Tõuloomakasvatus 2008/3 by Eesti Tõuloomakasvatuse Liit - issuu\nTartu sügisnäitus ja TÕULOOM 2008 EESTI TÕULOOMAKASVATUSE LIIT EMÜ VETERINAARMEDITSIINI JA LOOMAKASVATUSE INSTITUUT\nKõikide veisetõugude edukas aretaja Lea Puur autasustamisel\n2008. aasta parimate tõuaretajate karikad\nPubliku lemmik setlandi poni täkk Ninja (omanik Andrus Teemant)\nLüpsivõistluse võitis Merike Bankhoff, I. Kallas mõõtis kitse minutilüpsiks 1,3 liitrit\nAvati näitus „15 aastat ühistegelist tõuaretusorganisatsiooni Eestis“\nFotod: A. Tänavots\nAUGUSTIKUU OLI SÜNDMUSTEROHKE Fotod: O. Saveli\nTartu sügisnäitus ja TÕULOOM 2008\ntähistas tõugude tunnustamise 50 aastat Kurgjal 2. augustil\nSuveniirlaud oli rikkalik\nEesti maakarja Viss 2008 Loori (omanik Enno Lohu)\nPjeträäni kuldid (omanik OÜ Pihlaka Farm, parim tõuaretaja 2008) on tähtsad ristandaretusprogrammis\nkorraldas raskeveohobuse päeva Nurmenuku puhkekeskuses 9. augustil\nRikkalikku auhinnalauda hindavad vasakult keskuse perenaine Viktoria Kaasik, EHSi president Hillar Kald, eesti raskeveohobuste omanik Soomes Saija Huttunen, EHSi direktor Krista Sepp ja Marja Hietakorpi\nEsimese karika sai parim aretustäkk Kuningas 2184 ER (omanik V. Kaasik)\nVeiseliha kvaliteeti parandavad belgia sinised pullid (omanik Leino Vessart)\nTrakeeni täkk Moorion, jõudluskatsete võitja 2005 (omanik Heimtali HK OÜ, parim tõuaretaja 2008)\nLeedu Vabariik korraldas (21. 22. aug) Balti riikide tõuaretuse 14. ja (24. 27. aug) Euroopa Loomakasvatuse Assotsiatsiooni (EAAP) 59. aastakonverentsi Vilniuse lähedal\nTöökas vutt (omanik Ülo Pullisaar, parim tõuaretaja 2008) Le Meridien Villa konverentsikeskus (20 km Vilniusest Riia suunas)\nEAAPi aastakonverentsi avas Vilniuse Sümfooniaorkester menuka kontserdiga\nProf Haldja Viinalass ja Leedu Loomakasvatusinstituudi vanemteadur Violeta Razmaite\nVäsimatu miniloomade kasvataja Andrus Teemant\nSISUKORD Loomakasvatus 2 M. Piirsalu. Eesti loomakasvatus 2008. a I poolaastal Veised 4 T. Põlluäär. Euroopa Punaste Piimatõugude Assotsiatsiooni aastakoosolek 7 A. Sonets. Saarte kaunimad lehmad on valitud 8 T. Bulitko. Holsteini Viss 2008 on Riia 10 T. Bulitko. Holsteinide Euroopa liikmesorganisatsioonide tegevjuhtide koosolek Küprosel Sead 12 R. Kaselo. Eesti sealihatootjad Kanadas Hobused 14 K. Sepp. Eesti raskeveohobuste konkurss 2008 15 K. Sepp. Eesti tõugu noorhobuste jõudluskatsed Kõljalas 17 K. Sepp, A. Kallaste. Parimad tori tõugu noorhobused konkureerisid Tori hobusekasvanduses Karusloomad 18 D. Mägi. Küülikute kevadnäitus Jõudluskontroll 20 K. Ilves. Jõudluskontrollist Põhja-Ameerikas 22 M. Uba. Eesti punase tõu holsteniseerimine Veterinaaria 23 A. Viltrop. Sigade aafrika katk Kaukaasias ja Venemaal Kroonika 24 O. Saveli. Tõuloom 12. korda Ülenurmel 26 O. Saveli. Saksamaa avatud konkursi 2008 korraldusest 28 Silvia Pallon 75 28 Leo Nigul – in memoriam\nSeptembri esimese nädala laupäev on tõuaretajatele loomakasvatusaasta kulminatsiooniks, sest on võimalik üheskoos esitleda oma karja, tõu või loomaliigi parimaid. Nemad on selgunud suvistel konkurssidel ja iga võitja omaniku aukohus on tulla temaga Ülenurmele Tartu sügisnäituse ja TÕULOOMa ühisüritusele, mida korraldavad Eesti Põllumajandusmuuseum ja Eesti Tõuloomakasvatuse Liit koos aretusühingutega. Ilmataat austas neid saju peatamisega kogu päevaks. Tõuaretajatele ja loomaomanikele võib kinnitada, et iga aastaga loomade ja lindude aretuslik väärtus ning nende esitlus paraneb. Seda seisukohta jagavad ka näituse külastajad, kes on aastate jooksul jälginud meie tegemisi. Paljud tuntud inimesed on avaldanud kiitust ka selle üle, et siin saab kokku nii paljude sõpradega ja pole vaja ise kohtumist korraldada. Meenub 45 aasta tagune Tori loomakasvatuspäev, kuhu iseenesest mõistetavalt mindi ja sõber pidi ka kohal olema. Muret teeb ainult põllumajandusministri üleliigne töökoormus, mis pole tal võimaldanud kahel aastal loomakasvatusüritusest osa võtta ega üheskoos tehtust rõõmu tunda. Vähemalt kaks eksministrit olid kohal. Loomakasvatusaasta üheksa kuud on möödunud rahuldavalt. Lehmade piimatoodang on püsinud plusspoolel, aga lehmade arv on kahanenud mitme tuhande võrra. Lammaste arv kasvab kiiresti, sigade ja lindude arv on stabiliseerunud. Loomakasvatussaaduste kokkuostuhinnad jälgivat maailmaturu hindasid, nagu kütusehinnadki. Siingi meenub aastakümnete tagune kooliskäik, kus füüsikas õpetati miinimum- ja maksimumtermomeetri funktsiooni. Tundub, et Eesti turg jälgib pingsalt põllumajandussaaduste maailmaturu hindade muutusi miinimum-, aga kütusehindu maksimumtermomeetri järgi. Ainult mõne kuu jooksul maksti piima eest teiste EL riikidega võrreldavat piimahinda. Kuid eriliseks probleemiks jääb väiketootjatele piimatööstuste poolt kehtestatud „kokkuveokvoot“, mille aluseks toodetav piimakogus päevas. Huvitav küll, miks Eesti piimatööstuste omanikfirmad ei rakenda samu põhimõtteid oma kodumaal Soomes, Hollandis, Inglismaal või mujal, kus väikefarme on hoopis rohkem. Kõlanud on soovitus, et väiketootjad hakkaksid ainukesele ühistulisele piimatööstusele E-Piim konkurenti ehitama. Juba oleme unustanud, kuidas käis piimatööstuste erastamine rohkem kui 15 aastat tagasi. Loomakasvatajad võivad uhked olla, et ainukesel tegevusalal Eestis tõuaretuses pakuvad teenust ainult neile kuuluvad seltsid ja ühistud. Olev Saveli\nMaaelu Edendamise Sihtasutus toetas ajakirja väljaandmist. 1\nL O O M A K A S V A T U S Eesti loomakasvatus 2008. a I poolaastal 79,3 kg päevas. Täpiku püstitatud päevalüpsi rekord ei püsinud kaua. Juba 2. juulil lüpsis Põlva Agro OÜ lehm Semu 80,7 kg ehk 1,4 kg võrra enam.\nPh. D. Matti Piirsalu Põllumajandusministeeriumi põllumajandusturu korraldamise osakonna nõunik\nTabel 2. Loomade arv maakondades 2008. a 30. juuni Statistikaameti esialgsed andmed ja põllumajandusmiseisuga (PRIA andmeil) nisteeriumi prognoosid 2008. a esimese poolaasta loomakasvatuse kohta näitavad veiste, sealhulgas piimalehmaMaakond Veiseid PiimaLiha- Lambaid Kitsi de, ja sigade arvu vähenemist ning lammaste-kitsede ja lehmi lehmi lindude arvu kasvu. 2008. a 30. juuni seisuga oli meil va14 860 5757 679 4627 175 bariigis 244 200 veist (–3%), sealhulgas 103 200 (–5%) Harju 3985 843 694 3419 79 piimalehma, 370 800 siga, 100 000 (+10%) lammast ja Hiiu kitse ning 1 715 900 lindu. Ida-Viru 6660 2459 219 1505 145 Tabel 1. Loomade ja lindude arv seisuga 30. juuni (tuhandetes) Näitajad Veiste arv\nLindude arv Allikas: ESA, PM\nPõllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti põllumajandusloomade registrisse oli 2008. a 30. juuni seisuga kantud 249 293 veist, sealhulgas 103 992 piimalehma, lisaks 8008 lihalehma, 66 908 lammast ja 2125 kitse (tabel 2). Kõige enam oli veiseid Järvamaal – 32 232, järgnesid Lääne-Virumaa 31 209 ja Pärnumaa 24 430 veisega. Piimalehmi oli samuti kõige enam Järvamaal – 15 682, järgnesid Lääne-Virumaa 12 555 ja Pärnumaa 10 685 lehmaga. Lambaid kasvatatakse kõige enam Saaremaal, kus neid oli 30. juuni 2008. a seisuga 12 352, järgnesid 6686 lambaga Valgamaa ning 5090 lambaga Viljandimaa. Kitsekasvatus on enim arenenud Pärnumaal, kus 30. juunil 2008. a oli neid registrisse kantud 377, Saaremaal oli 263 ja Läänemaal 186 kitse. Piimatootmine Piima toodeti 2008. a I poolaastal statistikaameti andmetel 348 362 t, mis oli 2007. aasta sama perioodiga võrreldes 1377 t rohkem. Lehmade arv oli väiksem, kuid lehma kohta lüpsti piima 135 kg võrra enam. Maikuus ületas Kõljala Põllumajandusliku OÜ lehm Täpik 2005. a septembrist püsinud Põlva Agro OÜ lehm Hesa Eesti päevalüpsi rekordi 76,8 kg. Täpik suutis rekordi ületada 2,5 kiloga, lüpstes maikuu kontroll-lüpsil 2\nPiimatööstustele realiseeriti 310 700 t 4%-lise rasva- ja 3,3%-lise valgusisaldusega piima, millest kuulus eliitsorti 56%, kõrgemasse sorti 41% ning I sorti 3%. Varutud piimakogus suurenes 11 600 t ehk 4% võrra. Kokkuostetud piim moodustas kogutoodangust 89%. Käesoleva aasta I poolaastal oli keskmine piima kokkuostuhind oluliselt kõrgem kui eelmisel aastal. Jaanuaris\nFoto 1. Üheskoos rikkalikul karjamaal\noli 5236 kr/t, veebruaris 5259 kr/t ja märtsis 5249 kr/t. saadi 4300 t liha, mis on 621 t vähem kui eelmisel aastal. Nagu oli oodata, hakkas aprillikuust piima kokkuostuhind alanema, 4878 kr/t, maikuus oli kokkuostuhind 4563 kr/t Tabel 3. Lihatoodang elusmassis 2007. ja 2008. aasta I ja juunikuus 4521 kr/t. Kahjuks see kokkuostuhinna tase poolaastal (tonnides) piimatootjaid ei rahulda. Euroopa Liidu üldine piimatootmise ja -toodete olukord Näitajad 2007 2008 2008/2007 oli 2008. a I poolaastal hea, olles oluliselt erinev ajast, kui +/– % piimakvoodid kehtestati. Rõõmustav meie jaoks on see, et positiivsetele turuprognoosidele tuginedes suurendas Eu- Tapaloomade ja -lindude elusmass 50 820 54 550 +3730 107 roopa Komisjon 1. aprillist 2008. a ühekordselt kõikide 14 121 13 181 –940 93 liikmesriikide piimakvoote 2% võrra. Eesti piimakvoot sh veistel suurenes ligi 13 000 t võrra ja on 659 295 360 kg. Alates sigadel 28 185 32 180 +3995 114 2015. aastast plaanitakse piimakvoodi täielikku kaotalammastel ja kitsedel 471 473 +2 100 mist. lindudel 8043 8716 +673 108 31. märtsil 2008. a lõppenud kvoodiaasta esialgsete andmete kohaselt tarnisid piimatootjad tööstustele Allikas: ESA, PM 594 700 t piima ehk 93,5% aasta tarnekvoodist ja turustasid otse lõpptarbijatele 6500 t piima ehk 63,1% aasta otse- Tabel 4. Prognoositav lihatoodang I poolaastal tapaturustuskvoodist. Võrreldes eelmise kvoodiaastaga suu- massis 2007. ja 2008. aastal (tonnides) renes tööstustele tarnitud piimakogus 0,3% võrra ja otse lõpptarbijatele turustatud piimakogus vähenes 12,5%. Näitajad 2007 2008 2008/2007 1.–15. juulini 2008. a toimunud iga-aastase kvoodi suu+/– % rendamise taotlemise tulemusel suurendati 303 kvoodiomaniku ehk umbes neljandiku tarnekvooti 17 600 t ja Loomade ja lindude tapamass 33 930 36 727 +2797 108 otseturustuskvooti 1400 t võrra. sh veistel 7907 7381 –526 93 Lihatootmine 2008. aasta I poolaastal toodeti tapaloomade ja -lindude sigadel 20 011 22 848 +2837 114 elusmassi kokku 54 550 t, mis on 2007. aastaga võrreldes lammastel ja kitsedel 221 222 +1 100 3730 t ehk 7% võrra enam (tabel 3). lindudel 5791 6276 +485 108 Sealiha 2008. a I poolaastal oli sealihatoodang elusmassis Allikas: PM 32 180 t, mis on 3995 t enam kui 2007. a. LihatöötlemisetVeiseliha keskmine kokkuostuhind oli 2008. a jaanuaritevõtted ostsid kokku 212 900 siga, kellest tapamassi saadi 16 900 t. Sea lihakeha keskmine mass oli 80 kg. Sealiha kuus (sulgudes 2007. a) 17,95 (19,69) kr/kg, veebruariosatähtsus liha kogutoodangus oli 59%, mis on möödu- kuus 16,69 (17,27) kr/kg, märtsikuus 16,08 (20,37) kr/kg, nud aastaga võrreldes vähenenud 4% võrra. Sealiha kesk- aprillikuus 18,15 (18,07) kr/kg, maikuus 19,75 (21,22) kr/kg ja juunikuus 15,13 (17,05) kr/kg. 2007. a maksti mine kokkuostuhind oli 25,47 kr/kg. veiseliha eest märgatavalt rohkem. Põrsaid sündis 2008. a I poolaastal Euroopa Liidu 2008. a I poolaasta 358 200. See on 7500 põrsa ehk 2% veiseliha turuolukord oli endiselt stavõrra enam kui eelmisel aastal. Selbiilne ja tootjahinnad jätkuvalt head, lest tulenevalt on oodata käesoleva olgugi et veidi madalamad kui aasta II poolel sealihatoodangu mõ2007. a. ningast kasvu. Lamba- ja kitseliha Veiseliha 2008. a I poolaastal toodeti lambaLihatõugu veiste üldarv on pideja kitseliha elusmassis 473 t, mis on valt kasvanud ning PRIA registrisse 2 t võrra enam kui 2007. aastal. Lamoli neid kantud 2008. a 30. juuni seibaid ja kitsi osteti kokku 1400 ja neist suga 27 970. Kõige enam oli hereforsaadi 25,2 tonni liha tapamassis. de, järgnesid aberdiini-anguse, limuÜhelgi meie taasiseseisvumise aastal siini ja šarolee tõugu veised. Veiseei ole lamba- ja kitseliha veel nii palliha osatähtsus kogu lihatoodangust ju I poolaastal toodetud ega varutud, oli 2008. a I poolaastal 20%. kuid osatähtsus kogu lihatoodangust Vasikaid sündis 2008. a I poolaastapamassis on ikka 1% piirimail. tal 59 200, mis on 1300 võrra vähem Euroopa Liidu suuremates lambalikui möödunud aastal. ha tootvates riikides vähenes 2008. a 2008. a I poolaastal toodeti Eestis I poolaastal toodang ja lambalihahinveiseliha eluskaalus 13 181 t, mis on nad olid 2002.–2006. a keskmisest 940 t ehk 7% võrra vähem kui eelmimadalamad. Samal ajal on vähenesel aastal. Lihatöötlemisettevõtete poolt kokkuostetud 18 000 veisest Foto 2. Emmu Farm OÜ avas kaasaegse nud ka lambaliha tarbimine. 2007. a kanala (J. Andrei) tarbiti Euroopa Liidus inimese kohta 3\n2,8 kg lambaliha. Prognoosid kinnitavad tarbimise languse jätkumist järgnevatel aastatel. Linnuliha Lindude arv oli 2008. a 30. juuni seisuga 1 715 900, mis on 4200 võrra enam kui eelmisel aastal. Lindude arvukuse väikene kasv on tingitud turusituatsiooni paranemisest. Kui 2007. a I poolaastal toodeti linnuliha 8043 t, siis käesoleval aastal 8716 t ehk 673 t enam. Linnuliha osatähtsus kogu lihatoodangust tapamassis oli 2008. a I poolaastal 18%. Munatootmine 2008. a I poolaastal toodeti meil 62 547 000 muna, mis on 29 910 000 ehk 32% võrra vähem kui eelmisel aastal. Munatootmise vähenemise peamiseks põhjuseks on üha tihenev konkurents Leedu, Läti ja Soome munatootjatega. Oma osa tootmise vähenemises on kahtlemata 2006. ja 2007. a esimesel poolel linnugripi kartuses kehtestatud veterinaarsetel piirangutel, mis keelustas tibude ja noorlindude müügi avalikel turgudel ning laatadel. 