Yleensä potilaan tilan paraneminen alkaa viikon hoidon, cardizem 180mg, 120mg, 60mg. Altistuminen kosteusvaurioituneissa rakennuksissa saattaa aiheuttaa autoimmuunisairauksia, sillä altistuvien joukossa on raportoitu. Yleistä, Virtsa on normaalistikin usein ylikyllästynyt kalsiumin, fosfaatin ja oksalaatin suhteen, rinnakkaislääke cardizem ilman. Lihasrelaksantteja käytetään yleisesti yleisanestesian induktiossa ja ylläpidossa sekä ensihoidossa esimerkiksi helpottamaan hengitysputken asettamista. Kobalamiini tulee ihmisen elimistöön sekä useimpien vitamiinien - elintarvikkeiden välityksellä.Ja ruokavaliossa useimmat ihmiset on läsnä, lääke cardizem espoo. Aivojen ominaisuuksiin kuuluu, että kun niitä tarpeeksi ärsyttää, voi tapahtua sähköisiä purkauksia, jotka hermoston kautta välittyvät. Vaikka lääkkeettömien hoitomuotojen tehojo tunnetaan, on terveyden aktiivinen monitorointi terveystarkastuksin johtanutpikemminkin siihen, azitrox apteekki kouvola. Puolierot viiveissä, viive-eroissa ja amplitudeissa ovat usein. Naisilla, joilla on kuukautiset, munasarjoista irtoaa joka kuukausi yksi munasolu, luonnon cardizem tampere. Wymagana znajomość angielskiego, więc dalszy opis w tym języku.\nCardizem: Kuinka paljon ottaa?\nOlin ihan hermoraunio, vaikka Antti vakuutteli että kaikki on hyvin, diltiazem 180mg, 120mg, 60mg. Nesteiden suolakonsentraatioiden eroa kutsutaan osmoottiseksi paineeksi. Työpajalla tehdään yrityksille erilaisia alihankintatöitä, esimerkiksi pakkaus- ja, ole reseptiä cardizem joensuu. Ykköstyypin alkoholisteja ovat henkilöt, jotka ovat olleet. Tämän yleistilan ongelman lisäksi, oon vieraillut nyt myös traumatologian ja ortopedian erikoislääkärin vastaanotolla kontrollissa, cardizem ostaminen netistä. Lapsen atooppista riskiä kasvattaa myös passiivinen tupakointi, syntyminen siitepölyaikaan, eläinkontaktit kotona, yliaikaisuus ja suuri syntymäpaino ja. Jos mietitään keliakian oireita, joita ovat muun muassa: ruoansulatusongelmat, uupumus,, mielialaongelmat, krooninen väsymys, osteoporoosi, ciprohexal rinnakkaislääke oulu. Korvatorvea on tähystetty 2 kertaa nenän kautta mutta kasvainta ei minulla ole ainakaan. Tulovaiheessa valtimoveren verikaasuanalyysi osoitti metabolista asidoosia: pH oli 7.31, hiilidioksidiosapaine 3.5 kPa, happiosapaine 13.1 kPa, emäsylimäärä, clomipramina ole reseptiä helsinki. Jänteen irrottua kiinnityskohdasta painijan muhkea hauislihas vetäytyi alaspäin tavalla, josta perholainen osasi jo repiä huumoria. - Se on kuin.\nVoitteko ostaa cardizem online turvallisesti?\nDendriiteissä ja dendriittien spine-lisäkkeissä delta δ-opioidireseptoreita on lähinnä lokalisoituneena sileän endoplasmisen retikulumin, Cardizem (diltiazem) 180mg, 120mg, 60mg. Arnkilin mukaan aivosähkötoiminnassa on havaittu pieniä eroja, mutta on vaikea tulkita, mitä muutokset merkitsevät käytännössä. Näytön ääressä vietetyt tunnit eivät olekaan haitaksi teineille, halpa cardizem tallinna. Terveessä parisuhteessa ei pitäisi olla tilaa kostolle. Eläinlääkäriltä kannattaa kysellä ainakin näitä: Baytril, doxysykliini ja tetrasykliini, pilleri cardizem joensuu. Huomautus: Jos tässä pitää enemmän kuin 20 min, 63 asteen entsyymi on muuttanut kaiken tärkkelyksen sokeriksi eikä 72 asteen entsyymille jää enää. Esimerkiksi ihmisillä, joilla on hiippaläpän vuoto, on usein sydämentykytystä, ahdistuneisuutta, paniikkihäiriöitä ja kuukautisia edeltäviä oireita, halvat isoderm netistä. Onko teillä verenohennuslääkitystä, osteoporoo- silääkitystä tai oletteko koskaan saaneet. Metabolinen asidoosi on sairaus, joka syntyy toissijainen jokin muu sairaus ja voi vaikuttaa kissoja ja koiria, zidovudine resepti tampere. Hiukkaset kiertävät syklisessä kiihdyttimessä ympyrärataa valtavan magneetin ansiosta.\ncardizem annoksen epäonnistunut annos\nP01.29, Muu lapsiveden niukkuuden vaikutus sikiöön ja vastasyntyneeseen, cardizem diltiazem. L-arginiini on yksi urheilijoiden ja vanhusten suosituimpia. Keskeisiä suureita ovat sydämen syketaajuus ja iskutilavuus joista voidaan johtaa sydämen minuuttitilavuus, pulssiaallon etenemisnopeus sekä solun ulkoinen, geneerinen cardizem tallinna. Akuutin umpilisäketulehduksen diagnostiikan perustana ovat yhä anamneesi ja kliininen tutkimus. Jos aika nähdä lääkäri, on mahdollista merkittävästi parantaa potilaan vointia.Tällä hetkellä bisfosfonaatit käytetään osteoporoosin hoitoon, rinnakkaisvalmiste cardizem lappeenranta. Se hidastaa vatsan toimintaa ja nopeuttaa sykettä. Puhutaan subkliinisestä inflammaatiosta, joka itse asiassa voi yhdistää tiettyjä keskushermostosairauksia aika moneen muuhunkin sairauteen, cardizem kustannus oulu. Kaikilla korkean polioriskin maista saapuvilla tulee olla todistus siitä. Jos sinulta löytyy Milan odotusajan äitiyskortti, niin tsekkaappa, mitä sydänääni lukemia silloin ollut, cardizem tabletti tampere. Euroopan ja Amerikan tuuli viininpunainen hiukset pää adduktio pitkät suorat hiukset cos peruukki 3766585 2017.\nYlempi nilkkanivel on pohje- ja sääriluun, 180mg, 120mg, 60mg cardizem. Lainaus: This particular sequence of events strongly. Ihomelanooma on vaarallinen ihosyöpä, mutta sen varhaisella havaitsemisella voi estää tehokkaasti syövän leviämisen, tablettia cardizem tabletti. Vaikka retinopatiaan ei tunneta parantavaa hoitoa, voidaan. Apgar-pisteet kertovat vauvan syntymähetken kunnosta, mutta eivät tutkimusten mukaan sanele lapsen tulevaisuutta, luonnon cardizem lääke. Analyysi, välttäminen sekä Remedy liittyy angioödeema Angioedeema, että tunnetaan myös muiden ihmisten takia Quincken turvotus, voi olla tulehdus tapahtuu. S-Ca-Ion, fP-Kol, fP-, cardizem tabletit tampere. Alla olevasta hakupalvelusta löydät Suomessa järjestettäviä lääketieteen koulutuksia. Todellinen ja jopa todennäköinen uv-riesa on lumisokeus keväthangilla senkin estämiseksi riittää em, kapselit zomig jyväskylä. Haukku Poron Sääriluu on suomalaista poron luuta joka ei sisällä lisä -tai väriaineita.


Valio Kasvispihvi | Ilkka Uutiset\nMehevät feta-kasvispihvit saavat hyvän makunsa perinteisistä kotimaisista kasviksista. Kasvispihveihin voi käyttää melkeinpä mitä kasviksia vain haluaa eli sovelletut oman maun mukaan versiot toimivat pihveissä varsin mainiosti. Itse otin hyötykäyttöön feta-kasvispihveihin raaka-aineita, mitä jääkaapin laatikoista löytyi.\nKasvisruoka on kasvattanut suosiotaan myös niiden joukossa, jotka eivät muuten noudata kasvisruokavaliota. Kasviruoan kokeilun voi aloittaa pitämällä esimerkiksi yhden.\nKolmen raaka-aineen kasvispihvit! Nopea ja maukas ruoka niin arkeen kuin viikonloppuun. Valmista rinnalle raikas kermaviilikastike – ohjeita löytyy palvelustamme.\nKasvispihvit ja kermaviilikastike. 1 peruna 2 porkkanaa 1 pieni palsternakka pala juuriselleriä 1 sipuli 1dl maitoa 2 munaa 0,5 dl öljyä n. 70 g pakastepinaattia 0,5 dl vehnäjauhoja 0,5dl korppujauhoja 2 dl juustoraastetta 1 tl suolaa 2 tl paprikajauhetta 1-2 tl timjamia margariinia paistamiseen. Sekoita kulhossa munat, öljy, pinaatti, maito, vehnäjauhot, korppujauho, mausteet ja.\nMehevät kasvispihvit syntyvät erilaisista kasvisraasteista, ja ne voidaan paistaa joko pannulla tai vielä kevyemmin uunissa. Runsaasti kasviksia sisältävät, terveelliset pihvit sopivat keventäjälle. Tuoreiden kasvisten lisäksi pihveihin voi halutessaan soseuttaa pakastekasviksia, kuten.\nKasvispihvit uunissa saavat rakennetta täysjyväohrasuurimoista. Pihvien koostumuksesta tulee sileämpi, jos aineksia soseuttaa sauvasekoittimella. 1. Kuori ja raasta porkkanat. Suikaloi kaali. Kuori ja hienonna sipuli. 2. Nosta täysjyväohrasuurimot kiehuvaan kasvisliemeen ja.\nHelpot kasvispihvit: 500 g valmista porkkana- tai bataattisosetta 1 dl porkkanaraastetta 2 kananmunaa 1 dl kaurahiutaleita 3 rkl perunajauhoja 1 tl mietoa currya 1 tl juustokuminaa 1 tl suolaa 1/4 tl mustapippuria persiljasilppua. Paistamiseen: öljyä. Valmistusohje. 1. Sekoita porkkanaraaste, munat, kaurahiutaleet ja perunajauhot.\nKategoriat vihdin uutiset Avainsanat hyvät kasvispihvit, kasvispihvit resepti, kasvispihvit uunissa, valio kasvispihvi


Riisi- ja perunapiirakoita vedetään myynnistä – voivat aiheuttaa vaaran allergikoille – Stara\nRuoka Terveys 18.10.2021, 18:00 · Tim Isokivi\nHoviRuoka Oy on ilmoittanut vetävänsä myynnistä gluteenittomia riisi- ja perunapiirakoita. Takaisinvedettävissä tuote-erissä on omavalvonanäytteissä havaittu kontaminaatiojäämiä kahdesta allergeenistä, seesamista ja sinapista.\nTuote voi kontaminaatiojäämien vuoksi olla vaarallinen seesami- ja sinappiallergisille henkilöille. Muille tuotteen käyttö on turvallista. Takaisinveto koskee neljän kappaleen pakkauksissa myytäviä riisi- ja perunapiirakoita, joiden viimeiset käyttöpäivät ovat 24.10, 29.10 ja 31.10.\nSeesamille ja sinapille allergisia kuluttajia on neuvottu palauttamaan virheelliset tuotteet ostopaikkaan tai lähettämään tyhjä pakkaus suoraan HoviRuoalle. Ostos hyvitetään. Jälleenmyyjiä on puolestaan ohjeistettu poistamaan tuotteet myynnistä välittömästi.


Kesätyöntekijä puuteollisuuteen, Go On Kouvola\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1352637\nSiparila Oy on yritys, joka on omistautunut suomalaiselle aidolle puulle. Säilytämme ja kehitämme suomalaista puurakentamista nykypäivän tarpeita vastaaviksi. Siparilan erityisalaa ovat puusta valmistetut ulkoverhouspaneelit, sisustuspaneelit ja sisustuslistat.\nHaemme nyt kesäksi\nMyllykosken tehtaan höyläämöön ja rimamaalaamoon.\nVoit työskennellä joko maalaustehtävissä tai rimamaalaamon yleisissä tehtävissä. Et tarvitse aikaisempaa kokemusta vastaavasta työstä vaan ainoastaan hyvän asenteen ja halun tehdä töitä! Kokemus tuotantotyöstä ja työturvallisuuskortti katsotaan eduksi, mutta eivät ole välttämättömiä.\nTyöt alkavat tehtävästä riippuen viikolla 20 tai 22 ja kestävät kesäkuun loppuun saakka. Työtä tehdään aamuvuorossa 6-14.30.\nPalkkauksessa sovellamme Mekaanisen metsäteollisuuden työehtosopimusta.


Kuorma-autonkuljettaja päivittää osaamistaan SKAL:n ammattipätevyyden jatkokoulutuksessa.\nSKAL:n yrityskatsastus auttaa tuntemaan ja näkemään yrityksen nykytilan tarkasti ja realistisesti, jotta sitä voi johtaa menestyksekkäästi.\nJäsen: Rekisteröidy uusille jäsensivuille\nSKAL:n extranet-palveluun eli Jäsennettiin kirjautuminen on muuttunut siten, että käyttäjä luo omat tunnuksensa ensimmäisen sisäänkirjautumisen yhteydessä. Rekisteröitymiseen tarvitset jäsennumerosi ja yrityksesi Y-tunnuksen.\nMitä tarvitaan hyvään kuljetusyrittäjyyteen? Ajankohtaista tietoa, asiantuntevaa palvelua, verkostoja ja vahvaa vaikuttamista! Multimediaesitteemme tiivistää SKAL-palvelut.


