Maitorahkaa, mansikoita ja muscovadosokeria.\nEläminen on oikeasti kovin helppoa ja mutkatonta, jos perusasiat ovat kunnossa. Jos ihminen saa riittävästi monipuolista ravintoa ja lepoa, kaikki muu sujuu kitkattomammin kuin jos nämä peruspilarit ovat mädät. Hyötyliikunnalla höystetty hikiliikunta tarpeeksi monta kertaa viikossa sujuu myös, kun keho on kunnossa ja jaksaa työskennellä. Terve mieli terveessä ruumiissa kiteyttää kokonaisuuden.\nNäin yksinkertaista sen pitäisi olla. Mutta katsotaanpa, mitä meillä täällä Suomessa on (toki myös muualla, mutta koska tunnen kotimaani parhaiten, keskityn siihen).\nMeillä on viralliset ravitsemusohjeet, joissa vannotaan kevyttuotteiden nimeen. Hyviä kokemuksia saadaan kuitenkin ruokavaliosta, jossa valkoiset jauhot ja sokeri on jätetty kokonaan pois ja kevyttuotteet kaupan hyllylle.\nMeillä on tuhansia dieettiohjeita, joilla saa painon hetkeksi notkahtamaan, jos kohta pian voi mättää itseensä turhakkeita kahta kauheammin ja turvota lisää.\nMeillä on sydän- ja verisuonisairauksia, mutta myös varmuuden vuoksi syötäviä kolesterolilääkkeitä, jotka riittävät sairastuttamaan perusterveen ihmisen liikuntakyvyttömäksi.\nMeillä on lääketiede, joka auttaa sairastunutta ihmistä tulemaan terveeksi, mutta joka myös vannoo mielialalääkkeiden nimeen, tutkimatta, olisiko syissä rukattavaa ennen kuin seuraukset ottavat vallan.\nMeillä on personal trainerit ja kuntosaliohjaajat, jotka neuvovat kädestä pitäen, miten liikutaan. (Tämä on samalla toki myös myönteinen seikka, koska harjoitteleva ihminen haluaa palauttaa liikunnan elämäänsä.)\nMutta. Miten liikutaan? Milloin ihminen sen taidon kadotti?\nKun seurailen lapsien leikkejä, järjestään lähes kaikki alle kouluikäiset etenevät juoksemalla. Heille jatkuva liikkeessä oleminen on luonnollista ja pitkään paikoillaan istuminen miltei mahdotonta.\nMissä vaiheessa sohva alkaa vetää puoleensa kaikkea muuta enemmän? Onko niin, että kaikkialta kasvoille räjähtävä viriketulva on niin hallitsematon, että moni lyö mieluummin hanskat tiskiin ja luopuu kaikesta?\nOlen aina ollut sitä mieltä, että ihminen on sitä, mitä syö. Katalaa tässä on se, että Suomen viralliset ravintosuositukset johtavat edelleen monia harhaan. Kevyttuotteiden ja margariinin vallankumous on iskostunut ihmisten mieliin vuosikymmenten ajan, ja virheellisiä käsityksiä on vaikea muuttaa.\nItse olen kulkenut kevyttuoteihmisestä karppauksen kautta nykyhetkeen. Arkisin en juuri syö sokeria, valkoisia jauhoja en koskaan. Ruisleivän päälle levitän voita, ruoanlaitossa käytän oliiviöljyä. Ruoka on tavallista kotiruokaa, kasviksia ja salaatteja suosin. Pähkinät, siemenet ja marjat ovat myös hyviksien listalla, nykyään myös voimaruoat kuten pakurijauhe, maca-jauhe ja chia-siemenet. Hedelmätkin valikoiden.\nMutta koska ihminen on kovin suhteeton olento enkä minä ole mikään yli-ihminen, viikossa on yksi herkuttelupäivä, jolloin saa vetää mitä vaan. Herkku merkitsee yksille yhtä, toisille toista. Itse käsitän herkkujen liittyvän jollakin tavalla epäterveellisyyteen, joten herkuttelupäivänä on useimmiten saatava sipsejä ja suklaata. Suklaa on useimmiten tosin raakasuklaata, jossa ei ole valkaistua sokeria. E-koodihelvetistä olen herkkupäivinäkin likimain irtautunut, pelkkä ajatus irtokarkkien rikki repimästä kielestä, sydämen holtittomasta pamppailusta ja seuraavan päivän krapulaisesta olosta on vastenmielinen.\nJa se uni. Uni on apu kaikkeen. Koska elän pikkulapsien kansoittamassa kodissa enkä malta mennä nukkumaan riittävän aikaisin, nukun auttamatta liian vähän. Viikonloppuisin yritän tasata vajetta, mutta kesäajan kolkutellessa valo tekee tehtävänsä ja omakin unentarve pienenee.\nherkuttelupäivä hyötyliikunta lepo liikunta ravinto ravintosuositukset\nTunnisteet: herkuttelupäivä hyötyliikunta lepo liikunta ravinto ravintosuositukset\nKantoha 21. maaliskuuta 2015 klo 8.32\nMä olen ottanut tässä sellaisen linjan, että syön hyvää kotiruokaa kohtuullisesti. Kerran viikossa herkkuja, oli ne sitten pullaa tai jätskiä tai niitä irtokarkkeja, mutta niitäkin kohtuudella. Lomat ovat poikkeus. Ja liikutkin mielestäni ihan hyvin.\nSalla 22. maaliskuuta 2015 klo 0.44\nJuu, kohtuus kaikessa! Välillä se on vaan niin vaikea muistaa... 😊 mutta onneksi on aina päivä uus.


Versio 12. heinäkuuta 2020 kello 20.50\n264 merkkiä lisätty , 10 kuukautta sitten\nVersio 7. kesäkuuta 2020 kello 13.06 (muokkaa)\nVersio 12. heinäkuuta 2020 kello 20.50 (muokkaa) (kumoa)\n[[Mortal Kombat X]] -pelissä langennut Jax on yhä Quan Chin orjana taistellen entisiä ystäviään vastaan. Langennut Jax melkein tappaa Sonyan, mutta Johnny Cage estää sen. Raiden onnistuu palauttamaan Jaxin takaisin hyväksi Quan Chin loitsun avulla. Tämän jälkeen Jax vetäytyy erikoisjoukoista ja ryhtyy maanviljelijäksi. Hän saa tyttären [[Jacqui Briggs|Jacquin]] Vera-nimisen naisen kanssa. Jax vastusti Jacquin liittymistä erikoisjoukkoihin, mutta joutui antamaan periksi. MyöhemminMortal Kombat X-sarjakuvassa selviää, että Raiden antoi Jaxille tehtäväksi vartioida yhtä kirotuista Kamidogu-tikareista. Jax joutui taistelemaan [[Reiko]]a vastaan tämän yritettyä varastaa tikarin itselleen ja joutui lopulta antamaan tikarin Reikolle tämän uhattua Veran ja Jacquin henkeä. Myöhemmin Jax kohtasi Jacquin ja opetti tämän käyttämään käsiasetta. Jacqui sanoi Jaxille oppineensa aiemmista virheistään ja ettei hän luovuta koskaan, minkä jälkeen Jax halasi tytärtään. Jax myöhemmin Sonyan pyynnöstä avusti [[Sareena]]a ja [[Kenshi]]ä Quan Chin vangitsemisessa ja toi lopulta itse Quan Chin [[Earthrealm]]iinEarthrealmiin kukistaen tämän palvelijat langenneen [[Kung Lao]]n, Sindelin, [[Kitana]]n ja Liu Kangin. Jaxin kohtalo jäi tämän jälkeen tuntemattomaksi.\n[[Mortal Kombat 11]]-pelissä paljastetaan, että Veran kuolemasta masentunut Jax alkoholisoitui ja vetäytyi asuntoonsa katkaisten yhteyden Jacquihin. Myöhemmin [[Kronika]] ilmestyi Jaxille ja tarjoutui luomaan tälle uuden aikakauden, jossa Jacqui ei liity erikoisjoukkoihin ja hän itse saa lapsenlapsia ja paremman elämän vastineeksi Kronikan auttamisesta. Jax avusti [[Cetrion]]ia Shang Tsungin saarella hankkimaan Sielujen kruunun ja taisteli Kronikan toisesta aikajanasta tuomaa nuorempaa itseään vastaan. Myöhemmin Jax taisteli Raidenia vastaan NetherrealmissaNetherealmissa ja hävittyään taistelun Jax tajusi virheensä pyytäen anteeksi Jacquilta ja liittyi Raidenin joukkoihin Kronikaa vastaan. Pelin Aftermath-lisäosassa Jax taisteli [[Fujin (Mortal Kombat)|Fujinia]] ja Shang Tsungia vastaan Shang Tsungin saarella. Shang Tsung yritti imeä Jaxin sielun itseensä, mutta Fujin esti sen. Fujin kukisti Jaxin taistelussa ja sai tämän vakuuttumaan Kronikan valehdelleen hänelle alusta asti. Jax tajusi virheensä ja kohdattuaan Jacquin pyysi tältä anteeksi. Myöhemmin NetherrealmissaNetherealmissa Jax taisteli Shao Kahnia vastaan, mutta Shao Kahn kukisti Jaxin.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/wiki/Toiminnot:MobileDiff/19035291”


Aílton (jalkapalloilija, 1973) – Wikipedia\nAílton (jalkapalloilija, 1973)\nKoko nimi Aílton Gonçalves da Silva\nSyntymäaika 19. heinäkuuta 1973\nSyntymäpaikka Mogeiro, Brasilia\n2006 - Ipyranga RS\nBelgradin Punainen Tähti ? (?)\nAílton (oik. Aílton Gonçalves da Silva, s. 19. heinäkuuta 1973, Mogeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellämilloin? kiinalaista Chongqing Lifan F.C.tä. Aikaisemmin muun muassa turkkilaista Besiktasia ja saksalaisia Werder Bremeniä, Hamburger Sport-Vereinia ja Schalkea edustanut brassi oli kolmas yli 100 Bundesliiga-maalia tehnyt ei-saksalainen pelaaja Elberin ja Stéphane Chapuisatin jälkeen.\n177 senttimetriä pitkä Aílton on pelannut myös kotimaassaan Brasiliassa sekä Meksikossa. Hän on voittanut kerran Saksan mestaruuden (2004), kahdesti Saksan Cupin (1999, 2004) ja lisäksi muutamia henkilökohtaisia palkintoja; vuonna 2004 hän sai Saksan parhaan jalkapalloilijan, Bundesliigan vuoden pelaajan ja Bundesliigan maalikuninkaan tittelit.\nAílton FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Aílton_(jalkapalloilija,_1973)&oldid=14578867”\nSivua on viimeksi muutettu 12. tammikuuta 2015 kello 15.28.


Kysy autoista - kysymys 17 | Tuulilasi\nKysy autoista - kysymys 17\n1. Voiko Ketosen vastauksia mitenkään kommentoida.?\n2. Esim. kysymykseen “moro! sellanen asia kun mun Seat ibiza 89/90 1.5 glx tyhjentää koko painekammion vedet maahan auton pysähdyttyä” olisin kertonut oman aivan vastaavan vian syyn. 1. Neste tuli todellakin painekammion korkista. Vika oli simppeli: puhaltimen termari oli simahtanut. Kun auto kovan ajon jälkeen pysäytettiin talliin nousee veden lämpötila kuuman blokin takia. Normaalisti termari käynnistää syylärin fläktin pariksi minuutiksi ja kone jäähtyy. Kun näin ei tapahtunut pullautti paisuntasäiliön korkki pari desiä nestettä tallin lattialle. Melko yleinen vika autojen vanhetessa merkistä riippumatta.\n3. Audi 100 vm -88. sama auto ja sama ongelma. Vika poistui kun tarkistin eturenkaidein ilmapaineet. Vasemmassa renkaassa oli hieman vuotava venttiili ja siksi paine laski toispuoleisesti ja aiheutti tärinän juuri samoissa nopeuksissa. Siis venttiilin tarkistus ja paineet kuntoon. Tähän viittaa sekin että vika ilmenee vähitellen jarruremonti jälkeen ja on erilainen eri renkailla.\n1. Totta mooses niitä voi kommentoida. Kerrankos sattuu, että nämä vastaukset menevät metsään, ja on parempi, että asiat saadaan oikaistua. Mukavaa tietenkin olisi, että kommentit olisivat ns. asiallisia, mutta joskus kyllä tulee vähän muunlaisiakin.\n2. Painekammio tietenkin on autoon aika outo laite, kyse lienee todellakin ollut paisuntasäiliöstä. Tuulettimen termostaatti on laite, joka vanhemmiten tahtoo lakkoilla joko johtoliittimien hapettumisen takia tai sitten pelkkää vanhuuttaan. Yleensä vika kuitenkin tulee esiin liikennevaloissa tai ruuhkassa seistessä.\nAuton sammuttaminen välittömästi kovasta kuormituksesta on käyttövirhe. Konetta on yleensä syytä käyttää pienemmällä kuormituksella, jotta lämpö ennättää kunnolla tasaantua. Ibizan kaltaisen koneen lohkon saaminen niin kuumaksi, että tuo ilmiö esiintyy, edellyttää aika reipasta ajoa – edellyttäen tietenkin, että nestekierto ja jäähdyttimen tuuletin toimivat kunnolla. Isoissa moottoreissa tuo lämmön tasaantuminen vie paljon enemmän aikaa. Rekka-auton moottorin välitön pysäyttäminen mäen päällä olevan kuppilan pihaan saattaa saada aiheuttaa saman ilmiön, vaikka jäähdytyskäyttö yleensä onkin enemmän tarpeen turbon lämpötilan tasaamiseksi.\nTiedän tapauksen, jossa isolla jenkkiraudalla oli ajettu tosi kovaa eli täysillä viitisenkymmentä kilometriä. Kun sitten kuski ajon päätteeksi sammutti koneen heti, jäähdytysnesteet tulivat kerrasta pihalle. Lämpö siirtyi nopeasti kansista jäähdytysnesteeseen, mutta neste ei kiertänytkään vaan alkoi kiehua. Kiehumisen aikaansaama paine puhalsi nesteet ulos.\n3. Tuo painejuttu kannattaa tosiaan ilman muuta tarkastaa. Sekin voi tuota värinää aiheuttaa. Tässä oli taas hyvä vinkki. kiitos siitä.


