Alokaasia: kuidas taime korralikult hooldada - Samblikud\nMis tahes tüüpi alokaasia on suurepärane toa või talveaia kaunistuseks. Samal ajal ei ole troopilise taime väärtus õitsengus, mida juhtub väga harva, vaid ebaharilikult kaunites dekoratiivsetes lehtedes, mis istuvad rohu vartel.\nKõrgus võib sõltuvalt sordist ulatuda 40 cm kuni 1 m-ni. Mõned liigid on heitlehised. See Aroidide perekonna esindaja on ainulaadne selle poolest, et ta suudab enne vihma visata lehtedele vedelikutilku. Selle eest sai ta teise nime - ilmamees.\nTavaliselt on alati saadaval kolm ebahariliku kujuga lehte. Niipea kui neljas ilmub, langeb üks lehtedest ära. On liike, kus üks leht jääb õitsemise perioodil alles. Lisaks võib alokaasiat varustada katafüllidega, mis kaitsevad uusi lehti. Teistes sortides moodustab eelmine leht algajale pika kesta..\nKui loote tingimused troopilistele võimalikult lähedale, rõõmustab elevandi kõrv teie silmi aastaringselt erakordse iluga. Lihtsalt ärge proovige seda maitsta. Taim on mürgine ja põhjustab kurgu ja keele turset. Alokaasia mahl, kui see satub nahale, põhjustab ka ärritust. Nii et käsitsege seda ettevaatlikult ja asetage kõrgemale, nii et lapsed ja lemmikloomad ei jõuaks..\nValgusarmastaja eelistab aknaid ida või edelasse. Kuid suvel varjutage põõsas kindlasti varju, et imelised lehed ei saaks ereda päikesevalguse käes põletusi ja ei saaks pruunide laikudega kaetud. Monokromaatilise värviga sordid peavad vastu ka põhjapoolsele aknalauale. Ja kirevad vajavad palju valgust ja talvist valgustust, vastasel juhul kaotavad nad oma ainulaadsuse.\nSuvel tänab nõmmroos teid ilu eest, kui hoiate seda temperatuuril + 22–27 ° С. Talvel ärge temperatuuri liiga palju langetage: vähemalt + 18-20 kraadi. Lõunapoolne külaline ei salli ka mustandit, nii et ärge asetage potti akna lähedale.\nÄrge säästa oma lemmiklooma niiskust. Suvel jootke mullapalli iga kahe päeva tagant. Samal ajal veenduge, et maa ei kuivaks. Kuid proovige vältida vee kogunemist pannile, nii et juured ei mädaneks. Kastmine toimub kas destilleeritud või settinud mittekõva veega. Külm ei tohiks olla. Juurte kastmist võite vahetada põõsa pinna niisutamisega..\nTalvel vähendage kastmist märkimisväärselt. Oodake, kuni substraat kuivab, oodake veel 1-2 päeva ja alles siis lisage elutruu niiskus. Veeprotseduurid viiakse sel aastaajal läbi umbes kord nädalas..\nÕhuniiskust tuleks hoida 80% tasemel. Selle saavutamiseks võite panna potti alokaasiat märja paisutatud savi anumasse. Lihtsalt veenduge, et poti põhi ei puuduta vett, vastasel juhul võib mädaneda.\nKaitske lehti kuivamise eest, pühkides iga kolme päeva järel märja käsnaga. Ja pihustage lille iga päev pritsimispudelist. Kui patareid on sisse lülitatud, nihutage pott küttekehast võimalikult kaugele ja asetage troopilise sõbra kõrvale purki vett ilma kaant sulgemata.\nAlokazia eelistab keskmise tihedusega mullasegu. Võite osta mulda dekoratiivsete lehtpuutaimede jaoks ja lisada sellele okas- või turbamulda. Kui soovite mulda ise kujundada, segage:\n30% maast nõeltega;\nSaad lahtise pinnase, mis on hea niiskuse ja õhu jaoks. Kuid kõigepealt valage poti põhjale drenaaž ja alles siis pinnas. Lillepott vajab avarat, nii et see ei piiraks juuri. Siis on lehed suuremad..\nAktiivse kasvu perioodil - kevadest sügiseni - vajab ilmastikumees väetamist vedelate mineraal- ja orgaaniliste väetistega. Kandke neid kord kahe nädala jooksul vaheldumisi. Pärast siirdamist väetage esimest korda kuus. Valige õitsemise ajal lämmastikuga väetamine. Pärast õitsemise lõppu sööge kindlasti suure kaaliumisisaldusega komplekssöötmisega. Talvel piisab väetamisest kord kuus.\nKuni nõmm on noor, tuleb see igal aastal ümber istutada. Täiskasvanud taimest piisab uude elukohta kolimiseks iga 2-3 aasta tagant. Kõige parem on seda teha varakevadel. Uus pott ei tohiks olla mitte ainult läbimõõduga 2-3 cm suurem, vaid ka eelmisest kõrgem. Eelistatav on valida kitsas ja kõrge lillepott.\nViige põõsas koos maapõuega uude potti, katke selle põhi paisutatud savi või telliskivitükkidega. Täitke järelejäänud ruum värske mullaseguga, lisades sellele peotäie sütt. Juurekael peab jääma maapinnast kõrgemale, vastasel juhul tseiloni lill närbub.\nTöötage ilmastikumehega kindadega ja pärast viimistlemist peske käed hoolikalt seebiga.\nLilled pole alokaasia jaoks kõige tugevam koht. Mitte iga palat ei õitse ja kui ta seda teeb, on parem kärn viivitamatult ära lõigata ja puista see sisse aktiivsöega. Lillest lahkumisel peatub lehtede areng. Põõsas võib jääda ainult üks leht või üldse mitte ükski. Nii et otsustage ise, mis teile kõige paremini sobib..\nIgal juhul oodake õitsemist mitte varem kui 5-7-aastaselt. Moodustub tihe, madal pedikell, millel asub valge või kollakas kobar, mis on peaaegu täielikult keritud. Kate avaneb alles siis, kui õitsemine lõpeb, ja ilmuvad ümarad viljad, mille sees on seemned..\nElevandi kõrva saab paljundada mitmel viisil:\nNeist esimest peetakse parimaks - laste abiga. Soovitav on seda teha kevadel, kui taime aktiivsus on suurenenud..\nEraldage vähemalt ühe lehe koorunud juurõikajad, puistades viilud purustatud puusöega. Laske neil kuivada ja istutage seejärel turba-liiva segusse. Hoidke konteinerit koos seemikutega pimedas kohas temperatuuril + 25–28 ° С.\nSaate selle asetada läbipaistvasse plastist õlleklaasi, tehes äravooluava. Siis saate jälgida juurte kujunemise ja arengu protsessi. See protsess on pikk - umbes kolm kuud. Esimeste lehtede ilmumisel siirdage laps alalisse kohta.\nKatkesta paberimassi leht. Tehke sisselõige mitte pikisuunas, vaid 45-kraadise nurga all. Piserdage lõigatud ala kohe söega. Laske pistikutel mitu tundi kuivada, seejärel kastke need Kornevini lahusesse.