Poliolehti 2/2007. Sisältö - PDF\nPoliolehti 2/2007. Sisältö\nDownload "Poliolehti 2/2007. Sisältö"\n3 Poliolehti 2/2007 Kannen kuva: AK Ahvenamaalaiset Helsingissä Lehti ilmestyy 4 kertaa vuodessa Ilmoitusmyynti TJM-Systems Oy Mainosilmoitusaineistot TJM-Systems Oy/ Eija Lindroos PL ESPOO Puh. (09) Fax (09) tjm-systems.fi Taitto Antero Karjalainen Paino Kirjapaino JAARLI Oy ISSN Sisältö Kesäpäivät pohjalaasittain 4 Meirän sakille 7 Uutisia 8 Inventaarion aika ja paikka 20 Järjestöjen toimintakertomukset ja -suunnitelmat 22 Ruudukko 24 Osastot tiedottaa 38 Rauman vinkkelist 40 Hakulomake 43 Lentokentille kannattaa varata aikaa 45 Kurssitietoa 46 Merkkipäiviä 47 Itsestäänselvyyksiä Selaillessani vanhoja poliojärjestöjen lehtiä ei voinut muuta kuin todeta, että poliojärjestöt ovat - jopa uhmakkaastikin - pitäneet kiinni tavoitteistaan ja päämääristään. Poliosairastaneiden henkilöiden asiantunteva hoito, riittävä poliovamman huomioiva kuntoutus, sosiaaliturvan kehittäminen olivat ja ovat yhä toiminnan kärkitavoitteita. Paljon on vuosien saatossa muuttunut ja tapahtunut, vaan tekemistä on riittänyt ja riittää yhä luvun alkupuolella kirjoitettiin, että tärkeimpänä avustusmuotona on pidettävä kuntouttamishoitoa, jonka avulla invalideista tulee mahdollisimman toimintakykyisiä. Yhdistysten oma kuntoutustoiminta kulki nimellä kesävirkistys. Kuntoutuskurssien juuret löytyvätkin täältä: yhdistys toimeenpanee leirin, jonka osanottajiksi pääsevät ensisijaisesti 40 poliolasta, mutta aikuisetkin polioinvalidit voivat tulla virkistäytymään mikäli paikkoja riittää. Tavoitteet ovat vain vahvistuneet, keinovalikoima kehittynyt ja muuttunut saavutusten ja lisääntyneen tiedon myötä. Yhtälailla tavoitteiden rinnalla vanhat lehdet kertovat siitä hämmästyttävästä sitkeydestä ja aatteenpalosta, jolla ihmiset ovat jo yli 50 vuotta puhaltaneet henkeä poliojärjestöihin: aitoa välittämistä ja halua muuttaa asioita parempaan. Ja koska olemme vain ihmisiä mukana myös oman edun tavoittelua ja henkilöriitoja. Uskokaa pois niistä hyötyä, jos haittaakin, näin historianäkökulmasta. Kilpailu ja pienet kärhämät ovat avanneet uusia polkuja, terävöittäneet toimintaa ja palauttaneet perustavoitteiden ääreen. Silti olen iloinen, että voin kirjoittaa samoin sanoin kuin vuonna 1960 Polioinvalidi-lehdessä kirjoitettiin: saimme lukea yhdistyksemme asiallisesta vuosikokouksesta. Asiallisia, kriittisiä mutta eteenpäin katsovia olivat vuoden 2007 vuosikokouksetkin. Uskon, että yhdistystoimintaa voidaan tehokkaasti viedä eteenpäin myös yhteistyön ja kannustamisen kautta. Edessä on monenlaisia haasteita ja toiminnan muodot etsivät uusia uriaan. Tärkeintä on, että jatkossakin muistamme terävästi toimintamme tavoitteen, joka ei ole sen kummempi kuin ihan tavallisen elämän mahdollisuudet polion sairastaneille. Emme me mitään kuuta taivaalta tavoittele, ihan vain elämän perusasioiden hoitamista. Kuinka sen saisi taottua päättäjien korvien väliin? Itsestäänselvyyden. Näin kesäntoivotukseksi on vielä pakko lainata vuoden 1960 Polioinvalidi-lehden Naisten palstaa. Sekä leveä että kapea hame ovat tänä kesänä muodikkaita. Siro, kapea hame valtaa kuitenkin yhä enemmän alaa. Huomaa hoikentava wieniläisleikkaus. Toimii myös kesällä Aurinkoista kesää! Birgitta Oksa Julkaisija: Suomen Polioliitto ry Päätoimittaja: Birgitta Oksa Toimitus: Luotsikatu 6 E Helsinki, puh , fax sähköposti: 3\n4 Kesäpäivät pohjalaasittain Hyvät tulevat viiveellä vai miten sitä pohjalaasittan itseään nostettaisiinkaan? Joten nämä ovatkin sitten viimesen päälle kovat kehumiset. Jo ilimat olivat poutaiset, mitä nyt tuulta reilummasti, mutta siellä perällä kun ei mistään nuukailla niin ei sitten tuulestakaan. Ruoka oli hyvää