurisin, kus saab tantsida, aga ei leidnud kedagi, kellega seda teha. Kui isa oleks öelnud, et ma siis teine kord tantsima läheksin, siis oleksin vastanud, et ma uurisin ainult teoreetiliselt.\nPärast peo lõppu näidati, et Arrak oli minu kohta maalinud pildi nimega "Roosa vastus". Pildil ajasin mina temaga toas juttu ja õues akna taga jooksid hundid. Olime kirjandusmuuseumis. Kiitsin, et seal on terviklikke "Spordilehe" numbreid, kodus on ainult välja lõigatud malenurgad. Mul oli laual kaks magnetkaarti, üks neist oli pangakaart. Kahtlustasin, et üks naine vahetas minu pangakaardi millegi muu vastu, et ise minu raha pangast välja võtta. Kui ma kontrollisin, oligi alles jäänud magnetkaardile kirjutatud võõras nimi. Aga selgus, et minu kaart oli olnud lihtsalt teises kohas. Koostasin Grenzsteini raamatut ja vaatasin selle jaoks sedelkataloogi või vanu ajalehti. Kiitsin, et Grenzstein kirjutab isegi siis Tõnissonist paremini, kui ma Grenzsteiniga ei ole nõus ja Tõnissoniga olen. Tulviste ja teised kirjastuse inimesed tulid kataloogi vaatama ja ütlesid, et teeme rahataotlused summadele 3500 ja 4000 eurot. Ma ei saanud aru, kumb summa peab olema raamatu koostamise ja kumb saatesõna eest. Tõnissoni koostamise eest olin saanud kolm korda rohkem. Ma ei teadnud, kas teati, et Grenzstein on Tõnissonist nii palju vähem kirjutanud, et tuleb teha õhem raamat, või tuleb teha õhem sellepärast, et Grenzsteini peetakse ekslikult vähem tähtsaks. Leidsin kataloogikastist koti oma asjadega. Vaatasin selle läbi. Seal olid muuhulgas minu kaardipakk ja mõned ümbrikud. Võibolla need olid osad Helina saadetud kirjadest. Mõtlesin, kas võõrad inimesed niimoodi Helina kohta liiga palju informatsiooni ei saa. Oli ka klassikokkutulekul tehtud paberile ilmutatud fotosid. Öeldi, et väga ilusad pildid. Ma ei teadnud, kas ema on koti siia toonud, et koju ruumi teha, või olen selle lihtsalt ise muuseumi unustanud. Aga ütlesin, et las see jäädagi siia, kui kodu peaks olema saja aasta pärast maha põlenud, on osa asju muuseumis alles. Rääkisin muuseumitöötajale, et mul ei ole enam raamatu koostamiseks nii palju aega kui varem, sest tahan sel semestril teha ära kõik magistriõppe tegemata ainepunktid. Bakalaureuseõppe viimasel aastal mul loenguid ei olnud ja magistriõppe esimestel aastatel ka eriti mitte, nüüd on. Ütlesin, et pean tegema semestriga 20 ainepunkti. Või on see 30 ainepunkti. Lahkusin majast. Mõtlesin, et kui pean tegema semestriga pooled ainepunktid, kas seda pole veel rohkem kui ma ütlesin.\nOlin toidupoes ja sõin. Olin hiljuti saanud teada vereproovi vastuse, mille kommentaariks oli öeldud, et ma pean paari liiki asju vähem ja mõnda teist rohkem sööma hakkama. Mõtlesin, et koroonaohu tõttu tuleks tegelikult enne sööki käsi pesta.\nLugesin ajalehte. Seal kirjutati, et kui abielulahutuse järel jääb laps isa kasvatada, on see halvem variant, sest lapsel on vaja rohkem ema. Suur osa artiklist oli kirjutatud tähtede asemel muude sümbolitega. Vahepeal olin ma muudest sümbolitest ka aru saanud, aga enam mitte. Kui emale selle artikli sisust rääkisin, siis ta vastas, et tema luges sealt teistsuguseid asju välja. Mõtlesin, et võibolla tõesti, sest ma ei lugenud artiklit paberilt, vaid kujutluspildist.\nEile paluti mul vaipa pildistada. Seoses sellega, et üks vaip sai ostetud liiga pikk ja taheti anda uuele omanikule, kellele see paremini ära mahuks. Pilti nähes vastati aga, et Euroopa Liidus saavat kauba poodi tagasi viia, kui seda piisavalt kiiresti teha.\nVaatasin eile kahte ja täna ühte filmi Austria liidumaa Steiermarki kohta. Ühes sissekandes ma kirjutasin vist maakond, pärast mõtlesin, et Austrias nagu Saksamaalgi olid liidumaad, mitte maakonnad. Aga ühes filmis esinesid nii sõnad Land kui ka Bundesland, siis võibolla on mõlemad tõlkevasted lubatud. Varem olen vaadanud filmi Steiermarki pealinna Grazi kohta. Eile vaadatud filmid olid mõned minutid pikad, tänane paarkümmend minutit.\nEsimeses filmis oli Steiermark justkui isikustatud ja ta rääkis mina-vormis. Teda nimetati vist selles filmis Austria südameks. Mõtlesin, et võibolla keisririigi ajal ei nimetatud. Aga pärast vaatasin kaardilt, et ta ei jää ka päris praeguse Austria keskpunkti, vaid sellest natuke ida poole, osa ka lõunapiirile. Esimeses films näidati kordamööda paljavõitu inimest ja soojemalt riides mäesuusatajat, nii mitu korda järjest. Seega ilmselt mitte aastaaegu kronoloogilises järjekorras, vaid ajamasinaga edasi-tagasi hüpates.\nTeises filmis ei räägitud üldse muud, kui korrati refräänina ühte ja sama kahesilbilist väljendit. Muusika tundus natuke hirmuäratavam. Kuigi see film oli pikem, jäi vähem meelde. Vist selles filmis näidati naerjaid.\nKolmandas filmis näidati toidu valmistamist, põllumajandust ja loomakasvatust, ka söömist. Sigu oli erinevat värvi ja kasvatati ka veiseid. Ükskord ülikooli eksami jaoks pidi ise materjali otsima, millega seoses jäi internetist leitust meelde, et Šveistsis toodeti palju juustu, šokolaadi ja kondenspiima. Nüüd vaatasin filmist, kuidas ka naabermaal Austrias valmistati šokolaadi ja juustu. Aga näidati ka, kuidas taldrikutesse mitmesuguseid asju kombinatsioonis paigutati. Veini tundus joodavat sealkandis rohkem kui õlut.\nTäna kaotasin Vint.ee-s ühele vastasele välkmales 0:2. Mõlemas mängus oli alistumise põhjus materjalikaotus, kuigi ma ei alistunud kummalgi korral silmapilkselt. Vastasel oli veel minust madalam reiting, aga võibolla oli põhjus hilisem kasutajanime tegemine, vähemalt ei tundunud see kasutajanimi tuttav. Ma ei arvanud küll ka enne mängu algust, et ma täna tippvormis oleksin, aga läksin mängima, sest sain tõlkimise päeva miinimumi suhteliselt vara täis ja teine päev ei pruugi nii palju aega üle jääda.\nTegime aiatööd. Ühest rohttaimest sai suur osa peenralt välja kitkutud, aga peenra serva jäi see kultuurtaim alles. Praegu oli selline aastaaeg, mil põõsas ei kasvanud. Kui põõsas oleks kasvanud, oleks ta rohttaimele peale surunud. Vaatasin, et vanaemal on soome-eesti sõnaraamatut nii maal kui ka linnas, kuigi topelteksemplarid võtsid topelt ruumi.