\nIstutage kahe tunni pärast kitsasse sügavasse potti. Kasvuhoonekeskkonna loomiseks katke ülaosa lõigatud plastpudeliga. Idu eemaldamiseks eemaldage see iga päev ja vajadusel niisutage pinnast..\nEsimene leht peaks ilmuma umbes kuu pärast. See tähendab, et juurdumine oli edukas. Kui teine luuk on, eemaldage varjualune täielikult ja siirdage lõiked 7 cm läbimõõduga potti.\nSee aretusmeetod võimaldab teil maksimaalselt säilitada liigiomadusi, kuid uue taime kasvatamine on üsna keeruline..\nAlokaasiat aretatakse sel viisil harva, kuna seemne saamine on keeruline. Kuid kui juhtub ime ja see õitseb, võite proovida. Levitage värskeid seemneid, mis on saadud marjadest, millel ei olnud aega niiskuse kaotamiseks mullapinnale, mullaga pisut tihendades. Niisutage ülalt pihustuspudeliga ja katke klaasiga või venitage kilega.\nHoidke kasti soojas, heledas kohas. Ventilatsiooni ja niisutamiseks avage klaas iga päev. Niipea kui ilmub esimene lehtede paar, istutage 7 cm potid ümber püsivasse kohta. Umbes aasta pärast, kui nad on juurtega täielikult täidetud, siirdage teistele lillepottidele. Alles siis kasvavad suured lehed.\nParem on kasvatada ühevärviliste lehtedega seemnesortide järgi, kuna kilelised ei säilita tõenäoliselt liigiomadusi.\nSeda meetodit kasutatakse siirdamise ajal. Juure jagamiseks puhastage see maapinnast, hoides seda eelnevalt vees. Terava noaga jagage osadeks nii, et juurtükile kinnitatakse vähemalt üks lehe rosett. Lõika viilud söega ja istuta iga osa eraldi potti. Toatemperatuur peab olema vähemalt + 23 ° С. Piserdage seemikuid iga päev, kuni lehed muutuvad elastseks.\nNagu ka teised toataimed, võib alokaasia haigestuda.\nSelle haigusega ilmuvad leherohtudele mädanevad laigud ja hiljem mõjutavad ka lehed, mis võib põhjustada taime surma..\nPeame kiiresti rakendama elustamismeetmeid: katkestage kõik kahjustatud osad juurteni. Mähi pagasiruumi ümber niiske sambla ja peal polüetüleenikiht. Oodake, kuni uued juured ilmuvad, ja istutage põõsas uude mulda.\nSeda iseloomustavad kollase veljega pruunid laigud. Haiguse progresseerumisel suureneb nende suurus. Selle säästmiseks töödelge võrset fungitsiidiga.\nKui näete lehtedel valgekollaseid või mustaid laike, töödelge põõsast kõigepealt fungitsiidiga ja kõrvaldage seejärel hoolduses olevad puudused..\nLisaks võivad troopilist taime rünnata ulatuslikud putukad, nematoodid, lehetäid ja ämblikulestad. Nende kahjuritega tuleks tegeleda insektitsiidide abil ja töödeldes mitte ainult mulda, vaid ka lehti. Ennetamiseks pühkige lehti niiske lapiga nii tihti kui võimalik.\nOn normaalne, et puhkemise ajal kasvab alokaasia aeglaselt. Kuid kevadel ja suvel näitab kasvu aeglustumine lämmastiku puudust..\nLehtede närtsimine toimub kas substraadi kuivamise kaudu või vastupidiselt potis oleva liigse niiskuse tõttu. Võib-olla olete korjanud vale pinnase. Õige hoolduslüngad.\nKui õhuniiskus on madal, kuivavad lehed välja. Pihustage rohelist palatit sageli.\nLehtplaadid kaotavad värvi, valguse puudumise tõttu tuhmuvad. Valgustage oma lemmiklooma fütolampiga, vastasel juhul võib see kaotada oma värvilise efekti.\nJuhtub, et lill pole millegagi nakatunud, ja lehtedel on tumedad laigud. See näitab eelnõusid või järske temperatuurimuutusi..\nJuured mädanevad lillepotis seisvast veest.\nHoolimata asjaolust, et šamutt on mürgine, kasutatakse selle raviomadusi Hiina traditsioonilises meditsiinis laialdaselt. Peate lihtsalt rangelt järgima annustamist, et mitte kahjustada keha..\nLehti kasutatakse kopsupõletiku ja tuberkuloosi raviks. Varred aitavad leevendada kõhuvalu ja hambavalu. Mahl leevendab valu ja elavdab keha. Alokaasia on võimeline vähirakke maha suruma.\nSel viisil ennast ravida on ebasoovitav, et mitte mürgitada, vaid köha või palavikuga võite patsiendi voodi lähedusse lillepotti panna. Ainult see peaks olema suure juurtega alokaasia. Just sellel liigil on ravivad omadused..\nKindlasti on teil kodus seda hämmastavat taime, millel on ebatavaliselt ilusad lehed. Kui natuke proovite, on ilmamehel tunne, nagu elaksite korteris looduses..\nAlokazia taim on suur kuni 4 meetri kõrgune ja 1,5 meetri laiune põõsas. Lille kodumaa on Lõuna-Aafrika vihmametsad ja Vaikse ookeani piirkonna piirkonnad. Selles kultuuris on ilus lehestik ja võimsad paksud võrsed..\nSeda tüüpi alokaasia lill õitseb rikkalikult ja väga sageli. Korsett on pikk haru, mille lõpus on väikesed lilled. Nad näevad välja nagu kalla-liiliad.\nLille on vaja toita varakevadel või hilissügisel enne talvitumist. Väetisi lahjendatakse proportsioonides 10 g 1 liitri sooja vee kohta. Vedelik segatakse hoolikalt ja kastmist või pihustamist teostatakse.\nMitte paljud inimesed ei tea, et lisaks dekoratiivsetele omadustele on taimedel ka maagilist energiat. Tema abiga mõjutavad lilled meie elu. Alokaasia on taim, mis armastab hoolt ja armastust. Paljud ei tea isegi selle taime ametlikku nime, sest rahvas nimetab seda rohkem naiste õnneks..\nLill, mis aitab üksikul naisel oma staatust muuta. Samuti ärkab ja parandab alokaasia uinuvaid tundeid - abielus, kuid mitte õnnelikud abielunaised, kes omandavad majas spathiphyllum, loovad suhted oma abikaasaga. Kuid tõeline ime, mida alokaasia võib anda, on võimalus emaks saada.\nSeetõttu, kui olete mures ühe pärast kolmest probleemist, hankige see imeline taim koju. Kõige parem on muidugi see kingitusena saada, aga kui oled kannatamatu, siis osta see ise ja hakake kohe selle eest hoolt kandma ja siis tuleb õnn teie koju!