Pappi Puikoissa: Oikukkaat ladyt\nViime viikon CardChallenge # 43:een vastaus vasta nyt, kun ystävänpäiväkortit on postitettu :).\nHaastettiin tekemään kortti ilman leimakuvaa, 3D:tä tms. Helmikuun Paper Craft -lehdessä oli tuommoisia paperista leikattuja ladyja, joita teki mieli kokeilla. Lähdin tietysti, tapani mukaan, vaikeammasta mallista, ja vaikeammilla papereilla, ja tämmöistä tuli: En ollut kovin tyytyväinen. Pehmeät, ryhdittömät paperit olivat hankalia leikata. Niinpä osat eivät matsanneet täysin, joten yritin "hämätä" piirtämällä varjostuksia. - No, ladyt osaavat olla hankalia... Olisin jättänyt kasvot piirtämättä, mutta pikkuneiti vaati ladylle silmät, nenän ja huulipunan.\nToinen yritys yksinkertaisemmilla muodoilla ja ryhdikkäämmillä papereilla onnistui hiukka paremmin:\nMutta meinasi siinäkin tulla ohari. Leikkasin ensin hatun kuviopaperista, jonka väri näytti niiiiin ihanalta arkilla, mutta ei se olisi tainnut sopia:\n- Muuta kuin jollekin tosi pasifistille, tai makaaberin huumorin ystävälle ehkä... Maastokuosissa kun on vertakin jo valmiina. *Huokaus* No, ei mitään. Onneksi huomasin mokan ajoissa.\nLähettänyt "pappi puikoissa" klo 16:23\nAivan ihanat ladyt:)\nTosi kiva idea ja kiva nähdä erilaisia kortteja!\n12. helmikuuta 2009 klo 12.22\nIhanan näköisiä ja kiva idea! Sinulta onnistuu melkein mikä vaan!:)\n12. helmikuuta 2009 klo 16.12\nHeippa taas pitkästä aikaa! :-)\nKylläpä tuo hattumalli on kiva! Voisinkin itse kokeilla. Pitääkin muistaa olla paperin kanssa tarkkana, ettei tule mitään esimerkin kaltaisia yllätyksiä.\n13. helmikuuta 2009 klo 3.02\nmahtavia kortteja! Erittäin tyylikkäitä!\n13. helmikuuta 2009 klo 9.17


Laurin blogi: lokakuuta 2012\nFW: Liitettäväksi lauri oinosen bolgeihin\nOLEMME ITSE OMA VOIMAVARAMME\nFW: Suomenselän rautatieliikentyöryhmän kokouksest...\nLinja-autot luovat parempaa tulevaisuutta jokaisel...\nKeurusseutu tarvitsee molemmat ambulanssinsa\nKunnallisvaalit ovat nyt ohi. Suuret Kiitokset 370 äänestäjälleni! Te sen teitte, kultamitalipaikka Keuuruun kunnallisvaaleissa! Jokainen olette tekemäsää suurta asiaa äänestäessänne valintani puolesta, sillä alkavalla valtuustokaudella ratkaistaan monia tärkeitä asioita. Keuruun tulevaisuus on aivan perusteissaan nyt lujan ja sitkeän puolustamisen asia ihan oman kunnan itsenäisyydestä alkaen. Luotan Keuruun itsenäisyyteen jatkossakin.\nKuntaliitos ei Keuruun kohdalla ratkaise mitään ongelmaa, mutta synnyttäisi suuren määrän lisää. Nyt tulevalla valtuustokaudella kuntaliitos taloudellisena faktana merkitsisi meille korkeampaa veroprosenttia ja lisää velkaa siinäkin tapauksessa, että joutuisimme itsenäisenäkin nostamaan veroprosenttia. Liitoksen myötä joutuisimme nostamaan vielä enemmän. Vaara olisi myös kansalaisille tärkeiden palvelujen joutuminen esim. Mänttään, jos liitos olisi Mänttä-Vilppulan kanssa, kuten jotkut asioita enempi tuntematta haluavat.\nKuntatalous on suuri haaste valtion osuuksien vähetessä nykyisen hallituksen budjettiratkaisujen seurauksena kunnille perustaråpeisiin tulevien valtionosuuksien vähetessä ensi vuodellekin yli kaksi miljoonaa euroa. Nykyhallitus kurittaa kuntia, jotta se saa antaa rahaa EU:lle eurokriisin hoitoon, johon me Suomen veronmaksajat emme ole millään tavoin syyllisiä.\nNyt on kuitenkin hyvä mieli ja kiitollisuus päällimmäisenä luottamuksesta ja sen kanssa on hyvä käydä kovimpiinkin taistoihin keuruulaisten puolesta! Sissisotana koetan saada valtion toimintaa myös kasarmialueellemme. Puhutaan siitä vasta sitten, kun jotain on saatu aikaan.\nMenestyvä ja inhimillinen Keuruu tavoitteeksi\nOlen ilokseni havainnut, että Keuruun kaupungissa on paljon lapsiperheitä. Samoin vanhempien näkyvä huolenpito lapsista on hyvä asia. Nuoret vanhemmat haluavat kaikkein parasta lapsilleen. Lähtökohtaisesti Keuruun kaltainen kunta voi tarjota aineksia onnelliselle lapsuudelle. Monet virikkeet, usein sukulaiset ja luonto ovat lähellä ja naapurit tuntevat yleensä toisensa. Lapsiperheiden elämän ja arjen asioiden tiedostaminen on tärkeää eri päätösten teossa. Lasten hoitoon tarvitaan aidosti toimivia vaihtoehtoja ja kotihoitoa on myös määrätietoisesti edistettävä.\nKeuruun kouluelämän vahvuus ovat osaavat ja työhönsä sitotuneet opettajat ja koulujen henkilökunta. Sama koskee hienosti kaikilla sektoreilla myös koko kaupungin ja terveystoimen henkilöstöä. Minulle sanottu: "olemme ihmisillä töissä", kuvaa vastuunottoa ihmisistä, joita varten kaupunki on olemassa. Keuruu on sen kokoinen kaupunki, että meillä yhdessä toimien on mahdollisuuksia estää nuorten syrjäytymistä. Keuruulaisissa nuorissa on kokemani mukaan paljon myönteistä latausta.\nAmmatillista koulutusta on lisättävä ja lukiotamme on vahvistettava Keurusseudulla. Nykypolitiikan mukaisiin suurlukiohin verrattuna Keuruun lukion inhimillinen koko havaitaan vahvuudeksi. Kunnallisneuvos Olli Haapanen toimiessaan kaupunginsihteerinä toi Keuruulle ja kehitti voimakkaasti ammatillista koulutusta seutukunnallamme. Nyt tarvitaan samaa energisyyttä ja sitkeyttä nuortemme ja aikuisopiskelijoiden parhaaksi. Kesäyliopistojen ja yliopistojen arvosanaopintoja ja kursseja olisi saatava seudullemme edelleen. Nämä ovat hieno mahdollisuus nuorille ja iästä riippumatta jokaiselle sekä merkki paikkakunnan vireydestä. Yhteistyö Ison Kirjan kanssa voisi antaa paljon lisää tälläkin saralla.\nYrittäjiemme parissa on ainutlaatuinen innostus luoda työpaikkoja Keurusseudulle. Työ ja toimeentulo ovat työikäisille syy muuttaa tänne. Täältä voi käydä työssä muuallakin, jos tiet ja liikenneyhteydet ovat hyvät. Asuinpaikkana ja virikkeiltään koko Keuruu tarjoaa kiistatta vertailukelpoiset ja edulliset puitteet. On pidettävä huolta, että TE-keskuksen työvoimapalvelut säilyvät Keuruulla. Meillä on noin 700 henkilöä vailla työtä. Tarvitaan lujasti toimia, jotta tekemätön työ ja työntekijä kohtaisivat toisensa. Jos tässä voisimme yhteistyöllä onnistua, voisimme välttyä veronkorotuksilta tai jopa hivenen alentaakin veroprosenttia. Samalla monen elämän arki muuttuisi onnellisemmaksi ja ehkäpä kaupunkikin näyttäisi kauniimmalta.\nYhteiskunnan arvokkuus mitataan sillä, miten se pitää huolta iäkkäimmistään ja hoitoa tarvitsevista. Kyse ei ole kuluerästä vaan panostuksesta ja sijoituksesta. Tämä tulisi tajuta erityisesti valtiollisella tasolla huolehtimalla kunnon eläkkeistä ja kuntien voimavaroista, mutta jotain arvovalintoja voi silti tehdä kunnallisella tasollakin. Hoito- ja hoivatyö tarvitsevat osaajansa ja omaishoito todelliset mahdollisuutensa.\nHaluan, että luonnonkaunis ja mahdollisuuksia runsaasti tarjoava, menestyvä Keuruu tunnetaan myös ihmiselle hyvänä, inhimillisenä kaupunkina.\nPostittanut Lauri Oinonen klo 21:32 0 kommenttia\nFW: Suomenselän rautatieliikentyöryhmän kokouksesta\nSubject: Suomenselän rautatieliikentyöryhmän kokouksesta\nDate: Wed, 17 Oct 2012 08:30:50 +0300\nRatalinjaukset esillä Keuruulla\nSuomen rautateiden linjaukset ja vaikuttaminen niihin nousivat keskeiseksi asiaksi Suoimenselän rautatieliikennetyöryhmän kokouksessa Keuruulla viime maanantaina. Keskipohjolakäytävän viestintäsihteeri Virpi Heikkinen kertoi alustavien kustannuslaskelmien olevan käynnissä Venäjältä Pieksämäen ja Haapamäen kautta edelleen Vaasan ja Kaskisten satamiin ja sieltä Ruotsin ja Norjan läpi Atlantille ulottuvasta rautateiden kuljetus- ja liikennekäytävästä. Ensi kesään mennessä saataneen laskelmat osuudelta Jyväskylä- Haapamäki-Seinäjoki. Samoin tähän liittyy Green Corridorina oleva kuljetuskäytävä Porin ja Rauman satamiin, josta myös Heikkinen kertoi laskelmien olevan meneillään.\nKokouksessa puheenjohtaja Lauri Oinonen sekä kansanedustajat Arto Pirttilahti (kesk) Mänttä-Vilppulasta ja Mikko Savola (kesk) Ähtäristä toivat esille kiireellisesti selvitettäväksi kustannusvertailun Tampereelta Haapamäen kautta Seinäjolle menevän pääradan itäisen raideparin kunnostamisen kustannuksista suhteessa uuden radan rakentamiseen nykyisen Parkanon kautta kulkevan oikoradan rinnalle. Huomattava olisi se, että pääradan itäisen reitin osuus Haapamäki-Seinäjoki olisi jo saamalla osa Keskipohjolakäytävää. Nämä tulisivat samalla rahalla kuntoon ja palvelisivat kokonaisuutta eri suuntiin edullisesti ilman kokonaan uuden radan vaatimia investointeja\nNykyinen henkilöliikenne säilyy seuraavan aikataulukauden entisellään eräitä minuuttien muutoksia lukuunottamatta, kertoi Seinäjoen aseman palvelupäällikkö Vieri VR:n edustajana. Suomenselän rautatieliikennetyöryhmä muodostuu Haapamäen radanvarsikuntien edustajista. Mukana tällä kertaa oli edustus Alavudelta, Ähtäristä, Mänttä-Vilppulasta, Orivedeltä sekä Keuruuta edustivat toimikunnan puheenjohtaja Lauri Oinonen, jäsen Antero Pohjonen ja kaupunginjohtaja Timo Louna. Keski-Suomen liittoa edusti viestintäsihteeri Virpi Heikkinen, joka kutsui seuraavan kokouksen Jyväskylään vielä tämän vuoden puolella ratalinjausten suunnitelmien merkeissä.\nPostittanut Lauri Oinonen klo 12:02 0 kommenttia\nLinja-autot luovat parempaa tulevaisuutta jokaiselle\nLinja-autoliikenne Keurusseudun mahdollisuuksien avaajana\nLinja-auto on merkinnyt minulle mahdollisuutta käydä kotoa käsin Multialta oppikoulua Keuruulla. Jo kansakoulua käydessäni näin Multian matkahuoltona toimineen Korsun edessä aikansa upeita linja-autoja. Ne toivat maalaisyhteisön koulupojalle tuulahduksen jostakin kauempaa ja ilmeisestikin ulottuvissa olevien mahdollisuuksien salaperäisestä maailmasta. Niinpä Keuruun yhteiskoulun pääsykokeissa oppilaaksi hyväksytyksi tuloni jälkeinen bussimatka Keuruulta Multialle oli upea kokemus. Tiesin linja-autokyytien avaavan ovia tuntemattomaan ja jännittävään tulevaisuuteen. Muistan elävästi myös ensinmäisen oppikoulupäiväni matkan kunnioittamani Yrjö Kurjen ollessa kyydin kuljettana.\nEn tiedä koulutovereitteni omia kokemuksia, mutta meille useimmille multialaislle ja Keuruun eri kylillä asuville linja-auto mahdollisti koulun käynnin kotoa. Tätä mahdollisuutta ja varsinkaan eri kyliltä ei ollut ennen meitä, jotka kuuluimme ns. suuriin ikäluokkiin. Multialaisten osalta kiitos tästä kuuluu Töysän Linja Oy:n perustajalle Jussi Töysälle. Samaan kiitokseen voivat yhtyä varsin monet eri kylien keuruulaisetkin. Töysän bussithan ovat antaneet monille keuruulaisillekin jo noista ajoista alkaen mahdollisuuden koulunkäyntiin. Vastaavasti etenkin Myllymäentien ja Kolhon suunnista rohkean yrittäjänaisen Enne Mäkelän linja-autot merkitsivät aivan samaa. Lisäksi seudullamme oli muitakin linja-autoreittejä kuten Björkqvistin ja Tourusen sekä postiautojen vuorot.\nOman ikäluokkani koulumatkat eivät saaneet valtion tai kunnan tukea, jokainen maksoi itse matkansa. Linja-autoyrittäjillä oli yrittäjäriskinsä. Heille kuuluu upea kiitos halusta järjestää ja suunitella eri kyliltä liikenne vaihtoyhteyksineen hyvin palvelleeksi. Parhaimpina aikoina 1960-luvulla Multialta lähti aamulla runsaan puolentunnin sisällä Keuruulle neljä linja-autovuoroa. Reittiensä mukaan nämä olivat: Tarhapään, Asunnan, Jukojärven kautta ajetut ja suora Multia-Keuruu vuoro. Aamukuudelta oli jo mennyt vuodesta 1957 alkaen Multialta Tampereen vuoro. Lähes tunnin välein iltaan asti oli muitakin vuoroja Keuruulle, joista useimmat jatkoivat edelleen Mänttään.\nEdellä luetellut vuorot tarjosivat Keuruulla välittömät vaihtoyhteydet myös Jyväskylään. Lisäksi Multialta lähti vastaavaan aamuaikaan kolme bussia Jyväskylään. Ensinmäinen ajoi Kuivasmäen ja Töysänperän, toinen Heikkilänperän ja kolmas Kalliokosken kautta Petäjävedelle ja sieltä nämä jatkoivat Jyväskylään. Lisäksi Multialta oli Jyväskylään muitakin vuoroja, joista pitkän matkan kulkija oli Myllymäki-Multia-Jyväskylä vuoropari.\nKaikki edellä luetellut linja-autovuorot kulkivat myös paluusuuntiinsa. Linja-auto oli jo tuolloin merkittävä rahdin kuljettaja. Maatilojen tuotteista kyydissä oli niin maitotonkkia kuin teurastettujen eläinten ruhojakin kauppoihin. Henkilökuntaan kuuluneet rahastajat saattoivat tuoda maaseudun asiakkaille tarvikkeita, joita ei saanut omalta paikkakunnalta. Linja-autot loivat vireää elinvoimaa monipuolisesti maaseudulle. Asioinnit, sukulaismatkat, käynnit lääkäreissä jne. hoituivat kätevästi sujuvien bussivuorojen avulla useimmille maaseudun asukkaille.\nLinja-autoliikennöitsijät ja heidän koko henkilöstönsä ovat olleet voimakkaasti Keurusseudun kehittäjiä. Tästä kuuluu heille suuri kiitos. Koulubussiani usein nuorena miehenä kuljettanut ja Töysän Linja Oy:n johdossa vuosikymmenten työn tehnyt nykyinen talousneuvos Aapo Töysä antaa haastatellessani puolestaan nöyrän kiitoksen uskollisille asiakkailleen.\nBussit kulkevat entistä laadukkaampina ja paremmin varusteltuina perheyrittäjien viitoittamaa tietä. Ekologisuus, ympäristöystävällisyys matkan nopeus ja viihtyisyys ovat vahvoja bussiliikenteen valtteja, alan mahdollisuudet luovat tulevaisuutta jokaiselle. Luotan kokeneisiin yrittäjiin ja siksi linja-autoliikenteen vankkaan tulevaisuuteen Keurusseudun ja meidän kaikkien parhaaksi!\nOlen tietoisesti tehnyt Keuruulla havaintoja kahden Keuruulle sijoitetun ambulanssin hälytyslähdöistä ja muista tehtäviin kuuluvista toimista. Näitä on yllättävän paljon. Hälytystehtävissä on täällä näkynyt myös naapurikuntien ambulansseja, mikä kertoo molempien Keuruun autojen olleen samaan aikaan tehtävissä.