Femina ridens, The Frightened Woman (1969) :: elitisti.net\naka The Laughing Woman; Gioco d'amore, gioco di morte; Le duo de la mort\nDraama, Kartano, Kääpiö, Sexploitaatio\nFemina ridens on ohjaaja Piero Schivazappan tutkielma seksuaalisesta alistamisesta ja ajattomista jännitteistä miehen ja naisen välillä. Toki se on myös (s)eksploitaatio-elokuvaa 60-luvun lopulta, mutta harvinaisen kiehtovasti kuvattua ja art deco/pop-taide/kitch -tyylikkyydellään valovuosia monia vastaavia edellä olevaa sellaista. Oikeastaan täysin vastaavia elokuvia ei tule edes mieleen, vaikka esim. halpisohjaaja Jess Francon Markiisi de Sade -teemat tietyllä tapaa hengenheimolaisia ovatkin.\nPop-estetiikaltaan lähinnä Mario Bavan Danger: Diabolikiin (1968) vertautuvan elokuvan elegantin ulkoasun takana ovat Schivazappan italialaiset maanmiehet, monissa liemissä keitetyt ja arvostetut lavastaja/puvustaja -gurut Enrico Sabbatini ja Francesco Cuppini.\nHyväntekeväisyysjärjestöä johtavalla tohtori Sayerilla (Philippe Leroy) on kunniallisen siviiliammattinsa ohessa pervompia vapaa-ajan harrastuksia. Rikas poikamies Sayer toteuttaa ilotyttöjen avulla fantasioitaan naisen alistamisesta, purkaen naisvihamielisyyteen johtaneita lapsuuden traumojaan niin henkistä kuin fyysistäkin kidutusta käyttäen. Kuten esimerkiksi mielikuvituksellisten piiska- ja sitomisleikkien muodossa.\nEräänä päivänä Sayerin virkahuoneeseen saapuu kaunis ja viehättävä toimittaja Maria (Dagmar Lassander), jolla on tekeillä artikkeli miesten steriloinnista Intiassa. Aihe on selvästi arka tohtori Sayerille, niinpä tämä misogyyni ja filantrooppi samassa henkilössä kutsuu verukkeen avulla Marian vierailulle huikean futuristisesti sisustettuun loistokartanoonsa. Taide- ja tikarikokoelmansa esittelyn ohessa Sayer huumaa pahaa-aavistamattoman Marian, joka herää myöhemmin kartanon kellarissa kahlehdittuna ja tohtorin alistamisriitit ovat valmiit alkamaan.\nMaria tulee dominoiduksi ja kidutetuksi mitä erilaisimmin keinoin Sayerin design-sisustetussa psykedeelisessä pop-kartanossa, jossa unen ja toden rajamailla seikkailtaessa uhrin mieli ja tahto murtuvat kuin Andy Warholin kaurakeksi. Tohtori Sayerilla on fiksaatio siitä, että naiset hallitsevat tätä maailmaa ja asialle on kerta kaikkiaan tehtävä jotain! Ja mikäpä korjaisi vääristyneen, epäsuhtaisen tilanteen paremmin kuin kunnon alistamisleikit. Mikään ei Femina ridensissä ole kuitenkaan sitä miltä näyttää, ja ennen huikeaa lopputwistiä - tässä tarinassa todella on sellainen - ehtii pääparin mutkikas suhde muuttua nöyryytyksestä rakkaustarinaksi, uni todellisuudeksi ja todellisuus uneksi.\nEräässä vertauskuvallisessa, tohtorin omia pelkoja heijastavassa jaksossa näemme Sayerin katoavan valtavan hampaallisen vulva-sisäänkäynnin, Vagina dentatan, uumeniin. Toisessa kohtauksessa taas ongelmallis-romanttisen suhteen omaava pääpari illastaa keskiaikaisessa linnassa ja aito hovikääpiö yllättää Sayerin ja Marian juuri kun nämä ovat kiskomassa vaatteita toistensa yltä. Edelliseen kohtaukseen on vahvasti vaikuttanut ranskalaistaiteilija Niki de Saint Phallen veistosinstallaatio Hon-en katedral vuodelta 1966. Taiteilija on kreditoitu teoksestaan myös elokuvan lopputeksteissä. Kaikki tämä silmänilo tarjotaan Schivazappan osaavan ja näkemyksellisen ohjauksen sekä Carlo ja Sante Achillin komean kuvauksen, erityisesti vaikuttavien lähikuvien, saattelemina. Onko Femina ridens misogynistinen vai feministinen elokuva? Vaikea sanoa, ehkä molempia. Ainakin siinä paiskaavat taide ja roska erinomaisella tavalla kättä melkoisen uniikissa paketissa.\nPhilippe Leroy (The Night Porter, Mannaja) ja sensuelli saksalaisnäyttelijätär Dagmar Lassander, tuttu monista italialaisista kauhu- ja rikostuotannoista, ovat molemmat erinomaisia ja jopa uskottavia päärooleissaan. Jälkimmäistä seikkaa voi tässä kontekstissa pitää jopa saavutuksena. Sivurooleissa vilahtaa monia kiehtovia hahmoja kuten Maria Cumani Quasimodon esittämä tohtori Sayerin rullatuoliin sidottu, sikareja tuprutteleva hyytävä sihteeri. Ainoa moite tuleekin mehevien sivuhahmojen liian vähäisestä hyödyntämisestä. Jos hahmot olisivat saaneet lisää valkokangasaikaa, ne olisivat tuntuneet jotenkin perustellummilta.\nKunnioitettavan määrän eurofilmejä toiminnasta ja roskasta draamaan scorettaneen maestro Stelvio Ciprianin musiikki on suunnilleen vaikuttavinta mitä säveltäjänero on koskaan tehnyt. Musiikkiraita alkaen funkyistä wah wah -kitaroista jatkuen ultraviileään hissimusaan tukee onnistuneesti omintakeisen elokuvan tajuntaa laajentavaa kuvastoa. Pisteenä i:n päälle tulee salaperäisen Olympian laulama tunnuskappale; Ciprianin kynäilemä laulu on lähes täydellinen pop-biisi, joka kieron sanoituksensa ansiosta tuntuu vieläkin kutkuttavammalta. Persoonallinen, tyylikäs elokuva yllättävällä loppuratkaisulla, josta voi saada vihiä alkuperäisestä Femina ridens -nimestä. Se ei suinkaan käänny The Frightened Womaniksi.\nErotiikkavelho Radley "Henry Paris" Metzger hoiti Femina ridensille aikoinaan jenkkilevityksen, mutta elokuva on ensi-iltansa jälkeen ollut varsin harvinaista herkkua, joten on positiivista että tekonäppäristä mainoslauseistaan tunnettu brittiläinen Shameless Screen Entertainment -yhtiö on julkaissut Femina ridensistä täydellisimmän mahdollisen version dvd:nä. Julkaisu on koostettu ohjaaja Piero Schivazappan ohjeiden ja käsikirjoituksen mukaisesti.\nSe, että materiaalia on koottu muutamastakin eri lähteestä näkyy kuvan teknisen tason vaihteluna jonkin verran, mutta ei missään nimessä häiritsevästi. Ohjaaja Schivazappan lause "This IS the version of my film to watch" on laitettu täkyksi levyn kanteenkin. Mikäpä siinä, tervetullut julkaisu huonolaatuisen ja leikatun jenkki-dvd:n ja niin ikään leikatun VHS:n jälkeen.\n© Mika Helminen, julkaistu: 20.8.2010\nFemina ridens sijoittuu Elitistin kaikki parhaat -listan sijalle #98


Meistä - SYNMEC International Trading Ltd.\nViljassa on sadonkorjuun jälkeen monia erilaisia epäpuhtauksia, kuten pölyä, olkia, kiveä, multaa jne. Siemen voi homehtua, vaurioitua, sairastua ja pilaantua, joka ei välttämättä itä kylvön jälkeen. Pavujen pinnalla on mutaa, joka alentaa sen markkinahintaa. Meillä on teknologiat ja kone rakentaa vahvoja siemeniä, terveellistä viljaa ja kauniita papuja.\nKone rakentaa sadonkorjuun jälkeisen viljan puhdistamiseen anna niiden mennä markkinoille vapaasti, ennakkopuhdistus poistaa menettäneet elinvoiman siemenet, lisää niiden itämisnopeutta, kiillottamalla papu kiiltoa lisää sen markkinahintaa. Olemme maailman johtava viljanpuhdistus- ja siementenkäsittelyratkaisujen neuvonantaja. Meillä on vahva insinööriryhmä, jolla on hyvät tiedot, kaikki insinöörit ovat mukana useita kertoja, tietävät viljasi, tuntevat epäpuhtauksesi, myös laajemmalla tuotevalikoimalla, jotta voimme tarjota enemmän ratkaisuja budjettisi täyttämiseen.\nLiiketoiminta käynnistyi ja tehdas perustettiin.\nRuixue Grain Selecting Machinery Co., Ltd. alkaa valmistaa siementen puhdistus- ja käsittelykoneita.\nAloita kansainvälinen kauppa\nNopea kasvukausi merentakaisille markkinoille.\nPerustimme SYNMEC International Trading Ltd:n tarjotaksemme parempaa kansainvälistä kauppapalvelua\nSYNMEC palvelee 76 maata, auta heitä saamaan vahvoja siemeniä, terveitä jyviä ja kauniita papuja, samalla päivitämme tason B kansainväliseksi kauppayhtiöksi Kiinassa.\nUusi tehdas avattiin 11 hehtaarin maalla.\nViedään yli 100 maahan ja päivitetään tasolle A.\nYli 160 maassa.


Postilakon päättymisen johdosta kaupungin laskutuksesta | Naantali\nPostilakon päättymisen johdosta kaupungin laskutuksesta\nPostilakon aikana päivätyt Naantalin kaupungin laskut voidaan maksaa ilman viivästyskorkoa vuoden loppuun mennessä. Tämän jälkeen aloitetaan normaali perintäkäytäntö.\nKaupunki teki postilakon aikana myyntilaskut normaalin laskutuskäytännön mukaan ja näiden laskujen eräpäivä on normaalikäytännön mukainen. Laskuihin sisältyi poikkeus tavanomaiseen laskuun – viivästyskorkoprosentiksi oli merkitty 0 %.\nTämä ei kuitenkaan tarkoittanut sitä, että kaupunki luopuisi viivästyskoron perinnästä, vaan siirsi viivästyskoron laskentapäivää eteenpäin, ja siitä tiedotettiin asiakkaille. Tämä koskee myös ajalla 4.11.–10.11.2019 päivättyjä laskuja.\nTiedotteessamme olemme silloin ilmoittaneet, että kun postialan lakko ja sen aiheuttaman ruuhkan purkamisen arvioidaan olevan ohi, kaupunki päättää sen päivämäärän, josta alkaen viivästyskoron laskenta aloitetaan.\nPostin www-sivuilla olevan informaation perusteella kaupunki katsoo, että ajalla 4.11.–2.12.2019 päivätyt laskut voidaan maksaa ilman viivästyskorkoa 31.12.2019 asti. Tämän jälkeen aloitetaan normaali perintäkäytäntö.