\nLäksin ühest majast teise. Teises majas tahtis Raidväli minuga malet mängida. Ütlesin, et ma ei mängi, ma juba eelmises majas mängisin. Raidväli läks minema. Tuli Kullamaa ja hakkasin mängima temaga. Kullamaa oli mänginud vanglas leivast nuppudega ja eelistas seetõttu sellesarnaseid ka praegu. Vahepeal torkas ta minupoolse lauaserva sisse millegi tähistamiseks nõelasid. Ta esitas mulle ühe küsimuse tähtkujude kohta. Ütlesin, et horoskoobid olevat väljamõeldised. Nii palju neis on tõtt, et inimest mõjutab, kas ta sünnib soojal või külmal aastaajal, aga suuremalt osalt on horoskoop väljamõeldis. Kui määrata iseloomu tähtkuju järgi, siis tuleb arvestada, et sama tähtkuju ajal on ühel poolkeral suvi ja teisel talv. Kullamaa ütles, et horoskoobi kehtivust on ikka uuritud. Vastasin, et ma pole palju selle teemaga tegelenud. Kullamaa läks minema. Läksin riidehoidu oma riideid võtma. Seal istus Raidväli. Ütlesin talle, et Kullamaa on ikka tugevam mängija kui tema, sest Kullamaa oskas mind endaga mängima panna. Raidväli hakkas naerma. Ta ütles lause, mida ma kindlalt ei kuulnud, aga tahtsin kuulduga midagi sarnast öelda, seetõttu laususin: "Surematu atentaat." Varem polnud lapsed julgenud, aga nüüd julgesid palli ukse alt Stalini tuppa veeretada. Pall veeretati ka diktaatori jalgade vahelt läbi.\nEmajões oli inimene, kes tundus võitlevat uppumisega. Meie seltskond märkas teda. Kõndisin mööda jõe äärt, et uppujat päästa, aga ei näinud enam, kus ta on. Võibolla kõndisin liiga aeglaselt ja jõest liiga kaugel. Nüüd tormasid kohale ka teised seltskonna liikmed. Mina kõndisin jõe algusesse, sest mäletasin, et ujumine sai alguse sealt. Siis pöörasin ringi ja läksin tuldud teed tagasi. Üks meist oli kõndinud jõe vastaskalda juurde. Kõndisin ka läbi jõe sinna. Selgus, et vesi on igal pool vaid põlvini. Küsisin, kas nii madalas vees on võimalik uppuda. Kaaslane vastas, et miks ei ole. Ta läks kaldatammi sees olevasse koopasse, et vaadata, võibolla on kadunu seal. Mina oletasin, et meie otsime kadunut jõest, aga võibolla ta on juba veest välja roninud. Läksin esialgse kalda suunas tagasi. Nägin veepinnal prille. Korjasin need enda kätte, aga prillidel inimest küljes ei olnud. Korjasin välja ka teise paari prille.\nLäksin pesemishoonesse. Üks mees näitas, et vann on seal pool. Küsisin, et aga kus saun on. Mees ütles, et saun on vastassuunas. Läksin sauna suunas. Mees läks akna peale kõõluma ja kukkus alla. Ei hakatud üldse kontrollima, kas ta jäi kolmandalt korruselt kukkudes ellu, vaid hakati kohe kahtlustama mõrva. Et teisi inimesi polnud läheduses viibinud, langes kahtlus minule. Mõtlesin, et võibolla ma natuke olen süüdi, et ma tal kõõlumist ei keelanud, aga ma olen varem nii paljusid keelanud ja osad on just keelamise pärast alla hüpanud.\nOtsisin köögis ühte ajalehenumbrit. Ütlesin, et numbrid on vales järjekorras. Virn kukkus ümber ja läks sassi. Ütlesin, et poliitikutele on tähtis ainult häälte arv, mitte see, millise partei pooldajad nende poolt hääletavad. See on nagu Pikas Parlamendis. Ema küsis, kas Pikk Parlament oli fašismi ajal. Vastasin, et ei, Inglismaal. Fašistlikus Itaalias aeti parlament just kiiresti laiali. Seal oli alguses parlament, milles olid esindatud nii fašistid kui ka opositsioon. Fašistid tapsid teiste parteide pooldajaid ja teistel polnud sellest alguses midagi, aga kui tapeti sotsialistide juht Matteotti, siis oli.\nLipp kahe vankri vastu\n1. d4 Rf6 2. c4 e6 3. g3 d5 4. Og2 c6 5. c5 e5 6. de Rfd7 7. Rf3 Oc5 8. 0-0 Rf8 9. e4 d4 10. a3 Og4 11. b4 Ob6 12. Rbd2 Rg6 13. Rc4 Rd7 14. Og5 Lb8 15. Rb6 Rb6 16. Ld4 0-0 17. Vac1 Ve8 18. Vfd1 Re5 19. Of4 Rf3+ 20. Of3 Lc8 21. Og4 Lg4 22. Ld3 g5 23. f3 Lh5 24. g4 Lh4 25. Og3 Lh6 26. Kg2 Lf6 27. Of2 Vad8 28. Od4 Lg6 29. Lc2 Rc8 30. Lf2 a6 31. h4 gh 32. Lh4 Vd7 33. Kf1 Ved8 34. Ke2 Vd4 35. Ld8+ Vd8 36. Vd8+ Kg7 37. Vc8 Le6 38. Vd8 La2+ 39. Vd2 La3 40. Vc4 a5 41. ba La5 42. Vdc2 Lc7 43. Ke3 Lb6+ 44. Vc5 Lb3+ 45. V2c3 Lb2 46. e5 Kg6 47. f4 h5 48. gh+ Kh6 49. Vc2 Lb1 50. Vc1 Lf5 51. Vh1 Le6 52. Vcc1 Lb3+ 53. Kd4 Ld5+ 54. Ke3 Lb3+ 55. Kf2 Lb2+ 56. Kg3 Lb3+ 57. Kh4 Lf3 58. Vcf1 Le4 59. Kg4 b5 60. Ve1 Ld5 61. Vd1 Le6+ 62. Kh4 Le7+ 63. Kg3 La3+ 64. Kg4 La8 65. Vd6+ Kh7 66. Vc1 Lc8+ 67. Kg5 c5 68. Vh6+ Kg7 69. Vf6 b4 70. h6+ Kg8 71. Vg1 b3 72. h7+ Kh7 73. Vh6+ Kg7 74. Kh5+ Kf8 75. Vh8+ Ke7 76. Vc8 c4 1:0. Valgel jäi 2 tunnist mõtlemisajast alles 49 minutit 32 sekundit, mustal 18 minutit 45 sekundit.\nÜks mees tegi pätitegusid ja hakkas seejärel põgenema. Põgeneti erinevates suundades ja politseil ei jätkunud jõudusid kõigi korraga jälitamiseks. Põhipätt oleks muidu põgenenud välismaale, aga piiril oleks tulnud näidata dokumenti ja siis oleks ta kinni võetud. Mees meenutas, kes on talle põrandal istumise ajal vastu puutunud. Ta hakkas laulma. Henn hakkas selle peale naerma. Hennule oli varemgi meeldinud karm muusika.\nKõndisin kooli suunas. Märkasin, et mul on käes suusaklamber. Et selle koju tagasi viimine oleks liiga palju aega võtnud, panin klambri hoopis särgitaskusse. Seal see rõhus liiga tugevalt.\nReede, detsember 04, 2020\nVaatasin täna ülekannet oma vanavanaema Aliise Moora 120. sünniaastapäevale pühendatud konverentsist. Ülekandes näidati vanu fotosid. Lisan omalt poolt fotod postkaardist, mille ta mulle 7. sünnipäevaks saatis. Postkaardil on tekst:\n"Kallis seitsmeaastane Simo Runnel!\nSind tervitab Sinu vanavanaema Tallinnast ja soovib Sulle uuel, tähtsal kooliastumise eluaastal tugevat tervist, head pealehakkamist, palju õnne, head ja rõõmsat aega koolis ja kodus!\nKui ma 10-ne aastane olin, siis lugesin hirmus põnevat juttu Lendavast Hollandlasest, nüüd kannavad seda nime Tallinna juures Pirita mererannal niisugused laevad nagu sellel kaardil. Ma pole neid veel seal näha saanud. Kui Su isa või ema peaks Sind Tallinna tooma, lähme koos vaatama!