Metsästäjän akita: lokakuuta 2012\nLivahdin viikon lomalle Satakuntaan maaseudulle rentoutumaan ja tasaamaan Helsingissä kiristyneitä hermojani. Kemian tentti vaati veronsa ja oli ihanaa vain olla lukematta tai laskematta mitään. Koiratkin saivat painaa pitkin peltoja vapaasti ja myöskin päästellä höyryjä.\nKävin myös tutulla eläinlääkärillä käymässä pitkästä aikaa. Spartasta otettiin vähän verta ja postitin näyteputken Hannes Lohen geenipankkiin talteen. Jokaisen akitan näyte on tärkeä, jotta saataisiin kattava kuva rodun tilanteesta ja ehkä jokupäivä löydettäisiin apua rodun ongelmiin. Olenkin päättänyt, että jokaisesta omistamastani ja tulevaisuudessa kasvattamastani akitasta lähtee geenipankkiin näyte. Spartasta oli hyvä aloittaa.\nHalla pääsi myös metsälle. Isän kanssa kävivät kiertelemässä, mutta saalista ei löytynyt. Olin aiemmin päivällä nähnyt pellonreunasta lähtevän isomman linnun, jonka perään koira innokkaasti lähti. Mutta myöhemmin kun pääsiin aseen kanssa perään, lintua ei enää löytynytkään. Enempää ei ehditä lintumetsälle, joten ei saalista Hallalle. Noh, ainakin tyttö toimii, sillä linnut ja oravat kyllä etsitään ja haukutaa, jos niitä alueella on. Ensi vuonna asun jo Helsingin ulkopuolella, joten metsällekin päästään enemmän. Ja saataisiin vihdoin Mejä tai jälki harrastus käyntiin..\nTänä viikonloppuna oli myös vihdoin kasvattajan peruskurssi. Kurssi oli ihan mukava. Yllätyin kuinka paljon luonnetta korostettiin jalostusvalinnassa. On erittäin totta, että hyväluonteisin terveysongelmia jaksaa hoitaa kauemmin ja vihaista tai arkaa koiraa on todella vaikea ja raskas pitää etenkin kaupungissa. Onneksi minulla on kaksi tervepäistä ja kilttiä koiraa. Halla kyllä haukkuu ja on ylienerginen, mutta onko tämä metsästyskoiralle virhe? Noh, kurssi on läpäisty ja nyt pitää keksiä kennelnimi.\nBlogin ulkomuoto tulee hieman muuttumaan, jotta tämä toimisi myös tulevan kennelini kotisivuina. Ainakin näin toiminnan alussa en usko kunnon kotisivuja tarvitsevani. Ensimmäiseen omaan pentueeseen on kuitenkin vuosia aikaa. :D\nLähettänyt tassuttelija klo 9.25 Ei kommentteja:\nTunnisteet: geenipankki, kasvatus, metsästys\nOpiskelu yliopistossa on pitkälti omatoimista päntäämistä eli päätin hieman esitellä alan kirjallisuutta, johon tulee törmättyä yhä uudelleen. Muutamaa kirjaa tarvitaan useammalla kurssilla, joten ne on useimmin helpompi ostaa, kuin yritää lainata niitä kirjastosta. Jos jalostus yhtään kiinnostaa, nämä kirjat kannattaa lukaista läpi, tai ainakin selata ajatuksella.\nCampbellin ja Reecen Biology jättiläinen on katava biologian kirja. Kirjaa luetaan usella kurssilla, koska tästä saa pohjatiedot myöhempää opiskelua varten. Iso, painava kirja, jonka lukemista suosittelen kaikille. Kun tämä on luettu, genetiikan ja perinnöllisyyden perusteet ovat hallussa.\nKotieläinjalostus (Juga & kump.) niminen opus on kotieläintieteen "oma" kirja, jonka jokainen jalostusta lukeva osaa ulkoa, etu ja takaperin. Opiskelija ystävällinen kirja on suomenkielinen ja sisältää jalostuksen perusteet. Mielestäni jokaisen eläimiä kasvattavan kannattaisi lukaista tämä opus. Vaikka kirja käsitteleekin tuotantoeläimiä, on tiedot helposti sovelletavissa lemmikkieläimiin.\nAnatomy and Physiology (Frandson, Wilke & Fails) kirjanen käsittelee nimensä mukaisesti eläinten anatomiaa. Paljon lihaksia, elimiä, luita ja solujen kuvauksia. Kattava kirja, joka kertoo misä eläin rakentuu ja miten se toimii. Tätä ei tarvise välttämättä lukea, jos vain geenit kiinnostavat.\nUnderstanding Animal Breeding (Bourdon) on täyttä asiaa. Tämä on toinen jalostusta opiskelevien kirja, jonka tulisi osata. Jos jalostus kiinnostaa jo hieman enemmän, tässä riittää lukemista pitkäksi aikaa. Itse tykkään tästä kirjasta erittäin paljon. Kirja käsittelee jalostusta alusta lähtien, käytännön esimerkkien ja laskujen kautta.\nIntroduction to veterinary genetics (Nicholas) on hyvin helppolukuinen, enemmän lemmikkieläinten genetiikkaa käsittelevä, aivan perusteista lähtevä kirja. Jos edellä mainittu jalostuksen kirja vaikuttaa hurjalta, niin kannataa lukaista tämä. Vähän suppeampi, mutta kuitenkin hyvä kirja, josta oppii perusteet genetiikasta ja perinnöllisyydestä.\nViimeinen jättiläinen Concepts of Genetics ( Klug, Cummings, Spencer, Palladino) on perinnöllisyystieteen sivuaineopiskelijoiden kirjatentti opus. Tarvitseeko enempää sanoa? Kirja keskityy lähinnä ihmiseen, mutta jos genetiikka ja perinnöllisyys kinnostaa, en voi muuta kuin kehottaa lukemaan tämä vaikutavan kokoinen opus.\nLähettänyt tassuttelija klo 4.19 Ei kommentteja:


Eg Anssi ja lauma: kesäkuuta 2010\nLähettänyt minnah klo 23.42 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nKökö muistuttaa tällä hetkellä varsinaista mörrimöykkyä. Varsinkin se takapuolisko... On ilmeisesti talviturkin riisuminen käynnissä, kun villaa lähtee hirmuisina tuppoina. Ja koska isäntä on todella laiska harjan käyttelijä, niin ne villat saavat tippua omaan tahtiinsa. Ellei tässä joku muu sitten ota sitä raaputinta kauniiseen käteensä ja siisti tuota koiraa hiukan (jälleen kerran)...\nKaunis koira. Ja niin siisti turkki...\nKarvatuppoja. Jos joku tarvitsee, niin saa tulla koirasta kynimään.\nKököllä on ihan normaalipituinen turkki, on aina ollut. Villaa osaa kyllä Kökökin tehdä ihan tarpeeksi vaikka kahdellekin koiralle. Toisaalta sitten hyvä, että turkki on normaali eikä pitkä, niin tippuu ne villatupot pois, vaikka niitä ei millään nypittäisikään. Toista se on Dammilla, jolla tupot juuttuvat pitkiin päällyskarvoihin, ja ne on krapalla sieltä kynittävä tai ne jäävät sinne ja muodostavat paksun vanuttuneen villapalttoon...\nJa Dammista puheenollen... Toinen meidän Reikon peikko alkaa muuttua karvamoosekseksi taas. On kai ollut liian kylmät ilmat, kun Damm on nyt jo alkanut kasvattaa turkkia takaisin entisiin mittoihinsa. Olisi nyt odottanut edes syksyyn, mutta ei... Kai Damm sitten ajatteli, että vaikka tämä Suomen suvi onkin lämmin ja suht vähäluminen, niin talvea varten täytyy alkaa varustautua hyvissä ajoin. Oli tuo keväinen sulkasato sen verran mittava.\nDamm "The Karvamooses"\nVarma merkki karvamoosekseksi muuttumisesta on se, että ketjupantaa ei näe koiran kaulassa, eikä sitä meinaa käsikopelolla löytääkään. Tänään kerkesin jo ajatella, että Dampun ketjupanta on kai hukkunut viikonlopun reissuissa jonnekin, kun sitä ei löytynyt autosta, sisältä, eikä ensin koiran kaulastakaan. Kaulassahan se kuitenkin roikkui...\nLähettänyt minnah klo 22.53 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Damm, karvat, Kökö\nTypy se törmäilee sukulaisiin tämän tästä... Lauantaina oli HPSH:n järjestämä jälkikoe (JK1-2), jossa kävi katselemassa myös Typyn 5 kk ikäinen siskopuoli. Kai niissä tytöissä vähän samaa näköä oli, tai sitten ei... kuka tuommoisista pienistä nyt osaa katsoa... Ihan hyvin tulivat toimeen, mitä nyt siinä äkkiseltään kerkesivät moikata. :)\nSiskopuoli. Vähän Typyä isompi ja tummempi... :)\nSitten ohi sukulaisaiheen:\nKuskilta terveisiä, että jälki rullaa hemmetin hienosti! (Toistaiseksi...) :)\nJa huomatkaa KORVAT! (no okei, hiukan huono kuva korvien kannalta...)\nTämän lauman korvakompleksiosapuoli on siis laittanu merkille, että Typyn korvat ovat jo melkein kuin oikealla koiralla! Oikea korva on hiukkasen verran vinossa vasemmalle, mutta eivät varsinaisesti nojaile tai lurpattele mihinkään päin. Niin sitä pitää... :)\nLähettänyt minnah klo 22.31 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: jälki, korvat, sukulaisia, Typy\nNiin se aika taas rientää... Typy täytti maanantaina 7.6. jo 12 viikkoa ja alkoi olla ensimmäisen rokotuksen aika. Tiistaiksi sitten varattiin aika ja koska isäntä oli pitkään töissä, sovittiin, että minä menen Typyn kanssa lääkärille. Vaa'an kautta mentiin ja vaaka pysähtyi (vihdoin, pitkän odottelun ja pennun istumaan rauhoittamisen jälkeen) lukemaan 8,0 kg. Aika vähän vai...?\nSunnuntaina 6.6. oli juuri nähty Typyn sisko, joka on kyllä selvästi Typyä isompi. Samalla kertaa nähtiin myös täällä aiemmin mainittu Typyn "poikakaveri", joka on Typyä pari viikkoa nuorempi ja myös (edelleen) isompi. Mutta mitä tuosta, tapansa kasvaa kullakin... :)\nMutta takaisin asiaan... Eli eläinlääkärillä pistettiin sitten se rokotuspiikki niskaan, eikä sattunut yhtään. Namiakin Typy sai palkaksi. Lisäksi Typyllä on oireillut pieni emätintulehdus ihan siitä asti, kun meille muutti. Aiemmin jo puhelimella lääkärin kanssa neuvoteltiin, että ei mitään antibioottikuureja nyt ainakaan heti syötetä, kun ei pentu ole ollut edes kipeä. Vaiva oireilee pienenä vuotona eikä sitten sen kummempaa. Nyt lääkäri kurkkasi tuon "naistenosaston" myös ja ehdotti maitohappobakteerikapseleita ulkoisesti 2 viikon kuurin (mahdollisen hiivan aiheuttaman tulehduksen hoitoon) ja miksei myös syötäviä maitohappobakteereita sisäisesti käytettäväksi tuohon vaivaan. Saattaisi ne syödyt maitohappobakteerit ilmeisesti myös auttaa vähentämään maan syömistä. Typyllä kun on ollut kova halu syödä maata, multaa, neulasia, sammalta, ruohoa... ihan mitä vaan ja melkoiset määrät.\nNyt sitten vaan odotellaan ja katsotaan... Jos tuo tulehdusvaiva ei parane tai peräti pahenee, niin sitten harkitaan sitä antibioottikuuria uudestaan. Kuukauden päästä mennään joka tapauksessa uusintarokotukselle.\nLähettänyt minnah klo 16.50 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: ell, kavereita, sairastelua, sukulaisia, Typy\nVähän nämä blogipäivitykset nyt takkuaa... Syynä varmaankin kauniit ilmat ulkona sekä useammatkin koiratreenit sun muut aktiviteetit. Nyt sataa ja kummasti tuli heti mieleen, josko vihdoin laittaisi kuulumisia taas...\nPäivämäärä oli 2.6.2010 eli viime viikon keskiviikko...\nHuonoja kuvia kertomaan varsinaisen asian, kun Anssi ei vielä toistaiseksi kovin kauas suostu menemään... Mutta kyllä: Anssi osaa uida! Keppiä kun tarpeeksi lähelle heittää (siis tietysti sen verran kauas, että ei enää jalat yllä pohjaan), niin kepille päin mennessä on hieman paniikinomainen tyyli, vesilentää ja pää kurkottelee ylhäällä. Kun keppi on suussa, ui Anssi todella nätisti. Vähän treeniä, ja kohta kai Anssi uiskentelee rannasta jo kauemmaskin.\nUimakaverina oli Kökö:\nKökö on uimarina jollakin tapaa itsenäisempi kuin esimerkiksi Damm, ei vaadi keppien heittelyä steppaamalla ja haukkumalla rannalla vaan kahlailee itsekseen ja jos sattuu kauempana jotain mielenkiintoista näkemään, niin ui sinne. Kökö oli ensin Anssin kanssa samaan aikaan rannassa, "opettamassa" Anssia, mutta siitä tuli hetikohta niin isot rähinät kepeistä, että Kökö joutui autoon odottelemaan vuoroaan. Lapset siinä läträsivät myös rannassa ja vedessä ja uhkasivat todella jäädä koirien jalkoihin, kun Anssi nosti rähinää Kökölle ja Kökö vastasi siihen vielä kovemmin.\nNuo pikkuipanat, siis kaksijalkaiset 3 vee, urheasti kahlasivat sinne veteen myös, vaikka omasta mielestäni se vesi oli inhottavan kylmää. Toinen mukelo kahlasi veteen vyötäröä myöten, toinen piti uimahousunsa kuivina.\nKumpikin koira alkoi myös jonkin aikaa uituaan hytistä.\nViluinen märkä pentu...\nAnssin kohdalla mietin ensin, että onko kyse kylmästä vai kenties äkillisestä ja varmasti melkoisen isosta lihasrasituksesta, joka aiheuttaisi lihasten tärinää. Anssilla kuitenkin on vielä semmoinen epävarmuus siinä uimisessa, pysyykö pinnalla vai ei, ja se sotkee ja kauhoo niillä jaloillaan varmasti turhankin paljon. Samaa tärinää ilmeni kuitenkin myös Kököllä, kun vihdoin malttoi istuutua hetkeksi rannalle. Kylmä kai sitten, vaikka ei Kökökään aikoihin ole uimassa ollut, joten saattoi hyvässä levossa olleet uintilihakset joutua silläkin äkillisesti liian kovaan rasitukseen.\nMutta koska homma oli siltä kertaa selvä (Anssi opetettu uimaan!), ei muuta kuin koirat ja lapset autoon lämmittelemään ja uutta uintikertaa odottelemaan. Anssi on tuon kerran jälkeen käynytkin jo uimassa, harrasti sukellustakin taas sillä kertaa. :)\nLähettänyt minnah klo 16.02 1 kommentti: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Anssi, Kökö, lapset, uinti