Saksassa oikeus torjui AfD:lle asetetun poliittisen porttikiellon\nAfD:n vaalimainos vuodelta 2017. Kuva Markus Spiske / Flickr / CC BY 2.0\nMünchenin hallinto-oikeus on kumonnut kaupungin asettaman porttikiellon Vaihtoehto Saksalle -puolueen nuorisojärjestön puhujille.\nMünchenin hallinto-oikeus on kumonnut kaupungin päätöksen asettaa porttikielto AfD:n (Alternative für Deutschland, Vaihtoehto Saksalle) nuorisojärjestön tilaisuuden puhujille. Hallinto-oikeus antoi N-TV:n mukaan päätöksensä lauantai-iltana (4.5.) ilmoittaen että kaupungin viranomaisten ratkaisu oli lainvastainen.\nSunnuntaina (5.5.) pidettäväksi ilmoitettuun järjestön baijerilaiseen brunssiin saivat siten puhujina osallistua puolueen Thúringenin piirijärjestön puheenjohtaja Björn Höcke sekä Baijerin maapäiväryhmän puheenjohtaja Katrin Ebner-Steiner. Tilaisuuteen oli varattu ravintola kaupungin omistamassa urheilukeskuksessa. Hallinto-oikeus katsoi, ettei AfD:n puolelta tilaisuudessa ollut odotettavissa häiriöitä. Muutama kymmen mielenosoittajaa osoitti tilaisuuden aikana mieltään urheilukeskuksen alueella.\nMünchenin ylipormestari Dieter Reiter (sosiaalidemokraatit) sanoi olevansa pettynyt päätökseen. Hän sanoi sen jälkeen, että kaupunki edustaa yhä näkemystä, että ”tilaisuuksille, joissa lietsotaan rasismia ja antisemitismiä, hyökätään perustuslain perusarvoja vastaan tai relativoidaan kansallissosialismia, ei tule myöntää kaupungin tiloja käytettäväksi”. Reiter ilmoitti, että kaupunki ryhtyy toimenpiteisiin, ettei tällaisten tilaisuuksien käyttöön enää myönnetä tiloja.\nAfD:n Baijerin nuorisojärjestön puheenjohtaja Sven Kachelmann ilmaisi tyytyväisyytensä hallinto-oikeuden ratkaisuun. Oikeus oli torjunut poliittisen kilpailun vääristymisen. Puolueen Baijerin piirijärjestön puheenjohtaja Martin Sichert vaati ylipormestari Reiterin eroa.\n– Joka kieltää vaaleissa valituilta maapäiväedustajilta julkisen esiintymisen vaalikamppailun aikana, osoittautuu olevan antidemokraatti, hän sanoi.\nTagitafd Alternative für Deutschland Saksa Vaihtoehto Saksalle


Keski-Suomen Kansanopisto vuonna 1894\nTanskasta Suomeen levinnyt kansanopistoaate sai jalansijaa pian Keski-Suomessakin. Asiasta keskusteltiin 1870- ja 1880-luvulla erityisesti Jyväskylän kouluväen piirissä ja keskustelua edisti Kansanvalistusseura, jolla oli paljon vaikutusta maakunnassa. Helsingin yliopiston ylioppilaskunta ja sen mukana Hämäläisosakunta astuivat opistojen perustamisen käytännön toteuttajiksi. Niinpä vuosina 1890-1894 perustetuista 11 kansanopistosta 8 opistoa syntyi osakuntien esityön kautta.\nKeski-Suomen Opisto, jonka nimi oli vuoteen 1948 saakka Keski-Suomen Kansanopisto, syntyi kuitenkin Keski-Suomen Maamiesseuran ja sitä lähellä olevien kansanopistoaatteesta innostuneiden henkilöiden aloitteesta. Itse asiassa Maamiesseura keskusteli asiasta jo 1880-luvulla, vaikka opisto perustettiin vasta seuraavan puolivälissä. Perustamiskysymykselle tarvittiin kuitenkin käytännön vauhdittajaa, josta kunnia lankesi kiistämättä Hämäläisosakunnalle. Se keräsi rahaa ja avustuksia niin, että opistotoiminnan alkuun luotiin tarvittava niukka pääoma. Työn tuloksena maaliskuussa 1894 voitiinkin pitää kansanopistoyhdistyksen perustava kokous.\nOpiston vihkijäiset 1.11.1894\nOpisto oli ilman muuta suunniteltu sijoitettavan maaseudulle, koska kansanopistoyhdistys pelkäsi kaupunkielämän haittaavan maalaisnuorison opinkäyntiä. Valtiopäivämies Kalle Piilonen lahjoitti opiston perustamiseksi rahasumman ja vielä lisäksi ison tuvan, jossa oli neljä kamaria ja eteisen käsittänyt rakennus. Tämän jälkeen olikin selvää, että opisto sijoitetaan Äänekoskelle. Opisto vihittiin käyttöönsä 1. marraskuuta vuonna 1894. Hämäläisosakuntaa edusti juhlassa maisteri ja tuleva Tasavallan Presidentti Juho Kusti Paasikivi, joka oli tuotava vesikelkalla Salakasta Kuhnamon yli, koska heikko jää ei kestänyt hevosen ja reen painoa.\nOpisto siirretään Suolahteen\nKiinteistö siirtyi sittemmin kaupan vuoksi vasta perustetulle Äänekosken Osakeyhtiölle, joka kuitenkin lahjoitti sen takaisin opistolle. Kun vuosien 1907 ja 1908 tienoilla opiston todettiin jääneen laajentuneen tehtaan puristuksiin, ruvettiin harkitsemaan sen siirtämistä muualle. Monien keskisuomalaisten paikkavaihtoehtojen joukosta opisto päätettiin siirtää Suolahteen, koska etelämmäksi eli Jämsään oli juuri suunnitteilla oma opistonsa ja koska Suolahti rautatien pääteasemana ohjasi luontevasti nimenomaan pohjoisen Keski-Suomen liikennettä kohti itseään.\nOpiston jäämiseen Suolahteen lienee vaikuttanut arvovallallaan Äänekosken Osakeyhtiö sekä Äänekosken nuoren seurakunnan kirkkoherra Frans Oskar Niemi, joka oli ilmeisen vihkiytynyt kansanopistoaatteen mies. Hänestä tuli joksikin aikaa Keski-Suomen Opiston johtajakin. Marraskuun 1. päivänä vuonna 1912 voitiin aloittaa kansanopiston yhdeksästoista lukuvuosi Suolahden Vallilassa, jonne Raitasen veljesten lahjoittamalle tontille oli valmistunut arkkitehti Yrjö Blomstedtin piirtämä uusi opistorakennus.\nOpiston ideologinen tausta ja opiskelija-aines\nKeski-Suomen Opisto syntyi maamme opistoista kahdentenatoista. Se kuului kansanopistojen perustamisen ensimmäiseen aaltoon, jossa maaseudun nuorisosta osaltaan yritettiin tehdä uskonnollis-isänmaallisin keinoin voimavara maamme autonomisen aseman kaventamispyrkimyksiä vastaan. Sen opetus keskittyi siksi pääasiassa uskontoon ja historiaan, mutta lisäksi painotettiin äidinkielen hallintaa ja kirjallisuuden tuntemusta. Sen sijaan käytännön aineet, kuten kotitalous ja käsityöt, jäivät aluksi vähäisemmälle huomiolle.\nKeski-Suomen Opiston oppilasmäärät 1894-1910\nOppilasmäärältään Keski-Suomen Opisto kuului keskikokoisiin kansanopistoihin. Alkuun oppilaista suunnilleen puolet oli poikia. Yleinen suuntaus oli kuitenkin se, että opiskelijanuorison poikavaltaisuus kääntyi myöhemmin naisvaltaisuudeksi. Opisto pysyi tiukasti keskisuomalaisen nuorison opinahjona. Vanhan Äänekosken nuorison opiskeluhalukkuus kuitenkin vaihteli. Alkuinnostuksen jälkeen seurasi lamaannusaikana, jolloin koko opiston työ oli varojen puutteen vuoksi vaakalaudalla. On mahdollista, että kansanopiston ympäristön nuoret miehet hakeutuivat seudun teollisuuden rakennustöihin, uittotyömaille ja sahoille ja eivätkä siten tunteneet kiinnostusta hakeutua opiskelemaan. Nimenomaan 1900-luvun alusta pitäen lähiseudulta opistoon kirjoittautuneista lähes kaikki olivatkin tyttöja.\n1900-luvun alussa kansanopistosta valmistuneet sijoittuivat usein maataloudelliseen yhdistystoimintaan sekä osallistuivat kunnallisiin ja seurakunnallisiin luottamustoimiin. Maatalouden harjoittaminen ja siihen liittyneet kysymykset leimasivat opistoelämää siitäkin syystä, että Keski-Suomen Maamiesseura oli kiinteässä yhteydessä opiston syntymiseen. Se antoi vuodesta 1902 lähtien opiston tiloissa omaa opetustaankin. Luonnollisesti opistolaisilla oli selkeä maalaistaustakin. Keski-Suomen kansanopistolaisista pääosa eli noin 70-75% oli talollisnuorisoa. Erikoista Keski-Suomen Opistolle oli runsas tilattomasta väestönosasta lähtenyt oppilasmäärä. Osuus oli jo alkuvaiheessa kymmenisen prosenttia, mutta se kohosi myöhemmin 1900-luvun alussa neljännekseen ja eräinä lukuvuosina sen ylikin. Nimenomaan Vanhan Äänekosken kylistä kotoisin olleista opistolaisista huomattava osa oli torppareiden tai mäkitupalaisten lapsia, kun talollisnuorison edustus käsitti suunnilleen loput eli luonnollisesti pääosan.\nKansanopiston merkitys lähitienoolle\nKansanopisto korosti Äänekoskea ja myöhemmin nimenomaan Suolahtea ja teki niitä tunnetuiksi. Opettajakunta toi seudun seurakuntaelämään ja vapaaehtoiseen yhdistystoimintaan lisäväriään. Kansanopisto ja sen henkilökunta lienee merkinnyt lähitienoolle ja koko Vanhan Äänekosken alueelle enemmän kuin se, mitä opisto merkitsi lähistön asukkaille opinväylänä. Huomionarvoista on myös sekin, että kansakoulun tapaan kansanopisto demokratisoi lasten ja nuorison koulutusmahdollisuuksia. Sen myötä Vanhan Äänekosken tilattoman väestönosankin jälkeläisille ja nimenomaan tytöille alkoi aueta opinsaantiväyliä.\nKeski-Suomen opiston toimintakertomus\nKeski-Suomen opiston ja Äänekosken emäntä- ja isäntäkoulun toimintakertomus lukuvuodelta 1900-1901. Kirjoituksen laatija on kansanopiston johtaja Frans Oskar Niemi.\nKeski-Suomen opiston valokuvia\nKeski-Suomen Kansanopiston alkuvaiheen valokuvia Äänekoskelta.\nMaamiespäivät opistolla 1903\nIltamat opistolla 1900-luvun alussa\nKansanopistoa 1900-luvun taitteessa\nKansanopisto ja vapaa Äänekoski


Osaamisalueet | Hoitokoti Tulevaisuuden Portti\nRatkaisukeskeinen terapia on lyhytterapiaa. Se on tulevaisuuteen suuntautuvaa ja asiakaslähtöistä ratkaisujen etsimistä. Ratkaisukeskeisyydessä keskitytään asiakkaan omiin voimavaroihin, vahvuuksiin ja mahdollisuuksiin. Asiakkaiden omilla tavoitteilla, toiveilla ja ideoilla on suuri merkitys terapiassa. Ratkaisukeskeisessä lähestymistavassa on keskeisenä inhimillisyys, luovuus, huumori, armollisuus ja tasa-arvoisuus.\nSeksuaalineuvonnassa asiakkaalle annetaan ennen kaikkea lupa puhua ja ajatella seksuaalisuuteen liittyviä asioita turvallisessa ilmapiirissä. Mahdollisia ongelmia seksuaalisuuden alueella selvitellään ja etsitään niihin apua.\nSeksuaalineuvonta ei koskaan sisällä fyysistä kanssakäymistä asiakkaan ja työntekijän välillä.\nSeksuaaliterapia on yksilö- tai pariterapiaa. Seksuaalisuus on yksi ihmisen herkimmistä alueista ja terapiassa luodaan luottamuksellinen vuorovaikutussuhde asiakaan ja terapeutin välillä, jolloin aroistakin aiheista voi puhua. Seksuaaliterapiasta voi saada apua esimerkiksi orgasmivaikeuksiin, erektio- ongelmiin, seksuaaliseen haluttomuuteen, seksiin liittyviin pelkoihin, pakonomaiseen käyttäytymiseen, traumaattisiin seksuaalisiin kokemuksiin sekä seksuaali- ja sukupuoli- identiteettiin liittyviin kysymyksiin. Seksuaaliterapiasta saa tukea myös parisuhdekysymyksiin ja – kriiseihin sekä oman minäkuvan vahvistumiseen, naiseuteen tai miehuuteen.\nSeksuaaliterapia ei koskaan sisällä fyysistä kanssakäymistä asiakkaan ja terapeutin välillä.\nNeuropsykiatrinen valmennus on vahvuuksiin perustuvaa käytännönläheistä ohjausta asiakkaan voimavarojen mukaan. Valmennus on ratkaisukeskeistä, konkreettista ohjausta ja pienien askeleiden ottamista kohti omia unelmia. Valmennuksesta saa kokonaisvaltaista tukea elämänhallintaan ja arjen toimivuuteen. Neuropsykiatrinen valmennus sopii esimerkiksi henkilöille, joilla on ADHD/ADD tai muita oppimisvaikeuksia, mielenterveys- ja päihdekuntoutujille sekä kaikille, jotka kaipaavat jollekin elämänsä osa-alueelle selkeyttä. Valmennustapaamisten pituus ja kokonaiskesto vaihtelee asiakkaan tarpeiden mukaan.\nPsykofyysinen fysioterapian tavoitteena on ihmisen kokonaisvaltaisen toimintakyvyn edistäminen. Psykofyysisyys on ihmisen kokonaisvaltaisuutta korostava ihmiskäsitys. Kehon tuntemukset vaikuttavat mieleen ja toisaalta tunteet ja ajatukset heijastuvat kokemukseen omasta kehosta ja samalla myös liikkumiseen. Psykofyysisessä fysioterapiassa huomioidaan myös hengityksen, asentojen ja liikkumisen nostamien tunteiden, ajatusten ja kokemusten merkitys ihmiselle. Psykofyysinen fysioterapia sopii mm. henkilöille, joilla on masennusta, syömishäiriöitä, paniikkioireita, stressioireita, unettomuutta, jännittyneisyyttä, ahdistuneisuutta tai uupumusta. Siitä voi olla apua myös pitkittyneisiin kiputiloihin tai jos asiakkaalla on vaikeuksia oman kehon tiedostamisessa tai traumasta/post-traumaattisesta stressireaktiosta aiheutuvia fyysisiä oireita.\nRatsastusterapia on kokonaisvaltaista, suunnitelmallista ja tavoitteellista kuntoutusta. Se on toiminnallinen terapiamuoto, jossa asiakas, terapeutti ja hevonen työskentelevät yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisen terapiamuodon siitä tekee hevonen, sen herkkyys ja yhteistyöhalukkuus, kyky kantaa ihmistä sekä aktiivinen läsnäolo. Hevonen motivoi, palkitsee, antaa palautetta, tarjoaa luontaisen tavan koskea ja tulla kosketetuksi