\nSinule, õe Pillele ja kolmele vennale, ka emale ja isale kõigile palju, palju tervist ja head nägemist!\n4. mail 1984."\nNeljapäev, detsember 03, 2020\nTäna mängisin Vint.ee-s välkmalet 1:1. Esimeses mängus vastane alistus ootamatult vara, mulle tundus, nagu ta oleks saanud veel viguri ära kaitsta. Teises mängus olid mul mustad, tegin lühikese vangerduse, aga vastane tungis minu tagalasse käikudega Lh7 ja Vd7. Nuppe oli mul küll rohkem, aga alistusin läheneva mati tõttu.\nVäljusin kooli väravast. Värava ees näidati, mida Klaus oli ükskord kirjutanud. Tema luuletust kiideti väga. Mulle jäi see luuletus arusaamatuks.\nOlime tänaval. Tädi Ann ütles, et täna öösel silmapiiril üks talumaja põles. Järgmise talumajani polnud tuli veel jõudnud. Mulle esitati üks küsimus. Mõtlesin, et ma ei vasta sellele sõnadega, vaid malevariandina. Otsisin sobivaid käike.\nKallasin oma vanade müntide purgi sisu mänguasjade kotti. Mõtlesin, miks ma seda tegin. Mündid on väiksed ja võivad lastele kurku minna, korjan need kotist uuesti välja. Aga mänguasjad kotis on sama väiksed, kas peab korjama? Vaatasin oma vanu pabereid. Näitasin Hennule ühte paberit, et sinna on häid asju kirjutatud. Henn luges ja ütles, et tema meelest need ei ole head. Klaus ütles, et tal on mobiiltelefoni kaart kellegagi vahetusse läinud. Tal oli kaks kaarti, aga kumbki polnud sobiv. Tahtsin vaadata, ega minu käes Klausi kaarti pole, aga selgus, et minu kaartidele polegi midagi peale kirjutatud, seetõttu ei saa vaadata, kelle omad need on. Mul oli plastiliini karbis aastaid plastiliinimehike olnud, aga nüüd oli materjal nii vanaks muutunud, et see mehike murenes laiali. Mätsisin tema materjali keraks kokku. Ma ei teadnud, kas seda saab või ei saa veel kasutada.\nVaatasime aknast, kuidas kaks tüdrukut mängisid lasteaia õuel reketimängu. Ütlesin, et professionaalide jaoks on mäng kergem, mina pean vaatama, kuidas pallile pihta saada. Aga kohe tundus, et ka tüdrukutele on mäng raskem kui ma arvasin, sest üks serv läks neil väga viltu, maandudes lasteaia katusel. Seejärel hakkas pall käima kaugelt vastu meie akent. Klaus seletas, et selleks, et see liiga vara ei maanduks. Äkki seisis üks tüdrukutest meie akna taga karniisil ja ütles tere, nähtavasti sellepärast, et oli tähele pannud, et me nende mängu jälgime. Panin akna kinni, et ta tuppa ei tuleks. Tüdruk kukkus karniisilt alla. Ütlesin, et ma ei tahtnud teda tappa. Aga alla vaadates nägin, et ta on elus ja püsti tõusnud. Tal võis siiski olla vigastusi.\nOlin saali ukse lähedal. Üks laud edasi istus minust vanem ajaloolane, kes oli ükskord minu tööd kommenteerinud. Ta ajas minuga ka nüüd juttu. Ma ei teadnud, kas nüüd olen ma tema arvates alla käinud. Äkki oli ta seljaga minu poole ja hakkas ajama juttu teise enda vanuse ajaloolasega. Nüüd ei räägitud enam minust, vaid minu isast.\nToas aeti juttu. Jutuajamises osales ka mänguloom. Mõtlesin, et muidu võidaks öelda, et mänguloom liigutab sellepärast, et tal on inimene juures, aga praegu sellel loomal kedagi juures ei ole. Vanasti olid lapsed mänginud, et mänguasjad on elus, aga nüüd olidki. Tahtsin kontrollida, kui hea on selle mängulooma mõtlemisvõime. Küsisin talt, milline on minu kõige lühem sõrm. Ta pakkus kahte erinevat varianti, pöialt ja nimeta sõrme, jäädes siis pöidla juurde. Ütlesin, et väike sõrm on vist lühem. Kontrollisin üle teise käe kahte sõrme mõõduks võttes ja teise sõrme juurde ümber tõstes, püüdes mõõdusõrmede vahelist vahemaad säilitada. Sain oma jutule kinnitust. Mänguloom tahtis wc-sse minna, aga seal tuli põles, järelikult paistis keegi sees olevat. Küsisin loomalt, kas ta tahab wc-sse või potile. Ta vastas, et wc-sse. Teises wc-s oli jälle remont, nii et ei tohtinud vist sinna ka minna, aga loom siiski läks. Ütlesin isale, et praegu ei saa kumbagi wc-d kasutada, aga loomal on vaja. Isa vastas, et ma olen kaval poiss. Algul ma ei saanud aru, miks ta nii ütles, siis hakkasin saama. Seletasin, et ta arvab, et ma ise mängin, et mänguloomal on wc-sse vaja, aga nüüd on mänguloomad elusad. Selle looma sees ei ole vedru, vaid tal on olemas seedimine, seetõttu on tal vaja ka wc-s käia.\n1960. aastate olümpiamängud\nSain raadio arhiivi natuke selgemaks. Aga soovitud saadet 1960. a. Rooma olümpiamängude kohta ma sealt ikkagi ei leidnud. Oli lõike 1936. a. Berliini olümpiamängude kohta, järgmiseks tulid alles 1964. a. Innsbrucki taliolümpiamängud ja sama aasta Tokio suveolümpiamängud. Kuulasin saadet Tokio olümpiamängude avatseremoonia kohta. Selle pikkus oli 11 minutit 54 sekundit. Ma olen kunagi suure osa päevast olümpiamänge jälginud. Tokiost tegi reportaaži Toomas Uba, keda olen kuulanud ka oma eluajal. Ta nimetas, millised riigid said suurema aplausi. Olevat saanud ka Nõukogude Liit, mis oli sõjas Jaapanilt saari ära võtnud. Uba seletas tugevat aplausi Nõukogude Liidule sellega, et riik on spordis tugev. Aga selle järgi, millistele riikidele veel aplaus tugev oli, tundus mulle, et plaksutati lihtsalt Vaikse ookeani äärde jäävatele riikidele. Ülikooliloengust mäletan, et pärast Teist maailmasõda ei õpetatud Jaapani koolides vist ajalugu, aga olümpia avatseremoonial oli ajalugu sellega meelde tuletatud, et tähtsasse rolli valiti inimene, kes oli sündinud Hiroshimas samal päeval, kui osa linnast aatompommi viskamise käigus hävis. Selline võte võis tekitada võitjariikide sportlastes süütunnet. Aga ükskord, kui ma kritiseerisin aatompommi kasutamist, nimetati mind äärmuslaseks.\nÜkskord lugesin uuringust, mille järgi mida vähem on inimesel feisbuki kontakte, seda õnnelikum ta on. Nüüd tegin loogilise järelduse, et siis on kõige õnnelikumad need, kellel neid kontakte on null.