\nAlokaasia kodumaa on Kagu-Aasia või õigemini selle troopilised niisked piirkonnad. Kirevad lehed annavad taimele efektiivse dekoratiivse ilme, ainult ta õitseb väga harva. Praegu on sellel taimel umbes 70 liiki..\nSisetingimustes leitakse selliseid liike tavaliselt: Sandera (ja selle hübriidid Polly ja Amozonskaya), Klobuchkovaya, suurejuurtes (India ja Armagh), Smelly (Odora), Kalidora, Lowy ja vaskpunane. Mõned neist liikidest kasvavad hästi ja seetõttu kasvatatakse neid tavaliselt avarates ruumides, kasvuhoonetes või talveaedades..\nAlokaasia õitseb peamiselt talve lõpust sügavaima sügiseni, kuid mõnel sordil on kaks õitsemisperioodi - sügis-talv ja kevad-suvi.\nVisuaalselt sarnanevad alokaasia õied kalla-liiliatega: sama südamekujuline, õisikutega kõrva otsas ja valge teki ümber. Kõrv on kahvatukollane või tumekollane. Õitsedes voodilina tumeneb ja omandab roheka varjundi..\nAlokaasia ei ole väga kapriisne, kuid parem on, kui ta loob looduslähedased tingimused. Kuna ta sündis troopikas, armastab ta väga soojalt - temperatuur ei tohiks aastaringselt langeda alla 20 C. Ta ei talu järske temperatuurimuutusi ja tuuletõmbusi, seetõttu on parem mitte teda suvel rõdule viia..\nMitmekesised vormid meeldivad eredale valgustusele, kuid nad ei talu otsest päikesevalgust. Vesi alokaasiat pehme veega toatemperatuuril.\nPärast kastmist on mõne aja pärast vaja pannilt vett tühjendada, et see ei stagneeruks, vastasel juhul hakkavad taime lehed kuivama ja juured mädanema. Talvel, nagu peaaegu kõigis toataimedes, on kastmise sagedus vähenenud, kuid muld ei kuivaks.\nKuna alokaasia on levinud troopilistes metsades, armastab ta väga niiskust ja seetõttu tuleks taime pihustada aastaringselt (uduse kaste, mitte tilga kujul). Lehti pühitakse aeg-ajalt niiske lapiga, võite anda taimele isegi "dušši", kuid ärge unustage mulda katta.\nSuvel kantakse poole annusena kaks korda kuus dekoratiivsete lehtpuutaimede komplekse. Talvel saate väetada üks kord kuus..\nAlokaasia siirdatakse keskmise tihedusega mullasegusse, mille ligikaudne koostis on neli osa turbast, okas- ja lehtmuld ning üks osa liivast, substraadi pH on 5,5–6. Suurte taimede puhul võib substraadile lisada huumust. Siirdamiseks võite võtta valmis substraadi, peamine on veenduda, et pH on sobiv.\nTervislik alokaasia paistab oma heledate lehtedega ja kui valgustus on ebapiisav, muutuvad need tuhmiks ning tuuletõmbuse ja temperatuuri languse korral tekivad täpid või lehed kuivavad välja..\nKui te ei jälgi lehtede puhtust, võivad taimele asuda ämbliku lestad, lehetäid või soomustatud putukad. Lehti pestes ja pihustades tubaka infusiooniga (nõrk) saate vabaneda ämbliku lestast.\nSeebi-tubaka lahusega pihustamine päästab taime kärnkonnast ja lehetäidetest seebilahuse, millele on lisatud nikotiinsulfaati (1 g liitri kohta). Putukate vastu võitlemiseks võite kasutada ka valmis insektitsiide..\nKui taim hakkas äkki oma lehti laiali ajama, siis ärge muretsege ja ärge kohe lille ära visake. Uurige taime juuri hoolikalt ja siirdage see uude konteinerisse, asetage see jahedasse ja kuiva kohta, pakkudes seeläbi alokaasiale uinunud perioodi. Kuna taimele ilmuvad uued lehed, saab selle asetada kergemasse ja soojemasse kohta.\nKui teie lill õitseb rikkalikult ja areneb kiiresti, hoolitsete selle eest hästi ning teie peres valitseb rahu ja harmoonia. Jagage lõika oma sõbraga, kellele "naissoost õnn" õnne toob.\nAlokaasia eest hoolitsedes ärge unustage, et kõik selle osad on mürgised..\nNaturaalne baromeeter, mis ravib - Alokazia Suurejuurte foto, foto ja raviomaduste kirjeldus\nKatariina Suure talveaias kasvas hämmastav "nutt" taim: selle hiiglaslik vars sarnanes pagasiruumi, hiiglaslikud läikivad rohelised lehed, mille "südamed" puhkesid petioles kauem kui inimese käsi.\nEnne vihma ilmusid neile läbipaistvad tilgad...\nBotaanikud kutsusid keisrinna õukonna troopiliseks külaliseks ladina keelt - Alocasia macrorrhizos, mis tähendab Alokazia suurejuurt (suurejuurt). Tänapäeval nimetatakse teda ka Armaks, sest see rohttaimne mitmeaastane taim kuulub Aroidi perekonda.\nInimestes oli see Alokazia sort hüüdnimi "elevandi kõrv" - siledate servadega lehtede jaoks. Ja ka - leinaja või ilmamees, kuna Alokazia on elav baromeeter, ennustajad ei saa temaga võrrelda.\nSelleks, et Alokazia tunneks end koduselt “kodusena”, peab ta looma oma sugulastele lähedased tingimused - st jäljendama troopilise metsa soojust ja niiskust. Siis õitseb see tagasihoidlik kiiresti kasvav lill. Keeruline on see, et kasvuhoonekliima ei sobi omanikele..\nSuure juurtega alokaasia on väärtuslik ravimtaim. Seetõttu kasvatavad paljud seda kodus hoolimata pidamisraskustest.\nSee lill vajab soojust - mitte ainult õhus, vaid ka mullas, samuti peab õhuniiskus olema 80%, seega on parem hoida seda soojendusega vitriinides või kasvuhoonetes - seal kasvab see kiiresti ja hakkab õitsema.\nEriti kui kasvuperioodil töötlete Alokaziat lämmastiku-kaaliumväetistega vähemalt kord kolme nädala jooksul..\nAllpool on video Alokazia Krupnokornevaya kasvatamisest:\nPoes vali Alocasia, millel on vähemalt 3-4 tihedat ja täppideta lehte. Kodus siirdage see kohe laia ja kõrgesse potti, 1/3 drenaažiga täidetud ja 2/3 värske potimullaga.\nLoputage poesubstraat ja kontrollige juuri. Kui risoom on elastne, tihe tütrasõlmedega, säilib see ka siis, kui see kogu lehestiku maha kukub. Kui mugulal on mädanik, tuleb see ära lõigata. Kandke haav fungitsiidiga ja piserdage puusöega.\nKuivatage juured ja tunni aja pärast saate istutada. Enne istutamist eemaldage varre küljest lehed, kuivad soomused, nii et neil ei tekiks hallitust.\nAllokazia peate määrama teiste lillede jaoks soojas kohas elamiseks, kus naabrid katavad selle suvel otsese päikese eest.