Virasto uudisti rohkeasti hankintakäytäntöjään - INFRA\nEtusivu › Ajankohtaista › 2018 › Virasto uudisti rohkeasti hankintakäytäntöjään\n26.10.2018 | INFRA ry | Keskusliitto, Häme, Kaakkois-Suomi, Keski-Suomi, Länsi-Suomi, Pohjanmaa, Pohjoinen, Pohjois-Karjala, Pohjois-Savo, Uusimaa\nVirasto uudisti rohkeasti hankintakäytäntöjään\nLiikennevirasto ja ELY-keskukset ottavat käyttöön uuden teiden hoidon urakkamallin. Tavoitteena on, että hoito tehostuu ja tarpeisiin voidaan reagoida aiempaa joustavammin. INFRAn asiantuntijan mukaan siirtyminen kerralla uuteen yksittäisten pilotointien sijaan on rohkea teko. Uudistuksissa on kuunneltu alan toimijoiden kokemuksia ja näkemyksiä.\nUudessa mallissa aiemmin alueurakoiden talvihoidossa käytetty kokonais- ja yksikköhinta korvautuu urakan tavoitehinnalla. Pääurakoitsijan palkkio sovitaan urakkasopimuksessa, ja tilaaja maksaa tehdyt työt urakoitsijalle toteutuneen työn perusteella. Jos urakan tavoitehinta ylittyy, tilaaja maksaa 70 prosenttia ylittyneistä kustannuksista. Tavoitehinnan alittuessa pääurakoitsija saa 30 prosenttia alituksen suuruudesta. Kaikki urakassa syntyvät kustannukset ovat tilaajan nähtävissä, eli noudatetaan ”Open Book” -periaatetta.\nLaadun painoarvo urakoitsijan valinnassa kasvaa. Hinnan painoarvoa on laskettu. Uutta on myös urakoitsijan tarjouksessaan antamat sitoumukset, jotka koskevat muun muassa toiminnan onnistumista ja kehittämistä. Sitoumuksien toteumaa seurataan urakan aikana, ja pääurakoitsija voi saada niistä bonusta tai sanktioita. Tilaaja ja urakoitsija toimivat kiinteässä yhteistyössä urakan parhaaksi.\nMiten näin edistykselliset hankintakäytännöt syntyivät?\nTakana vuorovaikutusta, avoimuutta ja yhteistyötä\n"INFRA ry jäsenurakoitsijoineen on ollut aktiivisesti mukana uuden urakkamallin kehittämisessä. On ollut hienoa huomata, että Liikennevirastolla on aitoa halua kuunnella alan toimijoita ja siten päästä toimivaan lopputulokseen. Siirtyminen kerralla kaikissa uusissa alueurakoissa uuteen malliin yksittäisten pilotointien sijaan on virastolta rohkea teko. Kiitos siitä", INFRAn asiantuntija Ari Kähkönen antaa tunnustusta.\nUudessa mallissa on Kähkösen mukaan merkittävää aliurakoitsijoiden huomioiminen ja heidän toimintaedellytystensä varmistaminen. Tarjoajan antamista laatulupauksista puolet koskee alihankintaa.\n"Tavoitteena on muun muassa varmistaa aliurakoitsijoiden osaaminen, toimivat alihankintasopimukset ja aliurakoitsijoiden mahdollisuus bonuksiin ennakkoon määritellyin pelisäännöin. Vuosittain alihankkijoille tehtävällä kyselyllä kartoitetaan, miten nämä ovat käytännössä toteutuneet", Kähkönen kertoo.\n"Uudet mallit eivät ole kerralla valmiit. Ne vaativat särmien hiomista kokemuksen kertyessä seuraavalla kilpailutuskierroksella. Malleja kehitetään muun muassa INFRAn ja Liikenneviraston hankinta-asiakirjoja kehittävässä työryhmässä."\nJohtava asiantuntija Pekka Rajala, puh. 0295 34 626, pekka.rajala@liikennevirasto.fi\nsekä Ari Kähkönen ja INFRAn toiminnanjohtajat piiriyhdistyksissä, ks. www.infra.fi/yhteys\nTeiden kunnossapidon kilpailutus >\nMaanteiden talvihoidon menetelmätieto >\nTalvihoidon uudet toimintalinjaukset >


Teknologiakiinteistöt toteuttaa Palloiluhallin - Turun Teknologiakiinteistöt\nTurun Teknologiakiinteistöt antoi halvimman tarjouksen vuosivuokrasta, joka oli 1,27 miljoonaa euroa vuodessa. Tarjouskilpailun määräävä vertailukriteeri oli vuosivuokra, jonka lisäksi sekä tarjoajalle että tarjottavalle kohteelle määritettiin yksityiskohtaisia kelpoisuusvaatimuksia.\nTurun kaupunginvaltuusto päätti huhtikuussa palloiluhallin hankkeesta ja määritti tuolloin palloiluhallin tärkeimmät vaatimukset. Katsomokapasiteetin tulee käsittää 2500 henkeä ja kansainväliset lentopallopelit vaativat halliin 12,5 metrin korkeuden.\nTurun kaupunginvaltuusto hyväksyi palloiluhallin asemakaavan ja hankesuunnitelman viime huhtikuussa. Tuolloin päädyttiin siihen, että Triviumin tontille osoitteeseen Lemminkäisenkatu 32a toteutetaan 12,5 metriä korkea ja 2 500 katsomopaikkaa sisältävä halli.\n– Palloiluhalli parantaa ja monipuolistaa alueen palvelutarjontaa. Turun Teknologiakiinteistöt on innoissaan saadessaan tämän hankkeen toteutettavaksi, sanoo Teknologiakiinteistöjen toimitusjohtaja Mikko Lehtinen tyytyväisenä.\n0400 288 725\nPalloiluhalli tulee Turku Science Parkin alueelle Triviumin tontille.


Osta Alex's Garage Sähkömoottoripyörä Sport, Vihreä | Jollyroom\n68,90 € 110,20 € Sinä säästät: 41,30 € (-37%)\nAlex’s Garagen tukevalla sähkömoottoripyörällä voi ajaa eteen ja taaksepäin, kääntyä ja tietenkin jarruttaa. Toisin sanoen se tuntuu ihan oikealta moottoripyörältä. Se näyttää lisäksi todella sporttiselta toimivine valoineen. Leveät renkaat tuovat lisätukea, joten pyörä pysyy paremmin pystyssä.\n- Istumakorkeus 38 cm\n- Enimmäiskuormitus 30 kg\n- Maksiminopeus: 2,5-3 km/h\nHUOM! Suosittelemme, että pyörällä ajetaan vain tasaisilla pinnoilla kuten asfaltilla, ei nurmikolla tai ylämäessä.


STF-valmennus - Pietarsaaren seutu\nLähes 50 Rannikko-Pohjanmaan alueen matkailuun jollain tavoin sidoksissa olevaa toimijaa kokoontui pääsiäisviikolla kahteen puolipäiväiseen valmennustapahtumaan oppimaan lisää kestävästä matkailusta ja Visit Finlandin Sustainable Tourism Finland (STF) -ohjelmasta. Sustainable Tourism -hankkeen tiimoilta järjestetyt, varsin ajankohtaiset tilaisuudet kiinnostivat niin yrittäjiä kuin yrityskehittäjiä aina Pietarsaaresta Kristiinankaupunkiin.\nValmennukset pitänyt Anu Nylund Mood of Finlandista alusti ensimmäistä tilaisuutta painottamalla, että Suomella on mahdollisuus olla vastuullisen matkailun kärkimaa.\n– Matkailualueet voivat olla vastuullisia vain, jos siellä toimivat yritykset toimivat vastuullisesti ja tekevät siitä näkyvää. Vastuullisuudesta on myös osattava viestiä, hän totesi.\nSTF-ohjelma jalkauttaa Suomen vastuullisen matkailun strategiaa valtakunnallisesti\nGlobaalilla tasolla Suomea sitoo vastuullisuuteen YK:n kestävän kehityksen toimintaohjelma, Agenda 2030, jossa on 17 eri päätavoitetta. Työ- ja elinkeinoministeriön matkailustrategia ohjaa maassamme tehtäviä matkailutoimia, ja STF-ohjelma on keino jalkauttaa strategiaa valtakunnallisesti.\n– STF on Visit Finlandin hallinnoima kestävän matkailun ohjelma, joka tarjoaa oman polun yrityksille ja kohteille. Ohjelman suorittanut yritys tai alue voi käyttää viestinnässään STF-merkkiä ja saa Visit Finlandilta markkinointitukea ja lisänäkyvyyttä. Lisäksi ohjelma toimii jatkuvan kehittymisen alustana, eli siitä ei ole pelkästään hyötyä tässä hetkessä, vaan tulevaisuudessakin, Nylund kertoi.\nSTF-ohjelmaan mukaan hakeminen on ilmaista, mutta siihen liittyvistä toimenpiteistä saattaa aiheutua kuluja. Nylundin mukaan ohjelman suorittaminen kestää yrityksestä, sen toiminnasta ja ohjelman suorittamiseen käytettävissä olevasta työajasta riippuen kolmesta kuukaudesta noin vuoteen. Ohjelmaan kannattaa hakea mukaan, jos vastuullisuusasiat vähääkään kiinnostavat, sillä sen suorittamisessa ei ole aikataulupainetta.\n– Ohjelmaa voi suorittaa omassa tahdissa, mutta kokemuksesta suosittelen asettamaan itselle jonkinlaisia välietappeja kalenteriin, niin että työ tosiaan tulisi tehdyksi, Nylund suositteli.\nEi pelkkää kestävää kehitystä – vastuullisuudessa on monia kerroksia\nVuonna 2002 tehdyn vastuullisen matkailun määritelmän mukaan matkailualueiden tulee olla sellaisia, joissa paikallisten on hyvä elää ja matkailijoiden hyvä vierailla – nimenomaan tässä järjestyksessä. Vastuullisuus ei ole pelkkää kestävää kehitystä, vaan vastuullista toimintaa.\n– Nykyään vastuullisuutta matkailua syventävinä määritelminä puhutaan tiedostavasta ja uudistavasta matkailusta. Nykymatkailijat ovat hyvin tiedostavia ja arvostavat vastuullisuutta, ja meidän tulee vastata heidän tarpeisiinsa. Uudistavassa matkailussa puolestaan keskitytään siihen kaikkeen hyvään ja uuteen, mitä matkailu voi tuottaa, Nylund kertoi.\nVastuullisen matkailun alakategorioita sanotaan olevan ekologinen, taloudellinen, sosiaalinen, kulttuurinen, eettinen, turvallinen ja yhteiskuntavastuullinen matkailu. Nylundin mukaan on kuitenkin hyvä muistaa, että vastuullisuus-sana voidaan tulkita monella tavalla, joten aina on hyvä selventää, mitä sillä tarkoitetaan missäkin yhteydessä.\n”Nykymatkailijat ovat hyvin tiedostavia ja arvostavat vastuullisuutta, ja miedän tulee vastata heidän tarpeisiinsa.”\nSitten toimeen, yhdessä kohti vastuullisempaa matkailua\nMitä jos kaikki puhe vastuullisuudesta ahdistaa, eikä tiedä, mistä aloittaisi?\n– Näiden kysymysten äärellä ei pidä ahdistua. Kannattaa keskittyä siihen, mitä juuri minä voin tehdä. Tiedostetaan sellaiset valinnat, joihin voi vaikuttaa, Nylund neuvoi lempeästi.\nMyös hankkeessa mukana olevilta asiantuntijoilta ja projektinvetäjiltä lähti kannustava viesti yritysten edustajille:\n– Tehdään tämä yhdessä, projektinvetäjät ja Visit-organisaatiot ovat teidän tukenanne! Laila Schauman Visit Vaasasta sanoi.\nJanne Smeds Kristiinankaupungin elinkeinokeskuksesta kehotti yrittäjiä olemaan yhteydessä oman alueensa projektinvetäjään, jos mieleen tulee jotain hankkeeseen liittyvää kysyttävää.\n– Ja me olemme sitten teihin yhteydessä, kun seuraavan valmennuksen ajankohta on selvillä, hän lupasi tilaisuuden päätteeksi.\nAnu Nylundin vastuulliset viestintävinkit\nViesti vastuullisesta tekemisestä ja käytä #sustainabletravelfinland.\nUskalla myöntää myös mahdolliset virheet. Kerro missä on vielä parannettavaa sekä miten ja millä aikataululla parannuksia tehdään.\nTarkkana, kun viestit kompensaatiosta. Kerro, miten vähennät päästöjä. Kompensoi, jos/kun päästöjä vielä syntyy. Kerro, mitä tahoa tuet ilmastotalkoissa.\nKäytä kuvia ja tarinoita. Kerro konkreettisia esimerkkejä.\nTee vastuullisuustyöstänne kertova sivu. Vieraat kielet plussaa.\nTarkista koko tuotanto- ja palveluketjun vastuullisuus ja eettisyys.\nKehu ja suosittele muita. Reagoi sinun yritykseesi liittyviin viesteihin ja some-julkaisuihin.\nSustainable Tourism -hanketta hallinnoi Kristiinankaupungin elinkeinokeskus yhteistyössä Pietarsaaren seudun Kehittämisyhtiö Concordian, Vaasanseudun Kehitys Oy VASEKin ja Dynamo Närpiön kanssa.


HPK puhtaasti välieriin - Mestaruusliiga\nHPK puhtaasti välieriin\nHPK selvitti tiensä naisten Mestaruusliigan välieriin otteluvoitoin 3-0, kun se löi kotonaan LP-Vampulan maanantaina 3-0.\nHPK:n voittonumerot olivat 3-0 (25-18, 25-14, 30-28). Kaksi ensimmäistä erää HPK otti nimiinsä vakuuttavasti LP-Vampulan oltua kyydissä vain avauserän alkupuolikkaan 13-14 -tilanteeseen asti. Kolmannessa erässä HPK pelasi vahvasti vaihtopelaajapainotteisesti, kun vain libero Eveliina Rautiainen ja Allison Mayfield olivat aloitusseitsikosta kentällä vakituisesti.\nHPK:n ja sunnuntaina välieriin selviytyneen LP Viestin vastustajat selviävät kahden muun puolivälieräparin Pölkky-WoVo ja OrPo-LiigaPloki ratkettua. Molemmat sarjat ovat katkolla ensimmäisen kerran tiistaina.\n- Onnistuimme hallitsemaan aika jatkuvasti. Olen tyytyväinen. Pelasimme paremmin kuin viimeksi, joten kaikki on hyvin. Vampula ei ehkä pystynyt tulemaan tänne enää kovin aggressiivisesti, mutta pääasia on että pystyimme hallitsemaan heitä. Tähän asti olemme pärjänneet hyvin. Fyysisesti emme ole vielä aivan kunnossa. Käytämme ehkä 60 prosenttia potentiaalistamme. Alkavasta viikosta eteenpäin tulemme parantamaan ja olemme valmiita välierissä. Tänään meni jo aika hyvin, sillä olimme säännöllisiä. Keskityimme eilen harjoituksissa negatiivisiin palloihin eli hyökkäämiseen ongelmatilanteiden jälkeen, ja tänään se meni kentällä erittäin hyvin. Syötimme kyllä tänään hyvin ja pelasimme syöttävänä hyvin, mutta niin pelasimme myös vastaanottavana.\nHPK-yleispelaaja Salla Karhu:\n- 3–0 eli hyvä peli. Saimme toisen erän ehkä vähän helpolla, niin löysäilimme vähän viimeisessä erässä, mutta voitimme senkin. Syöttöpuolella meni tänään hyvin, mutta hyökkäys- ja torjuntapuolella ei niin hyvin, mutta sen ei tarvinnut olla tänään tuon parempaa. Vampula antoi hyvän vastuksen, mutta onneksi saimme tämän kolmessa erässä, niin pääsemme vähän lepäilemään ja keskittymään jatkoon. En oikein vielä ajattele välieriä, kun emme tiedä edes, kuka siellä on vastassa.\nVampula-päävalmentaja Arttu Keränen:\n- Jäimme kahdessa ensimmäisessä erässä hyökkäyspuolella eniten jälkeen. Sen takia teimme sitten muutoksia kolmanteen erään. Sillä saimme nopeampaa passitempoa ja hyökkäyspaikkoja vähän paremmiksi. Kaikkien pelaajien piti nostaa selvästi omaa tasoaan, ja se onnistuikin. Olimme lähellä, ettei peli olisi jatkunut. HPK osoitti taas tänään suuruutensa. Korhonen nousi kahden vaisumman pelin jälkeen taas joukkueen parhaaksi hyökkääjäksi. Ansaittu voitto heille, ei kahta sanaa. Ensimmäisessä ottelussa haastoimme muutaman erän hyvin, keskimmäinen peli oli ihan ok, kun tappelimme jokaisessa erässä 20 pisteen päälle, ja tänään alku ja viimeinen erä olivat hyviä. Tiesimme, minkälainen vastustaja on, ja että pitää pystyä ylittämään itsensä, jos haluaa tuloksellistakin antia. Yksi erävoitto on laiha lohtu, mutta tuloksen ulkopuolella olen tyytyväinen moniin asioihin.\nVampula-keskitorjuja Eeva Puukka:\n- Nyt on vähän takki tyhjä, mutta olen kuitenkin iloinen, että saimme lopun taisteltua noin. Olisi tietenkin ollut kiva vähän kiusata ja viedä neljänteenkin erään ja katsoa miten käy. Kaiken kaikkiaan kyllä parempi voitti eli HPK meni ihan ansaitusti välieriin. Ensimmäisessä ottelussa meillä olisi ollut paikka yllättää, kun veimme sen ensimmäisen erän ja ihan hyvin toistakin erää. Siinä meidän olisi pitänyt vielä mennä askel eteenpäin. HPK:lla oli kuitenkin rutiinia, ja he pystyivät pelaamaan tasaisemmin ja viemään sitä kautta aika selvästi 3–0. Itseltäni ei ollut mikään huikea sarja, muttei mikään pohjanoteerauskaan, eli aika perussuorittamista.\nHPK - LP-Vampula 3-0\n25-18, 25-14, 30-28\nHPK: Korhonen 17/+12, Mayfield 16/+11, Karhu 9/+4\nLP-Vampula: Raitala 11/+1, Puukka 11/+1, Hiltunen 10/+0