ja sitä oli riittävästi, Tuulan varaamat omat eväät jäivät kotiin syömisiksi. Järjestelyt sujuivat sutjakkaasti. Jo alkukilometreillä Oulusta lähdettäessä Kikka soitteli mihin tulla ja missä kirjoittautua sisään. Vastassa oltiin ja suoraan voileipäkahveille viisattiin. Arpojakin kaupattiin heti ensimmäisen suupalan aikana. Halauksia sai joka käänteessä niin, ettei iloltaan juuri hengittää meinannut muistaa. Kauno Luoma - valehtelijoiden eliittiä. Mikrofooneista viis S itten tälläydyttiin koreinpiimme ja lähdettiin klo avaukseen ja eikö mitä, Mietaan Jussi tyrkkäsi kouransa kättelyyn heti ovella, tiedä mikä sitten syy kun perässä tulevaa Tuulaa kätteli vasta pyynnön jälkeen. No katettu pöytäpaikka löytyi jokaiselle ja Kivipellon Juhani pääsi juontamisen alkuun. Mikrofonien asettelussa tuli koko reissun ainoa moka, kaijuttimet oli toden- näköisesti asennettu toisiaan vastaan ja niinpä Juhanin ääni jäi sinne jonnekin kaikumaan. Onneksi esiintyjät olivat hyvä äänisiä ja suostuivat puhumaan ilman mikkiä yleisön pyynnöstä. Kaikki esitykset kuuluivat hyvin ja olivat nautittavia. Naisesiintyjä (nimi hukkui niihin vahvistimiin), opetti meille pohjalaasuutta ja käyttäytymistä siellä hersyvän nasevasti. Komiat miehet laulelivat niin Rannanjärvet kuin muutkin junkkarit. Yliveto olivat kuitenkin nuoret ryhmälausujapojat, heidän opettajansa olisi pitänyt kutsua salin eteen kuulemaan ylimääräiset taputukset. Mietaan Jussi puhui tietysti esimmäisenä tuoden juhlaan eduskunnan tervehdyksen ja kyllä hän ainakin valokuvissa näytti yltävän melkein kattoon. Sutjakasta sananheittoa häneltä kuuli pitkin ohjelmaa. Ohjelman jälkeen kului ainakin tunti syömiseen ei niin että tarjoilu olisi ollut hidasta, vaan siksi että ruokaa oli niin runsaasti ja se oli niin maukasta. Ajatelkaas tuotta meidän Kikkaa; niin se vain mennä viiletti tarjoilijan kärryjen edellä ja tiesi tarkoin mikä erikoisannos kuului kenellekin, ei hänen tarvinnut kysellä, saatika edes miettiä kuka kukin on. Kaikki oli oikein tiedossa hänen sisäisessä tiedostossaan. On meillä kaksi rautaista naista: Birgitta ja Kikka! Heidän olemmaso- 4\n5 Aino Mäki-Kaukola opetti pohjalaisuuden alkeita. Juha Mieto toi tapahtumaan eduskunnan terveiset. lostaan on mukava mahtailla ääneen. Orkesterin soitto jo kuului, mutta paljeovet eivät suostuneet millään aukemaan, jonkun konstin talonväki lopulta keksi ja meidän puolemme yhdistettiin rahvaan puoleen. Oli meillä omakin tanssilattia, mutta äänentoistolaitteet eivät suostuneet toimimaan sillä puolella. Sinne sekaan sitten mentiin kukin tyylillään. Pyörätuoleilla oli parasta pysy keskiössä tai sitten reunamille. Ai niin Pertin kanssa me löysimme hyvän paikan pyörätuoliharjoittelulle särmin takaa, ei ollut tungosta! Perttikin pääsi pyörätuolitanssin makuun niin vahvasti, että mietti jo tanssikurssia ensi kesän Lehtimäelle. Ei paha! Pikkutunneilla pääsimme jo laulamiseenkin. Rauski kyllä toivoi minun seuraavaksi kerraksi opettelevan muitakin kuin lastenlauluja. Vähän minä sitä kyllä ihmettelen, olen näes todennut joukkomme osaavan kyllä kansakoululaulut sanasta sanaan, mutta iskelmien sanoja hajanaisesti. Olimma hyviä! Sunnuntaina aurinko paistoi edelleen ja tuulikin oli tyyntynyt kohtuulliseksi. Kuntopolun rastitehtäviä piti pähkäillä, mutta kun pääsimme mölkkypelipaikalle olinkin jo haka. Seppoa tuuli yritti auttaa kaatamalla kapuloita omia aikojaan, mutta ei se auttanut. Olin voitolla, puheenjohtajan kunniaksi täytyy myöntää, että hän pystyi viimeiselle heitolle kokoamaan itsensä ja kaatamaan yhden ainoan kapulan niin että pääsi kanssani tasatulokseen. Kyllä me olimma hyviä! Vielä ylistyslaulu avustajillemme Tulomatkalla puhuimme heistä ihaillen pitkän tovin. He eivät jääneet odottamaan josko joku apua tarvitsee vaan toimivat näppärästi, suorastaan aavistaen mitä kukin haluaa ja tarvitsee. Pidetään heistäkin kiinni jatkossakin. Teksti: Ulla Kurvinen Kuvat: AK Häijyt olivat ne komiat miehet. Rysköö-remmi lausui runot miehekkäästi. Luontopolun kysymysten oikeat vastaukset: 1. Jälkikuvio on oravan. 