\nSuvel Alokazia jaoks on parim temperatuur + 22-26 ° С, talvel vähemalt +18 ja ilma tuuletõmbuseta, temperatuurimuutused, rõdul toimuvad "pidustused".\nSuvel peaks Alokazia maakivimüür jääma niiskeks, kuid pannil ei tohiks vett hoida - tühjendage see, mis pole kahe tunniga imendunud. Talvel pole sagedast kastmist vaja, peamine on see, et substraat ei kuivaks. Lill armastab pehmet settinud vett.\nAlokaziat tuleb pihustada aastaringselt, kuid... suured tilgad kahjustavad lehti, plekivad neid, seega on õhus olev veesuspensioon parem kui pihustuspudelist pihustatud vesi. Võite niiskust lisada, kasutades panni veega, kuid see ei tohiks potti jõuda. Samuti tuleb Alokazia lehti duši all pühkida või ära teha (kata lihtsalt muld).\nKorteris õitsemine on haruldus. Alocasia sadade väikeste õite õisik meenutab lõhnavat kõrva, mis on kaetud kahvatu rohelise looriga. Tolmlemisel võite saada punaseid marju, mis on sõstrad, mille sees on seemneid.\nAllpool on foto Alokazia lillist:\nSee taim armastab kergelt happelist (pH 5,5-6) "õhulist" mulda. Valmis segu sobib aroididele, kuhu oleks hea lisada õhku hoides ja vett andma turvas, sphagnum, jäme liiv või isegi kookoslaastud.\nKui Alokazia on noor, viivad nad ta varakevadel, proovides mitte murda mulda, uude, kõrgemasse ja avaramasse potti. Täiskasvanud taimi häiritakse mitte sagedamini kui üks kord kolme aasta jooksul..\nIlusa põõsa moodustamiseks pole Alocasiat tavaliselt vaja pügata, kuid see kasvab kiiresti ja ta võib vajada pügamist, kui korteris on kasvuruumid ära kasutatud..\nSeejärel tehakse varre põhjas (3-4 cm pinnase kohal) terava noaga ringis sisselõige. 2-3 tunni pärast peate juurte kasvatamiseks pulbri sisse hõõruma (näiteks "Juur"), katke sisselõige märja samblaga, kinnitage kompress klammerduva kilega ja jätke 4-5 nädalaks. Moss sambla pärast kuivamist. Juured ilmuvad kuu aja pärast. Siis lõigatakse Alokazia ära ja istutatakse uude kohta ning allesjäänud känd omandab peagi palju lapsi.\nAltpoolt näete, kuidas Alokazia suurjuur (suurjuur) fotol välja näeb:\nAlokaasiat saab paljundada vedru siirdamise ajal eraldatud pagasiruumist, pistikutest ja mugulatest võetud pungaga.\nPaksust lõigatakse terava noaga viljalihaga neer ja lõigud kuivatatakse purustatud kivisöega. Pungi istutatakse madalasse potti, turba ja liiva niiskesse segusse ja hoitakse soojas - varsti hakkab see kasvama. See meetod säilitab emataime.\nLõika Alokazia vars ära, puista juurikatega ja istuta kas märja sambla sisse või liiva ja turba segusse. Juurte kasvatamiseks kulub 3-4 nädalat. Sel ajal peaks lõikamine olema väga soe + 23-25 ° С (eelistatavalt mitte ainult ülalt, vaid ka altpoolt) ja kerge.\nUut alokaasiat saab kasvatada mugula "silmast" - lõigake tükk koos pungaga ja juurige see kergesse, liivasesse mulda, mis on kaetud purgiga. Paljunemiseks küpset mugulat on lihtne ära tunda - see on tume ja ketendav.\nMürk ja ravim - need omadused esinevad looduses sageli koos. Alokazia mürgine mahl võib põhjustada naha allergiat ja põletust ning kui sööte ekslikult tükikese taime (see juhtus, siis Alokazia eksis ženšenniks), ei saa toidumürgitust vältida. Kuid samal ajal suudavad suure juurtega Alokazia tinktuurid, raasuke, salvid ja õli paraneda.\nHiinlased on Alokaziat ja selle raviomadusi kasutanud sajandeid ning Indias ja Sri Lankal kasvatatakse Alokaziat endiselt meditsiinilistel eesmärkidel..\nSuure juurtega alokaasia: raviomadused\nAeriaalosadest saadud tinktuurid (vesi ja alkohol) sobivad liigesevalu, haavade, polüartriidi, kopsupõletiku, koolera, tuberkuloosi ja hambavalu raviks. Alkohol Tinktuura valmistatakse ühest lehest koos varrega. Seda nõutakse pimedas 2 nädala jooksul pool liitris viinas.\nAlokaasial on kasvajavastased omadused. Selle kooriks purustatud mugulat kantakse neoplasmidele.\nKahjuritele ei meeldi mürgised taimed ja nad ründavad neid harva, nii et parasiidid kahjustavad alokaasiat ainult siis, kui need on valesti hooldatud.\nÄmblik-lesta võib lehtedest altpoolt kasvada, kui te ei lilli pritsida ega õhku niisutada.\nMida teha: peske lehti veega, piserdage neid nõrga tubaka infusiooni või ostetud insektitsiidiga.\nJuurte lagunemine niiskuse stagnatsiooni tõttu. Lehtede kuivatamine näitab, et see juhtub..\nMida teha: siirdage Alokazia, eemaldades juurte mädanenud osad, hea drenaažiga ja lahtise pinnasega potti. Pärast jootmist tühjendage kraanikaussi voolav vesi.\nKahvatu, kuid mitte kuivatav lehestik - näitab toitainete puudust.\nMida teha: lahjendage lilleseade kergelt dekoratiivsete lehtede ja veega Alokaziaga.\nVideo Alokazia Krupnokorneva huvitavatest võimalustest:\nOlles kodus Alokazia suure juurtega kasvanud, saate osta lisaks interjöörile ka suurejoonelise kaunistuse, selle kasulike omaduste tõttu ka terve rohelise apteegi..\nAlocasia - koduhooldus\nAlocasia on suurte ilusate lehtedega toataim. Kasvatatakse kasvuhoone- ja toalilledena.\nLooduses kasvab see troopikas ja subtroopil. Ei talu madalamat temperatuuri, seetõttu kasvatatakse seda õues ainult sooja kliimaga riikides.\nTaime peamine kaunistus on suured noolekujulised või südamekujulised lehed pikkadel paksudel petioles. Õitseb väga harva ja inetu lilled kaotavad võrreldes lehtedega.\nIgal aastal muutub see taim üha populaarsemaks. Perekonnas Alocasia on üle 70 liigi, mis erinevad suuruse, lehe kuju, värvi poolest.\nSeal on ainult 40 cm kõrguse suguvõsa vapustatud esindajad ja hiiglaslikud kahe-kolme meetri pikkused iludused. Toa lillekasvatuses kasvatatakse ainult üksikuid liike..\nKõigi alokaasia üldine iseloomulik tunnus on lühike mugulakujuline risoom, mahlakas vars, tihedad teravad tipuga ovaalsed lehed ja selgelt silmatorkavad veenid.