Miten valmistautua maratonille – Triathlon Challenge\nMiten valmistautua maratonille\n20 syyskuun, 201820 syyskuun, 2018 VilhelmiVilhelmi 0 Comments\nOletko ilmoittautunut ensimmäiselle maratonillesi ja mietit: Mitäs nyt sitten? Maraton voi vaikuttaa uhkaavalta ja uuvuttavalta hankkeelta, mutta kunnollisella valmistautumisella siitäkin selviää. Ensimmäisenä tulee laatia treeniohjelma. Ohjelman pitäisi toimia niin, että se auttaa pikkuhiljaa pidentämään juostua matkaa ja kohottaa näin kestävyyttä mutta sisältää myös tarpeeksi lepoa.\nKalifornialainen juoksunopettaja John Loftus suosittelee treeniohjelmaa, joka ottaa huomioon juoksijan taustan ja kokemuksen. Treeniohjelman suorittamisen jälkeen juoksija on ideaalitapauksessa varautunut sekä fyysisesti että henkisesti siihen, mitä maratonilta on odotettavissa. Treeniohjelman tulisi rakentaa hitaasti juoksijan kykyjä ja jättää tarpeeksi palautumisaikaa, niin että juoksija menee lähtöviivalle hyväkuntoisena eikä kipeänä ja väsyneenä. Loftuksen mukaan kannattaa ottaa käyttöön suunnitelma, joka sopii yhteen nykyisen juoksutason kanssa, ja välttää treeniohjelmia, jotka lisäävät merkittävästi matkan pituutta tai harjoituksen tiheyttä. On myös tärkeää tarkastella ehdotettujen juoksupäivien määrää ja kilometrejä sillä silmällä, onko suunnitelma järkevästi toteutettavissa.\nTreenatessa tulee varmasti nälkäiseksi. Oikeiden ruokien syöminen oikeaan aikaan auttaa tankkaamaan ja palautumaan. Treenin jälkeen on pieni aikaikkuna, noin 30 minuuttiin asti, jolloin keho pystyy parhaiten hyödyntämään hiilihydraatteja ja proteiineja, joita se käytti treenin aikana. Asiantuntijat suosittelevat syömään ruokia, joissa proteiinien ja hiilihydraattien suhde on 3:1. Palautuminen onnistuu esimerkiksi proteiinipirtelöillä ja kaakaolla\n. Juoksulenkkien jälkeen pitäisi muistaa venytellä huolellisesti. Myös jääkylmässä tai kylmässä vedessä kastautumista suositellaan tulehdusten estämiseksi ja lihaskipujen poistamiseksi. Lämpö ja vaahtomuovirulla ovat hyviä tapoja lievittää kipua lihaksissa. Jotkut saattavat rentoutua myös kävelemällä tai makaamalla piikkimatolla. Noviiseille jo maratonin juokseminen loppuun on suuri saavutus. Loftus suositteleekin, että aloittelijoiden kannattaa keskittyä ennen kaikkea maaliin pääsemiseen ja nauttia kokemuksesta eikä yrittää juosta liian kovaa. Aloittelijoilla pitäisi silti olla suunnitelma tahdin pitämiseksi sopivana, etteivät he etene liian kovaa ja käytä liikaa energiaa kisan alkuvaiheessa.\nSaavuta oikea mielentila\nMielentila ja itsevarmuuden taso, jonka saavuttaa treenatessa, voi vaikuttaa suoritukseen kisapäivänä. Loftuksen mukaan hyvä tapa valmistautua henkisesti on saada hyviä tuloksia haastavammilta harjoitusmatkoilta. Itseluottamuksen rakentaminen on hänen mukaansa erittäin tärkeä osa henkistä valmistautumista. Hyvä tapa valmistautua on myös opiskella juoksureitti etukäteen joko kartoista tai menemällä itse paikan päälle. Riittävä henkinen valmistautuminen ja itsevarmuuden saavuttaminen helpottavat rentoutumista ennen kisaa ja sen aikana. Loftus yrittää valmistaa juoksijoita tulevaan kertomalla heille, että kisasta tulee jossain vaiheessa vaikeaa. Ihmiskeho voi tehdä uskomattomia asioita etenkin, kun olemme henkisesti valmistautuneita ja valmiita näkemään vaivaa tavoitteen saavuttamisen eteen. Hankkiessaan juoksukenkiä juoksijoiden kannattaa valita sellaiset, jotka ovat mukavat jalassa, kevyet ja joustavat. Liikkeessä kannattaa sovittaa useampia erilaisia pareja. Monissa erikoisliikkeissä kengät voi ajaa kevyesti sisään ja myyjät antavat ostopäätöstä helpottavaa palauteta. Myös korkealaatuisiin sukkiin kannattaa panostaa. Sukkien tulisi olla mukavat ja suojaavat. Loftus suosittelee myös levittämään jalkoihin ohuen kerroksen Aquaphoria tai Vaseliinia rakkojen estämiseksi.\nHankkiessaan juoksukenkiä juoksijoiden kannattaa valita sellaiset, jotka ovat mukavat jalassa, kevyet ja joustavat. Liikkeessä kannattaa sovittaa useampia erilaisia pareja. Monissa erikoisliikkeissä kengät voi ajaa kevyesti sisään ja myyjät antavat ostopäätöstä helpottavaa palauteta. Myös korkealaatuisiin sukkiin kannattaa panostaa. Sukkien tulisi olla mukavat ja suojaavat. Loftus suosittelee myös levittämään jalkoihin ohuen kerroksen Aquaphoria tai Vaseliinia rakkojen estämiseksi.