\nAmbulanssiemme tehtäviin on kuulunut myös entistä enemmän kotisairaanhoitoa ja omaishoitoa tukevia töitä ja potilaiden siirtoja kotoa oman terveyskeskuksen palvelujen äärelle. Lääkärien yö- ja osin viikonloppupäivystysten etääntyessä sairaankuljetusten tarve on korostunut sekä kiireellisten että vähemmän kiireellisten mutta tarpeellisten kuljetusten osalta. Keuruu ja Multia jo sinällään muodostavat maantieteelliseti laajan alueen. Jo nyt monet ovat valittaneet ambulanssin tulon odotusta. Palokuntien ensivasteyksiköiden harteille kaatuu yhä enemmän ja vaativampia tehtäviä.\nSairaanhoitopiirimme virkamiesesityksen pohjalta 12.9.2012 tehty ratkaisu Keuruun toisen ambulanssin poistamisesta vastoin Keuruun kaupungin kantaa on vaarallinen heikennys Keurusseudulla sekä ambulansin saatavuuteen että terveydenhuollon palveluihin. Tätä ei korjaa se, että jäljelle jäävä on ns. hoitotason yksikkö, koska Keuruulla on käytännössä tällainen ollut jo vuosikymmeniä. Kun tämä päivisin klo 08-20 ainut ambulanssi on tehtävässä tai Jyväskylän ajossa, on yksinkertaisesti nopean avun saannin pula.\nJos Petäjävedeltä luvattu apu sattuisikin olemaan heti saatavissa, olisi viive Keuruulle vähintäinkin 20 minuuttia, Haapamäelle yli puolituntia ja Pihlajavedelle odotus venyisi jopa tuntiin. Entäpä silloin, kun tämäkin auto olisi tehtävissä? Aivo-, sydän- ja keuhkoinfarktitapauksissa minuutit ovat todella tärkeitä kuten vaikeissa onnettomuuksissakin. Viiveet merkitsevät vakavia asioita ja hengenvaaraa. Entäpä tilanne, jossa tarvittaisiin kaksi tai useampia ambulansseja? Toiveet lähikuntien avusta voivat olla myös epärealistisia. Tiedän mm. tilanteen, jolloin seutukuntien lähin vapaa ambulanssi oli Ylöjärvellä!\nTässä tilanteessa tuntuu suorastaan irvokkaalta sairaanhoitopiirin päätöksen pohjalla ollut perustelu (hall. kokous 12.9.2012 asia 156 H): " Suunniteltu palvelutaso on nykyistä tilannetta parempi. Keuruu maksaa samalla maksuperusteella ensihoidosta kuin muutkin KSSHP:n alueen kunnat, koska ensihoitovalmius noudattaa KSSHP:n palvelutasopäätöstä". Vaikka ambulanssipalvelumme mielestäni olennaisesti heikentyvät, eivät maksumme kuitenkaan alene.\nValmistelussa ei ole tunnustettu Keurusseudun matkaetäisyyksien tosiasioita eikä ambulanssien lisääntyvien tehtävien kokonaistarvetta. On haluttu keskittää yksiköitä Jyväskylään ja ohjata niille myös potilaittemme siirtokuljetukset, jotka nyt on hoidettu paljolti ekologisesti ja säästäen Keuruun autojen Keskussairaalan ajojen paluumatkoilla. Koska asia on nyt lukkiutunut, on tulevalla valtuustokaudella ambulanssiongelma otettava esille ja tilanne on korjattava ennen pahimpien vahinkojen toteutumista.\nKeuruun kaupunginvaltuuston puheenjohtaja (kesk)\nPostittanut Lauri Oinonen klo 19:15 0 kommenttia\nRautatiet voivat olla tulevaisuuden suuri mahdollisuutemme\nNykyinen hallitus on päättänyt panostaa voimakkaasti rahaa rautateihin. Tämä tarkoittaa maan Pohjanmaan pääradan (Hki-Tre-Parkano-Seinäjoki-Oulu) toista raideparia Ouluun saakka ja kolmatta raideparia Helsinki-Tampere välille. Lisäksi Tampereen lähelle Pirkkalaan suunnitellaan miljardin euron uutta tavaraliikenteen järjestelyratapihaa Tampereen läntisine ohitusratkaisuineen asuttuun ja vesistöjä sisältävälle alueelle. Uutta paljolti tunneleita merkitsevää Jyväskylä- Jämsä-Orivesi raideparia ajetaan myös voimakkaasti. Kaikkiaan jo nämä merkitsevät noin viiden miljardin menoja valtiolle. Lapissa ajetaan lisäksi ponnella kahta Jäämeren yhteyttä\nValitettavasti nämä linjaukset eivät lupaa mitään meille, olisimme vain valtion veroissa maksajia. Samalla perustellut Keurusseudun maantieinvestointimme jäisivät odottamaan vuoroaan ja maan useat päättäjät myös haluavat niiden vaipuvankin unholaan. Näin olisi jo käynytkin vt 18 kohdalla, ellen olisi ollut vaikuttamassa PN:n elinkeinovaliokunnan jäsenenä Pohjoismaiden ministerineuvoston päätökseen ohjata NECL II suunnittelurahoja tiesuunnitelmiemme päivittämiseen.\nTässä tilanteessa on meidän osoitettava valtiolle huikeasti edullisemmat ja paljon paremmin maatamme ja kuljetustarpeita palvelevat ratareitit. Nämä ovat Haapamäen kautta kulkeva ns. vanha Pohjanmaan rata (Tampere-Haapamäki-Seinäjoki) ja Haapamäki-Parkano-Pori rautatie. Ensinmainittu on jo superkunnossa Orivedelle asti. Orivesi-Haapamäki-Seinäjoki osuus tulisi varustaa uudelle pintakerrokselle yhteenhitsatuin kiskoin ja sähköistää. Tämä maksaisii vain varsin vähäisen murto-osan siitä rahasta, mikä nyt aiotaan käyttää uuteen rataan Tampere-Parkano-Seinäjoki välille.\nSamalla tulisi Keskipohjola-käytävän poikittaisyhteys kuntoon Haapamäki-Seinäjoki osuudelta.\nMeillä on vain nyt tavattoman kova kiire tuoda asia esille, koska jo nyt upotetaan rahoja (Tre-Pno-Ski) toisen raideparin = uuden radan suunnitteluun. Jos emme nyt onnistuisi saamaan rataamme (Ov-Hpk-Ski) pääradan toiseksi raidepariksi, on tulevaisuudessa uhka menettää alueemme junamatkustus pääkaupunkiseudulle ja pohjoisen suuntaan. Muutaman vuoden kuluttua tätä liikennettä taas tarkastellaan ja suunnitelmat ovat tiedossani ja vapaasti saatavissa (LVM:n JYSEHOT-selvitys). Juuri pääkaupungin suuntaan nopeat junat ovat kuitenkin todellinen vaihtoehto yksityisautoille. Tämä on entistä tärkeämpi imagotekijä, jos haluamme tänne pääkaupunkiseudulta paluumuuttajia ja työmatkojaan yleisillä kulkuvälineillä pendelöiviä veronmaksajia. Junat ja linja-autot tässä suhteessa vain tukevat lujasti toisiaan.\nHaapamäki-Parkano-Pori rata on saanut asinatuntijoilta yllättävän myönteisen kannatuksen, kuten mm. prof. Arto Lahdelta ja DI Jorma Haapamäeltä. He näkevät kokonaisedun kansantaloutemme ja sen tarvitseman logistiikan kannalta. Tämä rata olisi hyvin halpa verrattuna uuteen (Jkl-Jms-Ov) tunnelirataan eli uuteen raidepariin Jyväskylän ja Oriveden välillä. Kun yhteys Haapamäeltä Poriin palautettaisiin, voisi Suomen rautatieliikenteen ratapihojen järjestelytoimintoja siirtää Tampereelta Haapamäelle ja uutta miljardi-investointia Pirkkalaan ei tarvittaisi. Valtio säästäisi pelkästään tässä 800 miljoonaa euroa, jos Hpk-Pno-Pori maksaisi lasketut 200 miljoonaa euroa!\nKaikki tämä mahdollistaisi työpaikkoja Haapamäelle ja seutukunnallemme sekä avaisi ihan uusia teollisuuden alojen mahdollisuuksia. Kestävät logistiset vaihtoehdot tulisivat olemaan silloin täällä vertailukelpoiset mihin tahansa maakuntakeskukseen nähden. Keurusseutu olisi kartalla ja se avaisi mahdollisuuksia, joita emme vielä voi nähdäkään.\nPostittanut Lauri Oinonen klo 10:49 0 kommenttia\nEuroopassa velkakriisin nimissä tehdyt menojen leikkaukset uhkaavat jo kiristillisiä perusarvoja: solidaarisuutta ja oikeudenmukaisuutta, sanoo saksalainen sosiaalietikian professosi Franz Segbergs Marburgin yliopistosta. Hän vaatii eurooppalaisia kristittyjä nousemaan vastarintaan, puolustamaan inhimillisyyttä ja estämään kristillisen uskon vaikutuksesta syntyneen sosiaalivaltion purkamista.\nSosiaalivaltio tarkoittaa sitä, että valtio ottaa vastuuta ihmisten sairaudesta, työttömyydestä, työkyvyttömyydestä ja ikääntymisestä. Tällöin epävarmuuden ja kriisin tilanteissa ihmiset voivat jatkaa perustaltaan turvattua ja siedettävää elämää.\nNyt kuitenkin euron pelastamisessa Segbergs näkee EU:n, Euroopan keskuspankin ja Maailmanpankin muodostaman troikan painostavan valtioita toimiin, jotka johtavat Euroopassa syntyneen sosiaalivaltion sortumiseen. EKP:n tämänhetkinen johtaja Mario Dragi on jättämässä jäähyväisiä Euroopan parhaille perinteille ja hän haluaa tietoisesti hylätä täällä historian kehityksessä muodostuneen sosiaalivaltion finanssimarkkinoiden luottamuksen palauttamiseksi.\nEräs viimeisistä Euroopan ihmisoikeuksien kirjoittajista, Stephane Hessell, kirjailija ja diplomaatti julkaisi vastikään kirjan nimeltä: Tyrmistykää! Siinä hän kirjoittaa, miten tänään kehdataan sanoa, että Euroopassa ei ole mahdollista maksaa vanhuksille kunnollisia eläkkeitä, vaikka Eurooppa juuri nyt on rikkaampi kuin koskaan ennen. Suomessakin nyt kunnallisvaalien alla kuuluu puheenvuoroja, joissa valitetaan ikääntymistä ja eläkemenoja. Saksassa finanssipiirien ehdoilla toimiva politiikka on johtamassa vanhusköyhyyteen. siellä 35 vuotta keskipalkalla uurastanut työntekijö tulee saamaan vain 688 euroa eläkettä.\nTämä tapahtuu siis Saksassa EU:n vauraimmassa maassa. Eteläisemmässä Euroopassa kansalaisten asema kurjistuu paljon nopeammin. Yhdenmukaistamistoimet eli harmonisointi valtioiden ollessa vain voimattomia finanssipiirien käskyjen toteuttajia uhkaavat Suomessakin eläkkeitä, hyvinvointia ja kansalaisten toimeentuloa, ellei nopeasti irrottauduta finanssipiirien ohjaamasta politiikasta, jossa huippurikkaat ottavat voitot ja tappiot määrätään kansalaisten maksettaviksi. Missä olisi ratkaisu?\nHessellin mukaan ratkaisu kriisiin löytyy juuri kristilliseltä pohjalta syntyneistä eurooppalaisista perusarvoista, solidaarisuudesta ja oikeudenmukaisuudesta. Kirkkoisä Augustinus on sanonut, että yhteiskunta ilman oikeudenmukaisuutta on rosvojoukko! Tällaisena hetkenä tarvitsemme paluuta ajattelumme alkulähteille. Valtioiden on voitava puolustaa kansalaistensa toimeentuloa ja hyvinvointia.\nTähän kuuluu lähimmäisenrakkaus ja oikeudenmukaisuus.\nEuroopan kansojen vahvuus on ihmisissä. Sieltä löytyy paljon koulutettua monipuolista osaamispääomaa, tekemättömille töille tekijöitä, uusille ajatuksille toteuttajia. Ihmiset tuntevat, että nyt mennään väärään suuntaan, siksi eteläisen Euroopan kansalaiset yhä enemään nousevat vastustamaan oikeuksiensa ja mahdollisuuksiensa uhraamista finanssisysteemin hyväksi. Nyt ihmisten parhaaksi tehtävät yhteiskunnalliset toimet nähdään vain kuluina, joista finanssipiirit haluavat päästä eroon lisätessään omia tuottojaan. Nykyinen tie on muodostumassa tuhon tieksi, vaikka kansalaiset pakotettaisiin antamaan viimeisetkin euronsa.\nAjattelua on muutettava. Kansalaisten hyväksi käytetty raha ei ole kuluerä, vaan sijoitus ja panostus, jolla luodaan oikeudenmukaisuutta ja hyvinvointia. Iäkkäimpien eläkkeet, hoito ja hoiva ovat ansaitut työuran aikana. Sijoitus ihmisten oikeutettuun toimeentuloon Suomessa ja muualla tuottaa myös taloudellista ja reaalista kansantuloa, joka puolestaan lisää hyvinvointia. Jotta Eurooppa ja kansalaiset voivat pelastua pahemmalta kriisiltä, tarvitaan nyt nopeasti kokonaisvaltaista näkemystä ja ratkaisuja ihmisten parhaaksi.\nPostittanut Lauri Oinonen klo 13:56 0 kommenttia


Norja suojelee tiukemmin Tenon lohta | Yle Uutiset | yle.fi\nNorja suojelee tiukemmin Tenon lohta\n8.5.2012 klo 06:34päivitetty 8.5.2012 klo 17:02\nAivan uusi kalastusrajoitus on naaraslohen ylämitta. Vapapyynnissä mätilohelle määrättiin nyt ensimmäistä kertaa Tenon historiassa suurin sallittu pituus 80 cm tai paino yli 5 kg. Muutamassa sivujoessa kaikki naaraslohet on vapautettava. Tavoitteena on suojella poikastuotannolle tärkeitä mätikaloja, joiden määrä on vuosi vuodelta vähentynyt.\nKalastuskauden loppuun elokuun alkuviikolle tulee vapapyytäjille yökalastuskielto. Usein Tenon vapakalastuksen suurlohet saadaan loppukesän hämärtyvinä öinä.\nUusien rajoitusten logiikka vaikuttaa samalta kuin poronhoidossa, jossa parhaat siitoseläimet säästämällä maksimoidaan poikastuotanto.\nNorja näyttää esimerkkiä tiukentamalla rajoituksia omalla puolellaan juuri Suomen ja Norjan Tenojoen sopimusneuvottelujen alla. Rajoituksiin päätyi Norjassa Tenojoen kalastushallinto Tanavassdragets fiskeforvaltning TF. Elin hallinnoi kokonaan Norjan puolella virtaavia Tenon pääuoman alajuoksua ja sivujokia.\nTF:n hallituksen puheenjohtaja Helge Samuelsen toivoi pari päivää sitten Norjan yleisradion NRK:n haastattelussa Suomen seuraavan perässä.\n– Rajoitukset ovat kädenojennus ystävillemme Suomessa, Samuelsen sanoi.\nNRK:n haastattelema utsjokelainen Tenon kalastaja Veikko Guttorm kiittelee norjalaisia rajoituksista, jotka antavat Suomen puolelle enemmän lohta. NRK:n mukaan Guttorm katsoo, ettei Suomen puolella tarvitse rajoittaa kalastusta siksi, että muut niin tekevät.\nSuomen neuvotteluvaltuuskunnan varapuheenjohtaja, neuvotteleva virkamies Tapio Hakaste maa- ja metsätalousministeriöstä sanoo, että Norjan yksipuolisia rajoituksia on syytä arvostaa.\nSuomi ja Norja pitivät Tenon rajajokiosuutta koskevat kesän 2012 kalastusrajoitukset ennallaan. Niistä päättivät viime kuussa yhdessäTenojoen kalastussopimuksen puitteissa Lapin ELY-keskus ja Finnmarkin lääninhallitus.\nItse valtioiden välistä Tenon sopimusta ei ole muutettu pariinkymmeneen vuoteen. Edelliset neuvottelut tyssäsivät erimielisyyksiin kymmenen vuotta sitten. Nyt molemmat valtiot ovat nimenneet neuvotteluvaltuuskunnat. Uuden sopimuksen hionta alkaa kesäkuussa ja aikaisintaan se ehtii vaikuttaa kesällä 2013.\nHuoli lohen tilasta\nMaa- ja metsätalousministeriön mukaan syynä uusiin neuvotteluihin on huoli lohikantojen pienentymisestä. Sekä Norjan että Suomen kalantutkimus on jo aikaa sitten paljastanut suurikokoisten lohien vähentymisen ja joidenkin sivujokien lohikantojen heikon tilan.\nMMM:n mukaan sopimusta on tarkoitus tehdä joustavammaksi. Lohikantojen vähetessä rajoituksia voitaisiin tiukentaa ja kannan parantuessa sallittaisiin runsaampi kalastus.\nTenossa on maailman suurin Atlantin lohen kanta. Jokisaaliit ovat vaihdelleet maa- ja metsätalousministeriön mukaan 70 tonnin ja 250 tonnin välillä. Viime vuosina saalis on ollut alle keskiarvon.