\nPostitaja: Simo Runnel kell 7:45 PM 0 vastukaja\nTahtsin istuda klassis 208 oma kohale viimases reas, aga seal oli Kristeri kott. Seetõttu istusin täna eelviimasesse ritta. Võtsin ühekohalise laua, mis oli kõige lähemal Peebule. Aga Peep nihkus kaugemale. Mõtlesin, et pärast võiks rääkida, et ma tunnen osasid inimesi kukla järgi paremini kui näo järgi. Tunnis hakkas õpetaja esitama nimede skeeme ja näitas tahvlil, kuidas seosed nimede vahel hargnesid. Mõtlesin, et ta räägib küll, milliste isikute vahel on seos, aga ta ei ütle, milles see seos seisneb.\nMul oli ühes kohas kodulehekülg ja tegin teise kohta teise veel. Ekraani paremas osas olid ette antud pildid ja vasakusse osasse kirjutasin enda kohta. Kirjutasin sellele leheküljele ainult oma eluloo hilisemast osast. Mõtlesin, et need etteantud pildid on millegi reklaam. Hakkasin parandama trükivigu, mille ma leidsin. Pärast ütlesin vennale, et ma leidsin mitu trükiviga.\nLugesin ühelt võrguleheküljelt, et ma olen ikka veel magistrant. Magistritöö oli juba palju aastaid tagasi valmis saanud ja olin igale poole kirjutanud, et ma olen magister. Aga kaitsmist ei olnud veel olnud. Mõtlesin, et peaksin minema kaitsmisele, aga võibolla peaksin selleks töö ümber tegema, et kasutada vahepeal ilmunud kirjandust. Läksin õppehoonesse. See oli muutunud. Püüdsin vaadata aknast välja, et kontrollida, millises õppehoones ma olen. Läksin ülemisele korrusele. Püüdsin leida osakonna sekretäri. Aga vaatasin, et ta on läinud kohe algavale üritusele. Minuga hakkas rääkima hoopis üks naine, kes tundus näo järgi võõras. Ta ütles nagu minu tuleku eesmärki teades, et ma kaitsmise ära teeks. Rääkisin, et olen ülikooli lehest lugenud, et ma olen magistriõppe lõpetanud, aga nüüd lugesin ühte võrgulehekülge, mille järgi ei ole. Ütlesin, et võibolla tuleks teha kaitsmine nüüd. Naine vastas, et asju tuleb ikka teha sobival ajal.\nRoomast või Pariisist\nLõppenud päeva hommikul mõtlesin otsida raadiosaadet 1960. a. Rooma olümpiamängude kohta. Olin vahepeal märganud, et on võimalik teha otsing aastakümnete kaupa, aga see polnud veel aasta täpsusega. Ühte saadet aastast 1960 ma kuulama hakkasingi, aga ma ei tea, miks see otsinguvasteks anti, kui seal ei mainitud ei Roomat ega olümpiamänge. Selle asemel oli kaks eestlast käinud Pariisis. Üks neist oli minu endise vastaskorteri poisi vanaisa ja teine rääkis, aga ei jäänud nimi meelde. Nagu Trikkeli reisiraamatuski, kirjeldati ka selles saates, kuidas ühe sõidukiga asus teele seltskond, mis oli kokku kogunenud üle Nõukogude Liidu, sest tol ajal paljusid korraga välismaale ei lastud. Aga kui Trikkel nii loetud raamatus kui ka kuulatud raadiosaates hakkas tooma informatsiooni Teise maailmasõja kohta, siis nüüd kuulatud saates midagi poliitilist ei olnud. Või võibolla see oli poliitiline, et lükati ümber eksiarvamus, nagu oleksid kõik prantsuse naised ilusad. Võibolla oli tsensor nõudnud, et kapitalistliku riigi kohta tuleb midagi kriitilist öelda. Teiselt poolt oli võibolla tsensoril märkamata jäänud, et üks kõlanud prantsuskeelsetest lauludest oli vist vaimulik. Vähemalt mina oma vähese keeleoskusega kuulsin seal vaimulikele lauludele omast fraasi. Aga kirikutest räägiti ka eestikeelsete lausetega. Ülikoolis olen õppinud, et 20. sajandiks oli ehitamikiirus nii palju tõusnud, et sajandeid ehitatud kirikud, mis Teises maailmasõjas puruks pommitati, ehitati pärast sõda palju kiiremini uuesti üles. Aga saates vaadati asjale teisest küljest, et keskajal osati teha värvilisest klaasist vitraažaknaid, kuid hiljem sellise klaasi valmistamise meetod ununes ja taastatud kirikud näevad kehvemad välja kui originaalid.\nKüsisin, kus raamat Itaalia kohta on. Ema vastas, et ta andis selle Klausi kätte, et Klaus selle vana-vene keelde tõlgiks. Ema nähtavasti arvas, et Klaus oskab paremini tõlkida kui mina. Aga raamat oli minu ostetud ja ma polnud seda veel lugenud. Mõtlesin, et helistan Klausile tema koju ja ütlen, et ta raamatu tagasi tooks. Üliõpilased olid pidanud kirjutama itaalia-eesti sõnaraamatu kohta referaate. Võis mõelda, et mis selles keerulist on, aga osadel kirjutajatel tuli siiski paremini välja kui teistel. Oli hommik. Lamasin voodis, aga pidi hakkama kooli minema. Henn tuli magamistuppa mind äratama. Ma ei reageerinud. Henn ütles, et ma tean küll, et vahel üks kõrv magab, aga teine kuuleb ärkveloleku hääli. Mõtlesin, et Hennu hääl on tõenäoliselt ärkveloleku hääl, aga võibolla on ka unenägu. Ma ei jõua vist täna esimesse tundi. Sellel pole tähtsust, sest ma saan ilma kõigis tundides käimata ka kõik eksamid tehtud. Aga ükskord ülikoolis Kaari ütles, et Rannar on nii hädas. Roomasin voodist välja. Kõndisin kööki. Kõik otsisid ikka veel raamatut Itaaliast. Suures toas tuli mulle Villem vastu, kes oli selle raamatu leidnud ja andis minu kätte. Läksin ütlesin kööki, et Villem leidis. Siis läksin suurde tuppa, kus istusid Villem ja üks võõras poiss. Nende kõrval oli riiul, kuhu oli kogutud asju, millest arvati, et need on minu jaoks pühad. Seal oli olnud raamat Itaaliast ja olid endiselt malelaud ja üks maleraamat. Küsisin poistelt, kas nad on ise Itaalias käinud. Mõlemad kinnitasid, et on. Ütlesin, et mina ei ole, aga ma olen palju Itaalia kohta lugenud. Lisasin, et varem.\nOlime ühes söögiasutuses peol. Istusin lauas Bristoli kõrval. Öeldi, et pärast peab töötajale ütlema, mida keegi söönud on, et teaks, kui palju maksta. Mul ei püsinud see meeles ja ma ei teadnud toitude nimesid. Mõtlesin, et mul tuleb vist väga suur arve. Aga kui keegi teine on peo kinni maksnud, siis olen söönud sama palju. Võis siiski olla, et mul pole piisavalt raha kaasas. Bristol luges ühte luuletust, mis olevat väidetavalt minu kirjutatud. Ütlesin, et mina sellist luuletust kirjutanud ei ole.