Plush: Plush (1982 CD reissue) | Soul Town Records\nPlush: Plush (1982 reissue)\nThe original release on US RCA Victor, 1982\n1) Burnin' Love\n2) We've Got The Love\n4) Gonna Get Ya\n5) Strangers Again\n6) Livin' For Your Love\n7) I Don't Know (Where Love Comes From)\n: 9) Free and Easy - 12" Version\nTämä vuonna 1982 alun perin julkaistu ja silloin listoilla täysin flopannut soul/funk-albumi ilmestyi CD-formaatissa ensi kertaa Japanissa, ja rajoitetun painoksen loputtua levy nousi koviin hintoihin. FTG teki taas hyvän työn julkaisemalla tästä mid price -hintaisen Euroopan painoksen Englannissa.\nPlush-yhtyeen muodostivat Siedah Garrett, Tony Phillips ja Ambrose Price, joista Siedah nousi lyhyeksi ajaksi maineeseen oltuaan Quincy Jonesin suojattina Qwest-merkillä 80-luvun lopussa, ja duetoimalla ex-Temptations Dennis Edwardsin sooloavauksella Don't Look Any Further. Siedah Garrettia tärkeämpikin tekijä Plushin musiikissa oli tuottajakolmikko Angela Winbush - René Moore - Bobby Watson, joista kaksi ensimmäistä nousi suureen menestykseen René & Angela-duona ja Bobby Watson tunnettiin Rufus-basistina - mies oli myös Rene Mooren velipuoli.\nRene & Angela -kaksikko levyttivät neljä albumia 1980-luvulla, ennen kuin Angela Winbush siirtyi soolouralle. Expansion ja BBR ovat vastikään julkaisseet uusiksi kaksikon kolme ensimmäistä albumia, ja palataan niihin lähiaikoina. Tämä Plush-yhtyeen albumi on tyylillisesti lähes yksi yhteen Rene & Angelan omien levyjen kanssa, joten ehdottomasti suositeltava hankinta duon faneille, vaikka laulajina onkin nyt Plush-yhtye.\nYhtäläisyydet Rene & Angelan kanssa eivät pääty tuotantoon, vaan kuusi kahdeksasta sävelmästä oli kokonaan tai osittain kaksikon kirjoittamia, ja kolme sävelmää, Free and Easy, I Don't Know (Where Love Comes from) ja Strangers Again oli jo levytetty Rene & Angelan Capitol-debyytille vuodelta 1980. Tuo albumi ei noussut lainkaan listoille, ja ehkä juuri siksi Rene ja Angela kokivat, että sävelmät ansaitsevat uuden mahdollisuuden tulla kuulluiksi, nyt Plushin esittäminä.\nRehellisesti sanoen Siedah ei pärjää lainkaan vokalistina Angela Winbushille, mutta Plushin miesvokalistit kyllä pärjäävät vertailussa Rene Mooren kanssa. Taustaharmonioissa kuuluu toisaalta selvästi Angela Winbushin voimakas ääni.\nRene & Angelan vahvuuksia oli se, että kaksikko pystyi yhtä lailla vetäviin disko-funkeihin kuin sielukkaisiin balladeihin. Coast to Coast muistuttaakin hieman Rene & Angelan vuoden 1981 hittiä Wall to Wall, joka oli tosin vielä selvästi parempi, mutta ei tämäkään heikko esitys ole. Avausraita Burnin' Love on vahvasti synteettinen groovailu, jolla rytmikitaristi riffaa aitoon funk-tyyliin keyboard-mourun yllä. Kappaletta yritettiin myös singlenä kesällä 1982, mutta se jäi sijalle 62.\nFree and Easy on myös upotettu tummaan keyboard-pohjaan, jota kevennetään letkeällä Preludemaisella beatilla ja Rene & Angelalle tutulla tarttuvalla melodialla. Bonus-raitana on yli 8-minuuttinen sameasoundinen (vinyyliltä?) maxi-versio samasta. Plushin miesvokalisteista toinen muistuttaa hieman Fonzi Thorntonia.\nAlbumin parhaaksi raidaksi noteeraan kuitenkin aiemmin levyttämättömän Rene & Angelan ja Bobby Watsonin sävelmän We've Got the Love. Sen tunnistaa välittömästi tyyliltään Rene & Angela -sävelmäksi, siksi omaleimaisia olivat kaksikon sävelmät. Etenkin säkeistöosat ovat sielukasta vääntöä, nyt Siedah Garrettin laulamina, ja kertosäe on call and response -vuorottelua Siedahin ja taustakuoron harmonioiden välillä. Midtempoisen raidan taustaa väritetään laadukkaalla kitara- ja bassotyöskentelyllä, mutta FTG tuttuun tyyliinsä ei kreditoi muusikoita lainkaan.\nLevyn ainoa varsinainen balladi on aiemmin Rene & Angelan jo levyttämä laatusävelmä Strangers Again, jonka myös Plush vetää duettona, ja kuten todettu, Siedah ei pärjää Angelalle vertailussa, mutta Tony Phillipsin vahva tenori päihittää Rene Mooren, ja hän pystyy lopussa myös hieman ad lib -improvisoimaan. I Don't Know (Where Love Comes From) on midtempoiseksi sovitettu balladi, jolla Siedah Garrettin ääni menee melkoiseksi pinnistelyksi, sillä hänen tekniikkansa ei ollut Winbushin tasolla.\nAlbumilla on siis vain kaksi raitaa, jotka eivät olleet Rene & Angela -sävelmiä, Gonna Get You ja Livin' for Your Love. Edellinen on keskitasoa heikompi synteettinen diskofunk, ja jälkimmäinen Tony Phillipsin melko ärhäkästi laulama sävelmältään simppeli puolinopea.


Ilmastonmuutos - maailman suurin huijaus ?: Himalajan jäätiköt - tosiasiat eivät häiritse alarmisteja\nHimalajan jäätiköt - tosiasiat eivät häiritse alarmisteja\n"The Himalayan glaciers aren’t melting, at least for the moment, says a recently study published in Nature. Between 2003 and 2010 the effective change in the size of glaciers in the high mountains of Asia was “not significantly different from zero,” said a British scientist not involved with the study.."\nLähettänyt Hannu Tanskanen klo keskiviikkona, helmikuuta 22, 2012\nSeppo 23. helmikuuta 2012 klo 19.22\nIlmastohuijauksessa on selkeästi UUDEN MAAILMANJÄRJESTYKSEN agenda näkyvissä.\nCO2-ilmastonmuutos on 100% valheuskonto, samoin kuin evoluutioteoria.\nMutta entäpä jos ne todella ovatkin apinoiden jälkeläisiä ne ilmasto-vouhkaajat?\nTodisteet ainakin puhuvat puolestaan, kun niin idioottimaista tiedettä tekevät!\nPari kuukautta on harkittu TM:n tilauksen lopettamista. Pysyisivät tosiasioissa. Roskatiede ei kiinnosta. Selittivät sikajuttuakin ja tietysti päin h...ttiä se juttu kerrottiin.\nMörököllin velipuoli 23. helmikuuta 2012 klo 21.35\nSeppo puhuu asiaa. CO2 ei ole koskaan ollut draiveri ilmaston vaihtelussa. Eikä tule sitä koskaan olemaankaan. Jopa IPCC -jepet myöntävät, että CO2 tuplaus voi maksimissaankin nostaa lämpötilaa noin yhdellä asteella. JA KUN NÄIN ON, APUUN HE HUUTAVAT VESIHÖYRYN POSITIIVISTA PALAUTEKYTKENTÄÄ. Nyt on vain niin, että sellaista kun ei ole yksikään ilmastotieteilijä pystynyt osoittamaan.\nSeppo 24. helmikuuta 2012 klo 15.55\nNiinpä, ja mikä olikaan Suomen ilmastolasku vuodessa, yli 500 miljoonaa? Minne ne rahat menee? Todennäköisimmin ahneille huijareille. En ole profeetta, mutta sen sanon, että huijareille on tulossa pian kovat ajat.\nBlogin pitäjä 24. helmikuuta 2012 klo 16.59\nTulisikin,mutta uskallan epäillä. Päättäjät ja nauttijat ovat niin isoja,että riippumatta tosiasioista huuhaa ja rahastus jatkuu ja todennäköisesti "energialasku" vain suurenee vuosi vuodelta.


Kohti jaloa päämäärää | Päivämies\nKohti jaloa päämäärää\nApostoli Paavali varoittaa nuorta työtoveriaan Timoteusta yhdestä synnin vaarasta, rahanhimosta.\n”Rahaa havitellessaan monet ovat eksyneet pois uskosta ja tuottaneet itselleen monenlaista kärsimystä” (1. Tim. 6:10). Rahan himo ja rikastumisen halu ovat lähellä tämänkin ajan ihmistä.\nPaavali kehottaa Timoteusta karttamaan rahanhimoa ja muita synnin vaaroja. Hän muistuttaa, että uskovaisen ihmisen elämässä tärkein asia on uskon päämäärä, iankaikkinen elämä.\nPaavali kehottaa Timoteusta kilvoittelemaan hyvä uskonkilvoitus. Tämä sama Jumalan sanan kehotus koskee jokaista uskovaista.\nUskon tiellä on Jumalan lapsella monia synnin vaaroja. Niiden voittamiseksi Jumala on antanut pyhän sanansa. Psalmin kirjoittaja on tämän kokenut elämässään: ”Sinun sanasi on minun jalkaini lamppu ja valkeus minun tielläni” ( Ps. 119:105).\nUskon hedelmät ja uskonelämän hoitaminen\nJumalan sana rohkaisee uskovaista Jumalan tahdon ja terveellisen armon mukaiseen elämään: ”Pyri nuhteettomaan elämään, hurskauteen ja uskoon, pyri rakkauteen, kestävyyteen ja lempeyteen” (1. Tim. 6:11).\nNäistä tuntomerkeistä kristitty tunnetaan. Ne kuuluvat hyvään uskonkilvoitukseen ja ovat uskon hedelmiä.\nUskonelämää tarvitsee hoitaa. On tärkeää tulla Jumalan sanan kuuloon ja saada kokea uskovaisten yhteyttä ja rakkautta. Myös Jumalan sanan lukeminen on erittäin tärkeää uskonelämän kannalta. Kodin kuvaraamatun lukeminen avaa myös lapsillemme mielenkiintoisella tavalla Jumalan sanan rikkautta.\nRukous ja Herran Pyhän ehtoollisen käyttö kuuluvat myös uskonelämän hoitamiseen.\nUskovainen haluaa panna pois synnin ja kuorman. Uskovaisessa kodissa vanhemmat ja lapset saavat siunata toisiaan evankeliumin anteeksiantamuksella.\nKilvoittele hyvä uskonkilvoitus\nPaavali käyttää kreikkalaisiin urheilukilpailuihin liittyvää kielikuvaa. Näissä juoksukilpailuissa vain paras, maaliin ensimmäisenä saapunut sai voittopalkinnon. Korinttolaiskirjeessä apostoli kehottaa kristittyjä juoksemaan niin, että jokainen saavuttaa uskon kilparadalla katoamattoman seppeleen, iankaikkisen elämän.\nTämän jalon päämäärän saavuttamiseksi on noudatettava lujaa itsekuria. On taisteltava syntiä vastaan.Kristitty voittaa synnin uskon kautta (1. Kor. 9:24–27).\nUsko on Jumalan lahja. Armosta me olemme pelastetut. Kun Jumalan lapsi tahtoo säilyttää uskon ja hyvän omantunnon, on hän joka hetki kiinni tulevassa voittopalkinnossa, iankaikkisessa elämässä.\nUskon kautta olemme jo nyt kutsutut iankaikkiseen elämään. Se kannustaa meitä kilvoittelemaan Jumalan valtakunnan rakkaudessa ja armohoidossa. Haluamme Timoteuksen tavoin myös tunnustaa uskomme monien todistajien läsnä ollessa: ”Sydämen uskolla tullaan vanhurskaaksi ja suun tunnustuksella pelastutaan” (Room. 10:10 ).\nApostoli Paavali kehottaa kilvoittelemaan hyvä uskonkilvoitus ja tarttumaan kiinni iankaikkiseen elämään. Myös Johannes rohkaisee uskovaisia todelliseen voittoon: ”Kaikki, mikä on syntyisin Jumalasta, voittaa maailman. Ja tämä on se voitto, tämä on maailman voittanut: meidän uskomme.” (1. Joh. 5:4.)