Paula Salminen | Näytelmät\nPaula Salminen on alun perin Joensuusta kotoisin oleva ja nykyään Helsingissä asuva näytelmäkirjailija ja dramaturgi, joka valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2003. Valmistumisensa jälkeen Salminen on työskennellyt freelancerina kirjoittaen teatterille, radiolle ja televisiolle.\nSalminen on kirjoittanut 9-vuotiaasta lähtien, jolloin harrastajateatterissa saatujen kokemusten pohjalta näytelmä muotona alkoi tuntua luontevalta. Vakavaksi halu kieleen ja esitykseen muuttui Salmisen asuessa kolme vuotta ensin Kanadassa ja sitten Intiassa. Ikävä suomen kieleen osoitti nuorelle kirjailijalle, että hän oli tosissaan. Sieltä tie vei luontevasti Teatterikorkeakouluun, joka oli ainoa paikka maailmassa, jossa pystyi opiskelemaan suomeksi sekä kirjoittamista että teatteria.\nSalmisen teokset ovat käsitelleet sukupuolta, hyväksytyksi tulemista ja vapauden tarvetta. Teemana myös kasvaminen - johonkin tai joksikin - esiintyy hänen teoksissaan. Salminen ei kuitenkaan tietoisesti lähesty kirjoittamista aiheen kautta, vaan se kirkastuu yleensä kirjoitusprosessin aikana tai vasta sen jälkeen.\nKirjailijantyönsä lisäksi Salminen on ollut aktiivinen osa kotimaista teatterikenttää myös muilla tavoin. Hän on Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat ry:n hallituksen jäsen ja mukana näytelmäkirjailijayhteisö Tekstin ydinryhmässä. Hän on sekä Joensuussa sijaitsevan Tutkimusteatterin että sipoolaisen kiertuemuotoisen taidekollektiivi Lilla Villanin perustajajäsen. Lisäksi Salminen opettaa kirjoittamista ja dramaturgiaa, ja on yhdessä Elina Snickerin kanssa toimittanut teoksen Jumalainen näytelmä - Dramaturgisia työkaluja (Like, 2012).\nErkat ja tavikset kirjailija 2013 Nuortennäytelmä, Lastennäytelmä Suomi\nKätilö dramatisoija 2012 Draama Suomi\n13 Uponnutta vuotta kirjailija 2012 Draama Suomi


Ilmoittautumisohjeet muun maan kansalaiselle - Ilmoittautuminen työnhakijaksi - Työmarkkinatori\nVoit ilmoittautua työnhakijaksi verkkolomakkeella, puhelinpalvelussa tai TE-toimiston toimipaikassa.\nJos et ole Suomen tai EU- tai ETA-maan tai Sveitsin kansalainen, voit ilmoittautua työnhakijaksi, jos olet saanut oleskeluluvan ja sinulla on työnteko-oikeus Suomessa. Jos sinulla ei voimassa olevaa oleskelulupaa, mutta olet hakenut jatko-oleskelulupaa, TE-toimisto tarkistaa, voitko ilmoittautua työnhakijaksi.\nVoit ilmoittautua työnhakijaksi verkkolomakkeella, jos\nJos olet uusi työnhakija, eikä sinulla ole mahdollisuutta täyttää verkkolomaketta, käy henkilökohtaisesti TE-toimistossa. Ota mukaan henkilötodistus ja voimassa oleva oleskelulupa.\nLuettelo työttömyyskassoista (tyj.fi)\nTyöttömyysetuutta Kelasta? (kela.fi)\nSinun tulee olla valmis hakemaan ja vastaanottamaan työkykyäsi vastaavaa kokoaikatyötä, jotta voit saada työttömyysturvaa tai kotoutumispalveluita.\nJos työsuhteesi on päättynyt koeajalla, omasta pyynnöstäsi tai sinut on irtisanottu, TE-toimisto tai kuntakokeilu tekee sinulle selvityspyynnön. Saat tiedon postitse tai tekstiviestillä.\nTarvittaessa TE-toimisto tai kuntakokeilu pyytää lisätietoja opinnoista tai yritystoiminnasta selvityspyynnöllä. Saat siitä tiedon postitse tai tekstiviestillä.\nVastausaikaa selvityspyyntöön on 14 vuorokautta. Selvityspyyntö käsitellään viimeistään 30 päivän kuluessa vastauksestasi.


Poniraviurheilusta nousee uusia "kultasormia" hevosten montélähtöihin - SMO ry\nPoniraviurheilusta nousee uusia "kultasormia" hevosten montélähtöihin\nKirjoitettu 14.07.2016 .\nViime vuosina hevosten montélähtöihin on osallistunut monta poni raviurheilusta siirtynyttä ohjastajaa menestyksellisesti hevosten montélähtöihin, tänä vuonna esim. Liisa Ihamuotila, joka tunnetaan menestysponien Golda Apache 75 SH ja Rampo II ohjastajana ja taustavoimista, on ohjastanut kaksi monté-lähtöä hevosella; Lassard Prix Etoile karsinnoissa ja voittanut molemmat, täten Liisa ja Lassard ovat Prix Etoile kiertueen ykkösiä tällä hetkellä. Lassardin omistaa Koistinen Minna ja Kyrö Simo ja hevosta valmentaa Minna Koistinen, hevosen ennätysaika on Liisan ajama m17.1 ke. Liisa on myös voittanut tänä vuonna Porissa 1.7. B-ponien montén ryhmäajon ponilla Miniatyr ja osallistuu samalla ponilla Mikkelissä 16.7. B-ponien Montén SM-finaaliin.\nToinen tänä vuonna menestyksellisesti pärjännyt poniraviurheilusta hevosiin siirtynyt ohjastaja on Milla Markkanen, joka myös on Prix Etoile-kiertueen kärjessä hevosella Zoltan Kemp ja saanut mahdollisuuden ajaa myös muita hevosia menestyksellisesti.\nNuorten ohjastajien monipuolisuus otettakoon myös huomioon esim. Tamara Skutnabb, joka ohjastaa montéa, voitti Helsingissä 13.7.16 kärrylähdön hevosella Luxorius Lord\nSMO ry toivottaa uusille "kultasormille" menestyksellistä loppuvuotta ja toivoo, että kaikki poniraviurheilusta nousevat ohjastajat voisivat kilpailla montén saralla ja saavat lainaohjastettavia jatkossa, jotta voisivat jatkaa kilpailu-uraansa ja harrastusta hevosten parissa, koska raviurheilun tulevaisuus on uusissa ja nuorissa ohjastajissa.\nSMO ry kiittää kaikkia tahoja, että olette antaneet mahdollisuuden uusille ja nuorille ohjastajille.\nKeski-Suomen Monte Cup\nKaustisen raviopiston montéliigan pisteet\nKeski-Suomen Monte Cup pisteet\nLevi Monté Cupin pisteet


Tilastokeskus - 5. Yli puolet työllisistä työskenteli vain päiväsaikaan\nEtusivu > Tilastot > Elinolot > Ajankäyttö > 2009 > Työviikon rakenne > 5. Yli puolet työllisistä työskenteli vain päiväsaikaan\n5. Yli puolet työllisistä työskenteli vain päiväsaikaan\nViikkopäiväkirjan perusteella on mahdollista tutkia, mihin aikaan vuorokaudesta työtä tehtiin eri viikonpäivinä. Työlliset on tässä luokiteltu sen mukaan, tekivätkö he tutkimusviikolla pelkkää päivätyötä klo 6 – 18 välisenä aikana vai vähintään jonakin päivänä iltatyötä klo 18 – 23 välisenä aikana tai yötyötä klo 23 – 06 välisenä aikana. Iltatyötä tekeviin on tässä luettu myös henkilöt, joiden työpäivä on venynyt kello 18 jälkeen, vaikka pääosa siitä olisikin tehty päiväsaikaan. Ilta- ja yötyötä tehneiden luokat ovat osin päällekkäiset; sama henkilö voi kuulua sekä ilta- että yötyötä tekeviin, jos työ alkoi ennen kello 23 ja jatkui myös sen jälkeen. Eri luokkien osuudet eivät siten summaudu sataan prosenttiin.\nVain päiväsaikaan oli viikon aikana työskennellyt 55 prosenttia työllisistä. Kello 18 jälkeen jonain viikonpäivänä ansiotyötä tehneitä oli 40 prosenttia. Yöaikaan oli työskennellyt 13 prosenttia työllisistä. Hyvin harva oli tehnyt tutkimusviikolla vain ilta- tai yötyötä: heitä oli yksi prosentti.\nPäivä- ja ilta-aikaan työskentelyssä ei ollut eroja miesten ja naisten välillä. Yötyötä esiintyi sen sijaan enemmän miehillä (16 prosenttia) kuin naisilla (11 prosenttia).\nIltatyö oli selvästi yleisempää yrittäjillä kuin palkansaajilla. Heistä yli puolet (62 prosenttia) oli työskennellyt klo 18 jälkeen. Palkansaajaryhmistä ylemmät toimihenkilöt tekivät yleisimmin iltatyötä (44 prosenttia). Myös yötyö oli yrittäjillä palkansaajia yleisempää. Palkansaajista työntekijät työskentelivät selvästi toimihenkilöitä useammin yöllä.\nIlta- ja yötyötä tehdään useimmiten vain osan aikaa viikosta. Yli 60 prosenttia ilta- tai yötyötä tehneistä oli työskennellyt illalla tai yöllä alle kolmena päivänä.\nISSN=1799-5639. Työviikon rakenne 2009, 5. Yli puolet työllisistä työskenteli vain päiväsaikaan . Helsinki: Tilastokeskus [viitattu: 14.10.2019].


Kouvolasta kotoisin: maaliskuuta 2011\nAatu ja Elvis\nBritanniasta kuuluu hälyttäviä uutisia. Viime viikolla erään britin akvaariosta oli löytynyt Aatun näköinen kala ja tänään näin lehdessä kuvan jossa jonkun onnettoman britin talo oli aivan Hitlerin näköinen. Ihmiset näkevät kaikenlaista ja taitavalla kuvanrajauksella pystyy ihmeisiin. Eihän tämmöiset uutiset mitään harvinaisuuksia ole. Jonkun madonnan, ei sen keski-ikäisen laulajan, kasvoja ilmestyy aika ajoin, milloin makaronilaatikon pintaan, milloin ilmakuvassa olevaan naurispeltoon. Vettä valuvaan kallioon ilmestyy jonkun apostolin kasvot. Samoin on käynyt itse Jumalan tai Jeesuksen kasvoille. Jostain käärinliinastakin kiistellään vielä varmaan vuosisatoja. Taitavat sirppimiehet tekevät hauskoja kuvioita viljapeltoihin ja Ufohan siellä on käynyt. Naapurin poikiakin toki epäillään. Lapinjärvellä on saari joka lentokoneesta näyttää aivan naisen sukuelimeltä. Kai senkin puutarhan joku paikallinen ”Kanerva” keväisin viikatteella muotoilee. Tämä viimeinen on muuten totta, kysykää vaikka Grahnin Borikselta.\nVielä huimempia ovat urbaanit legendat. Sateisena yönä kyytiin otettu liftarimummo on hävinnyt kesken matkan ja takapenkille on jäänyt vain käsilaukku jossa on verinen leipäveitsi. Jonkun ötökän piston etelässä saaneen kauniin naisen kasvojen valtavasta paiseesta on ryöminyt satoja matoja. Onkimiehen märkä uni lienee ollut kyseessä. Jokaisen panimon olutsäiliöön on hukkunut ainakin yksi mies ja se on havaittu vasta kun oluet on myyty ja juotu. New Yorkin viemäreissä elää valtavia alligaattoreita ja Coca-Cola lasiin jätetty hammas on häipynyt yön aikana. Armeijassa pannaan jälkiruokaan eli ns. ”Vääpelin räkään” jarrua joka hillitsee seksihaluja. Minä en ainakaan huomannut vaikutusta mitenkään. Lomamatkalla otettuun kuvaan on tallentunut taustalle vanhentunut Elvis ja useampi kuin yksi suomalainen kirjasto on lopettanut Aku Ankan tilauksen koska Akulla ei ole housuja jalassa.\nYhden huiman tarinan olen kuullut itsekin. Eräs rajatiedon lumoissa oleva tuttuni kertoi varoittavan tarinan kun kuuli että olen lähdössä autolla Saksaan. Yöllä autobahnin pimeälle levähdysalueelle pysähtyneen pihtiputaalaisen perheen kimppuun oli hyökännyt kolme niittitakkista konnaa. Perhe ehti kuitenkin autoon ja kaasutti pakoon mutta samalla auton takaosasta kuului kova rysäys. Kun he seuraavalla huoltoasemalla pysähtyivät tutkimaan äänen aiheuttajaa, niin takapaksin kanteen isketyssä piikkipallossa roikkui verinen irtirepeytynyt käsivarsi.\nTotta sen sijaan saattaa olla se että Virossa perunankuoret ja siankorvat syötetään suomalaisille turisteille suurena herkkuna. Ruotsalaiset syöttävät hapansilakkaa ja Skotlannissa voit saada Haggista joka paistetaan lampaan mahalaukussa. Täytteenä on yleensä kaurahiutaleita, lampaan maksaa, keuhkoa, sydäntä, ihraa, sipulia, mausteita ja suolaa. Kiinassa syöt koiraa ja rottia tai jopa apinan aivoja suoraan avatusta päästä lusikalla. Mätää haitakin on jossain tarjolla. Olkaa varuillanne ulkomailla!\nOn se Elvis muuten saattanut jonkun Etelä-Karjalassa matkailleen turistin kameran muistikortille tallentuakin. Kaverihan on asunut jo vuosikymmeniä Savitaipaleella ja elättää itsensä luomuviljelyllä. Sivuhomminaan korjailee erityisesti jenkkiautojen automaattivaihteistoja ja on kuulemma aika haka siinä hommassa.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 30.3.11 Ei kommentteja :\nMuistot kirveltää Kouvolassa\nOlen viime aikoina usein kohdannut kouvolalaisten voimakasta menneisyyden kaipuuta. Se lienee tyypillistä meille tietyn ikäisille ihmisille. Ennen oli kaikki paremmin ja vanha on kaunista. Luntakin oli enemmän ja kesät kuumempia. Kadut kapeita ja autoja vähän. Vanhat talot olivat hienoja ja entinen Kouvolan keskustakin oli paljon hauskempi kuin nykyinen. Olikohan se ihan näin ja olisimmeko tyytyväisiä jos kaikki olisikin ennallaan? Tuskinpa kouvolalaisista olisi hienoa liikkua sorapintaisilla kaduilla ja kapeilla jalkakäytävillä. Kuvitelkaa sinne keväinen loska ja nykyinen liikennetiheys fillareineen ja mopoineen. Saattaisivat kovimmatkin vanhan haikailijat nousta barrikadeille vaatimaan parempia liikenneoloja. Turisteille hankalat, vanhoissa puutaloissa siellä täällä olevat myymälät voisivat olla hauskoja. Toisin saattaisi ajatella jokapäiväinen asiakas ja aivan varmasti niissä työskentelevät ihmiset.\nKouvolan asukasluku oli reilusti alle 20000 kun Kouvolasta 1960 tuli kaupunki. Kaupunki eli voimakasta kehitystä ja uutta rakennettiin runsaasti koska tarvetta oli. Keskustasta purettiin kaikki vanhat omakotitalot ja uutta ja korkeampaa rakennusta tehtiin tilalle. Kouvolasta alkoi kehittyä kaupungin näköinen. Se oli ainoa oikea ratkaisu. Ei Kouvolan sodassa tuhoutunut keskusta todellakaan muodostanut mitään Rauman tai Porvoon vanhan kaupungin tyylistä ehjää kokonaisuutta. Taloja oli siellä täällä ja kehittyvä liikenne tarvitsi tilansa. Kaunisnurmen, Sarkolan ja osin myös Tornionmäen tyyppiset hieman sivummalle rakennetut asuinalueet ovat taas hyvin säilyneitä esimerkkejä -50 -60 luvun asumisesta. Niitten talot ovat pääosin korjattu nykyajan vaatimusten mukaan ja tulevat varmasti myös säilymään jälkipolville. Keski-Euroopan hienoja vanhoja kaupunkeja ihailevat ihmiset haikailevat joskus samaa loistoa Kouvolaan. Historian kirjat kannattaa ehkä lukea vähän paremmin. Silloin kun niitä rakennettiin, Kouvolassa ei asunut kuin satunnaisia ohikulkijoita majoissaan. Kouvola alkoi kehittyä vasta runsaat 100 vuotta sitten.