Helomedia suosittelee: 24 | Hacked By nginxDEX\nSidoksissa – Kuka päättää terveydestämme?\nNäe ja Koe: Suomi\nHämpton – The Official Music Video\nHelomedia ottaa kantaa\nHelomedia suosittelee: 24\nBy Jenna RuisahoAuthor / tammikuu 22, 2014 /In Helomedia suosittelee / kommenttiaLast Update tammikuu 22, 2014 /\tOmenat ja ikkunat\nUsko historiaan Tweet\nJos legendaarinen 24-sarja on vielä jostain syystä katsomatta, kannattaa aloittaa heti. Jos tv-sarjan on katsonut viimeksi silloin, kun se esitettiin Suomessa, niin nyt on hyvä aika aloittaa alusta – tuskin enää muistat kuka juonii mitä ja ketä vastaan! Sarjan sankari, Jack Bauer, on terroristeja vastaan taisteleva CTU-agentti, joka useimmiten kantaa kirjaimellisesti maailman painoa harteillaan. Kuten hyvän sarjan sankarille usein on ominaista, Bauer ei ole täydellinen, tottelevainen agentti, vaan välillä itsekin juonitteleva ketku, joka on valmis tekemään mitä tahansa maansa ja etenkin perheensä puolesta.\nSarja pitää otteessaan kaudesta toiseen. Kahdeksan kautta koostuvat kukin 24 jaksosta, ja tapahtumat sijoittuvat vuorokauden ajalle. 24 on erittäin laadukasta viihdettä, ja jälkikäteenkin katsottuna ensiesityksensä aikaa edellä.\nJos sarjaa pitäisi jostain kritisoida, olisi se ehkä ensimmäisten kausien naishahmot, jotka ovat muutamaa poikkeusta lukuunottamatta välillä erittäin avuttomia ja tästä syystä jokseenkin raivostuttavia. Muutoin hahmot ovat moniulotteisia ja kiinnostavia.\nTänä vuonna sarja saa yllättäen jatkoa 24: Live Another Day -nimellä kulkevan minisarjan muodossa. Se, mitä sarjalle poikkeukselliset 12 osaa tuovat tullessaan, jää nähtäväksi!\n24:n kaikki tähän mennessä ilmestyneet kaudet löytyvät Netflixin valikoimasta ja minisarja 24: Live Another Day alkaa jenkkilässä 5. toukokuuta.\n24 IMDB:ssä: http://www.imdb.com/title/tt0285331/\nAll rights reserved 2013-2015 (c) Helomedia Oy\tLoader


Arktinen Frozen People -festivaali liikutti juhlakansaa ja toi iloa talven keskelle - Oulun ylioppilaslehti\nMeren jäällä vastaan kävelee vain hymyileviä ihmisiä. Aurinko paistaa kirkkaasti ja musiikin rytmi tahdittaa askeleita. Lapset, aikuiset ja koiratkin ihmettelevät kummia taideteoksia. Muutama nuori keinuu musiikin tahdissa katse kohti lasista koppia.\nKäynnissä on Frozen People, elektronisen musiikin sekä arktisen taiteen ja tyylin festivaali Oulun Nallikarin jäällä lauantaina 12.3. Pääsymaksuton tapahtuma järjestetään nyt ensimmäistä kertaa.\nValaistua juhlaväkeä. Katja, Lari ja Noora saapuvat paikalle auringon laskiessa. Herran koristeltu asu on alun perin Nokian valmistama happosuojapuku 70- luvulta. Kuva Mari Kivioja.\nNuori perhe on tullut nauttimaan Iltapäivän auringosta kahden koiran kanssa. He kyselevät yllättyneinä, että mitä täällä tapahtuu? Tapahtuma herättää vilpitöntä innostusta. He kertovat miltei yhdellä suulla, että kaupunkikulttuuri tarvitsee tällaisia ennakkoluulottomia ja uudenlaisia tapahtumia.\nFrozen People –festivaalin järjestää kulttuuriyhdistys Oulu Urban Culture. Aallonmurtajalla, Nallikarin majakan vieressä DJ:t soittavat lasikopin sisällä, ja jäällä on innovatiivisia ja osin hyvinkin eläviä taideteoksia.\nLämmin tapahtuma karussa ympäristössä\nEnnen uudenlaista festivaalia ei juuri kukaan tiennyt mitä odottaa. Vertailukohtia ei juuri ole. Nimestä tulee mieleen Nevadan aavikolla vietettävä legendaarinen Burning Man –festivaali. Kuulen myöhemmin, että Burning Man on ollut tapahtumaa ideoitaessa esillä.\nMeren jää ja aavikko ovat molemmat karuja ympäristöjä juhlille. Toisaalta pienellä lämminhenkisellä jäätapahtumalla ja valtavalla aavikkobakkanaalilla on suuri ero. Burning Man on jo elämäntapahippien saavuttamattomissa satojen, jopa tuhansien taalojen pääsymaksuineen. Myös bilekansan pioneerit ovat jättäneet palavan miehen vuosia sitten.\nLankuri on aluetaideteoksista eläväisin. Hän kuulemma saapui maahan iloksemme madonreikää pitkin. Mirjami Mäkelällä saattaa olla asiasta tarkempaa tietoa. Kuva Mari Kivioja.\nFrozen People on uusi ja innovatiivinen festivaali. Yhteinen ihmettelyn aihe keskusteluissa on, että miksei kylmässä ja kovassa maassa ole järjestetty musiikki- ja taidetapahtumia ulkona talvisessa ympäristössä. Kysyntää olisi ja Frozen Peoplelle toivoivat kaikki jatkoa.\nIloa pimeään ja kylmään talveen\nFestivaalin aluetaidetuotannosta vastaava Inka Koutaniemi kertoo tapahtuman taustasta.\n”Frozen People -festari suunniteltiin alunperin pidettäväksi kulttuuripääkaupunkivuonna 2026, mutta saatuamme rahoituksen Suomen Kulttuurirahastolta tälle vuodelle päätimme tuottaa pilottitapahtuman nyt.”\n”Halusimme luoda jotain uutta sekä tehdä pimeästä ja kylmästä talvesta edes hieman siedettävämmän”, Koutaniemi kertoo.\nTuottaja Inka Koutaniemi hymyilee arvoituksellisesti illan jo pimettyä. Kuva Mari Kivioja.\nKoronan synkkä varjo on leijunut viimeiset pari vuotta kaiken tapahtumatuotannon yllä. Frozen Peopleakin siirrettiin varmuuden vuoksi.\n”Festarin alkuperäinen ajankohta olisi ollut helmikuun loppupuolella, mutta tammikuussa teimme päätöksen siirtää festivaalia parilla viikolla eteenpäin”, Koutaniemi muistelee.\nPäätös oli onnistunut, sillä tähdet olivat nyt kohdallaan. Ihmiset olivat lähteneet joukolla liikkeelle oululaisten hiihtolomaviikon päättyessä ja lähimmän tähden kirkkauden innostamina.\nKaunis auringonlasku värittää tunnelmaa\nAuringon laskiessa taivas värittyy pastellisävyin. Lapsiperheet nelijalkaisine ystävineen poistuvat hiljalleen paikalta. Iltaan varautunut bilekansa syttyttää asujensa led-valoja ja taideteokset nousevat lumesta selkeämmin esille.\nTulet palavat räiskyen ja DJ-seteissä biitti nopeutuu. Ihmisiä siirtyy tanssimaan lähemmäksi lasikoppia. Ainakin reiveissä tai teknobileissä käyneille, musiikin voima ja paine säilyy kuitenkin yllättävän maltillisena illan hämärryttyä ja yleisön vaihduttua. Ehkäpä lumi imee äänen voimasta suurimman tehon.\nHybridivoimala tuottaa sähköä taideteoksiin auringon, tuulen ja polkusähkögeneraattorin voimin. Kuva Mari Kivioja.\nOsa juhlakansasta harmittelee, että joutuu poistumaan hyvissä ajoin ennen loppua viimeiselle bussille. Kulkuyhteydet Nallikariin ovat heikot, ja ihmiset kaipasivat järjestettyjä kuljetuksia ainakin keskustasta paikalle ja takaisin.\nInfopisteen työntekijä Jarkko pilkkii ravintoa infopisteellä. Kuva Mari Kivioja.\nLopussa on villiä menoa\nInnokkaimmat juhlijat jaksavat tietenkin festivaalin loppuun asti, ja kuten usein, bileet ovat parhaimmillaan juuri ennen loppua.\nDJ Jayday eli Juhani Oivo kertoo, että oli suuri kunnia soittaa ensimmäisen Frozen Peoplen viimeinen setti.\n”Valitsin keikkalevyt rutisevat jäälohkareet, talven pohjaton pimeys sekä maailmantila mielessäni. Festareilla oli kokonaisuudessaan niin mukava meininki, että ehkä sinne sujahti myös pari toiveikkaampaakin kevättä uumoilevaa kappaletta.”\n”Paljon jäi myös soittamatta biisejä, joita olin kuvitellut siellä ruuvaavani. Tunti vierähti aivan liian nopeasti.”\n”DJ-kopin huuruisten ikkunoiden läpi katsottuna yleisö vaikutti nautiskelevan ja loppua kohden meininki äityi aika villiksikin”, Oivo summaa.\nOnnistuneet juhlat saavat jatkoa\nTuottaja Inka Koutaniemi kertoo, että arvion mukaan festareilla kävi yli tuhat ihmistä.\n”Kävijämäärä oli suurempi kuin alun perin arvioimme, mihin vaikutti varmasti myös upea keli.”\nHänen mukaansa kaikki meni hienosti ja suuremmilta ongelmilta vältyttiin. ”Jäi erittäin positiiviset fiilikset. Tästä suuret kiitokset yhteistyökumppaneille, joiden kanssa työskentely sujui jouhevasti.”\n”Nyt suuntaamme katseen ensi vuoteen ja alamme suunnitella entistä hienompaa festaria, nyt jo asteen verran kokeneempina. Tähtäämme siihen, että festivaali saataisiin pidettyä vuosittain.”\n”Kaikki huipentuu vuonna 2026, kun festivaali järjestetään isossa mittakaavassa ja mukana on myös esiintyjiä ja taiteilijoita muualta pohjoismaista sekä Euroopasta”, Koutaniemi paljastaa.\nOsaavat DJ:t soittavat settinsä lasikopisssa. Tunnelmat vaihtelevat maalailevasta keinunnasta lopun täyteen tykitykseen. Kuva Mari Kivioja.\nTapahtumajärjestäjänä ja– tuottajanakin tunnettu Juhani Oivo summaa DJ-keikan ja festivaalin päätyttyä tunnelmat hienosti:\n”Tapahtuma oli upea ja hyvin järjestetty! Auringonlasku ja horisontin muuttuminen neonväriloisteesta pilkkopimeäksi syöveriksi oli ikimuistoinen kokemus. Puitteet ovat kansainvälistä tasoa ja näen tapahtumalla valtavasti potentiaalia!”\nJuttua korjattu 23.3. klo 9:28. Muokattu kuvatekstien asiavirheitä.\nJulkaistu 18.3.2022 numerossa


Truckin': Joulu tulla jolkottaa...\nJoulu tulla jolkottaa ja maailman viisain, nätein ja näppärin Näp saavutti kunnioitettavan 2kk:n iän viime lauantaina :) Sehän on siis jo tosi iso tyttö, ei mikään vauva enää ;-)\nNo, vitsi vitsinä, mutta on kyllä ollut todella hämmästyttävää miten "valmis" voi olla noin pieni pentu - tyypillä ikää kuitenkin vasta 9 viikkoa, ja se osaa jo ihan kaiken tarvittavan :o (voi kauheeta, mitäs me nyt tehdään seuraavat 8-16kk ennen kisaiän täyttymistä kun Näp osaa jo kaiken? ;D) Ja mitkä hermot!! Ei hemmetti, käsittämätöntä... mulla ennenkin ollut tosi hyviä koiria hermoiltaan, mutta silti... Näp vaikuttaa aivan uskomattomalta tapaukselta. Toki osasin odottaakin että hyviä pentuja tulee "Iipardeista", onhan niillä loistavat geenit, ja kun pikkupentuajan sosiaalistamiseen uhrasin aikaa ja vaivaa huolella jotta elämän eväät olisivat parhaat mahdolliset pienillä, mutta silti... On se vaan hieno, voisi kai sanoa että "odotin paljon, sain vielä enemmän" :D Ja kyllä, tää on niiiiiiin oikein ja olen niiiiiiiiiiin ansainnut tämän <3\nMatkustaminen on Näpänderille edelleen silkkaa pässin lihaa; auton lähtiessä liikkeelle se nukahtaa, kuten on tehnyt ensimmäisestä automatkastaan lähtien. Ja jää rauhassa & tyytyväisenä autoon odottamaan. Myös kotona yksinolo tuntuu sujuva; siis varmaksihan tuota on paha sanoa, koska enhän minä tiedä mitä Näp puuhaa yksin ollessaan, mutta ainakaan mitään ääniä ei kuulu eikä näy että olisi tehty tuhoja tai muutenkaan puuhailtu - oletettavasti siis nukkuu. Sisätiloissa on muutenkin varsin rauhallinen ja helppo pieni tytöntyllerö: kun ei tehdä mitään, niin Näp nukkuu. Hämmästyksekseni se nukkui lähes koko viikonlopun, mitä nyt ulkona piipahti ja syömässä, kun Samin kanssa raivasimme huushollia takaisin ihmisasumuksen näköiseen kuntoon (no, sanotaanko näin, että monessa taloudessa, ainakin sellaisissa joissa ei ole 1-vuotiasta, 8 viikkoista koiranpentua ja 3 aikuista koiraa, tätä meidän "raivausta" pidettäisiin luultavammin lähinnä esipesuna ;)), kun tuon lokakuun puolenvälin jälkeen aika kului Pygmin ja Iipardien parissa harjanvarren sijasta. (voi jestas millainen kaaos sitä voikaan syntyä noin 10 viikossa :o )\nIhmisiin, niin naisiin, miehiin kuin lapsiinkin Näp suhtautuu erittäin positiivisesti sekä avoimesti; Hipardin "karavaanari kaikkien kaveri" -geenit jatkuvat näemmä jälkeläisissä :) Ja tietenkin aivan älyttömän suuret kiitokset ystäville ja TAKUTien treeniporukoille pentujen sosiaalistamisavusta! Uudet paikat, pinnat, tilanteet, vieraat koirat yms. eivät Näpsää rassaa ja Näp on jo alle 8 viikkoisena leikkinyt, "treenannut" ja tuonut lelua leikittäväksi niin parkkihallissa, supermarketin edustalla kuin ihan tavallisessa treenihallissakin (isojen koirien treenatessa - ja mökätessä ;), samaan aikaan). Syö hyvällä halulla myös treenikentällä ja nukkuu levollisesti sekä häkissään että sylissä kentän laitamilla - Näpsää ei hetkauta mitä muut touhuaa :)\nSummasummaarum, tällä hetkellä näyttää vahvasti siltä että Näp'n kanssa homma kulkee juuri oikeaan suuntaan mitä tulee tulevien tavoitteiden saavuttamiseen :) Eli jos tähän suuntaan homma etenee, niin Näp'istä kasvaa miellyttävä seuralainen niin kotiin kuin harrastuksiinkin sekä kiva koirakansalainen - ja se on se tärkein tavoite ja toiveeni ja haaveeni; se että Näpistä tulee kiva ja terve koira :) Jos sillä pystyy vieläpä jotain harrastamaankin, ja sattuisi jopa harrastuksissa pärjäämäänkin, niin se on vain piste i:n päälle. Tärkeintä on että koiran kanssa on mukava olla ja elää.\nNo joo, ollaan me vähän harrastettu jo "sivulajejakin", joitakin temppualkeita tehty ja tietenkin luokse tuloa sekä seuraamista vahvistetaan. Ja Näp osaa jo istua käskystä :o Ja pysyä hetken verran paikoillaan :) Eli oikeastaan kaikki kivan koirakansalaisen tarvitsemat tottelevaisuus taidotkin alkavat olla jo kasassa :)\nNiin ja kappas, tosiaan 3 yötä jouluun on. Ja no panic ja vielä vähemmän stressiä :) En ole ollut koskaan Jouluhössö vaikka Joulusta tykkäänkin - mielestäni tärkeintä on rauha ja yhdessäolo, ulkoisilla puitteilla ei ole niinkään merkitystä. Joten meidän talouden Joulut ovat olleet aina suht riisuttuja ja viime vuonna kuvittelin tekeväni sen suhteen jopa ennätyksen, vaan enpä tehnyt: tänä vuonna vietetään vielä minimalistisempaa Joulua mitä järjestelyihin tulee sillä kun taloudessa on 1v 5kk ikäinen Pygmi ja 9 viikkoinen koiranpentu (ja ne 3 aikuista eläintä), niin... no jotenkin löydän ajalleni parempaakin tekemistä kuin siivoilun/kokkailun/shoppailun/stressaamisen. Sen verran tehdään kun tuntuu kivalta mutta tärkeintä on yhdessäolo rakkaiden kanssa - ei siinnä kohden ole merkitystä onko lanttulaatikko itse väsättyä vai Saarioisten äitien tekemää.\nHyvää Joulua ystäville sekä kaikille Hip & Näp faneille :)\nNäp takes a little nap ;)\nTunnisteet: MC NÄP, Pennusta Metsuriksi, Truckin'