Kirjailijan häiriöklinikka: Syksyä pukkaa\nKollega julkaisee äänikirjan, ja sain tehdä siihen kannen. Tarja Leinosen blogista löytyy lisää informaatiota.\nHaluaisin oikeastaan tehdä enemmänkin tuollaisia töitä, mutta nyt tuuppasin itseni Avoimen yliopiston kirjoittamisen perusopintoihin opettajaksi, tosin yhdelle kurssille vaan. Sinänsä hassua, että oikeasti vähän epäröin onko minusta antamaan yliopistotasoista kirjoittamisen opetusta, minähän olen kuitenkin enempi kirjoitustyöläinen. Tuo maisterintutkintokin on ihan muista aiheista kuin kirjallisuudesta ja kirjoittamisesta.\nOlen nyt päättänyt, että harrastan jotain egobuustausta ennen kurssin alkua. Joku punainen liina kaulaan tai turbaani päähän, kyllähän te tiedätte. Isolla äänellä kannattaa puhua ja nauraa, tai vaihtoehtoisesti mutista salaperäisesti. Pitää miettiä.\nLisäys: Päivi oli lukenut hyvän kirjan:-) Eksyneiden arvostelu täällä.\nTunnisteet: kirjailijaelämää, kirjoituskurssit, Median vietävänä\nAnonyymi 11. elokuuta 2011 klo 10.39\nMää en ymmärä yhtään mainintaasi egobuustauksesta. Eikös opettajan, hyvän opettajan, persoona ole tässä ja nyt. Siinä on jotain kummallista; opetustyö ns. onnistuu tai ei - ilman rätei ja lumpui.\nKun nyt on ollut aikaa miettiä tätäkin asiaa, se tuntuu yhä mystisemmältä. Jotenkin opetuksen perillemeno liittyy opetuspersoonan syvempiin, ihon alaisiin asioihin. Ja tunteen siirtoon. Äsh, just tätä mää tarkoitin: vaikea selittää.\nJa koko ajatus opettamisesta on niin moneen kertaan väännetty, käännetty ja haaleaksi viruteltu, että mitä on jäänyt jäljelle? En tiedä. Jotain sanoilla selittämätöntä "opettamisessa" on. Samoin kirjoittamisessa. Ja tekstin perillemenossa.\nKirjan kansikuva on koukuttava: valoisa, salaperäinen; tytön asento suhteessa valoon on niin houkutteleva, että sydäntä kääntää.\nPitäisi oikeastaan siirtyä nimettömyydestä kohti nimeä. Viimeksikin nimeni unohtui pitkän Anonyymin pitkän tekstin alta. Tosin kai kirjoitustapa yleensä paljastaa kynän varressa roikkuvan. Kynän varressa ... ääh ...\nanuh 11. elokuuta 2011 klo 10.54\nTodella kaunis, aurinkoinen ja silti vähän salaperäinenkin kansi :)\nTsemppiä opetustyöhön, totta kai sulla on osaamista yllinkyllin kirjoittamisen opettajaksi!\nMullakin alkaa ensi vkolla lyhyt opetuspesti, ja kyllähän se aina vähän jännittää...\nKirsti Ellilä 11. elokuuta 2011 klo 11.24\nKiitos kannustuksista, Liisa ja Anu!\nNiin, tuosta opettamisesta. Kun sitä tekee aika harvoin, siihen suhtautuu jotenkin vähän pelokkaasti. Koen myös, että minulta puuttuu kaikenlaisia selkänojia ja muita tukia jotka voisivat helpottaa opettajan rooliin asettumista.\nAnonyymi 11. elokuuta 2011 klo 12.17\nPakkoko sun on asettua opettajan rooliin?\nNo, mää kävin sata vuotta sitten auskultoinnin ja sen jälkeen vielä toimin ohjaavana opettajana normaalilyseossa (siis vahdin auskuja ;))\nIstumaan lootusasennossa ikkunalaudalla pieniä hiottavia kiviä taskussa. Sille, että edelleen ajoittain istun isovarvas suussa, on oikein lääketieteellinen selitys. Minulla on yliliikkuvat nivelet ...\nMutta ilman niitäkin SINÄ pystyt opettamaan, koska sulla on komea suora ranko ja selkeä tapa puhua. Olen itse nähnyt ja kuunnellut! Olet vakuuttava.\nMahdatkohan taas hetken päästä opettaa minua - jotain taisin syyskauden ohjelmastani lukea sellaista.\nKirsti Ellilä 11. elokuuta 2011 klo 12.44\nKiitos kannustuksesta Liisa. Jollakin tasolla varmaan tiedän pystyväni opettamaan, mutta kun lapsena on riittävästi nuijittu päähän noissa älyyn ja pärjäävyyteen liittyvissä jutuissa, ne jollakin tavalla sisäisenä kokemuksena säilyvät mukana, ovat osa minua, vaikka järki sanoo että kaikki menee harasoo.\nJotain hanketta on tosiaan ollut vireillä sinne teille päin. Ans kattoo tuleeko siitä mitään.\nAnonyymi 11. elokuuta 2011 klo 12.47\nJuu, minun vaimokin sanoo, että Ellilä on hyvä puhuja ja esiintyjä.\nPaula 11. elokuuta 2011 klo 13.23\nTosi aurinkoinen kirjankansi. Mielenkiintoinen tyttö. Ja herää kysymys, mitä se lentsikka siinä tekee.\nKirsti Ellilä 11. elokuuta 2011 klo 15.01\nNiinkö sanoo, anonyymi:-)\nPaula, pitää varmaan kuunnella sitten tuo kirja. Tai lukea, sillä pikkulinnun kertoivat sen ilmestyvän myös printtiversiona:-)\nHanna 11. elokuuta 2011 klo 17.57\nMustakin hieno kansi!\nJa hyvä idea tuo turbaani. Sitä voisi pitää muutenkin noin niin kuin kirjailijaimagon kohottamiseksi katukuvassa? ;D Sen lisäksi voisi keksiä jonkun hyvän sananparren ja sitten toistella sitä jatkuvasti puheensa lomassa?\nKirsti Ellilä 11. elokuuta 2011 klo 19.48\nSananparsi, hyvä idea. Kiitos Hanna! ;-)\n"Jotain sanoilla selittämätöntä "opettamisessa" on."\nSiinä sanoi Liisa viisaasti. Varmaan jokainen on tavannut joskus opettajan, jolla vain on "se jokin", joka saa ihmiset kuuntelemaan, kiinnostumaan ja oppimaan. Joillekin tuota taitoa ei ole suotu ja heidän osansa ei aina ole mukava.\nLuennointi, "opettaminen" on minullekin tuttu juttu, samoin siihen liittyvät pelot. Kamalaa mennä yleisön eteen, jos sydän pompottaa ja hiki juoksee kainaloista.\nOlin kerran erään kansanedustajan vaalitilaisuudessa ja ihailin hänen rauhallisuuttaan, loogisuuttaan ja hyvää huumoriaan. Kahvipöydässä kysyin hänen salaisuuttaan. Hän otti taskustaan lääkeliuskan, näytti sitä salaa minulle ja kuiskasi: ota yksi beetasalpaaja ennen esiintymistä ja kaikki sujuu.\nNiinhän minä hommasin niitä salpaajia ja toden totta: seuraavan kerran kateederille noustessani olin rauhallinen kuin viilipytty, katsoin kuulijoita silmiin, nauratin heitä pikku jutuilla ja puhuin ilman paperia yli tunnin. En myöskään näyttänyt yhtään kalvoa enkä hosunut laser-osoittimella.\nVoi tuntua moraalittomalta turvautua kemiaan opetustyössä, mutta minua se auttoi ja on auttanut monia muitakin, joille olen tabuja suositellut.\nKirsti Ellilä 12. elokuuta 2011 klo 7.18\nEn ole tiennyt, että beetasalpaajilla on noin iso vaikutus. Minulle niistä ei ehkä silti ole apua, koska minua eivät niinkään piinaa jännittämisen fyysisest oireet. Ongelma on riittämättömyyden tunteessa. Minulla on aina vähän sellainen pelko, että kohta joku huomaa etten oikeasti osaa mitään, enkä tiedä mitään. Se on joku neuroosi varmaankin. Joku kuuluisampikin kirjailija valitti samaa jossain naistenlehdessä, en kyllä juuri nyt muista kuka.\nAnonyymi 12. elokuuta 2011 klo 12.36\nTämäkin juuri sai ja luki hyvän kirjan, myöhemmin lisää (Ristiaallokkoa).\nAnonyymi 12. elokuuta 2011 klo 13.24\nKyllä beetasalpaajien merkityksen ovat tienneet esiintyjät, esim. näyttelijät, opettajat, pianistit, niin kauan kuin muistan.\nOngelmana on, että joku aina jää kiikkiin eli tottuu niihin ja annokset kasvavat. Poisharjoitteleminen ei kaikilta onnistu ilman lääkärin valvontaa, jopa sairaalassa. Riippuvuus voi olla psyykkistä tai fyysistä.\nMonille tieto siitä, että tabu on käden ulottuvilla tarpeen vaatiessa, helpottaa sillä tavoin, että lääkitystä ei tarvita.\nMutta sama lienee missä tahansa asiassa. Kaikkeen voi addiktoitua. Siis ihan kaikkeen.\nMutta kyllä b:t ovat pelastaneet monta hyvää esiintyjää.\nLuin joskus tilaston (*äähhh*), jonka mukaan esiintyjän jännityksen huomaa merkeistä vain ani harva. Piti heittää tähän prosentit, mutta unohdin.\nSitä paitsi on vaikea erottaa esiintyjän jännittämistä hänen ihan tavallisista luonteen- ja käyttäytymisenpiirteistään.\nKumpi jännittää: Se, joka seisoo kuin seiväs ja analysoi viileästi asiaansa? Vai se, joka huojuu, heiluu, huiskuttaa käsiään, unohtelee ja haeskelee ajatuksensa ideaa?\nVois taas muistuttaa, että me ihmiset olemme erilaisia. Onneksi se nykyisin hyväksytään paremmin kuin ennen. Tai sitten ei. Yhä vähemmän tietää, yhä enemmän luulee.\nEsim. eilen näin eka kertaa miehen, joka oli niin innostunut (?) tapaamisestamme ja kirjallisuus& yhteiskunnallisesta juttelustamme, että kaappasi minut karumaiseen syliinsä - keskellä Porin toria ...\nJa oltiin eri mieltä kirjan kansista. Siis KIRJOJEN KANSIKUVISTA.\nAnonyymi 12. elokuuta 2011 klo 13.39\nAivan ihastuttava kansi. Vaikka olen hyvän aikaa huomannut piirtäjän lahjasi, vasta nyt katsoin sarjakuvablogiasi. Pidin siitäkin.\nKirsti Ellilä 12. elokuuta 2011 klo 14.50\nOhoh anonyymi, se oli nopeaa toimintaa!\nLiisa, jaa että beetasalpaajinkin siis jää koukkuun. Tämä blogi on kyllä kätevä, koko ajan tulee uutta informaatiota. Niin, se on minullekin ollut helpotus, kun olen tajunnut, etteivät muut ihmiset näe sisälleni. Eivätkä ne myöskään koe asioita samalla tavalla kuin minä. Kun minä olen tuskissani, lohduttaudun sillä että ihmiset eivät sitä huomaa, eivätkä välitä.\nAnonyymi 12. elokuuta 2011 klo 15.51\nSinulla taitaa olla liikaa tuota lahjakkuutta? Meinaan, että kirjan kansien teko on toki ammattilaisen hommaa. Ja sinä teit noin hiivatin hyvän!\nMyös sarjakuvasi ovat korkeata luokkaa. Miksi siis murehtia?\nAnonyymi 12. elokuuta 2011 klo 15.56\n"Se on joku neuroosi varmaankin."\nNeuroosit syntyvät valheen kanssa kieriskelystä. Paljastumisenpelon kanssa elämisestä.\nMitä itsekustakin paljatuisi sellaista jonka kanssa ei muka voisi elää?\nKirsti Ellilä 12. elokuuta 2011 klo 21.29\nKiitos vaan Erkki, mutta siis minähän olen julkaisugraafikko koulussa, että täytyyhän sitä nyt hiukan jotain jo osata:-)\nAnonyymi, ei varmaan mitään, se on totta. Eikä myöskään mitään sellaista, mikä ei olisi tuttua toisillekin.\nMarleena 13. elokuuta 2011 klo 14.42\nAjattelin tarjota pään täytteeksi edullista majoitusta Lapissa viikolla 34, jollet juuri silloin ole jo opetustehtävissä. Me emme pääse lähtemään, mutta mökki on varattu eikä voi perua. Tai jos tiedät jonkun... Rauhallinen ja virkistävä paikka vaikka kirjoitushommiin. ;)\nKirsti Ellilä 14. elokuuta 2011 klo 9.10\nKiitoksia tarjouksesta Marleena, mutta en pääse lähtemään Lappiin. Toivottavasti mökin tarvitsija löytyy:-)\nanuh 16. elokuuta 2011 klo 8.02\n"Ongelmana on, että joku aina jää kiikkiin eli tottuu niihin ja annokset kasvavat. Poisharjoitteleminen ei kaikilta onnistu ilman lääkärin valvontaa, jopa sairaalassa. Riippuvuus voi olla psyykkistä tai fyysistä."\nFyysistä riippuvuutta beetasalpaaja ei aiheuta, esim. moni verenpainepotilas syö sitä jatkuvasti. Annoksen kasvattaminen "varmuuden vuoksi" voi kyllä kaikkien lääkkeiden tapaan nostaa sietokykyä, ja psyykkisen riippuvuuden ihminen voi toki kehitellä vaikka nenän kaivamiseen ;)