2. Vallonit ovat tammenterhoja. 3. Taivaanvuohen mäkättävä ääni tulee pyrstösulista. 4. Pica pica on harakka. 5. Cumulus-pilvet ovat kumpupilviä. 6. Mänty vaihtaa neulasiaan 3-8 vuoden välein. 7. Juotikkaat ovat matoja. 8. Pohjalaisten vasiten tarkoittaa varta vasten. 9. Lentäjien juhannusta vietetään Kauhavalla. Yhtään täysin oikeaa vastauskuponkia ei saatu, mutta 8: n oikein tuloksella illalliskortin Tampereen 50-vuotisjuhlaan Syystapahtuman yhteydessä voitti Eeva Collin Valkeakoskelta. Onnittelumme! 5\n6 Toimistossa tapahtuu L uotsikadun toimistolla on kevät eletty melkoisen sotkuisissa oloissa. Yläkerran remontin yhteydessä tapahtunut vesivahinko ryöpsäytti vettä reilusti myös toimistoväen iloksi. - Vesi jatkoi matkaansa kauttamme alakerroksiin, joten hukkumisvaaraa ei ollut, kertoo toiminnanjohtaja Birgitta Oksa. Hän muistelee ikimuistoista töihin tuloa jo hymy suupielessä huokaisten, ettei tässä itkukaan kyllä auta. - Jo ulkoeteisessä ihmettelin kummallista hajua. Se vain muuttui tiukemmaksi, kun avasin toimiston oven. Pimeässä hetken kummastelin outoa tunnetta kenkien alla, vaan taakse ryntäävät miehet selvensivät kyllä tilanteen huutamalla varoituksia vedestä. Nyttemmin kuivaukset alkavat olla loppusuoralla ja remontin alkuun päästään, kunhan korjaussuunnitelmat hyväksytään vakuutusyhtiössä. - Olemme joutuneet evakkoon ja työt tietysti sen mukaisesti hivenen takkuavat. Onneksemme jäsenistö on valtaosin hyvin ymmärtänyt tilanteen, toteaa jäsensihteeri Kirsti Paavola. Vesivahiko osui pahiten keittiöön ja eteiseen ja varastohuoneeseen. - Adressit, poliokirjat ja arkistomapit kastuivat, mutta eihän sille mitään mahda. Onneksi pöytäkirjat säästyivät, listaa Kirsti Paavola arkistokaapin sisältöä. - Kerhotoiminta ja pienetkin kokoukset on tietysti jouduttu siirtämään muualle ja se sama jatkunee pitkälle syksyyn, mutta vahinkoja sattuu, toteaa toiminnanjohtaja, ja korostaa, että asiat on vain hoidettava eikä valitettava. Lomia ja remontteja Remontin aikataulut ja mahdolliset muutokset toimiston yhteystiedoissa selviävät kesän aikana. - Tietysti toivoimme, että remontti olisi osunut kesälomien ajaksi, vaan niin ei nyt taida käydä. Lomaa viettävät remonttimiehetkin, toteaa Oksa. Toimiston aukioloajat kannattaa tarkastaa puhelimitse. - Kesälomilla olemme kesä-heinäkuussa. Toimisto on kokonaan suljettu , summaa Kirsti Paavola ja muistuttaa, että jättäkää viestiä joko puhelinvastaajaan tai sähköpostitse. Toimiston väki toivottaa kaikille oikein mukavaa ja kuivaa kesää! 6\n7 V iikonvaihteessa oli Helsingin Sanomissa laaja kirjoitus Tampereen Yliopiston hallintotieteen professori Risto Harisalolta. Ansiokas kirjoitus, mutta samalla hyvin pelottava meidän vammaisten kannalta. Harisalo nimittäin yksioikoisesti totesi: Valtion pitäisi myös lopettaa kuntalaisten subjektiiviset oikeudet julkisiin palveluihin. Perusteluina Harisalolla oli, että ne pitäisi muuttaa vapaaehtoisiksi ja siten se helpottaisi kuntien taloutta huomattavasti. Eli Harisalon mukaan me vammaiset olemme vain rasite kuntien taloudelle, joista pitäisi päästä irti. Hän ei sentään ei esittänyt keinoa kuinka päästä vammaisista eroon. Harisalon kirjoituksen viimeiseen kappaleeseen voin kyllä yhtyä. Hän totesi siinä, että Kuntien ongelmat eivät ratkea käynnistetyllä rakenneuudistuksella. Todelliset ratkaisut vaativat uutta näkemystä kunnista ja