\nLehtede väljanägemise tõttu nimetatakse lille rahvapäraselt "elevandi kõrvaks". See kehtib ühe taimeliigi kohta, kuid üldiselt on alokaasiatüüpe palju ja nad on kõik ilusad.!\nKõrge õhuniiskuse korral ilmuvad lehtedele läbipaistvad tilgad. Looduslikes tingimustes käitub taim sel viisil, kui vihmaperioodil ei suuda ta mullast liigset niiskust imada..\nSiseruumides asuv alokaasia võib toimida koduse baromeetrina - lehtedel olevad veetilgad annavad märku kõrgest niiskusest ja vihma lähenemisest. Kuid sellised tilgad võivad ilmneda ka liigse kastmise korral..\nTänu dekoratiivsetele lehtedele on alokaasia suurepärane sisekujundus..\nSuured taimed näevad välja atraktiivsed talveaedades, suurtes saalides, kunstlike veehoidlate lähedal. Kodus kasvatatakse sagedamini kännu liike.\nTaim armastab huumusrikka, pinnasevaba niiskust ja head valgust pakkuvat lahtist mulda. Suvel sobib talle osaline vari, puhkeajal - ere valgustus.\nAlokaasiaga lillepoti jaoks on parem leida kerge või veidi varjutatud koht. Vältige otsest päikesevalgust.\nLääne- ja idapoolsele aknalauale saab paigutada väikesed potid. Hea võimalus on hajutatud valgustus. Lõunapoolsetele aknalaudadele asetades on vaja varjutada.\nTahkete lehtedega lilli saab kasvatada piiratud valgustuses, kuid kirevad lilled vajavad eredat hajutatud valgust..\nTalvisel perioodil on parem lill üle viia lõunaaknasse; selle puudumisel võib olla vajalik päevavalguslampidega valgustada 1,5–2 tundi päevas.\nTroopiliste põliselanike jaoks on optimaalne temperatuur 23 ° C.\nKevadel ja suvel on soovitatav lille hoida toatemperatuuril 22-26 ° C, sügisel ja talvel - 18-20 ° C. Mustandid on alokaasia korral vastunäidustatud.\nLooduslikus keskkonnas kasvab alokaasia kõrge õhuniiskuse tingimustes. Kodus kasvatades tuleks luua sarnased tingimused..\nTäiendavad meetmed täiendava niiskuse saamiseks - veega täidetud kaubaalune paisutatud saviga. Alokaasia pott asetatakse kaubaalusele, samal ajal kui selle põhi ei tohiks veega kokku puutuda.\nLehti tuleb aeg-ajalt pühkida niiske lapiga ja piserdada pehme veega. Pihustamist tuleks külma pilvise ilmaga teha ettevaatlikult, muidu võivad tekkida pruunid laigud.\nKevad-suveperioodil vajab alokaasia helde jootmist, mis viiakse läbi mitmel korral. Liigne vesi kogumiskaevast tuleb eemaldada..\nJärgmine kastmine on vajalik siis, kui pinnas kuivab umbes 1 cm sügavusele.\nKülma aastaajal valatakse vesi settega, mis on kuumutatud temperatuurini 20 ° C, kuid juba üks päev pärast pealmise kihi kuivamist. Kui ruum on jahe, võib vettinemine soodustada mugulate mädanemist..\nPealmise kastmena kasutatakse valmis kompleksväetist, mis on ette nähtud dekoratiivsete lehttaimede jaoks..\nAktiivse kasvu perioodil väetatakse kahenädalase intervalliga, sügisel ja talvel vähendatakse väetamist 1 kord kuus.\nSiseruumides esineva alokaasia puhul on uinuv periood vaevumärgatav, lihtsalt külma ilmaga on neil vähem aktiivseid lehti.\nNoored taimed vajavad iga-aastast siirdamist, täiskasvanud - umbes kord kolme aasta jooksul. Dekoratiivsete lehtpuutaimede valmis kompositsioon sobib substraadina suurepäraselt..\nKui lill on suur ja võimas, on parem valida stabiilne pott, millel on pisut suurem mahutavus kui eelmisel. Drenaažiavad peavad olema olemas.\nPõhi kaetakse paksu drenaažikihiga, selle peale valatakse natuke uut mullasegu. Maapõuest lill eemaldatakse ettevaatlikult vanast anumast, vabastatakse liigsest pinnasest kerge raputamisega, püüdes juuri mitte kahjustada.\nRisoom asetatakse ettevalmistatud poti keskele ja kaetakse värske substraadiga, lõpus on pinnas tihedalt kätega tihendatud. Viimane etapp on rikkalik kastmine. Pooleteise tunni pärast eemaldatakse pannile kogunenud vesi.\nAlokaasiat paljundatakse vegetatiivselt: risoomide jagamisega, noorte mugulate istutamisega, harvemini pistikutega. Seemnete paljundamine on äärmiselt haruldane..\nReeglina ühendatakse paljundamine kevadise siirdamisega. Hästi arenenud täiskasvanute alokaasias moodustuvad juurte ja mugulatega tütartaimed.\nJuurte võrsed eraldatakse terava noaga, sektsioonid piserdatakse söepulbriga. Pärast mida taimed istutatakse eelnevalt ettevalmistatud pottidesse..\nJuurte sõlmedest on uute taimede kasvatamine pisut keerulisem. Neid eraldatakse ka noaga, jaotustükke töödeldakse purustatud kivisöega, kuid siis asetatakse need mitte maasse, vaid sphagnum-samblasse.\nMugulad süvendatakse 1-2 cm võrra, jättes ülaosa pinnale. Seejärel valage üle, katke klaaspurgi või kilega ja asetage soojasse heledasse kohta. Seemikud ilmuvad 3-6 nädala jooksul.\n10 alokaasia kasvamise saladust\n1. Alokaasiale ei meeldi suured potid, eelistades väikeseid.\n2. Kaubaalusest kastmine taime jaoks ei sobi - jootma peate ainult ülalt, proovides valada vett mööda poti servi nii, et see ei langeks varrele.\n3. Kui vars mädaneb ja lehtedele on tekkinud laigud, kasutati liigset kastmist.\n4. Kui kasv on aeglustunud - mullas puudub lämmastik. Karbamiidilahus aitab aktiveerida kasvuperioodi.\n5. Lehed närtsivad - põhimik on liiga tihe ja vajab asendamist. Samuti võib põhjus olla niisutusrežiimi rikkumine, mida tuleb kohandada..\n6. Lehed kaotavad värvi - valguse puudumine, peate valgustuse parandama.\n7. Lehtede näpunäited muutuvad pruuniks - õhk on liiga kuiv.\n8. Lehtede tipud muutusid kollaseks - põhjuseid võib olla mitu: liigne lämmastik, kastmine kõva veega, toitainete puudus substraadis.\n9. Lehtedele ilmusid pruunid laigud - hüpotermia või mustandid. Lehtede peale puistates võivad sametistel sortidel tekkida täpid, seetõttu on parem selliseid taimi altpoolt pritsida.