Tuplasin palkkani kolmessa vuodessa – näin neuvottelet itsellesi palkankorotuksen - Omavaraisuushaaste\n16 maaliskuun, 2021 8 maaliskuun, 2021\nPalkka, palkankorotus sekä palkankorotuksen neuvotteleminen on yksi tabuimpia ja myyttisimpiä asioita työelämässä, koska raha on tabu.\nTänään kuitenkin pyrin rikkomaan yhtä suurimmista tabuista ja puhumaan niin palkastani kuin palkankorotusneuvotteluistani avoimesti. Koko työurani aikana palkkani on ollut nousujohteinen ja esim. vuodesta 2018 tähän päivään saakka bruttopalkkani on noussut 3000 eurosta 6200 euroon – olen siis onnistunut tuplaamaan palkkani vain kolmessa vuodessa.\nPelkästään yhden vuoden sisään olen onnistunut neuvottelemaan itselleni jo kaksi palkankorotusta ja kuukausipalkkani onkin noussut 5200 eurosta 6200 euroon – eli n. 20% koronasta huolimatta!\nMiten onnistuin tässä ja miten sinäkin pystyt nostamaan palkkaasi huomattavasti? Tämänpäiväisessä kirjoituksessa käyn läpi omat kokemukseni siitä, mitkä ovat todistetusti parhaita tapoja nostaa omaa markkina-arvoa työelämässä ja miten myös sinä pystyt neuvottelemaan itsellesi palkankorotuksen.\nVinkkien ja kokemusten lisäksi käyn läpi vielä oman työurani ja palkkakehitykseni 21-vuotiaasta aina tähän päivään saakka!\nNäin neuvottelet palkankorotuksen – laita ensin oma pesä kuntoon\nLähtökohtaisesti uskon siihen, että palkankorotus lähes aina ansaitaan, eikä saada. Tärkeintä onkin ensialkuun laittaa oma pesä kuntoon sen osalta, että olet palkankorotuksen ansainnut ainakin teoriassa. Mielestäni kaksi asiaa tässä onkin ylitse kaiken.\nSuomessa työnantajat painottavat edelleen palkankorotuksissa ja ylennyksissä (mielestäni vähän liikaakin) virallista koulutusta, sertifikaatteja, lisäkoulutusta jne. Tämä on hyvä tiedostaa ja toimia sen mukaisesti. Jos olet käynyt vain ammattikoulun, et voi odottaa samaa palkkaa kuin ammattikorkeakoulusta valmistunut. Jos olet valmistunut ammattikorkeakoulusta, et voi odottaa samaa palkkaa kuin yliopistosta maisteriksi valmistunut.\nOlen todistanut monta kertaa jo (kuitenkin suhteellisen lyhyen) työurani aikana sitä, kuinka jotakuta ei ole ylennetty tai hänelle ei ole annettu palkankorotusta, koska hänellä on ”vain” AMK-tutkinto. Tämä sotii kaikkea järkeä vastaan, mutta todellisuus usein tekee niin.\nOli elämäntilanteesi mikä vain, kannattaakin koulutukseen panostaa niin pitkälle kuin mahdollista. Kyseessä voi olla niin perinteinen koulutus kuten esim. maisterin tutkinto täydentämään AMK-tutkintoa, lisäkoulutuksia omaan alaan liittyen tai vaikka (E)MBA-tutkinto johtotehtävissä toimivalle ihmiselle. Kaikki nämä tavat nostavat arvoasi työmarkkinoilla ja myös työnantajasi silmissä ja tekee palkankorotuksen neuvottelusta helpompaa.\n2. Erotu joukosta työsi jäljellä\nTuntuu itsestäänselvyydeltä, mutta usein asia ei näin ole. Monen mielestä edelleen samasta työstä pitäisi saada suunnilleen sama palkka – riippumatta siitä kuka sitä tekee. Olit asiasta mitä mieltä tahansa, työnantajasi ei tätä mieltä ole. Paremmilla ja tehokkaammilla työntekijöillä on huomattavasti paremmat mahdollisuudet neuvotella palkankorotuksesta kuin keskiarvoa alempana olevilla työntekijöillä.\nTästä eräs hyvä esimerkki löytyy aivan työurani alusta n. 10 vuotta sitten. Toimin eräiden simppeleiden hakemusten käsittelijänä suomalaisessa finanssitalossa kesätöikseni. Kahden kuukauden koulutuksen jälkeen olin kaksi kertaa tehokkaampi käsittelemään hakemuksia kuin keskimääräinen työntekijä ja virheitteni määrä ei ollut yhtään keskimääräistä isompi.\nSyy tähän tehokkuuteen johtui pääosin kahdesta asiasta. Olen aina ollut keskimääräistä nopeampi tekemään päätöksiä ja toisaalta diginatiivina, antiikinaikainen musta ruutu (mikä on monelle varmasti tuttu) oli kuin luotu minulle, koska sormeni liikkuvat näppäimistöllä keskimääräistä toimistotyöntekijää nopeammin – mikä helpottaa esim. tämän bloginkin kirjoittamista huomattavasti, koska olen nuoresta asti viettänyt aikaa näppäimistön äärellä.\nKoska olin kaksi kertaa tehokkaampi kuin keskimääräinen työntekijä ja kävimme tilastoja avoimesti läpi esimieheni kanssa, oli minun helppo pyytää palkankorotuksia. Toki kesäntyöntekijänä, mistä aloitin, lähtöpalkkani ei ollut mikään massiivinen, mutta se kasvoi parissa vuodessa myös n. 40% vaikka työtehtäväni eivät muuttuneet laisinkaan.\nEnnen kuin alat siis neuvottelemaan palkastasi, ole rehellinen itsellesi ja siitä, oletko tehnyt parhaasi työtehtävissäsi. Jos olet ja tiedät, että olet parempi kuin keskimääräinen työntekijä, luo tämä sinulle paremman neuvotteluaseman ja lisää itseluottamusta itse palkkakeskustelussa. Tätä helpottaa se, että sinulla on oikeaa dataa käytössä palkkaneuvotteluja varten.\nTiivistettynä voikin sanoa, että palkankorotuksen eteen sinun pitää tehdä aivan ensiksi itse töitä. Vasta sitten kannattaa neuvotella asiasta.\nMaailmassa ei ole koskaan lisää vastuunkantajia – ole yksi heistä!\nVaikka olisit paras työntekijä, voi silti olla, että et saa palkankorotusta nykyisissä työtehtävissä. Syynä voi olla tiukka budjetti tiimissäsi tai se, että olet saavuttanut jo katon työtehtävässäsi.\nTällöin vaihtoehdoksi tuleekin usein vastuun lisääminen omissa työtehtävissä. Tämä voi tulla puhtaan ylennyksen kautta esimieheksi (johon yllättävän moni esim. asiantuntijatehtävissä toimiva ei halua) tai jonkun lisävastuun ottaminen oman työn ohelle. Tällöin usein työnantajalla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin nostaa palkkaasi.\nOlen kuullut paljon tarinoita työpaikoista ja työnantajista, jotka lisäävät vastuuta, mutta eivät suostu nostamaan palkkaa vaan voivat luvata ”katsotaan sitten tulevaisuudessa, kun on parempi aika”. Tällaisissa kohdissa suosittelen olemaan erittäin tiukka. Sinulla on etu jo luonnostaan sen takia, että sinulla on neuvotteluvaltti ja työnantajallasi ei ole.\nVoit joko katsoa oikeasti hetken pitääkö työnantaja sanansa tai sitten aidosti vaatia palkankorotusta kunnes työnantajasi taipuu – tärkeintä on, että et luovuta ja et anna työnantajasi sanella ehtoja kun sinä olet se, joka lisävastuuta alkaa kantamaan. Jos palkankorotusta ei ala kuulumaan, on sinulla CV:ssä arvokasta lisäsisältöä ja työpaikan vaihtaminen esimieskokemuksella on myös aina huomattavasti helpompaa, kuin ilman sitä.\nJokainen joka on ollut työelämässä tietää, että vastuunkantajia ei ole koskaan työpaikalla liikaa. Ole siis yksi heistä ja käytä sitä hyväksesi palkkaneuvotteluissa!\nTyöpaikan vaihto on loppupuleissä aina varmin tapa palkankorotukseen\nJos mikään edellisistä tavoista ei toimi suoraan, on vielä yksi tapa nostaa palkkaa, josta äsken vinkkasinkin – rajuin, mutta samalla helpoin kaikista. Tämä on työpaikan vaihtaminen. Yleensä kun vaihtaa työpaikasta toiseen, on helpompaa neuvotella palkasta, koska sinä pystyt aina asettamaan ensin palkkapyyntösi.\nTämä koskee niin tilanteita, missä headhunter soittaa sinulle kuin myös tilanteissa, joissa haet töitä oma-aloitteisesti. Rekrytointitilanteessa työnantaja on oikeasti kiinnostunut vain saamaan osaavimman henkilön ja palkkaneuvottelu on työnhakijalle aina helpompi kuin jo vakiintuneessa työsuhteessa – tästä kannattaa ehdottomasti ottaa hyöty irti.\nTästä erinomainen esimerkki on oma tilanteeni, josta kirjoitin aikaisemmin blogissani kun vaihdoin viime vuonna työpaikkaa. Tiivistettynä tilanne meni näin.\n1. Headhunter soitti – pyysin palkkaa 4500 euroa. Jäin työhaastattelussa kakkoseksi.\n2. Puolen vuoden päästä samainen työnantaja soittaa minulle ja sanoo, että mitäs jos tulisit sittenkin (minun sijasta valittu henkilö ei ollut tehtävään sittenkään sopiva ja oli irtisanottu koeaikana).\n3. Tiesin, että työnantaja ei halunnut aloittaa rekryprosessia uudestaan, joten pyysin 5000 euron rahapalkkaa 4500 euron sijasta. Työnantaja kyllä muisti, että olin pyytänyt viimeksi 4500 euroa, mutta suostui silti – uuden rekryprosessin aloittaminen olisi ollut huomattavasti kalliimpaa.\nKäytin tilanteessa vahvaa neuvotteluasemaa tietoisesti hyödykseni ja se kannatti. Ja nyt kun miettii, että palkkani on vähän yli vuosi tämän jälkeen jo 1000 euroa korkeampi, olen onnistunut myös työnantajalleni oman arvoni osoittamaan eli loppupeleissä molemmat voittivat.\nToinen esimerkkini työpaikan vaihtamisesta ja korvauksesta puhuttaessa on itselleni negatiivinen kokemus, joka on kuitenkin opettavainen ja kumoaa sen legendan mitä monesti sanotaan työpaikan vaihtamisesta. Usein työpaikkaa ei voi vaihtaa liian usein – vaikka työpaikkaa vaihtaisi koko ajan 2-3 vuoden välein, ei se tunnu työnantajia liikuttavan. Enter case ison osakesijoitukseni Aallon Groupin pörssiuran ensimmäinen toimitusjohtaja.\nKun Aallon Group muodostui, haettiin sille tilitoimistojen ulkopuolinen toimitusjohtaja. Kyseinen toimitusjohtaja oli suhteellisen nuoresta iästään tehnyt jo hyvän uran – mutta urassa mielenkiintoista oli se, että hän ei ollut yhdessäkään tehtävässä viihtynyt yli kolmea vuotta. Aallon Group otti mielestäni harkitun riskin palkatessaan kyseisen henkilön toimitusjohtajaksi (joka sattui olemaan vielä Aallon Groupin hallituksen jäsenen vaimo) ja loppupeleissä tämä kostautui niin Aallon Groupille kuin yrityksen osakkeenomistajille.\nAlle vuoden toimitusjohtajan pestin, kyseinen henkilö vaihtoi jälleen työpaikkaa, tällä kertaa toimitusjohtajan pestiin toiseen firmaan – entiselle työantajalleen. Alle vuoden pestistä kyseinen tj nosti Aallon Groupilta osakepalkkioina lähes puolen miljoonan euron verran korvauksia ja hänen miehensä toisen mokoman. Isommalle pörssiyhtiölle tämä ei olisi merkittävä potti, mutta Aallon Groupin markkina-arvon ollessa vain 31 miljoonaa, on kyseessä kuitenkin 3% markkina-arvosta osakkeina – suhteessa pienestä panostuksesta yrityksen eteen.\nKyseinen on esimerkki tietystä näkökulmasta ihailtava ja tietystä näkökulmasta äärimmäisen röyhkeästä itsekkyydestä, jota jokainen meistä työelämässä on joskus nähnyt ja josta jokainen meistä voi oppia. Yrityksen osakkeenomistajana en ollut tyytyväinen siihen, miten asiat menivät, mutta työelämäoppina tilanne oli erittäin opettavainen. Uskalla vaatia, voit yllättyä, mitä muut ovat valmiita antamaan!\nPalkkakehitykseni valmistumisen jälkeen\nEntä miten sitten olen itse onnistunut kaksinkertaistamaan palkkani työurani aikana vain kolmessa vuodessa? Katsotaan graafia, siitä miten palkkani on alkanut kehittymään, kun aloitin osa-aikaisena asiakaspalvelijana opiskelujen aloituksen ohessa vuonna 2012 sekä miten palkkani on kehittynyt valmistumisen jälkeen kolmessa vuodessa ja analysoidaan ne kohdat, mistä ja miten palkankorotus on tullut.\n3000 euroa/kk oli lähtöpalkkani kun valmistuin KTM:ksi vuoden 2017 lopussa. Tässä täytyy muistaa, että en valmistunut niin aikaisin kuin pystyin ja lykkäsin valmistumistani kokonaisella vuodella, vain jotta pääsin opiskelijavaihtoon. Tein lähes täysipäiväisesti töitä jo puoli vuotta ennen valmistumistani ja olin tehnyt koko opiskeluaikani töitä samaisessa yrityksessä osa-aikaisesti. Kun minulle tarjottiin 3000 euron palkkaa, en ollutkaan tyytyväinen millään tapaa, koska perus KTM:n keskipalkka liikkuu n. 3400 eurossa valmistumisen jälkeen.\n3500 euroa/kk. Palkkani nousikin pian 3500 euroon, sillä hain muita töitä oman työpaikkani ulkopuolelta. Työnantajani kuuli tästä työkaveriltani ja oli valmis nostamaan palkkaani, jotta en lähde työpaikalta. Tässä mielestäni korostuu jälleen se, että olin todennäköisesti tehnyt töissä jotain oikein, jos työnantajani ei halunnut minusta luopua.\n5200 euroa/kk. Palkkani nousikin kerralla huomattavasti kun vaihdoin työpaikkaa, aivan kuten yllä kirjoitinkin. Samalla myös ylenin asiantuntijasta päälliköksi, joten vastuuni kasvoi samalla. Tässä yhdistyikin niin vastuiden kasvuu kuin myös työpaikan vaihto.\n5400 euroa/kk. Palkkani nousi jälleen 200 euroa kun kävimme esimieheni kanssa puolen vuoden koeaikani jälkeen kehityskeskustelun. Palaute oli erittäin positiivista, joten tiesin, että voin pyytää palkankorotusta. 200 euroa ei ole 5200 euroon merkittävästi lisää, mutta halusin ensin hieman tutkiskella sitä, miten esimieheni palkankorotuspyyntöön suhtautuu ylipäätänsä. Jostain syystä olin hieman kiusaantunut pyytämään lisää palkkaa, vaikka olin onnistunut työtehtävissäni, joten tämä vuosittainen palkankorotus oli aivan ok tähän kohtaan ja opetti minulle myös sen, kuinka vaikeaa palkankorotusta oli pyytää.\n6200 euroa/kk. Olin nyt ollut hieman yli vuoden uusissa työtehtävissäni ja saanut erittäin positiivista palautetta työn jäljestäni läpi organisaation. Kehitystöissä ollessani olen tekemisissä käytännössä kaikkien työpaikan sisäisten sidosryhmien kanssa, joten koin, että olin aidosti onnistunut töissäni.\nMenin esimiehelleni 9 kohdan listan kanssa, jonka takia koin, että ansaitsin selkeän palkankorotuksen. Tärkeimmät viisi kohtaa listasta olivat:\n1. Omien työtehtävieni vuositavoitteiden ylittäminen\n2. 360-arvioinnin tulokset, jotka olivat n. 4,5 eli erittäin lähellä maksimia\n3. Lisääntynyt vastuu ja vetämäni projektin koon ja merkityksen kasvaminen\n4. Korkea kysyntä omalle osaamiselle työmarkkinoilla\n5. Lisääntynyt esimiesvastuu\nToivoin, että myös esimieheni oli huomannut organisaation positiivisen palautteen ja kehtasinkin pyytää hieman suurempaa, 1200 euron palkankorotusta. Yrityksemme oli ottanut vähän iskua viime vuonna, mutta tästä huolimatta esimieheni allekirjoitti argumenttini ja vaikka en ihan 1200 euron palkankorotukseen päässyt, sain tuplattua palkkani kolmessa vuodessa 800 euron palkankorotuksella!\nOnkin hyvä muistaa, että aina kannattaa pyytää enemmän kuin pitää mahdollisena. Olin varma, että en saa 1200 euron palkankorotusta, koska korona-aika, mutta kuten aina elämässä – kun tähtäät korkealle, niin lopputulos on hyvä, vaikka onnistuminen ei olisikaan täydellinen. Pyytäminen ei satuta ketään, ei sinua, eikä työnantajaasi.\nRohkeutta palkankorotuksen pyytämiseen\nYleisimpiin palkankorotus-kysymyksiin kuten: ”kuinka usein palkankorotusta voi hakea?” tai ”kuinka suuri palkankorotus on sopiva” ei ole mitään yksinkertaisia vastauksia. Uskon, että tämä kirjoitus kuitenkin antoi sinulle työkaluja myös omiin työsopimusneuvotteluihin ja ennen kaikkea suunnitelmallisuutta ja rohkeutta siihen, että uskallat vaatia ja neuvotella omasta palkastasi ja tilanteestasi työpaikalla.\nSuuri osa palkankorotuksen saamisesta on kiinni ennen kaikkea omasta osaamisesta ja työn jäljestä sekä omasta rohkeudesta – joskus jopa röyhkeydestä. Jokainen meistä elää toivottavasti ensikädessä itseämme – ei työpaikkaamme varten. Kohtuullinen palkankorotus on siis tasan niin iso, kuin itse näet järkeväksi faktatietoihin perustuen. Ja jos silloinkaan ei onnistu, on työpaikan vaihtaminen enemmän kuin hyvä vaihtoehto ja sitä ei kannata pelätä tai pitää vääränä.\nToivon, että tämä teksti antoi sinulle rohkeutta, uusia ajatuksia sekä lähestymisnäkökulmia palkankorotusneuvotteluihin myös haastavina aikoina!\n23 kommenttia artikkeliin ”Tuplasin palkkani kolmessa vuodessa – näin neuvottelet itsellesi palkankorotuksen”\n8 maaliskuun, 2021 klo 9:16 pm\nKieltämättä hyvä palkkakehitys. Kehtaisitko vielä jakaa tuon 9 kohdan listan, jonka kanssa menit esimiehen juttusille?\n9 maaliskuun, 2021 klo 1:54 pm\nKIitos! Ja joo voisin lisätä pääpointit tuohon kirjoitukseen, jotka ovat yleismaailmallaisia eikä pelkästään omiin työtoimiini liittyviä.\n8 maaliskuun, 2021 klo 10:06 pm\nTämä oli hyvä kuvaus ura- ja palkkakehityksestä vastavalmistuneesta asiantuntijaksi. Työtehtävien vaihto on suurin kirittäjä suurempaa palkkaa tavoitellessa. Oma aktiivisuus palkitaan usein varsin nopeasti koska tyypillisesti valtaosa työntekijöistä haluaa vain nykyisen palkkansa mahdollisimman helpolla eikä suurempaa nälkää eteenpäin ole.\nPalkan nostaminen noin 80k€ onnistuu varsin helpolla mutta mielenkiintoiseksi asia muuttuu tästä eteenpäin. Nettoansion tuplaaminen vaatisi noin 200k€ vuositulot. Itse olen tietoinen, ettei Suomesta löydy valvomotyötä josta voisin tienata nykyistä paremmin, tai korotus olisi lähinnä marginaalinen. Ainoa vaihtoehto lienee edetä johtotehtäviin, jolloin työpäivien määrä nousisi 12->20 kuukaudessa, kuulostaa erittäin huonolta vaihtokaupalta.\nRatkaisuni työelämään kypsymiseen on ollut pitää hyvää huolta kirjanpidosta ja neuvotella pankista uusia sijoituslainoja, joiden avulla tulotasoa saa hivutettua tasaista tahtia ylöspäin ilman ponnistelua oravanpyörässä. Palkkatyön saa usein varmistettua täyttämällä minimivaatimukset. Meidän yrityksessä on melko suoraviivainen palkkaus, joten huippusuorituksella ja venymisellä on saavutettavissa vain muutaman satasen lisä kuukaudessa. Uran päätöspisteen saavuttaminen pitää tunnistaa ja hyväksyä, tämän jälkeen tulee luoda strategia, jolla mennään tästä eteenpäin.\n9 maaliskuun, 2021 klo 2:26 pm\nTämä on erittäin totta! Koen myös, että suurin osa ihmisistä pääsee tähän asti, jos haluaa – lähes jokaisella alalla. Se seuraava askel on kuitenkin se suurin kysymysmerkki – myös minulle. En tiedä miten tästä pääsen enää indeksikorotuksia korkeammalle ja itselläni ei ole nykyisellä työpaikalla tai muutenkaan selvää urakehitystä eteenpäin, vaikka kiinnostusta olisi. Paikkoja on kuitenkin sitä vähemmän, mitä korkeammalle mennään.\nToivon, että keksin vielä uusia suuntia, josta saisin uutta vauhtia uralleni, mutta nyt pitää hetki keskittyä tekemään vain työtäni hyvin.\n10 maaliskuun, 2021 klo 12:34 pm\nElät aikamoisessa kuplassa, jos koet, että ”suurin osa ihmisistä pääsee tähän asti, jos haluaa – lähes jokaisella alalla”. Jos katsoo vaikka tilastoja (https://www.tilastokeskus.fi/tup/suoluk/suoluk_palkat.html), niin vasta johtajien mediaani on tässä. Voiko suurin osa ihmisistä olla johtajia? Ja maksetaanko siitä sama korvaus joka alalla?\nTarkoitukseni ei ole kinata asiasta, vaan pyydän hiukan realismia. 🙂 Olet aika rahakkaalla alalla/uralla, samaa ei voi sanoa vaikkapa nyt päiväkodin työntekijöistä.\n10 maaliskuun, 2021 klo 1:53 pm\nIhan oikeassa olet, oli vähä laiskasti kirjoitettu kommentti 😀 Pointti oli tosiaan tuossa kommentissa Mukimiehen mainitsema urakehitys asiantuntijasta päälliköksi – ei sinällään palkka. Finanssialalla, jossa itse työskentelen on tosiaan huomattavasti esim. juuri julkista merkittävästi isompi palkka ja alakohtaisetkin erot ovat suuria ja tiedän että on käynyt erittäin hyvä tuuri alavalinnan ja työpaikan kanssa.\nVaikka kaikki eivät voi olla päälliköitä – tai johtajia, niin tuntuu, että jokainen joka haluaa olla, usein ainakin päälliköksi pääsee, koska kuten tekstissäkin mainitsin, vastuunkantajia harvemmin on liikaa. Oli kyse finanssialasta tai päiväkodin työntekijöistä. Vähän sama kuin FIRE:ssä – moni siihen pystyy pääsemään, mutta vain erittäin harva pääsee.\n9 maaliskuun, 2021 klo 9:12 pm\nKun firman linjaus on, että palkkoja ei koroteta – silloin korotusta on turha pyytää. Itse olen kolmessa vuodessa kehittynyt työssäni todella paljon, mutta palkkaa ei ole korotettu (ei edes yleiskorotusta, koska työehtosopimusta ei ole). Vastuualuettani on kasvatettu määräyksellä ei keskustelulla. Olen pyytänyt esimieheltäni korotusta perusteiden kanssa. Esimies on todennut perusteet aiheelliseksi, mutta samaan hengenvetoon sanonut, että palkankorotusta tule. Yritys tietää, että alueella on työttömyyttä paljon, ja töitä ei kovin montaa tarjolla. Tottakai moni lähtee heti kun muualla aukeaa paikka.\n10 maaliskuun, 2021 klo 4:44 pm\nJoo aika monella työpaikalla on tarkka kuri palkkojen kanssa ja julkisella tämä korostuu etenkin. Toki itsellänikin vanhalla työpaikalla tuli sama asia vastaan, että palkkaa ei voinut enää yksinkertaisesti korottaa. Aloinkin käytännössä silloin etsiä uusia töitä ja pian sen jälkeen työpaikkaa vaihdoinkin uusien haasteiden ja korkeamman palkan perässä.\nEi kannatta myöskään turhaa pelätä mielestäni eri alojen sisällä vaihtamista. Moni työelämä kuitenkin on aika universaali ja hyvä työntekijä usein pärjää alasta riippumatta, monella alalla (esim. finanssialalla), ei substanssiosaamisen tarvittavaan kerryttämiseen mene kuitenkaan kauhean aikaa, jos oikeasti kiinnostusta alalle löytyy (toki tässäkin poikkeuksia työtehtävissä on).\n10 maaliskuun, 2021 klo 10:46 am\nLöysin blogisi nyt kun olen alkanut pohtimaan pitäisikö hakea ns varavaihtoehtona kauppikseen yhteishaussa, tosi mielenkiintoista kontenttia! Haen ensisijaisesti arkkitehtuuriin, mutta monet asiat kiinnostaa, etenkin kielten ja monenlaisen osaamisen yhdistäminen uraan, tämän vuoksi kauppiksen ”laajuus” myös olisi ehkä hyvä vaihtoehto.\nTykkäsin postuksestasi, jossa pohdit, mitä opiskella kauppiksessa. Olen käsittänyt, että riippuu muihin aloihin verrattuna kauppatieteissä paljon itse koulusta, minkälaista suuntaa ura voi saada. Itselläni tosiaan luovuus ja kielet, kulttuurit ja kansainvälisyys vahvaa ja kiinnostavaa, mitkähän koulut listautuisivat tällaiselle kombolle parhaiksi? Olisi siis hauska kuulla, mikäli osaisit kertoa niitä suurempia kuin hienovaraisempiakin eroja eri kauppisten välillä!\n10 maaliskuun, 2021 klo 1:57 pm\nKauppiksen kurssit ovat mielestäni sopivia ihan kenelle vain. Ja myös hyvä sivupaino etenkin, jos arkkitehtuuria pääset opiskelemaan. Voin luvata myös, että paljon helpompia opintopisteitä ja chillimpää opiskelijaelämää 😉\nNoilla sinun mielenkiinnoillasi varmaan kansainväliset linjat (kauppiksessa kuin kauppiksessa) ovat varmaan suhteellisen varma betti. Aallon ja Tampereen kauppikset ovat kuitenkin mielestäni mielenkiinnosita huolimatta ne parhaat vaihtoehdot – sieltä aukeaa eniten erilaisia vaihtoehtoja. Voin koettaa kirjoittaa kauppakorkeista laajemman tekstin, mutta pitää sanoa, että itsellä ei kokemusta kuitenkaan kaikista ole, joten sinänsä en kaikkia pieniä eroja koulujen välillä tiedä.\n11 maaliskuun, 2021 klo 1:20 pm\nmä tienasin jo ekat milljoonat ennen 22 vuotta. olen nyt 32, omaisuutta on 115 miljoonaa riippuu vähän laskutavasta. On vaikea enää löytää taloudellisia tavoitteita elämässä. Hauska lukea sinun kaltaisten lilliputtien kirjoituksia. tuhlaan 6000 pelkästään uuden Porschen lainanlyhennykseen kuussa. Ja kuvitella että se on sinun palkka mistä olet niin ylpeä. mikset lopeta tämmöisten turhanpäiväisten blogien kirjoittamista?\n11 maaliskuun, 2021 klo 5:47 pm\nAitoja lifegoalseja! Olisi hieno itsekin päästä joskus miljoonakerhoon, mutta hitaasti hyvä tulee. Ehkä jonain päivänä itsekin pääsen nostamaan palkkani vielä korkeammalle.\n13 maaliskuun, 2021 klo 9:47 am\nOlet onnistunut hienosti palkkaneuvotteluissa. Mutta kuten tuossa jo aiemminkin vähän asiaa sivuttiin, niin aika monelle vastaava on täysi mahdottomuus/progressiivisuus syö valtaosa korotuksesta.\nIsoissa yrityksissä on tiukka palkkapolitiikka ja käytännössä korotukset menevät niille, jotka ovat palkkakuopassa. Olipa miten tehokas hyvänsä. Julkisista aloista puhumattakaan. Tällöin ainoa keino saada korotus on vaihtaa työpaikkaa (tai etsiä firman sisältä uusia, korkeamman palkkaluokan tehtäviä). Työnantajaa tuskin ihan joka vuosi kannataa vaihtaa.\nAjan saatossa on tyydyttävä pääasiassa indeksikorotuksiin, ellei sitten ala sivutoimiseksi yrittäjäksi, joka avaa useita mahdollisuuksia lisätienesteille.\n15 maaliskuun, 2021 klo 10:17 am\nJoo progressiivisuus on vähän turhauttava, mutta uskon silti, että vaikka kaikilla ei toki ole mahdollisuutta, huomattavasti suurella osalla on mahdollisuus merkittävästi korkeampaan palkkaan kuin ennen. Ilman vertailuryhmääni en olisi itsekään kehdannut pyytää näin paljon palkkaa ja olisin tyytyväinen 4000-5000 euron bruttopalkkaan.\nAina kannattaa kysyä ja kokeilla neuvotella, oli töissä missä vain. Mahdollista on myös, että on itse palkkakuopassa, jos ei ole aiemmin pyytänyt korotuksia syystä X tai Y. Jos ei korotusta tule, niin silloin kannattaa ehdottomasti harkita työpaikan vaihtamista. Työpaikkaa vaihtamisella kuitenkin saa kaikista helpoiten nostettua palkkaa – jopa samanlaisissa työtehtävissä, jos pystyy omalla osaamisellaan toiveen perustella, työnantaja kuitenkin keskimäärin haluaa parhaan työtekijän, vaikka hän olisi vähän kalliimpi.\nOn paljon rajoituksia, minkä takia eri tilanteissa ei palkankorotusta ei saa, mutta niihinkin löytyy lähes aina ratkaisu, joten ongelmien sijaan kannattaakin keskittyä mahdollisiin ratkaisuihin – voi yllättyä iloisesti! Ja vaikka työpaikkaa ei ihan joka toinen vuosi kannata vaihtaa, 4-5 vuotta samassa työpaikassa on mielestäni enemmän kuin tarpeeksi, nuoremmille 2-3 vuotta tarpeeksi, koska on hyvä nähdä erilaisia työpaikkoja nopeasti, jotta oppii itsekin mitä arvostaa työnantajassa.\n13 maaliskuun, 2021 klo 11:22 am\n… ja sitten jossain kohtaa, viimeistään seuraavan notkahduksen jälkeen, huomaat että kaikki uudet pestit menevät nuoremmille työntekijöille. Siitä yksinkertaisesta syystä, että he ovat selvästi halvempia kuin sinä.\nTuon sai huomata esim. aika moni hyvään palkkaan tottunut ”nokiainsinööri” 10 vuotta sitten.\nTuon voinee asiantuntija/päällikkötehtävissä välttää vain olemalla ehdoton guru alallaan. Vaihtoehtona on sitten kiivetä organisaatiossa korkeammille tasoille. Tai tyytyä hieman kapeampaan ja pidempään leipään, mutta se ei tainnut olla tässä kohtaa vaihtoehto 🙂\n15 maaliskuun, 2021 klo 10:21 am\nJa näinhän sen kuulukin mennä! Niin kauan kuin kehittyy ja vastuuta tulee lisää, sitä myötä palkan pitääkin nousta. Ja usein tätä tapahtuu juuri nuorilla työntekijöillä, kun nälkää ja kehitettävää vielä riittää.\nJa olet aivan oikeassa. Asiantuntija ja päällikkötehtävissä palkkaa voi korottaa vain tiettyyn pisteeseen ja olen itse alkamassa saavuttamaan nyt sen pisteen. Vaikka saisin työkalupakkiini vielä lisää taitoja, ei nykyisenkaltaisissa tehtävissä palkkani pysty nousemaan kuin maksimissaan sen 1000-2000 euroa (ja tämäkin todennäköisesti työpaikkaa vaihtamalla). Vaihtoehtoina on siis tähän tyytyminen tai vielä korkeammalle tasolle tähtääminen ja itselläni tavoite onkin vielä korkeammalle, nyt kun olen hyvään vauhtiin päässyt.\nsamanlainen mut 27v\n16 maaliskuun, 2021 klo 12:46 pm\nNuo 9 kohtaa kiinnostaisi tietää 🙂 hyviä blogikirjoituksia. Jatka samaan malliin! käyn täällä aina välillä lukemassa.\n16 maaliskuun, 2021 klo 1:47 pm\nKiitos! Lisäsin top5 perusteeni kirjoitukseen!\n17 maaliskuun, 2021 klo 9:28 am\n25 maaliskuun, 2021 klo 2:06 pm\nItsellä on täysin eri kokemus tuosta koulutustason vaikutuksesta palkkaan ja myös rekrytointiin. Tosin työskentelen teknologiateollisuudessa, ja tämä voi olla paljon toimialasta riippuvaa. Varmaan juuri finanssiala voi olla sellainen, että siellä esim. maisterin tutkintoa vaaditaan, ja myöskin arvostetaan korkealle. Itse olen vain hölmö amk- insinööri koulutukseltani, vaikka tuloissa mitattuna menen reilusti esim. ekonomien yli(avg.). Tämän on mahdollistanut kova työ, osaamisen kehittäminen kursseilla ym. ja eteneminen johtotehtäviin. Ja sattuma sekä onni! Edellä mainittujen osuutta ei voi koskaan väheksyä, sillä esim. omalla kohdalla voin sanoa, että olen sattunut pariinkiin otteeseen juuri oikeaan paikkaan juuri oikeaan aikaan. Lisäksi voimakkaasti kasvavissa organisaatioissa on kovalla työllä iso mahdollisuus edetä uralla, ihan perustallaajankin.\nJa vielä tuohon koulutusvaatimukseen. Tähän vaikuttavat ennen kaikkea työnantajat ja rekrytointeja tekevät ihmiset, osa arvostaa todella(liiankin) korkealle todistusta tutkinnosta, osa taas muita asioita kuten persoonaa, työkokemusta ja asennetta. Kymmeniä rekrytointeja itsekin tehneenä, olen pyrkinyt palkkaamaan ennen kaikkea hyviä ihmisiä, joilla on intohimoa ja asennetta työntekoa kohtaan kokemuksen ja ammattitaidon lisäksi. Onko se todistus sitten amkista, yliopistosta tai jopa amiksesta ei ole niin ollut väliä. Tästä hyvänä esimerkkinä toimikoon eräs suomalainen teknologia-alan pörssiyhtiö, jonka johtoryhmässä on menestyksekäs nuorehko johtaja – ammattikoulupapereilla 🙂 Ja +100k€ tuloilla. Maininittakoon vielä se, että kyllä osassa ammatteja nämä koulutusvaatimukset ja todistukset ovat myös tärkeitä. Eihän lähihoitajasta tee lääkäriä, vaikka kuinka olisi hyvä asenne ja persoona. Noin niinku vaan yhtenä esimerkkinä.\nHieno palkkakehitys sinulla ollut kyllä. Se tulee väistämättä hidastumaan, mutta kovalla työllä ei varmasti pysähtymään 🙂 Ja se mikä on hyvä asia sinullakin: olet varsin nuorena päässyt hyvään tulotasoon kiinni. Harvemmin se palkkakehitys loppuu vielä 30-40 vuotiaana ja esim. eläkettä kertyy hurjasti enempi versus tasaisemman palkkakehityksen omaavat ikätoverit.\n26 maaliskuun, 2021 klo 10:09 am\nHyvä huomio itseasiassa tuo ala! Itsellä tosiaan oma näkemys suurelti perustuu omaan ja kaverieni kokemukseen, jotka ovat jollain tasolla kauppisaloilla (oli se sitten finanssialalla tai jossain muualla), jossa tuo papereiden tarve korostuu varmasti huomattavasti enemmän kuin teknologialoilla, joissa kuitenkin halutaan vain paras osaaja.\nOma urakehityksesi vaikuttaa juuri sellaiselta, millaista se minun mielestäni pitäisikin olla. Koulupapereilla ei kuitenkaan melkein millään alalla tee enää mitään 5-10 vuoden jälkeen. Jopa noilla erikoistuneilla aloilla kun suurimman osan töistä oppii oikeasti töistä ja koulupapereiden tuijottaminen muuttuu erittäin nopeasti järjettömäksi – kouluun kuitenkin usein tarvitaan aivan eri taitoja kuin työelämässä menestymiseen.\nIhmisiä pitäisi mitata useamminkin sen mukaan, miten he töissä menestyvät ja tekevät eikä sen mukaan, miten koulussa tuli tentittyä – toivoisin, että Suomi menisi ylipäätänsä siihen suuntaan, niin se olisi kaikille hyväksi.\n27 maaliskuun, 2021 klo 1:09 am\nHei, hyvä teksti. Kynnys palkankorotuksen pyytämiseen on korkea koska se itsellä ainakin loisi paineita suoriutua töissä entistäkin paremmin. Ehkä impostor syndrome puhuu tässä. Mutta jos on valmiiksi jo vähän jaksamisen äärirajoilla niin tuntuu paremmalta vaan tyytyä nykyiseen palkkatasoon ilman paineita. Ehkä tekisi mieli jopa siirtyä 4 päiväisee työviikkoon. Mutta kun nykyinen elintaso täytyy jotenkin ylläpitää.\n29 maaliskuun, 2021 klo 9:12 am\nKiitos! Tunnen monta, joilla on sama ongelma. Huijarisyndroomaa on välillä meillä kaikista ja se on ihan terveen mielen merkki, kunhan ei tosiaan anna sen vaikuttaa oman edun ajamiseen liikaa. Yleensä juuri ne hyvät ahkerat ja tunnolliset työntekijät eivät välttämättä osaa arvostaa omaa arvoaan yritykselle ja eivät pyydä tarpeeksi usein palkankorotusta.\nJa tuossa sinun tilanteessa voisi olla palkankorotukselle ihan aiheellinen paikka – jos pyrit saavuttamaan nelipäiväisen työviikon, palkankorotus on paras tapa siihen. Tällöin saat pidettyä suunnilleen nykyisen elintason, vaikka yksi palkkapäivä viikosta poistuukin – samallahan kuitenkin laskee myös veroprosenttisi, joten uskon, että yllättävän maltillisella palkankorotuksella ja neljän päivän työviikkoon siirtymisellä pystyt saavuttamaan saman tulotason verojen jälkeen kuin nyt!