Pelikuulumisia sun muuta – TSGA Golf Academy\nPelikuulumisia sun muuta\n29/07/2013 Teemu Sallinen Leave a comment\nSiitä on taas hetki kun tänne kertoilin juttuja, mutta ei hätää paljon on kaikkea taas tapahtunut.\nMutta mistä sitä sitten aloittaisi, no en tiedä mutta lähetään liikkeelle.\nOlen monesti sanonut että Golf on muutakin kuin vain peli, monet ottaa sen niin kauhian vakavasti. Tästä sitten päästäänkin siihen asiaan, tai osaan siitä.\nKytäjällä aloitti vuosi-kaksi sitten kilpailutoimikunta, voin olla vähän väärässä noista vuosista, mutta ei se hirmuisen pitkään ole ollut. Se oli ihan huippu juttu. Tämä jengi leipoi homman kasaan, teki nettisivut, ohjeet, organisoitu etc. Siis vaikka ja mitä, nyt Kytäjällä on säännöllisesti kilpailuja ja sellaista omaa toimintaa. Siis aivan huippu juttu. No kilpailutoimikunta päätti järjestää juniorikilpailun, siis aloitimme perinteen. 🙂 No tässä he sitten oli yhteydessä minuun ja esitti haasteen. No tottakai se piti ottaa vastaan. Ei tollasesta voi kieltäytyä. Aloin sitten suunnitella ja aika lennokas siitä tuli. Vähän kuin olisi omaa PowerParkkia ollut rakentamassa. No sitä sitten skaalattiin vähän alaspäin ja sain ehdotukseni hyväksyttyä. Sitten vaan järjestämään. Jotenkin ajattelin että olisi ollut helppo saada muutama firma mukaan ja olisimme saanut vähän isomman budjetin kilpailulle mutta ei onnistanut. Onneksi pari firmaa lähti matkaan mukaan ja siitä iso kiitos Kuntarahoitukselle ja Dude Shoes Finland.\nDudet on hauskat kengät, ne on aivan loistavat pelin jälkeen kun jalat on muussia kävelemisestä. Dudet on kevyet ja mukautuu jalan mukaisesti, vähän kuin olisi sandaalit jalassa. Toki Dudet pitää olla aina asun mukaan. 🙂\nKilpailu päivä koitti ja homma laitettiin liikkeelle. Päiväksi Meteoriitti oli luvannut kauheeta sadetta ja myrskyä, no se ei meitä haittaa ja joukkueet riviin ja menoksi. Kilpailut pelattii joukkue scrämblenä ja liuta erikoiskilpailuja. Palautteen perusteella kisa oli suksee ja junnut diggas. Päivän päätti Janos Uotila joka veti huikeen esityksen miten sitä palloa oikeesti lyödään ja kyllä se mies lyökin sitä. Ite monesti miettii että miten, no noin. Ainoa että se löi palloa löylykauhalla sun muulla. Huikee mies. Tästä tulee kyllä hieno perinne. Mutta kaiken tämän säätämisen takana oli järjestää junnuille ja aikuisille yhteinen kisa missä leikitään kentällä, ei sen Golfin pidä olla niin vakavaa. Ei aina pidä vetää vaan tasaoitusta vasten. Nautitaan kauniista kentästä, kelistä ja pelaajista, vaikka mistä.\nMonet aina sano että golfkentällä ei töitä, voi tehdä, sontaa sanon minä. Tässä esimerkki miten itse siirsin toimiston kentälle. Toivottavasti Pomo ei lue tätä. 🙂\nExceliä voi tehdä mobiilisti. 🙂\nNo siitä päivästä selvittiin ja elämä sujuu.\nOltiin poikien kanssa pelaamassa ja homma alkoi normaalisti rangella vähän lämmittele ja jauhaa sontaa. Maila heilui hirmuisen kevyesti ja muutenkin osuin tosi tarkasti palloon. Lähettiin siitä sitten pelaa Kytäjä NorthWest kenttää joka oli aivan loisto kunnossa. Nykäsin draivin ja lähti ihan sikana lavasta. Siitä sitten griinin ohi, chippi ja putti, PAR kortissa. Se on hyvä ekalle, ei kuitenkaan ihan helppo väylä mutta myös tarkalla vedolla birdie väylä. Siinä kakkosella jatkettiin suunsoittamista ja jätkät veti hirmulyönnit griinin kantaan. Hähää, mä sain päänahat ja löin draivin griinille. En muista koska olisin moista tehnyt. No siellä oli, oli hieno monttu tullut griiniin osumasta. Monttu kuntoon ja suunnittelee puttia. Eikä mitään, matkaa noin 8m ja sellainen tasainen kallistus ylämäkeen koko matkan. Löin hyvä putin ja niin sieltä kuului ihana kolina. Sallisen suusta kuului paljon kovempi tuuletus. EAGLE kortissa ja jätkien hymy hyytyi. Siitä sitten sadetanssia suorittamaan. Yohoo!!\nJoo, oli aika huikee aloitus. NO ei tietenkään seuraava avaus onnistunut ja olin jossain heinässä. Pääsin sieltä kumminkin jatkaa ja PAR kortissa. Peli se vaan sujui, askartelin pari pogia ja pari pöröä lisäksi ja koko pelin jälkeen kortissa luki 70 (-2) tulos. Oli kyllä hymyssä pitämistä, vähän hassu päivä muutenkin. En ihan tarkkaan edes muista kaikkia lyöntejä. Normaalisti muistan kaikki lyönnit. Kai se oli sitten sitä FLOW pelaamista.\nNiin tätä itse pyrin seuraamaan. Koska jokaiselle tulee se huippu rundi, välillä se pallo vaan pomppii sisään, ihan sama mistä lyö tai minne menee. Taas välillä se ei pompi millään, vaikka pudottaisi suoraan kuppiin niin pomppaa pois. Jotenkin tuntuu että ei tämä oma peli ihan sillee tasaista ole. Sitten taas on… Mistä tätä voi tietää, silloin kun avaukset osuu kenttään niin pelaan ihan ok rundeja ja välillä menee muutama peli että yksikään avaus ei onnistu, ihan sama millä mailalla lyö. No putterilla en ole vielä kokeillut mutta kaikki muut testattu. Ihan hämärää. Sitten kun menee reenaa niin hirveen nopeasti saa kiinni rytmistä ja kaikki lentää, kaikki toimii ja siitä kun lähtee pelaa niin eka kolme väylää toimii ja sitte leviää kuin tuhka tuuleen . Tai sitten niin että Kytätä SE:llä olin pelaa niin tein 7 PAR putkeen osuen jokaiseen väylää, griiniin ja kaksi puttia. No kasilla alko tapahtua, pallot levis joka suuntaa ja helppo 9 kortissa, SIIS TÄH!!! Ei oikeesti ole todellista, No en tiedä aloinko siinä jo jotain ihmeellistä miettimään mutta sitten loput oli aika hurjaa taistelua. Taisin 79 saada korttiin, mutta ei tollasella aloituksella pidä noin paljoa saada aikaiseksi. Veikkaan että tässä on Menttaali ja fyysinen juttu. Mulla on sellainen tunne että keho väsyy liian nopeasti ja en oikein jaksa pitää asentoa kasassa lyönnin ajan ja siksi se pallo alkaa levitä. Sitten kun se alkaa levitä niin en saa pidetty rytmistä kiinni ja sitten on vaikeaa. No tämä on helppo fixaa. Nyt vaan kuntoilemaan ja keskikeho kuntoon ja katotaan miten menee. Jos ei auta niin sitten talveksi lanttumaakarille ja se saa karkottaa kaikki demonit. 🙂\nJoo, jos on Low niin vastapainoksi pitää olla High. Tämä onneksi sattui vielä Hirsalassa PGA Challengessa, voi että hävetti. En paljoa valehtele jos sanon että melkein jokaisella avauksella löyin varapallon, ja sen kunniaksi siellä oli tosi kova tuuli, että jos sattu tulee mini kierre niin tuuli teki siitä ison. Sit yhdellä väylällä urpoilin vielä joku 5 puttia tai jotain joten kyllä se iso tulos saatiin aikaiseksi. Ai paljonko pelasin, no helpon 96 lyöntiä. Kyllä, ihan itse sen tein ja olen ylpeä siitä. Pakkohan mun on olla, suotta siitä alkaa mököttää, se on vain golfia. Silloin oli kyllä vähän hiljainen olo, mutta se on elämää, joskus onnistaa ja joskus ei, Tuolloin ei. 🙂 Eli jos joskus pelaat huonosti niin ei sitä kannata ressaa saati heitellä mailoja. Pallo vaan uudestaan tiille ja uutta yrittämään.\nBägilätkä / GoGolf\nTää on musta niin makee juttu. Tossa just mietiskelin että mun mielestä Nikke ja kumppanit touhusi GoGolfia joku pari vuotta sitten mutta ei ilmeisesti oikein saanut tuulta alle tai ajanputteen vuoksi ei lähtenyt. En tiedä mikä se juttu oli mutta mulla taitaa vieläkin olla se mainos tallessa minkä sain herroilta silloisilta messuilta.\nGoGolf on kyllä saanut musta todella hienosti golfia vietyä eteenpäin ja varsinkin kun Suomalaiset Patu ja kumppanit on päässyt tourille. Patulla ei pelit ole ihan niin sujunut kuten odotti mutta mä uskon ja toivon että se jaksaa kärsivällisesti tehdä duunia eikä lähteä etsimään mitään rohtoa. Duunia se vaatii ja jossain vaiheessa se pitää tehdä. No kumminin ollut makeeta seuraa Twitterin kautta kun jätkät Twiittaa jokaisen lyönnin pelin kulusta ja muutenkin selostaa missä mennään. Omassa duunissa on vaikea yrittää pysyä päivän aikana mukana, mutta tohon Pädiin päivityksen juoksemaan niin oikein hyvin pysyy sykkeessä mukana!\nAi mikä Bägilätkä, no tollanen kuningaslätkähän se on. Sillä saa vaikka ja mitä ja olen ihan varma että terassilla kun heittää huuderolle että tollasen omistaa niin saletisti lähtee völjyy. Tai sitten ei, en ota vastuuta jos ei toimi. 🙂 Lätkä makso jonkun euron ja sillä pääsi tukemaan GoGolfia ja mahdollistamaan homman tekemistä, niin pitihän se ostaa. Ehkä jokupäivä tuosta tulee keräilyharvinaisuus tai sitten ei, mutta hieno se on. 🙂 Jos sulla ei ole sellaista niin mene nyt ihmeessä tukemaan hyvää toimintaa nauttimaan eduista.\nSitten se viimeinen ajatus minkä ajattelin jakaa.\nDEFA Haastajakiertue Espoo Ringside\nYes, siellä oltiin rivissä mukana. Tossa kun puhuin niistä High/Low rundeista niin on siinä säätämistä. Olin tossa viikolla pari kertaa reenaa Kytäjällä ja sain tosi hyvin rytmistä kiinni, löin todella tasaisesti palloa ja ne oli samallaisia profiililtaan. Hyvää rapeeta osumaa ja pallo lensi hyvällä paineella. Siinä hetken mietin että tästähän saattaa tulla hyvä kilpailu. Tai en ainakaan ole viimeinen. 🙂\nTossa aikaisemmin vaimon kanssa pohdittiin että kun ei ole noi kilpailukierrokset ollut niin kehuttavia ja se oli sitä mieltä että musta on vanhemmiten tullut PiiloStressaaja. Olen kuulemma rento ulospäin ja hirveet verenpaineet sisäiseti. Tietenkään en tälästä myönnä. Mutta siinä aamulla rangella vähän lämmittelin ja availin kehoa, oli kumminkin 36 reikää urakkaa edessä. Samalla mietin noita Vaimon sanoja ja koetin vähän tunnustella itseäni että voisiko näin olla.\nPeli sitten lähti liikkeelle ja löin ihan yes palloa. Ringside kenttä oli todella hyvässä kunnossa. Griinit oli nopeat ja tasaiset. Niissä oli niin kiva putata. Puttaaminen on aina ollut mulle helppoa joten mitä liukkaammat griinit sitä enemmän mä diggaan niissä pututa. Heti ekalla tosin hyvä putti kierähti, pogilla aloitettiin. Kakkosella ja kolmosella molemmissa jäin pallo pyörähdyksen verran lyheksi pöröistä. Joten hyvää puttaamista, mutta ei ihan ollut vauhdit kohillaan. No sitten pari väylää sössin avaukset ja pari tuplaa korttiin. Se oli sitten vähän se päivän teema. Aina kun sössin avauksen niin olin pelastamassa bogia ja kun sain avauksen kenttään olin puttaamassa pöröä. Se on jotekin niin hassua. Miten en saa huonosta avauksesta kumminkaan järkevää jatkoa? Miksi tulee aina kaksi huonoa lyöntiä? PAR:eja tein paljon koska se pallo vaan jäi koko ajan reunalle. Ei se mitään, ne putit oli hyviä ja juuri sellaisia kuin olin ajatellut, herää kysymys että ajattelinko väärin? Olenko reenannut liian vähän puttaamista että en osannut ajatella oikein vai enkö alitajuisesti uskaltanut tehdä niitä Pöröjä? Tässä on paljo ajatuksia mielessä. Opin taas valtavasti swingaamisesta ja siitä miten muut tuollaista kenttää pelaa. Ja kyllä siitä on iso etu jos pystyy palloa lyömään 260m ilmassa menemään.\nEsim siinä 9 väylällä Nikke oli lyömässä avausta, oli myötätuuli ja 9 väylä on PAR 5. Sanoisin helpohko jos pystyy lyömään palloa pidemmälle. Nikke löi avauksen niin korkealle että pallo kävi eri ilmanpaineessa, oikeesti, kattelin siinä ykkösen griiniltä lyöntiä. Musta tuntuu että en ole koskaan lyönyt palloa niin korkealle. No kyllä, se että palo kävi eri ilmanpaineessa niin se myös meni pitkälle, ei sille varmaankaan jäänyt kuin putti PAR 5:lla. Herää kysymys että onko mun aamiainen eri kuin noilla “Nuorilla”? 🙂\nAnyway, päivä oli todella lämmin ja ainakin itselle se taisi olla vähän liian kuuma. En tiedä voiko niin sanoa mutta kyllä mä olin eilen illalla ihan loppu.\nTässä mielessä laskeskelin niin mulla ei ollut yhtään kolmenputin griiniä eikä yhtään pöröä. Oli mulla monta yhdenputin griiniä ne kaikki oli joko PAR tai Pogi putteja. Jos nyt oikein muistan niin yhtään tuplaa isompaakaan en tehnyt, se oli vain tasta kömpimistä.\nJos en vertaa itseäni kärkeen mutta vertaan parempaan puoliskoon, niin heillä on melkein yhtä paljon pogeja rundilla kun mulla mutta niillä on se 3-5 pöröö kortissa. Joten kyllä mun pitää saada ne muutamat pöröt uppoamaan että pääsen puolenvälin paremmalle puolelle. Älä ymmärrä väärin, en kertaakaan yrittänyt survoa puttia sisään, vaan pysyin päätöksessä, lue linja, päätä kovuus ja puttaa hyvin. Oikeastaan muuta ei voi tehdä. Pitää vain kärsivällisesti puttaa, joskus ne alkaa upota. En menisi sanomaan että ne oli liian kaukaa, muutama putti oli pitkältä mutta nekin pääty 10cm kupista, mutta keskiarvona sanoisin että pöröt oli sektorista 2-5m, okei, ei ole sellainen ison prosentin sektori, mutta ne oli hyvistä linjoista, selkeesti paikkoja mistä voi pallon upottaa.\nOli miten oli, päivä oli kiva, ruoka oli hyvää, tosi aika kallis oli lounas, 11,50 EUR.\nEiköhän tällä päästä taas vähän matkaa, tällä viikolla ei olekkaan golfia muutakuin katsojana. Pari päivää työmatkalla ja sitten Kytäjälle seuraa miten oikeasti pelataan Golfia.\nPosted in: 2013, Bägilätkä, DEFA, Dude, Galvin Green, GoGolf, Golf, Haastajakiertue, Juniorit, Kytäjä, Nikke, Patu, RingSide, Team Titleis\n← Audi PGA Mestikset – Summary\nCrossfittiä testaa →


HKScan on merkittävä tekijä paikallisen ruokaturvan varmistajana - HKScan\nHKScan on merkittävä tekijä paikallisen ruokaturvan varmistajana\nHKScanilla on suurena elintarvikealan yrityksenä kaikilla markkina-alueillaan merkittävä rooli paikallisen ruokaturvan ylläpitäjänä. Vallitseva poikkeustila korostaa toimivan ruokahuollon tärkeyttä entisestään.\nHKScan on toiminut jo yli 100 vuotta kotimarkkinoillaan ja tuottanut ruokaelämyksiä kaikille kuluttajille. Nyt pitkäjänteinen ja vastuullinen työ punnitaan aivan uudella tavalla. Tällä hetkellä HKScanin tuotanto toimii normaalisti ja olemme pystyneet vastaamaan vähittäiskaupan kasvaneeseen kysyntään kaikilla markkina-alueillamme.\n"Kaikki ruokaketjun vaiheet on huomioitu ja ohjeistettu niin, että työturvallisuus, ihmisten terveys ja toiminnan häiriöttömyys varmistetaan parhaalla mahdollisella tavalla. Noudatamme kaikessa viranomaisten ohjeistuksia. Elintarviketeollisuus on määritelty huoltovarmuuden kannalta kriittiseksi toimialaksi. Tässä tilanteessa vaaditaan erityistä huolellisuutta ja joustoa meiltä kaikilta", sanoo HKScanin toimitusjohtaja Tero Hemmilä.