2007. a Newcastle´i haiguse puhang lõpetas munade tootmise OÜs Abja Muna, kuid nüüdseks on seal munatootmine taastatud. AS Tallegg hukkas möödunud aastal Newcast-\nFoto 3. Eesti munaturg globaliseerub\nle´i haiguse tõttu ligi veerand miljonit munakana, mistõttu 2007. a IV kvartalis ja käesoleva aasta I poolaastal munade tootmine Eestis oli oluliselt väiksem. Kui 2007. a I poolaastal saadi kana kohta 129 muna, siis käesoleva aasta samal perioodil kanade munaproduktiivsus on oluliselt paranenud ja kana kohta saadi 140 muna.\nV E I S E D Euroopa Punaste Piimatõugude Assotsiatsiooni aastakoosolek Pm-mag Tõnu Põlluäär ETKÜ\naasta jooksul toimus organisatsioonis kaks suuremat sündmust – rahvusvaheline konverents Taanis ja Rootsis 2007. a ning liikmesmaade klassifitseerijate koolitus Saksamaal. Samuti suheldi aktiivselt omavahel ja arendati kodulehte, mis peaks valmima oktoobriks 2008. Kuid alati saab koostööd veel tihendada ja teha seda palju efektiivsemalt. Sõna sai ka ETKÜ president Aavo Mölder, kes tervitas külalisi ja kirjeldas Eesti piimatootmise hetkeseisu. Päevakava kohaselt esitasid kõik liikmesmaad aretustöö (10 min) ettekanded.\n8.–10. juulini toimus järjekordne Euroopa Punaste Piimatõugude Assotsiatsiooni (ERDB) aastakoosolek. Seekordseks võõrustajaks oli Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistu, kel oli võimalus näidata, kui hästi rahvusvahelise konverentsi korraldamisega hakkama saadakse. Ürituse esimesel päeval oli konverents Tallinnas, teisel EPK vissikonkurss Ülenurmel ja kolmandal päeval tutvuti aretuskarjadega. Teisipäeva pärastlõunaks saabusid delegaadid Viru hotelli, mille konverentsikeskuses toimus koosolek. Kokku oli osalejaid 40, kellest pooled olid Eestist, pooled mujalt maailmast. Registreerunud liikmesmaade esindajad olid kohal, v.a Venemaa, kes ka hilisemale arupärimisele ei ole paraku vastanud. Külalisena osales Austraalia, kes ühtlasi esindas ka rahvusvahelist punase tõu organisatsiooni (IRCC). Eelnevalt kokku lepitud päevakava oli üheksapunktiline. Alustati traditsiooniliselt ERDB presidendi sõnavõtuga. Viimased kaks aastat on olnud presidendiks Tõnu Põlluäär. Oma sõnavõtus rõhutas ta ERDB koostöö tähtsust. Organisatsioon peab arenema ka tulevikus jõudsalt, et olla kasulik nii suurtele kui väikestele punast tõugu kasvatavatele farmidele erinevates liikmesmaades. Kahe Foto 1. SRB juht Maks Eriksson, järgmine ERDB president\nseotud projektid), millest võiks kasu olla kunagi ehk meilegi. Leedu ettekande tegi leedu punase tõu aretusprogrammi eest vastutaja Juozas Darbutas. Leedus on 43 844 punast tõugu lehma jõudluskontrollis, mis on 45,6% kõikidest lehmadest. 2007. a olid piimajõudluse näitajad järgmised: 5754–4,39–253–3,47–200–453. Holsteini 1. laktatsiooni lehmadel oli piimatoodang isegi madalam (10 kg) kui punastel lehmadel. Testiti 11 pulli, kellega seemendati 12% lehmadest, välja valiti 367 potentsiaalset pulliema. Kasutatakse parimaid pulle üle kogu maailma (RH, TP, PPK, AY jt). Rootsist esines rootsi punasekirju (SRB) tõu ühistu president Mats Eriksson, kes keskendus rohkem Taani ja Foto 2. Popi (AP78 RH7) oli 2007. a publiku lemmik; omanik Rootsi aretusühistute 2008. a ühinemisele. Ta rõhutas ka Tartu Agro AS (T. Põlluäär) seda, et on täiesti reaalne sarnase ühistu olemasolu tulevikus kõikidel punastel piimatõugudel Euroopas, kus oleks Saksamaa kohta tegi ettekande Claus-Peter Tordsen, ühine aretusprogramm. Samuti ütles ta, et ei ole mõtet kes Eesti aretajatelegi tuntud kui mitmete EPK konkurssiaretada liiga suurt lehma, piisab, kui ristluu kõrgus on de kohtunik. Angli tõu (ANG) olukord on päris hea. Kuid 135–140 cm. Tähtis on see, et lehma oleks kerge nii Saksamaal kui mujalgi maailmas väheneb lehmade majandada. arv. 2007. a oli tõuraamatus ligi 12 000 lehma, kelle piiEesti ettekande tegi artikli autor ning põhiseisukohad majõudlusnäitajad olid 8266–4,72–390–3,64–301–691. on EPK aretajatele juba teada. Viimase 15 a jooksul on toodang tõusnud 2500 kg, paraTaanist esines taani punase (TP) tõu aretusprogrammi nenud on poegimiskerguse näitajad ning lehmad püsivad juht Lisbet Holm, kes esitas aretusnäitajad ka rootsi punakauem karjas. Tuleviku aretuseesmärgiks seavad angli sekirju tõu (SRB) kohta. Ta rõhutas samuti ühinemise tõu aretajad 9500 kg piima, selles 3,80% valku. Samuti tähtsust: suundumine ühise aretusprogrammi poole, farvähendavad nad punasekirju holsteini (RH) kasutamist, merid on omanikud, parem juurdepääs parimatele pullidesest tõug on halvendanud viljakusnäitajaid, piima kuivaile, uuringute ja teadustööde areng, ühine ekspordiprognesisaldust, rohkem esineb raskeid poegimisi. 2016. a ramm jne. Veel rääkis ta ühtsest hindamisest põhjamaaplaanitakse RH osa viia miinimumini, et verelisus ei des, kuhu on kaasatud lisaks Taanile ja Rootsile veel ka ületaks 12,5% (taoline eesmärk on ka taani punase tõu Soome, seega aretusprogramm ning geneetiline hindamiaretusprogrammis). Suurt rõhku pannakse pulliemade ja ne globaliseerub. pullide valikule. Järgmise päevakorrapunkti ettekande „ERDB klassifitLäti ettekande tegi Maris Lidaks, kes on vastutav läti pruuni tõu aretusprogrammi eest. Seda tõugu on 66% seerijate seminari tulemustest“ tegi Claus-Peter Tordsen. lehmadest, seejuures holsteini osatähtsus suureneb. Möö- Novembris toimunud seminaril selgus, et liikmesmaadel on erinevad hindamissüsteemid. Kuna toimusid ka testdunud aasta piimatoodang lehma hindamised, ilmnes et ka hindamistukohta oli 5476 kg (tõuraamatu lehmalemuste vahel on erinevused (jalad del 6139 kg). 80% karjadest on kuni 6 p, udar 5 p, tüüp 7 p). Järeldus sel10 lehma. 25% lehmadest seemendalest, et ERDB klassifitseerijate koolitakse testpullide spermaga ja aretustused peavad toimuma sagedamini ja väärtuste hinded avaldatakse siis, kui peab määratlema ühtse lineaarse hinpullil on vähemalt 60 tütart. damise metoodika, tuleb valida uued Norrast esines Geno müügijuht tunnused tulevikuks. Järgmine kooliSverre Bjornstad. Firma tegutseb jutus toimub Rootsis Elmia näituse ajal ba 1935. aastast. Seemendusjaama2008. a oktoobris. des on neil 750 pulli. Kõikidest lehValminud on ERDB kodulehekülje madest on 97% norra punasekirjut projekt, mida on vaja veel täiendada. tõugu (NRF), samal määral peetakse TP tõu aretusspetsialist Jesper Kring jõudluskontrolli. Piimatoodang ei ole tutvustas tehtut, millele järgnes arutkõrge, 7000 kg lehma kohta aastas, elu. Koduleht tehakse nähtavaks kuid rohkemat oma rahva toitmiseks 1. oktoobril aadressil http://www. polevat vajagi. Norra ei ole ka EL red-dairy.com/. liige. Tähtsamaks peetakse kerget Arutleti ka IRCC ja ERDB vahelipoegimist, head tiinestumist ja se koostöö arendamist tulevikus. Ottervist. 40% lehmadest seemendataksustati, et mõlema organisatsiooni se testpullidega. Firma on algatanud juhtfiguurid saavad kokku ning arumitmeid Norrale kasulikke projekte tavad aktuaalsetel teemadel ja IRCC maailmas (NRF ristamiskatsed hols- Foto 3. Vastset teadusmagistrit Tõnu Põlesindajal on võimalus osaleda ERDB teinidega Kalifornias, mitmed sper- luäärt õnnitleb oponent pm-mag Anne Zee(O. Saveli) koosolekul tulevikuski. Ettekande maga ning genoomselektsiooniga mann 5\nHolm. Järgmine koosolek toimub Taanis 2009. a novembris, mil seal on näitus Agromek. Lehmvasikad Kolmapäeval (9. juulil) jätkati oma progBestboy x Mabi Sallasto OÜ 1. Uduke 8187130 rammi EPK VISS 2008 valimistega ÜlenurBruto x Millennium-Red Haage Agro OÜ 2. Brita 9310889 mel. Sombusest ja vihmasest hommikust sai Prelude x Acton-Red Avo Kruusla 3. Õnne 9649651 üks kena suvepäev, kus ilmataat tervitas meid vaid ühe vihmasagaraga, kui võitja välja kuuLehmikud lutati. See mõjuski ergastavalt. Konkursil osaGibsi-Red x Bruto Türi TMK 1. Gita 8096043 les 12 loomaomanikku 67 veisega, keda esitleArrow-Red x Cartoon AS Tartu Agro (R) 2. Lindi 8091710 ti kuues klassis: lehmvasikad (kahekuused), Ascona x Cartoon Tiia Parm 3. Käde 7253850 tiined lehmikud, pulli Cartoon 44018 tütred, esmaspoeginud, noored ja täiskasvanud lehCartooni 44018 tütred mad. Pealtvaatajad said kohtuniku, Taani farei. Norrbacka Sallasto OÜ 1. Urbi 5806515 meri Kristoffer Kappeliga oma arvamust võrAS Tartu Agro (R) 2. Karoliina 5885480 ei. Leikos-Red relda. Kui arvamus kohtuniku valikuga klapei. Norrbacka Sallasto OÜ 3. Urba 5806508 pis, võis fortuuna valikul saada väikese meene. Esmaspoeginud lehmad 2008. a EPK Vissiks valiti ASi Tartu Agro Ascona x OJY Mabru Tartu Agro AS (V) 1. Aasi 6788353 Vorbuse (V) farmist Aasi ja reservvissi tiitli Ascona x Rolle Heimtali HK OÜ 2. Amore 6683627 sai Heimtali HK OÜ lehm Amore (tabel 1). Ascona x ODA Best AS Tartu Agro (R) Neljapäeva (10. juuli) hommikul kell 8 algas 3. Bella 6788865 farmituur. Esmalt külastasime Aivar Alviste Noored lehmad Andre talu, mis on küll alles arenemisjärgus, Zober x SYD Garant AS Tartu Agro (V) 1. Sära 6786724 kuid koos abikaasa Maega on ära tehtud suur Nööp x FYN Aks AS Tartu Agro (V) 2. Nööbi 5885947 töö. Peamisteks tegevusaladeks on piimakarjakasvatus ja söödavarumise teenustööd teisBruto x SYD Garant AS Tartu Agro (V) 3. Britt 6786564 tele farmidele. Nad alustasid mõne lehmaga Täiskasvanud lehmad täiesti tühjalt kohalt. Tänaseks on talus 121 FYN Aks x Gibbs-Red AS Tartu Agro (V) 1. Aia 3980316 lüpsilehma (64% EPK, 36% EHF), kasutusel Bruto x Tenor-Red AS Tartu Agro (V) 2. Bibi 5082728 lüpsirobotid. Talul on 121 ha maad ja kolm Rubin-Red x Meteor Vaimastvere Agro OÜ töötajat. Seoses uuendustega vähenes 2007. 3. Melli 3623664 aastal piimatoodang lehma kohta, kuid sel aastal on kõik taas tõusuteel ja lootus saada taas austraalia punasest (ARDB) tõust tegi farmer John Wil- 7500 kg on reaalne. liams. Ta tutvustas tõu aretuseesmärke ja tulevikusuundi Järgmisena tutvuti OÜ Haage Agro farmiga, kus paar ARDB aretuses ning tänas võimaluse eest olla külalisena aastat tagasi valmis uus kaasaegne piimafarm. Farmis on ERDB koosolekul. Arutlelu all oli uute tegevuste lisami- 256 lüpsilehma (73% EPK, 27% EHF). Osaühingu ne ERDB koostöösse, eelarve ja kõneldi ka muudel ärilis- omanikeks on inseneriharidusega Toomas Pettai ja tel teemadel. Direktorite kogu valimistel sai ERDB uueks agronoomiharidusega Andres Härm. Osaühingul on 25 presidendiks SRB president Mats Eriksson, asepresidenti- töötajat ja 1500 ha maad. Peamised tege- vusalad on dena jätkavad ANG president Christina J. Paulsen-Schlü- taime- ja piimakarjakasvatus. 2007. a piimatoodang ter ning Läti esindaja Maris Lidaks, sekretärina Lisbet lehma kohta oli 8300 kg. Tabel 1. EPK vissikonkursi tulemused\nFoto 4. Viss 2008 Aasi (RH50 AP21 TP15 SRB13); omanik Foto 5. Aasi demonstratsioon ERDB koosolekust osavõtjatele Tartu Agro AS (T. Põlluäär) (T. Bulitko) 6\nAS Tartu Agro Vorbuse farm tegeleb taime- ja loomakasvatusega, kuid põhirõhk on seemnekasvatusel ning tõuloomade aretusel. Tartu Agrot võib nimetada eesti loomakasvatuse lipulaevaks, mistõttu oli suur rõõm näidata ühte osa sellest ka Euroopa külalistele. Tartu Agros on 198 töötajat, neist 21 on seotud Vorbuse farmi igapäeva tegemistega. Kokku on Tartu Agrol majandada 5000 ha maad, 1191 lehma ja 5700 siga. Vorbuse farmis on lehmi 656 (46% EPK, 54% EHF). Mitmed külalised väljendasid imestust väikese Eesti suhtes, sest olid tulnud siia eelarvamusega, kuid lahkusid\npalju rikkamana, kuna nägid selle lühikese aja jooksul palju rõõmustavat. ERDB liikmed avaldasid tänu ürituse ladusa korraldamise eest. Tutvustasime neile ka Tallinna ja Tartut ning bussiaknast oli võimalik näha Eestimaad. Küsimusi tekitas ehk meie kasutamata maa rohkus, mis mujal maailmas nii ei ole. Jääb üle vaid tänada kõiki, kes nende päevade kordaminekule kaasa aitasid, eriti loomaomanikke, kelle näituselehmad ja farmides nähtu peegeldasid eesti punase tõu arengut.\nSaarte kaunimad lehmad on valitud rima loomaesitleja tiitli sai Lauri Post, kes esitles Kõljala POÜ lehmi. Saarte Viss 2008 protokoll (lehma nimi ja number, isa x emaisa, loomaomanik) on toodud tabelis 1. Lõpuringis astusid kolme tõu kauneimad lehmad. Publiku otsustada oli Saarte Viss 2008 tiitel, mille pälvis Salme POÜ eesti punane lehm Klaabu. Siinkohal täname kõiki loomaomanikke lehmade ettevalmistamise ja esitlemise eest. Suur aitäh ka sponsoritele ja abilistele näituse eduka läbiviimise eest. Saarte vissi üritus lõpetati Tehumardi puhkekülas.