\nOnhan meillä kuitenkin jotain jäljelläkin. Vanha kaupungintalo eli Tuulensuoja on hieno rakennus. Monien ihannoima Kymin vanha kirjapainotalo on komea noin Kouvolan mittapuun mukaan. Todellisuudessa sekin on useammasta rakennuksesta yhteen koottu kokonaisuus. Kankaan koulu on Kouvolan helmi ja sitä ei varmaan yksikään päättäjä edes uskalla ehdottaa purettavaksi. Kasarminmäellä oleva kirkko sekä vanha aseman koulu ovat onneksi jäljellä. Moniko muuten tietää missä se aseman koulu on? Myös veturitallien alue on hieno ja jo vähän uudemmat Mutteri ja Kauppahallikin elävät aktiivista elämäänsä.\nMuut Kouvolan vanhat rakennukset ovat pääosin hävinneet tai sitten ne eivät ole arkkitehtuuriltaan minkään arvoisia. Esimerkkeinä Kymen Lukon rakennus, Kääriäisen kulma, vanha teletalo, entinen lääninhallitus jne. Hotelli Kymen Hovin purku aiheutti kovan kohun. Sen nauttima arvostus taisi kuitenkin perustua muuhun kuin komeaan ulkonäköön. Museokorttelikin on osittain pilattu uudisrakennuksilla. Sen elämä on täysin aktiivisten yrittäjien järjestämien tapahtumien varassa. Hiljaistahan siellä pääosin on ja valitettavasti turisti sinne harvoin eksyy.\nViime vuosien kuluessa Kouvolan keskusta on kehittynyt vauhdilla. Kävelykatu Manski, Hansakortteli, Alfa-kortteli, Karakeskus eli Anttilan talo, Ässätorni ja aseman vastapäätä olevat uudet asuintalot. Myös vanha Sokoksen talo on remontoitu. Lisäksi keskustan lähelle nousee vauhdilla uusia kerrostaloja mm. Marjoniemeen ja Kasarmialueen kupeeseen. Keskusta elpyy koska asukkaita tulee lisää ja Kouvolan ydinkeskustasta tulee vielä hienompi kokonaisuus kun asemanseudun iso projekti ja Halkotorin alue saavat lopullisen muotonsa.\nKasarmialue on aina ollut tärkeä alue Kouvolassa. Ihan niin ehjä kokonaisuus se ei ole kuin usein väitetään. Pitkän kasarmin kolmas kerros on jälkeenpäin rakennettu ja täysin uusia rakennuksia Paraatikentän ympärillä ovat entinen ruokala ja entinen Autokomppanian rakennus. Lähellä on lisäksi entinen Sotilaskoti ja kohuttu Pilvilinna jotka ovat myös myöhemmin rakennettuja. Lisäksi alueen takaosassa on aivan uusi toimistorakennus joka ei myöskään sovi kokonaisuuteen. Näihin on kuitenkin totuttu ja ne jotenkin sinne jo kuuluvat.\nAmmattikorkeakoulun Paja sen sijaan on täysin käsittämätön kyhäelmä nykyiseen paikkaansa. Sen rakentamista halunneet ja kouvolalaisen kulttuurimaiseman pilanneet tahot pitäisi saattaa vastuuseen teoistaan tai ainakin julistaa ikuiseen häpeään. Arkkitehtia taas on turha moittia. Rakennus on erittäin hieno ja moderni mutta täysin väärässä paikassa. Joskus on tullut mieleen ajatus, että eikö sitä olisi voinut rakentaa punatiilestä jolloin se olisi sopeutunut maisemaan ainakin hiukan paremmin.\nNäitten kanssa on elettävä!\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 29.3.11 Ei kommentteja :\nEntisen Kouvolan alueen urheiluseurojen nimet ovat melkoisen tylsiä. Pari elukkaa sentään löytyy eli Sudet ja Kouvot. Hyvin perinteisiä ovat Kouvolan Urheilijat, Kouvolan Kiekko, Kouvolan Pojat, Kouvolan Lentopallo jne. Uusi Kouvola toi asiaan muutoksen ja heti kun siirrytään ns. maaseudun puolelle niin kaikki muuttuu. Nimissä on huumoria, taistelun melskettä ja suoranaista hohtoa.\nAamun auvoisuuteen ovat luottaneet Valkealan Kajo ja Kaipiaisten Kajastus. Kajastus on tunnettu futisseura jossa tarinan mukaan aikanaan pelasi 10 Ylätaloa ja 1 Alatalo. Alatalo kuitenkin lopetti kun hänelle ei koskaan palloa syötetty. Utti on nimennyt seuransa ja yhdistyksensä ilmailun mukaan. Utin Pilvenveikot on nimestään huolimatta partiolippukunta, Utin Haukat urheilevat. Alueella vaikuttaa myös yleisseura Utin Rumat Miehet. Naapuriseura on Saveron Viritys jonka parasta antia ovat olleet Kouvolan Pallonlyöjien takavuosien huippupelaajat Pertti Lonka ja Anssi Vesala.\nHyvin usein seurojen nimet alkavat samalla kirjaimella kuin paikkakuntakin. Kouvolan Kiekko, Kouvolan Kouvot, Kaipiaisten Kajastus, Voikkaan Viesti, Pilkanmaan Pilke, Hirvelän Hirvet sekä komea ja taisteluhenkinen Kalson Kalske Vuohijärveltä. Seura on takavuosina tuottanut muutaman kovan yleisurheilijankin. Kova on ollut uho myös seuraavissa kylissä. Sippolassa on Kunto, Kuusankoskella Puhti, Korialla Ponsi, Elimäellä Vauhti ja Jaalassa Voima. Siitä on tullut tunnettu sanontakin, peräänantamattoman ja sitkeän jaalalaisen perikuva, ”mies on kuin jätkän räkä piikkilanka-aidalla mutta selässä lukee Jaalan Voima”. Verlassa on aina uskottu kovaan Kiriin. Valkealassa oli myös aikanaan räväkkä seura nimeltään Valkealan Roima.\nHistoriaankin on luotettu. Anjalasta löytyy Anjalan Liitto ja Ankkapurhan koskesta voimansa saanut Inkeroisten Purha sekä Anjalan Kuohu mutta mistähän on tullut nimi Inkeroisten Terho? Sami Hyypiän kasvattajaseura Voikkaan Pallo-Peikot on riemastuttava nimi ja osoittaa keksijöiltään huumorintajua vakavan asian lomassa. Iittiläiset ovat vielä olleet epävarmoja omiensa tulevan menestyksen suhteen. Kausalan Yritys ja Iitin Pyrintö vaikuttavat jotenkin jo periksi antaneilta. Jos ne ovat niitä jotka lähtevät tekemään omaa suoritusta ja katsovat sitten mihin se riittää.\nKuusankoskella oli aikoinaan futisseura Kuusankosken Kumu jonka nimestä usein vitsailtiin että se on muodostunut sanoista Kuusankosken Mustalaiset. Toisaalta niinhän sitä myös sanottiin että Konnunsuon vankilassa pelataan joka kesä jalkapallo-ottelu Voikkaa vastaan muu Suomi. Hauskoja nimiä ovat myös vähemmän tunnetut seurat Iso-Nousu ja Kumiukot. Ulkomaalaisiin nimiin ovat nykytyylin mukaan luottaneet mm. Indians, Snowboarders, All Stars, Anti-Flow, Riverside Cycling Club ja Hi-Play Team.\nAmpumaseuroja on lähes joka kylässä ja ne on tavanomaisen tylsästi ristitty lähes aina tyyliin Myllykosken Ampujat. Korialla tosin vaikuttaa seura nimeltä Paukku. Kauppaneuvos Johannes Paukulla ei ole asian kanssa mitään tekemistä. Poliittisen oikean laidan miehethän aikanaan suunnittelivat pilke silmäkulmassa uutta ampumaseuraa jonka nimi olisi ollut Kuusankosken Työväen Ampujat. Perustamatta onneksi jäi.\nAivan omassa kastissaan ja ylivoimaisesti uuden Kouvolan hienoin seuran nimi on kuitenkin vuonna 1914 perustettu Selänpään Jäykät. Perinnetiedon mukaan nimen on keksinyt joko Otto-Ville Kunnas tai Anton Peuhu. Siinä on herroilla ollut asenne kohdallaan. Liekö nimi kuvannut silloin herroja kumartamattomia jämäköitä maaseudun miehiä tai toisaalta ehkä kovan työn jäykistämiä kipeitä selkiä. Veikkaan ensimmäistä vaihtoehtoa. Hyvällä huumorintajullakin on saattanut olla osansa nimen synnyssä. Siinä on nimi jonka säilyttäminen on nykyisen Selänpään asukkaitten kunniatehtävä. Tämän seuran pitää elää ja jäädä jälkipolville komeana perintönä.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 27.3.11 1 kommentti :\nUncle Ben ja Ylä-Manner\nNuorena poikana Papinkujan kollin elinpiirin muodosti tiivis Bermudan kolmio, koti, koulu ja Mannerin baari. Eikä mikä tahansa Mannerin baari vaan se todellinen legenda, Ylä-Manski, sen lippa eli terassi ja lipan alus jossa oli myös kuuluisa Mannerin Yöpala jota leikkisästi Jätepalaksi kutsuimme. Molempien ovella järjestystä valvoi toinen legenda, portieeri Jorma Hirvonen. Mukavaa henkilökuntaa oli talossa muitakin, mm. rouva Hämäläinen, neiti Virsu ja vahtimestari-talonmies Paavo joka usein oli myös portieerina. Jopa Juho Manner Oy:n toimitusjohtaja Seppo Jokitulpon valvova silmä seurasi joskus viikonloppuisin nuorten sosiaalista elämää Manskissa.\nJoskus varmaan kuudentoista ikäisinä siellä Ylä-Manskissa alettiin kokoontua. Aluksi iltaisin parina iltana viikossa mutta vähitellen tahti kiihtyi ja pian siellä oltiin joka ilta. Se oli sen ajan kännykkä, tekstiviesti ja Facebook. Jos viikon olit poissa, niin olit porukan elämästä täysin ulkona. Niin ne ovat nulkit nykyäänkin jos jostain syystä joutuvat eroon puhelimesta ja tietokoneesta. Siellä kävivät kaikki sen aikaiselle elämälle tärkeät ihmiset mukaan lukien tietysti kylän upeimmat mimmit. Siellä sovittiin tapaamiset, viikonlopun vietot, urheilut, orastavat suhteet ym. elämän suuret asiat. Jos johonkin oltiin porukalla lähdössä niin kokoontumispaikkana oli aina Ylä-Manski tai Lipan alus. Puheenaiheet nuorilla miehillä olivat tavanomaiset, lähinnä naiset, autot ja urheilu. Urheilusta oli kokemusta ja siitä jotain tiedettiinkin, muut aiheet olivat lähinnä arvailujen varassa. Kiihkeitten toki. Monenlaista firmaa suunniteltiin nopean rikastumisen toivossa, huumorimielessä pääosin. Oman lehden perustamistakin mietittiin, nimeksi olisi tullut Tyhjä. Olisimme siis olleet tyhjäntoimittajia eli toimenkuva ei olisi muuttunut mitenkään. Dementiayhdistykselle suunnattua lehteäkin mietittiin koska siinähän olisi riittänyt yhden numeron tekeminen. Suunnitelman mukaan sen voisi sitten myydä uutena päivästä toiseen.\nIkää karttui kiduttavan hitaasti koska ainoa selkeä tavoite oli saada ajokortti ja sen myötä päästä auton rattiin ja toisaalta myös kuppiloihin. Vaadittava ikä tuli täyteen juuri sopivasti sillä kohuttu keskioluen vapauttaminen muutti Ylä-Manskin mutta niin se muutti nuorten miesten elämänkin. Nyt sitä lähdettiin rehvakkaasti Ylä-Manskiin ottamaan oluet taikka vähän pohjaa ennen Red Cariin menoa. Jotkut nappailivat vessassa myös omasta pullosta ja rohkeimmat jopa pöydissä limun sekaan vahvempaa sekoittaen. Paljon hauskoja kommelluksia sattui, milloin joku juopui liikaa tai sitten muut tekivät pikku kepposiaan. Jäätelön alle saattoi ilmaantua anjovis ja henkilökuntakin oli huumorintajuista. Kaverini osti jäätelöannoksen ja myyjä kysyi tuleeko kastiketta. Huumorimiehenä sanoi myyjälle että laita vaikka makkarakastikkeella. Näin koristeltu annos myös pöytään tuotiin. Pojat istuttivat kerran alkukesästä kaikkiin ulkoterassin kukkalaatikoihin perunoita. Juhannuksena varret rehottivat jo pitkinä. Sadonkorjuuta en nähnyt. Eräs hyvä ystäväni voitti vedonlyönnin siitä kuinka monta olutta pystyy juomaan 15 minuutissa. Raju suoritus vei puhekyvyn lähes täysin. Ainoa lause minkä hän sai sanottua oli riisimainoksen slogan ”Uncle Ben’s ei puuroudu”. Hoki sitä sitten kerta toisensa jälkeen. Yläraajojen toimintakyky ja vietit olivat kuitenkin säilyneet ja varsin muodokas tarjoilija, neiti Virsu, sai vikkelästi väistellä kaverini kärpännopeita käsiä.\nViikonloppuisin alkuilta oltiin siis aina Ylä-Manskissa. Sitten mentiin Red Cariin ja myöhemmin Kannukseen, Sip-Pubiin, Green Appleen, Kummitätiin jne. Kun ne yöllä sulkivat ovensa, lähes kaikki palasivat Manskin lipan alle ja osa jopa Jätepalan herkkuja nauttimaan. Paikalla oli useimmiten satoja nuoria ja sitten alkoi kiivas ns. hatun jako. Nyt oli selkeä etu niillä jotka olivat autolla liikkeellä. Hurjista toiveista ja huhuista huolimatta pääosin jäätiin ilman.\nOlihan siellä Ylä-Manskissa noina aikoina monenlaista notkujaa. Muutamia on jäänyt ikuisesti mieleen, heistä jo useampikin joukostamme poistuneita. Joensuun Elli, Keksijä Kunto, Hemuli, Härski, Äänetön voittaja, Halvdykare, Iskijä Mohair Sam, Älykkö Esko, Simo, Kansanedustaja Kauko Kutvonen, Insinööri ja veljensä Pitkä, Pinocchio, Egghawk, Jappe Jäyhä, Ahkera, Asseri, Öykäle, Näde, Suija, Kuohapää, Mölö ja Mönö sekä moni, moni muu.\nSilloinen kaveripiiri muodostuikin hyvin erilaisista ihmisistä. Oli koululaisia, opiskelijoita, jo ammattiinsa valmistuneita, töissä käyviä, yrittäjiä ja jne. Myös ikähaitari oli melko suuri. Osa kavereista lähti Kouvolasta opiskelujen ja töitten takia pois. Osa palasi myöhemmin takaisin. Osa suhteista katkesi, osa on yhä voimissaan. Yksi asia ei kuitenkaan ole muuttunut. Kun vanhat kaverit kohtaavat niin aina, siis aina, tulee puheeksi Ylä-Manski ja sen aikainen elämä. Ylä-Manskin sulkemisesta on kulunut aikaa jo runsaat 35 vuotta ja pian sen jälkeen siirryttiin Stockmannin yläkertaan Go Inniin. Ihan kiva paikkahan sekin oli, mutta läheskään samaan siitä ei ollut. Ylä-Manski elää aina muistoissamme.\nLegendat eivät kuole koskaan.