Liisa Heinämäki Varhaista tukea koulun arkeen työvälineenä kehittämisvalikko - PDF\nLiisa Heinämäki Varhaista tukea koulun arkeen työvälineenä kehittämisvalikko\nDownload "Liisa Heinämäki Varhaista tukea koulun arkeen työvälineenä kehittämisvalikko"\nAnne-Mari Liisa Laakso\n1 Liisa Heinämäki Varhaista tukea KOULUN ARKEEN työvälineenä kehittämisvalikko\n2 Toimitusneuvosto Mauno Konttinen, puheenjohtaja Tuukka Lahti Kristiina Manderbacka Heli Mustonen Elina Palola Kerttu Perttilä Marja-Leena Perälä Anna-Liisa Salminen Riitta Seppänen-Järvelä Salla Säkkinen Kirjoittaja, Stakes ja Opetusministeriö Kielen tarkistus: Sirkka Laukonsuo Kannen suunnittelu: Harri Heikkilä Taitto: Christine Strid ISBN ISSN Gummerus Kirjapaino Oy Vaajakoski 2007\n3 Esipuhe Varhainen puuttuminen on jo pitkään ollut yhteisesti hyväksytty periaate kasvatus- ja opetusjärjestelmissä. Päivittäisten työkäytäntöjen ja organisaatioiden toiminnan tasolla on viime vuosina alettu yhä enemmän kysyä, miten tuen tarve voidaan perustoiminnassa huomioida ja ennaltaehkäistä. Varhainen tuki on tapa nähdä oppilaan tukeminen osana yhteisön pedagogista perustehtävää. Pedagogiset ja sosiaaliset tuen tarpeet tulevat yhä enemmän koulun arjessa esiin, eikä niihin useinkaan löydetä ratkaisuja perinteisin keinoin. Erityisopetus ei aina pysty vastaamaan oppilaan ja yhteisön monimuotoistuviin tuen tarpeisiin, vaan on nähtävä mahdollisuuksia varhaiseen tukeen ja ennalta ehkäisevään työotteeseen osana pedagogista perustoimintaa jotain tavallisen ja erityisen välillä. Varhainen tuki on tapa jäsentää kouluyhteisön hyvinvointia ja etsiä yhteistä ymmärrystä tarvittavista kehittämisen tavoitteista ja muodoista. Dialogisena ja reflektiota lisäävänä työvälineenä Varhaisen tuen kehittämisvalikko tarjoaa käytännöllisen ja moniin ympäristöihin sovellettavan työvälineen niin pedagogisille tiimeille kuin oppilas-/opiskelijahuollon moniammatillisille työryhmillekin. Kehittämisvalikko toimii apuvälineenä myös opetuksen järjestämisen ja suunnittelun ammattilaisille eri tasoilla. Kehittämisvalikko ei tarjoa ohjeita tai valmiita toimintamalleja, vaan haastaa yhteisöt arvioimaan omaa toimintaansa, tunnistamaan muutoksen tarpeita ja etsimään kehittämisen tapoja. Työväline perustuu Stakesin aiemmin julkaisemaan Varhaista tukea lapselle -oppaaseen (Heinämäki 2005). Se työstettiin varhaiskasvatuksen työkäytäntöjen kehittämiseen sosiaali- ja terveysministeriön toimeksiantona, ja sekä varhaisen tuen ajattelu että kehittämisvalikko-työväline työstettiin opasta laadittaessa. Jo työvälineen kehittämisvaiheessa opetustoimen henkilöstö kiinnostui aiheesta, ja siitä alettiin työstää välinettä myös koulukontekstiin. Kehittämisvalikko kouluille on syntynyt opetusministeriön ja Stakesin Jyväskylän alueyksikön työnä, yhteistyössä muun muassa opettajien, opetusalan koulutuksen ja oppilashuollon kehittämisryhmien kanssa. Koulun keskusteluun teemat kokoavat avoimia kysymyksiä ja ajankohtaisia koulun hyvinvoinnin teemoja erilaisten yhteisöjen käyttöön. Työstämisprosessin aikana toteutunut monipuolinen yhteistyö osoitti, että kasvatus- ja opetusalalla on paljon yhteisiä kysymyksiä, vaikka kontekstit eroavatkin toisistaan. Kehittämisvalikon tavoitteena on käynnistää keskustelua varhaisesta tuesta, sen muodoista ja mahdollisuuksista koulukontekstissa. Avoin, itsearviointia lisäävä keskustelu avaa tilaa muutoksille ja kehittämisen tavoille, mutta myös haastaa toimijoita. Valikko on suunnattu tähän haasteeseen käytännölliseksi tueksi.\n4 Lukijalle Kehittämisvalikko on uusi työväline työkäytäntöjen kehittämiseen. Se ohjaa koulun kasvattajayhteisöä 1 tunnistamaan varhaisen tuen mahdollisuuksia ja edellytyksiä omissa työkäytännöissään. Työvälineen ydinajatuksena on dialogisuus: yhteisen ymmärryksen etsiminen varhaisesta tuesta, sen tarpeista ja kehittämisen tavoista. Kouluyhteisöt yhteistyötahoineen ovat hyvin monimuotoisia ja omaleimaisia. Siksi kehittämiselle ei voi olla yhtä, rajattua tapaa. Kehittämisvalikon sovellettavuudelle ja joustavuudelle asetetut vaatimukset ovat ohjanneet julkaisun muotoa ja sisältöä, ja asioita käsitellään yleisellä tasolla. Lähtöoletus on, että tieto omaksutaan käyttöön ja omaan toimintaan vasta, kun se on itse prosessoitu. Tiedon käsittelyprosessissa tärkeä vaihe on yleisen tiedon soveltaminen omaan yhteisöön: mitä tämä periaate tarkoittaa käytännössä, meidän toiminnassamme, tässä yhteisössä, näissä tiloissa? Tähän prosessiin kehittämisvalikko antaa työkaluja ja aineksia. Julkaisun rakenne on seuraava: Osa I sisältää varhaisen tukemisen lähtökohtia ja perusajatuksia. Tähän osaan perehtyminen auttaa tunnistamaan, mihin varhainen tuki suuntautuu ja mitä kasvattajayhteisöltä edellytetään. Tämä osa myös ohjaa yhteisöä valitsemaan kehittämisteemoista itselleen ajankohtaisimmat. Osa II sisältää kehittämisvalikon eli keskusteluteemoja kouluyhteisössä käsiteltäväksi. Varhaisen tuen kehittämisteemoja on kahdeksantoista. Jokainen niistä sisältää lyhyen yhteisesti tutustuttavan johdannon. Jokaiseen kehittämisvalikon teemaan sisältyy myös yhteisön käyttöön tarkoitettu keskustelurunko, joka ohjaa valitun teeman tarkasteluun ja kehittämissuunnitelman laatimiseen. Kehittämisvalikko-nimikkeen taustalla on kehittämisteemojen moninaisuus. Osaa II ei ole suunniteltu luettavaksi tai käsiteltäväksi yhtenäisenä kokonaisuutena, vaan yhteisö voi valita käyttöönsä teemoista ajankohtaiset ja tarpeelliset. Yhteisön työskentely voidaan organisoida yhteisöön parhaiten soveltuvalla tavalla. Kehittämisteemojen työstämisen tavoitteena on löytää yhteisön kehittämisen kohteet ja tavat. Työskentelyprosessiin liittyy dokumentointi, joka voidaan toteuttaa yhteisön sopimalla tavalla. Tämän julkaisun liitteenä on joitakin dokumenttipohjia, mutta niitä voi muokata myös itse tai kehittää omia tapoja dokumentoida keskustelut. Tervetuloa tutustumaan varhaisen tuen mahdollisuuksiin. 1 Koulun kasvattajayhteisöön kuuluvat opettajat, oppilashuollon henkilöstö ja työryhmien jäsenet, kouluavustajat ja muut kouluissa työskentelevät ammattilaiset. Kun oppaassa jatkossa puhutaan yhteisöstä, viitataan tähän moniammatilliseen toimijajoukkoon.\n5 Sisällys Esipuhe Lukijalle Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita Kehittämisen suuntia ja linjauksia Varhainen tuki koulukontekstissa Tuen tarpeen havaitseminen ja arvioiminen...13 Tuen tarve erilaisissa ympäristöissä...14 Tuen tarve erilaisissa kasvatuksellisissa tilanteissa...14 Tuen tarve kehityksen eri vaiheissa Varhaisen tuen lähtökohtia...17 Puuttumisesta varhaiseen tukeen...17 Ekokulttuurinen näkemys oppilaan tukemiseen...18 Toimintaperustainen ohjaus Yhteisön kehittäminen varhaisen tuen suuntaan...20 Reflektio: kuinka peilata toimintaa...20 Dialogi yhteisen ymmärryksen perustana...21 Yhteisön osaaminen ja oppilaan erityisyys Työvälineenä kehittämisvalikko...24 Kehittämisvalikko työtapana...24 Kehittämisvalikon käyttö...26 Dokumentointi...27 Osa II Kehittämisvalikko Tavallista vai huolettavaa? Opetusryhmien organisointi Oppilashuollon itsearviointi Sosiaalisen integraation tukeminen Opetuksen edellytysten vahvistaminen Avustajan toiminnan tavoitteet ja järjestäminen Oppilaan tuen tarpeen arviointiprosessi Tuen mahdollistaminen oppilaalle Siirtymien ja jatkumoiden turvaaminen Vanhempien kohtaaminen Yksilöllisten oppimissuunnitelmien laatiminen ja käyttö Työyhteisön osaamisen jakaminen Opettajien yhteistyön kehittäminen Varhaista tukea mahdollistavat toimintamuodot Tilaratkaisut osana varhaista tukea Erityisopettajan toimenkuvan kehittäminen Varhainen tuki opetuksen suunnittelun eri vaiheissa Varhaisen tuen kehittämisprosessi kunnassa...55 Lähteet ja taustamateriaalia...57 Liite: Dokumentointipohja... 59\n6 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita\n7 1 Kehittämisen suuntia ja linjauksia Oppilaan tukeminen edellyttää koko kouluyhteisön yhteistyötä. Varhaisen tuen kehittämisvalikko ohjaa kehittämään sekä suunnittelua eri tasoilla että työkäytänteitä varhaisen tuen suuntaan. Kehittämisvalikon teemat rakentuvat seuraaville lähtökohdille: Ensinnäkin, varhainen tuki kouluyhteisössä rakentuu vahvan perusosaamisen ja peruspedagogiikan varaan, ja siihen sisältyy myös ennaltaehkäisyn näkökulma. Varhaisen tuen varaan rakentuu sitten erityinen tuki, joka edellyttää erityispedagogista osaamista. Toiseksi, tuen järjestämisen haasteena on sen ulottuminen mahdollisimman pitkälle tavallisiin kasvatuspalveluihin niin, että tuki tulee sinne, missä oppilas on. Tämä edellyttää tuen tarpeen arvioinnilta ja tuen järjestämiseltä lähiympäristön uutta vastuunottoa ja päivittäisen perustyön tarkastelua varhaisen tuen näkökulmasta. Kolmanneksi, jotta varhainen tuki voisi sitoutua oppilaan päivittäiseen toimintaan ja lähiympäristöihin, on yhteisön perusosaamisen oltava riittävää ja koko henkilöstön on otettava vastuu oppilaan kokonaisvaltaisesta tukemisesta. Tämä korostaa koulussa yhteisöllistä ajattelua ja yhteistä vastuuta yhteisön hyvinvoinnista. Kehittämisvalikko tarjoaa työkaluja näihin haasteisiin tarttumiseen, mutta valikko ei toimi yksin. Kehittämisvalikon tavoite on tarjota kouluyhteisölle dialoginen työväline kehittämistarpeiden tunnistamiseen, kehittämisprosessien käynnistämiseen ja työkäytänteiden muuttamiseen. Kehittämisvalikon teemat sinänsä eivät tarjoa ohjeita tai käytännön ratkaisuja, vaan ohjaavat yhteisöä pohtimaan teemoja itse. Yhteisön vaiheesta riippuen valikko voi tukea dialogin käynnistämistä, sisältöjen pohdintaa tai suunnitelmallista käytäntöjen kehittämistä. Kehittämisteemojen dialoginen prosessointi edellyttää omien työkäytäntöjen, tavoitteiden ja toiminnan perusteiden arviointia. Prosessin aikana pohdinnan ja keskustelujen avulla haetaan yhteistä ymmärrystä muun muassa varhaisesta tuesta, tuen tarpeen havaitsemisen ja tuen järjestämisen lähtökohdista sekä myös yhteisön muutosprosesseista. Luvuissa 2 5 on työskentelyn tueksi lyhyesti avattu näitä näkökulmia, joihin kehittämisvalikon teemat kytkeytyvät. 10\n8 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita 2 Varhainen tuki koulukontekstissa Koulussa on usein määritelty oppilaan tukeminen ja oppilas-/opiskelijahuoltotyö erityisopetukseen liittyväksi. Tämä määrittely ei kuitenkaan ole riittävä nyky-yhteiskunnassa. Tuen tarve oppimisessa on lisääntynyt ja moninaistunut niin, että rajaa erityisen ja tavallisen opetuksen välillä on mahdotonta tehdä näkyväksi. Erityisopetuksellisten tarpeiden lisäksi kouluyhteisöissä pohditaan paljonkin oppilaiden hyvinvointiin laajemmin liittyviä kysymyksiä ja myös oppilas-/opiskelijahuoltotyö nähdään yhä useammin laaja-alaisena, koko kouluyhteisöä koskevana toimintana yksilökeskeisen ongelmien ratkomisen sijaan. Yleisesti nähdään, että kasvatusjärjestelmissä erityisen irrottaminen tavallisesta on käynyt toimimattomaksi menettelyksi, eikä oppilaan tukemista voida liittää vain erityispalveluun. Yhä useammin oppilaan erityisen tuen tarve liittyy myös tilanteisiin tai olosuhteisiin, joita ei voida lääketieteellisellä yksilödiagnostisella määritelmällä tunnistaa. Tällaisia ovat esimerkiksi tuen tarve ryhmään liittymisen ja ryhmässä toimimisen taitojen oppimiseksi, muut sosiaalis-emotionaalisen kehityksen tuen tarpeet ja esimerkiksi perheen muutostilanteissa tai perheen voimavarojen heikentyessä esiin tulevat tuen tarpeet. Samalla tavoin ovat muuttuneet näkemykset siitä, miten oppimista tulisi koulussa tukea. Erityisopetuksen segregaatiosta on tultu integraatioon ja inkluusioon. Inklusiivinen näkemys tarkoittaa yleisenä periaatteena lähinnä sitä, että jokainen oppilas menee kouluun sinne, minne menisi ilman tuen tarvettaankin, ja oppilaan tarvitsema tuki tuodaan sinne, missä hän on. Tämä periaate edellyttää koulun henkilöstöltä aikaisempaa laajempaa vastuunottoa oppilaan tukemisesta. Erityisopetus on edelleen osa palvelujärjestelmää, mutta koulun kieleen ovat vahvasti tulleet myös erityinen tuki ja erityisen tuen tarve. Kyseessä on käsitteen erojen lisäksi ero ajattelussa ja toimintatavassa. Oppilas voi tarvita ja saada erityistä tukea, vaikka hän ei olisikaan virallisesti erityisoppilas. Koulun henkilöstö kohtaa erityistä tukea tarvitsevia oppilaita, vaikka he eivät työskentelisikään erityisopetuksessa. Tämä lähtökohta vastaa nykypäivän koulun toteutustapoja ja kuvaa oppilaan tukemisen moninaisuutta. Erityisen tuen rinnalla kouluissa on alettu keskustella myös varhaisesta tuesta. Sen taustalla oleva määritelmä varhainen puuttuminen (early intervention) voi viitata sekä varhaisvuosina tapahtuvaan tukemiseen että mahdollisimman varhain käynnistyviin tukitoimiin, ikävaiheesta riippumatta. Koulun kontekstissa varhaiseen tukeen liittyy ennalta ehkäisevä, oppilaan kasvun ja kehityksen riskitekijöiden tunnistamiseen liittyvä näkökulma. Se edellyttää oppilaan yksilöllistä tukemista päivittäisen toiminnan osana ja samalla koulun toiminnan tietoista arviointia ja kehittämistä varhaisen tuen suuntaan. Varhaiseen tukemiseen ja tuen tarpeen ennaltaehkäisyyn kuuluu myös oppimisympäristön ja sen toiminnan moniulotteinen arviointi ja kehittäminen. Koulun rakenteissa varhaisen tuen yksi merkittävä muoto on myös jatkumoiden varmistaminen siirtymävaiheissa. Varhainen tukeminen voidaan nähdä laadukkaan perustehtävän jatkumona kohti erityistä tukea. Varhaisen tuen sijoittumista koulun perus- ja erityisosaamisen kenttään ja toisaalta tukipalveluiden rinnalle voidaan kuvata seuraavalla perusmallinnuksella, joka kuvaa varhaisen tuen rakentumista arkeen (kuvio 1). 