\nTahtsin osta endale uut malelauda. Kui olin teinud malelaudade fotoseeriat, siis olin avastanud, et ma kogun malelaudasid. Arvasin, et kauba peab endale tellima, aga kui ühte poodi läksin, siis nägin, et seal on müügil samasugused malelauad, millel on suurte ruutude sees augud. Küsisin müüjalt, kas need on need head malelauad, mida ma osta soovin. Ta arvas, et tema kaup nii hea ei ole. Ütlesin, et siis ma ei osta. Mõtlesin ümber, et kui neil on lisaks malenuppudele kaasas ka kabenupud, siis ostan, sest seni olen vennapoegadega ainult väikeste nuppudega kabet mänginud. Üks suurte kabenuppude komplekt on kodus olnud, aga see on laiali lagunenud. Üks vennapoeg oli kabelt malele üle läinud, aga kui oleks saanud suured nupud, siis ta oleks vast jälle kabet mänginud.\n1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. Ob5 Oc5 4. c3 Rf6 5. d4 Ob6 6. 0-0 0-0 7. Og5 ed 8. e5 h6 9. Of6 gf 10. Ld2 dc 11. Lh6 Re5 12. Re5 fe 13. Od3 f5 14. Lg6+ Kh8 15. Lh6+ Kg8 16. Lg6+ Kh8 17. Lh6+ Kg8 18. Lg6+ viik. Valgel jäi 2 tunnist mõtlemisajast alles 1 tund 48 minutit 28 sekundit, mustal 1 tund 55 minutit 48 sekundit. Mäng toimus nagu viimasel ajal alati väidetava suurmeistri taseme vastu. Selles mõttes on see selle taseme vastu uus parim tulemus, et see pole kiirmales, etteantud avanguvariandiga ega käikude tagasivõtmisega.\nMagasin oma voodis. Tuul liigutas minu tekki. Tundus, et see on ainult unenägu. Nooremad vennad tõusid üles. Henn ütles Toomale, et ta oleks kolme meetri kaugusel ja et mask peab ees olema ning et ta vahetaks õhtul ette pandud maski uue vastu. Mõtlesin, kas kodus ikka peab mask ees olema, isal ei olnud.\nAstusin klassiruumi. Olin varem istunud uksepoolses reas, aga nüüd vaatasin ühe kaupa, et seal on kõik kohad kinni. Leidsin vaba koha keskmises reas Eriku kõrval. Laua taha mahtus kolm tooli, varem oli ühel neist istunud Krister. Küsisin Erikult, kas Krister on istunud servas või keskel. Krister jõudis just ise kohale ja ütles, et ma ei istuks võõral kohal. Ta istus hoopis aknapoolsesse ritta.\nükskord lõpuks läbi sai.\nKui saaks olla ainult kodus,\noleks hea, et maailm on lai.\nJutu mitmes võõras keeles\nkoju kätte toob ekraan.\nAga pimedaks võib jääda,\nsee, kes loeb kui narkomaan.\nVahel lugeda on õudne,\nkui on kirja pandud tõtt.\nAga kui saab raamat läbi,\njärgneb uue kättevõtt.\nValmistusin esitama magistritööd uuesti doktoritööna. Varasema kaitsmisega võrreldes olin teinud servale juurdekirjutusi, et oleks rohkem järeldusi, ja need hiljem arvutisse kandnud. Nüüd tegin veel juurdekirjutusi ja et need juba sisestatutega segi ei läheks, kirjutasin uute märkuste juurde "UUS". Kirjutasin, et Itaalias ja Saksamaal on tehtud fašismil ja natsismil paremini vahet, aga Eestis peetakse neid üheks ja samaks. Kodus oli tehtud ettevalmistusi kaitsmispeoks, aga ülikooli minnes võis selguda, et töö esitamise tähtaeg on möödas. Või võidi anda nii palju lisaülesandeid, et need ei saa tähtajaks valmis. Nüüd olin hakanud kirjutama täiendusi ilma sõna "UUS" lisamata, nii võis vajalikke märkusi hiljem raske eristada olla. Tõnu ütles, et ta tahab mu tööd vaadata. Andsin selle tema kätte. Aga varsti küsisin, et kui kaua ta seda vaadata tahab, mul läheb seda endal ka vaja, ma võin anda talle mõne teise märkusteta väljatrüki. Oli kirjutatud, et sõjas oleks saadud üks kala kiiremini tappa. Vaatasin, kus tal paikneb ribide vahel see siseorgan, mille kahjustamisel oleks surm saabunud kiiremini. Teises maailmasõjas oli puudus sõjalaevadest, seetõttu olid pandud sõjakraami transportima ka vaalad. Eestlaste jaoks oli vaal olnud ainult sõna, sest Eesti vetes neid ei elanud.\nTäna mõtlesin, et ei otsi dokumentaalfilmi linnanime, vaid maakonnanime järgi. Meelde tuli Austria maakond Tirool. Tegelikult üks film, mida varem vaatasin, oli vist juba maakonna kohta, aga seal linnanimi ja maakonnanimi kattusid. Tirooli filmide kohta püüdsin teha saksakeelset otsingut, aga esikohal pakuti ingliskeelset filmi. Võtsin siiski esimese saksakeelse. See ei olnud siiski linnast laiema, vaid kitsama ala kohta - ainult ühest muuseumist. Filmil olid all subtiitrid sama tekstiga, mida hääl rääkis, aga esimesel hetkel ei pannud ma subtiitreid tähele. Näidati inimtühja muuseumi, seal olevaid nikerdatud esemeid, ust ja keset ruumi paiknevat lauda. Kõlas vali monotoonsevõitu muusika. Nagu Austria filmides varemgi on olnud, heideti vahepeal pilt ka õues hobusetõllaga sõitmisele. Filmi pikkus oli mõned minutid.\nSain kirjale vastuse. Vastuses oli kasutatud sõna 'rõivas'. Vastaja tahtis võibolla öelda, et mina olen endast riputanud blogisse ilma riieteta foto, aga vastajal on riided seljas. Aga võibolla oli asi ka selles, et Eestis oli poliitik nimega Rõivas. Olin saatnud oma kirja listi kaudu, aga vaatasin, et vastus tuleb erakirjana. Selles öeldi, et kaitseküsimused on tähtsad. Venemaa valmistus ühe riigi vastu sõda alustama. Ka Eesti pihta oli tulistatud kaks raketti, mis olid maandunud sohu. Arvati, et need raketid oleks võinud alla tulistada.\nTäna mängisin Vint.ee-s kolm välkpartiid. Esimese vastasega jõudsime nelja oda lõppmängu, siis osutus üks vastase ettur kaitsmatuks, läksin enametturiga lippu ja võitsin. Reiting käis pärast seda mängu uuesti ära kõrgemal kui 1800. Seejärel õnnestus mul mängima saada ainult kõige kõrgema reitinguga sisseloginud vastane. Esimese mängus olid mul Prantsuse kaitses valged. Teoorias on seal ajutise etturikahinguga variandid, aga mängus sain püsiva etturikaotuse ja hoolimata omapoolsest rünnakukatsest lõpuks ka mati. Järgmises mängus sama vastasega ei saanud ma mustadega avangust välja ning alistusin võimalikult kiiresti. Pärast kolme mängu oli reiting endiselt kõrgem kui enne esimest.\nLisaks koroonale oli hakanud levima ka üks teine ja veel tapvam haigus. Selle põdejad läksid mädanema. Ameerika president ütles, et presidendi lähedusse ei tohi nakkust tuua. Läksin juuksurisse. Ütlesin, et tahtsin maski ette panna, aga uute sündmuste tõttu unustasin. Juuksuril ei olnud endal ka maski ees. Ta küsis, kas mul on keegi, kes mulle sooja toitu annab. Vastasin, et on küll.