Kujeita ryytimaalla: Mikä vaivaa toista kirsikkapuuta?\nhkangas 5. lokakuuta 2011 klo 21.13\nJuha veikkaa, että toinen puu on suojaisemmassa paikassa ja siihen toiseen on ottanu yöpakkanen. Olisko sopiva teoria?\nIiris 5. lokakuuta 2011 klo 21.20\nOvat kyllä tosi lähekkäin tuossa pihalla, muutaman metrin välein, mutta toinen on orapihlaja-aitaa lähempänä ja hevoskastanja toisella kulmalla. Kaipa voi olla niinkin pienestä kiinni? Saa nähdä miten selviävät talven yli! Toisaalta tuo toinen alkoi meistä jo heti alkuun vähän reppanaistua ja silloin ei vielä ollut kylmää...\nVAAHTERAMÄKI 6. lokakuuta 2011 klo 14.14\nYmmärsin, että olet istuttanut kirsikat nyt ihan hiljattain...? Voisiko toisella olla veden saanti ongelmia? Mun mielestä se, että se on alkanut nuupottaa kohta istuksen jälkeen, viittaisi siihen. Itse rohkeasti kaivaisin sen huonon taimen ylös ja kurkkaisin juuriston tilannetta; onko lähtenyt juurtumaan (uudet juuret ovat ohuita, vitivalkoisia, kasvavat ulos juuripaakusta), samalla katsoisin mikä on niiden juurten tilanne, jotka ovat kasvaneet taimiruukussa; kiertävätkö tiukasti paakkua? Jos näin on, reilusti vaan joko käsin avaat juuristoa tai otas puukon/oksasakset ja leikkaat juuripaakkuun reilut viillot. Sitten taimi takaisin maahan ja kunnon kastelu. Jos olet istuttanut puut tänä syksynä tai loppu kesästä, en usko että se kärsii tuosta ylös nostosta, mutta harkitkaa toki itse asiaa. :)Jos ette ihan pohjois-Suomessa asu, niin puu ehtii juurtua uudelleen ennen talven tuloa. Jos toimenpide tuntuu talvea vasten liian rajulta, suosittelisin tekemään sen kumminkin viimestään keväällä, jos taimi ei ota itsestään piristyäkseen. Taimena jurovista puista ei koskaan tule kunnollisia.\nHyvää loppu viikkoa ja paranemisia kirsikalle! ;)\nIiris 6. lokakuuta 2011 klo 20.11\nKiitos hyvästä vinkistä, harkitsen jos tuon tekisi viikonloppuna. Siitä ei ole vielä kuukauttakaan kun istutettiin puu, joten ei varmaan suurta haittaakaan olisi. Pitää tuosta kunnon satopuu saada ;)