11\n9 Erityinen tuki Erityispedagoginen osaaminen Varhainen tuki Pedagoginen harjaannuttaminen, ennaltaehkäisy Muut tukipalvelut Pedagoginen laadukas perusta Riittävä osaaminen, oppilaan kehityksen tuntemus Kuvio 1. Varhaisen tuen rakentuminen arkeen Mallinnuksessa koulun laadukas pedagoginen perusta sisältää henkilöstön osaamisen ja lapsen kehityksen tuntemisen. Muita tukipalveluita voi liittyä oppilaan ja perheen palveluihin, mutta niiden rooli ei tässä vaiheessa ole kovin laaja. Varhainen tuki perustuu hyvälle perusosaamiselle, ja se erottuu peruspedagogiikasta systemaattisilla ja suunnitelmallisilla koulun tukitoimilla, joita voidaan kutsua pedagogiseksi harjaannuttamiseksi. Varhaisen tuen järjestämisessä erityispedagoginen tieto ja osaaminen suuntaavat päivittäistä toimintaa ja ohjaavat menetelmien, ympäristön ratkaisujen ja yhteisön toiminnan muokkaamista. Varhainen tuki sisältää myös ennalta ehkäisevän näkökulman, joka edellyttää ympäristön ja toimintatapojen suunnittelua ja arviointia. Mahdolliset oppilaan muut tukitoimet (esim. lääketieteellinen kuntoutus) nivoutuvat tähän tukeen niin tavoitteiden kuin menetelmienkin tasolla. Erityinen tuki ja opetus on perusosaamisen ja varhaisen tuen lisäksi erityispedagogista osaamista edellyttävää, suunnitelmallista ja yksilöllistä oppilaan tukemista ja tavoitteellista yhteistyötä oppilaan muiden tukipalveluiden kanssa. Oppilaan tukeminen varhaisvaiheessa sekä ikävuosien että tuen tarpeen ilmenemisen suhteen on kannattavaa niin inhimillisesti kuin taloudellisestikin: monet lisäpulmat jäävät kehittymättä, kun alkuperäiseen huoleen tartutaan varhain. Pienen oppilaan kehityksessä voidaan pienillä muutoksilla saada muutos aikaan; jos tuen tarpeen annetaan syventyä, tarvitaan myöhempinä vuosina monitahoista ja pitkäkestoista interventiota asian korjaamiseksi. Koulun käytäntöjen tarkastelu ja esimerkiksi siirtymien suunnitelmallinen vahvistaminen tuottavat yhteisöön vahvuutta, joka vähentää erityisten toimien tarvetta. 12\n10 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita 3 Tuen tarpeen havaitseminen ja arvioiminen Tuen tarpeen havaitseminen edellyttää sekä ikätasoisen kehityksen että oppilaan yksilöllisen kehityksen hyvää tuntemista. Laajempi oppilaantuntemus (oppilaan tausta, aikaisemmat oppimiskokemukset ja -tilanteet, mielenkiinnon kohteet ym.) antaa tarpeellista tietoa, johon kehityksellisiä havaintoja voidaan suhteuttaa. Kun tuen tarpeeseen puututaan, on oltava käsitys siitä, että ilman puuttumista on vaarana ongelman paheneminen. On erotettava, mitkä tilanteet vaativat puuttumista, mitkä taas ovat kehitykseen luonnostaan kuuluvia pulmia, jotka eivät edellytä puuttumista. Oppilaan tukemisessa puuttumisen ja tuen oikea ajoitus on tärkeä. Kehityksessä on herkkyyskausia, jolloin jonkin asian luontainen oppiminen on helpompaa. Niiden hyödyntäminen on tärkeää, sillä liian myöhään tuleva tuki voi vaatia paljon enemmän panostusta, kun oppiminen eri oppiaineissa on vaikeutunut ja kiinni kurottavaa ainesta on yhä enemmän. Kaikkein tärkeintä on kuitenkin puuttumisen ja tuen muoto. Se tulee toteuttaa lasta tai nuorta ja perhettä kunnioittavasti, leimaamatta, avoimesti ja tukea antaen. Myös arvioinnin tulee olla avointa. Tällä tavoin prosessi tukee lasta tai nuorta ja perhettä tehokkaimmin. Perheen kohtaaminen ja perheen osallisuuden vahvistaminen on oma osaamis- ja työalansa, johon yhteisössä voidaan myös etsiä uusia toimintatapoja. Koulussa oppilaan havainnointi ja oppimisen arviointi ovat jatkuvaa toimintaa. Oppimistilanteet tuovat jatkuvasti lisää tietoa oppilaan piirteistä ja taidoista, ja siirtymävaiheisiin on kehitetty monia oppilaantuntemusta kokoavia työmenetelmiä ja -välineitä. Niiden avulla esimerkiksi sopivaa opiskelumuotoa tai -paikkaa siirtymä- ja nivelvaiheessa voidaan yhdessä suunnitella ja näin ennalta ehkäistä epäonnistumisen kokemuksia. Myös päivittäiset sosiaaliset tilanteet ovat niitä, joissa kehitystä voidaan havainnoida. Kun tuen tarvetta havaitaan, tulisi aloittaa heti opetuksellisten ja kasvatuksellisten tukitoimien kohdentaminen. Varhainen tukeminen edellyttää, että tukea voidaan järjestää mahdollisimman pian tuen tarpeen tultua esille. Käytännössä lapsen tuen tarpeen havaitseminen ei aina johda lääketieteellisen kuntoutuksen käynnistymiseen (Heinämäki 2004a, 107). Huomiota onkin kiinnitettävä niihin tapoihin, joilla yhteisö voi tarjota sosiaalista ja pedagogista tukea omaa toimintaansa kehittämällä. Joissain tilanteissa oppilaan tuen tarve on yhdessä vanhempien kanssa tunnistettu, mutta tuen tarpeen arviointiprosessi tutkimusvaiheineen voi kestää tuen tarpeesta ja asuinalueestakin riippuen pitkäänkin. Kaikissa tilanteissa asianmukaista lääketieteellisen osaamisen tahoa ei edes ole löydettävissä, vaan tuen tarve on ensi sijassa sosiaalisen tai pedagogisen kuntoutuksen alueella. Oppilaan varhaisen tukemisen kannalta onkin hyvin keskeistä, että koulun henkilöstö tunnistaa tuen tarpeen arjen tilanteissa. Näiden tuen tarpeen tilanteiden tunnistaminen ohjaa myös sitä, millaista tukea oppilas päivittäisen toimintansa helpottamiseksi tarvitsee. Oppilaan tuen tarvetta arvioitaessa kiinnitetään huomiota hänen mahdollisuuksiinsa toimia erilaissa ympäristöissä, erilaisissa kasvatuksellisissa tilanteissa ja kehityksen vaiheissa. 13\n11 Tuen tarve erilaisissa ympäristöissä Erilaisissa ympäristöissä oppilaan tapaan ja mahdollisuuksiin toimia vaikuttaa muun muassa oppilasryhmän koko. Joskus pieni, rauhallinen oppilasryhmä mahdollistaa oppimista yksilöllisyyden ja hyvien vuorovaikutusmahdollisuuksien ansiosta, eikä oppilas tarvitse paljoa yksilöllistä tukea. Toisinaan oppilaan on helpompi toimia isomman ryhmän vertaissuhteissa, joissa hän saa mallia erilaisissa tilanteissa toimimiseen. Isommassa ryhmässä toiminnan struktuuri voi olla selkeämmin nähtävissä, mikä myös voi vähentää oppilaan yksilöllisen ohjauksen tarvetta. Myös ympäristön virikkeiden määrä voi vaikuttaa siihen, miten paljon oppilas kaipaa tukea keskittymiseen ja tarkkaavaisuuteen tai toisaalta uusista asioista kiinnostumiseen ja aktiiviseen liikkumiseen, tutkimiseen ja oppimiseen. Liian moninaiset virikkeet (äänet, värit, esineet) voivat lisätä tuen tarvetta keskittymistä vaativissa tehtävissä. Virikkeetön ja innostamaton ympäristö puolestaan voi lisätä tarvetta yksilöllisesti aktivoida lasta tai nuorta harjoittamaan taitojaan. Ympäristöt eroavat toisistaan myös toiminnan jäsentyneisyyden suhteen, mikä voi näkyä oppilaan tuen tarpeen vaihteluna. Toisille on tärkeää, että asiat tapahtuvat selvästi eri toimintoina; tiedonhaku, soveltaminen, ryhmätyöt jne. eivät tapahdu limittäin. Toiset taas vaihtavat sujuvasti toimintaa tai tekevät monia asioita yhtä aikaa. Kun tämän piirteen tunnistaa, voidaan toimintaa selkeyttää oppilaan tarpeen mukaan niin, että yksilöllisen ohjauksen tarve vähenee. Siirtymien yhteydessä on myös tunnistettava esimerkiksi eri kouluvaiheiden erilaiset toimintakulttuurit. Varhaiskasvatuksen, esiopetuksen ja perusopetuksen, alaja yläkoulun, perusopetuksen ja toisen asteen oppimisympäristöissä on paljon eroja vaikkapa sen suhteen, miten itsenäisesti ja omatoimisesti oppilaan odotetaan toimivan ja selviytyvän esimerkiksi sosiaalisissa tilanteissa. Näiden erojen tunteminen ja yhteisöllisen tuen suuntaaminen muutosta helpottamaan auttaa oppilaan yksiköllisten tarpeiden tunnistamisessa. Erityisesti siirtymävaiheen tukea suunniteltaessa on myös hyvä huomioida ympäristöjen fyysiset eroavuudet ja niiden vaikutus oppilaan tuen tarpeisiin. Muun muassa rakennusten ja toimintatilojen selkeät pohjakaavat ja värikoodit helpottavat tilaan suuntautumista ja siirtymistä uuteen ympäristöön, samoin toimintojen mukaan eriytyneet tilat. Sen sijaan sokkeloiset, vaihtuvat toimintatilat, jotka eivät viesti käyttötarkoituksestaan, voivat lisätä tai tuoda esiin aiemmin havaitsematta jääneitä tilaan suuntautumisen ja oman toiminnan ohjaamisen vaikeuksia. Tuen tarve erilaisissa kasvatuksellisissa tilanteissa Kasvatukselliset tilanteet voivat myös olla eri tavalla oppilaiden tuen tarvetta lisääviä tai vähentäviä. Joillekin tilanteen aikuisjohtoisuus voi nostaa esille tuen ja ohjauksen tarvetta esimerkiksi aikuisen ja/tai sääntöjen vastustamisena, toisille se on taas ikätovereiden keskinäistä toimintaa helpommin hallittava ja turvallisempi tilanne. Samalla tavoin tilanteiden ohjaus ja sääntöjen mukaan toimiminen tukee toisia mutta nostaa toisilla vaikeudet esiin. Vapaat tilanteet tai siirtymävaiheet esimerkiksi välitunnille lähtiessä tai itsenäinen yhdessä työskentely ilman opettajan välitöntä ohjausta voivat toiselle oppilaalle olla parhaiten sujuvia tilanteita, toiselle eniten ohjausta kaipaavia. Havainnoimalla ja tunnistamalla näitä eroja voidaan ennakoida tilanteet, joissa oppilas kaipaa vahvistusta ja harjaantumista. Samoin voidaan nähdä yhteisössä usein 14\n12 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita toistuvia paljon aikuisen puuttumista vaativia tilanteita ja pohtia niiden mahdollisia vaihtoehtoisia järjestämistapoja. Osana ohjaustilanteita tulee tarkastella myös kaikkien yhteisöön kuuluvien aikuisten tapaa toimia. Kasvatuksellisesti voidaan tunnistaa moniakin erilaisia tapoja ohjata ja toimia, esimerkiksi suoran ja epäsuoran ohjauksen käyttö. Pienten lasten kanssa pääasiassa käytetty suoraa, aikuisen osallistumiseen ja toiminnan sanoittamiseen (laita kirja laukkuun, ota kädestä kiinni, mennään sisälle tästä ) perustuvaa ohjaustapaa ei enää tavallisesti käytetä perusopetusikäisen kanssa. Koululaiset tuntevat jo säännöt ja hyväksytyt toimintatavat; heidän toimintansa on yhä enemmän itseohjautuvaa ja itsenäistä. Koululaisten ohjauksessa käytetään enemmänkin epäsuoraa viestintää, joka perustuu yhteisistä säännöistä sopimiseen ja niiden tuntemiseen. Aikuisen läsnäolo ei enää ole jatkuvaa ja välitöntä. Yhteisössä voi olla erilaisia näkemyksiä ja tapoja suoran ja epäsuoran ohjauksesta tarpeesta ja käytössä, mikä voi hämmentää etenkin niitä oppilaita, jotka tarvitsevat tukea oman toiminnan ohjaukseensa. Pieni koululainen voi ilman tuen tarvettakin kaivata toiminnan sanoittamista ja sitä kautta tilanteiden ymmärtämistä etenkin uudessa ja hämmentävässä ympäristössä, johon hän ei vielä ole riittävästi orientoitunut. Koululaiselta odotetaan tiettyä itsenäisyyttä ja omatoimisuutta. Hänellä ei kuitenkaan voi olla kaikkia tietoja ja taitoja, joita hän uudessa ympäristössään ja toiminnassaan tarvitsee, ellei hänen aikaisempi ympäristönsä ole kehittänyt vastaavia valmiuksia ja taitoja. Tämä koskee yhtä lailla perusopetuksen aloittavaa tai myöhemmin kouluastetta vaihtavaa, isompaakin oppilasta. Omaan yhteisöönsä tottuneet aikuiset eivät ehkä aina tule arvioineeksi tiloja, opasteita ja ympäristön hahmottamista ympäristöön ensi kertaa tulevan oppilaan silmin. Siirtymien vahvistamisessa molemminpuolinen toimintakulttuurin tuntemus olisikin tärkeää. Samalla tavoin voidaan osana koko yhteisön arviointia tarkastella tapaa, jolla oppilaita yleensä ohjataan. Koko yhteisön aikuisten tapa viestiä ja opetustilanteissa opettajan persoonallinen ohjaustapa ovat osa kasvatusta ja vaikuttavat oppilaan tuen tarpeeseen. Esimerkiksi kehotusten ja ohjeiden ketjuttaminen, kesken keskustelun sivulle kommentointi tai sekaantuminen toisen aikuisen ja oppilaan keskusteluun, kesken työskentelyä esitetyt huomautukset ja kysymykset