valtiosta, aikaa ja määrätietoisuutta, joihin poliittinen ja hallinnollinen johtomme on tuskin valmis. Samaan viikonvaihteeseen kuului ohjelmaani myös kuunnella piispa Wille Riekkistä. Teksti ja ajatus oli päinvastaista kuin Harisalon. Ihailin Riekkisen selväsanaisuutta. Hänen lauseensa Euro on onneton konsultti jäi soimaan korviini. Tuli mieleeni, että tällaisia sanankäyttäjiä pitäisi olla myös politiikan puolella. Onneksi maahan hiljattain saatu uusi hallitus ei ole Harisalon kanssa vammaisista samaa mieltä. Vammaisia koskevissa hallitusohjelman kohdissa todetaan mm. seuraavia asioita. Vammaisten oikeudenmukaisen aseman turvaamiseksi laaditaan vammaispoliittinen ohjelma, jossa linjataan seuraavien vuosien vammaispolitiikan keskeiset toimenpiteet. Jatketaan vammaispalvelulain ja erityishuoltolain yhdistämistä. Kehitetään vammaisten henkilökohtaista avustajajärjestelmää, valitettavasti siellä ei ole selvää aikarajaohjelmaa. Kunta ja palvelurakenneuudistukseen liittyen vahvistetaan vammaispalvelujen rahoitusta sekä kehitetään palvelujen järjestämis- ja tuottamistapoja vammaisten yhdenvertaisuuden toteuttamiseksi. Tuetaan vammaisten henkilöiden itsenäistä osallistumista yhteiskuntaan ja työelämään, mm. tukemalla taloudellisesti vammaisten työllistämistä starttirahalla ja palkkatuella. Sosiaalisten yritysten lainsäädäntöä parannetaan ja selkeytetään. Palvelujen rahoituspohjaa ja asiakasmaksuja tarkistetaan 7 ja muutetaan oikeudenmukaisempaan suuntaan. Toteutetaan kotikuntalain muutos, eli siten helpotetaan vammaisen asuinpaikan muuttamista haluamaansa kuntaan. Esteetöntä joukkoliikennettä kehitetään. Asumisen korjausja energia-avustuksilla tuetaan vanhusten ja vammaisten asuntojen korjaamista kotona asumisen mahdollistamiseksi. Kotitalousvähennyksen laajentaminen ja ylärajan nostaminen. Kansaneläkkeen nostaminen. Omaishoitajajärjestelmän kehittäminen, rahoituksen siirtäminen Kelalle selvitetään. Eläkeläisten verotus kevenee. Hallitusohjelmathan laaditaan nelivuotiskausittain. Missä aikataulussa kukin asia toteutetaan ei ole vielä tiedossa. Missään kohdassa ei onneksi todeta kuten professori Harisalo, että subjektiiviset palvelut poistetaan. Hallitusohjelmaan on myös kirjoitettu lause Ketään ei jätetä yksin eli se on istuvan hallituksen lupaus toteuttaa suunnitelmansa. Tässäkin yhteydessä muistuu mieleeni piispa Wille Riekkisen lausahdus: Euro on onneton konsultti. Jäädään odottamaan ja seuraamaan mitä tapahtuu. Palaan vielä viime kesäiseen kirjoitukseeni, jossa viitattiin maan hallituksen laatimaan asetukseen taata lehmille oikein asetuksella oikeus olla ulkona 60 päivää kesässä. Se on yhä oikeus, joka puuttuu meiltä vammaisilta. Ritva Santavuori, se punatukkainen perjantai-aamun jälkiviisaat lähetyksestä, on priorisoinut ajatuksen Hesarin Nyt-liitteessä kohdistumaan myös vanhuksiin seuraavasti: Vanhusten pitäisi joukolla vaatia, että he saavat vaihtaa paikkaa vankien kanssa. Sillä tavalla heidän hoitonsa paranisi. Olisi Poliolehti 2/2007 lääkäri ja psykiatri saatavissa aina, tunti ulkoilua joka päivä ja kylpyläkäynti kerran viikossa. Lisäksi he saisivat terveellistä ja ravitsevaa ruokaa. Useimmiten tarjolla olisi oma huone ja vessa. Hallitus pääsisi näin halvalla. Ehkä ei kuitenkaan tule anottua sinne parempien palveluiden piiriin. Neiti 12 V sai tänä keväänä viidenneltä luokalta päästyään ensimmäisen numerollisen koulutodistuksen. Sitä tutkiessani totesin todistuksen kokonaiskeskiarvon alkavan numerolla 9 + jotain osia. Kehuessani Neitiä hyvästä todistuksesta totesin, että myös Papan päästötodistus alkoi samalla numerolla. Keskustelun jatkuessa ei sitten auttanut muu kuin Papan kaivaa oma kansakoulun päästötodistus esille, että Neiti saisi