\n10. Õitsemine aeglustab lehtede kasvu, seetõttu on soovitatav lilli korjata.\nEksootiline alokaasia kaunistab iga ruumi. Teades kasvatamise põhireegleid, saate selle dekoratiivseid lehti imetleda juba aastaid..\nAlokaasia: tüübid ja hooldus kodus\nPerekonda Alokazia kuulub enam kui viiskümmend igihaljat, kõrgusega 40 cm kuni 2 meetrit või rohkem. Need on levinud troopilistes ja subtroopilistes tsoonides (Aasia, Austraalia, Hiina, Taiwan, Malaisia, Kesk- ja Lõuna-Ameerika). Meie ribas kasutatakse neid nii tubade kui ka aedade kaunistamiseks. Muud nimed: trefoil / shamrock, arma, Weatherman.\nKodus kasvab alokaasia troopilistes metsades, kus tugevate vihmade ajal liigse niiskusega taim “nutab”. Liigne vesi eraldub lehtede kaudu. Teades, et õhuniiskus tõuseb enne vihma, võite ilmaennustada alokaasia lehtedest. Toataimed "üleni joota" niiskust.\nPopulaarsed uskumused ja ebausud räägivad, et selle taime majas on ohtlik oma toksilisuse tõttu. Kuid korraliku hoolduse korral ei põhjusta see vara tõsiseid probleeme..\nSelle perekonna eripäraks on lehed. Need on suured (kuni 50 cm), tihedad, terava otsaga ovaalsed, läikival pinnal eredalt nikerdatud veenidega, paljude stomaatidega (spetsiaalsed augud hingamiseks). Sageli meenutab nende kuju reljeefsete servade ja terava otsaga südant. Lehed on kinnitatud tugeva varre külge, millel on mahlased petioles. Lühikese varre spetsiaalse kinnituse tõttu tundub, et seda pole üldse olemas. Nii moodustub dekoratiivsetest lehtedest suurejooneline roheline mop..\nÜks alokaasia põõsas hoiab kuni 8 lehte, pärast 9 ilmumist - esimesed lehed surevad ära ja kukuvad maha.\nSuurejoonelise lehestiku taustal on alokaasia õied vaevumärgatavad. Õisik on roosa, valge, kollakas ja roheline kobar. Ühel küljel on see ümbritsetud kollakasrohelise kroonlehega. Kodus on taime õitsemine haruldane. Parem on eemaldada kujundamata õisikud, kuna need imevad lillest tugevuse välja ja nõrgendavad seda, peatavad kasvu. Kui lill õnnestus õitsema, võite oodata eksootilisi puuvilju-marju seemnetega (kuni 5 tükki kummaski). Marjad on nagu astelpaju oksad.\nAlokazia populaarsed sordid:\nSander Suured, piklikud tumerohelised lehed erkvalgete veenide ja sulerohke servaga. Iseloomulik tunnus - metalliline läige ja kerged külgveenid.\nPolly See on Sanderi hübriid. Õitseb sagedamini kui teised sordid.\nAmazonase Keskmise kõrgusega sort (roosakasroheline vars tumedate veenidega, lehtede kõrgus kuni 60 cm). Lehed on tumerohelised, kilpnäärmekujulised, väikeste sälkudega, külgedel paaris veenidega.\nVaskpunane Keskmise suurusega sordi, mille südamed on ovaalsed lehed. Eristav omadus - punakas värvus.\nKlobuchkovaya Nad ulatuvad ühe meetri kõrgusele. Suurte lehtede värvus varieerub rikkalikust smaragdist tumeroheliseks. Lehtkinnituste piirkonnas on ka spetsiaalseid turseid..\nSuur risoom Südamekujulised ovaalsed lehed. Lobaari veenid on plaadi põhjas hästi väljendunud. Suur valik, pagasiruumi pikkus ulatub 2 meetrini. Viljad on erkpunased. Variety - alocasia variegata. Selle lehed on väiksemad, kirevad, suurte valgete laikudega..\nLõhnav (lõhnav) Rohttaimed kuni 1 m. Erineb vanade (ovaalsete, piklike) ja noorte lehtede (kilpnääre) erineva kujuga. Õitseb äärmiselt harva.\nMacroriza Stingray (kirev) Suur sort kuni 2-3 meetri kõrgune. Ideaalne kasvuhoonetes ja talveaedades. Intensiivse värviga ümar südamekujuline võimas lehestik.\nMust samet Oma nime õigustades on selle sordi lehed sametine must ja burgundiaine. Kuju on ovaalne süda. Lill on roosa. Õitseb hea hooldusega.\nLowe Maa all hargneb väike pagasiruum. Saavutab 1 meetri kõrguse. Noolekujulised või ovaalsed rohelised lehed kahvatute triipudega. Lehe sisekülg on värvitud tumelillaks.\nVenti Suuremahuline sordiline alokaasia. Lehtede värvus on hallroheline, metalse läikega. Tagumine külg on tumepunane. Kasvab hästi osalises varjus.\nDraakon (Draakon) Sellel on helerohelised ovaalse südamekujulised lehed, millel on laiad tumerohelised veenid. Ebatavaline lehestik sarnaneb soomustega nahal või fantastiliste draakonite tiibadega.\nSander Erineb maaliliste noolekujuliste lehtede poolest, ühendades rohelise, pronksi ja lilla varjundi suurenenud veenidega.\nKalidora Suurim alokaasia. Hübriidsort, mis saadakse lõhnava alokaasia ja gagaena ületamisel. Lehed on tohutud, läikivad, sügavrohelised. Kasvatatud talveaedades ja kasvuhoonetes.\nPortodora Uus hübriid. Lillade / pruunide petioles külge kinnitatud lainelise kammkarva servaga hiiglaslikud lehed.\nReginula Erinevad läikivad tumerohelised lehed pikliku otsaga.\nBambino Sandera hübriid. Seda peetakse miniatuurseks sordiks, selle kõrgus ei ületa 40 cm.Sel on kitsad lehed terava otsaga.\nHõbe Bambino Väike kompaktne taim (kuni 30-35 cm kõrgune), millel on kerged veenid matistavad hõbedased lehed. Tagumine külg on tumepunane.\nSuurenenud niiskus tekib laiade lehtede regulaarsel pritsimisel (paar korda päevas). Nendel eesmärkidel on parem kasutada pehmet vett, vastasel juhul jäävad kole laimiplekid..\nHoolduse tunnused aastaaegade kaupa:\nParameeter Talv Kevad Suvi Sügis\nÕhutemperatuur Mitte vähem kui + 18 ° C. Ventilatsiooni ajal piirake järske temperatuurikõikumisi. +21... + 26 ° C\nKastmine Niisutamine kord nädalas. Niisutamine iga 3 päeva tagant. Kõrgel temperatuuril - iga päev.\nValgustus Lisage 1–2 tunniks kunstlikku valgust (kireva lehestikuga sordid). Intensiivne äsja istutatud taimedele.\nTumeroheliste lehtedega lillede puhul - kerge tumenemine.\nAsukoht Lõuna suund Ida / läänesuuna aknad.\nÕhu omadused Kõrvaldage mustandid. Ruumi mõõdukas ventilatsioon.