Sivusto puutarha-, mökki- ja sisäkasveista. - Hedelmät\nYksi suosikkini marjoistani on kirsikka. Pidän todella hänen vertaansa vailla olevasta tuoksusta! Kirsikka on myös herkullinen. Varsinkin kuuluisan Bryanskin kasvattajan M.V. Kanshina.\nAlueellani se kasvaa ja kantaa säännöllisesti hedelmiä useissa molemmissa kulttuureissa. Teen niistä hilloa, kompoteja ja pidän ennen kaikkea kirsikoiden ja kirsikoiden sekoituksia. Noin 15 vuotta sitten luin yhdessä lehdessä kirsikka = kirsikkahybridit-herttuat, ja päätin istuttaa ne sivustolleni.\nHyvää onnea ja puutteita\nValitettavasti lajikkeet ottivat vanhan, kestämättömän. Yksi Michurinsky-kulutustavaroista on musta, enkä edes tiedä toisen nimeä - ostin sen messuilla. Istutettiin kaksivuotiaita keväällä. He juurtuivat hyvin ja kasvattivat nopeasti. Mutta puuni eivät ole onnekkaita. Talvi 2003-2004 erottui erittäin ankarasta. Sitten, tammi- ja helmikuun lämpimän sään jälkeen, muuttui yhtäkkiä kylmemmäksi ja lämpötila yöllä laski miinus 28-30 °: seen. Ja sivustoni sijaitsee alueen pohjoisessa, missä se on vielä kylmempi. Herttuat kokivat kampbiumin jyrkän jäätymisen, mikä oli heidän kuolemansa syy. Päätin olla kokeilematta enää.\nMyöhemmin kävi kuitenkin ilmi, että tuttavani Moskovan alueen Tšehovin alueella kasvattavat ja kantavat täydellisesti dyuk-hedelmälajikkeita, jotka on kehittänyt kuuluisa kivihedelmäkasvattaja A.I. Sychov, - Sairaanhoitaja, Spartalainen, Vahva. Moskovan alueen etelä- ja lounaispuolella sijaitsevat padot tuntuvat hyvältä. Ne sietävät yleensä vakavia pakkasia ja lämpötilan muutoksia.\nJa päätin toistaa kokeiluni, mutta toisella sivustolla. Meillä on kylä talo lähellä Podolskin ja 15 hehtaarin maata, siellä 7 vuotta sitten istutimme 5 taimia, kaksivuotiaita dyukas-lajikkeita Spartanka, Khodos, Ivanovna, Strong ja Miracle Cherry. Puut juurtuivat täydellisesti ja viime vuonna hedelmällisiksi. Olin iloisesti yllättynyt hedelmien laadusta. Ne ovat tiheitä, suuria kuin kirsikat, makeat, mutta niillä on selvä kirsikkamaku.\nSiksi minusta näyttää siltä, että keskitason puutarhurien tulisi tarkastella lähemmin näitä kirsikka-kirsikkahybridit ja yrittää kasvattaa niitä alueellaan.\nNimi "dyuki" on peräisin ensimmäisestä Englannissa johdetusta kirsikkalajikkeesta, joka saadaan kirsikoiden ilmaisesta pölyttämisestä kirsikoilla. Hybridi nimettiin May Duck, mikä tarkoittaa ”May Duke”. Kotimaisessa puutarhanhoidossa se tunnetaan paremmin varhais englanniksi. Tämä lajike otti suuren koon kirsikoista, makeasta mausta ja varhaisesta kypsymisestä, ja kirsikasta - upea kirsikkamaku.\nVanhan maailman puutarhoissa kirsikat kasvoivat kirsikoiden kanssa. Kirsikkakasvien siementen kylvö vapaasta pölytyksestä antoi toisinaan kirsikkamaisia taimia, joiden hedelmät olivat suurempia ja maukompia. 1800-luvulla Ranskassa siis kasvatettiin useita tammilajeja, joista yleisimpiä olivat kuningatar Hortense ja kuningatar Eugene.\nOn mielenkiintoista, että nimi ”Duke” on saanut Venäjällä entistä enemmän leviämistä kuin Euroopassa. Maassamme herttuan ensimmäisen luokan sai I.V. Michurin vuonna 1888 Keski-Venäjän Bel-kirsikoiden ja valkoisten Winkler-kirsikoiden perusteella. Se oli tuolloin yksi talvitukeimmista ja pakkaskestäväimmistä kirsikoiden ja kirsikoiden hybrideistä, minkä vuoksi sitä kutsuttiin Krasa Severaksi. Tämä lajike kasvoi hyvin ja tuotti säännöllisesti satoja Moskovan alueella, Luoteisalueella ja jopa joillakin Länsi-Siperian alueilla, mutta kukkaruunut usein jäätyivät sen yli. Vuonna 1926 I.V. Michurin loi toisenlaisen herttuan - mustat kulutustavarat. Tämän lajikkeen haitta oli alhainen ja epäsäännöllinen tuottavuus.\nViime vuosisadan 80-luvulla uusien patojen lajikkeiden kehittäminen oli erittäin intensiivistä. Työtä vaikeutti kuitenkin se, että kirsikat ja kirsikat ovat erilaisia lajeja. Ne risteytyvät helposti keskenään ja kylvettyinä antavat täysin elinkelpoisia kasveja. Suurin osa heistä on kuitenkin hedelmättömiä: puut voivat kukkivat runsaasti, mutta hedelmät joko eivät laske lainkaan tai tuottavat erittäin heikon sadon. Menestyneimmät lajikkeet ovat luoneet kuuluisat kasvattajat L.I. Taranenko ja A.I. Sychov Donetskin kokeellisessa puutarha-asemalla. Tätä työtä hoitaa edelleen onnistuneesti A.I. Sychov Belgorodin alueella tutkimus- ja tuotantoyhtiönsä LLC Agrofirm Rostok -yrityksessä.\nDUK: N OMINAISUUDET\nEnsinnäkin on sanottava, että parhaimmilla hybrideillä on merkkejä sekä kirsikoista että kirsikoista. Ulkonäöltään suurin osa niistä on kuitenkin lähempänä kirsikkaa, vaikka niiden lehdet ovatkin suurempia. Mutta rakenteessa ne ovat tiheämpiä ja loistavat kuten kirsikka.\nHedelmät ovat paljon suurempia ja makeampia kuin kirsikat, mutta kirsikka-aromi on välttämättä läsnä heissä. Kukinnan tammit alkavat myöhemmin kuin kirsikka, mutta aikaisemmin kuin kirsikka, joten he tarvitsevat erityisiä pölyttäjiä. Kirsikkapuutarhassa, jolla on suuri joukko lajikkeita, tammit ovat kuitenkin kirsikan pölyttämiä.\nPiikkien hedelmä, yleensä, tapahtuu kimpun oksilla.\nYKSITYISKOHDAT KASVAVA Duke\nHerttua varten sopii alue, joka on hyvin auringonvalossa ja joka on suojattu kaikilta puolilta tuulta ja kylmää ilmaa. Hän tarvitsee kevyitä, hedelmällisiä maaleja, joilla on neutraali reaktio. Kasvi ei siedä pohjaveden läheistä esiintymistä.\nJos he sijaitsevat lähempänä kuin 2 m maanpinnasta, herttua tulisi istuttaa 30–40 cm korkeudelle kummeliputkelle. Nuoria taimia ei saa ruiskuttaa lannoitteilla (etenkään orgaanisilla), koska tämä voi aiheuttaa liian suuren verson kasvun hedelmällisyyden vahingoksi. Siksi niitä on lannoitettava maltillisesti.\nIstutusmaa koostuu kolmesta osasta: hiekkaa, humusa (tai lahoa lannasta) ja hedelmällisestä kerroksesta, joka otetaan ylhäältä kaivetusta reiästä, yhtä suuressa määrin. Maaperä sekoitetaan perusteellisesti ja yhteen kasviin lisätään 2 tulitikkulaatikkoa kaksinkertaista superfosfaattia ja 3 tulitikkurasiaa kaliumsulfaattia. Ja tietenkin, jos maaperä on hapan, ne deoksidoidaan dolomiittijauhoilla 2–3 viikkoa ennen istutusta (nopeudella 2 kg / 6 neliömetriä).\nTärkeä huomioitava seikka on, että melkein kaikki patojen lajikkeet ovat hedelmättömiä, joten he tarvitsevat pölyttäjiä. Sekä kirsikka että kirsikka ovat sopivia tähän. Mutta johtuen siitä, että padojen kukinnan jaksot eivät pääsääntöisesti ole samoja niiden kanssa, on välttämätöntä valita pölyttävät lajikkeet oikein. Kirsikan pitäisi olla myöhässä, ja kirsikan pitäisi olla aikaista. Herttuan kruunuun voit myös istuttaa useiden kirsikoiden ja kirsikoiden oksia.\nMuutama sana lajikkeista\nVoin puhua vain niistä lajikkeista, jotka kasvavat sivustollani. Ne kaikki on johdettu L.I. Taranenko ja A.I. Sychov ja kuuluvat uusimman sukupolven lajikkeisiin.\nspartalainen Erilaisia keski kypsyviä. Sen arvokkain laatu on itse puun korkea kuumuudenkesto ja kukkivat silmut. Hedelmät ovat erittäin maukkaita, suuria (painavat 7-9 g), tummanvärisiä, mehukas makea massa ja miellyttävän kirsikka-aromin. Kypsyttää heinäkuun alkupuolella, mutta ihon ohut, eivätkä ne ole kuljetettavia, joten marjat soveltuvat tuoreeseen kulutukseen tai nopeaan käsittelyyn. Mutta lajike on erittäin kestävä haitallisille sääolosuhteille, joista se sai nimensä. Lisäksi häneen vaikuttaa hiukan kokokykoosi ja monilioosi..\nChodosa. Lajike on keskinkertaista, kypsyminen tapahtuu kesäkuun lopulla - heinäkuun alussa. Puu ei ole kovin korkea, siinä on pallomainen kruunu. Hedelmät ovat suuria (jopa 8-9 g), tummia kirsikoita, massa on tummanpunaista, makeaa, hieman happama. Lajike on erittäin tuottava. Puun ja kukannuput ovat parantaneet talvikykyä ja kuivuustoleranssia. Kestää tauteja. Hedelmien kuori on melko tiheää, joten marjojen kuljetuskyky on parantunut.\nIvanovna. Viittaa myöhempiin lajikkeisiin. Hedelmöitys alkaa heinäkuun puolivälissä. Lyhyin ja kompakti puu, jolla on tiheä pallomainen kruunu, mutta erittäin tuottava. Hedelmät ovat kirsikanvärisiä, punertavan lihan kanssa, erittäin mehukkaita, suuria (8-9 g). Maku muistuttaa enemmän kirsikoita, vaikkakin makeita, mutta happamempia kuin muut lajikkeet. Talvikyky on uusien patojen korkeimpia. Lajike alkaa hedelmäytyä aikaisemmin kuin muut (4. - 5. Vuotiaana). Kestää kokomikoosia ja monilioosia.\nVahva Lajike on hyvin varhaista, ensimmäisiä kypsyviä. Se sai nimensä hedelmien tiheäksi lihaksi ja paksuksi ihoksi. Puu on korkea pyöristetyllä kruunulla. Yksi tuottavimmista lajikkeista. Hedelmät ovat erittäin maukkaita, tummanpunaisia ja tumman lihan, makeat, muistuttavat enemmän kirsikoita, vaikka hedelmissäkin on kevyttä kirsikkamakua. Hänellä on korkea puun talvikyky ja kukannuput. Kypsät hedelmät voivat ripustaa puussa jopa kaksi viikkoa ohittamatta tai murenematta. Siksi he sietävät kuljetusta hyvin.\nWonder Cherry. Tämä on yksi varhaisimmista patoista. Ulkonäöltään puu muistuttaa enemmän kirsikkapuuta, on keskimäärin korkea, hajoava, hedelmällinen on kirsikkalajin mukaan erittäin runsasta - pääasiassa kimppuhaaroilla. Hedelmät ovat erittäin suuria, painavat 9-10 g, tummanpunaisia, keskitiheydeltään makeita, miellyttävän happamalla kirsikkamaulla. Kypsyvät kesäkuun lopulla varhaisten kirsikoiden kanssa. Talvikyky on keskimäärin kestävää sieni-tautia.\nLuin paljon viimeisimmistä patojen lajikkeista A.I. Sychova. Erittäin asiantuntijat arvostavat sellaisia lajikkeita kuin Hoitotyö, Alice, Nochka ja monet muut. Kaikilla heillä on korkeimmat taloudelliset ominaisuudet, ja mikä tärkeintä - lisääntynyt talvikyky..\n7 herkullista kirsikkaa Moskovan alueelle\nKirsikkapuut koristavat kaikkia puutarhoja keväällä, kukinnan aikana. Ja kesäkuukausina he nauttivat myös mehukkaista hedelmistä - kuinka ruokahaluiset ne näyttävät oksalta!\nTuoreiden kypsien kirsikoiden maku rakastui sekä aikuisiin että lapsiin. Pääkaupungissa asuvat hiukan väsyneet sivilisaatiot, luonnolliset kirsikkatuotteet auttavat pitkissä talvissa. Marja on hieno jalostukseen - se on haudutettuja hedelmiä, ja herkullisia kakkuja ja piirakoita. Isoäidin kirsikkahillo muistetaan varhaisesta iästä. Säilöntä, jäädyttäminen ja marjojen hyödyllisten ominaisuuksien säilyttäminen - juuri se emäntä yllättää kotitalouksiaan.\nKuinka valita sopiva valikoima kirsikkapuutarhuria Moskovasta?\nPakkaskestävyys ja sieni-sairaudet ovat tärkein asia, johon sinun tulee kiinnittää huomiota valittaessa kirsikoita istutettavaksi esikaupunkialueelle Moskovan lähellä. Kokokykoosi ja monilioosi ovat erityisen vaarallisia.\nKokokykoosi on levinnyt Moskovan alueelle viime vuosina. Tämä on kivihedelmäpuiden tauti. Taudinaiheuttaja on piikkisieni. Vaurioitunut puu menettää lehtensä, ne lentävät kokonaan kesän puoliväliin mennessä. Kirsikka ei kanna hedelmää. Näkyvät marjat kuivuvat. Sato, jos sitä on, on erittäin niukka - muutama pieni kirsikka.\nSienitauti jatkuu vuosittain, jos puuta ei käsitellä erityisillä valmisteilla. Sienille alttiit puut vaativat ennaltaehkäisyä.\nKirsikkalajikkeet Lyubskaya, Vladimirskaya, Shubinka ovat herkeimpiä sienitaudeille. Turgenevka, North Star, Bulatnikovskaya ovat vähemmän herkkiä sienelle. Erinomainen immuniteetti on nuorella, kasvattajien kasvattamalla kirsikoilla - renessanssi. Griot Moscow, Moskovan alueen perinteinen kirsikkalajike, hedelmällinen, erinomaisen maun, herkkä taudeille.\nAloittelijalle kesäasukkaille on parempi istuttaa hedelmäpuita, joilla on pysyvä immuniteetti sieni-infektioita ja tuholaisia vastaan. Tämä lisää mahdollisuuksia ottaa hyvä sato heti, kun on aika hedelmöittää. Jopa minimaalisilla puutarhanhoitotaidoilla.\nItse valmistetut kirsikkalajikkeet ovat helpompia viljellä. Nämä puut muodostavat uros- ja naaraskukkia, joten hedelmien asettamiseksi heidän ei tarvitse istuttaa lisää pölyttäviä lajikkeita tai mehiläisiä jalostukseen.\nKääpiökirsikat - erityisesti amatööri puutarhurit, jotka eivät aio viettää paljon aikaa "puutarhanhoitoon". Kompaktit puut eivät vaadi paljon huoltoa. Pienen "kasvun" pensaskirsikoiden rönsyilevästä on helpompi korjata.\nPuutarhurin tulee kiinnittää huomiota kasvattajien saavutuksiin. Kirsikoiden hybridilajikkeet säilyttävät paremmin "vanhempiensa" ominaisuudet. Vaikka edeltäjälaitosten puutteet, asiantuntijat poistavat mahdollisuuksien mukaan.