Kulttuuriympäristömme > #tääonmulletärkee -kohdehaku\nTää on mulle tärkee -hanke etsii yhdessä pohjoispohjalaisten nuorten aikuisten kanssa keinoja pitää suhde kotiseudulle elävänä, vaikka opinnot tai muut syyt vievät välillä maailmalle. Tunnistamalla paikallisesti merkityksellisiä asioita ja innostamalla nuoria aikuisia toimimaan niiden hyväksi pyritään löytämään uudenlaisia tapoja olla mukana itselle tärkeiden asioiden kehittämisessä.\nTaustalla on ajatus siitä, että vaikka iso osa Pohjois-Pohjanmaan nuorista ei palaa opintojen jälkeen kotiseudulle, usein vahvat juuret, sosiaalinen verkosto ja kiinnostus kotikuntaa kohtaan säilyvät. Tämän päivän lähtijöistä tulee paikkakunnille uusia lomailijoita, etätyön tekijöitä ja joskus myös paluumuuttajia. Konkreettisella yhdessä tekemisellä pidetään yllä elävää yhteisöllisyyttä ja kotiseutusuhdetta.\n#tääonmulletärkee -Kohdehaku on auki Instagramissa 17.8.-31.10.2020.\nAika 17.8.2020 - 31.10.2020\nPaikka Pohjois-Pohjanmaan maakunta / sosiaalinen media\nosallistua voi sosiaalisessa mediassa\nJärjestäjä Kohdehaun järjestää Maaseudun Sivistysliiton Tää on mulle tärkee -hanke. Hanke toimii Pohjois-Pohjanmaan maakunnan alueella heinäkuun 2022 loppuun asti. Hanketta rahoittaa EU:n Maaseuturahasto.\nYhteystiedot projektikoordinaattori Satu Himanen, satu.himanen@msl.fi\nTapahtuman ohjelma Kohdehaku haastaa nuoret aikuiset ilmiantamaan itselleen tärkeitä kohteita kotikulmiltaan. #tääonmulletärkee -kohde voi olla esimerkiksi luonnon- tai kulttuuriympäristö, jonka ilmiantaja toivoisi säilyvän jatkossakin ja jonka eteen olisi valmis toimimaan. Kohteen voi ilmiantaa julkaisemalla siitä kuvan Instagram-palvelussa tai täyttämällä sähköisen lomakkeen kohdehaun verkkosivulla www.msl.fi/osallisuus/kohdehaku.\nLokakuun loppuun mennessä ilmiannetuista #tääonmulletärkee -kohteista valitaan vuoden loppuun mennessä 10-20 kohdetta, joiden hyväksi lähdetään yhdessä toimimaan. Se, mitä kussakin kohteessa käytännössä yhdessä tehdään, riippuu osallistujien mielenkiinnosta ja osaamisesta. Teot voivat olla esimerkiksi kohteen kunnostamista, yhteisten tapahtumien järjestämistä tai vaikkapa ympäristön viihtyisyyden eteen tehtäviä asioita.\nJulkaistu 18.8.2020 klo 16.10, päivitetty 19.8.2020 klo 9.10


Tontti maksettiin kahteen kertaan ja kymmenen miljoonaa on kateissa – Nuorisosäätiö pyytää poliisia selvittämään Piritan puhalluksen | MOT | yle.fi\nKuvituskuva. Rahaa putoaa ylhäältä vaaleasta kämmenestä kohti pohjalla odottavia tummia käsiä. Taustalla näkyy Tallinan siluetti Kuva: Camilla Arjasmaa MOT\nJulkaistu 19.08.2018 - 10:00 . Päivitetty 19.08.2018 - 10:00\nNuorisosäätiön entisten johtajien Aki Haaron ja Perttu Nousiaisen toimintaa koskeva lahjus- ja talousrikostutkinta on laajentumassa. Nuorisosäätiö on jättänyt poliisille useita uusia tutkintapyyntöä.\nNiissä pyydetään selvittämään muun muassa useiden miljoonien eurojen konsulttipalkkioita, joita Nuorisosäätiön nykyinen johto epäilee perusteettomiksi.\nSuurin taloudellinen epäselvyys liittyy tonttikauppaan Virossa, joka on aiheuttanut Nuorisosäätiölle jopa kymmenen miljoonan euron tappiot.\nTutkintapyynnöissä Nuorisosäätiö pyytää selvittämään säätiön entisten johtajien lisäksi myös useiden suomalaisten ja virolaisten liikemiesten toimintaa.\nTutkintapyyntöjä ja menetettyjä miljoonia\nNuorisosäätiö on tehnyt poliisille useita tutkintapyyntöjä. Niissä pyydetään selvittämään muun muassa epäiltyjä tekaistuja konsulttipalkkioita ja ylihintaisia tonttikauppoja.