\nOlin teel lõpueksamile. Mul ei olnud täna kaasas midagi, mille peale joonistada, seetõttu võis igav hakata. Restoran Kaunase juures seisis rahvasumm, aga liikvel oli koroona, seetõttu püüdsin inimestest kaugemalt mööda minna. Oli tahetud korraldada klassikokkutulekut, aga Kati S. oli kirjutanud, et ajame koroona ajal parem kirja teel juttu. Mina mõtlesin, et vähemalt üks inimene võiks kokkutulekule minna.\nOli hommik. Ma ei olnud veel päevariideid selga pannud, aga minu toas käis üks võõras mees. Mõtlesin, et ma ei saa magistritööd esitada, sest mul on üks muu ainepunkt ka tegemata. Siis tuli meelde, et see punkt on siiski tehtud, esitamata on ainult magistritöö. Ma polnud mitu aastat õppetööga tegelenud ja olin vahepeal raamatuid koostanud. Kuulsin, nagu üks õppejõud ütleks, et minu isal on ümberkirjutamise haigus. Mees, kes oli enne minu toas käinud, tuli tagasi. Vahepeal oli tükk aega mööda läinud, aga ma polnud ikka veel päevariideid selga panna jõudnud. Nüüd tuli tuppa terve kari mehi. Ütlesin neile tere. Üks mees vastas, et ma ei teretaks. Ja lisas, et mind kaasatakse jalgrattasõidu protsessi. Vastasin, et ma pole jalgrattaga sõitnud. Mees ütles, et aa, veel ei ole.\nLeidsin oma elektronmärkmiku üles. Varsti selgus, et see pole minu, vaid isa oma. Minu ja isa oma nägid erinevad välja, aga mul polnud enda oma välimus nii hästi meeles, et ma oleks kohe vahet märganud.\nVaatasin alternatiivset blogi loendurit. Seal, kus olid varem olnud klikkide arvud, oli nüüd kirjas ainult "on olnud". Ühe sissekande juurde oli selle asemel kirjutatud "ei ole". See sissekanne oli kustutatud. Mõtlesin, et ma ei pane seda üles tagasi, muidu võidakse kustutada kogu blogi.\nPidin õppima hakkama. Selleks oli vaja saada oma tuppa vaikust. Mul oli kooli minekuni jäänud veel pool tundi, selle ajaga ei oleks õpitud jõudnud. Õppimist anti koju liiga palju. Koolis võidi öelda, et ise olen süüdi, et varem õppima ei hakanud. Aga mul oli vaja muid asju ka teha.\nKoolis algas inglise keele tund. Õpetaja hakkas küsima kodus õppida tulnud väljendeid. Esimest küsis ta minult. Vastasin juba, siis parandasin, et sõnade järjekord on vastupidine. Mul vedas, et mind esimesena küsiti, sest teisi väljendeid teadsin halvemini, kuna polnud kodus õppinud. Mõtlesin, et võiks pinginaabrile näidata, et mul on kotis ikka veel teise klassi töövihik, kuigi olime mitu klassi edasi jõudnud.\nNägin huvitavat pilti. Hakkasin seda maha joonistama. Ma ei vaadanud joonistades, mis välja tuleb. Isa vaatas, kuidas ma joonistan. Kui lõpuks pilgu oma pildile heitsin, siis selgus, et ma polegi midagi joonistanud.\nMeie kodus toimus pidu. Hakati tegema fotot. Ütlesin, et ma võin omalt poolt grupipildi ka teha. Rahvas hakkas grupipildile kogunema. Hakkasin kahtlema, kas ma tahangi seda teha, neid on varem ka tehtud ja arv läheb liiga suureks. Märkasin, et ma jään fotole viltu asendis. Ajasin selja sirgeks.\n1. e4 c6 2. d4 d5 3. Rc3 de 4. Re4 Of5 5. Rc5 Lc7 6. Od3 Og6 7. Rf3 e6 8. Rb3 Rf6 9. 0-0 Od6 10. c4 Oh5 11. g3 Rbd7 12. c5 Oe7 13. Of4 Lc8 14. Og5 h6 15. Of6 gf 16. Ve1 f5 17. Rbd2 f4 18. gf Lc7 19. f5 Og4 20. fe Oe6 21. Kh1 0-0-0 22. Lc2 Vdg8 23. Oc4 Oh3 24. Vg1 Lf4 25. Le4 Lf6 26. Le3 Od8 27. Re4 Le7 28. Rd6+ Kb8 29. Le7 Oe7 30. Rf7 Vf8 31. Vae1 Od8 32. Vg3 Of5 1:0. Valgel jäi 2 tunnist mõtlemisajast alles 1 tund 14 minutit 59 sekundit, mustal 48 minutit 53 sekundit. Avastasin, et kui vastase käigu ajal alistuda, saab kella seisma panna. Varem oma käigu ajal mängu lõpetades on kell jäänud edasi tiksuma.\nJälgisin ühte saadet. Saates üks mees rääkis, et kui ta oli laps ja tema isa oli suremas ning saatis selle kohta välismaalt foto, siis kõneleja ning tema vend ei olnud oma isa ammu näinud ja arvasid, et foto on äge. Nüüd elas ta ise välismaal ja teadis, et pubid on teistsugused kui ta oli tol ajal arvanud. Pubides mängiti kurba muusikat. Pubis rääkis ta indiaanlasega. Ta ütles, et indiaanlased on nii tagasihoidlikud, et enamasti ei vaata silma. Mõtlesin, et sellest hoolimata tunnevad nad inimesed ära, aga mina ei tunne. Teistes maailmajagudes usk ei luba silma vaadata. Mulle tundus, et laua taga istuv indiaanlane mulle hetkeks vaatas. Saadet tegid üks noor mees ja noor naine. Nad rääkisid, millised muusikapalad on maailmakuulsad. Mõtlesin, et mina pole neid palasid kuulnudki. Nii palju on inimesi, kes räägivad mingile kitsale rühmale, et mingi asi on selle rühma jaoks maailmakuulus. Saate tegijad hakkasid mööda tänavat eemalduma. Naisel olid paljad sääred. Natuke eespool kõndival naisel samuti.\n▼ detsember (57)


Eesti keel / Kuum / Uudised Muuseumiöös oli kino\nLaupäeval, 19. mail toimunud neljas üle-eestiline muuseumiöö juhtlausega “Öös on kino”, oli muuseumirahva tervitus Eesti Filmile tema juubeliaastal. Osales üle 200 mäluasutuse Narvast Kõpuni ja Tsiitrest Paldiskini ning näitused ja muu muuseumitegevus oli seotud filmiga. Oli filmivaatamist, filmide säilitamise õpetust, filmi valmistamise juhendamist, nii dokumentalistikat, kunstifilme kui ka animatsiooni, näha sai filmi- ja ka kinotehnikat. Paljud mäluasutused on läbi aegade olnud filmide võttepaigad, ning kohavaimu äratundmisele aitasid kaasa ka omakandimeestest professionaalsed ja asjaarmastajatest filmitegijad oma loominguga, muuseumiööd kaunistati filmimuusikaga.\nPraeguseks, kui oma külaliste arvu on teatanud 104 mäluasutust, on külastuste koguarv 68 868, neist kaks kolmandikku läheb Tallinna muuseumide, arhiivide, rahvusraamatukogu ja ajalooliste kirikute arvele, ülejäänud külastused jagunesid pooleks Tartu ja teiste Eesti paikade vahel. Täiendava pressiteate külastuste koguarvust koos ülevaatega vaadatud filmidest edastame lähipäevil.\nÜle-eestilist muuseumiööd korraldab Eesti Muuseumiühing kultuuriministeeriumi, kultuurkapitali ja ICOMi rahvuskomitee toel. Eestis toimus muuseumiöö neljandat korda, see on osa Euroopas tähistatavast muuseumiööst, mida peeti juba kaheksandat korda. Muuseumiöö on rahvusvahelisele muuseumipäevale 18. maile lähimal laupäeval, järgmisel aastal on muuseumiöö aga muuseumipäeval, 18. mail 2013.