\n5 itsehedelmällistä lajiketta "viisi plus"\nNuorisoa. Puu 2-2,5 m korkea ja pensas kruunu. Sadonkorjuu - heinäkuun lopussa. Marjat ovat suuria, tyydyttyneitä viininpunaisia. Ensimmäinen sato - viidestä vuodesta. Yksi puu tuo jopa 15 kg marjoja. Lajike kestää pakkasta ja kuivuutta. Edellyttää sairauksien ehkäisyä.\nSuklaa tyttö. Nuorten lajikkeiden, jotka kasvattajat saivat vuonna 1996. Hyvää runsasta hedelmällisyyttä heinäkuun puoliväliin mennessä. Marjat ovat vaaleanpunaisia - väri “suklaa”, erittäin makea ja hapokas. Ensimmäinen sato on 3-4-vuotias. Maku on makea, hieman happama. Lajike sietää pakkasia ja kesäkuivuutta, mutta on herkkä sienitaudeille..\nTurgenevka. Perinteisesti kirsikkamaku. Makea marja, jolla on voimakas hapanus. Hedelmä - heinäkuun puolivälissä. Turgenevka nauttii rikkaista sadoista. Nuori kirsikka tuo 10–12 kg marjoja, aikuinen - jopa 20–25 kg marjoja. Hedelmäkauden aikana puu saapuu 4-5 vuoden istutukseen.\nVauva Kääpiölajike kirsikoita. Tuottaa sadon kolmen vuoden iässä. Pienellä puun korkeudella marjat siitä kerätään 15 - 20 kg saakka. Hedelmät kypsyvät heinäkuun puolivälistä. Kirsikat ovat tummanpunaisia ja houkuttelevia. Makea ja hapan maku. Marja on hyvin kuljetettava. Talvi kestävä. Kokkokomikoosille alttius.\nKokous. Kirkkaan punaiset marjat. Varhainen luokka. Kypsyy kesäkuun lopussa. Hedelmät 3-4 vuoden istutuksessa. Pakkaskestävä. Kestää kuivuutta. Ei ole herkkä sienitaudeille. Variety Meeting on osittain hedelmällinen. Erilaiset pölyttäjät ovat sopivia pölyttäjiksi - Lyubskaya, Samsonovka jne. Variety Sobra on kasvatettu Ukrainan kasvattajien toimesta ja vyöhykkeellä steppeillä. Pakkaskestävyytensä vuoksi - kirsikka kestää jopa -25 ° C: n lämpötiloja - se soveltuu kuitenkin myös viljelyyn kylmempää ilmastoa varten.\nTamaris. Kääpiökirsikka. Hedelmien erikoinen, erottuva väri on tummanpunainen. Maku on makea ja hapan. Se kestää pakkasia jopa - 350. Resistenssi sairauksille, mukaan lukien kokokykoosille. Hedelmät lähempänä heinäkuun loppua, elokuun alussa. Nuori puu kantaa hedelmää 2 - 4 vuotta istutusta maahan.\n2 itsehedelmällistä kirsikkaa, joilla on erinomainen maku\nItsehedelmättömät kirsikkalajikkeet sitovat vain 5-6% hedelmistä. Jotta nämä kirsikat tuottavat runsasta satoa, on istutettava lisää pölyttäviä lajikkeita.\nUudestisyntyminen. Lajikkeen tärkein etu on sen vahva immuniteetti. Kirsikka on vaatimaton, joten se sopii hyvin kesäasukkaille. Tummanpunaiset marjat kypsyvät heinäkuun alussa. Mehukas hedelmäliha. Sadonkorjuu tuo puun 4-5 vuoden kasvuun. Pölytyslajikkeet - Coral, Crystal, Lyubskaya.\nWonder Cherry. Kasvattajien kasvattama kirsikka- ja kirsikkapuiden hybridi. Varhainen hedelmällisyys on kesäkuu. Lajike kasvatettiin erityisesti lähiöille. Sille on ominaista talvikyky ja immuniteetti sieni-sairauksille. Hedelmät neljättä vuotta. Pölytyslajikkeet: Donchanka, Sister, Annushka.\nKuinka hoitaa kirsikoita?\nKirsikan taimet juurtuvat hyvin keväällä. Paras kuukausi istutusta varten on huhtikuu. Puutarhatalouden louhinta on sallittua syksyllä. Reikä nuorelle puulle valmistetaan etukäteen.\nKaikenlainen kirsikka on parasta istuttaa puutarhan aurinkoisimpaan paikkaan. Auringossa kirsikoiden hedelmät ovat makeampia. Liukoisuus ja liiallinen kosteus voivat vaikuttaa hedelmien makuun negatiivisesti - kirsikat muuttuvat hapaniksi.\nErityistä huomiota tulisi kiinnittää maaperään. Kirsikka kasvaa hyvin neutraalissa hiekka- tai savimailla. Savinen, hapan maaperä sekä alueet, joissa pohjavedet ovat lähellä maan pintaa, eivät sovellu kirsikoihin.\nKirsikkapuut tarvitsevat kasvua varten hyvää ravintoa ja runsasta hedelmällisyyttä, joten ylimääräisiä oksia leikataan jatkuvasti. Kruunun sisäpuolella kasvatetut oksat poistetaan leikkureilla. Nuoria puita hoidetaan erityisen huolellisesti, kun ne kasvavat nopeasti. Ylimääräiset oksat leikataan säännöllisesti niin, että ne eivät mehu.\nKirsikat eivät yleensä aiheuta omistajille paljon ongelmia. Kirsikkapuut ovat melko vaatimattomia. Jos kiinnität kirsikkaan tarvittavan huomion, sen hedelmien ilo peittää kaiken jännityksen.\nHei ystävät! Kirsikat ovat monille heidän suosikkiherkkuja, joiden makea ja mehukas maku on tuttu lapsuudesta. Jos joissain maissa sanoilla kirsikka ja kirsikka on sama merkitys johtuen läheisestä suhteestaan, niin makuerot ovat merkittäviä, missä entisellä on enemmän hapanmuotoisia muistiinpanoja.\nKirsikoiden pienet marjat ovat varastossa vitamiineja, joista on hyötyä keholle ja jotka ovat erityisen houkuttelevia naispuoliskunnalle: torjua ylimääräisiä kaloreita ja ryppyjä, antaa ihonvärille terveellisen sävyn ja parantaa immuunisuutta.\nSuurin osa kivipuun hedelmäpuista juurtuu paremmin eteläisiin alueisiin, joissa on runsaasti lämpöä ja valoa, mutta myös Moskovan alueella oppineiden kasvitieteilijöidemme työn ansiosta tuli mahdolliseksi miellyttää itseämme itsenäisesti kasvatetuilla marjoilla..\nParhaat pakkaskestävät lajikkeet, jotka ovat paremmin sopeutuneet Moskovan alueen kylmään ilmastoon, auttavat tässä. Paksusuolen muotoisia lajikkeita ei oteta huomioon täällä - lue tästä erillisessä artikkelissa blogissani.\nYksi varhaisimmista lajeista kypsyyden perusteella miellyttää hedelmäänsä 4-5 vuoden ajan. Puu tarvitsee muiden lajikkeiden pölyttäjien apua, koska he ovat itse hedelmättömiä. Varhainen väri varmistaa nopean kypsymisen ja jo ensimmäisen kesäkuukauden puolivälissä voit korjata sadon, joka keskimäärin nousee 80 kg / ha, mutta parhaimmillaan se voi saavuttaa tason 145.\nIput-lajikkeen marjojen muoto on pyöristetty halkaisijaltaan noin 20 - 22 mm, ja niiden paino on hieman yli 5 grammaa. Väri - kylläinen viininpunainen, ja täysin kypsä, melkein musta. Pieni, 0,3 grammaa painava kivi erotetaan kuitenkin helposti massasta, kuten varsi, joka tässä lajissa on paksu ja lyhyt. Ulkoisesti hedelmät näyttävät erittäin kauniilta ja niillä on mehukas ja makea maku..\nKruunulla on pyramidi muoto, tiheä lehdet, kasvu on melko korkea keskimäärin 3,5-4 metriä. Lehdet, pitkänomaiset, tummanvihreät.\nKorkea pakkaskestävyys ei vain koko puussa, vaan myös silmukoilla erikseen.\nSienitaudit eivät ole kauheita lajin korkean vastustuskyvyn vuoksi.\nYksi varhaisimmista kirsikoiden viljelylajeista lähiöissä.\nMarjojen tiheän massan avulla voimme puhua hyvästä kuljetettavuudesta.\nToisin kuin Iputi, tämän lajin katsotaan olevan myöhässä hedelmien kypsymisessä, mutta se myös alkaa tuottaa kasveja 4–5 vuotta istutuksen jälkeen. Bryanskayan vaaleanpunaisella lajikkeella ei ole itsestään pölytyskykyä, joten kolmansien osapuolien, kuten Iput, Revna, Tyutchevka, lajikkeiden istuttaminen on välttämätöntä. Tämän vuoksi tämän tyyppisen kirsikan puutteet päättyvät.\nPuut voidaan luokitella tainnutettuiksi, mikä varmistaa sadonkorjuun matalalla, noin 2–2,6 metriä. Kruunu on leveä-pyramidaalinen, hiukan kohonnut, lehtien tiheys keskimääräinen. Se eroaa vahvoista oksista ja versoista alla. Punokset munamaiset, suurikokoiset lehdet vihreät.\nKukinta tapahtuu toukokuun alussa, kukinto sisältää useammin 3 lumivalkoista pientä kukkaa. Kypsyminen tapahtuu jo kesän puolivälissä, keskituotos 60 kg / ha.\nMarjojen, kuten nimestä käy ilmi, on vaaleanpunainen sävy ulkopuolella ja kellertävä. Keskimääräinen pyöristetty koko mahdollistaa 4-6 gramman painon saavuttamisen, jolloin ruskea kivi ei ylitä sikiön kokonaispainoa yli 8%. Hedelmät ovat maukkaita ja mehukkaita substraatin keskimääräisellä paksuudella ja pituudella.\nSuosittu talvi-kestävä lajike, jäätymisellä jäisillä talveilla ei ylitetty 14%.\nLyhyt vartalo runsaasti tavaratilaa ja päähaaraa.\nKorkeat sienenvastaiset ominaisuudet, tarjoavat alhaisen mäntypitoisuuden kypsissä marjoissa.\nTiheät hedelmät eivät halkeile edes kosteissa olosuhteissa, mikä tekee kuljetuksesta mukavamman.\nFatezh-lajike on puolivälissä varhainen, pölytyksellä, asiat ovat samat kuin yllä kuvatuilla lajikkeilla, joten muut lajikkeet eivät voi tehdä ilman, että kukkivat uudelleen samanaikaisesti tämän kirsikan kanssa. Hyvää pölytystä varten on suositeltavaa käyttää hunajaliuosta. Voit nauttia kirsikoiden mausta vain viiden vuoden puun elämän ajan.\nMarjojen paino, joka sisältää 4-5 grammaa, ilmaisee niiden keskimääräisen koon. Pieni kivi (4–5% kokonaismassasta) on helppo erottaa mehukas massasta, samoin kuin marjoista varsista. Erityispiirre on läsnäolo hapan muistiinpanojen maussa samanaikaisesti makean kanssa. Väri punertavan keltainen.\nJos kukinta tapahtuu toukokuun ensimmäisellä puoliskolla, kypsät kypsät marjat ilmestyvät heinäkuun alussa. Lajin sato on erittäin korkea: 30 kg voidaan kerätä puuta kohti vuodessa.\nUlkonäkö ansaitsee erityistä huomiota. Jos tarkastelet kuvaa Internetissä, huomaat, että kukinnan aikana ilmaantuu paljon lumivalkoisia kukkia ja kruunun muoto muistuttaa palloa. Suurin korkeus saavuttaa 5 metriä, lehden keskimääräinen tiheys levinneillä versoilla. Lehdet ovat teräviä ja suuria, joista joillakin on ominainen kiilto. Kauneudestaan huolimatta lajike pelkää tuulta, ja rikkakasvien kasvillisuus pinnalla, joka vaatii säännöllistä puhdistamista, vaikuttaa myös huonosti.\nSen lisäksi, että Fatezh sietää hyvin kylmää, sille on tunnusomaista korkea tuottavuus.\nPuutarhureiden mukaan se ei vaadi usein kastelua.\nKestävyys eri sairauksia vastaan.\nKeskikypsyysaste on plus laji.\nHedelmien kauneus ja koko puu koristavat mitä tahansa sivustoa tai puutarhaa.\nUniversaali Tyutchevka-lajike, joka soveltuu kirsikoiden viljelyyn lähiöissä. Keskipitkällä kasvulla, jolla on harvinainen kruunu, tyypin pääominaisuus on itsehedelmällisyys, mutta lisälajeista on hyötyä prosessille. Hedelmien kypsymisaika on myöhäinen, ja se lähenee elokuuta. Kuuluu korkean tuoton lajeihin, joissa yhdestä puusta on mahdollista kerätä keskimäärin 16 kg vuodessa tai 97 kg / ha.\nKruunu on pallomainen, lehdet ovat suuria, kapeita ja voimakkaasti kärjenä. Petioles ovat paksuja pigmenttirauhasilla, mikä selittää hedelmien lisäykset. Marjojen väri on kyllästetty punainen lähempänä viininpunaista, keskimääräinen paino 5-7,5 grammaa. Luun erotus sellun keskiarvosta.\nHyvä talvikyky, kylminä talvina enintään 20% munuaisista jäätyy.\nOnko esiteltyjen eniten hedelmiä.\nItsepölytys ja korkea tuottavuus.\nSuojattu sairauksilta eikä kuljetettava kuljetuksessa.\nJotta voitaisiin tietää varmasti, mitkä kirsikkalajikkeet on parhaiten istutettu Moskovan alueelle, on perehdyttävä toiseen talvitiheyteen: Revna on keskimääräisen myöhäinen, itse hedelmällinen laji, jonka hedelmät kypsyvät heinäkuun alkupuolella. Matalan tason itsepölytys, siis lisäpuita, esimerkiksi Iput.\nHedelmällisyys on alhainen ja esiintyy aikaisintaan viides vuosi istutuspäivästä. Kukinta tapahtuu toukokuun toisella puoliskolla. Tuottavuus ei ole yhtä korkea kuin Fatezhilla, ja se on keskimäärin 75 kg / ha\nMarjat ovat pyöreitä, keskikokoisia, jopa 5 grammaa, viininpunaisia. Kypsän väri tummuu tyypillisesti ja makuominaisuudet ovat päällä. Revnalla on makeimmat ja mehukkaimmat hedelmät.\nKeskimääräistä korkeampi talvikovuus.\nRevna ansaitsi 4,9 pistettä viidestä makua varten.\nHalkeamienkestävien marjojen laatu tarjoaa korkean siirrettävyyden.\nVideo: Kokemus kirsikkalajikkeiden Iput, Revna, Odrinka kasvattamisesta Moskovan alueella\nToivon, että monet ihmiset pitivät artikkelista ja osoittautuivat hyödyllisiksi, joten älä unohda jakaa sitä ystävien kanssa sosiaalisissa verkostoissa, ja tilata kaikki päivitykset blogiini.\nJuhlakoristeessa Moskovan alueen kirsikat ovat paras lajike, kestävän lämmön alkamisen lähettiläs. Southerner ei juurtunut keskikaistalle pitkään aikaan - herkät kukannuput ja nuoret oksat olivat pakkasta. Toistuvat yritykset luoda vakaita muotoja epäonnistuivat aina. Viime vuosisadan puolivälissä kolmella alueella, joilla on leuto ilmasto, perustuen aiemmin saatuihin. I. V. Michurin -muodot onnistuivat tuomaan useita omituisia "lintukirsikoita". Niin kutsuttu kirsikka etelässä, missä linnut kantoivat koivuja. Kasvattajien pitkäaikaisen työn tuloksena Moskovan alueen Bryanskin, Oryolin ja Moskovan kasvatusmarkkinoiden parhaat makeat kirsikat lajikkeet ilmestyivät.