\nKaikki tutkintapyynnöt kohdistuvat Nuorisosäätiöstä lahjusepäilyjen takia potkut saaneisiin Aki Haaroon ja Perttu Nousiaiseen.\nTämän lisäksi Nuorisosäätiö pyytää selvittämään useiden suomalaisten ja virolaisten liikemiesten toimia.\nNuorisosäätiö arvioi entisten johtajiensa aiheuttaneen yleishyödylliselle säätiölle jopa kymmenien miljoonien eurojen taloudelliset menetykset.\nMiljoonia euroja Nuorisosäätiön rahaa on maksettu konsulttipalkkioina pöytälaatikkoyhtiöihin ja talousrikoksista tuomituille liikemiehille.\nLue tästä linkistä lisää Nuorisosäätiön konsulttimaksuista.\nMuut tutkintapyynnöt liittyvät muun muassa kiinteistökauppoihin, joita Nuorisosäätiö teki Virossa aikaisempien johtajiensa eli toimitusjohtaja Aki Haaron ja Perttu Nousiaisen aikakaudella.\nMyös niihin liittyy MOT:n tietojen mukaan suuria konsulttipalkkioita sekä tontti- ja osakekauppoja, joissa on Nuorisosäätiön uuden johdon arvion mukaan maksettu miljoonia euroja ylihintaa.\nPoliisi epäilee Nuorisosäätiön entisiä johtajia Perttu Nousiaista (vas.) ja Aki Haaroa lahjusten ottamisesta. Poliisitutkinta on laajentumassa laajaksi talousrikosvyyhdin selvittelyksi. Perttu Nousiainen ja Aki Haaro, Nuorisosäätiö Kuva: Yle MOT ja Markku Ulander / Lehtikuva MOT,Nuorisosäätiö,Perttu Nousiainen\nKymmenen miljoonaa katoaa tonttikaupasta\nSuurin yksittäinen taloudellinen epäselvyys Nuorisosäätiön liiketoimissa Virossa liittyy Tallinnan Piritassa entisen Olympiapurjehduskeskuksen alueella sijaitsevaan tonttiin.\nNuorisosäätiö myi sen huhtikuussa 13,5 miljoonalla eurolla. Vaikka Nuorisosäätiö omisti tontin, sille tilitettiin tontin myyntihinnasta vain vähän yli kymmenen prosenttia.\nSäätiölle rahoista päätyi 1,6 miljoonaa euroa.\nPiritan tonttiin liittyvät kaupat ja rahoitusjärjestelyt aiheuttivat Nuorisosäätiölle yli kymmenen miljoonan euron tappiot. Nuorisosäätiö on pyytänyt poliisia tutkimaan tapauksen.\nTonttikaupoista saatuja rahoja jaettiin muun muassa seuraavasti:\n175 000 euroa virolaiselle yhtiölle, jonka suomalainen johtaja on epäiltynä avunantorikoksissa Nuorisosäätiön lahjusvyyhdissä.\n250 000 euroa suomalaiselle yhtiölle, jonka edustajana toimii talousrikoksista tuomittu suomalainen liikemies.\n500 000 euroa virolaiselle pöytälaatikkoyhtiölle, jota johtaa virolainen kiinteistökonsultti.\n4,8 miljoonaa venäläisen liikemiehen yhtiölle lainan takaisinmaksuna.\nNuorisosäätiö omistaa Virossa edelleen kaksi kohdetta. Toinen niistä on Tallinnassa sijaitseva pienkerrostalo. Nuorisosäätiön omistama talo Tallinnassa Kuva: Jyri Hänninen / Yle Nuorisosäätiö,MOT,Tallinna\nAki Haaro myy tontin ilman lupaa\nPiritan tontin ostaja on puolalainen kiinteistökehitysyhtiö Icon.\nNuorisosäätiö oli tehnyt Iconin suomalaisen tytäryhtiön kanssa kauppoja aikaisemmin Helsingissä. MOT kertoi kesäkuussa Nuorisosäätiön ostaneen Iconilta Helsingin Kampista kokonaisen kerrostalon.\nAsiantuntijoiden mielestä kiinteistöstä maksettiin miljoonia euroja ylihintaa. Myös tähän kauppaan liittyi satojen tuhansien eurojen konsulttimaksuja talousrikoksista tuomitulle liikemiehelle.\nLue tästä linkistä artikkeli, jossa käsitellään tarkemmin Helsingin kiinteistökauppaa.\nKiellosta huolimatta Haaro myi huhtikuussa Nuorisosäätiön nimissä Tallinnan tontin puolalaisille.\nPuolalaisesta Iconista on tehty ilmoitus epäillystä rahanpesusta Suomen keskusrikospoliisille. Ilmoitus on MOT:n tietojen mukaan toimitettu Helsingin poliisille, joka tutkii Nuorisosäätiö-vyyhtiä.\nMOT:n tietojen mukaan Nuorisosäätiön hallitus oli ilmoittanut maaliskuussa 2018 Aki Haarolle, ettei tällä ole enää oikeutta tehdä sopimuksia Nuorisosäätiön nimissä.