\nAive Sonets ETKÜ aretusspetsialist\nSaare-, Hiiu- ja Muhumaa 11 loomaomanikku tõid 40 lehma 19. juunil Upale 14. korda, et selgitada välja selle aasta kaunimad lehmad. Kõige arvukamalt oli eesti punast tõugu lehmi – 20, eesti holsteini lehmi oli 11 ja eesti maakarja lehmi 9. Valiti parimad lehmad vanuse ja tõugude kaupa. Saarte Vissi konkursil hindasid maakarja lehmi dr Juha Kantanen ja Kalle Saastamoinen Soomest, eesti punaseid lehmi Rein Hallik Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistust ja eesti holsteini lehmade kohtunik oli Ilmar Kallas. Näituse avas Saaremaa Omavalitsuste Liidu esimees Raimu Aardam. Ta hindas kõrgelt loomaomanikke, kes olid lehmad näituseks ette valmistanud. Liidult oli ka auhind parimale lehma esitlejale. Pärast aretusühistute juhtide tervitusi algas lehmade esitlemine. Sulev Mägi pillilugude saatel astusid kõige enne areenile eesti maakarja lehmad. Kaunimaks eesti maakarja lehmaks tunnistati Liia Sooääre lehm Ürdi. Kaunimaks holsteini lehmaks valiti Kõljala POÜ lehm Vifi. Reservvissi tiitel läks Muhu saarelt pärit Jaan Kesküla lehmale Dolly. Kaunima punase lehma tiitli sai Salme POÜ lehm Klaabu. Reservvissiks valiti Kõljala POÜ lehm Selli. Loomade esitlemist hindas kogenud loomakasvatajate komisjon koosseisus Foto 2. EHF Saarte viss Vifi koos omaniku Tõnu Postiga (T. Põlluäär) Maiva Vahe, Eeve Kask, Naima Loiken ja Urve Sepp. Pa-\nFoto 1. Saarte vissid, keskel Ürdi\nFoto 3. EPK ja Saarte viss Klaabu koos omaniku Raimond Ellikuga (T. Põlluäär) 7\nTabel 1. Saarte vissikonkursi tulemused\nIII Eesti punane tõug\n1. Ürdi 588710\nI Eesti kari Tölli x Jõnn\n2. Blondi 4070146\nNäky x Happo\n3. Mileedi 4650478 Virti x Quatro\n2. Vembu 7065811 Profil x Jaco 3. Noora 7450747 Cosmo x Jaco\nAdmiral x Ramshammar Bruto x Roskel\n1. Selli 6169961\nCartoon x Vest Top\n2. Ettur 6120559\nBruto x Prodigy\n3. Jupi 5926947\nVest Andy x Meteor\nTäiskasvanud lehmad Gibsi Red x Rotter1. Hopi 3033593 dam Red Jupi x Vampir 2. Aeru 3695128\nII Eesti holsteini tõug A. Esmaspoeginud lehmad Bertus x Casimir 1. Vifi 7450686\nEsmaspoeginud lehmad 1. Klaabu 6865160 Zober x Skeie 2. Sälli 7454769 3. Äpu 63772279\nB. Noored lehmad 1. Dolly 5607310\nCels x Magnum\n2. Koti 5927012\nCels x Starbuk\n3. Motu 6213817\nBonus x Hanter\nC. Täiskasvanud lehmad Cedric x Stiller Red 1. Missi 3466346\nEHF VISS – VIFI\nReservviss – DOLLY\n3. Kailu 4265801\nRalei x Fyn Rosen\nMereranna PÜ Valjala POÜ Kõljala POÜ\nVISS – KLAABU\nReservviss – SELLI\nHolsteini Viss 2008 on Riia Tanel Bulitko ETKÜ juhatuse esimees\npaljud inimesed maailmas nälgivad ning piima mahavalamine on halb. Samuti jäid paljud farmerid pankadele laenude ja liisingute maksmisel hätta, kaotades sellega ka usaldust tulevikus krediidi taotlemisel. Farmerite ootus piimahinna kujundamisel oli samuti palju suurem, kui tegelikkuses saavutati. Tema arvas, et parem on leida läbirääkimiste teel sobivamad tingimused mõlemale osapoolele. Võistluskonkursil asus mõõtu võtma 58 eelnevalt väljavalitud lehma. Omi hoolealuseid esitas konkursile 17 piimakarjakasvatuse ettevõtet või talu üheksast maakonnast. Enim oli lehmi Järva (15), Pärnu (12) ja Tartu (10) maakonnast, omanikke oli arvukamalt Pärnu (5) ja Järva (4) maakonnast. Esmakordse kogemuse said tänavu Voore Mõis OÜ, Vändra OÜ, Nigula Piim OÜ ja Peetri Põld ja\nKonkurss kaunima holsteini lehma tiitlile Viss 2008 toimus 15. augustil Harjumaal Luigel. Konkurss viidi läbi tavapärasemast varem, kuna sel aastal jääb ära Luige suur sügislaat, mille raames on toimunud ka vissikonkursid. Tiitliomaniku selgitamine toimus 19. korda. Peakohtunik oli Manfred Uhrig Saksamaalt, teda assisteeris ETKÜ holsteini tõu klassifitseerija Andres Leesmäe. Manfred Uhrig on 32-aastane Saksamaa holsteini karja tunnustatud klassifitseerija ja kohtunik. On hinnanud konkursse erinevates Saksa Liidumaades ja Luksemburgis. Peab koos vanemate ja õega 110-pealist piimakarjafarmi Frankfurdi lähedal, maad on 190 ha. Piim turustatakse peamiselt tööstusele, aga jääb ka oma väikese jäätisemeierei tarbeks. Piima hind suvel oli 35 eurosenti (baashind 32 eurosenti – 3,7% rasva ja 3,4 % valku). Farm on suurlinna läheduses suurim, üldse on viis piimatootjat seal ümbruskonnas. Karja keskmine toodang on 10 500 kilo piima. Suurt rõhku pannakse tipptõuaretustööle. Müüakse tõupulle (35–40 aastas) ja esimesel lüpsil noorlehmi (35–40 aastas). Parima hinna neljakuuse vasika eest sai ta sel aastal, kui oksjonil pakuti 18 000 eurot. Toodetakse palju embrüosid. Peetakse oluliseks lehmade heaolu ja mugavust ning tervise näitajaid. Eesmärk on saada lehmalt vähemalt 3–4 vasikat elu jooksul ja keskmine päeva piimatoodang peaks olema 40–50 kg. Entusiastliku farmerina on Uhrig nõus ka Eestist võtma Foto 1. Rahandusminister Ivari Padar, Ahto Vili (Torma POÜ), oma farmi noori väljaõppele. Saksamaal toimunud piima- Aavo Mölder (Tartu Agro AS) ja Leonid Linkov (Aravete Agro tootjate streigi kohta arvab ta, et see ei olnud õige, sest OÜ) (O. Saveli) 8\nPiim OÜ. Eelregistreeritud oli teisigi esmaosalejaid, kuid viimasel hetkel kahjuks siiski loobuti. Ka varasemad tublid osalejad Selja OÜ, Piistaoja Katsetalu OÜ, Väätsa Agro AS ja Raikküla Farmer OÜ jäid erinevatel põhjustel sel aastal konkursist eemale. 2007. aasta konkursist osavõtnud lehmadest oli kohal kuus: Wirge ja Perli (osales ka 2006) Tartu Agrost, Lüüsi Kehtna Mõisast, Luisa Kuivajõe Farmerist ja Jasmiin Adavere Agrost. Noorlehmade klassis võistles ka mullune tiitliomanik Iiris (Tartu Agro AS). Lehmi esitleti harjumuspäraselt kolmes kategoorias: esmapoeginud (27), noored (15) ja täiskasvanud lehmad (16). Omakorda jagati põhiklassid alaklassideks. Esmapoegijad jagati poegimisvanuse järgi ja teiste klasside esindajad poegimisaja alusel. Jaotus alaklassidesse ühtlustab klassi üldist taset, lihtsustab kohtuniku tööd ning muudab ka pealtvaatajatel võistluse põnevamaks ja jälgitavamaks. Muljetavaldav oli esmapoegijate paraad, kus oli hea võimalus veenduda, kui kiiresti on aretustöö ja paremad tingimused noorkarja kasvatamisel muutnud lehmade välimikku, nende udara ehitust ja suurust. Suur erinevus oli esmapoegimisea järgi. Nooremad (3) olid enne kaheaastaseks saamist poeginud, seevastu oli 5 lehma, kelle poegimisvanus oli 34 ja 35 kuu piires. Enamik (8) olid poeginud 27–28 kuu vanuselt. Kõik olid senise laktatsiooni jooksul tootnud üle 30 kilogrammi piima päevas. Neist üheksal ulatus piimatoodang üle 40 kilogrammi päevas. Rekordpäevatoodanguga osales klassis Risti Agrole kuuluv Aladin (45,1 kg). Piimatoodangut kohtunik ei arvesta, kuid arvestab hindamisel lehma ühe tähtsama organi udara ehitust ja mahukust. Geneetilise päritolu põhjal oli lehmade isa ja emaisana esindatud Eesti, Hollandi, Kanada, Saksamaa ja USA aretuses tuntud pullid, vastavalt 20 ja 19. Kahel populaarsel pullil Belmaril ja Ramosel oli esmapoegijate klassis 3 tütart, Impulsil, Bertusel ja Profilil igaühel 2. Emaisadeks oli sagedamini Profil (4), Lamberg, Frello, Jaco, Jaap ja Martin (kõiki 2 korral). Kohtunikule meeldisid enam nooremalt poeginud lehmad. Klassi parimaks tunnistas ta Tartu Agro lehma Riia. Esmakordselt võistlustel ja kohe hiilgava tulemuse saavutanud Vändra OÜ lehmad EE 6646752 ja EE 694868 olid vastavalt teine ja kolmas. Võitja Riia on Uh-\nrigi sõnul väga stiilne ja piisavalt suurekasvuline, vaatamata noorelt (22 kuud) poegimisele. Riia on väga hästi balanseeritud ja tugeva seljajoonega (topline) ning hea liikumise ja silmapaistvalt tugevate jalgadega. Eriti hindas kohtunik ka võitja siidjat, hea verevarustuse ja tugeva kesksidemega varustatud udarat. Teise ja kolmanda koha pälvinud Vändra Agro lehmad olid väga korrektsed, hea tagaudara laiuse ja kõrgusega ning roiete asetusega. Kokkuvõtvalt märkis kohtunik, et klassi üldvõitjat oli tal väga lihtne leida ja ta on oma otsusega väga rahul. Noorlehmade klass oli äärmiselt kõrge tasemega. Kohati tekkis tunne, et siin on mõne suure Euroopa näituse võistluslehmad, eriti kõrge oli klassi parimate tase. Kohtunik mainis, et tegemist on kõige raskema klassiga, kus võitja selgitamine ja pingerea seadmine võtab rohkem mõtlemisaega. Kokku oli noorte klassis võistlemas 8 pulli tütred. Eastland Impulsil oli 7 tütart. Sagedamini oli emaisaks Cedric (3) ja Jaco (2), kokku 12 pulli. Kolm klassi parimat olid kõik Eastland Impulsi tütred, mis lisas veelgi enam ühtlikkust. Võitjaks tunnistatud Iiris on eelmise aasta üldvõitja, kellel kohtuniku iseloomustuse järgi on pikem ja mahukam kere ning paremad jalad kui teise koha võitnud Itil. Iiris on väga hea kaasajal soovitud piimatüübi ning laitmatu tagaudara ja verevarustusega lehm. Kolmanda koha võitnud Aravete Agro OÜ Muna oli samuti ideaalse udara ning soovitud tüübiga suurepärane lehm. Kogu klassi paremikku iseloomustas ta kui väga hea udara kvaliteediga lehmi, eriti rõhutades silmatorkavalt häid tagaudaraid (kõrgus ja laius) ning nisade asetust. Tegemist on suurepäraste piimalehmadega, nende omanikud võivad uhked olla, sõnas kohtunik kommentaariks. Täiskasvanute klass oli sel aastal varasemast arvukam. Nii tuli ka siin lehmad jaotada kahte alaklassi. Osales 12 pulli tütreid, seejuures Cedric kolme ja Profil kahe tütrega, teistel üks tütar. Finaalis osutusid parimateks Ämi Tartu Agrost, Hiire Lea ja Hillar Puuri Õunapuu talust ning Elida AS Aatmast. Klassi võitja Ämi polnud kohtuniku arvates parima udaraga, eriti nisade asetuselt, aga muljet avaldas võimas piimatüüp, suurus, roiete asetus, rinnalaius, massiivsus ja konditsioon. Positiivsena märgiti ka jalgade tugevust. Kaks paremat olid täiesti erinevad lehmad, kuid võitja hiilgas tüübi poolest, aga teise koha võitnud Hiire oli\nFoto 2. EHF Viss 2008 Riia; omanik Tartu Agro AS (O. Saveli)\nFoto 3. Noorlehmade kolm paremat\n(O. Saveli) 9\nFoto 4. ETKÜ töökas kollektiiv\nabsoluutselt parima udaraga lehm. Üldise paremuse otsustas võitja parem liikumine ja esitlemine. Kohtuniku arvates võinuks teise koha lehm olla võitja, kui ettevalmistamisele oleks rohkem tähelepanu pööratud. Elida, kes kolmanda koha võitis, oli väga hea piimatüübiga, tugev lehm ja väljendas vastupidavust. Samuti oli koostöö oma noore esitlejaga tore. Täiskasvanute klassis võistles ka kaks Kehtna Mõisa OÜ lehma, kes on Eestisse ostetud Saksamaalt. Hiire oli kõige suurema piimatoodanguga lehm, tootes teisel laktatsioonil ligi 13 500 kilo piima. Üldse oli võistlustel 14 lehma, kes olid laktatsioonis tootnud üle 9000 kg piima. Vissi valiku finaalringis osales iga klassi kolm parimat. Lõpliku paremusjärjestuse tegemiseks soovis kohtunik välja võtta üheksast kolm parimat, kelleks osutusid klasside võitjad. Tiitliomaniku avalikustamisel lähenes Uhrig esmapoegijate võitjale Riiale, andes sõbraliku käelöögiga märku, kes on aasta ilusaim holsteini lehm Eestis. Kõlas hümn, võitjale kinnitati rahvusvärvidega lint ja rosett ning kaela pandi pärg. Õigeaegselt jõudis parimaid õnnitlema ka rahandusminister Ivari Padar, märkides, kui väga meeldivad talle need kenad daamid. Järgnes võitjate autasustamine ja pressile poseerimine ning intervjuude andmine. Riia on sündinud 8. mail 2006. aastal. Nii isa Ramos kui emaisa Profil on Saksamaal Osnabrücki Liidumaal areta-\ntud. Mõlemad on ka Eestis leidnud laialdast kasutust. Riia poegis 3. märtsil k.a, olles 22 kuu vanune. Rekordpäevalüps seni 38,3 kg piima. Teist aastat järjest on võitja selgunud just esmapoegijate seast, mis näitab, et iga järgmine põlvkond on eelmistest parem ja aretustööd on kõvasti tehtud. Kuigi vanemad lehmad on suuremad ja võimsamad, leidis Manfred Uhrig, et noores võitjas peitub suur potentsiaal. Võistlust jälginud lätlased olid rõõmsad, et Riia on tänavune Eesti tšempion. ETKÜ tunnustas kõiki osavõtjaid, iga klassi kolmele paremale ning reserv- ja vissitiitli võitnud lehmade omanikele kingiti hinnalist aretusmaterjali. Vissitiitliga kaasnes 10 000 krooni väärtuses spermat, mida saab kasutada karja ulatuses. Vissitiitli omaniku esindaja sõidab USA-sse Wisconsini osariiki Madisonis toimuvale maailma piimanduse ja lehmade (World Dairy Expo) näitusele tutvuma sealse karjaaretusega. Alltech AS saadab lisaks noorkarjakasvatusalaseid kogemusi omandama Prantsusmaale. Jõudluskontrolli Keskus hindas kõrgelt esmapoegijate klassi ning autasustas klassi parimaid tasuta teenuste ja preemiaga. Anu Ait kostitas kõiki klassivõitjaid ja tiitliomanikku tordiga. AS Werol pani auhinnaks välja kaks tonni rapsikooki. Oma toodetega pidasid meeles parimaid AS Teknest, AS Farm Plant Eesti ja AS Kemira GrowHow. Võitja vääriline pärg oli valmistatud AS Dimela poolt. Eriauhinna andis ETLL parima talu lehma esitlejale. Nii eesti punase kui eesti holsteini tõu vissikonkursse kui ühistulist tegevust toetas sel aastal ka Maaelu Edendamise Sihtasutus. Piimatöötlejatest olid oma tooteid degusteerimiseks ja parimatele jagamiseks välja pannud TÜ E-Piim, AS Valio Eesti ja AS Tere. Tartu Agro ASile oli see neljas tiitlivõit. Kui varasemad tiitliomanikud olid Vorbuse farmist, siis tänavu Rahingelt. 600-pealisest holsteini karjast on kindlasti võimalik suurepäraseid lehmi leida, sest teadlik aretusvalik, ääretu pühendumine oma tööle ja kogemused lehmade ettevalmistamisel on eduka esinemise tagatiseks. Eriline tänu kuulub loomaesitlejatele. Nii sujuvat esitlust pole varem olnud. See kinnitab, et eelnevalt on tehtud sihipärast tööd lehmade treenimisel ja ettevalmistamisel. 2009. aastal toimub 20. konkurss, kus osavõtjate ring kindlasti laieneb.