\nKirsikkahedelmäpuun biologiset ominaisuudet\nMakea kirsikka kuuluu Pink-perheeseen. Maailmassa on yli 4 tuhatta erilaista lajiketta, mutta ne kaikki ovat peräisin "lintukirsiköstä". Villi kirsikat kasvavat lämpimillä alueilla ja muodostavat rinteillä tiheitä tihniä. Siellä puu voi kasvaa 10 metriä korkeaksi, ja oksat leviävät leveälle. Viljelmät ovat rajoitettu 4 metriin. Leikkaamalla ja muodostamalla taimet heille annetaan porrastettu, tuuletin- tai holkkimuoto.\nKaksivuotinen taimi on istutettu, välttämättä vartettu. Nuoren kasvin maaperä tarvitsee kevyttä, lannoitettua ja neutraalia reaktiota. Puu on sijoitettu eteläiseen tai itäiseen rinteeseen, sillä se on hyvä tuulelta. Pohjaveden tulee olla hyvin syvää ja pinnan kastelun tulisi olla säännöllistä, mieluiten tippuvaa. Parhaat Moskovan alueelle vyöhykkeellä varustetut kirsikat voidaan ostaa Moskovan luonnontesterin taimitarhasta.\nNopeutti uusien säteily- ja kemiallisen mutageneesin menetelmien tuotantoa. Kasvattaja Evstratov vaikutti istutusmateriaaliin gammasäteilyllä ja käytti biologisia stimulantteja. Tämän seurauksena jotkut valtiontesteissä käytetyistä uusista lajikkeista kestäivät -30 asteen lämpötilan pudotuksen, saavuttivat varhaisen kypsyyden ja vastustivat reikien tiputusta. Kesällä tapahtuva aktiivinen kasvu palauttaa kruunun nopeasti talven paleltumisen jälkeen.\nMoskovan alueen hiljattain luotuista ja aikaisemmista kirsikkalajikkeista ei ole itsehedelmällisiä. Yksi puu voidaan istuttaa vain koristetarkoituksiin. On oltava pari erilaisia lajikkeita. Mutta ahtaissa olosuhteissa voit istuttaa pölyttäjän pääpuun kruunuun erillisille oksille kehän ympärillä..\nTaimi on mahdollista kasvattaa kirsikkasiemenistä, mutta sen jälkeen rokottaa. Pensaan muodostuminen alkaa kasvillisuuden ensimmäisenä vuonna. Maatalouden toimintaa harjoitetaan samoin kuin muidenkin Pinks. Mieti parhaimpia kirsikkalajikkeita Keski-Venäjälle, niiden etuja.\nHieno valikoima varhaisia kypsymiskohteita antaa tummia marjoonia, melkein mustia marjoja noin 6 grammaa. Massa on mehukas, maalattu tummaksi, luu on pieni. Korkea, noin 4 metriä korkea puu kukkii toukokuun kymmenen ensimmäisen päivän aikana, hedelmät kypsyvät kesäkuun puolivälissä. Lajike on pakkaskestävä, sietää vuosien 1995-1997 äärimmäiset talvet Bryanskin alueella. Hedelmätuotanto on vuotuinen, maltillinen viidennestä vuodesta. Puun muoto on pyramidi. Sienitaudit eivät ole kauheita Iputille. Marjat ovat hyvin siedettyjä kuljetuksia, joita käytetään kompottien valmistukseen. Fatezh-lajikkeesta tulee hyvä pölyttäjä..\nTyylikäs, vaaleanpunaisella, hieman pitkänomaisilla marjaklustereilla puinen puu antaa sadon myöhään, heinäkuun puolivälissä. Makea kirsikka Revna viittaa itsepölyttäviin lajikkeisiin, hedelmä on runsasta, vuosittain. Marjat ovat tiheitä, mehukkaita, varastoituna pitkään kuljetuksen aikana..\nMakea kirsikka kasvaa nopeasti, nousee 3,5 metriin, pyramidin muotoinen, soikeat lehdet. Kirsikat tulevat hedelmällisiksi 4 vuotta. Makeakirsikka Revna pakkaskestävä, ei alttiina reikäpisteille ja muille kruunun sairauksille. Tuottavuus kasvaa, jos tyttöystävä kasvaa lähellä.\nKirsikka Fatezh on kasvatettu äskettäin, mutta hedelmäsato ja hedelmämaku olivat parhaimmat. Kirkkaanpunainen keskikokoinen marja kypsyy heinäkuun alussa. Keltaiset täplät ovat hajallaan hedelmien punaisella taustalla - lahja Leningradskaya-keltaiselta lajikkeelta. Maistajat arvioivat hedelmien maun 4,7 pisteeseen.\nErinomainen talvinen kestävyys työnsi kirsikkaa kauemmaksi pohjoiseen. Puussa on pallomainen harva kruunu, se kasvaa jopa 4 metriä, tulee kantaa viidentenä vuonna. Kukkiva kirsikka Fatezh alkaa toukokuun puolivälissä. Itsehedelmällinen lajike tarvitsee pölyttäjää. Chermashnaya, Sinyavskaya tai Krimin kirsikat istutetaan pareittain. Testit osoittavat aikuisen puun vakaan saannon 4 vuoden ajan, jokainen on 16 kg.\nLajikkeen etuihin kuuluvat taudinkestävyys, suvaitsevaisuus säännöllisen kasteluvajeen kanssa. Puu on suojattava tuulelta - ei siedä.\nKirsikka Tyutchevka kuuluu myöhään kypsyviin lajikkeisiin. Keskipitkä kasvuinen puu, jossa on rehevä pallomainen kruunu, talvitiivinen, kestää reikämäistä tiputusta. Kirsikoiden itsehedelmällisyyttä pidetään suurena etuna. Hedelmä syntyy 5 vuotta istutuksen jälkeen.\nMarjat ovat suuria, jopa 7 grammaa, pyöreitä, viininpunaisia ja mustilla ihonalaisilla pisteillä. Liha on miellyttävän makuinen, punainen, kivi on keskipitkä, helposti irrotettava.\nVuotuinen korkea sato on yksi Tyutchevka-lajikkeen pääpiirteistä..\nMakea kirsikka Bryanskaya Pink, Bryanskin kasvattajien Kanshinan ja Astakhovin aivorukko, valittiin lupaavimmaksi keskiliuskaksi tiukkojen kestävyysvaatimusten perusteella. Suuret vaaleanpunaiset marjat maistuvat hyvältä. Lajike kuuluu myöhään kypsymiseen, kukkii toukokuun puolivälissä, on satovalmis heinäkuun toisella vuosikymmenellä. Hedelmä on säännöllistä, hedelmät ovat vakaita kuljetuksen aikana, älä säröile. Sateisella säällä kypsät hedelmät eivät lahoa.\nPuu on kompakti, kasvaa 2,5 m, kruunu on harva, lehdet ovat suuret. Lajikkeen ansioita on sen pakkaskestävyys ja se on suojattu putrefaktiivisilta, bakteeri-sairauksilta.\nKrimin makealla kirsikalla ei ole erinomaisia hedelmäominaisuuksia, mutta se on paras hedelmättömien kirsikoiden pölyttäjä. Hedelmät ovat pieniä, ja koska kirsikalla on taipumusta, ne tekevät erinomaisesta viinistä. Lajike on talvikypsää, kasvatettu ja testattu Kurskin, Tulan Moskovan alueilla. Miksi he kutsuivat Krimin - kirjoittajan arvoitus.\nOrlovskaya-vaaleanpunainen kirsikka on pakkaskestävyydeltään parempi kuin kaikki lajikkeet. 37,5 asteen pakkaskokeen jälkeen puu jatkoi hedelmien kantamista. Lajike on varhaista, antaa ensimmäisen sadon neljännellä vuonna istutuksen jälkeen. Oryol vaaleanpunainen on itse hedelmätöntä, pölyttäjät voivat olla toukokuun puolivälissä kukkivat lajikkeet - Rechitsa, Pink helmet. Puun keskimääräinen sato on 10 kg, hedelmien paino noin 6 grammaa.\nLajike kestää reikäpisteitä..\nTiede ei ole paikallaan, tutkimus ja kokeilut jatkuvat. Niitä testataan ja niillä on erinomaiset näkymät uusille lajikkeille. Voit saada heidän taimenensa koeasemilla, mutta sinun on pidettävä kasvien kehittämispäiväkirjaa auttaakseen tutkijoita saamaan parhaimmat kestävät ja herkulliset kirsikat Moskovan alueelle.\nParhaat kirsikkalajikkeet Moskovan alueelle ja opas heidän valinnastaan\nValoa ja lämpöä rakastavan vuoksi kirsikkaa pidetään hedelmäpuuna yksinomaan eteläisillä alueilla. Tätä marjaa on vaikeampaa kasvattaa pohjoisimmilla leveysasteilla, mutta tämä tehtävä on mahdollista kokenut puutarhuri. Pääedellytys on sopivimman lajikkeen valinta. Kerromme tarkemmin, mihin ominaisuuksiin on kiinnitettävä erityistä huomiota, ja annamme luettelon parhaista kirsikoista Moskovan alueelle.\nMakeakirsikkalajikkeita koskevat vaatimukset Moskovan alueella\nEnsimmäinen este rikkaalle kirsikkasadolle Keski-Venäjällä on ilmasto. Kesä näillä alueilla ei ole tarpeeksi pitkä ja lämmin, ja talvet ovat pitkiä ja kylmiä. Säävaihtelu on myös vaarallinen, etenkin paluujätteet munuaisten turvotuksen aikana..\nAlueen myönteisiä piirteitä ovat muun muassa:\nvakaa lumipeite (korkeus 30-45 cm), joka toimii juurten luonnollisena suojana jäätymiseltä;\nhiukan korkeampi kosteus kesällä - kasvit eivät yleensä kärsi kuivasta.\nToisen haittapuolena useimpien Moskovan alueen dahasojen välillä on alhainen hedelmällisyys mänty-podtsolisen maaperän kanssa. Tämän alueen humuskerros on ohut, maaperä on heikko typen ja fosforin liikkuvissa muodoissa. Siksi hedelmäpuut vaativat pakollista lannoitetta.\nSiten, kun valitset erilaisia kirsikoita lähiöille, ota huomioon:\nMarjojen kypsymisen ajoitus. Niiden tulisi "mahtua" lämpimän jakson kestoon alueella.\nVaativa maaperään. Mitä korkeammat ne ovat, sitä vaikeampaa on tarjota puille ravitsevaa ravintoa..\nPakkaset ja pakkaset. Mieluummin lajikkeet, jotka kestävät matalia lämpötiloja ja niiden voimakasta heilahtelua.\nValikoima lähiöiden parhaita kirsikkalajikkeita\nMitkä lajikkeet sopivat tälle alueelle? Tarjoamme sinulle tutustumisen luettelosta makeita kirsikkalajeja, jotka ovat osoittautuneet kohtuullisen leveyspiirin puutarhureihin.\nVarhaisen kypsä pakkaskestävä lajike ukrainalaisia. Kestolääke ei vahingoita tautia, lyhyen vegetatiivisen ajanjakson ansiosta.\nKorkeat - korkeintaan 4 m. Marjat ovat suuria, hieman pitkänomaisia, keltaisia, puna-vaaleanpunaisella ”punastuksella” ja kermaisella massalla, kypsyvät heinäkuun puoliväliin mennessä. Hedelmät lajikkeessa kuudennesta vuodesta. Tuottavuus - 50-60 kg / puu.\nLajike on hedelmättömiä. Parhaat pölyttäjät - Vinka, Skorospelka, Valeri Chkalov.\nViite. Keskikaistalla erityinen lajikelajike on yleinen - Homestead keltainen. Kasvatti VNIIS heitä. I. V. Michurina, viljelty vuodesta 1998.\nVenäjän pakkaskestävä lajike - sietää kylmää jopa -25 ° C: seen. Se on immuuni tuhohyönteisten ja sieni-iskujen hyökkäyksille, mutta se vaatii maaperän koostumusta ja rakennetta. Marjoja ei ole tarkoitettu pitkäaikaiseen varastointiin ja kuljetukseen, koska ne ovat alttiita halkeilulle..\nMarjat ovat suuria (7–8 g), sydämenmuotoisia, kuori kypsymisjakson lopussa on melkein musta, liha on tummanpunaista. Hedelmät viidentenä vuonna. Tuottavuus - jopa 100 kg / puu.\nPölytetty lajikkeilla Iput, Ovstuzhenka, Tyutchevka.\nVarhainen pakkanen ja talvella kestävä laatu. Kestää lämpötiloja jopa -35 ° C: seen. Se on vastustuskykyinen kokomykoosille ja monilioosille, samoin kuin säröille marjoille. kuljetettavat.\nPuu, jolla on keskipaksu kruunu, kasvaa jopa 4 m: iin. Se antaa sadon 4-5 vuodeksi viljelyyn. Hedelmät ovat soikeita, mustalla kuorella ja tummanpunaisella massalla, paino 4,4 g.\nParhaat pölyttäjät - Iput, Revna, Tyutchevka.\nVarhaisen kypsä pakkasenkestävä venäläinen valikoima.\nPuu on korkea, kruunu on keskitiheys. Hedelmät ovat sydämen muotoisia, painavat 5-6,3 g, kannen väri on tummanpunainen. Marjat ovat makeita, mehukkaita, heikkoja. Tuottavuus - 50 kg / puu.\nPölyttäjät - Bryansk pink, Revna, Ovstuzhenka.\nTalvi-kestävä puolivälissä myöhään lajike. Se kestää pakkasia -7 ° C: seen kukinnan aikana. Sillä on hyvä säilyvyys ja kestävyys sieni-infektioita vastaan..\nKruunun muoto on pyramidin muotoinen, rungon keskipitkä. Hedelmät neljännellä kasvillisuuden vuonna. Hedelmät ovat tasaisen pyöreitä, vaaleanpunaisia, täysin kypsyviä, melkein mustia, painavat 4,7 g. Maku on makea.\nLajike on osittain itsehedelmällistä (jopa 5%). Sopivat pölyttäjät - Tyutchevka, Iput, Rechitsa.\nLajikevalinta kypsytysajasta riippuen\nEri alueilla samojen kirsikoiden lajikkeiden kukinnan ja hedelmien ajoitus voi muuttua jopa kuukaudella.\nVarhaiset kirsikkalajikkeet esikaupunkialueille\nJos eteläisillä alueilla ensimmäinen sato korjataan jo toukokuussa, Moskovan alueella ja Moskovan alueella varhaisimmat kirsikat ilmestyvät kotitalouksille vasta kesäkuun puolivälissä. Miellyttävä marjoilla tänä aikana voi Raditsa, Iput, Homestead keltainen.\nViite. Varhaisilla lajikkeilla on pääsääntöisesti herkkä kuori, eikä niitä ole tarkoitettu pitkäaikaiseen varastointiin. Sellaisten kirsikoiden paras tapa on syödä heti tai säilyttää.\nLajikkeet, joiden kypsymisaika on keskimäärin\nKirsikoiden kypsymisen keskimääräiseksi ajaksi lähiöissä pidetään heinäkuun alkupuolella. Tähän luokkaan kuuluvat seuraavat lajikkeet:\nRechitsa (kypsyy heinäkuun puoliväliin mennessä),\nOvstuzhenka (varhain keskipitkällä kypsyminen, hedelmällinen saman kuukauden alusta),\nOdrinka (keskimääräinen myöhään, kypsä heinäkuun loppuun mennessä).\nKeskikauden marja on tarkoitukseen universaali ja sillä on parempi säilyvyys kuin varhaisilla lajikkeilla. Pidempi kypsyminen edistää sokerien kertymistä massaan.\nMyöhäisten kirsikoiden kasvaminen Keski-Venäjällä on täynnä riskiä. Marjat eivät välttämättä pysty pysymään erittäin varhaisten pakkasten kanssa. Pidempi kasvukausi tekee puista alttiita sieni-infektioille. Siksi Moskovan alueelle suositellaan lajikkeita, joilla on hyvä pakkaskestävyys ja immuniteetti kokokykoosille, monilioosille ja klyasterosporioosille:\nMichurinskaya (nimeltään VNIIS, nimeltään I. V. Michurin, josta se peruutettiin);\nMyöhäiset kypsät kirsikat ovat kuljetettavimpia, hyvin varastoituja ja niillä on korkeat makuominaisuudet..