Hito sai hõbeda\nEesti korvpallimeistrivõistluste esiliigas lõpetas KK Hito käesoleva hooaja teise kohaga. Ees ootavad meistriliiga üleminekumängud BC Rakvere Tarvas meeskonnaga. Avakohtumine peetakse 6. mail Vokas algusega kell 20, päev hiljem mängitakse Rakveres.\nKK Hito vs Filmipood 1:1\nMeeste esiliiga Eesti meistrivõistluste finaalkohtumise üldseis on viigis. Kui teisipäevases Tallinnas peetud kohtumises tuli tunnistada vastase paremust skooriga 60:76. Neljapäeval kodusaalis toimunud mängus suudeti mõneti üllatuslikult vastane alistada tulemusega 73:71. Finaali viimane otsustav mäng toimub kolmapäeval 30. aprillil kell 20.15 T.Soku hallis Tallinnas.\nC-1 klassis Hitole pronks\nEesti Noorte Meistrivõitluste C-1 vanuseklassis saavutas KK Hito võistkond sel hooajal tubli kolmanda koha. Poolfinaalis kaotati Rapla KK/Winstar võistkonnale. Pronksikohtumises oldi aga üle Tiit Soku KK-st tulemuseka 81:59. Eelmisel hooajal oldi samas vanuseklassis teisel kohal.\nKK Hito maakonna meister\nPühapäeval 13.aprillil Vokas peetud finaalkohtumises oli Kk Hito vastamisi KK Iisakuga. Kuigi kohtumise eel loodeti vastane purustada vähemalt 40 punktiga, siis nii paraku ei läinud. Iisaku alistati suhteliselt kindlalt skooriga 74:58. KK Hito meeskonna parimaks mängijaks sel hooajal valiti Siim Laur. Finaali MVP oli Edvard Trumm.\nNoored lõpetasid edukalt\nKK HITO 1994.a sündinud poisid osalesid Noorte Põhja-Euroopa Korvpalliliigas (NEYBL). Viimasel Marijampole etapil saavutati 6. koht. Kaks võitu ja kolm kaotust. kogu hooaja kokkuvõttes suudeti teenida 15 mängust 9 võitu, millega kindlustati järgmiseks aastaks koht eliitgrupis. Ära tasuks märkida, et igal etapil valiti Hito võistkonnast Sander Saare turniiri tähtede meeskonda. Viimasel etapil oli võistkonna parim mängija Rasmus Luud.


Ma olen 18-aastane ja teie liikme suurus on 14 cm Puhkuse ajakava ja kestus - Töötorvaaugu.ee\nTeen harjutusi, sel perioodil proovin ilma fanatismita, tegin seda peaaegu terve päeva, ei suutnud peatuda, andsin endale puhkuse - minutit ja jälle harjutuste jaoks. Ideaalne koguni 73 etendust!\nKas aastane rindade suurus on normaalne aastasele? Jah, väga normaalne.\nPärast umbes aastast rinda ei kasva enam. Rindade suurus ei suurene ega vähene vanusega, nagu peenise suurus ei ole. Naise eluajal kipuvad rinnad kuju muutuma.\nPuhkuse kestus ei sõltu sellest, kas töötaja töötab osalise või täistööajaga. Alaealistele ja osalise või puuduva töövõimega töötajatele on seadusega ette nähtud 35 kalendripäeva pikkune puhkus, millest seitse kalendripäeva hüvitab tööandjale Sotsiaalkindlustusamet.\nSee on seotud hormoonide, raseduse, stressi jne, kuid mitte vanusega. Euroopas on väikesed rinnad palju populaarsemad kui U. USA on liiga palju mõjutanud turundus, porno ja kuulsused.\nMis on hea suurus rinnaga aastaseks? Rinnavärvide jaoks pole ühtegi head suurust - iga aastane või vanuseklassi mees on kõik erinevad. Normaalne suurus aastane? Noh, mul on 14 ja mul on 7 tolline dick.\nWitch, ma olen päris kindel, pole normaalne, sest ma tegin oma ja aastased sõbrad, aga arvan, et tavaline suurus on umbes 4-tolline aastane ja teie teevad head, ma arvan, et kui teie 5-tolline. Kuna ma avastasin, et tavaline mees on umbes 5, 7.\nKas 32 B rinnad on tavalised aastasele? Mis on aastase tüdruku rindade suurus? Vanus kontrollib ainult rindade küpsust, mitte suurust.\nKas aastane saab rinnavähki? Kuidas ma saan öelda, kas ma teen seda või kui mul on see elu hiljem?\nKui vananevad ja jõuate noorukieas tõusudesse ja allapoole, kasvavad teie rinnad ja reageerivad igat liiki uutele viisidele teie kehas sisalduvate hormoonide jaoks. Kõik need muutused võivad olla segadusttekitavad ja ka huvitavad. Mõtle üle, kus teie hirm on pärit. Kui teie rinnal või piirkonnas on murettekitav osa, siis küsige oma arstilt seda läbi. Kui teil on mures haiguse all kannatanud sõbra või pereliikme pärast, on teie mure looduslikult kaastundlik vastus tema kannatustele.\nVõite tunda, et teil on kogu rinnavähki puudutav teave kogu elu ajal, kui soovite oma uue näitaja nautida ja seda teavet ei pommitata. Ükskõik mis see on, rääkige sellest läbi kelleltki, kellele te usaldate, ja aitate tuvastada, mis aitab teil rohkem rahulikkust. Mis peaks olema aastane rinnaliikmete suurus?\nKõigepealt on kõik erinevad, nii et nad kasvavad oma kiirusega ja ajaga. Ma olen 12 oktoobris 13 ja kandke 32 A või 34 A rinnahoidjat, kuid võite olla väiksem või suurem. Mis on aastase rindade keskmine suurus? Neil pole tõesti ühtegi keskmisest suurust, see sõltub inimest ja geneetikast.\nVastus Rindade suurus sõltub geneetikast, toitumisest, puberteedi tekkest või muudest hormonaalsetest muutustest nt rasedus. Ma ütleksin, et aastasele tüdrukule või selle naisele mitte ühegi jaoks on olemas "keskmine rinnakuurus", sest me kõik oleme erinevad ja arenevad vastavalt meie tervisele, geneetikale ja seksuaalsele küpsusele.\nKuid see sõltub teie Ma olen 18-aastane ja teie liikme suurus on 14 cm kaalust. Suuremad tüdrukud on suuremad rinnad kui need, kes on närvilisemad.\nKas 1,9 a lapse käitumine saab olla mõjutatud negatiivselt ühe konkreetse lapsega koosolemisest 2,9 a? Mida sellisel juhul teha, kuidas toimida? Seetõttu on täiskasvanu pidev positiivne eeskuju väga vajalik. Samas vajab väikelaps tingimata tagasisidet oma käitumise kohta, sest laps ei tea veel, kuidas asjad käivad. N-ö paha last ei ole ju tegelikult olemas, on vaid laps, kes oma arenguliste eripärade tõttu ei ole veel võimeline kõigest aru saama, ei ole veel õppinud, kuidas peaks tegema, kuid samas seisab ja vahel väga ägedalt oma vajaduse eest just sel moel, mida ta sel hetkel juba oskab ja teab.\nMilline on kondoomi suurus aastane? See sõltub 14 aastast.\nOn oluline, et proovite, et see pole liiga väike ja puruneb või ei ole Suurenda 8 paeva suur, sest siis võib see libiseda. Mis on aastaste tüdrukute keskmine rindade suurus? Milline on aastase rindade normaalne suurus? Seejärel mõõta ringi rinna täisosa ja kui teie mõõtmine on sama nagu bändi suurus, olete AA tassi kui see on üks tolli suurem, kui te olete A tassi, kui see on kaks tolli suuremad, siis olete B-tass, kolm tolli C, jne … Nii et suveks, kui teie vöökoht on 34 tolli, siis on teie rihma suurus 38 ja kui mõõdud on ümmargused teie rinna täielik osa on 39 tolli, siis peaks teie poes suurus olema 34 A.\nLoodan, et see aitab Ma olen peaaegu 12 aastat, kuid ma olen varajane bloomer ja ma pole kunagi olnud korter, mul oli alati laps rasva.\nKui valvatav ja kaitstav objekt asub teise politseiprefektuuri teenistuspiirkonnas, kooskõlastab taotluse selle esitaja objekti asukoha järgse politseiprefektuuriga.\nNii et see sõltub. Enamik tüdrukuid on tavaliselt A või kõrgem, see sõltub ainult kõigist 1, kui te alustasid puberteet, 2, oma perekonna geene ja 3, mis on teie kõrgus, kaal ect normaalne.\nLoodan, et abi! Cup suurus ei põhine vanusel. See põhineb keha mõõtmisel. Sa võid olla 14 ja suurema tassiga kui aastane. Mis on aastase naissoost rinnaliikese suurus? Keskmine rinnahoidja suurus on 34 B. Kuid rinnaliikmete suurus erineb suuresti inimeselt inimeselt ja ei ole tõelist "standardset" suurust kogu rahvas. Kui aastased tüdrukud saavad rinnad? See tõesti sõltub teie kehast.\nMõned tüdrukud hakkavad rinnad ligi 11 ja teised kuni peaaegu ni. Kas 3, 5-mõõtmeline peenis on hea aastasele? Kui tõenäolisem on see, et peenise püstik on tolli, siis see pole hea, on ikka veel lootus, et peenis keskmiselt peatub, umbes aastaselt.\nKas aastasele meestele sobib 6-tolline peenise suurus? Jah see on. Suuremate keskmiste poiste puhul on teie vanus üle keskmise.\nUsu mind im 16 ja im 6, 5 tolli. Mis suurusega rinnal peaks olema aastane tüdruk? Noh, see sõltub sellest, kui kaugele jõuab puberteet. Mõnedel aastastel lastel on täiesti lamedad rinnad, teised näevad tohutu. Minu saladus on kudede või tualettpaberiga täidetud koolide rinnahoidjad, mida Suurenda Video massaaz laste aluspesu osas!\nMis suurusega peaks aastane tüdruk olema rindade suuruses? Ei ole "standardset" suurust. Me kõik oleme erinevad ja meil kõigil on DNA, mis määrab selle meile. Kui te küsite, kas aastase rindade korral on normaalne, siis jah. See on täiesti normaalne. Kui te küsite näha umbes aastaseid rindu, siis arvan, et peaksite lahkuma ja mitte kunagi tagasi pöörduma.\nMilline on aastaste tüdrukute ideaalne rindade suurus? Ise ei ole naistele ideaalne rinnavärvuse suurus, igaüks saab ükskõikse kujuga ja suurusega.