\nHolsteinide Euroopa liikmesorganisatsioonide tegevjuhtide koosolek Küprosel Tanel Bulitko ETKÜ juhatuse esimees 5. ja 6. septembril toimus Euroopa Holsteini ja Punasekirju Holsteini Konföderatsiooni (EHRC) liikmesorganisatsioonide tegevjuhtide kaheksas korraline töökoosolek. Osalesid kahekümne Euroopa Liidu liikmesriigi 21 holsteini aretusorganisatsiooni (Šveitsil on eraldi punasekirju ja mustakirju holsteini organisatsioon) esindajad. Külalistena olid kohal ka Türgi esindajad, sest nende korraldada 10\non 2009. aasta EHRC konverents. Koosoleku avas võõrustajariigi põllumajandusminister. Tutvustati liikmesriikide holsteini karja tulemusi ja tulevikunägemusi. Aktuaalsete teemadena käsitleti markerselektsiooni kasutamist aretusprogrammides. Praegu on tuvastatud juba 60 000 markerit. Tulevikus saavad aretusorganisatsioonid abi uuest meetodist eelkõige noorpullide valikul, kus on eelnevalt teada, milliste omadustega noorpulle soovitakse kasutada. Uus meetod suurendab ka tipp-pullide saamise võimalusi, vähendab testimise kulusid ja põlvkonnaintervalli. Toodi näiteid erinevate pullide koh-\nta, keda on testitud põlvnemisindeksi, markerselektsiooni ja järglaste põhjal. Võimalus testitavate noorpullide arvu vähendada on kasuks nii aretusorganisatsioonidele kui piimakarjafarmeritele. Ka sugulusaretuse vähendamisele osutab antud meetod abi. Samas ei ole veel selge, kas Euroopa Liidu seadusandlus ka reaalselt sellele tegevusele nn rohelise tee annab. Vahetati teavet lehmade välimiku hindamise ühtlustamisest liikmesorganisatsioonides. Neljanda üldtunnusena soovitati kasutusele võtta keha ehk raami hindamine. Piimatüübi osatähtsust võiks vähendada, kuna tunnusel on negatiivne korrelatsioon funktsionaalse kasutuseaga. Saksamaal püsivad näiteks lehmad, kelle ristluukõrgus on 142–146 cm, umbes 50 päeva kauem karjas, võrreldes väiksemate (kuni 138 cm) või hoopis suuremate (üle 150 cm) lehmadega, kes elavad 1237 päeva. Välimiku hindamisel on kasutusele võetud uute tunnustena veise liikumine, tagaudara laius ja taganisade asetus ning toitumuse hindamine. Lehmade välimiku hindamise peamisi eesmärke on pakkuda aretusalast informatsiooni farmeritele, aidates karja majandamisel teha otsuseid. Soome ja Taani esindajad tutvustasid loodud ühisaretusorganisatsiooni VikingGeneticsit. Ülevaade anti ka ühtsest Põhjamaade hindamise süsteemist. Hollandi holsteini tõuraamatu juhataja andis teada ka tõuraamatu nimevahetusest. Siiani teame hollandi tõuraamatut kui NRS tõuraamat. Uueks nimeks on CRV tõuraamat. Ka Šveitsi aretusjuhid lubasid aasta jooksul ühendada punasekirju ja mustakirju holsteinide organisatsioonid. Lisaks ettekannetele arutati organisatsiooni puudutavaid olulisi teemasid ning eelseisvaid muudatusi. 2007. aastal Taanis EHRC konverentsil teavitas kauane tegevjuht Matthieu Meers oma otsusest nõustuda kandideerima uuesti vaid kuni järgmise konverentsini 2009. aastal. Ametiaja kestus oleks muidu kolm aastat. EHRC komitee kuulutas aegsasti välja konkursi Meersile väärika järglase leidmiseks. Laekunud kolmest kandideerimisavaldusest otsustati esitada järgmise aasta täiskogule kinnitamiseks Suurbritannia Holsteini Assotsiatsiooni pikaaegse tegevjuhi David Hewitti kandidatuur. Hewitt oli 2008. aasta algusest oma eelmiselt töökohalt siirdunud pensionile. Tänavusel tegevjuhtide koosolekul oli märgata ka mõningast põlvkondade vahetust, kus kahe suure holsteinide kasvatusega tegeleva riigi Hollandi (Jan Dommerholt) ja Inglismaa (Hewitt) juhid on vahetunud, aastaid olid nad oma valdkonnas eeskõnelejateks. Hewittit tuntakse kui\nFoto 1. Sõnniku laotusviis Küprosel\nväga tasakaalukat ja asjatundlikku holsteini aretajat, olles töötanud ka ICARi (Rahvusvaheline Jõudluskontrolli Komitee) veiste välimiku hindamise töörühma liidrina. Ka meie veisekasvatajad mäletavad teda 2000. aastast, mil ta hindas meie rahvuslikku konkurssi Luigel. Kolmanda peateemana vaagiti võimalusi ühise rahvusvahelise holsteini organisatsiooni loomisest. 2006. aasta septembris, kui Tallinnas toimus EHRC tegevjuhtide koosolek, anti juhised maailma ja Euroopa organisatsiooni ühendamiseks. Kuna valdav osa maailma organisatsiooni liikmesriikidest on Euroopast, on see mõistlik. Samuti parandaks see organisatsiooni liikmete vahelist informatsiooni vahetamist ning muudaks organisatsiooni mõjukamaks. Lubatud oleksid edaspidi ka regionaalsed komiteed, mis ei saa aga üle võtta loodava organisatsiooni ülesandeid. Moodustatud on töörühm, valmistatud uus põhikiri ja kohtutud teiste kontinentide esindajatega. Tundub, et erilisi vastuolusid ei ole seni ette tulnud, kuid esitatud on arvukalt parandusi. Teemaga tegeletakse juba edasi oktoobris toimuval Maailma Holsteini Föderatsiooni koosolekul Iirimaal. EHRC liikmesorganisatsiooni esindajatele pandi südamele, et oldaks eelseisval konverentsil üksmeelel ning üksteist toetavatel seisukohtadel. 2008. aasta sügiseks plaanitud Euroopa holsteinide meistrivõistluste ärajätmine Cremonas oli põhjustatud Euroopas palju veterinaarseid ja loomade liikumisele piiranguid toonud sinikeele haigusest. Otsustati 2010. aasta korraldusõigus anda taas kord Cremonale, kuigi esialgselt läks see Šveitsile. Viimane korraldab suurkonkursi 2012. aastal Fribourgis sõltumata sellest, kas Itaaliale tekib vahepeal takistusi või mitte. Täiendavalt arutati osavõtjate arvu, kelle vähesus võib kahandada ürituse õnnestumist. 2009. aasta alguseks teeb vastav töögrupp ka uued eeskirjad, mille tingimusi tuleb osavõtvatel riikidel täita. Võõrustajad tutvustasid oma riigi piimakarjakasvatust ja põllumajandust. Teatavasti ei ole Küpros traditsiooniline põllumajandussaaduste tootmisega tegelev riik. Puuduvad vajalikud looduslikud tingimused, valitseb põud, palavus, vee ja sööda puudus. Ometi tutvustati kolme piimakarjakasvatusettevõtet, kus kõigis lüpsti lehmi erinevate süsteemidega (robot-, platsi- ja karusell-lüps). Vastavalt kliimale ei ole seal vajadust kapitaalseteks ning kõrge maksumusega farmide ehitamiseks ning ekspluatatsiooniks. Piisab vaid avatud külgedega, varikatuse, lüpsi-, sõnnikueemaldamis- ja niisutussüsteemiga varustatusest.\n(T. Bulitko) Foto 2. Üheskoos on huvitav?\n(T. Bulitko) 11\nFoto 3. Robotlüpsiga piimafarm\nKüprosel on 55 000 piimaveist, kes kõik on holsteini tõugu. Piimakarjakasvatus on koondunud suurematesse (üle 100-kohalised) farmidesse, mis asetsevad teatud piirkonnas ja on seal väga lähestikku. Külastatud karjades oli lehmade keskmine 305 päeva laktatsiooni piimatoodang 8800–9500 kg. Piimakarjafarmides sündinud pullvasikad nuumatakse 12–14 kuu vanuseni kohapeal. Küprosel oma rahvuslik aretusprogramm puudub. Aretusmaterjal ostetakse teistest riikidest. Kunstlikult seemendatakse lehmi kolm korda, vajaduse korral üritatakse veel pulliga. Farmides oli näha arvukalt jäsemete ja sõrgade haigusi. Ka toitumiselt olid lehmad farmides erinevad, kohati väljendus söödanappus.\nTundus, et sealne kliima on lehmadele raskesti talutav. Seal saime aru, kui suurepärased on Eestis võimalused piimakarjakasvatuseks. Vaatamata kuumusele on lehmade keskmine praakimise osatähtsus vaid 30%. Piima baashind (3,3%-lise rasva- ja valgusisaldusega), mida farmerile makstakse, on 47 eurosenti. Neis farmides teeniti veel lisaboonust, kokku 50 eurosenti. 150-kohalises farmis töötab koos oma pereliikmetega 4 inimest. Tööjõudu kasutatakse ka Moldaaviast. Veiseid söödetakse segaratsioonilise söödaga. Söötmise juures peetakse suurimaks probleemiks sööda kallist hinda, mis ostetakse naaberriikidest. Veele farmides küll kvoote ei ole, kuid peamiselt ostetakse vesi Kreekast ja tarnitakse laevadega kohale. Eestlastele, kes täidavad Euroopa Liidu regulatsioone filigraanse täpsusega, oli hämmeldust tekitav sealsete farmide ümbrus ja heakord, sõnnikukäitlemise nõuete mittetäitmine ning erinevate loomaliikide pidamine ühes farmis jms. Tõenäoliselt annavad liikmesriikide ametnikele vastavad õigusaktid siin erinevaid tõlgendusvõimalusi. Külastasime ka väikest piimatööstust, kus valmistatakse Küprose rahvuslikku Haloumi juustu. Traditsioonilisele lamba- ja kitsepiimale on tänapäeval lisatud ka lehmapiima. See on raskendanud neil Euroopa Liidust tunnustamist saada laiaulatuslikumaks müügiks teistesse riikidesse. Ülemaailmne holsteini aretajate kokkutulek on oktoobris Iirimaal.\nS E A D Eesti sealihatootjad Kanadas sele 17.50 kr iga lihakeha kohta, sõltumata sellest kas reaRiho Kaselo Viru Lihaühistu ja Eesti Sealihatootjate Mittetulundus- liseeriti ühistu kaudu või otse. Farmeritest valitud di- rektorite nõukogu tellib kogutud raha eest teadusuuringuid, ühingu tegevjuht lihakehade hindamist, korraldab ühist müügitööd ning Eesti Sealihatootjate Mittetulundusühing ja Viru Lihaühistu organiseerisid Maaelu Edendamise Sihtasutusest saadud põllumajandustootjate ühistegevuse ning PRIA teabe- ja turuarendustoetuse abiga õppereisi tutvumaks Kanada sealihatootmisega. Meie üheksaliikmelises grupis olid sealihasektori tuntud isikud, nagu aasta põllumees 2007 Ermo Sepp, sama tiitli nominent Eva Kõomägi, lihaühistu, aretusühistu, lihatööstuse ja söödatehase esindajad Ulve Märtson, Aivar Juhkov, Peeter Kollist, Riho Kala, Riho Kaselo, Margus Õunpuu ja Raul Maripuu. 2007. aastal oli Kanadas 14,4 miljonit siga, imporditi 119 700 t ja eksporditi 997 000 t sealiha. Kanada farmidest on siiani 98% perefarmid. Külastasime Kanada suurimat sealihatootmise ühistut Ontario Pork. Õppida oli eelkõige ühistegevusest. Ühistus on 2900 farmi ja kõik nad maksavad vastavalt seadu- Foto 1. Varasuvine mais 12\nkatab ka erakorralisi kulutusi, nagu näiteks advokaadikulud võitluses USA tollide vastu. Meid võõrustas direktorite nõukogu liige Jim Donaldson, kellele kuulus djuroki tõugu sigade farm ja müügifirma Donaldson International Livestock Ltd. Programm oli väga tihe. Kuue päeva sisse mahtusid nii väikese kui ka suure lihatööstuse, aretusfarmide, seemendusjaama, elusloomade oksjoni, ülikooli teadusuuringute katsefarmi, farmiehituse ja tehnoloogiafirma külastused ning kohtumised veterinaaride, konsulentide ja lihaühistu esindajatega. Lihatööstuste prioriteediks on realiseerida toodang pakendatuna, mille osakaal suurtes ettevõtetes on 50–80% piirimail, võimalikult vähe rümpadena. Väikestes tööstustes väljastatakse aga kogu toodang vastavalt tellimustele, pakituna väiksemate kogustena jahutatult või külmutatult. Eraldi kvaliteedinäitajana hinnatakse liha marmorilisust, mis näitab lihasesisese (intramuskulaarse) rasva olemasolu. Seetõttu on ka aretus suunatud eelkõige võimalikult kiire kasvuga suure ristlõikega lihassilma ja -massi saamisele. Hinnatakse sigade kasvukiirust ja lihaomaduste muutumist katsetes 80–120 kg elusmassini. Parimad katsegrupid kasvavad 1,6 kg ööpäevas. Eesmärgiks on tõsta sigade tapamassi, et saada suuremat lihasmassi. Sigade geneetilisel hindamisel taandatakse näitajad keskmisele tapamassile 115 kg, meil aga 100 kg. See oli põhjustatud väikestest tapamassidest Eestis, kuid praeguseks on tapamassid suuremad, mistõttu tuleb metoodikat ilmselt muuta. Suurema lihassilma (karbonaadi) ja kasvukiiruse saamiseks kasutatakse jorkširi x landrassi ristandemiseid, keda tiinestatakse puhtatõuliste djuroki kultidega. Ristandkulte ei kasutata, sest puhtatõulise kuldiga saadakse ühtlasema kvaliteediga lihakehad. Tarbija eelistas rasvavaest liha, mispärast oli Eestis nagu kogu Euroopas sigade tõuaretus suunatud peamiselt tailiha osakaalu suurendamisele rümbas. Nüüd on mõistetud ka Taanis ja Saksamaal lihasesisese rasva tähtsust liha maitseomaduste ja ka tervise seisukohalt ning on hakatud jõudsalt Kanadast djuroki tõugu sugusigu importima. Kanada djuroki tõugu noorsigade tagasingid sarnanevad väga pjeträäni tõugu sigade tagasinkidega, kuid pole neil kunagi esinenud stressigeeni ja nad on ka massilt suuremad. Euroopa djurok on küll hea kasvukiirusega, kuid tunduvalt väiksemate sinkide ja karbonaadiga. Ka\nFoto 2. Eestlased Kanadas\nFoto 3. Lauda sisustusega tutvumas\nkarbonaadi kuju on tõuti erinev, alustades landrassi banaanikujulisest, jorkširi rombikujulisest ja lõpetades ovaalile kõige lähedasema djuroki karbonaadiga. Selja pikima lihase kuju ja pindala noorsigadel mõõdab konsulent ultraheliaparaadi 68 kiirega, mis võimaldab projekteerida lihase ristlõike ekraanile ja salvestatakse andmekogumisprogrammi. Eestis peame leppima vaid lihase läbimõõdu näitajaga ja karbonaadi kuju saame fikseerida vaid rümpadel. Nuumapõrsaste tootmisel kasutatakse ainult kunstlikku seemendust, kuid Euroopasse sperma eksportimise litsents on liiga kallis ja pole neile tasuv. Seepärast võiks Eestisse tõumaterjalina osta nooremiseid ja -kulte. Import tuleks korraldada ühiselt läbi Eesti Tõusigade Aretusühistu, seejärel tõumaterjali paljundada ja valida parimad sugusigadeks. Nii on võimalik paremini kasutada ka riiklikke toetusi. Firmade kaupa importides jääb aretusmaterjali mõju tõule väiksemaks ja täidetakse perioodiliselt teiste maade seakasvatajate kukrut. Siin saab paralleeli tõmmata üksikute seakasvatajate sooviga tegeleda ise oma loomade müügi ja ekspordiga, lootes saada nii suuremat kasumit. Tegelikult on nende väikesed kogused riigisisesel müügil või ekspordil töötlejatele lihtsaks saagiks. Väiksemate koguste müügisoovile on võimalik kergelt ära öelda, kui ei saada hinnas kokkuleppele. Ühistute kaudu koos realiseerides tagatakse suurem kindlustunne ja kõrgem hind. Väga huvitavalt kulges elusloomade oksjon. Sead aeti kiirelt tribüüni eest läbi, kus oksjonär oma laulval toonil tegi hinnapakkumised. Osa farmereid loodavad niimoodi\n(R. Kaselo) Foto 4. Lihatööstuses\n(R. Kaselo) 13\nsoodsamalt loomadest lahti saada, kuigi peavad maksma iga sea pealt ka tasu ühistule. Tähelepanuväärne on, et niimoodi realiseeritakse ka suur osa kehvas toitumuses praagitud piimalehmi, keda tuleb enne tapmist veel nuumata. Sellise võtte kasutamine tõstab oluliselt veiseliha kvaliteeti, kuigi põhiline osa veiselihast toodetakse ikka lihatõugu veistega. Ühistu direktorite nõukogul on õigus valida teadusuuringuid ülikoolist. Guelph´i ülikooli katsefarmis uuriti geneetiliselt muundatud sigu. Kasvukiiruse ja lihakvaliteedi osas ei erinenud tulemused kontrollgrupi omadest, kuid fosfori omastamine oli parem, seega ka keskkonnareostus oli väiksem. Sigade tervislik seisund on Kanadas parem kui enamikus Euroopa suure sigade kontsentratsiooniga riikides.