\nPäätöksen taustalla olivat MOT:n ja Suomen Kuvalehden maaliskuiset uutiset, joissa kerrottiin poliisin epäilevän Haaroa lahjusten ottamisesta.\nVain muutama viikko tämän jälkeen Aki Haaro sai potkut. Nuorisosäätiön hallituksen puheenjohtaja Perttu Nousiainen oli saanut lähtöpassit jo maaliskuussa.\nNuorisosäätiö päätti vuonna 2015 toimintansa laajentamisesta Viroon.\nTaloudellisesti merkittävin hanke oli 12 miljoonan euron sijoitus Tallinnan Piritaan suunnitella olevaan asuinalueeseen.\nHankkeen tarkoitus oli rakentaa satoja kovan rahan asuntoja alueelle.\nLisäksi Nuorisosäätiö omistaa Tallinnassa pienkerrostalon sekä tontin lähellä Tallinnan bussiasemaa.\nSyksyllä 2017 säätiötä valvova Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus Ara kehotti Nuorisosäätiötä luopumaan Viron-sijoituksistaan.\nAsuntoja Espooseen – tai sitten Puolaan\nVakavissa talousvaikeuksissa olevalle Nuorisosäätiölle yli kymmenen miljoonan euron arvoinen tonttikauppa ei tuonut helpotusta tilanteeseen.\nKonsultit veivät oman osansa tonttikaupan rahoista – mutta suurin rahapotti palasi takaisin tontin ostajalle.\nNuorisosäätiö voi joutua rahoittamaan 35 miljoonalla eurolla rakennushanketta puolalaisessa satamakaupungissa\nPuolalaisten maksamasta 13,5 miljoonasta eurosta kuusi miljoonaa euroa siirrettiin Icon-kiinteistökehitysyhtiön suomalaiselle tytäryhtiölle.\nRahoilla on tarkoitus rakentaa asuntoja Nuorisosäätiön käyttöön Espooseen. Hankkeen toteutuminen on epävarmaa. Nuorisosäätiön hallitus ei ole ikinä hyväksynyt kyseistä sopimusta.\nKauppoihin liittyy häkellyttävä ehto: mikäli Espoon tontista ei ole sovittu alustavaa kauppaa tammikuuhun 2019 mennessä, rahat käytetään asuntorakentamiseen Puolan Gdánskin kaupungissa.\nSopimuksen mukaan Nuorisosäätiö voi joutua rahoittamaan 35 miljoonalla eurolla rakennushanketta puolalaisessa satamakaupungissa tai menettää kuuden miljoonan euron ennakkomaksun.\nPoliisi epäilee Virossa asuvaa suomalaista liikemiestä Arto Autiota avunantorikoksista Nuorisosäätiön ex-johtajia koskevassa lahjustutkinnassa. Arto Autio Kuva: Rauno Volmar / Ekspress Meedia Viro,MOT,Nuorisosäätiö,Arto Autio\nTontti ostetaan Nuorisosäätiön rahoilla\nTallinnan tonttia varten Viroon perustettiin vuonna 2015 yhtiön nimeltä Pirita Holding Oü. Sen omistajaksi tuli suomalaisen liikemiehen Arto Aution ja hänen virolaisen yhtiökumppaninsa sijoitusyhtiö Brave Capital.\nVaikka Brave Capital omisti tontin, rahat hankkeeseen tulivat Nuorisosäätiöltä. Nuorisosäätiö on maksanut Pirita Holdingille yhteensä 12,6 miljoonaa euroa.\nBrave Capital on käyttänyt tonttihankkeeseen MOT:n tietojen mukaan vain noin sata tuhatta euroa. Käytännössä kaikki rahat hankkeeseen tulivat siis Nuorisosäätiöltä.\nNuorisosäätiön rahoilla on maksettu myös satojen tuhansien eurojen palkkioita Piritan hankkeen vetämisestä Arto Aution osittain omistamille yhtiöille.\nNuorisosäätiö rahoittaa tonttikaupan kahdesti\nSyksyllä 2017 Nuorisosäätiö alkoi hankkiutua eroon Viron sijoituksistaan. Taustalla oli säätiötä valvovan Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskuksen Aran päätös, jonka mukaan Nuorisosäätiö oli rikkonut Ara-lainsäädäntöä merkittävällä tavalla.\nAra oli alkanut selvittää Nuorisosäätiön toimintaa Ylen tekemien uutisten jälkeen.\nNuorisosäätiö ei omistanut Piritan tonttia, mutta se oli Arto Aution yhtiön Nuorisosäätiöltä saaman 12 miljoonan lainan vakuutena.