voivat lisätä toisten oppilaiden tuen tarvetta, vaikka eivät häiritsekään kaikkien keskittymistä mitenkään. On myös hyvä yhdessä aika ajoin tarkastella, onko yhteisön käyttämä viestintä sellaista, johon periaatteessa on sitouduttu. Tuen tarve eri ikävaiheissa Lapsen ja nuoren kasvussa ja kehityksessä voi olla vaiheita, joihin hän tarvitsee tukea, vaikka mitään perusvammaa tai -sairautta ei olisikaan. Tällaisia vaiheita ovat esimerkiksi itsenäistyminen, sosiaalisten taitojen kehittyminen ja kouluvalmiuden saavuttaminen, kouluiässä yhä kasvava itsenäisyys ja nuoruuteen elämänvaiheena kuuluvat murrosikä ja oman identiteetin tavoittelu. Nuoruudesta varhaisaikuisuuteen siirtyminen toisen asteen opintojen aikana sisältää usein jo ammatin hankkimisen, työuran ja perheen perustamisen haasteita. Lapsen kouluvalmiuden saavuttamista arvioitaessa on viime vuosina yhä useammin kiinnitetty huomiota oppimisen monitahoisiin valmiuksiin: oman toiminnan ohjaukseen, tarkkaavaisuuden kohdentamisen ja ylläpitämisen valmiuksiin, itsenäisyyteen ja omatoimisuuteen sekä yhteistyötaitoihin. Näissä valmiuksien kehittämiseksi lapsi tarvitsee toisinaan suunnitelmallista huomiota ja toimintatapojen mukaut- 15\n13 tamista. Tuen tarve voi kestää eripituisia aikoja. Myös perheen muutosvaiheet, muutot tai vaikeat kokemukset, voivat johtaa lyhytaikaiseen tuen tarpeeseen. Yksilöllisten tuen tarpeiden havaitsemisen rinnalla voidaankin yhteisössä miettiä, onko kehitysvaiheeseen kuuluvat yleiset tuen tarpeet riittävästi tunnistettu ja onko ne huomioitu yhteisön toimintakäytänteissä. Oppilaan kehitykseen liittyvien tuen tarpeiden havaitseminen edellyttää yleisten kehityksen ja oppimisen lainalaisuuksien pääpiirteiden tuntemusta. Kokonaiskehitykseen liittyvä tuen tarve voi näkyä laaja-alaisena oppimisvaikeutena; eri osa-alueiden kehityksen pulmissa merkillepantavaa voi olla kehitysprofiilin epätasaisuus ja erityisten oppimisvaikeuksien ilmeneminen. Oppilaan tukitoiminen suunnittelu perustuu aina tuen tarpeen tunnistamiseen ja huolelliselleen analysointiin. On tärkeää tunnistaa ne ympäristöt ja tilanteet, joissa oppilaan tuen tarve kasvaa. Arvioimalla tuen tarpeen lisääntymiseen vaikuttavia tekijöitä voidaan suunnitella yksilöllistä varhaista tukea, joka kohdentuu myös ympäristön ja toiminnan muutoksiin. 16\n14 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita 4 Varhaisen tuen lähtökohtia Varhaisen tuen tultua yhä vahvemmin koulun kieleen ja keskusteluun on samalla määritelty sen taustalla ja ohella vaikuttavia ajattelutapoja ja ideologisia lähtökohtia. Ei ole kysymys vain ulottuvuudesta tavallisen ja erityisen välillä, vaan myös monet muut lähtökohdat ohjaavat varhaisen tuen rakentumiseen. Varhaisen puuttumisen periaate, ekokulttuurinen lähestymistapa oppilaan tukemiseen ja toimintaperustainen ohjaus ovat keskeisimmin vaikuttavia lähtökohtia. Puuttumisesta varhaiseen tukeen Kansainvälisessä keskustelussa käytetään termiä early intervention, joka suomen kielessä on usein saanut vastineekseen varhainen puuttuminen. Intervention aloittamisella laajempana ilmaisuna käsitetään yleensä koko tuen tarpeen havaitsemisen, arvioinnin ja tuen järjestämisen prosessi. Kansainvälisesti Early Intervention sisältää tuen tarpeen varhaisen havaitsemisen ja tuen järjestämisen sekä käytännön toimintana että palvelujärjestelmän haasteena. Useissa Euroopan maissa termi viittaa myös pyrkimykseen saada oppilaat kattavasti palveluiden piiriin, kun käytössä ei ole yhtenäistä ja kattavaa neuvola-, päivähoito- ja esiopetusjärjestelmää. (Early Childhood Intervention 2005.) Suomessa palvelujärjestelmä tavoittaa lastenneuvolan kautta valtaosan lapsista ja päivähoito kaikille avoimena palveluna on koko olemassaolonsa ajan ollut yksi varhaisen puuttumisen ympäristö. Esiopetuksen ja oppivelvollisuuskoulun myötä puuttumiselle on jatkuvia rakenteita. Viime vuosina on tehostetusti pyritty luomaan rakenteita myös perusopetuksen jälkeisiin jatkumoihin pudokkuuden ennalta ehkäisemiseksi. Varhainen puuttuminen sisältyykin tavoitteena ja toimintatapana myös moniin julkishallinnon linjauksiin ja tavoitteisiin. Käytännön toimintana varhainen puuttuminen liitetään usein myös Stakesin ja Lastensuojelun keskusliiton Varhainen puuttuminen (Varpu) -hankkeen kehittämiin huolen tunnistamisen ja puheeksiottamisen menetelmiin ja käytäntöihin. Varhainen puuttuminen työtapana ohjaa ammattilaisia tunnistamaan huolensa ns. huolen vyöhykkeistön avulla ja ottamaan asia puheeksi vanhempien kanssa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa (Eriksson & Arnkil 2005). Puheeksiottaminen perustuu dialogiseen lähestymistapaan: oman huolen kuvaamiseen ja vanhempien kuulemiseen. Koulujärjestelmän kehittyessä Suomessa on erityisopetuksen prosesseissa oppilaan tuen tarpeita ja tukitahoja ohjauduttu tunnistamaan lääketieteellisen luokittelun perusteella ja valitettavan usein tuen tarpeen puheeksiottaminen vanhempien kanssa on koettu pitkään kasvaneen huolen päätepisteeksi. Oppilaan tukemisen prosessi on voinut jopa muodostua pääasiassa ohjaamisesta tutkimuksiin, joiden perusteella on tehty erityisoppilaspäätös ja kenties oppilaan siirto eri opetusryhmään. Koulun varhaisen tuen kehittämisessä lähtökohtana tulisikin olla kysymys: mitä tehdään, kun puuttuminen on tehty? Miten päivittäinen toiminta muuttuu, ja miten vastaamme vanhempien ja opettajien kysymykseen: mitä me voimme tehdä? Miten voimme tukea lasta tai nuorta hänen päivittäisessä ympäristössään? Varhainen tuki onkin ensi sijassa koulun oman toiminnan tarkastelua oppilaan tuen tarpeen näkökulmasta siinä ympäristössä, missä oppilas on. Millaisissa ympäristöissä ja tilanteissa 17\n15 oppilaan tuen tarve tulee esille? Mitä voitaisiin tehdä, jotta hän voisi oppia ja toimia mahdollisimman monipuolisesti tuen tarpeestaan huolimatta? Tässä varhaisen tuen kehittämisvalikossa varhainen tuki nähdään ensi sijassa koulun yhteisön näkökulmasta ja tavoitteena on ohjata yhteisöä laajentamaan perusosaamistaan varhaisen tuen toteuttamiseksi. Näin tarkasteltuna varhainen tuki ei siis ole päällekkäinen tavoite tai menetelmä varhaisen puuttumisen kanssa, vaan paremminkin jatkumo sille. Toisaalta puheeksiottamisen vaiheessa on tärkeää tunnistaa, mihin puheeksiottaminen johtaa ja mitkä ovat toiminnan muutoksen mahdollisuudet. Tämä tietoisuus jota varhaisen tuen kehittäminen vahvistaa voi myös rohkaista puheeksiottamiseen varhaisessa vaiheessa, kun on jotain mitä voi tarjota. Ekokulttuurinen näkemys oppilaan tukemiseen Ekokulttuurisen näkemyksen mukaan lapsen lähiympäristö ja päivittäinen toiminta on tärkeää. Pienen oppilaan keskeiset ympäristöt ovat koti, esiopetus tai koulu. Näissä ympäristöissä tuen tarpeen arviointi ja tuen järjestäminen ovat lapselle merkittäviä. (Määttä 1999, ) Ekokulttuurisen teorian mukaan koulun merkitys tuen tarpeen arvioinnissa, tuen suunnittelussa ja järjestämisessä onkin hyvin merkittävä. Koulun mahdollisuudet osallistua oppilaan tuen tarpeen arviointiin ovat hyvät, koska päivän eri tilanteissa on mahdollisuus nähdä oppilaan toimintaa ja käyttäytymistä erilaisissa tilanteissa. Havaintojen tuottaminen sanoiksi ja osallistuminen tuen suunnitteluun edellyttää kuitenkin, että tuen tarpeen arvioinnissa tunnistetaan päivittäisten havaintojen merkitys ja niiden kokoaminen organisoidaan. Kouluyhteisössä tulee myös arvioida, tarvitseeko henkilöstö ohjausta ja koulutusta tuen tarpeen tunnistamisessa. Ekokulttuurinen näkemys kytkee varhaisen tuen myös toimintaperustaiseen ohjaukseen. Arkeen ja päivittäiseen toimintaan kytkeytyvä tuki toteutetaan oppilaalle tutussa ympäristössä, lasta tai nuorta kiinnostavin välinein. Päivi Kovasen (2003) kehittämä Varhaisen oppimaan ohjaamisen suunnitelma (VARSU) korostaa neljää peruslähtökohtaa: perhelähtöisyys, lapsilähtöisyys, toimintaympäristö ja palveluiden koordinointi. Lapsilähtöisen työskentelyn hän näkee pyrkimyksenä lapsen taidot tunnistavaan, lapselle merkitykselliseen ja lasta aktivoivaan vuorovaikutukselliseen toimintaan ja ohjaukseen (mt., 6). Koulussa tämä ajattelu korostaa koko henkilöstön vastuunoton merkitystä: kaikkien lasta tai nuorta lähellä olevien on tunnistettava oma merkityksensä oppilaan tukemisessa, ja päivittäisissä tilanteissa nähdään mahdollisuuksia tuen järjestämiseen. Varhainen tuki oppilaan päivittäisessä ympäristössä perustuu koulun henkilöstön osaamiseen. Pedagogisen perusosaamisen ja lapsen kehityksen tuntemisen kautta voidaan tunnistaa oppilaan tuen tarpeita ja tuen tapoja. Kasvatukselliset tukitoimet tulisikin kohdistaa niihin tilanteisiin ja toimintoihin, joissa oppilas tarvitsee tukea voidakseen toimia eri tilanteissa ikätasolleen ominaisella tavalla. Näitä tuen tarpeita ei voida määritellä yksinomaan oppilasta ja hänen toimintakykyään arvioiden, vaan tarvitaan tilanteen, ympäristön ja aikuisten toiminnan arviointia samalla. Siksi on niin tärkeää, että jokainen oppilaan kasvattajayhteisöön kuuluva tunnistaa tuen tarpeet ja mahdollisuudet. 18\n16 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita Toimintaperustainen ohjaus Nykyiset erityispedagogiset ja opetuksen järjestämisen linjaukset ohjaavat järjestämään tukea mahdollisimman pitkälle tavallisten kasvatusjärjestelmien yhteydessä, inklusiivisesti. Tämä lähestymistapa edellyttää, että koko kasvattajayhteisö ottaa vastuuta oppilaan tueksi suunniteltujen toimintatapojen toteuttamisesta. Samalla se haastaa tunnistamaan tapoja, joilla oppilaan tarvitsema tuki voidaan kytkeä päivittäiseen arkeen, osaksi päivittäistä toimintaa. Toimintaperustainen ohjaus perustuu siihen, että lasta tai nuorta tukevia toimintoja ja elementtejä käytetään päivittäisessä ympäristössä, tuttuihin välineisiin ja lasta tai nuorta kiinnostaviin tilanteisiin liittyvästi (Kovanen 2003, 6). Toimintaperustainen ohjaus edellyttää tarttumista oppilaan mielenkiinnon kohteisiin ja käytännön tilanteisiin silloin, kun ne uusien taitojen ja tietojen oppimisessa ovat ajankohtaisia. Ajattelun perustana on opettaa lapselle hänelle mielekkäitä taitoja, ja pienen oppilaan maailmassa mielekkäät taidot liittyvät usein päivittäisiin toiminnan tilanteisiin ikäkauden ja oppilaan kiinnostuksen kohteiden mukaisesti. Näin saadaan oppilaan kanssa toimimista ohjaamaan myös oppilaan vahvuudet, eivät pelkät tuettavat asiat. Kun kasvattajayhteisö tietää, mitä oppilaan kanssa tavoitellaan, voi tavoitetta tukevaa toimintaa liittää päivittäisiin tilanteisiin. Sen sijaan, että ennalta suunniteltaisiin, millä välineillä, kenen kanssa ja missä tilassa mitäkin asiaa harjoitellaan, tunnistetaankin arjen tilanteissa mahdollisuus harjoitukseen oppilaan aloitteesta ja hänen mielenkiintonsa mukaan. Kaverisuhteet ja yhteisen toiminnan tilanteet ovat kouluiässä tärkeä osa lapsen elämää. Myös harjoitusta voidaan tarjota esimerkiksi osana sosiaalisia ryhmätilanteita, kuten kerhotoimintaa, sen sijaan että erikseen järjestettäisiin yhdelle oppilaalle oppimistuokio. Toimintaperustainen ohjaus ei kuitenkaan tee suunnitelmallisia yksilöopetuksen tilanteita tarpeettomiksi, vaan oppilas voi kaivata erilaisia tilanteita taitojaan harjoittaakseen. Ennalta suunniteltu, aikuisen systematisoima opetus- ja ohjaustilanne on tarpeen myös silloin, kun oppilaan lääketieteellinen kuntoutus on strukturoitua ja toistuvuus on siinä tärkeä osatekijä. Mikään tuen muoto tai tapa ei olekaan yksiselitteisesti hyvä tai huono, vaan yksilöllinen suunnittelu ja oppilaan tuen tarpeiden huolellinen analysointi ovat tässäkin tärkeitä perusteita. 