\nIntensiivselt tegeletakse haigusvabade (spetsiifilistest patogeensetest haigustekitajatest vabade – SPF) karjade loomisega. Seemendusjaamad on nii nagu Eestiski mükoplasmoosivabad. Sealiha baasiline realiseerimishind oli juulis 16.50 kr, mis pani mõtlema farmide toimetulekule. Kuid arvestades odavamaid kütusehindu ja vaadates Ontario põldusid, mida täitsid kõikjal kolm põhilist kultuuri – mais, soja, nisu –, oli selge, et ka sisendite hinnad on odavamad. Viljad on kõikjal väga ilusad, mis viib mõtted geneetiliselt muundatud kultuuridele (GMO). Kuid seni, kuni Euroopa neid ikka veel kardab, nauditakse teisel pool ookeani inimese poolt tekitatud mutatsioonide vilju.\nH O B U S E D Eesti raskeveohobuste konkurss 2008 Krista Sepp EHS direktor Eesti raskeveo tõugu hobuseid on tõuraamatus 216. Kõige rohkem heameelt teeb 2007. aasta, sest siis sündis 28 eesti raskeveo tõugu varssa Eestis ja 2 Soomes. 9. augustil toimus Nurmenuku puhkekeskuses Kiisa külas Sauga vallas Pärnumaal XIV eesti raskeveohobuste päev. Huvi tõuhobuste, aretuse ja aretajate saavutuste vastu peegeldub aasta suurimast sündmustest osavõtjate arvus. Sel aastal esitleti 12 eesti raskeveohobust, kes osalesid ka erinevatel aladel. Päev algas täkkude ja märade näitusega ja nende hindamisega. Hindamiskomisjonis osalesid EHS aretustöö juhataja Andres Kallaste, EMÜ emeriitprofessor Olev Saveli ja EHSi kauaaegne liige Eero Agarmaa. Aasta täkuks tunnistati eesti raskeveo tõugu sugutäkk Kuningas 2184 ER, i Kaunis 1892 ER, omanik Viktoria\nKaasik. Täkk on tüüpiline Karat 571 A liini esindaja, madalajalgsem, kuid hea kehaehitusega, tugevad kabjad ja pilkupüüdev raudjas-linalakk värvus. Noortäku tiitel omistati eesti raskeveo tõugu täkule Härmo, i Härold 2181 ER, kasvataja Jüri Pertel Ida-Virumaalt ja omanik Anne Markvart Valgamaalt. Täkk paistis silma hea kehaehitusega, kuid on madalajalgne. Täkk Ekstor (i Ekstron 2179 ER) oli näitusel teist korda, kasvataja Vaike talu ja omanik Nele Razumov Viljandimaalt. Noortel täkkudel on mõlemal arenguruumi ja aretuses kasutamiseks peavad eesti raskeveo tõugu täkud läbima rakendikatsed. Märade konkursid olid tasavägised ja väljendasid täkk Naksuri 2137 ER positiivset mõju tõule. Hindamiskomisjoni arvustus vanemate märade kohta oli põhjalik. Andres Kallaste jättis selle konkursi kaks parimat mära publiku ette. Need olid täisõed – Naksuri ja Ragna 6183 ER tütred Neidi 6241 ER, oli 2007. aasta parim mära, ja mära Natalja 6275 ER. Mõlema mära kasvataja on Silvia Keskküla ja\nFoto 1. Aasta parim täkk Kuningas Andrei Schu juhtimisel Foto 2. Märade konkursi võitja Natalja (v) ja publiku lemmik (K. Sepp) vigursõidus (K. Sepp) Neidi, omanik Viktoria Kaasik 14\ntõule tüüpiline veidi luipu ja renjas laudjas. Seekord jagus tiitleid mõlemale. Hindamiskomisjon tunnistas aasta parimaks märaks Natalja 6275 ER ja Neidi 6241 ER sai publiku lemmiku tiitli. Nende isa Naksur sai kevadel 21-aastaseks ja asub esimest hooaega Andres Suppi 59 eesti raskeveohobusega kasvanduses Kohtla vallas. Märade konkursil said 1. auhinna Andres Suppi esitatud Nirka 6046 ER (i Naks 1994 ER), Viktoria Kaasikule kuuluv Wemby 6261 ER (i Vadis 2171 ER) ja Kelli (i Kaspar 2173 ER). OÜ Lendermäe (Harjumaa) mära Kiira (i Kaun 1994 ER) oli küll väiksem ja kuiva kehaehitusega, kuid sai samuti 1. auhinna. Noormärade konkursil oli jällegi Naksuri 2137 ER järglasi. OÜ Kõpu talu noor mära Naeratus ja ja OÜ LenderFoto 3. Parim noormära Naeratus ja omanik Enn Rand mäe Nisu (kasvataja Tatjana Mihaljova) said kirja plusse (K. Sepp) kui ka miinuseid välimiku ja liikumise hindamisel. Kokkuvõttes tunnistas hindamiskomisjon aasta parimaks noormäraks Ramona 6227 ER tütre Naeratus, kasvataja ja omanik perekond Rand OÜ Kõpu talu. OÜ Hüti Konverentsi talu Verde oli Vezdehodi esimene tütar hindamiskomisjoni ees. Teda hinnati kõrgelt, kuid siiski tõdeti erinevust eesti raskeveo tõutüübist, kuid hindamiskomisjoni poolt anti I auhind Võrumaalt näitusele toodud märale. Tõu esitlusel keskenduti raskeveohobuse mitmekülgse kasutuse propageerimisele. Tünnisõidus (ümber tünnide sõidus) kasutati suuri ja tugevaid hobuseid ratsudena, vigursõidus vankriga näidati juhtimisvõtteid ja veokelgu ees tegi näidisveokatse Andrei Schu Kuningaga. Viktoria Kaasiku peret tänas tubli töö eest eesti raskeFoto 4. Asko Hartmann Soomest demonstreeris raskeveo- veo hobuste propageerimisel Eesti Tõuloomakasvatuse hobuste kasutamist metsatöödel (O. Saveli) Liidu poolt Olev Saveli, andes üle ajaloost kantud köited „Eesti Põllumajandus XX sajandil“. omanik Viktoria Kaasik. Neid iseloomustab väga hea tõuja sooline tüüp, hea pea- ja kaelaehitus, veidi pikem selg,\nEesti tõugu noorhobuste jõudluskatsed Kõljalas Krista Sepp EHS direktor Üleriigilistel noorhobuste jõudluskatsetel 22. augustil Kõljalas anti hinnang kokku 21 eesti tõugu hobusele, sh kolmele vanemale täkule aretuseks tunnustamise eesmärgil. Hindamiskomisjoni tööd juhtis EHS aretustöö juhataja Andres Kallaste, komisjoni töös osales Hiiumaa eesti hobuste säilitaja ja kasvataja Valdu Laid ning endine tippsportlane ratsaspordis, samuti ponispordi edendaja Jüri Villemson. Kõljala talli perenaine Kristine Järsk võõrustas osavõtjaid tallikohtade ja korralikult ettevalmistatud liivaväljakuga.\nVanematest täkkudest kõik kuuluvad Ahti 228 E liini ja parima hinnangu Kõljalas sai Pihtla hobusekasvanduse täkk Ahtos, kelle tulemused esitatakse tõukomisjonile sugutäku tunnustuse kinnitamiseks (tabel 1). Jõudluskatsete eesmärgiks on aidata aretajal teha otsus, kellena arenevat ja kasvavat noorhobust tulevikus kasutada. Noortäkkudel toimub esimene sugutäku kandidaatide valik. Tunnustamise, kordusesituse või mittetunnustamise otsuse teeb tõukomisjon. Märade hindamine annab vastuse, kas mära vastab tõu säilitus-aretusprogrammi eesmärkidele. Aretaja otsustada on, kas mära kasutatakse aretuses või poniklassi hobusena ratsaspordis, turismis või ratsakoolis. Jõudluskatsete kuus\nTabel 1. Vanemad täkud Koht / Nimi Snd Värvus Isa Ema Kasvataja / omanik 1. Ahtos 2005 raudjas Aku 684 E Ehe 3714 E Pihtla HK 2. Atil 2005 kõrb Amlet 740 E Leedi 3785 E OÜ Paesalu 3. Ambur 784 E 2002 kollane Aku 684 E Tromba 3490 E Pihtla HK / Sirje Põldaru\nMõõtmed Hinnang 147-172-19,5 8-7,5-8-7,5-8,5-9-8 142-173-19,5 7-7-6,5-7-6-6-7 138-165-19 6-6,5-6-8-6-7-7 15\nTabel 2. Noortäkud – 2006. a sündinud Koht / Nimi\nKasvataja / omanik Tommi 698 E Roosi 3496 E Angela Noor\n2. Rotmar 3. Ralf 4. Erikson\nkõrb Rolf 716 E helekollane Rall 729 E must Eerik 780 E\n7. Ets 8. Rüütel\n8,5-8-8-7,5-9-8,5-8 Parim eesti tõugu noortäkk 2008 8,5-8-7,5-7,5-7-8-8 7,5-7,5-8-7,5-7-7,5-7,5 8-8-7-7-7-7,5-8\nTaalia 3792 E Loore Avik 147-176-18 Vami 3497 E OÜ Probil 143-164-18 Varia 3720 E Marika Kose / 144-171-19 Grete Viljaste Vigur 682 E Ana 3948 E Temmo Toll / 140-160-19,5 Elle Toll Taigur 721 E Elba 3419 E Aili Kirst / OÜ 143-165-18,5 Tihuse Turismitalu Elder 706 E Tupsu 3652 E Temmo Toll 143-162-20 Rotser 742 E Rilla 3335 E Eva 144-172-18,5 Oberschneider\nTabel 3. Noormärad – 2006. a sündinud Koht / Nimi\n1. Estrella 2. Viroola\nkõrb helevõik võik\nElder 706 E Vigur 682 E\nAaria 3907 E Andra 3562 E\nAnette 3702 E\nKasvataja / omanik Tika Talu Taimi Usin\nSonja-Hilli Torn / Mai Truutsi 4. Astooria kõrb Aku 684 E Rosta 3947 E Pihtla HK 5. Annabella kõrb Are 760 E Roosa 3897 E Sirje Viljamaa 6. Taigu võik Taigur 721 E Rosinante 3752 E Aili Kirst 7. Romina kollane Rodeo 726 E Arabella 3865 E Angela Noor / Heli Alp 8. Rosetta heleRikoshet 783 E Eetika 3786 E OÜ Tihuse kollane Turismitalu 9. Tayra võik Taigur 721 E Tevory 3943 E Heidi Juursoo 10. Aura must Ambur 784 E Aki 3628 E Sirje Põldaru\n141-170-17,5 143-182-19 144-177-18\n7,5-8-7,5-8,5-9-7,5-7,5 8-8-7,5-7,5-8-7,5-8 Parim eesti tõugu noormära 2008 8-7,5-8-7,5-7-7,5-8\nparemat mära olid viie täkuliini järglased, kuid väga üht- roola (kasvataja Taimi Usin) paistis silma hea tõutüübiga, lase tüübi ja hea liikuvusega. Aasta parim noormära Vi- kuid eriliselt hea oli märatüüp.\nFoto 1. Parim noortäkk Teik ja Madis Noor 16\nFoto 2. Parim noormära Viroola\nParimad tori tõugu noorhobused konkureerisid Tori hobusekasvanduses Krista Sepp, pm-knd Andres Kallaste EHS 13. juunil konkureerisid Tori hobusekasvanduses üle Eesti tori tõu 2006. aastakäigu 17 noorhobust. Katsete eesmärgiks oli teha esimene valik tõu säilitus- ja aretusprogrammi järgi. Hindamine toimus kahes arvestuses: A – vanemad on tori tõugu, ja B – isa on tori tõu aretuses tunnustatud trakeeni või holsteini täkk. 2006. aastal sündis 120 tori tõugu varssa, neist oli karjas 2008. a juunikuu seisuga 109. Piirkondlikel jõudluskatsetel Jänedal, Heimtalis, Konuveres, Kehtnas, Säreveres, Päriveres, Toris, Nuiamäel, Kobratus ja Lammiku küla Pärna talus hinnati kokku 37 e 40% noorhobustest. Seega tori hobuste kasvatajate huvi oma hobuse väärtuse teada saamise vastu on suur. Parimate hulgas olid peamiselt tori täkkude järglased. Tunnustatud tori täkkude järglastest olid valitud täkkude Ailuri 12 391 T, Hertsogi 12 521 T, Albioni 13 627 T, Arhibaldi 13 631 T, Arhippose 13 535 T ja Preestri 13 603 T järglased. Trakeeni täkul Palladium oli üks ja holsteini täkul Lakmus 13 575 T üks poeg. Märade seas olid valitute hulgas ühe järglasega täkud Soliid 12 339 T, Hiirik 13 007 T, Agarus Ise 13 625 T, Arhippos 13 535 T ja Premial 13 571 T, kahe järglasega olid esindatud täkud Preester 13 603 T ja Albion 13 627 T. Kahjuks polnud võimalust näha Hiiriku, Agarus Ise ja Premiali poegi. Hindamiskomisjon töötas koosseisus Olev Saveli, Enn Ehastu ja Eero Agarmaa. Auhinnad oli välja pannud Eesti Tõuloomakasvatuse Liit ja hobusesöötade firma Pavo, Eesti Hobusekasvatajate Seltsi poolt olid karikad, võitjaplaadid, diplomid ja rosetid. Parimaid hobuse esitlejaid tänas oma hobutarvetega ratsavarustuse pood Dietz Pärnust. Täkkudest esitleti esimesena Hoius-Hatiitost (om Kirsti Tertõtšnaja Jõgevamaalt), kes sai väga hea tori tüübi ja kehaehituse hinnangu Pärna talus ja on huvitava põlvne-\nFoto 1. Parim noortäkk Aachen, omanik Andres Kallaste (K. Sepp)\nFoto 2. Parim noormära Aphrodite, Margus Kallaste ja Aldo Vaan, omanik Andres Kallaste (K. Sepp)\nmisega (i Hertsog 12 521 T ja ei Ailur 12 391 T), kuid esitlus Toris kahjuks ei õnnestunud kõige paremini, II auhind. Raplamaa OÜ Konuvere Talli (esindaja Merit Õunapuu) Atticus (i Albion 13 627 T) sai võrdväärselt Aacheniga väga hea hinde tüübi ja kehaehituse eest (8 punkti), kuid kriitilisem oldi Atticuse jalgade hinnangus, kokkuvõttes II auhind. Hilmar Kohvi kasvatatud Amper (i Ailur 12 391 T) on hea põlvnemisega, kuid hindajatelt II auhind. Parimaks noortäkuks tunnistati Aachen (i Arhippos 13 535 T; om Andres Kallaste), keda hinnati kõrgelt nii tõutüübi kui kehaehituse osas. Tõutüübi hindamise aluseks on mitu kriteeriumi. Kõige tähtsam on tori hobuse vastavus nn etalonhobusele. Aegade jooksul on nendeks täkkudeks olnud tõu alustaja Hetman (s 1886), Halis 348 T (1929), Hasmo 129 T (1920), Hingstar 317 T (1927), Hindo 1667 TA (1949), Hoius 3939 TB (1955), Hiilur 10 323 T (1977). Aacheni sarnasus nende täkkudega oli silmatorkav. Samuti väljendus täkul selgelt soo- e täkutüüp. Puudusena, mida ka kirjanduses tori hobuse kohta on märgitud, esineb temal kitsast käiku.