\nLainaa ei maksettu Nuorisosäätiölle takaisin. Sen sijaan Nuorisosäätiö osti helmikuussa 2018 yhtiön, jonka hallussa tontti oli. Kauppahinta oli viisi miljoonaa euroa.\nSamalla lainasopimus Nuorisosäätiön ja Arto Aution yhtiön välillä raukesi.\nNuorisosäätiö siis rahoitti kahdellatoista miljoonaa tontin oston – ja maksoi vielä viisi miljoonaa euroa, jotta saisi haltuunsa tontin, jonka se oli jo kertaalleen maksanut.\nNuorisosäätiöön nimitettiin kesällä uudet johtajat. He pyrkivät selvittämään taloudellisia epäselvyyksiä, joita edellinen johtajakaksikko jätti jälkeensä. Nuorisosäätiön toimisto Helsingissä Kuva: Riikka Kurki / Yle MOT,Nuorisosäätiö\nMiljoonan tontista kaupat neljällä miljoonalla eurolla\nNuorisosäätiö omistaa edelleen Tallinnassa kaksi kohdetta. Toinen on Tartu maanteella sijaitseva pienkerrostalo. Säätiö yrittää myydä kohdetta.\nNuorisosäätiö osti vuonna 2016 Tallinnan bussiaseman tontin 4,4 miljoonalla eurolla suomalaisen liikemiehen Arto Aution yhtiöltä. Autio oli itse ostanut tontin 1,3 miljoonalla eurolla. Rahat tonttikauppaan Autio sai Nuorisosäätiön Viron-tytäryhtiöltä.\nMOT:n tietojen mukaan Nuorisosäätiön silloinen puheenjohtaja Perttu Nousiainen oli tietänyt tontin todellisen arvon olevan vähän yli miljoonaa euroa. Tämä ei estänyt Nuorisosäätiötä maksamasta tontista kolme miljoonaa euroa suurempaa hintaa.\nNuorisosäätiön uuden johdon teettämien arvioiden mukaan tontin todellinen hinta on noin miljoonaa euroa.\nSäätiö on pyytänyt poliisia selvittämään myös Tallinnan bussiaseman tontin kaupan.\nMOT ei tavoittanut Aki Haaroa, Perttu Nousiaista tai Arto Autiota.\n10.06.2018 Miljoonia euroja Nuorisosäätiön rahoja kateissa – säätiön johto teki asiasta tutkintapyynnön\n10.06.2018 Nuorisosäätiön entinen johtokaksikko jatkoi kyseenalaisten liiketoimien tekoa potkuihinsa saakka – MOT selvitti puolalaisrahan, kalliiksi käyneiden kauppojen ja värikkäiden liikekumppanien verkostoa\npoliisi poliisi poliisi\nTalousrikoksista tuomitut Nuorisosäätiön konsultteina – maksettiinko jättipalkkioita tyhjästä?\nNuorisosäätiö pyytää poliisia tutkimaan konsulttipalkkioita\nNuorisosäätiö on maksanut suuria konsulttipalkkioita virolaisille pöytälaatikkoyhtiöille sekä rikoksista tuomituille liikemiehille. Nuorisosäätiön nykyinen johto epäilee laskujen olevan perusteettomia.\nMiljoonia Nuorisosäätiön rahaa kateissa


Jouko Kärkkäinen tunnistaa jopa lintujen aksentit | Apu\nKemiläinen lintuharrastaja Jouko Kärkkäinen vei Avun retkelle ja näytti, kuinka puhutaan lintua\nLuonnossa viihtyvä eläkeläinen osaa matkia jopa sadan lintulajin ääntä.\nKoivikossa polku. Polulla Jouko. Niin se usein on.\nKemiläinen lintuharrastaja Jouko Kärkkäinen pujahtaa joka aamu ulos ja suuntaa merenrannalle, esimerkiksi tänne Lämpsänkariin tai Siikalahden tuhka-altaalle. Hän tulee lintujen takia, mutta syitä on muitakin, sillä elämällä on tapana järjestää vaivoja ja vastuksia.\nRäkättirastas rääkäisee. Repivä hälytys olkoon alkusoitto tälle linturetkelle Perämeren perukassa.\n– Räkätillä on oikeastaan aika kaunis lauluääni, mutta ihmiset tuntevat sen vain tuosta räkätyksestä, Jouko Kärkkäinen kertoo.\nKärkkäistä kannattaa uskoa, sillä hän on lintujen äänikirjon asiantuntija. Hän ei pelkästään tunnista lintuja äänen perusteella vaan keskustelee niiden kanssa.\nHän on niin etevä siivekkäiden matkija, että paikalliset kanssaharrastajat kutsuvat miestä tittelillä lintukuiskaaja.\nPajulinnun laulussa on alakuloa\nMetsä ympärillä on täynnä lintujen ääntä. Sen takana mylvii Kemin leivän isä, Veitsiluodon tehtaat. Moottoritien suunnassa sanoo auto puupaa puupaa. Kärkkäinen höristelee korviaan ja alkaa ladella nimiä.