\nKirsikkalajikkeiden lajikkeet voidaan ryhmitellä seuraavien ominaisuuksien perusteella:\nhedelmien väri ja koko;\naikuisen puun korkeus;\nKeskimmäisen kaistan, etenkin esikaupunkien, viljelyyn on parasta valita punahedelmäiset kirsikat. Tämä on tunnetuin ja yleisin lajike, joka kestää pakkaset -35... -44 ° C: seen. Lajikkeen kesän suosikkiasukkaat - Fatezh, Tyutchevka, Teremoshka ja muut.\nNiistä lajikkeista, joilla on keltaisia marjoja, pakkaskestävyys eroaa Chermashnaya, Homestead keltainen, Leningrad keltainen, Ryazanin lahja. Niillä on erinomainen makea tai hapanmakea maku, mutta ne ovat huonosti varastoituneita ja niillä on taipumus halkeilla..\nMustilla kirsikoilla on todella tummempi viininpunainen sävy. Tiheän ihon takia nämä lajikkeet ovat useimmiten huonoimpia ja kuljetettavia, minkä vuoksi ne ovat laajalti edustettuina myymälähyllyillä ja markkinoilla. Moskovan alueen puutarhoissa ei ole vaikeaa kasvattaa Leningradskaya mustaa, Iput, Rechitsa, Revna.\nVaaleanpunaiset kirsikat ovat jälkiruokamarjoja. Sen maku vaihtelee makeasta ja hapanta makea-makeaan. Asianmukaisella hoidolla keskikaistalla saat hyvän sadon Bryanskin vaaleanpunaista.\nMatala ja pitkä\nHedelmäpuun korkeus ei ole vain koristeellinen ominaisuus. Matalalla kasvavat lajikkeet ovat sopivia Moskovan alueelle. Niitä on helpompi hoitaa, niistä on helppo korjata, mutta ne ovat myös alttiimpia mekaanisille vaurioille. Teremoshka ja Raditsa ovat lyhyen rungon (1,5-2 m).\nKeskikokoisia puita ovat Chermashnaya, Fatezh, Tyutchevka, Sinyavskaya, Rechitsa jne..\nKorkeat lajikkeet (korkeintaan 4 m) lisäävät kruunun runsaasti, mikä kuluttaa ravinteita maasta. Koska Moskovan alueen maaperä ei ole jo kovin hedelmällinen, on parempi hylätä nämä lajikkeet.\nSuurhedelmäiset ja itsehedelmälliset\nItse tuotettujen kirsikoiden pölytys tapahtuu vain niiden omien kukkaisten siitepölyn vuoksi, joten sadon saamiseksi riittää yhden hedelmäpuun istuttaminen. Tämä on houkuttelevin vaihtoehto viljelyyn pienellä alueella. Kirsikoiden ominaisuus on harvinainen, joten sinun on valittava rajoitetusta määrästä lajikkeita.\nParas vaihtoehto on itsepölyttävän Manor-keltaisen taimet, joilla ei ole vain korkein omahedelmällisyys, vaan myös pakkasienkestävyys ja immuniteetti patogeenisille sienille. Osittain itse hedelmällinen Iput ja Ovstruzhenka (jopa 10%).\nKirsikkahedelmiä, jotka painavat yli 6 g, kutsutaan isoiksi. Iput, Narodnaya Syubarova, Michurinskaya, Valery Chkalov ovat nämä ominaisuudet.\nSiirtokunnan muotoisten hedelmäpuiden kruunu on lehtipuinen runko, jossa on muutama ja lyhyt sivuhaara. Tällaiset kirsikat näyttävät pylväältä tai pylväältä, tästä myös nimi.\nTämä laji on suhteellisen nuori. Sen tärkeimmät edut ovat kompaktius ja karsimattoman tarpeen puute. Pylväspuiden sato on kuitenkin alhaisempi kuin tavallisilla lajikkeilla - korkeintaan 15 kg puuta kohti. Hoito vaatii enemmän työvoimaa: jopa pakkaskestävät kirsikat on eristettävä talveksi, suojattava tuudelta ja kasteltava runsaasti kesällä.\nLähiöissä kasvaa seuraavat lajikkeet:\nSylvia ja Pikku Sylvia.\nLaadunvalintaa koskevat suositukset\nPäättäessään lajikkeesta kesäasunnolle Moskovan lähellä, ota huomioon hedelmäpuun kyky kestää ei keskimmäisen kaistan lievintä ja arvaamatonta ilmastoa. Tärkein ominaisuus, johon sinun tulisi kiinnittää huomiota, on pakkaskestävyys, eli kyky sietää matalia lämpötiloja.\nToinen, mutta ei yhtä tärkeä asia - talvinen kestävyys. Paluuhallat voivat ohittaa kirsikat, kun se on jo avannut silmuja ja pilata sadon. Paras tulos saadaan puutarhurit valitsemalla lajikkeita, joiden kypsymisaika on keskimäärin. Näiden puiden vegetatiivinen ajanjakso kuuluu taattuihin lämpimiin kuukausiin.\nJos puhumme kirsikoiden ja niiden hedelmien ulkonäöstä, keskipitkälle puille ovat parempia keskipitkät puut. Rajoitettu ravinteiden saatavuus maaperästä ei johdu kruununmuodostukseen, vaan makeaan marjoihin.\nAmatööripuutarhureiden foorumeilla käydään keskustelua kirsikoiden viljelyn hyödyllisyydestä lähiöissä. Osallistujat, jotka onnistuivat saamaan sadon, huomauttavat oikean lajikkeen valinnan ja maatalouden tekniikan tarkkailemisen tärkeyden.\nMichael: ”Noginskin sivustollani kasvaa neljä lajiketta: Narodnaya Syubarova, Homestead yellow, Ovstuzhenka ja Revna. Ne eivät koskaan jäätyneet, edes kylmänä vuonna, kun pakkaset olivat alle -30 ° C. Tärkeintä on järjestää viemäröinti ja suoja hyvin talveksi. ”.\nGalina: ”Istutettu Fatezh. Syömme marjoja toista vuotta, mutta vain ala oksista, koska ylemmät hyökkäsivät perunaan. Maku on aika kirsikka, mutta haluan lisää makeutta. Ilmeisesti eteläistä lämpöä ja valoa ei ole tarpeeksi. ”.\nLyudmila: ”Makeakirsikka Iput kasvaa normaalisti, mutta se ei kukki ja kantaa hedelmää joka vuosi - se riippuu säästä. Kypsyneet marjat ovat maukkaita ja makeita, väriltään melkein mustia. ”.\nKirsikoiden viljely Moskovan alueella vaatii paljon vaivaa, koska jopa vyöhykkeellä varustetut lajikkeet voivat kärsiä säännöllisistä ja äkillisistä säämuutoksista, mekaanisista vaurioista (voimakas tuuli), maaperän köyhyydestä ja liian lähellä pohjavettä. Nämä ja muut maatalouden ilmasto-olosuhteiden haitat kompensoivat osittain pätevä hoitotyö ja osittain tavaroiden harkittu valinta.\nKirsikka - esikaupunkien istutus, hoito ja lajikkeet\nKirsikka on hedelmäsato, jota aikuiset ja lapset rakastavat. Sen hedelmiä käytetään hillojen, säilöntäesteiden, kompottien valmistukseen. Tuoreet kirsikat ovat hyödyllisiä, koska ne sisältävät suuren määrän vitamiineja ja mineraaleja. Artikkelimme opit kuinka kasvattaa puumaista kasvia puutarhassasi, kuinka huolehtia siitä oikein ja parhaat kirsikkalajikkeet Moskovan alueelle.\nMikä on kirsikka\nKirsikka on vaaleanpunaisen perheen puumainen kasvi. Sille on ominaista nopea kasvu, etenkin nuorena. Hänellä on munanmuotoinen kruunu, mutta kasvun aikana hän voi muuttaa muotoaan vaihtaessaan munamaisesta kartiomaiseksi. Puulle on ominaista 2 lajin versot: brachyblasts ja auxiblasts.\nKirsikoiden juuristo on pääosin vaakasuora, mutta hyvissä olosuhteissa pystysuuntaiset juuret voivat kehittyä. Ydinjuuren muodostuminen tapahtuu vasta 1–2 vuoden kuluessa kulttuurin elämästä, jonka jälkeen se juurtuu.\nKirsikoilla on 3 munuaistyyppiä:\nNe sijoitetaan kasvu- ja hedelmäsokiin. Kirsikkaa lisäävät siemenet, juuret ja monivuotiset versot. Se on hedelmällinen, pölytykseen tarvitaan useiden puiden istuttaminen.\nKeskimmäisen nauhan pakkasenkestävimmät lajikkeet ovat:\nKestää italialaista ja Fatezh-kevätjäätä. Chermashnaya- ja Sinyavskaya-lajikkeet ovat sopivimpia viljelyyn Moskovan alueen eteläpuolella.\nKuinka valita kirsikkataimet ja mistä ostaa\nTuleva sato ja sen kehitys riippuvat siitä, minkä kirsikkataimen istutat. Terveellä taimella tulisi olla hyvin kehittynyt juurijärjestelmä, ja runko ei saa olla vaurioitunut. Tavaratilassa on oltava rooli rokotuksesta.\nPuun taimia on parasta ostaa luotettavissa taimitarhoissa, joista yksi on KFH-hedelmätarha. Vain täältä voit ostaa terveellisiä ja vahvoja kirsikkataimia edulliseen hintaan ja toimittaa Venäjälle.\nLämmin ilmastoalueilla puiden istutus tapahtuu syksyllä muutama viikko ennen ensimmäistä pakkasta. Muilla alueilla on suositeltavaa istuttaa sato keväällä ennen silmujen turpoamista.\nIstuimen tulee olla hyvin valaistu ja suojattu kylmältä tuulelta. Pohjavettä ei tule sijoittaa liian korkealle, koska pystysuoraan sijaitsevat juuret voivat olla useita metriä pitkiä. Sitä on mahdotonta käyttää laskeutumaan ala-alueelle sulavesien pysähtymisen vuoksi keväällä.\nIhanteellinen maatila kirsikoiden istuttamiseen on hiekkamaa ja ravinteinen saven. Kulttuuri kasvaa huonosti tai kuolee alueilla, joilla on savea, hiekkaa ja turvetta.\nMakea kirsikka tarvitsee ristipölytystä, tästä syystä pölyttäjien tulisi kasvaa sen vieressä. Tätä varten on tarpeen istuttaa puun viereen muutama lisää kirsikoita, mutta muita lajikkeita. Kirsikka voi olla myös pölyttäjä, mutta sinun tulisi valita lajike, joka vastaa kukinnan aikaa.\nKirsikoiden istutus syksyllä\nJos aiot istuttaa taimen syksyllä, sinun on suoritettava joitain valmistelutoimia etukäteen. Kaivaa aluetta 20 päivää ennen istutusta, lisää 0,18 kg superfosfaattia sekoitettuna ämpäriämpäriin ja 100 g kaliumpintamuotoa neliömetriä kohden. Lannoitteena voit käyttää myös erityistä kirsikoiden ja kirsikoiden päällystettä (0,2 kg lannoitteita vaaditaan 1 neliömetriä kohti).\nHapan maaperä vaatii kalkitusta. Lisää raskaaseen savimeen 600-800 g kalkkia 1 neliömetriä kohti, hiekkaiseen maaperään - 400-500 g. Menetelmä suoritetaan viikossa ennen pintakäsittelyn levittämistä.\nIstuin tulee kaivaa 15 päivää ennen taimen istuttamista. Kuopan halkaisijan tulee olla vähintään 1 m, syvyys - 60–80 cm. Kaivaessasi kaivoa, pudota maan päällä oleva kerros erilliseen paikkaan, tulevaisuudessa täytät sen puun juurtojärjestelmällä. Asenna kaivon keskelle tappi, johon sitoa taimi istutuksen jälkeen.\nSekoita pintamaan kanssa 200 g superfosfaattia, 0,5 kg puutuhkaa, 60 g rikkihappoa ja vanhennettua kompostia. Kaada tällä koostumuksella taimen juuret istutettaessa.\nVoit istuttaa satoa puutarhaan, kunnes maa jäätyy. Kaada istutuksen jälkeen ämpäri vettä puuhun.\nKevätistutus ei käytännössä eroa syksystä. Mutta on yksi poikkeus - istuin on valmistettava syksyllä. Kaivaa reikä lokakuussa tai marraskuussa ja lisää sitten komposti siihen. Tässä muodossa kuoppa seisoo kevääseen asti.\nKun lumi on sulanut ja maaperä on kuivunut, lisää siihen typpilannoitetta. Viikon kuluttua voit aloittaa taimen istuttamisen.\nMakea kirsikka ei vaadi lähtemistä. Keväällä, ennen munuaisten turvotusta, on tarpeen leikata kruunun muodostamiseksi. Leikkaa 2-3 luuhaaraa, leikkaa loput renkaaseen. Varmista, että kannot eivät ole. Käsittele leikkuupaikka puutarhavarilla. Jos sinulla ei ollut aikaa leikata ennen mehun virtausta, siirrä toimenpide seuraavaan vuoteen.\nAikuisissa puissa terveys- ja muodonmuutosleikkaus suoritetaan keväällä ennen mehun virtauksen alkamista. Kun ilman lämpötila on noussut 18 asteeseen, suorita kirsikoiden ennaltaehkäisevä käsittely tuholaisilta ja taudeilta. Tämä menetelmä auttaa pääsemään eroon taudinaiheuttajista, jotka talvehtivat tavaratilan ympyrän ja viljelykaarnan pinnalla..\nJos istutit kaikki tarvittavat lannoitteet maaperään taimia istutettaessa, lannoita sitten uudelleen vasta 4 vuoden puun jälkeen. Tämä sääntö koskee vain fosforin ja kaliumin päällystettä, typpeä tulisi käyttää vuosittain. Syötä typpeä keväällä ja vasta lämpimän sääennusteen jälkeen. Seuraava lannoitus typpilannoitteilla suoritetaan toukokuun lopussa. Myös keväällä he rokottavat kirsikoita.\nKesällä maaperä, jolla kirsikka kasvaa, on löysättävä 10 cm: n syvyyteen kuolla tai manuaalisella kultivaattorilla. Viljele päivä puun tai sateen kastamisen jälkeen. Kauden aikana sinun on kastettava viljelmää 3–5 kertaa ja tarkkailtava huolellisesti viljelmän tilaa. Siirry heti hoitoon, kun siinä esiintyy tuholaisten tai tautien ensimmäisiä merkkejä.\nSuorita karsinta kesällä puristamalla väärin kasvavat versot. Poista myös oksat ja varret, jotka sakeuttavat kruunua. Poista juuren jälkeläiset, muuten ne alkavat kasvaa. Sadonkorjuu tapahtuu toukokuun lopulla tai kesäkuun alussa..\nSyötä kesän puolivälissä aikuinen puu potas- ja fosforilannoitteilla. Levitä elokuussa orgaaninen lannoite maaperään. Kulttuurin oikean kehityksen ja kasvun varmistamiseksi varmista, että puunrunkoympyrä on aina puhdas.\nKaivaa keltaisuutta ja lehmien pudotusta, yleensä tällä kertaa syyskuusta lokakuuhun, kaivaa maa-alue kirsikkaan 10 cm syvyyteen. Ennen kuin lehti lehti putoaa, kastele puu. Kerää ja polta ympäröivät lehdet ja käsittele puu itse tuholaisten ja tautien tuhoamiseksi.\nSeuraavaksi puhumme suosituimmista kirsikkalajikkeista, jotka soveltuvat viljelyyn Moskovan alueella ja muilla maan alueilla.\nTämä on isohedelmäinen kirsikka, joka 4–5-vuotiaana muodostaa vahvan, keskitiheyden kruunun. Aikuisen puun korkeus on 3–5 m.