Vyölaukku, se 1990-luvun kauhistus on täällä taas! Parempana kuin koskaan.\nVyölaukku, sen on omistanut jokainen jossain vaiheessa elämää. Ja luulin sen jo jääneen unholaan. Onneksi vyölaukut ovat täällä taas, kauniimpana kuin koskaan. Aloitin lenkkeilyn parisen kuukautta sitten ja pidän mukana puhelinta, koska saan sillä seurattua, kuinka pitkän matkan kuljen. Ärsytti kantaa puhelinta kädessä, halusin vapauttaa kädet, mutta miten? Pidin pientä reppua selässä, ei hyvä. Hikoiluttaa entistä enemmän. Näin NanQ:n... Lue lisää...\nOlen hulluna päänaukomiseen, päänaukomislippikset kesään! Mukana alekoodi.\nOlen kovasti tykästynyt Nanq:n veikeisiin tuotteisiin. Tylsyys on sana, joka ei todellakaan kuvaa hänen tuotteitaan. Vaan kekseliäisyys, kauneus ja bling bling. Laadulla ja rakkaudella valmistetut tuotteet valmistetaan Suomessa. Kaapissa on käyttämättömiä lippiksiä, vaikka kuinka paljon. Mikään ei vaan tunnu päähän sopivalta eikä ole ulkonäöltäänkään haluttavia. Tyylini on rouhea mutta kimalletta saa olla. Jos ei niin... Lue lisää...\nLippis kelit ovat täällä! Päänaukomislippikset, mitä ihmettä, mitä ne ovat?\nMinulla on jo Nanqun ihana päänlämmitin, eli päänaukomispipo. Nyt kelien lämmetessä haluan jatkaa päänaukomista, joten luonnollinen siirtymä piposta on lippis. Tämän talven päänlämmitin. Nyt alkaa olla jo lippis kelit. Tästä mie tykkään, vähän bling blingiä ja sitäkin enemmän asennetta. Mikä on Nanq? Nanq:n voi lyhyesti selittää näin; made in Finland born in Namibia. NanQ tulee... Lue lisää...\nPäänaukomispipot, mitä ihmettä, mitä ne ovat?Sisältää huikean alekoodin.\nMarkkinoita ja messuja kierrellessä olen monesti törmännyt näihin ihaniin, kauniisiin päänlämmittimiin, eli päänaukomispipoihin. Nyt vihdoin kävin hänen kojullaan tutustumassa mitä ihmettä nämä ihanuudet ovat. Mikä on Nanq? Nanq:n voi lyhyesti selittää näin; made in Finland born in Namibia. NanQ tulee yrityksen omistajan nimestä, Nankusta. Ei jokaisella olekaan tällaista uniikkia nimeä, toista ei ole kuulemma koko Suomessa.... Lue lisää...


My blueberry dream: Jouluhalko\nVuoden lopun lähestyessä myös deadlinet, kurssien viimeiset luennot ja ties mitkä menot ovat tehneet itsensä tiedettäväksi. Täten olen viettänyt keittiössä niin vähän aikaa, etten ole ehtinyt juurikaan joulunalusherkkuja valmistaa. Joulutorttuja sentään kaksi satsia! Tässä kuitenkin eräs herkku, joka tuli viime viikolla pyöräytettyä. Kuvassa halko on saanut vasta kaksi kerrosta suklaata päälleen, jotta sisus näkyy. Kaike suklaan valeltuani ei päätyä enää näkynyt ja suklaa kerros oli lähemmäs senttiä.\nKaikkien aikojen joulu-lehdestä löytyi ohje jouluhalkoon. Nappasin ohjeesta käyttöön vain pohjan ohjeen, täytteen sovelsin sitten itse ja hyvää tuli. Täytteeseen nappasin vinkin mainoksesta (mainosten uhri kun olen) jossa hehkutettiin tiramisu-rahkaa. Tiramisun, suklaan ja kermavaahdon yhdistelmä voi kuulostaa ällömakealta, mutta sitä se ei ole, sillä rahka on yllättävän hapanta ja vienon kahvinmakuista. Ohjeessa ihmettelin jauhottomuutta ja kuivien aineiden pienuutta mutta taikinasta tuli todella hyvä näin.\nvaniljasokeria kerman maustamiseen maun mukaan\n1 prk tiramisun makuista rahkaa (taitaa olla valion)\n1/2 dl kermaa (voi käyttää osan täytteen vispikermasta ennen kuin kermaa vatkaa)\nVatkaa munat ja sokeri todella kuohkeaksi vaahdoksi. Sekoita kuivat keskenään ja siivilöi ne vaahtoon. Kaada taikina leivinpaperin päälle pellille ja paista 225 asteessa noin 5 minuuttia uunin keskiosassa. Anna levyn hieman jäähtyä ja kumoa se puhtaalle leivinpaperille jolle on ripoteltu hieman sokeria. Irrota paistopaperi levyn pinnalta, jäähdytä lisää.\nTee kuorrute. Sulata suklaa palasina vesihauteessa sekoittaen suklaata hiljalleen. Pienennä leyn lämpöä heti, kun suklaa alkaa sulaa jottei lämpötila nouse liian kovaksi. Lisää paloiteltu voi ja kerma, sekoita ja nosta hieman lämpöä sillä voi ja kerma pudottavat seoksen lämmön hetkessä. Kun voi on sulanut seokseen, nosta kattila/kulho pois vesihauteesta ja annan seoksen jäähtyä huoneenlämpöiseksi.\nSeoksen jäähtyessä täytä halko. Vatkaa kerma kovaksi vaahdoksi ja notkista tiramisu rahka. Levitä rahka taikinalevyn päälle tasaisesti ja lusikoi päälle kerma, tasoita sekin. Kääri levy napakalle rullalle.\nKun kuorrute seos on jäähtynyt, levitä se rulla pinnalle ja sivuille. Mikäli kuorrute valuu reunoille, älä huoli, sillä se jähmettyy kyllä. Voit halutessasi jäähdyttää kuorrutetta hetken jääkaapissakin.\nHalon voi koristella vaikka nonparelleilla mutta suklaa antaa jo itsessään kauniin kiillon.\nLähettänyt millimolli klo 9.19\nTunnisteet: joulu, leipominen, suklaa


Atson ajatukset: Trailereista\nWatchmenista ilmestyy director's cut heinäkuussa. Odottelin leffaa innolla, mutta kun kuulin että tuollainen olisi horisontissa, tiesin etten menisi katsomaan sitä teatteriin. Vielä pidempikin versio on tulossa joskus:"It appears the Watchmen version that integrates The Tales of the Black Freighter into the feature film is yet to come". Jos ymmärsin oikein, kyseessä on jotain animaatiomatskua, joten director's cut riittää minulle, kun en ole mikään Watchmen-fani (en ole lukenut).\nTietty voi olla että leffa on pettymys director's cut -versionakin, en tiedä. Tuntuu siltä, että aika harva viime aikojen paljon odotetuista leffoista on vastannut odotuksia. Indy IV, Terminator 4, Wolverine, pitäisikö tuo Watchmen myös lisätä listaan. Star Trek tuntuu olevan niitä harvoja, joita on hypetetty ja kehuttu kovasti.\nNyt Angels & Demonsin katsottua tuli nähtyä vähän trailereita, joita normaalisti välttelen parhaani mukaan, ellen ole leffaa jo nähnyt. Nyt kuitenkin tuli tuijotettua äänetöntä tv-ruutua, kun oli parisenkymmentä minuuttia näytöksen alkuun. Where the Wild Things Are -traileri pyöri, näytti ihan kivalta. Salissa näkyi sitten Public Enemiesin traileri.\nLeffa näytti sinänsä ihan mielenkiintoiselta, mutta sama asia vaivasi kuin Collateralissa, en tykkää yhtään siitä digivideo-lookista. Tuntuu kuin katsoisi jotain kallista kotivideota, se rikkoo illuusion. Joihinkin leffoihiin se voi sopia, ja pikkubudjetin leffoissa se on ymmärrettävää, mutta tällaisessa isossa leffassa se tuntuu oudolta. "Sony CineAlta F23, Zeiss DigiPrime Lenses" sanoo IMDb kamerasta. Eikö Mann voisi kuvata vaikka REDillä. Angels & Demons olikin näköjään kuvattu sillä, enkä huomannut sen kuvassa mitään "vikaa".\nNo, trailereista vielä, että kun katsoin The Visitorin trailerin leffan jälkeen, niin hirveätä spoilaustahan siinä oli, kaikki pitää paljastaa. Jos olisin nähnyt Synecdochen trailerin, tietäisin varmaan nyt siitä ainakin ekan tunnin tärkeimmät tapahtumat. Nyt en tiedä leffasta mitään, paitsi tekijät ja joitakin näyttelijöitä mitä siinä on. Leffa kuitenkin voi kertoa mistä tahansa, eikä päässä ole jo ennakkoon tieto siitä, mikä päähenkilön alkutilanne on ja mikä sysää muutoksen liikkeelle ym.\nThe Sixth Sense -spoilausta lopuksi vielä, jos joku ei olisi jostakin syystä leffaa nähnyt, aika epätodennäköistä, mutta no kuitenkin. Referoin tässä tilityksessäni alkuperäistä kommenttiani toisaalla, mutta sama sille. Leffassa oli kaksi isoa twistiä, mutta sen markkinointi pilasi täysin ensimmäisen, ja harva on tainnut edes tajuta harmitella asiaa.\nKaikki, jotka olivat nähneet leffan trailerin, tiesivät etukäteen Colen näkevän aaveita. Katsoimme leffan ja ajattelimme välittömästi:"Tuo poju näkee aaveita." Leffa paljastaa (PAL-versiossa) asian vasta 48 minuutin jälkeen. Siihen asti elokuvan mysteerinä on, tai pitäisi olla se, mitä Bruce Willis yrittää selvittää, eli mikä Colea vaivaa. Miehen pitää ansaita pojan luottamus ennen kuin tämä kertoo salaisuutensa tälle ja katsojille. Siihen asti kaikki on mahdollista. Cole voi olla kahjo (kuulee ääniä), ajatustenlukija (tietää opettajansa salaisuuksia), psykokineettinen (tavarat liikkuvat keittiössä mysteerisesti, ilmapallo poksahtaa spontaanisti) jne.\nKun Cole kertoo salaisuutensa Brucen hahmolle, tämän pitäisi olla katsojallekin yhtä suuri uutinen, mutta ei, trailerit pitivät huolen siitä, että tämä oli jo old news. Vasta kun Cole kertoo "I see dead people" -salaisuutensa, alamme nähdä näitä aavekohtaamisia kunnolla Colen näkökulmasta.\nSiksipä en katso trailereita. Jos leffa on hyvä, kyllä se tulee selväksi ilman spoileritraileriakin. Mutta tämä ei ole ensimmäinen kerta kun tilitän asiasta, joten se siitä nyt taas.\nposted by Atso Suopanki at 11:32 ip.