\nKastmise omadused sõltuvalt aastaajast:\nKevad-sügis Rohke. Juurte niisutamine koos pinna niisutusega (mitu korda päevas).\nTalv Tavaline, keskmine (pinnase kuivamine pole lubatud).\nAktiivse kasvu perioodil (märts-oktoober) tuleb alokaasiale anda mineraalväetisi. Sobivad erinevad toataimedele mõeldud valmisväetised. Neid lisatakse vette, kui joota 2 korda kuus..\nVäetiste tabel koos väetise koguste ja töötlemisaegadega:\nSöötmine Vajalik kogus Taotlusperiood\nKaaliumsulfaat 10–15 g Suvekuudel\nSuperfosfaat 5-10 g\nKarbamiid 15-20 g Kevadkuu / juuni\nAmmooniumsulfaat 10–15 g\nAlokaasia siirdatakse ideaalsetes tingimustes üks kord 4 kuu jooksul. Toimingud sõltuvad sellest, kas puks jaguneb või mitte. Vajadusel jagage taim, puhastage risoom maast. Kui eesmärk on lihtne siirdamine, siis maapinda ei eemaldata..\nVõite levitada troopilist ilu:\nrisoom (näeb välja nagu mugula);\nSeemned istutatakse kevadel turbaga liivasse, süvendades 1 cm võrra.Siis kasta põllukultuurid ja kaetakse kilega, luues kasvuhooneefekti. Võrsed ilmuvad 18–22 päeva pärast. Väikesed võrsed istutatakse eraldi konteineritesse. Tavalisi dekoratiivseid lehti saab näha ainult üheaastastes taimedes..\nMuld, konteiner istutamiseks\nPoti valik sõltub õie suurusest.\nOn oluline, et konteiner oleks sügav ja stabiilne, põhjas on augud..\nMuld peaks olema lahti, kergelt happeline, kuid sisaldama toitaineid. Sobivad järgmised mullad:\nokaspuumuld (koosneb nõelte kõdunevatest jäänustest), lehtmuld (lehtede huumus),\nMitmeid komponente kombineeritakse sageli. Üle 3-aastaste seemikute jaoks lisage maaga segatud toitev huumus (vastasel juhul võite juured põletada). Võite tuua aiast mulda ja lisada sellele liiva ja huumust. Lihtsam variant on osta valmissegu dekoratiivsete lehttaimede jaoks.\nLisaks korrektsele pinnasele peate hoolitsema ka korraliku drenaaži eest. Nendel eesmärkidel sobivad ideaalselt väikesed veeris, paisutatud savi, kruus. Drenaažikiht valatakse mahuti põhja (mitte vähem kui ¼ kogumahust).\nEbaõige hooldusega alokaasia puutub kokku lillekahjurite haiguste ja kahjustustega.\nHaigus / kahjur Manifestatsioonid Põhjus / mida teha kahjurina? Kõrvaldamismeetmed\nJuuremädanik Peatades kasvu, lehed kaotavad oma kuju, kukuvad maha. Vale kastmisrežiim. Siirdamine, kahjustatud juuremugulate eemaldamine, ülejääkide töötlemine vasksulfaadi lahusega (2 liitrit vett / 1 tl).\nAphid Paljud väikesed rohelised / hallid / oranžid (olenevalt liigist) kääbused. Lehed näevad tuhmid, unised, kuju on häiritud. Kahjurid tuuakse koos pinnasega või "naabritega" aknalauale, võimaluse korral avatud tuulutusavade kaudu. Pihustamine / töötlemine insektitsiidsete ainetega (Fitoverm: 4ml / 1l), seebiõli lahusega (vedelseep / taimeõli).\nKilp Tundmatud pruunid ja mustad tuberkulid. Kollane ilmneb, lehestik langeb, kuni täieliku surmani. Kärnkonnad imevad taimede mahla välja, tuuakse koos mullaga. Pese vead seebiveega pehme harjaga maha, töötle lehti ja mulda Aktara insektitsiidiga (0,8 g / 1 l vee kohta).\nSpider lesta Lehtede pinnal on arvukalt valgeid laike, takerdunud väikeste ämblikuvõrkudega. Puuk häirib mõjutatud taimede õiget toitumist. Töötle Actellikuga (2 ml / 2 l vett).\nToidugrupp Mikroskoopilised putukad, mis moodustavad vatit meenutava valge limase aine. Ime välja toitained. Eemaldage kahjurid ja tahvel seebivee või saialillte tinktuuraga, piserdage seebiveega (3 korda nädalase intervalliga), töödelge Akataraga (3 korda nädalaste intervallidega)..\nWhitefly Lehed kaotavad värviküllastuse, närtsivad. Taimele moodustub läikiv tahvel (lehemesi) - jäätmesaadused. Diptera valged koi-sarnased kahjurid. Nii täiskasvanud kui ka selle vastsed toituvad taimemahlast. Töödelge Confiformiga (0,1 ml / 1 l vett), lisaks asetage spetsiaalsed liimipüüdurid (feromoon, Bone Forte).\nHr Dachnik soovitab: Alokazia on koduarst\nHiina arstid usuvad pikka aega, et alokaasia juurtest ja vartest saadud infusioonidel on kasulikud raviomadused. Salajased retseptid aitavad valutavate liigeste (reuma, podagra, osteokondroos, polüartriit), veresoonte haiguste, hemorroidide, veenilaiendite, kilpnäärme nõrkuse korral. Saate kasutada raha sees.\nMahl sisaldab ka ohtlikke mürgiseid aineid - elavhõbekloriidi, elavhõbedat ja tsüaniide. Ravimite valmistamisel on vaja annust rangelt jälgida ja võtta paar tilka.\nLehti kasutatakse hambavalu, tuberkuloosi nakkuse ja kopsupõletiku raviks. Ravi jaoks kasutatakse pikka käepidet kollast neljandat lehte. Üks leht teeb 0,5 l tervendavat tinktuuri.\nAntibakteriaalsed ravimid valmistatakse olulistest ainetest, mis on tõhusad stafülokoki, streptokoki ja sooleinfektsioonide korral.\nAlokaasia alkohol Tinktuura leevendab sääskede ärritust ja seda kasutatakse madude hammustuste raviks.\nTraditsiooniline meditsiin soovitab kasvajate, sealhulgas onkoloogia korral alokaasia mahla, sellel põhinevaid salve. Ametlikud kliinilised uuringud ei ole näidanud usaldusväärseid raviomadusi. Seetõttu on enne alokaasial põhinevate koduste abinõude kasutamist vaja konsulteerida arstiga, kasutamisel on vastunäidustusi.