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 25.3.11 Ei kommentteja :\nKouvolan oma Central Park\nLähivuosina kotikaupunkimme Kouvolan keskusta kokee taas suuren muutoksen. Pian valmistuu Tervaskankaan ostosparatiisi uusiutuneen Prisman viereen. Rautatieaseman tienoota ja Halkotori-Hankkijan aluetta aletaan parin vuoden sisällä rakentaa kokonaan uusiksi. Niistähän on jo alustavat suunnitelmat olemassa ja rahoittajienkin kanssa on ilmeisesti jo neuvottelut saatu alkuun. Kasarmialueen suuria tunteita nostattava Pilvenpiirtäjä korjataan toivottavasti opiskelijoille. Runsaasti myös muita uusia kerrostaloja nousee keskustan kupeeseen. Tämä kaikki vielä yksityisellä rahalla, joten kaupungille tästä muutoksesta on tulevaisuudessa vain tuloja. Saattaapa tulla joku uusi asukaskin Kouvolaan. Uusi komea sairaalakin rakennetaan ja se tulee sinne Kasarmialueen ja Savonradan väliin. Tanttariin tulee iso liittymä ja liikenne sairaalalle ohjataan suoraan ohitustieltä ja vanhan ratapenkan kautta joka muodostaa siten myös pohjoisen sisääntulon kaupungin keskustaan. Se yhtyy nykyiseen tieverkkoon Vaakunan vieressä siinä Kotkaan lähtevän Kymenlaaksontien risteyksessä.\nTähän asti tämä on ollut helppoa. Näin sen pitäisi mennä. Mutta sitten tuli mieleeni ihan uusikin ehdotus joka koskee lähes kaikkia kaupunkilaisia. Siinä on se iso suo Tanttarin ratapenkan ja hyppyrimäkien välissä Kotiharjusta keskustaan päin. Suota on vuosia kuivattu ja minä olen siellä aina silloin tällöin käynyt katselemassa paikkoja. Ehdotankin että siitä tehdään uuden Kouvolan keskustan kesäinen keidas ja nimetään se Keskuspuistoksi. Iso puistoalue jossa lampia, puroja, istutuksia, puistonpenkkejä, leikkikentät lapsille, laululava katsomoineen kesäteatteria ja muita taiteilijoita varten, skeittirampit, fillariparkit, kioski ja kunnon kesäravintola. Siinä Keskuspuiston vieressä on sitten vielä muutama tonttikin vapaana esimerkiksi uuteen sairaalaan töihin tuleville. Voivat sitten rakentaa talonsa Kouvolan hienoimmille paikoille. Talvella siellä olisi ladut ja luistinrata varsinkin lapsille ja jonkun pienen pulkkamäenkin sinne helpolla saisi. Valaistut puistokäytävät olisivat varmasti myös talvisaikaan lenkkeilijöiden suuressa suosiossa. Olisi tämä uusi Keskuspuisto muuten komea näky siitä vanhalla ratapenkalla olevalta uudelta sisääntulotieltä.\nKaupungin isät ja virkamiehet ovat varmasti tästä ehdotuksesta innoissaan. Tosin rankkoja ulkomaanmatkojahan se tietää. Jokaisen asiaan jollain tavalla liittyvän päättäjän on vaikka vastentahtoisestikin lähdettävä tutustumaan aitoon New Yorkin Central Parkiin. Jos vielä matkaväsymykseltä jaksaa koko puistoon tutustua, niin oppia ja ideoita tarttuu varmasti matkaan.\nKuusikymppisiä juhlin viime syksynä Repoveden Lapinsalmella. Vuonna 2020 täytän 70 vuotta ja silloin olisi komea poksauttaa shampanjat vaikkapa uuden Keskuspuiston 5-vuotisjuhlien kunniaksi.\nUskovaisten rukoilu "parantaa" homouden\nKirkko on ajautumassa todelliseen kriisiin. Kansaa lähtee sen suojista ovet paukkuen vaikka itse kirkko ei teekään juuri mitään. Naispappeuden vastustajat elävät kuitenkin yhä vahvoina kirkon piirissä ja Luther-säätiökin kaivertaa sen uskottavuutta maallikkojen parissa. Nyt sitten vielä tämä nuorten järjestöjen masinoima tietoisku joka kertoo nimettömänä pysyttelevän, ilmeisesti keksityn ”Bi-Annin”, hyvä ettei ”Bin-Ladenin”, parantumisesta homoudesta uskonnon ja rukouksen voimalla. Kristillisen nuortenmedia Nuotan tekemä käsittämätön ja vastenmielinen floppi on kohdistettu täysin vastuuttomasti herkintä ikäänsä eläviin nuoriin. Jokuhan sen saattaa jopa uskoa ja kuka sitten kantaa vastuun mahdollisista ikävistä seurauksista? Se on vapaan yhteiskunnan etu, että homo saa olla. Vastaavasti homoutta ei kenenkään ole pakko hyväksyä mutta ei se mikään sairauskaan ole joten ei sitä millään kirkon fanaatikkojen opeilla myöskään voi parantaa. Homouden takia ei myöskään ketään saa pilkata tai syrjiä. Kaikilla on oikeus elää haluamallaan tavalla lain ja yhteiskunnan hyväksymien normien mukaan.\nHälyttävintä tässä on kuitenkin se että tämän kampanjan pääideologi Mika Falk on kirkon palkkalistoilla. Lisäksi tämän takana ovat järjestöt joille virtaa tukea myös kirkon verovaroista eli jokainen kirkkoon kuuluva tukee tätä, halusi tai ei. Ennen tätä kohua kirkkohallitus myös määräsi syksyllä 2010, että palmusunnuntain jumalanpalveluksessa kerättävä kolehti suunnataan Suomen raamattuopiston nuorisotyöhön. Saapa nähdä vaihtaako kirkko kolehdin kohteen. Tämän kampanjan takana on myös outoa mainetta saanut Luther-säätiö joka toimii Kouvolassakin. Nämä järjestöt toimivat myös monissa seurakunnissa tiiviissä yhteistyössä kirkon kanssa ja niiden toimintaan kuuluvat myös rippikoulut ja muutkin kirkon leirit. Katsokaa nyt hyvät vanhemmat, mihin lapsenne laskette rakentamaan tulevaisuuttaan, ja kenen hoiviin.\nVielä ikävämmäksi tämän jutun tekee se että tässähän on nyt kirkon nuorten oma ”Tuksu-Ilmiö”. Nämä kyvyttömät julkkistyrkyt haluavat väkisin esiin Mika Falkin johdolla. Sopivaa keinoa on varmasti mietitty hartaasti ja näin hienon julkitulon keksimiseen ei mikään mieto kirkkoviini ole riittänyt. Kansa odottaa nyt vesikielellä milloin tulee osa 2 eli ”Bi-Annin paluu” ja osa 3, ”Bi-Annin poika”. Säkkiin verhotun Annin ja jostain löydetyn tarpeeksi yksinkertaisen ”julkun” häitä on sitä ennen jo viikkoja käsitelty alan lehdissä.\nNäissä falkkilaissa ”homonparantaja” nuorissa ei todellakaan voi olla kirkon tulevaisuus. Kirkko joutuu heidän takiaan yhä syvenevään talouskriisiin koska verotulot kääntyvät laskuun jäsenten erotessa yhä enenevällä vauhdilla. Omaisuutta on pakko myydä ja toiminta vaikeutuu. Se tässä on hyvä että tullaan lähemmäs sitä oikeaa tilannetta jossa ne maksavat, jotka palveluita käyttävät. Sitä kirkko ei suinkaan halua. Kun kaikki suvaitsevat ja fiksut ihmiset pakenevat kirkosta on edessä myös uusi kauhukuva. Mitäpä jos kirkon piiriin nyt liittyvät kaikki naispappien vihaajat, homojen vastustajat, rotusorron kannattajat ja maahanmuuttajien hyljeksijät. Saattavat sitten tulevat jumalanpalvelukset muuttua aika räväkän oloisiksi bakkanaaleiksi. Saattaa mennä kirkolta myös oikeus kerätä veronsa suoraan jäsenten palkasta. Se olisi kuolinisku kirkolle sen nykyisessä muodossaan.\nEi kuitenkaan niin vakavaa asiaa olekaan ettei siitä voi leikkiä laskea. Mitä jos tämä menisikin toisin. Jos tämä rukoilu kuitenkin vastoin kaikkia herra Falkin ja näiden muitten tunarien odotuksia toimisikin ja parantaisi homouden. Suomessa alkaisi kiivas rukoilun kausi. Kateelliset suomalaiset tuntien siitä ei seuraisi mitään hyvää. Joku rukoilisi oman pojan nopeaa parantumista homoudesta ja samalla varoen kyselisi, josko kyseisen vaivan saisi siirrettyä naapurin leuhkalle häntäheikille. Pomot joutuisivat pahojen rukousten joukkouhreiksi ja äijät anoisivat uusia emäntiä tai ainakin vanhoille muutosta parempaan edes ulkonäön suhteen, huutoakin voisi hiukan vähentää. Poliitikkojen rukouksia en edes uskalla kuvitella ja kirkonmiesten valjuja ”anna meille meidän jokapäiväinen leipämme” rukouksia Luoja ei ehtisi edes kuunnella. Pikkujulkkujen kootut rukoukset saisi toki lukea alan lehdistä. Uusavuttomia varten lipevät rukoushuijarit perustaisivat ”Tonnilla Taivaaseen” rukouskeskuksia joissa hoidetaan homma kuin homma kuntoon tunnissa ja hinta vain 999 € sis.alv ja bonukset päälle.\nLeikki sikseen mutta joskus oikein toivon että nämä suurimmat naispappien ja homojen ym. vastustajat saisivat kokea fobiansa tiimoilta jotain omakohtaista. Kuvitelkaa edes semmoista täysin mahdotonta ajatusta että Homo-illan suuri tähti, kaikkien homojen kauhu, kristillisten Päivi Räsänen olisi edes kerran eläissään hairahtunut vaikkapa johonkin Topon jenkkikoripalloilijaan. Uunista olisi pullahtanut musta mukula joka jo hyvin varhain olisi osoittautunut kiivaaksi julkihomoksi. Pojasta olisi myöhemmin tullut maan johtava naispappeuden kannattaja sekä Setan uusi puheenjohtaja. Saattaisi olla Päivilläkin kristilliset arvot muikeassa kriisissä.\nOdotan nyt kirkolta rahahanojen sulkemista ja näyttävää kurinpalautusta näille ”Bi-Annin” vastuuttomille keksijöille!\nSaa tästä kirjoituksesta loukkaantuakin!\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 24.3.11 Ei kommentteja :\nPapinkujan poikia Kouvolasta\nKuva: Arja Salminen\nLapsuuden aikainen kotitaloni sijaitsi Papinkujan varrella suunnilleen nykyisen Hovioikeuden talon ja K-Raudan näköisen pääkirkon välissä. Papinkujaa ei enää ole. Se osa katua on nykyään Hovioikeudenkatu ulottuen hotelli Vaakunasta aina siihen tiineen potsin näköiseen uuteen seurakuntakeskukseen. Olisipa se vielä Vaakunan värinenkin.\nSilloin -50 ja -60 luvuilla paikka oli pikkupojille todellinen paratiisi. Samassa taloudessa asuneet mummoni ja vaarini pitivät meistä päivisin hyvää huolta. Alueella asui paljon lapsiperheitä ja aina oli kavereita yllin kyllin. Kuismat, Häyhät, Niskaset, Wederhornit, Löfmanit, Simolat, Tuomalat, Koivistot, Koskenheimot jne. Poikia pääosin, mutta kyllä tytötkin peleihin ja leikkeihin mukaan pääsivät. Jotenkin muistan että silloin ei ketään edes pahemmin kiusattu, ei kai uskallettukaan. Pieni riitoja toki oli mutta ne oli unohdettu jo seuraavana aamuna. Urheilu oli silloin kova sana. Futista ja pesistä pelattiin keväät ja syksyt, talvella katukiekkoa ja jääpalloa. Usein juostiin kilpaa, hypättiin korkeutta, seivästä ja pituutta sekä kolmiloikkaa. Fillareilla ajettiin crossia Männikössä, metsässä joka on muuten yhä tallella siinä kirkkojen ja Hovioikeuden välissä. Silloin se oli iso metsä. Syksyyn kuuluivat tietysti omenavarkaudet, taskulamppupelit ja ohikulkijoihin kohdistuneet pilat ja pelottelut.\nLähellä oli paljon mahtavia paikkoja. Talojen vintit ja jokaisessa pihassa olleet ulkorakennukset tarjosivat huikeita leikkipaikkoja hyvän mielikuvituksen omaaville pojille. Ehdottomasti kielletty junarata höyryvetureineen Marjoniemessä veti meitä puoleensa magneetin lailla. Kadun päässä oli myös Kouvolan Auto Oy:n romuautovarasto joka oli ylivoimaisesti jännin paikka. Eihän sinne mennä saanut mutta usein siellä oltiin eikä henkilökuntakaan meitä pois ajanut kun ei koskaan mitään rikottu. Koiviston sementtivalimon renkaissa tehtiin ensimmäiset tupakkakokeilut. Tanttarin suot hurjine murhamieshuhuineen olivat todellinen miehuuskoe pienille pojille. Sinnekin meno oli kai kiellettyä, mutta usein siellä oltiin. Jos oikein pitkälle lähdettiin niin sitten mentiin Palomäelle, Hinkismäelle tai urheilukentälle. Keväisin oli aina pakko päästä fillareilla Korian silloille. Savonkadun ja Valimontien risteyksessä oli Tuomalan linja-autotallit ja niitten vieressä leipomo josta sai pikkukolikoilla ison pussin korppuja. Seassa oli usein jopa wienerin puolikkaita hilloineen. Niitä sitten metsässä porukalla syötiin ja elämä hymyili pienille miehille.\nKadun aikuisten arvojärjestys oli meille pikkukolleille täysin selvä. Ykkönen oli Häyhän poikien isä joka oli veturinkuljettaja, kakkonen Niskasen Jorman isä joka oli palomies ja kolmonen oli kuorma-autoilija Mauri Wederhorn. Naapurissa asunutta entistä hävittäjälentäjä Väinö Rantaa epäiltiin myös kovaksi jätkäksi mutta häntä me ei oikein tunnettu. Oli vähän semmoinen mystinen tyyppi. Muut tulivat kaukana takana. Eniten pelättiin taksiautoilija Viljo Nikulan Sylvi-rouvaa joka oli terveyssisar ja hoiti Kankaan koulun pelottavat rokotukset.\nKaikki hieno loppuu aikanaan. Kun olin 15-v. muutimme Pikku-Palomäelle. Koko alue tyhjeni hiljalleen kun Kouvolan seurakunta aloitti maan ostot ja pakkolunastustoimenpiteet uuden kirkon tonttia varten. Lopulta kaikki jyrättiin nurin. Vain muistot jäivät.\nOlisi siinä vieläkin hieno asua.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 23.3.11 Ei kommentteja :\nEnnen autokaupat myivät henkilöautoja ja pakettiautoja sekä niiden välimuotoa, ns. farmariautoa. Piilofarmareitakin oli, niitä verottomia ”rangaistusmalleja” joissa oli joko takapenkit tai takasivuikkunat. Nimi farmariauto on kai aivan suomalainen keksintö. Montakohan farmia tsekeissäkin tehty VW:n tekniikalla varustettu Skoda on eläissään nähnyt? Toisaalta, en minäkään kyllä sille mallille ole parempaa nimeä keksinyt. Mutta siitä se sitten lähti, autokauppa on nimien suhteen tehnyt varmasti parhaansa. Nyt ne myyvät Sedania, Fastbackia, Coupea, Wagonia, Station Wagonia, Sportwagonia, Combia ja aikanaan jopa Herrgårdsvagnia. Eikä tämä vielä riitä, nelivetoiset koppimallit ovat citymaastureita, kaksivetoiset koppimallit taas tila-autoja. Nimeä SUV on myös yritetty käyttää. Urheiluauto eli Sports Car sekä myös avoin Convertible ovat hauskoja nimiä, urheilullista lähinnä se että niihin on hankala mennä, ainakin vanhempien ihmisten. Nättejä toki ovat. Sitten on vielä tämä uusi linja, erilaiset ja eritasoiset hybridit. Autokauppa siis panostaa moderniin nimiin ja olettaa että myös asiakkaat osaavat hyvin kieliä ja tuntevat tekniikan. Toisaalta jos ne olisi suomennettu, niin eipä kai kukaan ostaisikaan esimerkiksi aiemmin myynnissä ollutta Volvo 245 Herraskartanovaunua tai Ford Mondea Nopeaperää, ei ainakaan nainen.