\nLajikkeen tunnusomainen piirre ei ole massa, vaan vähitellen kypsyminen. Hedelmät kypsyvät yleensä kesäkuun toisella puoliskolla tai heinäkuun alkupuolella.\nYhden hedelmän paino on 7–10 g. Hedelmiä ei kuljeteta eikä pitkäaikaisesti varastoida, koska ne pilaantuvat nopeasti. Ne murtuvat helposti, joten kypsytyksen aikana on välttämätöntä rajoittaa sadon kastelua.\nHärän sydän tarvitsee pölyttäjiä, muuten se ei kanna hedelmää hyvin. Tämä lajike sietää rauhallisesti -25 astetta..\nTällä kirsikkalajikkeella on merkittävä paino - 10,4–12 g, joissain tapauksissa hedelmien paino voi olla 18 g. Hedelmien iho on ohut mutta tiheä, mikä myötävaikuttaa niiden pitkäaikaiseen varastointiin ja kuljetukseen. Kypsyminen kesäkuun toisella puoliskolla.\nSuurhedelmäiset kirsikat alkavat kantaa hedelmää varhain, ensimmäisen sadon voi korjata 4 vuotta istutuksen jälkeen. Keskimäärin voit kerätä 44–55 kg marjoja vuodessa.\nTälle lajikkeelle on ominaista hyvä kuivuuskestävyys ja pakkaskestävyys. Makea kirsikka ei vaadi hoitoa, ei tarvitse säännöllistä ruokintaa. Puun haitoihin sisältyy pölytystarve, muuten sato on noin 5%.\nParas lajike tälle lajikkeelle on steppeli kirsikka. Itse puu on melko suuri, sillä ei ole kovin paksu kruunu leveän soikean muodossa.\nHedelmät ovat pyöreitä tai leveitä soikeita ja keskellä pieni ura. Hedelmien väri on keltainen ja kullanruskea. Yhden hedelmän koko on 5–8 g.\nFranz Joseph alkaa harvoin kantaa hedelmiä 4-vuotiaana, yleensä vasta 5–6-vuotiaana. Alkuvuosina sato on melko pieni, mutta puu alkaa tuottaa jo 7-vuotiaana monia hedelmiä. Tärkeää: Franz Joseph tarvitsee ristipölytystä.\nHedelmät kypsyvät kesäkuun lopulla. 10-vuotiasta puusta voidaan kerätä 35 kg marjoja yhdestä puusta ja jo 40 kg marjoja 15-vuotiaasta puusta. Hedelmillä on hyvä kuljetuskelpoisuus, niitä voidaan säilyttää pitkään mausta menettämättä.\nValeri Chkalov on varhainen kirsikoiden lajike, jolle on ominaista korkea tuottavuus ja maukkaita hedelmiä. Puu saavuttaa 6 m korkeuden, alkaa hedelmää 5-6 vuoden ajan. Ensimmäisestä sadosta voit kerätä jopa 17 kg hedelmää ja 10–15 vuoden kuluttua - jopa 60 kg kirsikkaa. Yhden hedelmän paino on 6–9 g.\nValeri Chkalov on pakkaskestävä kirsikkalajike, joka kestää lämpötiloja jopa -30 astetta. Jos munuaiset jäätyvät, on mahdollista säilyttää sato kolmas osa. Puutteiden joukossa on huomattava heikko sieniresistenssi..\nTämä kirsikoiden lajike kasvatettiin Ukrainassa. Vasilisa-kirsikoiden korkeus on 4 m. Makea kirsikka tuo hyviä hedelmiä, yhden paino on 11–14 g. Puu alkaa hedelmää jo 2 vuoden ajan. Hedelmät kypsyvät kesäkuussa, mutta jos kesä on kylmä, sato on heinäkuussa.\nLajikkeen etuja ovat hyvä pakkaskestävyys ja kuivuuskestävyys, korkea sato, vaatimaton hoito. Lajikkeen miinuksiin sisältyy säröilevien marjojen sattuessa usein.\nValikoima kirsikoita Dachnitsa on erinomainen viljelyyn Astrakhanin alueella ja Pohjois-Kaukasian alueella. Keltaisia hedelmiä on 9 grammaa, kypsyvät heinäkuun puolivälissä. Lajike kestää pakkasta ja kuivuutta, alkaa hedelmää 4 vuoden ajan..\nKeltainen Drogan-kirsikkalajike on kasvatettu Saksassa. Sitä pidetään yleisenä lajikkeena, joka kantaa keltaisia hedelmiä. Yhden marjan paino on 6-8 g, hedelmät kypsyvät kesäkuun lopulla.\nerinomainen sopeutuminen erilaisiin ilmasto-olosuhteisiin;\nkestävyys lyhyelle kuivuudelle;\nhyvä maku marjoista.\nalttius tietyille sairauksille.\nTässä kirsikkalajikkeessa on suuria hedelmiä (jopa 9 g). Sparksille on ominainen piirre pakkaselle ja kuivuudelle..\nKubanin kauneus on keskikokoinen puu, jolla on tiheä ja hyvin lehtipuinen kruunu. Kukkii varhain ja varhain kypsymällä. Hedelmät ovat suuria, yksi painaa 6–7 g. Krasa Kuban kuuluu talvikykyisimpiin lajikkeisiin, puu vaurioituu erittäin harvoin ja sen pakkaskestävyys on riittämätön. Se sietää kuivuutta rauhallisesti, kun taas siihen vaikuttaa harmaa hedelmämäki..\nAlkaa hedelmää 5–6-vuotiailta, lajike on itsehedelmällistä.\nTämä on hybridilajike kirsikoita, ristikkäin kirsikoiden kanssa. Tämä hybridi on kasvatettu Saratovissa, joten sitä kutsutaan usein Saratov-vauvaksi.\nSadonkorjuun voi korjata kesäkuun puolivälissä. Yhdestä pensasta voit kerätä jopa 25 kg marjoja. Vauva on hieno kasvaa esikaupunkialueilla.\nTämä kirsikoiden lajike on suunniteltu viljelyyn maan eteläosassa. 16-vuotiaan puun keskimääräinen sato on noin 80 kg. Hedelmät sietävät kuljetusta hyvin.\nTämä kirsikoiden lajike kasvatettiin Melitopolissa. Kirsikka saavuttaa 6 m korkeuden, sillä on paksu ja leviävä kruunu. Alkaa hedelmästä 4 vuoden ajan suurilla marjoilla, joiden paino on 6–8 g.\nMelitopolin kirsikat ovat kestäviä monilioosille. Viljelmä on itse hedelmättömää eikä siedä matalaa lämpötilaa.\nTämä on hybridilajike, joka syntyi pölyttämällä kirsikoita. Yhden marjan paino on 5-15 g. Kirsikka sietää itsepintaisesti kylmää, joten sitä voidaan kasvattaa lähiöissä.\nEsitetyt kirsikat voi ostaa verkkokaupastamme KFK Orchard. Takaamme korkealaatuisten taimien myynnin kohtuuhintaan toimittamalla venäläisellä postitse koko maassa.\nKuinka istuttaa kihara ruusu\nKultaiset viikset: ominaisuudet ja vasta-aiheet, istutus ja hoito\nPanicled grandiflora hydrangea - hoidon ja lisääntymisen piirteet puutarhassa\nTalon lähellä sijaitsevan paikan - puutarhan, kasvihuoneen, puutarhan, nurmikon, kukkapenkkien - hoito vie paljon aikaa ja vaivaa, ja kastelu on paljon vaivaa. Jos se automatisoidaan, vie vähemmän aikaa ja vaivaa, ja tulos on parempi: vähemmän vettä poistuu, kasvien sato ja ulkonäkö paranevat.\nVioletti - kotihoito, kukkataudit ja niiden hoito


Sattuvasti sanottuna lastensuusta . | Oma elämä\ntorstai 23. toukokuuta 2013 8:44\nSattuvasti sanottuna lastensuusta .\nMinkälaisia hymyhetkiä olette viettäneet, kun lapsensuusta on lipsahtanut kunnon juttuja ja minkälainen se juttu sitten oli ?\nKummitytön poika oli silloin alle kouluikäinen.Istuivat kesähelteellä autossa,ohi käveli nainen minihameessa.Niksu tuumaa,onpa tätillä leviä vyö:)\nReilu 2-vuotias poikani kysyi raikkaalla äänellä noin 200 ihmisen tilaisuudessa kohtalaisen hiljaisuuden vallittessa: "Lähetäänkö äiti kessulle?"\nPojanpoikani kävi useamman uimakoulun, eikä uimataitoa tahtonut oikein löytyä. Asiasta puhuessamme hän sanoi minulle. "Osaanhan minä uida, mutta minä en vaan pysy pinnalla."\nSamanen poika, kun kyselin keväällä hänen koulunumeroita ilmoitti olevansa luokkansa paras englannissa, mutta muut ei tiedä sitä.\nSiskontyttö istui hyvinkarvasen miehen vieressä ja alakomuriseen sille miehelle, tyttö oli kaksivuotias.Nelivuotias sisar tokaisi Kaisa ei se oo koira.\n6v raineri kysyy ostoskäryissä huutavalta 3v pojalta "mikä se nyt valtua vituttaa"\nVein keväällä kolmevuotiaan lapseni metsään katsomaan puita ja kasveja. Pajukossa jokelsi lehtokerttu loppumatonta viserrystään, jonka kuullessaan lapseni loihe lausumaan "Pikkulintu puhuu äidille puhelimessa".\nn.5v röyhtäs ruokapöydässä, päälle tokas et nää on niitä elämän henkiä\nTytär kysyi muutama vuosi sitten pääsiäisen jälkeen, että " Äiti, oliko sen tyypin nimi Jeesus, joka leikki kuollutta ja ja huijasi kun ei sitten kuollutkaan?" Olivat uskontotunnilla asiasta jutelleet.\nIsäni oli humalassa kun minut teki.\nLomautetaan kaikki ihmiset kesälomien ajaksi. Sehän ei ole keltään pois ja kaikki ovat tyytyväisiä.\n4 vuotiaalta pojalta pääsi "paukku" ruokapöydässä. silmät kirkaana vain tokaisi: RUOTSALAISET VIHELTÄÄ\nPojan tyttö katsoi jääkiekkoa telkkarista ja yht äkkiä se huusi Hyvä Kärpänen. Silloin tv pelissä oli HIFK ja KÄRPÄT.\nPoikamme 5v. kaatui vesilammikkoon vatsalleen ja kaikki vaatteet kastuivat kunnolla. Poika nousi itse ylös ja ilmoiiti kirkkain silmin, että jäipähän lakki kuivaksi.\nala tässä kaikkia juoruja kertomaan\nTuttavalla otsakalju, poikamme noin 5v katseli ruokapöydän ääressä tuttua ja kysäisi miksi sinulla piip on nuin pitkä otsa?\nTuntematon 22.05.2013 10:00\nkyllä oikeat puisto -kemistit vie ne putelit itse kauppaan, ei niitä riitä kotiäideille saati muillekaan.. keksi joku mu... Lue lisää »


Museo- ja tiedekeskus Luuppi on nimetty alueelliseksi vastuumuseoksi - Ajankohtaista - Museo- ja tiedekeskus Luuppi - Oulun kaupunki\nMuseo- ja tiedekeskus Luuppi on nimetty alueelliseksi vastuumuseoksi\nAlueelliset vastuumuseot korvaavat aiemmat maakuntamuseo- ja aluetaidemuseotehtävät. Alueellisten vastuumuseoiden tehtäviin kuuluvat alueellisen museotoiminnan edistämistehtävät, alueelliset kulttuuriympäristötehtävät ja alueelliset taidemuseotehtävät. Alueellisiksi vastuumuseoiksi on Suomessa nimetty 31 museota. Luupissa vastuumuseoiden tehtäviä hoitavat käytännössä Pohjois-Pohjanmaan museo ja Oulun taidemuseo.\nAlueellisen vastuumuseon toimintaan kuuluu muun muassa museotoiminnan edistäminen ja kulttuuriympäristön suojelu ja hoito Pohjois-Pohjanmaan alueella. Aiempaan aluemuseotoimintaan verrattuna esimerkiksi arkeologisen kulttuuriperinnön hoidon kokonaisuus kasvaa 14 kunnalla, jotka saavat asiantuntija-apua ja neuvontaa esimerkiksi rakennusten korjaushankkeiden suunnittelussa ja toteutuksessa.\nVastuumuseon aseman ja rahoituksen myötä Luupissa on nyt avoinna uusia virkoja, joihin saadaan mainittu valtion rahoitus. Haettavana ovat arkeologin ja korjausrakentamisen asiantuntijan virat sekä kaksi konservaattorin tehtävää. Tarkemmat tehtävien kuvaukset ja hakuohjeet.\nPäätös valtionosuuden piiriin otettavista museoista ja niiden valtionosuuksista tehty (Opetus- ja kulttuuriministeriö)


#äidinpäiväkirjat | Mrs Middleage #äidinpäiväkirjat – Mrs Middleage\n27.11.2016 mrsmiddleage#äidinpäiväkirjat Jätä kommentti\nVelipoika oli viritellyt eloon äitivainaan läppärin.\nSiellä oli yksi ainoa tiedosto. Päiväkirjat vuosilta 1976-77. Äiti kirjoitti päiväkirjaa ja aloitti jossain vaiheessa niiden siirtämisen tietokoneelle, mutta homma jäi kesken. Tallentui vain tuo yksi vuosi. Miten mielenkiintoista luettavaa! Tuntui kuin olisin päässyt aikamatkalle omaan lapsuuteen, vähän eri näkövinkkelistä. Päiväkirjan mukaan äidin päivät täyttyivät pyykinpesusta, siivouksesta, leipomisesta, mutta myös oivaltavista havannoista ja ihanan levollisesta, kaiken hyväksyvästä ja vastaanottavasta elämänasenteesta, mistä minulla ei ollut aavistustakaan. Äiti taisikin olla aika rohkea nainen. Minä sen sijaan tuona vuonna vain ratsastin, menin tallille ja tulin tallilta. Kerran imuroin, pyytämättä ja äidille yllätyksenä.\nSamaan aikaan kun olin saanut luettavaksi äidin päiväkirjat, satuin kävelemään antikvariaatin ohi. Ikkunassa oli Suomen Kuvalehtiä samalta vuodelta kuin äidin päiväkirjat. Menin ja ostin koko setin. Olipa hauska selailla niitä siihen perään. Kekkonen, kekkonen, kekkonen. Yhdessä numerossa paheksuttiin koulurakennusten huonoa tilaa. Oli ulkovessoja, puukaminoita, jyrkkiä portaita, kylmiä rakennuksia, ruokaa lämmitettiin puuhelloilla ja oppilaat kuljettivat ruuat ämpäreille luokkahuoneisiin. Yhdessä numerossa esitettiin Alvar Aallon suunnitelmat Töölönlahden rakentamiseksi. Holy moses, olipa hienot. Ihan turhaan on teetetty uudet suunnitelmat muilla. Väyrystä ihmeteltiin, onko lintu vai kala.\nKieli on kyllä sen verran muuttunut, että ihan ei jaksanut niitä jorinoita A:sta Ö:hön lukea. Jännä miten nopeasti kieli ja sen rytmi muuttuvat. Sama ilmiö on, jos yrittää katsoa 70-luvun televisio-ohjelmia: on…niin…hidasta…ei…jaksa…kauan. Äidin päiväkirjat olivat sen sijaan jämäkkää tekstiä ilman suhmurointia. Siis ilmiselvä modernisti, ilmeisesti.\nMutta summa summarum, elettiinpä ennenkin, oli samoja iankaikkisia murheita kuin meillä täällä tänään. Töölönlahti ei ole vieläkään valmis. Eikä Väyrynen loppu. Ja Kekkonen kummittelee. Radio oli päällä autoa ajaessa, olisiko ollut Iskelmäradio, yleensä se. Kesken kaiken kuului lapsuudesta tuttu Kekkosen ääni, joka sanoi.”Kansalaiset. Suomi on hieno maa, tehkäämme työtä sen puolesta!”\nMuutaman päivän kuluttua olin mitaliostoksilla. Ystävä halusi ostaa pronssimitalin miehelleen pronssihääpäivälahjaksi. Kolusimme kaupan mitalivarastoja kuin lapset karkkikaupassa. Löysin hopeisen Kekkosmitalin vuodelta 1980. Siinä on Kekkosen pää ja teksti ”Suomen puolesta”. Pakkohan se oli itselle ostaa. Vielä en tiedä, miksi?