\n– Pajulintu, kirjosieppo, pajusirkku tuolla kauempana. Peippo tuolla pontevammin.\nSiinä ne jo tulivatkin, peippo ja pajulintu. Ne ovat Suomen yleisimmät linnut.\n– Kaveri aina vitsailee, että kun opettelee pajulinnun ja peipon äänet, osaa jo puolet Suomen linnuista. Niiden määrä taitaa olla kyllä jo enemmänkin kuin puolet.\nKärkkäinen kertoo, että peipon ja pajulinnun äänet ovat samankaltaisia, mutta peippo on pirteämpi. Pajulinnun laulussa on alakuloa.\nJouko Kärkkäinen lompsii ohi liejuisen lutakon. Pikkulokki kekuttaa. Kärkkäinen kekuttaa takaisin.\nTässä lähtee pikkutyllin vislaus.\nMeri näkyy jo, ja tuulimyllyt ja tehtaat ja kaukana ulapalla häilyy valkeaa jäätä, niitä talven loppuja.\nLintujen äänen tunnistamisesta on paljon hyötyä lintuharrastajalle. Se auttaa löytämään uusia lajeja.\nSiivekkäiden äänimaailma on moniulotteinen, kun siihen tutustuu paremmin. Saman lintulajin laulajilla voi olla erilaisia aksentteja. Joskus ääntä on todella vaikea tunnistaa.\n– Olisiko se yskää tai jotakin, Kärkkäinen aprikoi.\nSekin on kiinnostavaa, että kun linnut palaavat laulumailleen pohjoiseen, laulu ei heti suju. Usein peippokin kakistelee yhden päivän ennen kuin äänijänteet aukeavat.\nLaulurastas yllättää edelleen äänimestarinkin, koska sen repertoaari on niin laaja. Se on tyypillinen rastasmainen toistelija, mutta toisto voi olla mitä vain. Etenkin vanhemmat yksilöt osaavat yllättää laulullaan.\nKävellen ja kuunnellen\nKärkkäinen kuljeskelee, tutkailee. Kävely on Kärkkäisen tapa tutkia lintuja. Se johtuu selästä, joka ei anna asettua pitkiksi ajoiksi passittamaan parvia.\nKärkkäinen ei oikein tiedä, mikä selän hajotti. Ehkä se johtui siitä, kun hän putosi aikoinaan puusta lintuja rengastaessaan. Vai onko se perinnöllistä rappeumaa, tai sairaankuljettajan ammatin peruja, tokko sillä on enää mitään väliä.\nMutta rikki se on. Vaikka selkä on leikattu ja mies eläkkeellä, selkä vihoittelee välillä niin vietävästi. On päiviä, ettei mies pääse maastoon, vaikka haluaisi. Päivät sänkypotilaana ovat pitkiä eikä selän vuoksi retketkään aina suju.\n– Joinakin päivinä kipu estää liikkumisen ja silloin on vaikea keskittyä. Silloin tämä ei innosta.\nOnneksi enimmäkseen innostaa.\n– Jos minulla ei olisi tätä harrastusta, tilanne olisi moninkertaisesti surkeampi, Kärkkäinen sanoo.\n– Merimetsoja, iso parvi… 22, Kärkkäinen mutisee ja kirjaa havaintonsa muistikirjaan.\nHarrastus pistää miehen liikkeelle huonompanakin aamuna, jolloin moni jäisi helposti kotiin märehtimään. Ulkona kunto paranee ja mieli piristyy.\n– Jos olisin päivät kipeänä kotona, olisi tullut avioero jo aikaa sitten. Helpompi se on kaikille etten ole kotona.\nKärkkäinen puhuu vakavia, mutta tekee sen ihmeen kepeällä tavalla. Mies on kuin kevätpäivä. Aurinko piristää jo, mutta tuo luita jäytävä tuuli...\nKärkkäisen mielestä ihmisellä pitää olla joku asia, josta hän on oikeasti innostunut. Moni jää eläkkeelle kovasta työputkesta ja huomaa, ettei sen tilalla ole mitään.\n– Pitäisi kehittää hyvissä ajoin jotakin, hän neuvoo.\n– Merihanhia menee, Kärkkäinen toteaa ja känkättää lintujen kanssa tovin.\nMerihanhien kannan suotuisa kehitys tekee lintumiehen hyvin onnelliseksi.\nJouko Kärkkäinen tarkkailee lintuja liikkuen. Vihoitteleva selkä ei suostu pitkiin passisessioihin.\nSadan lintulajin matkija\nKemi-Tornion lintutieteellisen yhdistyksen Xenuksen pikkulinnut ovat visertäneet, että Kärkkäinen osaa matkia jopa sadan linnun ääntä. Kärkkäinen itse ei tiedä määrää.