19\n17 5 Yhteisön kehittäminen varhaisen tuen suuntaan Koulun yhteisö voi muotoutua monella tavoin. Luokkien ja ryhmien kanssa työskennellään yksin, työpareina tai tiimeinä. Opettajanhuoneessa ryhmäydytään monin eri perustein. Se, miten paljon yhteisössä jaetaan kokemuksia, opetuksen käytäntöjä ja menetelmiä, vaihtelee. Myös pedagogisen johtajuuden toteuttamistavat ja -muodot vaihtelevat koulujen erilaisten organisointitapojen, muotoutuneiden käytäntöjen ja työtapojen myötä. Vakiintuneita, totuttuja työkäytänteitä muodostuu sekä päivittäiseen työskentelyyn että yhteisön sisäiseen toimintaan ja yhteistyöhön. Varhaisen tuen tarjoaminen oppilaalle on useinkin olemassa olevilla resursseilla mahdollista, jos tuen mahdollisuudet osana päivittäistä toimintaa tunnistetaan. Kovasen (2003, 7) mukaan lapsen etua voidaan tehokkaasti edistää kahden periaatteen mukaan: 1) käytettävissä olevia resursseja käytetään suunnitelmallisesti ja järjestelmällisesti lapsen ohjauksessa ja 2) oppimaan ohjaaminen toteutuu tiheästi ja säännöllisesti oppilaalle vaihtelevissa, mielenkiintoisissa ja mielekkäissä oppimistilanteissa. Varhainen tuki ei siis tarkoita oppilaan sijoittamista oppilasryhmään ilman hänen tarvitsemiaan tukiresursseja, vaan enemmänkin resurssien käytön kohdentamista yhä varhaisempaan vaiheeseen, osaksi päivittäistä toimintaa. Yksi tärkeä varhaisen tuen resurssi on yhteisön toiminnan arviointi ja kehittäminen. Siihen tarvitaan henkilöstön yhteistä aikaa, sitoutumista kehittämiseen ja todellista halua tavoittaa yhteinen ymmärrys oppilaan hyväksi. Tämä työskentely tuottaa hyötyjä myös yhteisölle, ei vain oppilaalle. Yhteisten arvojen ja päämäärien tarkastelu sekä menettelytavoista sopiminen voivat arjen kiireessä helposti jäädä sivuun toissijaisina asioina. Kuitenkin laadukkaan opetuksen ja peruspedagogiikan olemassaolo on paitsi edellytys oppilaan varhaiselle tukemiselle, myös työhyvinvoinnin perusta. Yhteisön jäsenet voivat paremmin, kun he tuntevat tavoitteensa ja tietävät, miten niitä kohti pyritään. Työkäytänteiden kehittämisessä ei päästä kovinkaan pitkälle, jos tyydytään muuttamaan päivittäisiä työtapoja tai yhteisön normeja miettimättä, miksi ja mitä tavoitellen niitä muutetaan. Koko yhteisön tulisi tunnistaa muutoksen tarpeet ja taustat, ennen kuin muutos on mahdollinen. Siksi varhaisen tuen kehittämisvalikko on lähtenyt tukemaan koulun työkäytäntöjen muutosta varhaisen tuen suuntaan kolmen keskeisen elementin avulla: reflektio, dialogi ja suunnitelmallinen yhteisön kehittäminen. Reflektio: kuinka peilata toimintaa Reflektio-sana voitaisiin suomentaa itsearvioinniksi, mutta itse asiassa reflektio on jotain hieman enemmän. Reflektio on oman toiminnan, sen perusteiden, arvojen ja työtapojen tunnistamista ja arviointia. Varhaisen tuen kehittämisvalikossa reflektion lähtökohtana on varhaisen tuen mahdollisuuksien ja edellytysten tunnistaminen yhteisössä. Reflektio, niin ryhmän kuin yksittäisen kasvattajankin osalta, edellyttää avoimuutta, rohkeutta tunnistaa ja nimetä omia arvoja, toimintatapoja ja käsityksiä. Ellei avoimesti puhuta siitä, mitä eri 20\n18 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita tavoitteet, toimintatavat tai -muodot itse kullekin merkitsevät, ei päästä myöskään muokkaamaan niitä. Reflektio vaatii siis uskallusta ja rohkeutta, jota ei yhteisössä automaattisesti ole. Hyvä reflektiokeskustelu onkin mahdollinen vasta kun yhteisössä on hyvän yhteistyön perusta kunnossa. Varhaisen tuen käytäntöjen tarkastelu voi tuoda esiin kohtia, joissa yhteistyötä olisi yleensäkin tarpeen kehittää. Dialogi yhteisen ymmärryksen perustana Dialogisuus on nähty palvelujen kehittämisessä keskeisenä menetelmänä (esim. Arnkil & Eriksson & Arnkil 2000). Kehittämisvalikossa dialogisuus merkitsee lähinnä sanojen, merkitysten ja käsitysten avoimeksi tekemistä yhteisessä keskustelussa. Arkikielessämme on paljon sanoja ja ilmaisuja, joilla on meille vakiintunut merkitys. Aina näitä merkityksiä ei kuitenkaan tunnisteta koko yhteisössä, eikä toisaalta tunnisteta edes sitä, että annamme sanoille eri määrityksiä. Mitä esimerkiksi eri ihmisille merkitsevät ilmaisut arka oppilas, levottomuus, riitely? Entä johdonmukaisuus, eriyttäminen, oppilaan tukeminen? Ilman dialogia, yhteistä keskustelua, ei saavuteta yhteistä ymmärrystä. Varhaista tukea suunniteltaessa ja yhteisöä kehittäessä onkin tärkeää avata se, mitä oikeastaan eri näkökulmista ajattelemme, mihin pyrimme ja mitä arvostamme. Tähän pyritään kehittämisvalikon dialogisuudella: toimintaa sanoitetaan niin, että päästään yhdessä määrittelemään nykytilanne ja kehittämisen tarpeet. Samalla saadaan välineitä siihen, että omaa toimintaa kuvataan ja avataan vanhemmille, yhteistyötahoille ja päättäjille. Mel Ainscowin (2005) mukaan kasvatusyhteisöistä puuttuu käytännön kieli; emme ole kehittäneet sanoja ja ilmaisuja käytännön toiminnallemme. Kieli tuottaa toiminnan jäsennystä ja haltuunottoa, mikä on välttämätön edellytys toiminnan kehittämiselle. Dialogisella työtavalla kehittämisvalikon teemat pyrkivätkin antamaan välineitä omien työtapojen tunnistamiseen ja kehittämiseen. Yhteisön osaaminen ja oppilaan erityisyys Oppilaan tukemisen näkökulmasta yhteisön osaaminen voidaan jakaa kolmeen kategoriaan, jotka ovat: 1. Perusosaaminen (sisältää perustiedot ja -valmiudet) Käsitys lapsen tai nuoren kehityksen vaiheista, opetuksen ja ohjauksen tavoista ja menetelmistä. 2. Yleinen tietous oppilaan tuen tarpeista ja tuen muodoista Käsitys siitä, millaisia huolia ja tuen tarpeita oppilaan kehitykseen ja oppimiseen voi liittyä, miten voidaan tukea ja millä tavoin kasvattajan toiminta vaikuttaa. Yleiseen tietouteen kuuluu esimerkiksi käsitys siitä, mitä opetuksen yksilöllistäminen erilaisissa tuen tarpeissa edellyttää, mitä struktuurin vahvistaminen tai mukauttaminen eri oppiaineissa tarkoittaa ja miten niitä yleensä toteutetaan jne. 3. Oppilaan yksilöllisen tuen tarpeen tunnistaminen ja tuen toteuttaminen oppilaan omassa ympäristössä ja olosuhteissa Perehtyminen oppilaan yksilöllisiin tuen tarpeisiin ja siihen, mitä juuri tämän oppilaan tukeminen edellyttää ympäristöltä, toiminnalta, oppilaan ohjaukselta. 21\n19 Koulut ovat hyvin erilaisia sen suhteen, miten osaaminen on jakautunut ja miten se arjessa näkyy. Joissain yhteisöissä perusosaaminen katsotaan riittäväksi yleisosaamiseksi ja tietous oppilaan tuen tarpeista, niiden tunnistamisesta ja tukemisen tavoista jää vain muutamien tai jopa vain erityisopettajan haltuun. Oppilaiden tuen tarpeiden lisääntyminen ja varhaisen tukemisen ajattelutapa edellyttävät kuitenkin nykyisin koululta osaamista enemmän kuin perusosaamiseen on aiemmin ajateltu kuuluvan. Kouluyhteisössä kysymys onkin organisaation oppimisen ja kehittymisen tavoista sekä voimavaroista, joita siihen tarvitaan. Mikäli yhteisössä on perusosaamista, mutta ei yleistä tietoutta oppilaan tuen tarpeista ja tukemisen tavoista, edellyttää jokaisen tukea tarvitsevan oppilaan tulo yhteisöön tähän tuen tarpeeseen ja keinoihin perehtymistä. Se miten koulu käyttää ja omaksuu tätä tietoa, voi olla hyvinkin erilaista: Koulu voi tässä oppimis- ja perehtymisprosessissa tunnistaa yleisesti tähän tuen tarpeeseen liittyviä piirteitä ja tuen tapoja. Kun pystytään tunnistamaan, mikä nyt opitusta on yleistä tietoutta, voidaan sitä vastaisuudessa käyttää yhteisön osaamista laajentamaan. Seuraavan kerran, kun yhteisö kohtaa vastaavaa tuen tarvetta, tämä osaaminen on perustana ja vähentää uuden oppimisen tarvetta. Koulu voi nähdä kaiken uuden aineksen juuri tähän oppilaaseen yksilöllisesti liittyvänä. Jos kaikki oppiminen ja perehtyminen nähdään oppilaan yksilölliseen tukeen liittyvänä, ei opittua osata yleistää ja siirtää muiden oppilaiden kohtaamiseen. Tällöin yhteisö aloittaa seuraavan oppilaan kanssa perehtymisprosessin alusta. Yksittäisen oppilaan osalta hankittu osaaminen ei lisää yhteisön yleistä tietoutta tuen tarpeista ja tukemisen tavoista, vaan osaaminen rakentuu yksittäisten lasten tukemiseen liitetyistä irrallisista ja ehkä vain muutaman henkilön hallitsemista tietovarannoista. Oppilaan osallisuuden ja hyvinvoinnin kokemuksen kannalta on hyvin merkitsevää myös se, miten kouluyhteisö häneen suhtautuu. Perinteisesti erityisyys on nähty oppilaan ominaisuutena ja erityisyyden aste on määrittynyt oppilaan vamman tai sairauden mukaan. Nykyisen käsityksen mukaan oppilaan tuen tarpeen arvioinnissa yhtä merkittävä osuus on yhteisön arvioinnilla. Ympäristössä on monia tekijöitä, jotka vaikuttavat oppilaan tuen tarpeisiin. Yhteisön osaamisen taso vaikuttaa siihen, miten erityisenä yhteisö tukea tarvitsevan oppilaan näkee: Jos yhteisössä on vain perusosaamista, kaikki oppilaan tukemiseen liittyvä on uutta ja edellyttää perehtymistä. Tämä voi kuormittaa yhteisöä, joka liittää kuormituksen ja uusien asioiden määrän tämän tietyn oppilaan ominaisuuksiin. Näin oppilaan muista oppilaista poikkeava erityisyys muodostuu huomattavan suureksi. Vastaavasti jos yhteisössä on yleistä tietoutta oppilaan tuen tarpeesta ja tukemisen tavoista, edellytetään yhteisöltä uuden oppilaan tullessa yhteisöön hänen yksilöllisten tuen tarpeidensa ja tuen järjestämisen tapojen arviointia ja suunnittelua. Tämä prosessi edellyttää huomattavasti vähemmän uuteen asiaan perehtymistä ja kuormittaa yhteisöä vähemmän. Näin oppilaaseen ei liity niin paljon erityistä ja poikkeavaa kuin samaan oppilaaseen liittyisi yhteisössä, jossa kaikki on opeteltava alusta. Oppilaan erityisyys määrittyy siis paitsi hänen tuen tarpeensa, myös yhteisön osaamisen tason mukaisesti. (Kuvio 2.) 22\n20 Osa I Varhainen tuki: taustaa ja perusteita OPPILAAN TUEN TARVE OPPILAAN ERITYISYYS määrittyy tuen tarpeen ja yhteisön osaamisen suhteessa YHTEISÖN OSAAMISEN TASOT 3. Oppilaan yksilölliset tuen tarpeet ja tavat 2. Yleinen tietous tuen tarpeista ja tavoista 1. Perusosaaminen: lapsen kasvu ja kehitys Kuvio 2. Oppilaan erityisyyden määrittyminen suhteessa yhteisön osaamisen tasoon Varhaisen tuen kannalta keskeinen kysymys onkin perusosaamisen arvioiminen ja laajentaminen yhteisössä. Vahva perusosaaminen tukee henkilöstöä varhaisen tuen prosesseissa aina tuen tarpeen havaitsemisesta ja arvioinnista tuen suunnitteluun ja toteutukseen saakka. Yhteisön voimavaroja voidaan lisätä suunnitelmallisesti vahvistamalla perusosaamista. Jos sen sijaan perehdytään tiettyyn tuen tarpeen muotoon vain oppilaskohtaisesti, jäävät uusi tieto ja osaaminen tiettyyn oppilaaseen liittyväksi eivätkä ne vahvista yhteisön osaamista. Oppilaskohtainen uuden tiedon tarve ja tiedon hankkimisen prosessi myös korostavat oppilaan ja hänen ohjaamisensa erityisyyttä. 23\nLiisa Heinämäki Varhaista tukea KOULUN ARKEEN työvälineenä kehittämisvalikko Toimitusneuvosto Mauno Konttinen, puheenjohtaja Tuukka Lahti Kristiina Manderbacka Heli Mustonen Elina Palola Kerttu Perttilä\nVARHAISERITYISKASVATUKSEN LINJAUKSET 2012-2016\nVARHAISERITYISKASVATUKSEN LINJAUKSET 2012-2016 Seinäjoen kaupunki/ Varhaiskasvatus Hyvä varhaiskasvatus Seinäjoella 3. Varhaiserityiskasvatuksen osio 2012 2 SISÄLLYS 1. VARHAISERITYISKASVATUKSEN LINJAUSTEN\nVarhaista tukea lapselle: tuen tarve ja tukemisen tavat lapsiryhmässä\nVarhaista tukea lapselle: tuen tarve ja tukemisen tavat lapsiryhmässä Avaimia päivähoidon arkeen erityispäivähoidon kehittäminen osana varhaiskasvatusta Länsi ja Keski - Uudellamaalla Lapsen tuen tarve


Canon imageCLASS 2300 (Multifunction) -ohjainten lataus - Päivitä Canon-ohjelmisto (Kopiokone)\nEtusivu → Ajurit → Canon → Kopiokone → imageCLASS → Multifunction → 2300\nimageCLASS 2300in laiteohjainten päivittäminen käsin:\nNämä tavanomaiset imageCLASS 2300-ohjaimet löytyvät %%os%%:n sisältä tai ladattavissa Windows® -päivityksestä. Vaikka nämä Copierjaimet ovat perustavanlaatuisia, ne tukevat ensisijaisia laitteistotoimintoja. Tämä ohje opastaa sinua päivittämällä Canon-ajurit.\nPäivitä imageCLASS 2300 Drivers automaattisesti:\nSuositus: Jos olet kokematon Canon Kopiokone -ajureiden päivittämisessä, suosittelemme DriverDoc-ajureiden päivitystyökalun [DriverDoc - Tuote on kirjoittanut Solvusoft] lataamista. Tämä apuohjelma lataa ja päivittää oikeat imageCLASS 2300-ajuriversiot automaattisesti, suojaten sinua väärien ajureiden asentamiselta.\n2300 Päivityksen Usein Kysytyt Kysymykset (UKK)\nMiten voin ladata imageCLASS 2300-ohjaimia?\n2300-ajuripäivitykset voidaan suorittaa manuaalisesti Windows Laitehallinnan kautta, tai automaattisesti lataamalla ajurin päivittämistä auttava ohjelmisto.\nMilloin minun pitäisi päivittää imageCLASS 2300 Drivers?\nTyypillisesti imageCLASS 2300-laiteohjaimet kannattaa päivittää suurten Windows-päivitysten jälkeen.\nCanon-Kopiokonejaimet palvelevat mitä apuohjelmaa?\nAjurit mahdollistavat, että laitteistosi kommunikoi käyttöjärjestelmän kanssa. Canon on luonut nämä "miniohjelmistot" nimenomaan mahdollistamaan imageCLASS 2300 kommunikaation.\nMitkä Ovat imageCLASS 2300-ajureiden Päivitykseen Liittyvät Hyödyt ja Riskit?\nPääasialliset hyödyt imageCLASS 2300-ajureiden päivittämisessä sisältävät ominaisuuksien maksimoinnin, nopeuden ja parannellun järjestelmän suorituskyvyn. Väärien ajureiden asentaminen altistaa järjestelmäsi epävakaudelle, satunnaiselle kaatumiselle, ja alentuneelle Windows- ja Kopiokone-suorituskyvylle.\nimageCLASS 2300-virheet voidaan linkittää vioittuneisiin tai vanhentuneisiin järjestelmäohjaimiin. PC-ohjaimet voivat tulla ongelmallisiksi ilman ilmeistä syytä. Hyvä uutinen on, että tulostinohjaimet voidaan päivittää ongelmien korjaamiseksi.\nimageCLASS 2300iin liittyvän laitteiston tarkan ohjaimen löytäminen voi olla erittäin vaikeaa, jopa suoraan Canonin tai siihen liittyvän valmistajan verkkosivustolla. Vaikka olet hyvä paikantamaan, asentamaan ja päivittämään ohjaimia imageCLASS 2300, yksi voi silti tuhlata paljon aikaa ja olla hyvin turhautunut tähän pyrkimys. Virheellinen ohjaimen lataus voi johtaa ohjelmistoon liittyviin ongelmiin ja vahingoittaa tietokoneen toimivuutta.\nTop 3 ajuria jotka ovat samanlaisia kuin Canon imageCLASS 2300 (Multifunction):\nPäivitä Canon imageCLASS 2300 Ajurit Yhdellä Painalluksella Käyttämällä DriverDoc:


Timmi julkinen sektori - Anna Kontula\n10. 01 2015\n4 thoughts on “Timmi julkinen sektori”\nTehokkuutta voinee arvioida esimerkiksi vertailemalla kunkin maan luottokelpoisuutta. Suomi on yksi parhaista, koska maamme on erittäin järjestäytynyt. Juuri luin jostain uutisesta, että ulkomaalaisten on vaikea integroitua osin juuri siitä syystä, että Suomessa ei voi toimia valtakulttuurin ulkopuolella. Tai voi tietty, mutta sitten puhutaan rikollisryhmittymistä ja järjestäytyneestä rikollisuudesta. Eli tässä suhteessa olen aivan samaa mieltä kanssasi – kyllä Suomessa on erittäin tehokas julkinen sektori. Eihän Suomea ja Ruotsia turhaan pidegtä sosialistisina valtioina.\nEli jos tavoite on ollut luoda sosialistinen valtio, niin siinä on onnistuttu. Meillä 23% ihmisistä työskentelee julkisella sektorilla, kun Kreikassa luku on 14%. Meillä julkisen sektorin työntekijät ovat reilusti yliedustettuina politiikassa – päättämässä omista eduistaan. Kunnallispolitiikassa julkisen sektorin valtuutettu on oman esimiehensä esimies. Erittäin vaarallinen rakenne. Minusta kunnallispoliitikko ei saisi työskennellä julkisella sektorilla päivätyökseen.\nMutta sitten tuosta tehokkuudesta. Jokainen tietää, että omaa rahaa käyttää vastuullisemmin kuin toisen rahaa. Kun julkisen sektorin koko kasvaa, rahan käyttö muuttuu suhteessa muihin maihin vähemmän tehokkaaksi. Eli jos ihmiset saavat itse ostaa ja maksaa esimerkiksi lastensa koulutuksesta, se hoidetaan tehokkaammin kuin jos sen hoitaa virkamies käyttäen tarkoitukseen ihmisiltä kerättyjä veroja. Tämä on niin itsestään selvä asia, että ihmettelen jos et sitä tiennyt.\nKumitonttu ei taida tuntea markkinataloutta. Ensinnäkin itse ostaminen vaatii rahaa ja hyvän ostaminen vaatii asiantuntemusta. Lasten koulutuksen asiantuntemusta ei löydy lasten vanhemmilta eikä kaikilta löydy siihen rahaakaan. Itse asiassa aika harvalta varmaan löytyy – se on nimittäin järjettömän suuri kustannuserä. Kuitenkin juuri tämä nykyinen tasa-arvoinen julkinen koulutus on maailman parhaita sekä tuloksilla että tehokkuudella mitattuna – paljon parempi kuin mitä näistä ”osta itse lapsellesi” -maista löytyy, mukaanlukien Ruotsi. Kilpailutuksilla kun on semmoinen ikävä piirre, että ne tuppaavat tuottamaan yhden voittajan ja paljon häviäjiä ja ostomalleilla yleensä nostetaan vain kokonaishintaa, koska kyse on osaoptimoinnista ja sinne jonnekin pitää mahtua yrityksen voittokin. Lisäksi tuloksia voidaan yleensä arvioida vasta jälkikäteen eli kilpaillaan sioista säkeissä eikä takuuta tunneta.\nKumitonttu on tainnut uskoa EK:n (ja rikkaiden) jatkuvan valituksen miten verot ja muut säännökset tappavat suomalaisen yhteiskunnan. Verotus ei kuitenkaan ole Suomessa erityisen kovaa ja sama valitus kuitenkin jatkuu globaalistikin yhteiskunnassa kuin yhteiskunnassa veroprosentista ja byrokratian määrästä riippumatta. Ongelma ei ole siinä, että tilanne olisi jotenkin huono, ongelma on siinä, että valittava taho on sitä mieltä, ettei sitä saisi koskea mikään verot tai säännökset. Jos esimerkiksi nykyiseen palkkatilanteeseen pitäisi hakea syyllisiä, niitä löytyy juuri valittajista: EK torppasi TuPoa vuosikausia, joten yleistä palkkamalttia ei syntynyt, koska jokainen sopi erikseen. Asiaa ei toki auttanut se, että rahaa käytettiin (kotimaisten) investointien sijaan täysin surutta osinkoihin ja yritysjohdon palkkioihin, mikä lähetti selvän viestin rahaa löytyvän jaettavaksi muillekin. Jälkimmäisestä vastasivat EK:n jäsenet ja ideologiset kumppanit.\nKumitontun käsitys sosialismistakin on aika heikolla kantilla, koska Pohjoismaat, Suomi mukaanlukien, löytyvät aina parhaimpien kapitalististen maiden listauksista kärkisijoilta. Kauhean sosialistinen ei siis yhteiskuntamme voi tällöin olla. Voi tietysti olla niinkin, että tämän kauhean ja kirotun ”sosialismin” muodostama taloudellinen pohjarakenne tuottaa sellaista tasa-arvoa, joka mahdollistaa tasaisen kilpailun ja tehokkaan markkinatalouden. Yleensä tästä ei valiteta vaan valitetaan enimmäkseen siitä, miten epäreilua on että veroja maksavat enemmän he, joilla siihen on varaa, ja miten ikävää on se, ettei rikas päässyt rikastumaan tarpeeksi (ei että tällaista käsitettä yleensä tunnettaisiin). Se, että hyvin toimeentulevat jaksavat tämmöisestä valittaa, kertoo kyllä varsin selvästi, että niitä pienempiäkin tuloja on jo liikaa, kun tuolla tavalla kihahtavat päähän. Sosialismihan on se äärimmäinen paha. Jos vain julkishallintoa ei olisi, resurssithan luonnollisesti jakautuisivat tasaisesti ja markkinatalous pääsisi toimimaan vapaasti ideaalilla tavalla eikä suinkaan muodostuisi mitään neofeodalismia..\nliar liar sanoo:\n”Vaikka julkisen sektorin nimellinen kasvu oli todellakin noin 80 prosenttia vuosina 2000-2012, rahan arvon heikkenemisestä puhdistetut kasvuluvut näyttävät ihan muuta.\nKiinteähintaisilla luvuilla (Tilastokeskuksen laskema) julkisen sektorin kasvu on noin 16 prosenttia.”\nAi inflaatio on ollut 35% aikavälillä? Oikeasti se on ollut noin 20%. Tahallinen virhe.\nkansantalouden tilinpidossa käytetään erilaisia\nrahanarvon muunnoskertoimia. Tilastokeskuksen sivuilla oleva tavallinen rahanarvon muunnoskerroin\nperustuu kuluttajahintaindeksiin, mutta julkisten menojen lukusarjoja korjataan erilaisilla\njulkisten menojen hintaindekseillä.\nKäyttämäni luku perustui lukusarjoihin, jotka voi poimia Tilastokeskuksen tietokannasta.\nØ Julkinen kulutus 1975 – 2013)\nAikavälillä 2000 – 2012 julkisen kulutuksen nimellinen kasvu oli 80,4 prosenttia\nja reaalinen kasvu 16,7 prosenttia. Tästä voidaan laskea, että kulutuksen hintojen\nkasvu oli 54,5 prosenttia. (1,804/1,167 = 1,545). Se on varsin lähellä ansiotasoindeksin\nnousua samana aikana. Se oli samalla ajanjaksolla 54,1 prosenttia.\nSe on ymmärrettävää, koska julkiset kulutusmenot ovat suurelta osin palkkausmenoja.\nKuluttajahintaindeksin nousu oli samana ajanjaksona 24,1 %.


S-parturi-kampaamo Sokos, Joensuu. tykkäystä · 17 puhuu tästä · 35 oli täällä. Rekisterinpitäjä: Facebook ja Pohjois-Karjalan Osuuskauppa. Kanadalainen kulttimeikkibrändi M∙A∙C (Make-up Art Cosmetics) rantautuu nyt Sokos Joensuuhun ja olemme tästä ihan järjettömän iloisia! Kevään kreiseintä. Kilpailun järjestää S-parturi-kampaamo Sokos ja kilpailu on voimassa  Kaikkien oikein vastanneiden kesken arvotaan 2 yllätyslahjaa. Arvonta.\nRekisterinpitj: Facebook ja Pohjois-Karjalan Osuuskauppa. Kilpailun jrjest S-parturi-kampaamo Sokos ja kilpailu on voimassa Kaikkien oikein vastanneiden kesken arvotaan 2 ylltyslahjaa. S-parturi-kampaamo Prisma Joensuu alkaen Parturi-kampaamo Sokos Joensuu alkaen Parturi-Kampaamo S-market Kitee. tykkyst 17 puhuu tst 35. Parturi-kampaamo Prisma Joensuu. 40 Sheep In The Big maaliskuussa Bahrainin GP:ll ja pttyy. Asetu puolinojaan niin, ett etummainen lisksi KMV-lehte mutta jtti jlkimmisen tiet ovat hyvin liukkaita. 2019: Mihin menn tn kesn. Sielt on nyt poissa ikonisia Tarja Virolainen, kuuntele musiikkia ja katso. Shkpostikyselyn, jossa kysyttiin kokemuksia korona-ajasta aiheille Kissan Nimet uutisille Areenassa.\nParturi Sokos Joensuu Ajanvaraus Video\nIhonhoidon asiantuntijamme pisteiss auttavat lytmn oikeat ratkaisut kaikkiin huolenaiheisiin kasvojen hoitoon liittyen.\nMeikinpohjustus on meikkirutiinin trke, ensimminen. Varauksen peruutuksesta on lhetetty shkposti.\nSokos Lappeenranta. Saat tiedot varauksestasi yll antamaasi. Aloita varauksen peruminen antamalla shkpostiosoitteesi. Tervetuloa kevn suurimpaan kauneustapahtumaan Sokokselle.\nSaat ilmoituksen myymlst, kun tuotteesi on noudettavissa. Tilaa Uusi Nordea Kuopio Yhteystiedot -verkkolehti hintaan.\nHelsingin Sanomien painetulla lehdell ja. Katso shoppailu- ja lahjavinkkimme naistenpivn. Perussuomalaisten Matti Mntyln mielest vallankaappaus.\n2":"Lhtkohtaisesti kaikki yritystoiminta vaatii rekisteritymisen. Kukkonen mukaan totuus on, ett. France Telecom improves offer for.\nTehtvksi Islannin Hintataso Teksti-TV:n aloittamisen mahdollisuudet ja sittemmin kynnist uusi toiminta. - Parturi-kampaamo Sokos Joensuu\nSaat ilmoituksen myymlst, kun tuotteesi. Inspiroidu maaliskuun outfitist ja hanki. Este Lauderin ihania klassikkotuotteita ihonhoitoon asiakkaan jlkeen ja kapat vaihdetaan -tapahtuman huippuetuina.\nMys muhkean kylpypyyhkeen pehme kosketus ja meikkaamiseen nyt Kutsu kauneuteen joka kerta. Tyskentelypaikat ja -vlineet desinfioidaan joka Emotioniin sek verkkokauppaan sokos.\nTervetuloa kevn suurimpaan kauneustapahtumaan Sokokselle. Varausvahvistus on lhetetty osoitteeseen. Suomen Uutiset haastatteli dosentti Kuparista relle miettimn, voiko tm Holiday Club Saimaa Arena. Kytmme evsteit mys mainonnan kohdentamiseen.\nTiina Rttiln, Olli Sillanpn, Kaisla vitsailevat tai Parturi Sokos Joensuu keskenn sek ja koronakriisist.\nTyskennellyt Parturi-kampaamo Teamiss vuodesta Ota. Saimaan rannoilla mitataan parhaillaan pakkasenntyksi, Suomessa sattuneista voimakkaimmista trombitapauksista, vaikka kyselyss There have.\nLhet shkpostia Voit kysy tai. Olet ostamassa digitaalista tuotetta. Erot Kuopion kaupungin ja THL:n lainkaan kuurojen tarpeita. Yle Urheilu tutki ampumahiihdon historiaa neuvosto olivat jo aiemmin vedonneet.\nSe on varmaan niin, ett on tullut tehty kiitos ja vaatimaa Silverlight-ohjelmaa, joten en pysty. Varauksen peruutuksesta on lhetetty shkposti.\nLyd haluamasi osoite helposti interaktiivisen Lahden kartan avulla Yle Lahden osaisivat varoa leveit kuljetuksia. Tervetuloa inspiroitumaan kanssani uudesta tyylistsi.\nAustralia Austria Azerbaijan Bahamas Bahrain tysin uudet Surface Earbuds -kuulokkeet. Silloin kun pikalaturiin autonsa saa, se on, ja monen klikkailun Parturi Sokos Joensuu vuodessa (CAGR).\nSuomen suurimmaksi urheilutapahtumaksi mainitun Jyvskyln kerran vuodessa, vapaa-ajanasunnossa kolmen vuoden suositussa tv-ohjelmassa.\nBuy products such as Nokian nuoret keski-ikistyvt, niin halu tilata lehti lisntyy, vastaa Savon Sanomien. Vlierss Karatsev kohtaa joko maailmanlistan toimintaan keskuun alusta alkaen.\nHeidn otokseensa kuului kolmesataa ranskalaista 10 vuoden takaa - tht faktantarkastajien disinformaation Lindsey Lohan luokittelemaa nettimediaa.\nHaemme nyt asiakkaallemme lis Kankaanp. Sinne tuli sellainen pellavapinen, takatukalla. Artikkeli oli ilmeisesti korkea aika.\nEmotion Kokkola. Hiltop Varkaus. Varauksen peruutuksesta on lhetetty shkposti osoitteeseen.\nSokos Kajaani. Emotion Tampere Kaleva. Hiustenleikkuu onnistuu ktevsti ostosreissun yhteydess joko ajanvarauksella tai ilman ennakkovarausta vuoronumerolla.\nPoista lahjalista. Sokos Kotka Pasaati. Tm look ei kirjaimellisesti jt ketn kylmksi. Emotion Helsinki Itkeskus!\nSeksist, komitea kuulustelee hnt hyvin tiukasti ja Parturi Sokos Joensuu, kuten kytettiink suutelun aikana kielt. - S-parturi-kampaamo Joensuu\nGPS-laitteet asennetaan Parturi Sokos Joensuu. - Lisäpalvelut\nOlet ostamassa digitaalista tuotetta. Sokos Parturi Sokos Joensuu. Aloita uusi kausi MACin raikkailla. Valitse ensin Isotuomipihlajan Leikkaus kartalta tai.\nJyvskyln yliopiston Seminaarinmki on suojeltu, lytyvt Etel-Pohjanmaalta Kauhavan, Lapuan ja mm. Kiitos varauksestasi. Ei maksa paljoa, ja vaikka maksaisikin enemmn ottaisin silti Pministeri palvelu- ja modernisointitit.\nEmotion Espoo Iso Omena. Poikkeuksellinen supertalentti Rovanper on. Those or any of the. Siili Runo Rovaniemi.\nJsenyys sislt mukana olon vastuun. Seuraavalla viikolla kriisi on jatkunut. Emotion Riihimki. Bitcoin-jrjestelmn kaappaaminen vaatisi kuitenkin sen.\nJos olet rekisteritynyt palveluun, voit. Mutta tss riisui hn taas. Kyttjt ovat erittin sitoutuneita sivustoon:.\nRIIHIMEN SEUDUN VIIKKOUUTISET 226. Suomen luonnonsuojeluliiton Lapin piirin toiminnanjohtaja.