\nHuonekalukaupassa kaikki on toisin. Poikkesin 6 vuotta loppuunmyyntiä pitäneen soffa-kaupan yläkerran kolmannessa loppuunmyynnissä. Sohvat ovat usein divaaneja, nojatuolit laiskanlinnoja, jakkarat raheja ja laatikostot lipastoja ja piironkeja. Väliseinät sermejä ja verhot gardiineja. Panostavat siis kovasti kodikkuuteen ja siihen vanhanajan tunnelmaan. Paitsi niissä halvatun nojatuoleissa ja sängyissä joissa on säätöjä enemmän kuin laki sallii ja sähköllä vielä. Se kun aamuyöstä saa jonkun oikosulun ja nappaa päädyt ylös, niin siinä sitten olet pää polvien välissä, paskat pyjamassa ja huuto ei sieltä ergonomisten patjojen välistä kuulu mihinkään. Kauniita ovat ajatuksesi huonekalukauppiasta kohtaan.\nVaatteitakin on valitettavasti ostettava. Minulle se on kidutusta kuten minut tuntevat sen päältäkin heti näkevät. Vaatekaupoissa myydään Trenchcoteja, Blazereita, Collegeja, Pullovereita ja Jeanseja eli kai niitä autokaupan farmareita. Onhan siellä toki naistenosastolla mielenkiintoisempaakin tavaraa, Stay-Upit, Stringit, Hipsterit, Push-Upit, Bodyt jne. No, housuja menin kuitenkin katsomaan. Nuori palvelualtis finninaama poika meni ohi ja sanoi, "venttaa hei tietsä niinku litlesti, mä vaan tsekkaan yhen keissin mut sit mä tuun ja heitän sulle parit mageet byysat". Häivyin vähin äänin, liekö yrjöt olisi niskaan pukannut? Holvin terassilla kysyin asiaa tutulta, ikuista nuoruuttaan elävältä puolihomon luutunsoittajan näköiseltä kaveriltani, byysat ovatkin housut. Kuljen edelleen niissä vanhoissa Jeanseissa eli Farmareissa.\nKotimatkalla poikkesin ruokakauppaan. Nekin ovat nykyään K-, S- ja Citymarketteja, Siwoja, Prismoja, Lidlejä jne. Centrumit ja Euromarketit ovat kai jo poistuneet. Mutta entäs ne tuotteet. Maailman ruminta eläintä sika-nautaa on toki tarjolla mutta aito lehmä on jo nautaa, raavasta tai jopa härkää. Sika on porsasta tai possua. Kana on muuttunut kananpojaksi, broileriksi, kukoksi tai jopa Nuggetiksi tai Hornetiksi ja lammas on karitsaa. Makaroneista eli hienosti pastasta ei ota selvää kukaan. Kananmunat ovat myös yksi selvittämätön viidakko. Niitä löytyy ainakin seuraavat laadut; orsikanala, virike, Omega ja vapaa. Lisäksi on myös onnellisen kanan pyöräyttämät munat. Mitähän virikkeitä niille kanoille on muuten järjestetty? Leluja, pelejä, ehkäpä viriili kukkokin ja saattaahan kananhoitaja laulunkin lurauttaa. Mutta ne onnelliset kanat, onkohan se jotenkin tutkittu millä hetkellä se kana sen onnenhetken kokee. Onko se ennen vai jälkeen munimisen vai riemastuuko se ihan vaan siitä ettei nykyisen tehotuotannon seurauksena vieläkään perse revennyt? Viipottaa sitten onnellisesti potpottaen ympäri kanalaa ja esittelee ehjää ahteriaan.\nNäillä eväillä on menty. Vaimon ansiosta saatiin uusi auto ja ruokakaupasta selvisin itsekin. Housut eli jeansit, farmarit tai byysat ovat edelleen onnelliselta mieheltä ostamatta. Sen myyjän muuten vielä yllätän. Menen ja sanon, että heitätsä mulle hei parit mageet byysat. Eihän se kyllä siinä mitään outoa huomaa.:-)\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 22.3.11 Ei kommentteja :\nMarraskuun puolivälissä 1965 täytin 15 vuotta ja sain mopon. Kaverini Matin vaarilta ostettiin pari vuotta vanha punainen pappa Tunturi. Maksoi muuten 300 markkaa eli noin 50 euroa. Siitä aukesi nuorelle miehelle aivan uusi ja itsenäinen maailma. Matkat kesämökille ja muihin rientoihin sujuivat helposti. Oli vähän niin kuin aikuismainen olo. Mopolla ajettiin kesällä paljaspäin ja talvella pipo tai karvareuhka päässä ja aina niin kovaa kuin se kulki. Välillä kynti turpa maata mutta onneksi vakavammilta vammoilta ihme kyllä vältyttiin. Kolme vuotta sitä kesti. Kun ikää tuli 18 vuotta, mopolla ei enää ajettu metriäkään. Auto, autoilu ja autourheilu veivät nuorta miestä ja lujaa veivätkin mutta se on jonkun toisen tarinan aihe.\nRunsaat 30 vuotta pysyin erossa kaksipyöräisistä eikä niitä tehnyt edes mielikään. Keväällä 1998 kaikki muuttui. Ostin oikean moottoripyörän ja ensimmäiseksi pyöräksi todellisen aloittelijan pelin, käytetyn 1100 kuutioisen 124 hv. Suzukin. Perjantai-illan hiljaisuudessa treenasin jarrutuksia, kiihdytyksiä ja yleensäkin pyörän hallintaa Korjalassa teollisuusalueella. Puolen tunnin treenin jälkeen olin mielestäni valmis baanalle. Olin lukenut kokeneitten motoristien tarinoita ja kuullut että moottoripyörällä kohtaa aivan ihmeellisen vapauden tunteen kun laskettaa kohti auringonlaskua. Lauantaina päätin sitten sen vapauden kokea. Lähdin ensimmäiselle pitkälle matkalle, Kotkaan asti. Kaikki tarmo ja ajatus keskittyivät siihen ajamiseen ja kun Kotkaan saavuin niin huomasin että en ollutkaan sitä vapautta kohdannut. No, kyllä kai se sieltä vielä tulee. Veljeni Ollin kanssa meillä oli huima suunnitelma. Päätettiin lähteä pyörillä heti ensimmäisenä kesänä Ruotsiin Öölantiin. Kaverini Simo ilmoittautui matkaan mukaan ja sanoi että jos lähdetään niin sitten mennään Hollantiin asti. Niin myös tehtiin. Kaksi viikkoa vesisateessa ajettiin mutta kipinä ei silti sammunut.\nSeuraavana talvena pyörä vaihtui uuteen bemariin ja myös matkat pitenivät. Eurooppa tuli sitten melko hyvin kierrettyä usealla retkellä. Pian alkoi kuitenkin elämässäni muutosten aika. Ensin talooni muutti kissa ja vuotta myöhemmin nainen. Kissa hyväksyi pyörän hyvin. Istui usein sen satulassa josta oli hyvä tarkkailla kulmakunnan elämää ja härnätä naapurin bernhardilaista. Naisenkin se hyväksyi pikku mielenosoitusten jälkeen. Nainen, kahden lapsen äiti, taas osoitti huikean venymiskykynsä ja rohkeutensakin. Lähti ennakkoluulottomasti moottoripyörän kyytiin ja pian hänellekin hankittiin kunnon varusteet ja niin alkoivat lukuisat yhteiset matkat. Ajeltiin paljon viikonloppureissuja ja lomilla varsinkin pohjoisessa Suomessa ja Norjassa. Keski-Euroopan matkoja valitettavasti tehtiin autolla koska nainen tarvitsee kuulemma niin paljon varusteita mukaan. Se söi hiukan motoristin itsetuntoa ja aiheutti joskus haikeita hetkiä, varsinkin Alpeilla, kun katseli muitten motoristien matkantekoa upeilla mutkateillä.\nNyt on mittarissa miehellä kuusikymppiä ja pyörällä yhdeksänkymppiä. Onneksi ei vielä päinvastoin. Silti sitä odottaa kevättä ja ensimmäisiä pyöräretkiä. Ei se polte enää niin kova ole, että ihan ensimmäisenä pitää saada härveli baanalle, mutta kuitenkin. Nykyään mukana on sekä kamera, termospullo että eväätkin. Aikaa on riittävästi, vaikka pysähtyäkin. Tärkeintä ei ole enää määränpää, runsaat kilometrit eikä ehkä itse ajaminenkaan vaan kokonaisuus eli lajin harrastaminen ja mukava ajanvietto. Jos vaikka se vapauden tunnekin vielä tulisi kohdattua. Kohta lähdetään!\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 21.3.11 Ei kommentteja :\nJumala löi hanskat tiskiin\nTuossahan se Jumala asuu minua vastapäätä Ässätornin kattohuoneistossa. Harmaantunut huomaamaton herra. Pousin Jussi rakensi kaverilleen kolmion jossa on pirun isolla kiukaalla varustettu kuuma sauna. Muistuu sitten se vastapuolikin paremmin mieleen. Vaatimaton mies muutenkin, vanhalla Civicillä hakee Prismasta eväät ja joskus Alkon puolelta palan painikkeet. Jumala valmistautuu viikonlopun viettoon ja katselee syrjäsilmällä Kouvolan murheita. Herrat kieroilevat, riitelevät tapansa mukaan politiikasta ja lupailevat katteettomasti kuntalaisille kaikkea hyvää. Äijät ovat lähdössä pubiin, vaimot Mulligansiin vieraita ukkoja kyttäämään ja huumeisiin sortunut pikku nilkki ryöstää parhaillaan Eräpolun Siwaa letkeä kumimulkku aseenaan. Jumala päättää, ettei puutu väkivallattomaan ryöstöön mutta nappaa kuitenkin rosvon Kappelikadulle pysäköidystä varastetusta pappa Tunturista sytytystulpan pois. Muistoihin tulee entinen naisystävä ja Jumala naureskeleekin hyväntahtoisesti vanhalle vertaukselle ”Polkee kuin tulpatonta mopoa”.\nLähtee sitten viikonlopun kierrokselle katsomaan maailmaansa. Koukkaa alkajaisiksi Rooman kautta. Vanha naistenmies Berlusconi näyttää seurustelevan vasemman ”tyttöystävänsä” kanssa. Oikeaa vaivaa syylä ja tenniskyynärpää. Jumala puistelee paheksuen päätään katolilaisille papeille jotka rietastelevat nuorten poikien kanssa. Italiassa siis kaikki ennallaan. Poikkeaa tsekkaamaan Libyan Gaddafin 40 neitsyen turvakaartin josta everstin vähämielinen poika on korkannut jo 36 kappaletta. Loput 4 sortuivat komeisiin kapinallisiin. Se siitäkin myytistä.\nTurkissa entinen meininki, kurdit tappavat turkkilaisia ja päinvastoin. Arabimaissa tapetaan pääasiassa toisia arabeja sekä vähän myös muita, pääosin israelilaisia. Israelilaiset tappavat puolestaan vain arabeja. Afganistanissa kaikki tappavat kaikkia. Suomalaisetkin ampuvat omiaan. Jumala muistelee vanhaa mainosta jossa sanottiin että” Optikolla käynti usein riittää”. Kiinan ihmisoikeusrikoksia ei viitsi edes vilkaista ja toteaa että Japanin tsunamillekaan ei mahda enää mitään. Uusi-Seelanti ja sen maanjäristys jätetään myös väliin mutta Australiassa Jumala seuraa hetken kun krokotiili syö anorektikon näköistä vegaania. Erehtyvät ne elukatkin joskus. Pelastaa hyvänä hetkenään pullean surffaavan pörssimeklarin hain hampaista mutta miettii jo että olikohan se tulevaisuuden kannalta oikein järkevä ratkaisu.\nKalifornian yli mennessään katselee alas ja miettii että tuokin paheen pesä vajoaa mereen seuraavan järistyksen aikana. Varmistaa vielä kalenterista tulevan tuhon päivämäärän ja päättää varoittaa Renny Harlinia ja Linus Torvaldsia. Käy moikkaamassa Obamaa. Mukava mies mutta vastustajat täysiä piruja. Toteavat että meillähän on jotain yhteistäkin. Meksikossa katselee hyvillään kun huumekartellit tappavat toisiaan. Suree toisaalta satoja sivullisia uhreja. Sama meno muuten Kolumbiassakin.\nJumala palaa Euroopan puolelle Irlannin Belfastin kautta. Katselee kun vanhat IRA:n pomminheittäjät Baddy ja Kirk istuvat Guinnessilla pubissa jonka nimi on Harry and Dragon. Vekkulit pomminmiehet epäilevät että nimen jälkimmäinen osa tarkoittaa Harryn vaimoa. Paddylla on tallella tihutöitten ja oluen yhdistelmän takia vain oikea ja Kirkillä taas vasen käsi. Muutaman oluen jälkeen miettivät, että pitäisikö vielä pommi tai parikin värkätä ihan engelsmannien kiusaksi. Kahdeksan Guinnesin jälkeen päättävät luopua ajatuksesta koska kahden eri kehossa olevan käden koordinointi pommin teossa on pirun tarkkaa puuhaa. Saattaa mennä viimeinenkin yläraaja jolloin WC:ssä käynti ja varsinkin oluen juonti voi olla vaikeaa vanhalle kaiken kokeneelle anarkistillekin.\nJumala koukkaa Saksan kautta katsomaan tiluksillaan synkkänä harhailevaa entistä ministeriä ja valetohtoria zu Guttenbergiä. Muistelee samalla Marjatta Leppäsen ex-miestä, valetohtori Carl Öhmania. Tanskassa ja Norjassa kaikki on hyvin. Ruotsissa käy katsomassa kuninkaallista autotallia. Totta se huhu oli, ei yhtään Volvoa eikä Saabia. Se siitä kotimaan teollisuuden edistämisestä. Liihottelee sitten Saariselälle Suomen Pankin kelolinnaan lauantain viettoon. Sattuu illalla paikalliseen kuppilaan jossa on jonkun lihavan blondin ja tyhmänoloisen poromiehen häät. Ilkka Kanervakin muistuu jotenkin Jumalan mieleen. Kurkistaa hääparin tulevaisuuteen viikon päähän. Paksu blondi on putkassa, tyhmänoloinen poromies lasaretissa ja 3 avioeroa vireillä. Ottaa Erkki Liikasen kanssa toisen konjakin ja nautiskelee loistavasta ajatuksesta jonka juuri sai mieleensä.\nSunnuntaina nappaa Kuopiosta Hanna Partasen kalakukon kainaloon ja tarkkana miehenä käväisee Tallinnan Viinarannan kautta hakemassa pullon irlantilaista whiskyä. Katselee samalla hieman paheksuen euralaisen autonkuljettajan valtavaa viinakuorman lastausta. Illalla nauttii Ässätornin kattoterassilla kalakukkoa, jaloa irlantilaista juomaa ja miettii samalla saamaansa loistavaa ajatusta. Katselee vastakkaisessa talossa asuvaa Untolahtea, samoissa hommissa näyttää Jussikin olevan. Nauttii Lemmetin Markun tuomaa Long Johnia ja syö nakkeja ja kevyttä Pirkka italiansalaattia. Vähän outo tyyppi tuo Untolahti, olisi kai sitäkin pitänyt hiukan jututtaa joskus, kirjoitteleekin välillä niin äkkivääriä juttuja. Sitten Jumala vie kalakukon perskat pihan bioroskikseen, tyhjän whiskypullon Teboilin Hyötikseen ja lähtee matkalleen. Hoitakoot perkeleet täällä maassa itse sotkunsa.\nJumala poikkeaa Pousin Jussin luona palauttamassa asunnon avaimet ja kiittää kaikesta. Muistikirjaansa raapaisee lähtiessään kiitokseksi mukavalle miehelle reilusti lisää vuosia loppuelämään, saattaahan sitä Pousia vielä Kouvolakin tarvita kun kaikki riidakylväjät on ensin saatu politiikasta sivuun. Suuntaa sitten avaruuteen, moikkaa sukkulassa maahan palaavia jenkkejä ja paljastaa päänsä muutamalle venäläiselle luurangolle jotka viettävät iäisyytensä avaruuden pimeydessä. Päättää sitten etsiä maan kaltaisen planeetan jossa elämä on vasta nousemassa merestä maalle. Voisihan niitä ensimmäisiä rannalle ryömiviä vähän auttaakin siinä jalkojen kehittelyssä ja muutenkin. Jos vaikka toisella kerralla onnistuisi paremmin kuin maassa.