\n– En ole laskenut… Hei tuolla kuului järripeippo! …että montako lajia osaan, mutta yhtäkkiä sitä huomaa, että aika monta.\nTaivaanvuohi sanoo tiktak.\n– Siksi sitä sanottiin ennen vanhaan kellolinnuksi.\nHarmaasieppo, tukkakoskelo, västäräkki, isokoskelo, harmaalokki.\nKärkkäinen painaa vaelluskengän jälkiä santaan ja raatailee vierellä leijaavan naurulokin kanssa.\nRuma ääni, kiva lintu.\nUrpiainen, punakylkirastas, västäräkki.\n– Ja tuolla on tylli.\n"Viklo on niitä rivoja lintuja"\nMeri-Lapin alueella tavataan joka vuosi noin 220 lintulajia. Niistä 150–170 on pesiviä lajeja, muut ovat kulkumatkallaan tai eksyneitä. Kärkkäinen bongaa lajeista vuosittain yli 200.\nYksi alueen erikoisuuksista on rantakurvi. Tämä valkoharmaa rantasipin serkku on yksi Länsi-Euroopan harvinaisimmista lintulajeista.\nSe pesii enimmäkseen Kemin kaupungintalon katolla. Tai niin Kärkkäinen pesän Birdlife Suomen Tiira-järjestelmään kirjaa, jos kirjaa ollenkaan. Kansainväliset munarosvot himoitsevat munia, joten pesistä ei haluta antaa vihjeitä. Usein Kärkkäinenkin kirjaa havaintonsa ainoastaan omaan muistikirjaansa.\nTavi, hippiäinen, meriharakka, valkoviklo.\nViklot on niitä rivoja lintuja. Valkoviklo sanoo sen ruman sanan, sen v-alkuisen.\n– Mustapyrstökuirilla ei mene oikein hyvin. Se sanoo v..un v..un v...u, Kärkkäinen lohkaisee ja räjähtää nauramaan.\nRanta on nähty, joten on aika lähteä paikkaan, jossa Jouko Kärkkäinen koki jotakin suurta.\n"Jännää, kun saa keskustelyhtyden"\nKorppi kauhoo kohti Ajoksen satamaa. Kärkkäinen tietää, että sillä on pesä merimerkissä.\nLintukuiskaaja Kärkkäinen loikkaa ojan yli ja sukeltaa varjoisaan kuusikkoon. Se tapahtui täällä heinäkuussa 2017.\nJouko Kärkkäinen ajoi polkupyörällä halki Kemin takametsiä aivan muina joukoina. Parisataa metriä ennen kuusikkoa, hän havahtui.\nKärkkäinen pysähtyi ja kuunteli. Lintu antoi tulla tuutin täydeltä monen minuutin ajan.\n– Se vaikutti ensin sirittäjältä, mutta sitten kuului muutakin kuin sellainen trilliääni.\nViimein Kärkkäinen näki linnun ja sai sitä pari hätäistä kuvaakin. Sellaista lintua hän ei ollut koskaan nähnyt. Ei ollut kukaan muukaan täällä.\nEtelä-Siperiasta kotoisin olevan hippiäis-uunilinnun lähimmät pesimäalueet ovat Altaivuoriston tienoilla. Mutta nyt se oli tullut Kemiin ja antoi Kärkkäisen kuvata itsensä.\nSe oli jotakin se.\nJouko Kärkkäinen astelee holvistossa ja päästää mitä ihmeellisimpiä linnun ääniä. Pöllöt lähtevät komeasti, kaikkein kirkkaimmat äänet hän tekee pyypillin avulla.\nMiksi hän on opetellut lintujen äänet?\nYksi syy on se, että juttelemalla pääsee lähemmäs lintua ja ehkä näkemään ja valokuvaamaan sen. Varsinkin syksyllä nuoret yksilöt näyttäytyvät helposti, kun ne kuulevat oman lajin ääniä.\n– Kuvatessa kun vastailee leppoisasti, lintu rentoutuu, että eihän tässä ole hätää, Kärkkäinen kertoo.\nSitten on se yhteys. Se tunne, mikä tulee kun kommunikoi linnun kanssa.\n– Siitä tulee jännä fiilis, kun saa keskusteluyhteyden.\nHän kertoo kohtaamisesta joutsenen kanssa, jossa riitti juttua pitkäksi aikaa. Keskustelun lopuksi laulujoutsen oli uinut aivan Kärkkäisen viereen. Eräs taviokuurna oli niin touhussaan, että lehahti Kärkkäisen lakin päälle höpöttämään.\nHuimia tapaamisia. Mutta mikä onkaan lintukuiskaajan erikoisin lintusattumus?\nOnko se joku kaakkoissiperialainen punaviiksitsirppa soittamassa siipispangallaan Stravinskya? Ehkä guinealainen nöyhtätiainen kaivamassa Ajoksen sillalla napaansa?