vertailla niitä. Hetken Papan koulutodistusta tutkittuaan Neiti 12 v parkaisi, että Pappa, sinunhan todistuksen keskiarvo alkaa 6:lla. Sinä narrasit. Totesin arvon Neidille, etten narrannut. Numerohan on sama, mutta unohdin kertoa, että se oli toisinpäin kuin hänen numeronsa. Siitä väärinkäsityksestä sitten selvittiin pienellä rahallisella korvauksella, vaikka olenkin piispa Wille Riekkisen kanssa edelleen samaa mieltä, siitä että Euro on onneton konsultti. Oikein hyvää ja aurinkoista kesää teille kaikille Polioinvalidi lehdessä 1956 nimimerkki El-Pee:n sanoin, jotka Seppo Tampereelta burgereihin skannasi: Puhdistautukaamme itsekkyyden homeesta, jotta ilon lahja voisi virrata kauttamme muitakin virvoittaen. Jussi\n8 ...uutisia... Toimintaa resurssien äärirajoilla S uomen Polioliitto ry:n toiminnan lisääminen ilman lisärahaa ja lisähenkilöstöä on käytännössä mahdotonta, totesi liiton puheenjohtaja Juhani Kivipelto vuosikokouksen avaussanoissaan. Hän korosti avauksessaan myös toiminnan tärkeysjärjestyksen merkitystä sekä yhteistyön tärkeyttä. - Rajalliset resurssit vaativat päättäjiltä harkintaa ja keskittymistä oleelliseen, näin on myös Polioliitossa. Jos sitten halutaan toteuttaa jotakin uutta, on joko löydettävä sille rahoitus ja tarvittava henkilökunta tai vapauttaa ne jo jostakin olemassa olevasta toiminnan osasta, kertoi Juhani Kivipelto. Polioliiton vuosikokoukseen osallistuivat jäsenjärjestöjen omissa vuosikokouksissaan valitsemat vuosikokousedustajat. Kokousedustajien määrä perustuu sääntöihin ja on riippuvainen järjestön varsinaisten jäsenten jäsenmäärästä. Polioinvalidit ry:llä kokousedustajia oli 12 ja Suomen Poliohuollolla 3. Kokouksessa olivat esillä sääntömääräiset asiat. Kokouksen puheenjohtajana toimi Heikki Heinonen Lahdesta. Järjestötoiminta palvelujen tukena Suomen Polioliitto pyrkii toiminnallaan varmistamaan poliovammaisille henkilöille terveydenhuollossa asiantuntevan hoidon sekä riittävän ja poliovamman huomioivan kuntoutuksen, kehittämään sosiaaliturvaan liittyviä asioita ja tiedottamaan polioon ja poliovammaisuuteen liittyvistä asioista. - Polioliitto keskittyy toiminnassaan oikeuksien ja etujen valvontaan, kuntoutus- ja sopeutumisvalmennustoiminnan 8\n9 ...uutisia... järjestämiseen ja tiedotukseen. Palvelutarjonnan tueksi tarvitaan tietysti toimiva ja oikein suunnattu järjestötoiminta, totesi toiminnanjohtaja Birgitta Oksa kertoessaan vuoden 2006 toiminnasta ja taloudesta. - Kannanotot, lausunnot, tiedotteet, viranomaistapaamiset, neuvottelut, valitukset, mielenosoitukset sekä neuvonta ja ohjaus ovat niitä keinoja, joilla olemme Polioliitossa edunvalvonta-asioita hoitaneet, luetteli Oksa keinovalikoimaa esitellessään. - Edunvalvonnan ääripäitä ovat karkeasti toisaalla lainsäädäntöön vaikuttaminen ministeriötapaamisessa toisaalla yksittäinen valitus koskien poliovammaisen henkilön saamaa kielteistä päätöstä vaikkapa kuljetuspalveluista, kertoi Oksa. Häntä huolestuttavatkin eniten lisääntyneet vammaispalvelulain vastaiset päätökset kunnissa. - Joskus tuntuu, ettei tehdyissä päätöksissä ole minkäänlaista järkeä, hän puuskahti tilanteesta harmistuneena. Polioliiton neuvontapalvelujen asiakkaita ovat polion sairastaneiden ja heidän omaistensa lisäksi oppilaitokset, kunnat ja terveydenhoitohenkilöstö. Suurin osa neuvontapalveluihin yhteyttä ottaneista on nykyään järjestöihin kuulumattomia. Elämänmittaista kuntoutusta tarvitaan Polioliiton kuntoutustoiminta ja niitä tukevien palvelujen tavoite on polion sairastaneiden henkilöiden työ- ja toimintakyvyn tukeminen sekä elämänhallinnan, -ilon ja hyvinvoinnin lisääminen. Kuntoutuksen aikana tulisi saada tietoa poliosta, omasta vammasta ja sen hoidosta. Kuntoutukseen tulisi