\nFoto 3. Rootsist „käimalolnud” tori tõugu aretustäkk Hilbek demonstreeris vabahüppeid (O. Saveli) 17\nFoto 4. Tori tõugu noorhobuste veo-sõiduvõistluste võitja Livoonia (i Lakmus) J. Kallaste juhtimisel, omanik Tori HK OÜ (K. Sepp)\nFoto 5. Aramis III (i Albion), omanik Konuvere Tall OÜ (K. Sepp)\nTori hobusekasvanduse Parun (i Preester 13 603 T) teenis täkkude A-arvestuses reservvõitja tiitli, sest sooritas täkkude seas kõige paremini vabahüpped (8 punkti). Viljandimaalt Sammuli tallist OÜ Trandesti Power Point (i Palladium, ei Casanova 13 581 T) lausa säras mai alguses Heimtalis, kus hinnati teda kõrgelt. Toris oli esitlus ta-\ngasihoidlikum, hüppe ja sammu eest kuus punkti. Kuid väga hea tüübi ja üldmulje hinnang andis noortäkule B-arvestuses võitjatiitli. Hillar Kaldi Pärna talu Ludwig (i Lakmus) sai hea hinnangu ja kokkuvõttes B-arvestuse reservvõitja tiitel. Märade esitlusringi alustas Sändy (i Soliid 12 339 T; om Maie Kukk), keda esitles Gerda Alekand ja teenis parima esitleja auhinna. Soliidilt on saadud 19 järglast, kuid esimene jõudluskatsetel oli Sändy, kes sai tüübi, keha ja üldmulje eest väga hea hinnangu ja I auhinna. OÜ Konuvere Talli esindaja Merit Õunapuu oskab tori hobuse aretajaid meeldivalt üllatada oma õigete valikutega. Tori tõukomisjon andis Albionile 13 627 T (i Algu 13 373 T) tunnustuse alles kaheksa-aastaselt katsetatud noorhobuste ülevaatusel, rakendis, võõrratsaniku testil ja hinnatud järglaste järgi. Käesolevaks aastaks on Albionil tori tõugu märadega 15 katsetatud järglast. Lisaks sel aastal hinnatud kolmele järglasele on hinnatud tüübi, kehaehituse ja üldmulje osas vähemalt 8 punktiga 2004. a sündinud Athenat ja 2005. a sündinud täkku Aramis III. Tütardel Aphrodite Alfal ja Aretel hinnati nõrgemaks allüüre ja mõlemad märad said kokkuvõttes II auhinna. Tori hobusekasvandus esitas kahte Preester 13 603 T järglast – Prelamee ja Parii, kes said väga hea hinnangu tüübi eest, ülekaalukalt olid parimad traavis ja hüppes. Mõlemale I auhind ja Prelameele reservvõitja tiitel. Parimaks tori noormäraks valiti lõppringis Aphrodite (i Arhippos 13 535 T; om Andres Kallaste), kelle tõu- ja sootüübi väljenduslikkus ning kehaehitus olid ideaalilähedased, kuid kriitilisem oldi tema allüüride suhtes. Aphrodite ema on suurejooneline tori mära Printsess, kelle isa on Premium 13 547 T ja ema Daina 24 027 T on 1996. a jõudluskatsete võitja. 20 aasta kogemuste põhjal võib teha järelduse, et paremaid tulemusi saadakse, kui mõlemad vanemad on kontrollitud ja saanud kõrged hindamistulemused. Seega täidavad jõudluskatsed püstitatud eesmärgi – aidata aretajatel teha õigeid valikuid.\nK A R U S L O O M A D Küülikute kevadnäitus Diana Mägi EKAÜ Kevadel, 22. märtsil toimus küülikute näitus-müük Tartumaal Reola kultuurimajas. Näitusele registreeris 8 farmi 61 küülikuga. Esindatud oli 11 erinevat tõugu ja 17 erineva värvusvariatsiooni küülikud, müüki registreeriti 34 looma. Näituse-eelselt kuulutati välja ka nunnukonkurss suurimale flandria hiidküülikule. Registreeriti üks loom, 18\nkes aga tiinuse tõttu ei osalenud näitusel. Ehk järgmisel näitusel läheb paremini. Näituse kohtunikuks oli Berth Andersson Rootsist, teda assisteerisid EKAÜ kohtunike õpilased Viia Martin ja Diana Mägi. Ringisekretäriks oli Ole Hütt, kes hoolitses selle eest, et kõik hindamistulemused arvutisse kantud saaks. Kohtunik hr Berth Andersson arvas loomadest ja näitusest nii: “Näitus oli vaatamata väikesele loomade arvule tasemel. Nagu ka eelmisel aastal, nii on ka sel aastal väga\nFoto 1. Kohtunik Berth Andersson\nilusad reksküülikud. Sellel näitusel olid tugevas konkurentsis lisaks reksidele ka thyringerid. Enne näitust peaks loomi natukene paremini ette valmistama, neid tuleks harjutada ka laual seisma. Näituse võib igati kordaläinuks lugeda ning loodetavasti on järgmisel näitusel rohkem loomi ja vähemalt samapalju külastajaid uudistamas ja loomi ostmas.” Auhindu jagati kategooriates: parim kasvataja, BIS (näituse parim), BIC (vanuseklassi parim) ja BOB (tõu parim). Seegi kord sai autasustatud väikese meenega ka üksikute tõugude parimaid. Küülikute kevadnäituse auhinnalised tulemused. Parim kasvataja – Diana Mägi, Foxy Rabbits, 767,5 punkti 2. koht – Liia Taaler, Mündi talu, 751,5 punkti. 3. koht – Raidi Laines, Härma küülikud, 745,5 punkti. 4. koht – Kirke Lepp, Kukulinnu talu, kuue looma parim tulemus 570 punkti. BIS – näituse parim – kastor reks Foxy Rabbits Gerda, 97 punkti, kasvataja Diana Mägi. BIC – vanuseklassivõitjad JUN – Orange rex numbriga 7091, 96,5 punkti, kasvataja Kirke Lepp, Kukulinnu talu. INT – Hermeliin Foxy Rabbits Elfriide, värvusega blue sable, 94 punkti, kasvataja Diana Mägi. TK – kastor reks Foxy Rabbits Gerda, 97 punkti, kasvataja Diana Mägi, Foxy Rabbits. SR – Thyringer, Foxy Rabbits Sunflower, 95,5 punkti, kasvataja Diana Mägi, Foxy Rabbits. BOB – tõu parimad BOB reks – kastor reks Foxy Rabbits Gerda, 97 punkti, Diana Mägi.\nFoto 2. Auhindade laud\nBOB prantsuse päss – Härma Dariella, värvusega: broken steel, 95 punkti, Raidi Laines. BOB kalifornia – nr 7112; 94,5 punkti, Merike Joonas. BOB isabella – nr 7056; 96,5 punkti, Liia Taaler. BOB thyringer – nr 7102; 96 punkti, Viia Martin. BOB uus-meremaa valge – Foxy Rabbits Mary, 93 punkti, Diana Mägi. BOB flandria – nr 7082, värvusega sandy, 93,5 punkti, Liia Taaler. BOB lõvilakk – Foxy Rabbits Furry, värvusega opaal, 93,5 punkti, Diana Mägi. BOB hermeliin – Hermeliin Foxy Rabbits Elfriide, värvusega blue sable, 94 punkti, Diana Mägi. Dr Uibopuu loengul kuulsid huvilised küülikute tervishoiust ja farmielust. Näituse ajal oli osalejatel võimalik keha kinnitada Merike Joonase maitsvate küpsetistega ja Õie Kööseli valmistatud salati, võileibade ja kohviga väikeses kohvikus sümboolse tasu eest. Samas sai rahvas mõnusalt aega viita omakeskis ümber laua juttu puhudes. Endiselt on probleemiks, et küülikukasvatajad ei julge oma loomi näitusele tuua. Meeleldi tullakse aga näitusele loomi vaatama. Külastajaid käis läbi mitusada. Kevadperioodil näitust korraldades on loomad küll kauni karvastikuga, kuid sel ajal on farmides põhikarja komplek- teerimine juba toimunud ning loomi farmides vähe, mistõttu ka näituseloomi pole palju. Lootes suuremat osalust, plaanib EKAÜ korraldada järgmise näituse 2009. aasta sügistalvel, orienteeruvalt novembris-detsembris. Sellel ajal peaks igas farmis olema nii paaritusealisi kui ka põhikarja potentsiaalseid täiendajaid, keda võiks näitusele tuua. Ja muidugi lisaks ka erinevas vanuses müügiloomi.\nFoto 3. Pm-knd Liia Taaler thyringeri tõugu küülikuga (J. Mägi)\nJ Õ U D L U S K O N T R O L L Jõudluskontrollist Põhja-Ameerikas Kaivo Ilves Jõudluskontrolli Keskuse direktor Eelmisel ICARi konverentsil tutvustasid erinevad Põhja-Ameerika jõudluskontrolli organisatsioonid oma kogemusi. Selle aasta Ameerika Ühendriikide konverentsi ühildasime õppereisiga jõudluskontrolli organisatsioonidesse juunikuu keskel. Nädala jooksul külastasime kolme organisatsiooni – CanWest DHI Kanadas; NorthStar Cooperative Michigani osariigis ning AgSource Cooperative Services Wisconsini osariigis Ameerika Ühendriikides. Neile lisaks vaatasime ka nelja piimafarmi Kanadas, ülikooli katsefarmi Michiganis ja ühte piimafarmi Wisconsini osariigis. Kanadas on 10 400 piimatootja 715 000 lehma kohta kaks jõudluskontrolli organisatsiooni, 6 piimalaborit ja üks andmetöötluskeskus. Kliendid jagunevad kahe jõudluskontrolli organisatsiooni vahel peamiselt emakeele järgi. CanWest DHI teenindab inglise keelt ja Valacta prantsuse keelt kõnelevaid piimatootjaid. Ameerika Ühendriikides on üle 26 000 piimatootja ja ligi 4,5 miljoni lehma kohta 27 jõudluskontrolli organisatsiooni, 49 piimalaborit (ainult 29 määravad ka karbamiidisisaldust piimas) ning 4 andmetöötluskeskust. Lisaks inglise keelele on sealsetes organisatsioonides väga olulisel kohal ka hispaania keel. Jõudluskontrolli areng on nendes riikides pikkade traditsioonidega. USAs alustati jõudluskontrolliga juba 1883. ja Kanadas 1911. aastal. Mõlemas riigis on toimunud paljude väikeste jõudluskontrolli organisatsioonide liitumine suuremaks ja tugevamaks. Juba aastaid ei toeta ühtegi külastatud organisatsiooni riik. Kanadas saab mingil määral riigilt raha teine, peamiselt prantsusekeelseid piimatootjaid teenindav organisatsioon, mida me ei külastanud. Varem kehtis Ameerika Ühendriikides seadus, mis ei lubanud ühe osariigi jõudluskontrolli organisatsioonil teistes osariikides oma teenust pakkuda. Nüüd pakub Wisconsini osariigis asuv AgSource oma teenuseid ka Minnesota, Illinoise, Iowa ja Idaho osariigis ning Michigani osariigis asuv NorthStar Cooperative Wisconsini, Ohio ja Indiana osariigis. Kui võrrelda külastatud organisatsioone Jõudluskontrolli Keskusega Eestis, on nii erinevusi kui sarnasusi. Kõige olulisemaks erinevuseks võib pidada omandivormi. Kui Eestis on see riiklik ettevõte, siis Ameerikas, nagu ka Lääne-Euroopa riikides, on jõudluskontrolli organisatsioonid ühistuna loomapidaja omanduses. Eestis oleme me seotud nii veiste (piima- ja lihaveiste), sigade, lammaste, hobuste kui ka kitsede jõudluskontrolliga, kuid sealsed organisatsioonid tegelevad ainult piimaveistega. Erand on AgSource, kes on laiendanud oluliselt oma labori teenuseid, kus lisaks piimaproovidele 20\ntehakse erinevaid analüüse alates mullast ja veest ning lõpetades sõnnikuga. Ameerika Ühendriikides külastatud organisatsioonid tegelevad lisaks piimaveiste jõudluskontrollile erinevate tütarettevõtete kaudu ka teiste valdkondadega, nagu näiteks kunstliku seemendusega (Eestiski tuntud CRI ja Select Sires), elusloomade müügi vahendamisega ja laboriteenustega. CanWest DHI Kanadas tegeles ainult jõudluskontrolliga. Oluliseks erinevuseks Eesti ja Ameerika organisatsioonide vahel on see, et Jõudluskontrolli Keskus omab nn andmebaasi ja -töötluskeskust, kuid külastatud organisatsioonidest oli ainult AgSource andmebaasi omanik. Kanadas on kaks jõudluskontrolli organisatsiooni koos loonud andmetöötluskeskuse, kus toimub andmete töötlemine mõlemale organisatsioonile. NorthStar Cooperative saadab andmed USA suurimasse andmetöötluskeskusesse, kes pakub oma teenust paljudele USA jõudluskontrolli organisatsioonidele. Siinkohal tuleb tõdeda, et andmebaasi omav AgSource pakub oma klientidele oluliselt rohkem erinevaid trükiseid, kus on andmeid ka statistiliselt töödeldud. Eesti omapäraks andmetöötluse valdkonnas on see, et meie teeme ka geneetilist hindamist. Nii USAs kui ka Kanadas on selleks omakorda eraldi keskus. Kui Eestis on jõudluskontrolli läbiviimisel kasutusel ainult B-meetod, mis tähendab, et jõudlusandmete kogumisega ja piimaproovi võtmisega tegeleb loomapidaja või tema poolt volitatud isik, siis Ameerikas on kasutusel A-meetod, mis tähendab seda, et kõikide jõudlusandmete kogumisega ja piimaproovide võtmisega tegeleb jõudluskontrolli organisatsiooni assistent. Et kahel külastatud organisatsioonil polnud ka andmebaasi ja -töötlust, siis teenuseks ongi peamiselt jõudlusandmete edastamine ja piimaproovide võtmine. Aktiivselt otsitakse muid võimalusi. Lisaks rasva-, valgu- ja karbamiidisisaldusele ning somaatiliste rak-\nFoto 1. CanWest DHi teeninduspiirkonna ajavööndid (K. Ilves)\nFoto 2. CanWest DHi tegevjuht ja ICARi president Neil Petreny Foto 3. Jõudluskontrolli keskuse delegatsioon AgSource Coo(K. Ilves) (K. Ilves) perative Services peahoone ees\nkude arvule piimas uuritakse loomadel esinevat paratuberkuloosi ja leukoosi. Konkurents erinevate jõudluskontrolli organisatsioonide vahel on tihe ja oluline on kasumit teenida, mistõttu tegeldakse aktiivselt teenuste arendamisega. Kui CanWest DHI pakkus varem oma klientidele 5 erinevat jõudluskontrolli meetodit, siis praegu juba 55. Eestis on kasutusel 4 meetodit: standardkontroll-lüps, vahelduv kontroll-lüps, lihtsustatud meetod kolmekordsel lüpsil ning kontroll-lüps lüpsirobotiga, viiendana võiks lisada mittelepingulistele klientidele tehtavad piimaanalüüsid. Kolleegid mõlemast riigist tunnistasid, et aastaid tagasi oli neil rohkem reegleid, mille täitmist nõuti. Tänapäeval on jõudluskontroll muutunud oma olemuselt rohkem teenuseks. Eestis teeme esimesi samme elektrooniliste märkide ja pihuarvutite kasutamisel. Elektrooniline kõrvamärk on sealsetel lehmadel juba väga tavaline. Pihuarvutit ei õnnestunud meil kahjuks küll ühegi karja praktikas näha, kuigi konverentsil tutvustati erinevaid mudeleid ja tarkvaralahendusi. Mille üle me võiksime Eestis uhked olla? Eelkõige oma piimatootjate üle, sest üheski farmis ei tekkinud mingit üllatusmomenti. Veel meie veisekasvatuse organiseerituse üle, sest meie veised on üheselt identifitseeritud ja märgistatud ametlike kollaste kõrvamärkidega, jõudluskontrollis ja tõuraamatus olevate loomade suure osakaalu üle. Seal oli väga palju nn tootmiskarju, kelle kohta puuduvad igasugused andmed. Loomulikult saime ka seekord uhkust tunda Eesti internetiseerimise üle. Ameerikas kasutatakse karja majandamiseks peamiselt DairyComp 305 tarkvara, mis on paljude aastate jooksul väga suuremastaapseks arendatud. Tema oluliseks puuduseks on see, et ta on kliendi arvuti tarkvara ja kõiki andmeid tuleb eraldi andmetöötluskeskusesse saata või siis töödeldud andmeid programmi maha laadida. Kui tutvustasime Eestis Internetis töötavat programmi Vissuke ning näitasime, et programmi on võimalik ka nende kontoris reaalselt kasutada, siis meie võõrustajate üllatus oli suur. Mis on Eesti süsteemi head küljed ja tugevused? Esmalt jõudluskontrolli suur osakaal. Kui loomade arv oleks väiksem, muutuks geneetilise hindamise läbiviimine kee-\nrulisemaks ja loomulikult kallineks ka loomühiku teenusehind. Võrreldes Kanadaga on meie tugevus Eesti geograafiline väiksus. CanWest DHI töötab viies erinevas ajatsoonis, mis tähendab erinevate piirkondade ajavahet kuni 5 tundi, ja pikad vahemaad, eriti põhja pool, on üsnagi kulukad. Kuna Vissuke töötab Internetis, siis tarkvara hooldamine ja teenindamine on oluliselt odavam kui seal kasutatava lauaarvutisse installeeritud tarkvara puhul. Samuti kulutavad nad meist oluliselt rohkem ressursse (aega, raha ja inimesi) uue tarkvara versiooni levitamisse. Seda reisi kokku võttes võib nentida, et meil on, mida õppida ja kuhu areneda, aga ka neil on meilt midagi õppida. Konverents oli traditsiooniliselt hästi põhjalik. Kõik esitatud ettekanded on nähtavad ICARi kodulehel aadressil: http://www.icar.org/pages/Niagara%20session.htm ja veel selle aasta numbri sees peaks ilmuma kogumik, kus on kõik ettekanded artiklitena. Et konverents toimus Ameerikas, siis konverentsi raames korraldati lisaks traditsioonilistele INTERBULLi, ICARi laborite ja erinevate töögruppide koosolekutele ka Põhja-Ameerika Piimalaborite Juhtide Assotsiatsiooni (NALMA) ja jõudluskontrolli organisatsioonide juhtide töökoosolekud. Konverentsil oli mitmeid huvitavaid ettekandeid, mis tutvustasid Põhja-Ameerika organisatsioonide kogemusi ja süsteeme, elektroonilisi kõrvamärke, uusi kasutatavaid tehnoloogiaid ja süsteeme. Kui ICAR on laiemalt tuntud kui jõudluskontrolliga tegelev organisatsioon, siis tegelikult tegeldakse seal ka paljude teiste teemadega nagu loomade välimiku hindamine, loomade identifitseerimine, DNA laborid ja kunstliku seemendusega seonduv. Just kunstliku seemendusega tegelev töögrupp pidas konverentsi raames eraldi töökoosoleku, kus põhiteemaks oli spermakõrte identifitseerimine, et tagada seemendusandmete kiirem ja täpsem kogumine. Spermakõrte identifitseerimine ribakoodiga on väga laialt levinud, kuid selle ribakoodi lugemise automatiseerimine on tänaseni levinud ainult üksikutes riikides. Lisaks ribakoodile otsitakse võimalusi elektroonilise kiibi kasutamiseks. Järgmine suurem ICARi konverents toimub 2010. aasta juunis meie lõunanaabrite juures Riias.