\nKaikkein huimimman luontoelämyksen tarjosi kotipihan harakka.\nKävi nimittäin niin, että naapurin kissa tepasteli pihalle iso peltomyyrä suussaan. Kissa naukui kaverilleen, että sainpa mojovan saaliin.\nTalon takaa lehahti pihaan harakka. Se teki kaarroksen, lensi kissan yli aivan katin päätä hipoen ja istahti sitten kuusenoksalle suunnittelemaan.\nSitten se hyppäsi kissan nokan eteen keikkumaan.\nKissa tajusi, että siinä olisi myyrää isompi saalis. Kissa painautui alas vaanimaan.\nHarakka alkoi kiertää kissaa. Se viekoitteli kattia ja kissa seurasi sitä katseellaan ja muljautteli häntäänsä. Lopulta katti pudotti myyrän ja hyökkäsi.\nHarakka pyörähti kissan ohi, sieppasi myyrän suuhun ja lensi rantapusikon suojaan. Sieltä kuului kohta aivan hirveä räkätys.\n– Se oli niin paskanen nauru, että kissalla meni korvat luimuun. Ja mää huusin kissalle, että TOLLO! Kärkkäinen karjuu nauraen.\nKohta Kärkkäinen kumistelee lapinpöllön lailla, matkii vähän tinttejä ja suunnittelee sitten jo huomista. Aamuyöstä pitäisi mennä kaverin kanssa kalasatamaan tähyilemään merta.\nSiellä on menossa kuikkamuutto.\nKimmo Ohtonen kävi linturetkellä Uudellamaalla\nSuomenoja on lintubongarin paratiisi\nKevään laulajamestarit ovat saapuneet – näin tunnistat mustarastaan ja punarinnan\nNäin seuraat lintujen kevätmuuttoa - Suomen 7 parasta bongauspaikkaa


Ennakkotietoa kylvösiemenen laadusta – eniten huolta herneen itävyydestä - Ruokavirasto\nEnnakkotietoa kylvösiemenen laadusta – eniten huolta herneen itävyydestä\nVaikea kasvu- ja puintikausi antoivat aihetta epäillä kylvösiemen laatua. Toistaiseksi vain herneen viime kausia alhaisempi itävyys on näkynyt Ruokaviraston siemenlaboratorion tuloksissa.\nHerneellä keskimääräinen itävyys on tällä hetkellä noin kuusi prosenttiyksikköä alhaisempi kuin viime tarkastuskauden samana ajankohtana. Viime kaudella herneen keskimääräinen itävyys oli viime vuosien tilastointien parhaimmistoa. Vaikka herneen itävyyslaatu on tällä hetkellä alhaisempi kuin viime kaudella, ei itävyysvaatimusten täyttävien siemenerien osuus ole vielä alentunut huomattavasti viime kauteen verrattuna. Itävyysvaatimuksen täyttävien erien osuudet kevätviljoilla ovat samalla tasolla kuin aikaisempina hyvinä tarkastuskausina. Ainoastaan ohralla osuus on tällä hetkellä alhaisemmalla tasolla viime kauteen verrattuna.\nHerneellä tilaustutkimusnäytteiden keskimääräinen itävyys (83,1 prosenttia) on useita prosenttiyksikköjä alhaisempi edelliseen kauteen verrattuna. Onneksi syksyn 2017 alhaisiin itävyyksiin on vielä matkaa. Herneellä tyypillinen itävyysvioitus on niin sanottu mekaaninen vioitus. Tänä syksynä herneellä on nähty myös runsaasti homeita.\nOhralla punahometta, kauralla vihreitä jyviä – kunnostus tarpeen\nMuita tyypillisiä piirteitä tälle syksylle ovat olleet ohrien tilaustutkimusnäytteissä melko runsas punahomeiden määrä, mikä ei kuitenkaan tulosten valossa ole merkittävissä määrin alentanut ohran keskimääräistä itävyyttä. Vastaavasti kauralla on näkynyt vihreitä, hoikkia jyviä, jotka eivät ole itäneet. Näihin kauden piirteisiin auttanee siemenen peittaus ja lajittelu. Viljoilla todettiin hienoista itämislepoa syksyn viljanäytteissä, joten itämislepoa purkava gibberelliinikäsittely idätyspapereissa on käytössä.\nTarkastuskausi alkaa aina heinäkuun alussa ja päättyy seuraavan vuoden kesäkuun lopussa.\nTarkastuskautta koskevat ajantasaiset laatutulokset ovat nähtävissä Ruokaviraston avoimessa tiedossa. Palvelu on täydentynyt lajipuhtaus- ja tuhannen siemenen painon tiedolla.