kuulua myös itsehoidon ja omatoimisuuden vahvistamista, vertaiskokemuksista oppimista, sekä tiedon ja tuen saamista fyysisen, psyykkisen ja sosiaalisen toimintakyvyn ylläpitoon. - Suurin ongelmamme on, ettei polion sairastaneiden kuntoutuspalveluissa ole huomioitu riittävästi polion myöhäisoireita eikä niitä ole tarpeeksi tarjolla niille, jotka niistä eniten hyötyisivät ja eniten tarvitsisivat, totesi puheenjohtaja Kivipelto. Kelan poliokurssien määrä on vähentynyt, vaikka tarve on kasvanut. Maksusitoumuksia on entistäkin vaikeampi saada. - Kursseille asetettu vaatimus toimintakyvyn parantumisesta kurssin aikana on täysin kohtuuton. Luulisi, että toimintakyvyn pysyttäminen entisellä tasolla tai sen huonontumisen hidastaminen olisi riittävä tavoite katsotaan asiaa sitten yksittäisen kuntoutujan tai yhteiskunnan näkökulmasta, huomautti toiminnanjohtaja Oksa. Kelan taholta on huomautettu, ettei kaikille kursseille ole ollut riittävästi hakijoita. Tähän Oksa toteaa, että vaikea on kursseja täyttää, kun maksusitoumuksia ei hakijoille olla myönnetty, ei sen kummemmin Kelalta itseltään kuin kuntien terveydenhuolloltakaan. - Moni poliovammainen on väsynyt penäämään omia oikeuksiaan, kuntoutus mukaan luettuna. Ainainen kielteinen päätös turhauttaa. Lopulta ei enää jaksa hakea ja valittaa. Silti pitäisi vain jaksaa, sillä palvelut mitoitetaan valitettavasti kysynnän ei tarpeen mukaan, vastaa Oksa. Polioliittoa huolestuttaa edelleen se, ettei yli 65-vuotiaiden kuntoutus toteudu oikealla tavalla. - Tähän asiaan ei tunnuta saavan korjausta, vaikka sitä ovat vaatineet niin järjestöt kuin osa päättäjistäkin. Juuri muun kuntoutustarjonnan ulkopuolelle jääville pyrimme Polioliiton oman kuntoutustoiminnan suuntaamaankin, Kivipelto jatkoi. Suomen Polioliitto järjestää vuosittain Raha-automaattiyhdistyksen tuella neljä eri tyyppistä laitoskuntoutusjaksoa polion sairastaneille. Viime vuosien kurssit on pidetty Lahden Kuntoutuskeskuksessa ja Lehtimäen Opistolla. Hakijoita kursseille oli yhteensä 186, joista voitiin valita 80 henkilöä. Valituista 54% osallistui ensimmäistä kertaa poliokurssille. Talous tiukalla Vuonna 2006 toiminnan kokonaiskulut olivat euroa, joista RAY rahoitti 70 %. Loppu rahoitus koostuu jäsenjärjestöjen palvelumaksuista ja Polioliiton omasta varainhankinnasta. 9 Kuluista kuntoutus- ja sopeutumisvalmennuskurssien osuus oli 32%, neuvontapalvelujen 15% ja tiedotustoiminnan osuus 26%. Vuodelle 2007 RAY:ltä haettiin yhteensä euroa. RAY myönsi kuitenkin avustuksia euroa, joten toiminnan ja palvelujen suhteen jouduttiin tekemään melkoisia supistuksia ja tarkennuksia. - Pystymme nippanappa toivottavasti tarjoamaan samat palvelut kuin vuonna 2006, mutta ikävä kyllä tarvittavia lisäyksiä vaikkapa lääkärin tai oikeusavun liittämistä neuvontapalveluihin emme kerta kaikkiaan pysty nyt toteuttamaan, totesi toiminnanjohtaja Oksa hivenen pettyneenä. Poliojärjestöjen yhteinen hanke esteettömien toimitilojen hankkimiseksi jatkuu. - Pyrimme vielä löytämään rahoitusratkaisun yhdessä Raha-automaattiyhdistyksen kanssa. Jollei se toteudu ratkaisemme toimitilakysymyksen nopeassa aikataulussa poliojärjestöjen kesken. Joka tapauksessa esteettömät toimitilat hankitaan lähivuosien aikana, kertoi Juhani Kivipelto toimitilakysymyksestä. - Olemme jo useana vuotena yrittäneet päästä mukaan yleiseen vaalikeräysorganisaatioon, mutta ovet eivät ole auenneet. Nyt tulemme hakemaan omaa keräyslupaa vuoden 2008 kunnallisvaaleihin ja sitten uudelleen eurovaaleihin, jollemme pääse mukaan valtakunnalliseen vaalikeräysorganisaatioon, lupasi Juhani Kivipelto. Henkilövalinnat vuonna 2008 Suomen Polioliiton sääntöjen mukaisesti liiton hallintoon valitaan puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja hallituksen jäsenet joka toinen vuosi. Tässä vuosikokouksessa ei henkilövalintoja tehty, vaan ne ovat vuorossa vuoden kuluttua. Polioliiton puheenjohtajana toimii Juhani Kivipelto, varapuheenjohtajana Leo Hänninen ja hallituksen jäseninä Lauri Jokinen, Elise Korelin, Kaarina Lappalainen, Arto Pätäri ja Rauno Nieminen. Teksti: BO Kuva: AK\n10 ...uutisia... Polioinvalidit ry:n vuosikokoukseen osallistui 115 yhdistyksen varsinaista jäsentä. Palveluja jäsenistölle P olioinvalidit ry:n vuosikokous pidettiin Helsingissä. Kuulonhuoltoliiton Valkean Talon auditoriossa Perinteisesti Polioinvalidit ry ehätti pitämään vuosikokouksensa poliojärjestöistä ensimmäisenä. Kokouksen asialistalla olivat sääntömääräiset asiat. Kokoukseen osallistui 115 varsinaista jäsentä eri puolilta Suomea. Kokouksen puheenjohtajaksi valittiin Juhani Kivipelto Kurikasta. Voimaa edunvalvontaan - Me emme saa tulevaisuudessa keskittyä liikaa omaan organisaatioomme ja toimia sen sisällä. muhia omassa liemessämme. Meillä ei itsellämme, yhdistyksellämme, ole varaa eikä mahdollisuutta järjestää tai rahoittaa kaikkea tarvitsemaamme hoitoa ja kuntoutusta. Meidän tuleekin suunnata vaatimuksemme yhä tiukemmin ulospäin yhteiskunnan päättäjiin, viranomaisiin, hoitohenkilökuntaan ja lääkäreihin. Avata uusia vaikutuskanavia, käyttää häpeämättömästi hyödyksi kaikkia mahdollisia keinoja, jotta saisimme turvattua polion sairastaneiden oikea hoidon ja kuntoutuksen loppuun asti. Sen olemme velkaa yhdistyksemme perustajille ja vuosien varrella työpanoksensa antaneille jäsenillemme. Emme voi keskittyä Suunnitelmallista taloudenhoitoa Yhdistyksen kokonaiskulut vuonna 2006 olivat lähes euroa. Kuluista paikallisosastojen osuus jatkaa kasvamistaan ja on nyt lähes 40%. Kuntoutustoivain itseemme ja tämänhetkiseen hyvinvointiimme, vaan meidän on yhtälailla turvattava viimeisen valonsammuttajan oikeus asianmukaiseen kohteluun, totesi yhdistyksen puheenjohtaja Rauno Nieminen avatessaan vuosikokousta. Yhdistyksen keskeisin tavoite yli viidenkymmenen vuoden ajan on ollut polion sairastaneiden henkilöiden etujen ja oikeuksien valvonta ja yhteiskuntaan vaikuttaminen siten, että ne tulevat turvatuiksi. Edunvalvontatyötään yhdistys tekee osastojensa kautta paikallistasolla ja yhteistyössä Suomen Polioliiton kanssa valtakunnallisesti. Tärkeimpiä tavoitteita ovat koko elämän kestävä, polion ja polion myöhäisoireet huomioiva, oikea, riittävä hoito ja kuntoutus, tietotaidon vieminen niille tahoille sosiaali- ja terveydenhuollossa, jotka ovat vastuussa polion sairastaneiden hoidosta ja kuntoutuksesta sekä itsenäisen kotona asumisen tukeminen. Lähelle jäsenistöä Polioinvalidit ry:ssä toimii kahdeksan paikallisesti toimivaa osastoa. Osastot toimivat rekisteröimättöminä, tiiviinä osana yhdistystä. Osastojen toimintaa tuetaan sekä taloudellisesti että toimin- nallisesti ja niiden roolia ja asemaa tullaan jatkossa lisäämään. - Ulospäin suuntautuminen ei tietenkään tarkoita, että unohtaisimme oman yhdistyksemme tai jäsenistölle suunnatun tämänhetkisen toiminnan kehittämisen. Itse kannatan suuntausta, jossa osastojen asemaa vahvistetaan. Osastot toimivat lähempänä jäsentemme arkea ja tuntevat paikalliset olot. Lähelle on usein lyhyempi matka, totesi Rauno Nieminen. Yhdistys pyrkii löytämään uusia toimintamuotoja ja tapoja, jotta mahdollisimman moni yhdistyksen jäsen saisi palvelut ulottuvilleen. Vuonna 2007 uusia toiminnan muotoja kehitetään ja testataan ensi vaiheessa osastoissa, ja jos ne toimivat, niin niitä kokeillaan sitten koko valtakunnan tasolla. - Erityisesti kuntoutukseen liittyvät uudet ideat ovat erityisen tervetulleita, totesi toiminnanjohtaja Oksa ja toivoi, että nyt