\nEesti punase tõu holsteniseerimine Mart Uba Jõudluskontrolli Keskus Eesti punase karja lehmade ja lehmikute grupeerimisel nende isade päritolumaa alusel selgus teatud üllatusena, et 2006. a lõpu seisuga oli vastavalt 3,3% ja 7,1% karjasolevate lehmade ja lehmikute isadeks Hollandi (HOL) päritoluga pullid. 2007. a lõpus olid vastavad näitajad 4,9% ja 9,8% ehk juba 1,6% ja 2,7% võrra enam.\nTervikuna on aga ligikaudu 18% karjasolevatest EPK lehmadest holsteini või punasekirju holsteini (RH) pullide tütred. Need arvud ärgitasid uurima suundumusi EPK aretuses. Viimase 10 aasta jooksul on punasekirju holsteini (RH) (koos tühise määra mustakirju holsteiniga (HF)) komponent EPK verelisuses järjepidevalt kasvanud, ulatudes käesoleval ajal ligikaudu 30%-ni (joonis 1). Seejuures tuleb arvestada, et kui EPK lehma järglasel holsteini summaarne osatähtsus verelisuses ületab 75% taseme, siis on 60\n400 300 RH\nJoonis 1. EPK lehmade RH-verelisuse osatähtsus lehmade Joonis 3. EHF lehmad, kellel on EPK emad poegimisaasta järgi poegimisaasta järgi 9\nJoonis 2. Kokku EPK lehmad\nJoonis 4. Taani punase (TP) ja RH-verelisusega lehmade ja holsteini komponendita (EPK*) osatähtsus EHF lehmade seas\nFoto 1. Diva 6353 esimene hinnang annab lootust (T. Bulitko) 22\nFoto 2. Viss 2007 Liisu verelisus on RH55 SRB19 TP9 AP6 NRF6 (T. Põlluäär)\nta juba eesti holsteini tõugu. Seetõttu keskmine holsteini verelisus EPK lehmadel sellest üle suureneda ei saa. Samal ajal on lüpsikarja jõudnud lehmade arv, kellel pole holsteini komponenti, pidevalt vähenenud 1998. aasta 3771 lehmalt 470 lehmani 2007. aastal (joonis 2). Paljude EPK lehmade järglaste kandmine holsteini tõu hulka vähendab EPK tõu osatähtsust veelgi (joonis 3). Eesti holsteini tõugu lehmade verelisus on ka muutumas, sest järjest enam on selles punase tõu verelisuse komponente (joonis 4). Kümne aasta jooksul uuenes EHF lüpsikari 4819 EPK lehma järglasega, seejuures 2007. a 857 lehma võrra. Selle ajaga on RH keskmine osatähtsus\nkarjasolevatel lehmadel suurenenud 8%-ni ja taani punase tõu (TP) osatähtsus 2% -ni. Eesti punase karja aretus viimastel aastatel ei ole kasuks tulnud tema kestmisele iseseisva tõuna, vaid praeguste trendide jätkumine ennustab talle peatset hääbumist. Seega on aretusorganisatsioonil ilmselt viimane aeg otsustada, kas sihipärase aretustegevusega eesti punast karja tõuna tugevdada või tunnistada näiteks kümne aasta pärast uue ohustatud tõu olemasolu.\nV E T E R I N A A R I A Sigade aafrika katk Kaukaasias ja Venemaal Dots Arvo Viltrop EMÜ VLI nakkushaiguste osakond Tegemist on sigadele väga ohtliku viirushaigusega, mis võib oluliselt mõjutada seakasvatussektorit majanduslikult. Sigade aafrika katku tekitajaks on Asfiviirus. Viirusele on vastuvõtlikud kodu- ja metssead. Tunnuste poolest ei erine aafrika katk sigade euroopa (e klassikalisest) katkust, kuid tekitaja on täiesti erinev viirus. Ägeda haigusvormi korral on mõlema haiguse puhul sigade suremus 100%. Peamisteks tunnusteks on kõrge palavik, verevalumid siseorganeis ja naha all. Väliselt avaldub see siniste plekkidena nahal. Sageli surevad sead, ilma et väliseid tunnuseid tekiks (äkksurm). Sigade aafrika katku viiruse säilimise looduses tagab see, et sigadel\nFoto 2. Nahaalused verevalumid\nesineb ka haiguse krooniline vorm, mille puhul sead põevad haigust suhteliselt kergelt ja jäävad kauaks viiruse kandjaks. Metssigadel haigustunnuseid sageli ei teki ja nakatunud loomad on vaid viiruse kandjad ja levitajad. Ka see hõlbustab viiruse püsimist looduses. Lisaks paljuneb viirus puukides (Ornithodoros’e perekonnast, ei esine Eestis). Viirus levib peamiselt kontakti teel sealt seale. Tähtis on ka ülekanne verdimevate putukate vahendusel. Viirus on väga vastupidav sealihas, mistõttu ülekanne kaugete vahemaade taha on võimalik imporditud sealiha vahendusel, mille jääke võidakse sööta sigadele. Viirus on väga vastupidav ka keskkonnas, mistõttu levida võib ta ka sõidukite ja mitmesuguste seasõnnikuga saastunud objektide Foto 1. Sigade aafrika katku kolded (OIE) vahendusel.\nFoto 3. Verevalumid siseorganites\nHaigust esineb püsivalt Aafrika mandril, kus ta on looduskoldeline. Euroopas on haigus olnud peamiselt eksikülaline. Ainukene püsiv kolle sel sajandil on olnud Sardiinia saar, kuid ka seal on viimased haigusjuhud registreeritud 2006. aastal. Saart loetakse siiski tänaseni võimalikuks nakkuskoldeks, mistõttu sigade ja sealihatoodete väljavedu sealt on keelatud. Praegune epideemia Venemaal sai alguse 2007. aasta märtsis Gruusiast, kus registreeriti aasta jooksul üle 50 puhangu ja seetõttu hukkus või hukati kümneid tuhandeid sigu. Armeenias registreeriti haigust esmakordselt 2007. aasta augustis. Praeguseks on epideemia Armeenias ja Gruusia võimude kontrolli all oleval territooriumil likvideeritud, kuid see on edasi levinud Venemaale. Seda ilmselt läbi Osseetia, kus on seni kõige rohkem puhanguid esinenud. Kahtlustatakse nakkuse ülekannet metssigade vahendusel (esimesed avastatud haigusjuhud olid just metssigadel). Puhanguid on olnud ka Tšetšeenias ja Ingušias. Esimene haiguspuhang väljaspool Kaukaasiat oli\nOrenburgi oblastis. Seal on tegemist ilmselt nakatunud toidujäätmete söötmisega sigadele. Kas selle haiguse oht on ka Eestis? Teatav oht Eestile eksisteerib. Peamiseks ohuallikaks võiks olla Venemaalt Eestisse toodavad seakasvatussaadused ja nende jääkide ebaseaduslik söötmine sigadele mõnes väikemajapidamises. Eestis on igasugune toidujäätmete söötmine sigadele seadusandlikult keelatud. Sigade ja seakasvatussaaduste ametlik import Venemaalt Euroopa Liitu on keelatud, kuid inimesed võivad osta toitu enda tarbeks ja tulla pahaaimamatult sellega üle piiri. Praegu oleks oluline tugevdada piirikontrolli ja tõkestada igasugune liha ja lihasaaduste maaletoomine, kaasa arvatud üksikisikute poolt Venemaalt. Suurtootjatele erilist ohtu ei ole. Viiruse jõudmine mõnesse industriaalse tootmisviisiga sigalasse oleks suure inimliku rumaluse või kõigi halbade asjaolude kokkusattumuse tulemus. CFSPH – Center for Food Security and Public Health at the Iowa State University College of Veterinary Medicine\nK R O O N I K A Tõuloom 12. korda Ülenurmel Emeriitprof Olev Saveli ETLL\nMerli Sild ja ETLLi president Olev Saveli. Kõlasid vastastikused edu- ja tänusoovid. Muusikalist külakosti pakkus Konguta segakoor, maast ja inimestest pajatas Kaarel Tuvike. Keskpäeval algas tõuloomade esitlus ja tõuaretajate tutvustamine. Seletusi andsid Eesti Lambakasvatajate Seltsi juhatuse esimees Hillar Kalda ja tegevjuht Külli Vikat (lambad ja kitsed), Eesti Linnukasvatajate Seltsi juhatuse esimees Matti Piirsalu (linnud), Eesti Tõusigade Aretusühistu peaspetsialist Anne Lilleorg (sead), Eesti Karusloomakasvatajate Aretusühingu spetsialist Diana Mägi (küülikud, tšintšiljad), Eesti Maakarja Kasvatajate Seltsi teadussekretär Käde Kalamees (eesti maakari), Eesti Tõu-\nTraditsiooniliselt toodi septembrikuu esimesel laupäeval Ülenurmele kokku Eestimaa kaunimad loomad ja linnud, sest käes oli Tartu sügisnäituse aeg, millega koos toimus ka üleriigiline demonstratsioon Tõuloom 2008. Kaugemad tulijad olid Pärnumaalt ja Lääne-Virumaalt. Sel aastal muretseti kõige enam ilma tujukuse pärast, aga mida lähemale Tartule, seda kindlamini usuti kuivalt pääsemist. Tõesti, juba 12. korda saadi läbi vihmata. Võib uskuda, et sellisel vihmasel perioodil esitleda oma hinnalisi tõuloomi põllumajandusmuuseumi areenil kauni ilmaga, on osalinegi tänu tehtu eest. Vabariigi juubeliaastal võinuksime õnnitleda samavanuseid aretusühinguid, sest tõuseltsid asutati samal perioodil. Tegelikult tähistame sel aastal ühistegelise tõuaretusorganisatsiooni 15. aastapäeva, sest Eesti taassünniperioodil asutati aastatel 1989–1993 uuesti aretusühistud ja tõuseltsid. Laupäeva varahommikul avati selleteemaline näitus neljateistkümnel posteril EPMi loomakasvatuse ekspositsioonis. Näitus jääb avatuks 20. novembrini, mille järel eksponeeritakse nädala jooksul Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistus Kehtnas. Posterite vormistamisel aitasid kaasa EPMi osakonna juhataja Mare Viiralt ja kunstnik Maarika Tang. Tänu neile! Tartu sügisnäituse ja TÕULOOM 2008 avamine toimus sel aastal areenil, kus kõnelesid Tartu maavanem Esta Foto 1. Avamisel kõnelesid riigikogu liige Ester Tuiksoo, Tartu Tamm, riigikogu liige Ester Tuiksoo, EPMi direktor maavanem Esta Tamm ja EPMi direktor Merli Sild (O. Saveli) 24\nFoto 2. Demonstratsiooni avasid lamba- ja kitsekasvatajad (O. Saveli)\nFoto 4. Piemonti lehm Musirull (om T. Muulmann) lehmikuga esindas areenil lihaveiseid (O. Saveli)\nloomakasvatajate Ühistu juhatuse liige Tõnu Põlluäär (eesti punane, eesti holstein ja lihaveised), Eesti Hobusekasvatajate Seltsi direktor Krista Sepp (hobused) ja demonstratsiooni ühendas Olev Saveli. Loomi esitlesid loomaomanikud või nende abilised, taluperedest olid väljas lapsed või lapselapsed. Näiteks Kaarel Voitki kaksikutest lapselapsed alustasid viieaastastena juba 11 aastat tagasi. Suuremates ettevõtetes on välja kujunenud võistkond, kes käib loomi esitlemas konkurssidel ja on sellega omandanud esitluskunsti. Nii ladusat esitlust pole varematel aastatel olnud. Aretusühingud valisid aasta parimad tõuaretajad igas põllumajandusloomade tõus, linnu-, karuslooma- ja lihaveisekasvatajatest loomaliigiti. Põllumajandusministeerium pani neile välja graveeringuga karikad, ETLL nokkmütsi tekstiga Parim tõuaretaja 2008. Kõik osavõtjad said tänukirja ja päevakohase roseti. Järgnevalt tõuloomaüritusel osalenud loomaomanikud, rasvaselt aasta parimad tõuaretajad. Veisekasvatajad: eesti holsteini tõug – Lea Puur, Õunapuu talu; Imbi Pokbinder, Krootuse Agro OÜ; Avo Kruusla, Kaska-Luiga talu; Tartu Agro AS; eesti punane tõug – Avo Kruusla, Kaska-Luiga talu; Lea Puur, Õunapuu talu; Vaimastvere Agro POÜ; Tartu Agro AS; eesti maakari – Jüri Simovart, Palu talu; Kaarel Voitk, Looga talu; Lea Puur, Õunapuu talu; Rainer Parts, Otsa talu; Enno Lohu, Andressaare talu;\nlihaveised – Margus Keldo, Tsura talu OÜ; Rainis Ruusamäe, Estonian ACB Vianco; Leino Vessart, Karitsu Rantšo OÜ; Olev Kirs, FIE; Kalmer Visnapuu, Taropedaja talu; Toomas Muulman, Lau Raja talu; Alari Kutsar, Hannora OÜ. Seakasvatajad – OÜ Pihlaka Farm, eesti suur valge tõug ja pjeträäni tõug, OÜ Estpig Tänassilma farm, eesti maasiga, Saimre Seakasvatuse OÜ, ristandaretussead. Linnukasvatajad – muna- ja lihakanade paljundusfarm AS Tallegg; Ülo Pullisaar, vuttide tõulinnukasvatustalu; Sulev Peets, Peri POÜ munakanad; Eha Treier, Äksi vutifarm; Lõive ja Raul Roosimaa Särevere jaanalinnufarm. Küülikukasvatajad – Diana Mägi, Foxy Rabbits; Raidi Laines, Härma Küülikud; Merje Ottson, OÜ Grenimal; tšintšiljad Maia Parts. Lambakasvatajad – Ell ja Urmas Sellis, eesti valgepealine tõug; Ants Kuks, eesti tumedapealine tõug; Sven Kesler, Määri Mõis OÜ, daala tõug. Kitsekasvatajad – eesti kits – Julika Roos, OÜ Jaanila; Merike ja Vambola Bakhoff, Vaike talu. Hobusekasvatajad – tori tõug – OÜ Tori Hobusekasvandus; Andres Kallaste; eesti raskeveohobune – Enn Rand, Kõpu talu; Viktoria Kaasik Nurmenuku puhkekeskus OÜ; eesti hobune – Angela Noor; Taimi Usin Antsu talu; trakeeni tõug – Heimtali Hobusekasvandus OÜ; šetlandi poni – Heli Alp.