Kuidas planeerida kontori kaalulangetamise väljakutset, 10 Kaalulanguse valjakutse\n10 Kaalulanguse valjakutse. Kaalukaotuse motivatsioon\nKombineerige mugav ja kasulik ning sirutage end telerit vaadates. Jälgimine: Mõelge väljakutse mõõdikutest välja ja kaaluge muid jälgitavaid asju, mis võiksid pildi õnnestuda. Varem ta sõi nii suures koguses kangeid tablette, et siis olid veel eraldi tabletid mao kaitseks. Väsimus on läinud, energiat on palju ja lisaks on kadunud igapäevane jalgade paistetus. Mineraalainetest leidub lillkapsas kaaliumi, kaltsiumi, magneesiumi, fosforit, rauda ja mangaani. Kaal langes kahjuks ainult selle ajaga\nKaugel sellest. Lihtsalt eelmine nädal kujunes nii kiireks,et polnud aega blogida. Kaal langes kahjuks ainult selle ajaga Ehk siis täna hommikul oli Nädala sees nägin korra ka\nTe saate kõige paremini teada, milline retsept teie 10 Kaalulanguse valjakutse kõige paremini sobib, kuid siin on mõned motiveerivad näpunäited.\nLisamotivatsiooni saamiseks kehakaalu langetamiseks ja treenimiseks ostke endale endale toredad B12 Kaalulangus spordirõivad.\nMõelge oma tervise nimel treenimisele, oma elukvaliteedi parandamiseks ja eluea pikendamiseks. Ebatervislik toit tuleks tervislikust toidust eraldada, asetades ebatervislikud toidud kuhugi, kuhu pole hõlpsasti juurdepääsetav ja nähtav, ning asetage tervislikud toidud 10 Kaalulanguse valjakutse kõige juurdepääsetavamasse kohta.\nMõne kilo kaotamisel soovite end premeerida massaaži, uue juukselõikuse, pediküüri või millegi muuga, mis teeb teid õnnelikuks, kuid ärge laske sellel olla ebatervislik toit. Kombineerige mugav ja kasulik ning sirutage end telerit vaadates.\nLisaks telerivaatamise lõbutsemisele möödub aeg enamiku inimeste jaoks selle monotoonse tegevuse jaoks palju kiiremini. Ülekaalu vastu võitlemisel on oluline jääda vaimselt terveks. Peate jääma positiivseks, peate ennast armastama ja seadma realistlikud saavutatavad eesmärgid. Pidage meeles, et kaalulangus pole mitte ainult füüsiline, vaid ka vaimne väljakutse.


Kui väle on Eestis 5G mobiili-internet ja kuidas inimesed seda kasutavad? - Forte\nKui väle on Eestis 5G mobiili-internet ja kuidas inimesed seda kasutavad?\nIllustratiivse tähendusega pilt mobiilimasti otsa ronimisest (Foto: Unsplash.com / Jack Sloop)\nEesti valitsus ei taha uue põlvkonna mobiili-interneti (5G) arengule rohelist tuld näidata, mis tõi meile kaela isegi euroliidu-poolse menetluse.\nMidagi siiski toimub. Mobiilioperaator Telia avas (esialgu 4G sagedustel põhineva) esimese 5G-võrgu mullu novembris, on leviala vahepeal tublisti laiendanud ning seda ka töösturitele pakkunud, kellel on sellest ilmselt rohkem võita kui inimestel.\nAga oletame, et sa oled tavakasutaja, kellel on 5G võimekusega nutiseade ja kes viibib parajasti 5G võrgus... kui kiiret mobiili-internetti sa ideaaltingimustes loota võid?\nAllalaadimisel hetkel kuni umbes 1,2 Gbit/s, vastas sellele küsimusele Telia meediasuhete juht Raigo Neudorf.\nEelneva mobiilside-põlvkonna ehk 4G (LTE) tippkiirus Telia võrgus tema sõnul sellele palju alla ei jää. "Kuna me pakume hetkel 5G-d olemasolevatel sagedustel ja kasutame selleks DSS-i ehk paindlikku sagedusala jagamist, ei ole 4G ja 5G tänased teoreetilised tippkiirused kuigivõrd erinevad," ütles ta.\nMillal Eesti 5G võiks kiirushüppe teha? "Selleks ootamegi pikisilmi 3,6 GHz sagedusala oksjonit, mis võimaldaks 5G pakutavaid eeliseid veelgi paremini rakendada."\nMilleks inimesed 5G-d üldse kasutavad? Neudorfi kinnitusel pole nende tarbimisharjumused esialgu muutunud.\n"5G kasutajate puhul saab ehk välja tuua selle, et nende mobiilse interneti kasutamine on keskmisest mõnevõrra kõrgem. Siin mängib rolli seegi, et hetkel saab 5G-d kasutada vaid Telia suurema mahuga Mobiilse Elu ja Mobiilse Äri pakettides," nentis ta.\nIdeaaltingimusi tavaelus pigem ei kohta ja rahuldava kasutajakogemuse saamiseks ei pea mobiilside mõistagi teoreetilise tippkiiruse lähedale küündima, kaugel sellest.\nTippkiirus sõltub kolmest asjaolust: kasutaja seadme võimekusest, seda teenindava tugijaama koormusest ja levitingimustest konkreetses paigas.\nKuna nii 4G kui ka 5G lahendustes leidub eri mobiilside sagedusi ja võimalusi neid liita, jääb mõlema tippkiirus lahtiseks. Hetkel võib pidada 5G tippkiiruseks 10 Gbit/s ja selle eelkäija 4G LTE-A tippkiiruseks 300 Mbit/s.