Kott-tool Tube 100 Quilted Outside - Klassikaline ja vastupidav!\nKott-tool Tube 100\nKott-Tool Tube 100 Quilted Outside Beige\nMõõdud:\tpikkus: 120 cm,\tlaius: 100 cm,\tkõrgus: 80 cm,\tmahtuvus: 560 l\nMärksõnad: Kott-tool, pusku pusku, pehme, mugav, disain, kunstnahk, tepitud\nKäsitsi valmistatud kott-tool. Omapärase disainiga, et maksimaalselt toetada selga ja pead.\nSpetsiaalne sisekoti lõige annab kott-toolile vormi ja stabiilsuse.\nSobib ka ühele inimesele, kuid mõeldud ikkagi kahele.\nVäliskangast on lihtne hooldada ja vahetada, et kohandada erinevate interjööridega.\nTootetel puuduvad teravad nurgad mis välistab ootamatud vigastused.\nTube 100 - Inspireeritud Itaalia disainist! Tube 100 on kott-tooli ja diivani vahepealne variant. TUBE 100 on loodud Itaalia tootedisaineri Francesco Costacurta poolt, ning toodetud Pusku Pusku poolt! Mõnus kott-tool mahutab kuni kaks inimest. Toode sobib kasutamiseks terassile, tuppa või kontorisse. Sisekoti omapärane disain tagab kott-tooli stabiilsuse ja tagab mugava seljatoe. Tube 100 on parim valik neile, kes otsivad omale mugavat, ainulaadset ja eksklusiivset mööblit.\n(A) Laius: 100 cm\nMahtuvus: 560 l\nSkandinaavia kirglikus - Itaalia disain!\nTube 100 - Inspireeritud Itaalia disainist! Tube 100 on kott-tooli ja diivani vahepealne variant. TUBE 100 on loodud Itaalia tootedisaineri Francesco Costacurta poolt, ning toodetud Pusku Pusku poolt! Mõnus kott-tool mahutab kuni kaks inimest. Toode sobib kasutamiseks terassile, tuppa või kontorisse. Sisekoti omapärane disain tagab kott-tooli stabiilsuse ja tagab mugava seljatoe. Tube 100 on parim valik neile, kes otsivad omale mugavat, ainulaadset ja eksklusiivset mööblit. Valmistatud käsitööna!


Laiast maailmast on kõige muu kõrval Eestisse jõudnud ka terviseärevus - Maaleht\nLaiast maailmast on kõige muu kõrval Eestisse jõudnud ka terviseärevus\n„Paari sõnaga on seda keeruline selgitada ning ühest põhjust ei olegi. Pigem on tegemist mitmete asjaoludega,“ ütleb terviseärevuse kiire kasvu kohta Tartu Ülikooli peremeditsiini professor Ruth Kalda.Foto: Raivo Tasso\nEnamasti helistavad inimesed numbril 112 siis, kui on tekkinud tervisemure. Viimastel aastatel on aga kasvanud selliste kõnede arv, mida võib iseloomustada sõnaga „terviseärevus“. Miks?\n„Paari sõnaga on seda keeruline selgitada ning ühest põhjust ei olegi. Pigem on tegemist mitmete asjaoludega,“ ütleb Tartu Ülikooli peremeditsiini professor Ruth Kalda.\nOluline muudatus võrreldes varasema ajaga on see, et kui vanasti valdasid infot, milline tervisehäire ühe või teise kaebuse taga võib peituda, vaid meditsiinitöötajad, siis täna see enam nii pole – info on igast inimesest vaid paari hiirekliki kaugusel. ja doktor Kalda sõnul otsitakse internetist igasugustele erinevatele kaebustele selgitusi kibekiiresti. Tulemuste tõlgendamisega aga jäädakse hätta.\n„Olen ka ise proovinud. Kui sisestad lihtsa kaebuse, näiteks väsimus või hingeldus, siis on paraku nii, et otsingumootorid pakuvad esmalt välja tõsiseid probleeme. Tavainimesel jääb aga puudu tervisealasest analüüsioskusest ning kümne erineva põhjuse seast nopib ta miskipärast välja just ühe ja kõige raskema. Näiteks köha puhul ei kahtlustata endal esimese hooga mitte viirushaigust, vaid kopsuvähki. See lihtsalt on nii, ei tea, miks,“ laiutab professor käsi.\nLoomulikult võib köha taga olla ka kopsuvähk, kuid võrreldes viirushaigusega väga harva. Arst teab, kuidas köha tõeline põhjus välja selgitada, patsient aga paraku mitte.\nKUULA | Pidev tervise pärast muretsemine muudab elu põrguks (2) 08.02.2019\nÄrevust aitavad doktor Kalda sõnul tekitada ka kõiksugused teenusepakkujad: laborid, kliinikud, ravimite ja toidulisandite müüjad.\nLaborites võimalik teha umbes 2000 erinevat analüüsi. „Miks me võtame sealt välja viis ja ütleme, et nendega saab ühte või teist tervisemuret kindlaks teha? Kui kauaks? Homme võivad analüüsid ju hoopis teistsuguseid tulemusi anda. Ning peale selle – seda, kas inimene on terve, pole võimalik ühegi analüüsiga kindlaks teha,“ selgitab tohter ning ütleb, et tegemist on haiguste turustamisega, mida tehakse suurte korporatsioonide poolt maailmas ja Eestiski väga laialt.\nLisaks on inimeste ootused tervishoiule väga suured – abi loodetakse saada kohe ja kiiresti kõikide tervisemurede korral.\nSamuti on noored inimesed abitud, nad ei oska haigestudes mitte kuidagi toimetada: ei osata nina puhastada, ei teata, kuhu ja kuidas panna lapsele palavikku alandav küünal jne.\nSelline suundumus on läänemaailmas levinud juba aastakümneid ning nüüd otsapidi Eestissegi jõudnud. Doktor Kalda sõnul tehakse meile nii palju asju tehnoloogia ja automatiseerimisega lihtsamaks, et lõpuks oleme igapäevastes asjades abitud. Tervisabitus on vaid üks abitus paljudest.\nJa veel - olgu jutt erakorralise meditsiini osakonnast, kiirabist või eriarstiabist, kumab igalt poolt läbi, et inimesed satuvad oma tervisemuredega sinna, kuhu nad sattuma ei peaks.\n„Viis aastat tagasi oli meil 87 000 kutset aastas, 2017. aastal aga juba 101 000. Surve kiirabile kasvab. Ja seda eelkõige just terviseärevuse ning vaimsete häirete tõttu,“ toob välja Tallinna Kiirabi juht Raul Adlas. 70 protsenti numbril 112 häirekeskusse tehtavatest kõnedest on seotud tervisemuredega.\nKas ja milline on võimalus anda inimesele kätte õige suund? Teavitamisest ja kampaaniatest üksi ei ole mingit abi, midagi suurt nendega korda ei saada, on Ruth Kalda kindel. Inimesi käitumist, mõttemustreid ja harjumusi on tema sõnul väga raske muuta. Samas, õpetada tuleb ikka ja juba varasest lapsepõlvest.\nKui ema või vanaema lapsele tervisenõu anda ei oska, siis peab selle ülesande üle võtma kool. Sama arvab ka terviseameti peadirektor Merike Jürilo. „Süsteemne järjepidev töö koolis, nii nagu tehakse näiteks liiklusturvalisuse asjus, on kindlasti vajalik ka tervisevaldkonnas,“ sõnab Jürilo.\n2018. aastal vastas Häirekeskus hädaabinumbril 112 tulnud 994 514 kõnele. Neist 408 250 juhul saadeti appi politsei, pääste või kiirabi. Võrreldes eelmise aastaga tõusis kõnede arv 1% võrra ja selle põhjusena on näha abivajaduse tõusu suvel. Palav suvi tõi kaasa tuleõnnetusi ja tekitas inimestele terviseprobleeme. Terviseprobleemidega oli seotud 70% kõnedest.