\nFoto 3. Djurok x landrassi ristandkulte esitles OÜ Estpig Tän- Foto 5. Tori sõidu-veokatsete võitja 2007 ja 2008 Lakoonika nassilma farm (A. Tänavots) (O. Saveli) 25\nMiniloomakasvataja – Andrus Teemant, Raja talu, eesti maatõu ja deksteri ristandid ning šetlandi poni. Eesti maatõug lehmadele korraldati vissikonkurss. Kohal olid ka Laul (2005.) ja Mari (2006. ja 2007. aasta konkursi võitjad). Sel korral valis kohtunik (O. Saveli) kaunimaks lehmaks Loori Enno Lohu talust. Nendele lisandusid visside lõppringis veel eesti punase tõu viss 2008 Aasi ning eesti holsteinide vissid Juuni (2006), Iiris (2007) ja Riia (2008), kõik Taru Agro ASist. Nende esitlus andis selge ülevaate piimatõugude iseärasustest ja näitas veisekasvatajatele, kuhu poole tuleks tõuaretuses püüda. Pealtvaatajad avaldasid tunnustust tugeva aplausiga. Väga esinduslik oli hobukoosseis, kõikidest tõugudest oli väljas parim noor või täiskasvanud mära või täkk. Eriliselt võimas ja väsimatult liikuv oli tori tõugu mära Lakoonika (i Lakmus), kes võitnud sõidu-veovõistlused 2007. ja 2008. aastal. Tema ema Aroonia (26 a) oli samaväärne isegi üleliidulisel tasemel. Oma kehaehituselt ja\nliikuvuselt oli ta kaua aega tõu etaloniks. Nüüd võib seda tiitlit kanda tütar. Aretuseesmärgi õigsust kinnitab ka kaheaastane parim noormära Aphrodite. Kavas oli läbi viia kaks võistlust, nimelt lambapügamises ja käsitsilüpsis. Kahjuks esimene jäi ära, sest tehnika vedas alt. Paljudel oli tõsiselt kahju sellest. Teine võistlus toimus, lüpsti kolme eri tõugu lehma ja kahte kitse. Merike Bakhoff „võlus“ oma kitselt minutiga 1,3 liitrit, teiselt kitselt ja eesti maakarja lehmalt saadi 0,8 ja suured lehmad andsid vaid 0,5 liitrit piima. Igal aastal valib publik oma lemmiku. Need tiitlid on läinud lammastele, maakarja lehmale või hobusele. Sel aastal valis publik lemmikuks šetlandi poni täku Ninja (omanik Andrus Teemant). Võitis tema väiksus ja võimas lakk. Loomakasvatajad jäid üritusega seegi kord rahule, suurt innustust andsid pealtvaatajad, keda püsivalt oli areenil mitusada, aga külastajaid kokku mitu tuhat.\nSaksamaa avatud konkursi 2008 korraldusest Emeriitprof Olev Saveli ETLL\nsõltus klasside arv kohaletulnute arvust. Igas esitlusklassis selgitati järjestus ja neli paremat said 750, 250, 150 või 100 eurot, lehmikutel maksis esikoht 500 eurot, 2. kuni 4. kohale tulnud said sama suure preemia kui lehmadeklassis. Igast klassist kaks paremat pääsesid vanuserühma lõppringi, kus määrati 3. koht, reservvõitja ja võitja. Viimased kaks läksid edasi, kus valiti tõu reservvõitja ja tõutšempion. Kõige lõpuks toodi ringi nelja tõu tšempionid ja valiti Saksa avatud konkursi 2008 parim lehm. Preemia andis üle sponsor koos OHG esindajatega. Sponsoreid oli kümmekond, nende hulgas rahvusvahelised aretusorganisatsioonid ABS, SEMEX ja WWS, Šveitsi kaks aretusorganisatsiooni, Saksamaa ajakirjade väljaandjaid, arendusorganisatsioone ja panku. Sissepääs oli tasuline, samuti kataloog tuli osta. Kahel päeval müüdi loteriipileteid 2 euro eest. Võiduvasika oli välja pannud noor talupere, õnn naeratas šveitslasele. Eks meilgi tuleks veterinaaridel ümber hinnata elusauhindade keelamise seisukoht. Laupäeva varahommikul kell 8.30 alustati ligi 100 nooresitleja konkursiga. Võisteldi kahes vanuseklassis, kuni 18-aastased ja vanemad, kuni 35 a. Osa võisid võtta kõik soovijad, aga võistlustulemused soosisid oma pere\nEuroopa holsteinide konkursse on peetud iga kahe aasta tagant, ainult raske haiguspuhang (hullulehmatõbi) on traditsiooni katkestanud. Sinikeele haiguse leviku tõttu 2008. aastal jäeti ära oktoobrikuine konkurss Itaalias. Selle asemel korraldas Osnabrücki tõuraamatuühistu (OHG) koos SEMEX Deutschland’i ja World-Wide Sires Germany'ga 6. ja 7. juunil avatud konkursi, kuhu kutsuti ka šviitsi ja dörsi tõu esindajad. Farmerid registreerisid 857 veist, kohale toodi siiski vähem. Teistest riikidest oli veiseid Šveitsist, Austriast ja Luksemburgist, Saksamaale sisseostetud veistega oli esindatud Prantsusmaa. Edukaimad olid nii punasekirjud kui mustakirjud Šveitsi lehmad vanemates vanusklassides. Kaks päeva olid täis tihedat tööd linnahallis Halle Gartlage, reedel 11 ja laupäeval 9,5 (7.30–17) tundi. Suur koormus oli kõikide tõugude kohtunikul, USA Kalifornia osariigi farmeril Hank van Exelil – 1. päeval 7 ja 2. päeval 5 tundi. Tema hindamisega jäädi rahule. Eriti oli rahul suurearvuline šveitslaste esindus, kui konkurss neile soodsalt kulges. Seda juhtus aga tihti, nende kaasaelamine oli hästi organiseeritud (kõigil punased võistkonna tekstiga T-särgid) ja lärmakas. Konkursi juhendist nii palju, et osalemise otsustas farmer ise, kes eelregistreerimisel maksis 25 eurot, osavõtu otsuse kinnitas 50 euroga. Farmeri kanda jäid ka transpordi- ja majutuskulud. Vaatamata arvestatavatele kuludele oli osavõtjaid loodetust arvukamalt. Mustakirjud holsteinid jaotati nelja vanuserühma: lehmikud (Junior), esmapoeginud (Intermediate), 2. laktatsioon (Senior) ning 3. ja vanem laktatsioon (Mature). Punasekirjuid holsteine oli vähem, mistõttu kaks vanemat rühma ühendati. Teised tõud jaotati kahte rühma. Vanuserühmas järjestati veised sünniaja järgi noorimast vanemani, selle järgi moodustati klassid 10 kuni 12 veisest. Seega Foto 1. Kolmandik Hollandi NRMi pealtvaatajatest (O. Saveli) 26\nFoto 2. Šveitslane esitleb mustakirjute holsteinide võitjat Foto 3. Šveitslane esitleb punasekirjute holsteinide ja kogu Morandale Kite Bretagne liikumisel (O. Saveli) näituse võitjat Descombes Kite Adrianat kohapeal (O. Saveli)\nlaste edukust. Esitleti vasikaid, lehmikuid, ka ühte šviitsi lehma. Juhendi järgi arvestas kohtunik võrdselt kolme osa esitlust, looma ettevalmistust ja välimikku. Preemia said kolm paremat – 100, 50 ja 25 eurot. Veiste esitlemisel peeti rangelt kinni kindlatest reeglitest. Esitlejad olid valges riietuses, rinnal ja seljal oli ranitsana riidest šabloonid numbri kinnitamiseks. Oli näha, eriti šveitslaste leeris, et korduvalt esinesid oma ala meistreid. Selleks vahetati sissepääsu juures kiiresti katalooginumber. Esitluspäitsed olid standardsed, juhtrihm peenike. Rihm koguti vasakusse kätte, millega juhiti veist päitsetest kinni hoides kellaosuti liikumise suunas, ise väljaspool. Mõnel oli ka pikem või paksem juhtrihm, siis selle lõpuosa heideti üle õla. Esitleja liikus vasak külg ees, veise pea hoiti võimalikult kõrgel. Parem käsi oli vaba või toetus abaluu piirkonnale, vajadusel korrigeeris lehma seljajoont. Esitleja vaade oli suunatud ainult oma loomale. Roojamist tuli ette, selleks jäädi seisma. Kohe oli kohal rooja koristajad või kaeti roe saepuruga. Tagakeha puhastati paberrätiga abilise või isegi teise esitleja poolt. Liikumiskiirus oli mõõdukas, ei tormatud rivis mööda ega takistatud järele tulijat. Viimast tuli vahel ette, kus konkurendid olid abivalmis. Paar lahtitõmbamist oli. Hollandi rahvusliku holsteinikonkursi (NRM) esitluse eripäraks oli, et esitleja liikus tagurpidi, juhtides lehma kahe käega päitsetest. Selline liikumisviis koormab vähem kätt, kuid külg ees liikudes on veis pidevalt esitleja valvsa pilgu all. Katalooginumber oli kinnitatud esitlejale seljale ja rinnale, lisaks rippus numbrisilt ka lehma kaelas. Kummalgi konkursil ei kohanud hobuseviisilist esitlust, kus esitleja kõnnib lõbusalt lehma kõrval. Esitleja ja esitletav on nagu üks agregaat, kus kumbki ei tee ühtegi sammu teiseta. Osnabrückis on toimunud ka virtuaalseid oksjone, kus ekraanilt võib näha hinnalist objekti ja tema vanemaid. Sel korral olid kohal 34 veist vanuses 3 kuust kuni esmakordselt poeginud lehmani. Oksjonärina töötas šveitslane Andreas Aebi, kes oskas juba rahunenud pakkujad uuesti „käivitada“ ja veel mõned sajad eurod pakutud hinnale lisada. Alghind kõikus 1700 ja 3000 euro vahel, pakku-\njaid polnud palju (pealtvaatajaid küll) ja lõpphind oli mõned sajad kuni paar tuhat eurot suurem. Kahel korral mindi hoogu. NH Bellissima (snd 3.03.06; i Braedale Goldwin, e Beauty) lõpphinnaks kujunes 10 000 eurot. Ta oli poeginud 19. mail (oksjon oli 6. juunil), toodang ei saanud otsustada, vaid põlvnemine. Isa hinnang ületas oluliselt praegu populaarset Lancelotti, aga ema põlvnemine ulatub USAsse ja tema 10 poega (Bellissima poolvenda) on seemendusjaamades USAs, Itaalias, Taanis, Saksamaal jm. Lubatud on 2500-eurone Holsteini Foorumi seemendusleping. Sama leping kehtis ka viiekuuse Hellmuth’s Laurin Pledge kohta, emapoolne põlvnemine väga kõrgete (>93 p) välimikuhinnetega ja isa Den-K-Marshall LL Laurini kõrge aretusväärtus, tulemuseks 9900 eurot. Kahel päeval toimus nelja tõu esindajate konkurss. Dörsi tõu esindus polnud suur, aga võitja Happy oli väga tasakaalus proportsioonide ning tugeva kinnituse ja mahuka udaraga lehm (fotod ka teistest võitjatest Tõuloomakasvatus 2/2008 tagakaane siseküljel). Õhtul müüdi ta oksjonil uuele omanikule, kuid tagasihoidliku (3400 eurot) hinnaga. Kahe esitlusklassiga oli šviitsi esindus. Võitja Violett oli mahuka kere ja tugeva kehaehitusega, hea piimatüübi esindaja. Holsteinide konkurss kestis kaks päeva. Saksa punasekirjud holsteinid on olnud edukad kõikidel Euroopa konkurssidel, mustakirjud harvemini. 2006. aastal võttis võimu üle Šveits, võites nii punasekirjute kui mustakirjute lehmade konkursi. Kohal oli mustakirjute holsteinide 2006. a Euroopa tšempion Morandale Kite Bretagne, kes jäi teiseks, ja võitjaks tuli punasekirju holstein Descombes Kite Adriana (ka Šveitsist), kes oli 2006. a tšempioni tütar. Kui võitjad olid selgunud, läks lahti selline möll, et varju jääb ka Vormel-1 lõpp, vähemalt õhku (kindlasti ka suhu) voolanud šampuse poolest. Võitjalehmad elasid seda väga rahulikult üle. Šveitsi lehmad paistavad silma mahuka ja nurgelise piimatüübi, tugevate jalgade ja laitmatu udarakuju ja -kinnitusega. Nooremate lehmade klassides võidutsesid saksa holsteinid.\nSilvia Pallon 75 20. augustil täitus 75 eluaastat teenekal tõuaretajal ja loomakasvatusjuhil Silvia Pallonil. Ta töötas aastaid Põdrangu sovhoosi peazootehnikuna. Põdrangu kari oli tuntud üle Eesti ja kuulus vabariigis parimate hulka. Silvia Pallon oli üks esimesi zootehnikuid Eestis, kes asus julgelt kasutama holsteini tõugu pulle. Eriti häid tulemusi saadi Põdrangul USA-st 1975. aastal imporditud Grandboy 3299 kasutamisel. Sihikindla töö tulemusena viis Silvia Põdrangu karja edukamate karjade hulka Eestis, saavutades majandi keskmiseks piimatoodanguks ligi 6000 kg lehma kohta. 1990. aastal alustas Silvia sünnitalu taastamist. Viljandimaal Pärsti vallas asuv Tüma talu kari on sellest ajast alates Eestis üks paremaid piimatoodanguga karju. Mitmel aastal on talu holsteini kari tootnud üle 9000 kg lehma kohta. Ta on väga entusiastlik aretushuviline ja kaasarääkija veel tänagi, jagades õpetussõnu ja elutarkusi noorematele aretushuvilistele.\nFoto. Põllumajandusministeeriumi osakonna nõunik Matti Piirsalu õnnitleb juublari (T. Bulitko)\nÕnnitleme ja soovime juubilarile tervist, jõudu ja vaimuerksust ning tahtmist kodutalu arendamisel ja karja aretamisel veel paljudeks aastateks. Endised ja praegused tõuaretajad.\nLeo Nigul – in memoriam 27.02.1928-28.08.2008 81. eluaastal lahkus meie seast tuntud seakasvatusteadlane, põllumajandusdoktor Leo Nigul. Ta oli pärit Järvamaalt Väinjärve vallast talupidajate perekonnast. 1953. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehniku kvalifikatsiooniga ja asus tööle Viisu sovhoosi peazootehnikuna. 1955. aastast töötas ta Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudis (hiljem EPMÜ), 1961. aastast kuni pensionile siirdumiseni instituudi seakasvatuse osakonnas Kehtnas, jõudes vanemteaduri, juhtivteaduri ja sektorijuhataja ametikohani.\n1959. aastal omistati talle põllumajandusteaduse kandidaadi ja 1994. aastal põllumajandusteaduste doktori kraad. Leo Nigul on avaldanud töid seafarmide rajamisest isoleeritud pidamissüsteemil, sigade söötmise ja söötmistehnoloogia uurimise ning seafarmide rajamise põhialuste väljatöötamise alal. Samuti on ta uurinud sigalate sisustamist, soojustamist, zoohügieeni ja teisi seakasvatusega seonduvaid probleeme. Leo Nigul oli väga viljakas kirjamees, tema sulest on ilmunud ligi 350 kirjatööd. Hinnatud teadlasena oli ta oodatud lektor ja nõuandja vabariigi loomakasvatusspetsialistidele ja tippjuhtidele. Leo Nigul oli mitmete komisjonide ja nõukogude esimees või liige. Oma tegevuse eest pälvis ta teenelise teadlase nimetuse ja oli riikliku preemia laureaat. Leo oli inimene, kes oskas probleemidele läheneda sügavuti. Ta oli muhe, sõbralik ja särav vestluskaaslane, laia silmaringiga ning palju näinud ja kogenud inimene. Sellisena jääb ta kolleegide ja sõprade mälestustesse. Aarne Põldvere ja Kalju Eilart\nToimetus: Olev Saveli (peatoimetaja), 731 3455 Eha Lokk (toimetaja) Aadress: Kreutzwaldi 1, 51014 Tartu Keeleline korrektuur: Silvi Seesmar Küljendus: Alo Tänavots 28\nAjakiri ilmub 4 korda aastas: märtsis, juunis, septembris ja detsembris. Internet: http://www.etll.ee/ Trükk: OÜ Paar\nSeptembri esimese nädala laupäev on tõuaretajatele loomakasvatusaasta kulminatsiooniks, sest on võimalik üheskoos esitleda oma karja, tõu võ...