Ennen oli paremmin | Ulkopolitiikka\nJoel Kotkin: The New Class Conflict. Telos Press Publishing 2014, 230 s.\nTutun tarinan mukaan taloudellinen eriarvoisuus on Yhdysvalloissa räikeämpää kuin kertaakaan sitten 1920-luvun. Kasvu on hyödyttänyt rikkaista rikkaimpia kaikkien muiden kustannuksella. Köyhyys ei ole helpottanut, ja kutistuvan keskiluokan reaaliansiot ovat 1970-luvun tasolla.\nKovasta yrityksestä ei enää palkita, sosiaalinen liikkuvuus on vähentynyt ja ydinperheelläkin menee huonosti. Amerikkalainen unelma on rikki.\nJoel Kotkinin mukaan tavanomaiset jaottelut, jotka perustuvat usein vasemmistoon ja oikeistoon, porvareihin ja työläisiin tai demokraatteihin ja republikaaneihin, sopivat nykytilanteen analysointiin huonosti. Tilalle hän tarjoaa uutta luokkajakoa.\nPahiksen roolissa ovat 2000-luvun nousevat ryhmät: digi- ja informaatiotaloudessa rikastuneet »tekno-oligarkit» sekä heidän rahoituksestaan riippuvaisten akateemisten älyköiden, johtavien virkamiesten ja liberaalimedian »papisto», joka tukee tekno-oligarkkien maailmankuvaa.\nPäähänpotkitun sankarin viitan Kotkin pukee sosiaalisesti konservatiiviselle perusduunarille, joka asuu perheineen pikkukaupungin omakotitalolähiössä, pitää autoilusta ja käy kirkossa. Sympatiaa saa myös nuorten aikuisten petetty sukupolvi, jonka tulevaisuuden oligarkkien ja papiston luoma yhteiskuntamalli tuhoaa.\nToisin kuin perinteinen teollisuus, informaatiotalous tarjoaa vain vähän kohtuupalkkaisia keskitason työpaikkoja. Sosiaalisen median yritykset tarvitsevat harvoja huippuosaajia ja jonkin verran huonopalkkaista palvelusväkeä. Ne ulkoistavat kaiken mahdollisen halpatyömaihin ja minimoivat veronsa. Loputkin teollisuustyöt katoavat, kun itärannikon vihreä papisto asettaa ympäristönsuojelun ihmisten hyvinvoinnin edelle ja kuristaa teollisuustyön sääntelyllään, Kotkin valittaa.\nParhaimmillaan kirja on pureskellessaan tekno-oligarkian, markkinoiden ja politiikan suhdetta. Applen, Googlen ja Facebookin kaltaiset yhtiöt ovat oligopoleja, jotka pyrkivät sementoimaan markkina-asemansa rahoittamalla avokätisesti asiaansa ajavia poliitikkoja, tiedotusvälineitä ja järjestöjä – jotka puolestaan ovat avustuksista liiankin riippuvaisia.\nKotkinin mukaan liberaalista ja ekologiatietoisesta puheenparrestaan tunnetut teknomiljardöörit kuluttavat itse kestämättömästi, hyväksikäyttävät työvoimaa ja vähät välittävät sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta.\nHeikommin toimii Kotkinin papisto-käsite, joka niputtaaerilaisia toimijoita yhteen varsin epämääräisesti. Termi heijastaa lähinnä kirjoittajan halveksuntaa postmodernia kaupunkilaista elämäntapaa ja kaikkea hänen siihen liittämäänsä kohtaan.\nPohjimmiltaan teos on periamerikkalaisen elämänmallin puolustuspuhe, joka etsii ratkaisuja nykyajan ongelmiin romantisoidusta menneisyydestä.\nPaikoin teksti on kuin menneen ajan teollisuuspatruunan kynästä. Uusi teknologia on epäilyttävää ja uusiutuva energia suoranainen uhka.\nYhdysvaltain rapistuneelle infrastruktuurille Kotkinin esittämä laaja julkinen investointiohjelma kuitenkin tekisi hyvää.


Paleman laajasta ja monipuolisesta tuotevalikoimasta löydät laadukkaat ja hauskat lelut ja pelit kaikenikäisille lapsille. Meillä on myös Lahjapalvelu, paketoimme ja postitamme valitsemasi lahjan puolestasi, sekä kirjamme onnittelukorttiin toivomasi tervehdyksen päivänsankarille. Tilauksesi lähetetään joko samana tai seuraavana arkipäivänä. Tervetuloa lelumaailmaan, Palema … Lue lisää →\nBR-Lelut on yksi tunnetuimmista lelukaupoista. BR-Lelut verkkokaupasta voi tilata satoja erilaisia leluja ja muita lasten leikkivälineitä. Verkkokaupasta ostetuilla tuotteilla 365 päivän palautusoikeus!\nHappy Kids in Viapori\nHappy Kids in Viapori Design tarjoaa laajan valikoiman lasten sisätossuja, kenkiä, muskarisoittimia, puuleluja ja palapelejä jokapäiväisiin kerho-, muskari-, leikki- ja puuhahetkiin.\nMetkalastentarvike.fi myy Kiddimoto-potkupyöriä, sekä Kiddimoto-ajovarusteita. Hauskat katu- ja krossipyörien puiset miniversiot innostavat potkuttelemaan. Potkupyöräily on mainio tapa harjoitella mm. tasapainoa, mitä polkupyöräilykin vaatii. Kokoa oma yksilöllinen potkuttelusettisi tai valitse valmis paketti! Tällaisen lapsesi oikeasti haluaa.\nLastentarvikkeiden verkkokauppa, jossa myynnissä erilaisia lastentarvikkeita laidasta laitaan. Tuotevalikoima koostuu enimmäkseen pienistä tuotteista.\nLeikkiauto.fi on verkkokauppa, josta löytyy lelut sekä pojille että isille. Valikoimassa on erilaisia leikkiautoja pienoismalleista päältä ajettaviin ja myös laadukkaat RC autot. Yli 35 euron tilaukset ilman toimituskuluja! Alle 35 euron tilauksiin toimituskulut edullisesti 4.90 e toimitustavasta riippumatta.


"Eiks se oo parempi, että sanoo suoraan?" – Miksi tyly ja hallitsematon tunteenpurkaus ei ole rehellisyyttä\n”Eiks se oo parempi, että sanoo suoraan?” – Miksi tyly ja hallitsematon tunteenpurkaus ei ole rehellisyyttä\nKiihkeiden nettikeskustelujen aikana tuntuu siltä, että mitä tahansa tolkutonta tunnepurkausta puolustellaan rehellisyydellä. ”Kato mä nyt vaan halusin olla avoin.” ”Eiks se oo parempi että sanoo suoraan?”\nTavallaan on – mutta aina suoruudessa ei ole kyse rehellisyydestä. Päällimmäisten tunteiden oksentaminen ärsytyksen aiheen päälle ei yleensä ole rehellisyyttä lainkaan vaan puolustusmekanismien ylikorostunutta toimintaa. Puolustautumalla paikataan kyvyttömyyttä ja haluttomuutta kohdata se, mikä itseä pohjimmiltaan harmittaa, pelottaa tai surettaa.\nKaikkein suurinta rehellisyyttä olisi kurkistaa peiliin ja kysyä itseltään, mitä en tässä asiassa uskalla itselleni tunnustaa. Mitä minä kaikkein eniten juuri nyt kaipaisin?\nTällä hetkellä moni avaa omia tunnelukkojaan. Mutta samaan aikaan on menossa myös laajempi, kollektiivinen kehitys. Meidän henkiset blokkimme eivät ole vain meidän, vaan niissä on mukana vuosisatojen taakka.\nKuorma on peräisin ajoilta, jolloin itsensä ilmaiseminen ja avoimena oleminen ei ollut vaihtoehto. Mutta nyt olemme suuren asian äärellä, kun harjoittelemme tunnetaitoja, kukin omalla tahollaan, samaan aikaan kaikki yhdessä. Ja se ei aina ole ihan helppoa.\nLisää Katri Syvärisen pohdintaa rehellisyydestä ja myötätunnosta itseä kohtaan Taikaelämää-podcastin kolmannessa jaksossa:\n57,80 € 42,21 € (sis. alv) Lisää ostoskoriin\nAuthor Katri SyvärinenPosted on 18.09.2017 25.03.2019 Categories Blogit, Henkisyys, Hyvinvointi, IhminenTags elämän flow, henkinen kasvu, Katri Syvärinen, kohtaaminen, Löydä elämän taika, rohkeus, tunteet\n13.–15.12. Joulujoogaa-retriitti (Koli)\nPerhekalenteri 2020 16,90 € (sis. alv)\nEtsitkö sielunkumppania? Näin opit tunnistamaan hänet\nKipeiden kokemusten rutistamat sielut pystyvät suureen kiitollisuuteen – Ihan tavallinen arki on kaikkein arvokkainta


Haastateltavana mySafety Oy:n sales manager Finland Tommi Heimonen\nTommi Heimosella on monipuolinen kokemus muun muassa laajojen puhelinmyynti- ja telemarkkinointi- organisaatioiden johtamisesta. Pääfokuksena Heimosella on myynnin johdon valmentaminen. MySafety Oy antaa arjen turvaa auttaen kadonneiden avainten etsinnässä ja mm. sulkemalla kortteja.\n1. Voisitko lyhyesti kertoa omasta taustastasi ja roolistasi työelämässä?\nOma taustani on yrittäjäpohjainen, mutta olen myös toiminut ravintola-alalla johtotason tehtäviin asti. Itse myynnin koulutusta en ammattikorkeakoulussa niinkään saanut, mutta saatu teoriakehikko on ehkä auttanut enemmän paineensiedossa ja johtamistaidossa. Tällä hetkellä roolini yrityksessä ja työelämässä on vastata kaikista myyntikanavista joten Telen lisäksi kehitän myös sähköistä myyntiä, kenttämyyntiä sekä B2B konseptia.\n2. Mitkä ovat mielestäsi puhelinmyynnin parissa toimivan työntekijän tärkeimmät ominaisuudet? Entä puhelinmyyntitiimiä johtavan henkilön?\nHenkilön pitää olla ilmeisen rohkea ja kyetä vastaanottamaan palautetta. Hänen pitää olla tietyllä tavalla myös hyvässä suhteessa välinpitämätön, mutta kunnianhimoinen. Johtavan henkilön pitää taas olla sellainen, joka osaa omalla läsnäolollaan tukea näitä vahvuuksia.\n3. Kuinka puhelinmyynti on mielestäsi kehittynyt viime vuosien aikana ja mitä tarpeita näet sen kehittämiselle tulevina vuosina?\nSanotaan näin, että negatiivinen kehitys on ehkä vihdoin saamassa ainakin neutraalin käänteen jos ei muuta. Telemarkkinointia on tehty jo todella pitkään ja valitettavasti se laatu ainakaan 90-luvulla ei monessa yrityksessä päätä huimannut. Pienetkin yritykset saattoivat kuitenkin tehdä satoja tuhansia kontakteja, jolloin aika moni kuluttaja on markkinointiviestiä kuullut monenlaiselta toimijalta. ASML on hyvä taho valvomaan laatua ja pitämään pelisäännöt kurissa, mutta jokaisen yrityksen pitäisi panostaa laatuun. Muistutan vielä kaikkia yrittäjiäkin, että hyvä laatu ei tarkoita sitä, että myyntitehokkuus laskee. Päinvastoin.\nTäytyy aina muistaa, että telemarkkinointi tulee asiakkaille yleensä aikaan jolloin he eivät halua asiasta keskustella. Tällöin onkin tärkeää, että asiakkaille jää kontaktista hyvä mieli, tuli kauppaa tai ei. Hyvän kokemuksen myötä asenne telemarkkinointia kohtaan voi jopa muuttua.\n4. Yrityksenne on hyvin kansainvälinen ja olet roolissasi päässyt näkemään laajasti myös eri maiden telemarkkinointikulttuuria. Oletko huomannut eroja esimerkiksi eri Pohjoismaiden välillä?\nRekrytoinnissa on varmasti suurin ero. Esimerkiksi Ruotsissa (Tukholmassa) rekrytointi on huomattavasti helpompaa kuin esim. Helsingissä, kun puhutaan telemarkkinoinnista. Myös johtamistavoissa on eroa. Jos Suomessa pehmeiden arvojen osuus käytännön johtamisessa on 70-80%, Ruotsissa vastaava luku saattaa olla huomattavasti pienempi. Se vaikuttaa tietenkin siihen, että siellä vaihtuvuus varsinkin telemarkkinoinnissa on huomattavasti suurempaa, ainakin meidän yrityksen kohdalla.\nNorjassa taas lainsäädäntö on erilainen ja asiakkailta pitää pyytää lupa myös telemarkkinointiin etukäteen joka tuottaa siten jo valmiiksi hyvää laatua, volyymin ollessa tietenkin pienempi. Sama lainsäädäntö tai direktiivi on varmasti jollain aikataululla tulossa myös Suomeen, mutta tuskin lähivuosina vielä.\n5. Mitkä asiat ovat mielestäsi avainasemassa, kun pyritään rakentamaan menestyvää puhelinmyyntiorganisaatiota?\nKun rakennetaan mitä vaan organisaatiota, rekrytoinnit ovat avainasemassa. Hyvänä kakkosena tulee sitouttava johtaminen eli motivoitunut henkilöstö. On tietenkin myös hyvä, että on jo etukäteen mietitty hieman mitä myydään, mihin hintaan ja parhaimmassa tapauksessa myös kenelle myydään.\n6. Mitä käytännön neuvoja antaisit puhelinmyynnin kehittämisen parissa työskenteleville henkilöille?\nOlen käynyt paljon läpi psykologista puolta telemyynnistä ja olen ainakin itse havainnut sekä urheiluvalmennuksessa, että myyntivalmennuksessa sen, että myyntiä ei kannata rakentaa monimutkaiseksi. Myyjällä on kova paine koko ajan ja se ei ainakaan edesauta monimutkaisten psykologisten prosessien sisäistämistä. Ehdotakin, että laatutekijät kuten se, että markkinointiviesti on sama jokaisella yksilöllä, ovat kunnossa. Myyvä myyntipuhe on myös tärkeässä asemassa ja sitä on syytä kyseenalaistaa aina, eli kehitys on syytä pitää käynnissä koko ajan.\n7. Mitkä ovat viisi toimivinta puhelinmyyntivinkkiäsi?\nAnnan parhaan. Muista asiakkaan vastatessa, että olet hänen reviirillään. Aika, paikka tai tilanne ei välttämättä ole sopiva jonka vuoksi kuluttajaa pitääkin kohdella aina kunnioittaen. Näin annat myös itsellesi mahdollisuuden laadukkaaseen myyntiin ja vaikkei myyntiä tulisikaan, kaikille pitää jäädä hyvä mieli.\nKoulutus.fi kiittää Tommi Heimosta haastattelusta!\nMBA- ja Executive MBA -opas koulutusohjelman valinnan tueksi\nTOP 20: Projektipäällikön kysytyimmät taidot\nProjektipäälliköitä kaivataan useilla aloilla. Yritykset etsivät osaajia, jotka pitävät langat käsissä ja kokonaisuudet liikkeellä. Koulutus.fi selvitti, mitkä ovat niitä taitoja ja ominaisuuksia, joilla projektipäällikön paikka voi napsahtaa sinun kohdallesi.