Opi craps-pelin perussäännöt\nJos et ole pelannut crapsia koskaan aikaisemmin saatat pitää sitä erittäin monimutkaisena pelinä. Kaikki mahdolliset panosmahdollisuudet pöydällä saavatkin pelin näyttämään erilaiselta kuin mitä se todellisuudessa on. Sinun tulee vain oppia peruspanokset ja voit pelata yhtä hyvin kuin kuka tahansa craps-pöydässä. Kyseessä on tuuripeli joten sinun ei tarvitse huolehtia taitojesi kehittämisestä.\nMiten crapsia pelataan\nCrapsia pelataan kahdella nopalla ja voit olla noppien heittäjä joka heittää nopat tai sitten yksinkertaisesti panostaa noppien heiton tuloksen puolesta. Craps-pöytään on merkitty kaikki mahdolliset panokset ja kerrot panoksesi määrällä minkälaisen panoksen asetat. Perinteisillä kasinoilla tämä prosessi saattaa kuulostaa haastavalta, joten jos olet vasta aloittanut crapsin oppimisen, sinun tulisi pysyä Pass Line-panoksessa ennen kuin opit lisää muista panoksista. Jokainen asettaa panoksensa ja heittäjä heittää nopat yhdellä kädellä jonka jälkeen pelaajat näkevät lopputuloksen.\nEnsimmäistä heittoa kutsutaan nimellä Come Out-heitto ja jos olet asettanut Pass Line-panoksen, haluat nähdä 7 tai 11 koska ne tekevät sinusta välittömän voittajan. Jos saat 2, 3 tai 12 olet saanut crapsin eli hävisit. Mikä tahansa muu numero tekee pisteen. Tulevilla heitoilla täytyy saada piste ennen 7:aa jotta voittaisit.\nUseimmat pelaajat asettavat vain Pass Line-panosta mutta craps-pelissä on monia muitakin vaihtoehtoja. Totuus on että monet niistä eivät ole panostuksen arvoisia koska niiden kertoimet ovat kamalat. Come-panos on lähes sama kuin Pass Line-panos paitsi että se tehdään kun piste on asetettu. Don't Pass Line- ja Don't Come-panokset ovat Pass Line- ja Come-panosten vastakohtia. Niissä on järjestys takaperin eli voitat jos nopat näyttävät 2 tai 3 ja häviät kun ne näyttävät 7 tai 11. Näillä panoksilla 12 on tasapeli pelaajan ja kasinon välillä.\nPerinteisellä kasinolla Don't-panokset eivät ole niinkään suosittuja (käänteisvedot) koska toivot tulosta joka on päinvastainen muiden pelaajien toivomuksiin nähden. Netissä pelatessasi voit laittaa panoksia ilman minkäänlaisia paineita. Voit myös pelata ilmaiseksi joka on loistava tapa harjoitella peruspanoksia ja craps-sääntöjä.


Kuollut mies löytyi yksityisasunnosta - Pietar.in\nKuollut mies löytyi yksityisasunnosta\nKirjoittaja PietariJulkaistu maaliskuu 9, 2018 maaliskuu 9, 2018 Kommentoi Kuollut mies löytyi yksityisasunnosta\nKotkasta yksityisasunnosta löytyi varhain perjantai aamuna kuollut henkilö. Poliisi sai asiasta ilmoituksen hätäkeskuksen kautta klo 4.23.\nRikoksen uhri on vuonna 1971 syntynyt kotkalainen mies. Poliisi on ottanut teosta epäiltynä kiinni kotkalaisen vuonna 1971 syntyneen naisen. Teon epäillään tapahtuneen Kotkan Karhuvuoressa sijaitsevassa kerrostaloasunnossa.\nPoliisi jatkaa tapauksen esitukintaa eikä tutkinnallisista syistä johtuen tiedota tässä vaiheessa asiasta yksityiskohtaisemmin. Tutkinnanjohtaja tiedottaa asiasta lisää maanantaina 12.3.2018 iltapäivällä.\nJulkaistu maaliskuu 9, 2018 maaliskuu 9, 2018 Kirjoittaja PietariKategoriat uutiset\nEdellinen:Harvinainen jäätie syntyi Kittilään – Jään vahvuus 200 metrin matkalla on jo yli 1 m 40 cm\nSeuraava: Lastenvaunuissa ollut pikkulapsi katosi – Löytyi metsiköstä


MAUPERTUIS OHJELMA: HAKUAIKA ON AUKI - Institut français\nhome - material  / Tiede ja korkeakoulu / MAUPERTUIS OHJELMA: HAKUAIKA ON AUKI\nTähän tarkoitukseen on luotu kaksi ohjelmaa:\nLyhyt liikkuvuusohjelma (RSM)\nOhjelman tarkoitus on aloittaa tai vahvistaa yhteistyötä tieteissä, innovaatioissa ja korkeakoulutuksessa kaikilla eri aloilla. Ohjelma mahdollistaa valittujen tutkijoiden lyhyet vierailut (muutamasta päivästä kahteen viikkoon) Ranskasta ja Suomesta (kumpaankin suuntaan). Etenkin väitöskirjan tekijöitä ja nuoria tutkijoita rohkaistaan hakemaan!\nOhjelman tarkoituksena on vahvistaa jo olemassa olevia yhteistyömahdollisuuksia Ranskassa ja Suomessa tukemalla työpajojen toteuttamista Suomessa tai Ranskassa kaikilla tieteenaloilla. Vuoden 2020 ohjelmassa painotetaan mahdollisuutta useiden maiden väliseen yhteistyöhön kahdenvälisen yhteistyön sijasta ja etenkin sellaisiin hankkeisiin, jotka liittyvät EU:n Horisontti Eurooppa -ohjelmaan. Näissä tapauksissa kaikkien mukana olevien osapuolien tulee osallistua toimeenpanoon. Työpajaan, joka voi kestää 2-3 päivää, suositellaan rajattuja aiheita ja siinä tulee olla mukana useita tutkijoita (n. 15, ei rajoitettua määrää). Työpajojen tulee kattaa kolme tietopyramidin osa-aluetta:\n– Tutkimus: aloittaa, vahvistaa sekä kasvattaa tutkimusyhteistyötä, joka laajentuisi tutkijoiden välisestä yhteistyöstä tutkimusryhmien ja laboratorioiden väliseksi yhteistyöksi.\nLisätietoja voi kysyä osoitteesta uniscience.iff@france.fi\n← Ranskalaisia nykyelokuvia Rakkautta & Anarkiaa –festivaaleilla! → Des mesures pour l´environnement : l´apport des capteurs photoniques intégrés


Ugandan entinen diktaattori kuollut - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nUgandan entinen diktaattori kuollut\nUlkomaat Julkaistu 16.08.2003 21:43 (Päivitetty 18.08.2003 16:49)\nUgandan entinen diktaattori Idi Amin hallitsi Ugandaa vuosina 1971-1979. Ihmisoikeusjärjestöt arvioivat, että Aminin valtakaudella jopa puoli miljoonaa ihmistä olisi murhattu.\nUgandan entinen diktaattori Idi Amin on kuollut saudiarabialaisessa sairaalassa. Amin eli maanpaossa Saudi-Arabiassa vuodesta 1979 lähtien. Sairaalalähteet kertoivat, että Amin oli ollut kriittisessä tilassa jo viikkoja.\nVallankaappauksella diktaattoriksi tullutta entistä nyrkkeilymestaria Aminia syytettiin useista ihmisoikeusrikoksista. Ihmisoikeusjärjestöjen arvion mukaan Aminin valtakaudella murhattiin puoli miljoonaa ihmistä.\nVallankaappauksen avulla hirmuhallitsijaksi\nIdi Amin Dada syntyi Ugandan Aruassa ilmeisesti vuonna 1925. Hän liittyi teini-ikäisenä brittiläiseen siirtomaa-armeijaan ja taisteli mm. Keniassa mau mau -sissejä vastaan. Hän oli myös armeijan nyrkkeilymestari yhdeksänä vuonna.\nVuonna 1964 Aminista tehtiin itsenäisen Ugandan armeijan varakomentaja, vaikka hän hädin tuskin osasi lukea ja kirjoittaa. Amin tukijoineen kaappasi vallan Ugandassa 25. tammikuuta 1971, kun maan presidentti Milton Obote oli poissa maasta. Aluksi Amin murhautti joukoittain Oboten kannattajia, mutta ulotti pian teurastuksensa myös muuhun kansaan. Surmatuksi tuli muun muassa maan anglikaanisen kirkon arkkipiispa, korkeimman oikeuden tuomari ja lukuisia ministereitä.\nSkotlannin kuningas ja Hitlerin ihailija\nHeti valtaan noustuaan Amin kohotti itsensä kapteenista marsalkaksi ja myönsi itselleen lukuisia toisen maailmansodan aikaisia kunniamerkkejä. Vuotta myöhemmin hän karkotti maasta 80 000 aasialaisperäistä ugandalaista, koska hänen mukaansa Jumala oli käskenyt häntä unessa tekemään niin. Lisäksi Amin mm. julisti itsensä Skotlannin kuninkaaksi ja kertoi avoimesti ihailevansa Adolf Hitleriä.\nTansanian joukot ja ugandalaiset maanpakolaiset pakottivat Aminin luopumaan vallasta vuonna 1979. Hän eli siitä lähtien neljän vaimonsa kanssa maanpaossa Jeddan kaupungissa Saudi-Arabiassa, joka myönsi diktaattorille turvapaikan islamilaisen laupeuden nimissä.\nIhmisoikeusjärjestö Amnesty piti Aminin kuolemaa murheellisena merkkinä siitä, miten kansainvälinen yhteisö ei kykene tuomaan diktaattoreita oikeuden eteen vastaamaan teoistaan. Ugandan suurlähetystö Saudi-Arabiassa kieltäytyi kommentoimasta Aminin kuolemaa. Ugandan presidentti Yoweri Museveni on kuitenkin sanonut aiemmin, että Amin voidaan haudata Ugandaan. Kuolleen diktaattorin poika Ali Amin on kuitenkin ilmoittanut, että hänen isänsä haudataan islaminuskon mukaisesti Jeddassa.\n(Seitsemän uutiset 16.08.2003)\nRuoka-avun jakaminen aloitettiin Liberiassa Sähköt palailevat Yhdysvalloissa ja Kanadassa


Lukematon viesti Kirjoittaja Mamuupa » 08 Elo 2019, 17:13\nTyttäreni aloitti lukio-opinnot 37km päässä kotoa. Päivittäiseen matkaan kuuluu aluksi 2,3km kävelyä, 6,4km taksimatka (maksu bussinkertamaksulla tällä hetkellä 1,70€/suunta, kuukaudessa yhteensä 74,80€), 24km junamatka (kuukausilippu noin 61€/kk) ja vielä 1,1km kävelymatka koululle. Yhteenlaskettu matka näistä on pienempi kuin pelkällä autolla ajettu matka, sillä juna menee perille suorempaa reittiä. Kolmena päivänä viikossa päivittäinen koulumatka kotiin-koululle-kotiin kestää yli 3 tuntia, sillä taksiliikenne ei kulje aina sujuvasti tytön päästessä koulusta. Näinä päivinä hän tullee kulkemaan skootterilla (ainakin syksyllä, talvella ei voi) tai vaihtoehtoisesti minä vanhempana vien tai haen hänet suoraan juna-asemalle, mikäli omat aikataulut sallii.\nKysymys: miten koulumatkatuki kannattaa hakea ja paljonko sen määräksi tulee/kuukausi? Makstaanko tukea oman kulkutavan mukaan kaikilta päiviltä, vaikka kahtena päivänä oman kulkutavan kriteerit ei täyty (pääsee julkisella liikenteellä ja kokonaisaika matkoihin jää alle kolmeen tuntiin). Onko koulumatkatuen määrässä käytännössä eroa, jos käyttää kävely-taksi-juna yhdistelmää tai valitsee oma kyyti-juna-kävely (1,1km) vaihtoehdon? Ja hakemuksen saa varmaan tehdä uudestaan, kun tytär täyttää 17 vuotta, jolloin matkojen hinta kallistuu, kun ei pääse enää lastenlipulla?\nLukematon viesti Kirjoittaja Kela | opintotuki » 12 Elo 2019, 10:43\nPahoin pelkään, että en pysty antamaan yksiselitteistä vastausta näin monimutkaiseen tilanteeseen.\nUskoisin, että tyttäresi voisi saada koulumatkatuen koko matkalleen oman matkustustavan perusteella. Jos yhdensuuntainen koulumatka on 37 km, tilille kuukausittain maksettava koulumatkatuki olisi noin 153 euroa.\nJos hän hakisi koulumatkansa kysymyksessä kerrottujen lipun hintojen mukaan, tuki olisi luultavasti "74,80 + 61,00 - omavastuu 43,00 = 92,80 e/kk".\nEn voi kuitenkaan varmuudella luvata, että tuki voidaan myöntää oman matkustustavan mukaan. Esimerkiksi matkustus- ja odotusaika lasketaan jokaiselta koulupäivältä, josta sitten saadaan päiväkeskiarvo. Sen tulisi siis olla keskimäärin yli 3 tuntia päivässä. Ehkä voisitte hakea koulumatkatuen oman matkustustavan mukaan. Jos sitä ei voida myöntää, lienee tyytyminen mainittuun toiseen vaihtoehtoon.\nLukematon viesti Kirjoittaja Vieras » 21 Elo 2019, 21:27\nHei. Voiko koulumatkatukea myöntää juna-asemalle oman kyydin mukaan eli yhteensä 8.7km ja loppumatka junamatkakyydillä/n.60€/kk. Mikä silloin olisi tuen määrä?\nLukematon viesti Kirjoittaja Kela | opintotuki » 22 Elo 2019, 13:41\nKoulumatkatukea on mahdollista hakea tilanteessa, jossa opiskelija joutuu käyttämään useita kulkutapoja. Edellytyksenä tässäkin on se, että yhdensuuntaisen matkan kokonaispituuden on oltava vähintään 10 kilometriä ja kokonaiskustannusten on ylitettävä 54,00 euroa kuukaudessa.\nLisäksi ns. yhdistelmämatkoissa koulumatkatukena voidaan korvata vain sellaisten matkaosuuksien kustannukset, joiden pituus on vähintään viisi kilometriä.\nNeuvoisin toimittamaan koulumatkatuen hakemuksen sekä selvittämään siihen eri kulkutavat. Hakemuksella voidaan tutkia koulumatkatuen oikeus kertomassasi tilanteessa.


Lasten ja nuorten ryhmien tauko 3.12. alkaen | Hausjärven Urheilijat\n« Aikuisten ryhmien tauko 1.12. alkaen\nHausjärven Urheilijat Joulukalenteri YouTubessa »\nLasten ja nuorten ryhmien tauko 3.12. alkaen\nBy Harri | 2 joulukuun, 2020 - 10:19 | 2 joulukuun, 2020 Lapset\nHausjärven Urheilijat keskeyttää myös lasten ja nuorten normaalin harrastustoiminnan 3.12.2020 alkaen toistaiseksi covid-19 pandemian pahenemisen vuoksi. Myös aikuisten harrastustoiminta on keskeytetty toistaiseksi.\nKunta sulkee kunnan hallinnoimat liikuntatilat (mm. koulujen salit ja kuntosalit) 3.12.-31.12.20 ajaksi. Muutoksista ilmoitetaan tarvittaessa.\nKanta-Hämeessä koronapandemia on nyt leviämisvaiheessa.\nLasten ja nuorten harrastustoiminnan soisi jatkuvan myös poikkeusoloissa mahdollisimman pitkään, mutta näissä poikkeusoloissa ei haluta ottaa pienintäkään terveysriskiä.\nSeuraamme pandemiatilanteen kehittymistä päivittäin ja tulevia alueen infoja ja ohjeita (liittyen liikuntatoimintaan).\nKun pandemiatilanne alueella jälleen helpottaa, reagoimme myös toisin päin ja käynnistämme toiminnan nopeallakin aikataululla ja tilojen käytön mukaan. Täten tauon päättymisaikaa ei ole ihan tarkkaan tiedossa.\nKorvaavaa etätoimintaa tulee tarjolle (ja vain tilanteen salliessa pienryhmäulkotoimintaa), siitä erikseen infoa ryhmiin!\nSeuraamme myös lähialueen liikuntaseurojen linjauksia lasten ja nuorten liikunnan korvaavaan toimintaan liittyen.\nTerkuin, Miia Palmu\nLasten ja nuorten liikuntatoiminta.