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 20.3.11 Ei kommentteja :\nErään auton surullinen loppu\nMeidän 4 vuotta vanha auto tiputti vettä alleen ja merkkihuollossa todettiin että vika on vesipumpussa. Pumppu päätettiin vaihtaa ja samalla asentaja ehdotti että autoon olisi hyvä vaihtaa myös uusi nokkahihna jota siinä ei edes ole. Auto jätettiin siis korjaamolle ja se oli valmis 4 päivää myöhemmin. Lasku oli lähes 1100 euroa ja se maksettiin välittömästi. Uutta nokkahihnaa ei sentään asennettu eikä laskutettu.\nAuto luovutettiin sitten vaimolle joka heti töihin ajellessaan alkoi ihmetellä moottorin erikoista nakuttavaa käyntiääntä. Jälkeenpäin jopa eräs kyseisen firman automyyjä kertoi ihmetelleensä auton outoa käyntiääntä kun se siirrettiin huoltohallista pihalle. Autoa siirtänyt huoltoneuvoja ei huomannut mitään.\nAuto palautettiin korjaamolle vielä samana päivänä. Nokkaketjun kiristys oli jotenkin unohtunut ja samoin tietysti koeajo jolla outo käyntiääni olisi varmasti pitänyt havaita. Auto saatiin takaisin korjattuna parin päivän päästä. Me hartaasti toivoimme ettei se nokkaketjun kiristyksen laiminlyönti olisi vaan aiheuttanut muita vaurioita. Väittivät että se ei voi aiheuttaa mitään vikaa.\nJotain outoa siellä kuitenkin oli. Vasemmalle kääntyessä auto piti tämän jälkeen outoa hankaavaa ääntä. Sen jälkeen löysin tavarasäiliöstä sinne unohtuneita isoja moottorin alle ja sivulle kuuluvia suojalevyjä. Ne kiinnitettiin huollossa seuraavana päivänä ja oletettiin että ääni poistuu. Taaskaan ei autoa koeajettu.\nEi se ääni kuitenkaan mihinkään hävinnyt joten auto tuotiin taas takaisin huoltoon ja tällä kertaa vika paikallistettiin vialliseen ohjaustehostimen pumppuun. Sinne lisättiin öljyä mutta autoa ei taaskaan sen jälkeen koeajettu. Sanottiin vain että pitää laittaa uusi tehostimen pumppu, hinta 310 € + työt eli noin 500 euroa. Kun autoa sitten vietiin kotiin, niin ääntä ei enää kuulunut, eli öljyn lisäys oli poistanut hankaavan äänen.\nViikon päästä huoltoneuvoja soitti ja sanoi, että nyt pumppu voidaan vaihtaa. Kerroin heti että vika onkin poistunut öljynlisäyksen myötä mutta huoltoneuvoja vaati että pumppu vaihdetaan, ehjään autoon? Sovittiin että kuunnellaan viikko.\nViikon päästä huoltoneuvoja soitti taas ja ilmoitti että nyt se pumppu pitää vaihtaa. Nyt syynä oli huoltoneuvojan mukaan se että pumppu oli koodattu tähän tiettyyn autoon ja 310 euron hintainen (asiakkaalle) pumppu jää muuten autoliikkeen varastoon. Tähän me emme luonnollisesti suostuneet. Seuraavaksi lähetin hyvin sapekkaan sähköpostin sekä autoliikkeen johtajalle että myös korjaamopäällikölle. Kyseiset palvelualalla olevat herrat eivät sitten edes kommentoineet asiaa.\nEivätkä olisi muuten ehtineetkään. Näin nimittäin heti että nyt vaimolla ns. keitti. Meni samana päivänä vastapäiseen autokauppaan ja niinhän meille sitten siunaantui ihan uusi pitkällä takuulla turvattu auto. Siinä edellisessä liikkeessä emme enää koskaan asioi.\nPitäkää puolenne näitä tunareita vastaan!\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 19.3.11 Ei kommentteja :\nKouvolan käyttämä slogan ”Kiehtova Kouvola” on aivan varmasti jonkun liituraitakonsultin tai mainosalan uraraketin pikaisesti sutaisema kahden k-alkuisen sanan ketterä yhdistelmä. Kuulostaa keksijänsäkin mielestä naurettavalta mutta menee tilaajiin kuin väärä raha. Valitettavasti sanapari Kiehtova Kouvola ei kerro komeasta Kouvolasta yhtään mitään.\nEhdotinkin jo joskus aikaisemmin että ”Elämysten Kouvola” olisi komeampi ja paremmin Kouvolasta kertova slogan. Elämyksiähän ne matkailijat nykyään Kouvolastakin hakevat. Kouvolan sijainti on loistava, yhteydet hyvät ja palvelujakin löytyy. Nykyisen Kouvolan alueella on vain kolme todella vetovoimaista kohdetta, Tykkimäki, Verla ja Repovesi. Ehkäpä Elimäen Mustilan Arboretumkin. Muut ovat marginaalisia, osa jopa karttoihin ja esitteisiin väkisin lisättyjä ”kuokkamuseoita” ja muita täytenähtävyyksiä. Jokuhan niissäkin kuulemma joskus käy. Martta-järjestön takavuosina kehittelemä Talkkuna-Kouvola sentään onneksi vaipui unhon suohon.\nTykkimäki leirintäalueineen, Orilampi veneineen ja Mustilan Arboretum viinitiloineen ovat ainoat ammattimaisesti hoidetut isot kohteet, nehän ovat sijoittajiensa liiketoimintaa ja tuottoakin sijoitetulle pääomalle haetaan. Verla ja Repovesi ovat erillisyytensä vuoksi valitettavasti jääneet suurelta osin hyödyntämättä ja Orilammen Lomakeskus aiottiin taannoin Kouvola-innovationin toimesta unohtaa kokonaan. Mustilaa lukuun ottamatta kaikki ovat melko hankalia tavoittaa ja yhteispeli niiltä puuttuu lähes täysin.\nTehtäisiinkö seuraava temppu? Verla, Vuohijärvi, Orilampi ja Repovesi upeine erämaineen ovat kartalla melko lähekkäin mutta maitse matkaa tulee paljon ja yhteydet ovat kehnot. Kun Siikakosken voimalaitoksen yhteyteen rakennettaisiin veneliikenteen mahdollistava sulku niin vesibussiliikenne Verlan, Orilammen ja Repoveden välisellä hienolla reitillä alkaisi välittömästi. Siikakoskesta sulkuineen muodostuisikin Kouvolan Gibraltar, vain britit ja apinat puuttuisivat.\nTämän uuden elämyksen voisi kokea monilla eri tavoilla, vaikka näinkin. Turistit yöpyvät Kouvolan hotelleissa ja muissa alueen yöpymispaikoissa tai tulevat aamuksi Kouvolaan. Ajavat aamulla bussilla tai omalla autolla Verlaan. Tutustuvat ensin vanhaan tehdasalueeseen ja jatkavat sitten matkaa Orilammen Tuulettarella tai jollain muulla aluksella Siikakosken kautta Valkealan merelle, Vuohijärvelle. Poikkeavat Orilammelle lounaalla ja jatkavat edelleen Repovedelle tutustumaan erämaan todella upeisiin maisemiin. Osa saattaa yöpyä Orilammella tai jopa erämaassakin. Sitten joko illalla tai seuraavana päivänä takaisin Verlaan vesitse tai vaikkapa Hillosensalmelta junalla Kouvolaan. Tähän kun vielä saataisiin höyryveturi vanhoine matkustajavaunuineen, niin taas yksi suuri elämys olisi kruununsa saanut.\nSulku Siikakoskelle ensin ja siitä vaan sitten kehittämään yhdistettyä ”Tykkimäki-Erämaa” elämyspakettia lapsiperheille ja muille elämysten etsijöille.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 17.3.11 Ei kommentteja :\nKooKoo asetti tavoitteensa aivan oikein\nKookoon Mestis-joukkueen kausi päättyi tiukan taistelun jälkeen divarin neljänteen sijaan. Tavoite jäi saavuttamatta ja varmasti seuran puuhamiesten pettymys oli suuri. Taloudellekin olisi tehnyt hyvää jokunen lisäpeli. Muutama pettynyt "tosifani" purki sitten tuntojaan mm. Kouvolan Sanomien roskajulkaisussa Napakoissa eli huuteli nimettömänä ns. puskista. Toivottavasti hävetti edes jälkeen- tai selvinpäin.\nKookoo yritti tosissaan ja talouskin jäi ilmeisesti plussalle mikä on nykyään tappioita tekevien urheiluseurojen keskuudessa kaiketi jo harvinaista. Uusia pelaajia tuli sisään pitkin kautta ja jopa Juhani "Tami" Tamminen manattiin apuun. Tammisen rooli jäi kuitenkin meille sivusta seuraajille melkoisen vieraaksi. Yhden raviradalla järjestetyn rahankeruutapahtuman toki huomasin. Tammisen roolista olisi ehkä hyvä kertoa enemmän myös uskollisille faneille eli osarahoittajille.\nTavoitteensa Kookoo asetti täysin oikein. Liigaan oli tavoite ja niin pitää olla vastaisuudessakin. Yleensä suomalaiset joukkueet ja varsinkin yksilöurheilijat lähtevät pelaamaan omaa peliä ja sitten katsotaan mihin se riittää. Jumalauta, se ei kuitenkaan riitä, voittamaan sitä pitää lähteä kuten KooKoo teki. Jos tavoite olisi asetettu neljänteen sijaan niin yleisöä olisi ollut puolet vähemmän ja touhu fanienkin kannalta aneemista. Nyt tavoite ei toteutunut mutta kaikenkaikkiaan kausi oli kunniakas esitys Kouvolan seuralta.\nSeuran puuhamiehet, valmentajat ja muut joukkueen jäsenet voivat olla työhönsä tyytyväisiä. Ensi kausi samoilla tavoitteilla voi kaiken muuttaa.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 16.3.11 Ei kommentteja :\nNäinkö meille täällä Kouvolassa nyt käy?\nEduskuntavaaleissa saattaa Kouvolan kannalta tulla kehno tulos. Kokoomus asetti, todennäköisesti jonkinlaisen sisäisen kiistan takia, samoista äänestäjistä kilpailevan Jyrki Hyttisen Jari Larikan rinnalle. Hyvinkin voi käydä niin että kumpikaan ei pääse Arkadianmäelle. Kepu on alamäessä ja melkoisen näkymätön Markku Pakkanen putoaa pois ja paniikinomaista itsekehua harrastaneen kansanedustaja Markku Laukkasen poliittinen ura on myös tullut tiensä päähän. Näin käy myös kristillisten asialliselle edustajalle Sari Palmille.\nDemarit eivät Valto Koskelle seuraajaa vielä löydä vaikka positiivinen nouseva kyky Antti Koivisto taustajoukkoineen tekeekin ihan näyttävää kampanjaa. Sitten ovat vielä nämä PerSut. Maltillinen ja asialinjaa vetävä Jari Lindström ei vielä yllä valtiomiesluokkaan ja kaikkensa Kouvolan haukkumiseksi tekevä Savitaipaleen poliittinen raketti Reijo "Julio" Tossavainen on itsensä jo täydellisesti munannut eri lehdissä jatkuvalla samojen asioitten jankkaamisella ja uuden Kouvolan mollaamisella. Lappeenrannan lehdissä herra Tossavainen esiintyy savitaipalelaisena ja täällä Kouvolassa painottaa vahvasti valkealalaisuuttaan. Kotkan ja Imatran lehdissä samoja juttuja julkaiseva Tossavainen esiintyy ilman kotipaikkatietoja. Olettaa ilmeisesti että me äänestäjät olemme täysin vietävissä.\nNäinkö tässä sitten käy? Toivottavasti ei, koska Kotkan seudun ja etelä-karjalan kansanedustajat eivät Kouvolan asioita enää vaalien jälkeen edes ajattele. Äänestäkää siis kouvolalaista ehdokasta sillä nyt on selkeä kotiinpäinvedon paikka.\nTää korutont on kertomaa.\nLähettänyt Jussi Untolahti klo 15.3.11 Ei kommentteja :


Sosiaali- ja terveysala (ylempi AMK), uudistava johtaminen, Lahti, 90 op — Lahti | LAB.fi\nSosiaali- ja terveysala (ylempi AMK), uudistava johtaminen, Lahti, 90 op\nUudistava johtaminen -koulutuksen lähtökohtana on yhteiskunnan ja työelämän nopea ja laaja rakenteellinen muutos, jossa on keskeistä tiedon ja innovaatioiden yhdessä luominen. Koulutuksen tavoitteena on syventää, tuottaa ja jakaa uutta tietoa ja osaamista työelämän ja organisaatioiden uudistamiseen ja uudistumiseen. Koulutuksen keskiössä ovat johtaminen, tulevaisuuden skenaariot ja strategiat, asiakkuusjohtaminen, verkottuminen sekä innovatiivisuus ja luovuus.\nSosiaali- ja terveysalalla uudistava johtaminen -koulutuksen ytimessä ovat sosiaali- ja terveysalan rakenteellinen uudistaminen ja siihen liittyvät eritasoiset muutokset. Sote-uudistuksessa tarvitaan eri palvelutuottajien verkottumista, yhteistyötä korostavaa johtamista sekä erityisesti ihmisten johtamisen ja monialaisen työskentelyn painottamista työskentelyssä.\nLähiopetusta on arkipäivisin keskimäärin kaksi päivää kuukaudessa. Pakollisissa jaksoissa on verkko-osallistumismahdollisuus.\nSosiaali- ja terveysalan uudistava johtaminen -koulutuksen lähtökohtana on yhteiskunnan ja työelämän nopea ja laaja rakenteellinen muutos, jossa keskeistä on tiedon ja innovaatioiden yhdessä luominen. Koulutuksen tavoitteena on syventää, tuottaa ja jakaa uutta tietoa ja osaamista työelämän ja organisaatioiden uudistamiseen ja uudistumiseen. Opinnoissa keskitytään johtamiseen, tulevaisuuden skenaarioihin ja strategioihin, asiakkuusjohtamiseen, verkottumiseen sekä innovatiivisuuteen ja luovuuteen.\nSosiaali- ja terveysalan johtamisen tavoitteena on kaikkien työntekijöiden osaamisen ja innovatiivisuuden hyödyntäminen parhaalla mahdollisella tavalla. Uudistamisen ja kehittämisen päämäärä on turvata nykyisten ja tulevien sosiaali- ja terveyspalveluiden asiakkaiden palvelut. Valmistuttuasi osaat johtaa, kehittää ja uudistaa sosiaali- ja terveysalan työyhteisöä, palvelualuetta sekä johtaa erilaisia muutos- ja kehittämishankkeita.\nKoulutuksen sisältö on tulevaisuuden toimintaympäristö ja strategia, uudistava johtaminen, innovatiivisuuden, osaamisen ja tiedon johtaminen ja jakaminen sekä sosiaali- ja terveysalan taloudelliset reunaehdot ja niiden muutokset.\nLähiopetusta on arkipäivisin keskimäärin kaksi päivää kuukaudessa. Pakollisiin ydinosaamisen jaksoihin on mahdollisuus osallistua verkon kautta.\nydinosaaminen 30 op (uudistuva ja uudistava johtaminen, strategioilla tulevaisuuteen, henkilöstön ja osaamisen johtaminen, työyhteisön johtaminen, sosiaali- ja terveystalous sekä vaikuttavuuden ja toiminnan arviointi)\ntäydentävät, monialaiset opinnot 30 op (esimerkiksi tulevaisuuteen johtaminen, tutkimus- ja kehittämisopinnot, liiketoimintaosaaminen)\nopinnäytetyö (30 op).\nOpetuskieli on suomi, opiskelija voi valita jaksoja myös englanninkielisestä tarjonnasta.\nOsa jaksoista toteutetaan yhteistyössä muiden LABin koulutusalojen kanssa (liiketalous, muotoilu, tekniikka).