kannattaa laittaa liikkeelle ne huimimmatkin ideat, koska niistä saattaa syntyä niitä yhdistystoiminnan menestystarinoita. Saamaansa tehtävään lisätä jäsenistön mahdollisuuksia vaikuttaa yhdistyksen toiminnan suunnitteluun johtokunta esitti vastaukseksi mallia, jossa ensivaiheessa yhdistyksen paikallisosastojen asemaa vuosikokoukselle esitettävien asioiden valmistelussa tullaan merkittävästi lisäämään. - Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että johtokunta esittelee valmistelemansa toimintasuunnitelman ja rahoitussuunnitelman osastojen vuosikokouksissa alkukeväällä Osastojen vuosikokouksissa jäsenistö voi sitten antaa palautetta suunnitelmista. Sittemmin johtokunta summaa saadut palautteet ja laatii toimintasuunnitelman niiden pohjalta esitettäväksi kevään varsinaiselle vuosikokoukselle, kertoi toiminnanjohtaja Oksa. Hän totesi myös, että johtokunnan jäsenet on jo muutaman viime vuoden ajan valittu osastojen ehdotusten perusteella. 10\n11 xxx Poliolehti 2/ uutisia... Puheenjohtajavaalin ääntenlaskussa Lasse Sanatala ja Tapio Rantanen, sihteerinä Birgitta Oksa. minnan osuus kokonaiskuluista oli 18% ja vapaa-ajantoiminnan osuus 39%. Vuosikokousten päätösten mukaisesti yhdistyksen toimintaa rahoitetaan suunnitelmallisesti tulevina vuosina myös aiempien vuosien aikana kerätyllä pääomalla ja käytettävä määrä päätetään vuosikokouksessa vuosittain. Vuonna 2006 omaa pääomaa käytettiin euroa ja vuoden 2007 talousarviossa summa on euroa. Yhdistyksen varainhankinnasta 2/3 muodostavat vuokratuotot. Yhdistys omistaa tilat Kyttälänkatu 5:ssä Tampereella ja niissä tiloissa vuokralaisena toimii Tampereen Kuntouttamislaitos Oy. Muita varainhankinnan lähteitä ovat jäsen- ja kannatusjäsenmaksut, kaupunkien avustukset sekä erilaiset osallistumismaksut. Varainhankinnan kulujen osuus varainhankinnan kokonaistuotoista oli vain 28%. Yhdistyksen johtokunta tulee esittämään ensi vuoden vuosikokoukselle suunnitelmansa yhdistyksen toiminnan rahoittamisesta tulevina vuosina. Suunnitelma ulotetaan ainakin vuoteen Periaate on, että yhdistyksen pääomaa käytetään jäsenille tarjottavien kuntoutus- ja sitä tukevien palvelujen rahoittamiseen, kertoi toiminnanjohtaja Birgitta Oksa. Jäsenmaksuihin ei tehty korotuksia. Henkilövalinnat Etukäteen eniten mielenkiintoa herättänyt asialistan kohta löytyi henkilövalinnoista. Yhdistys valitsi kokouksessaan itselleen puheenjohtajan vuosille Etukäteen puheenjohtajaehdokkuudestaan olivat ilmoittaneet viimeiset kaksi kautta puheenjohtajana toiminut Rauno Nieminen Raumalta ja uutena ehdokkaana Jarkko Suominen Salosta. Molemmat ehdokkaat kertoivat ajatuksistaan yhdistyksen toiminnasta ja tulevaisuudesta. - Olen ehkä vastaehdokkaaseen verrattuna noviisi yhdistystoiminnassa, mutta nopea oppimaan ja yhteistyöhaluinen, kertoi Jarkko Suominen. Hän luetteli joukon kohtia, joihin hän panostaisi puheenjohtajana. Niitä olivat mm. yhdistyksen tiedotustoiminnan terävöittäminen ja avoimuuden lisääminen. Jarkko Suominen muistutti yhdenvertaisuudesta ja kritisoi tässä yhteydessä sitä, että henkilökohtaisilta avustajilta peritään osallistumismaksuja heidän osallistuessaan yhdistyksen järjestämiin tapahtumiin. - Olen neljä vuotta saanut toimia yhdistyksen puheenjohtajana. Tapani toimia ja tavoitteeni ovat tulleet sitä kautta tutuiksi, totesi Rauno Nieminen. Hän luetteli joitakin esimerkkejä puheenjohtajuusaikana toteutetuista asioista. Niitä olivat mm. osastojen toiminnan taloudellinen tuki, yhteistyön parantamiseen tähtäävät koulutus- ja neuvottelupäivät, jäsenistölle suunnatut kuntolomapalvelut Lehtimäen Opistolla sekä toimintasuunnitelmassa mukana olevat esitykset vaikuttamismahdollisuuksien lisäämiseen tähtäävät toimenpiteet. Puheenvuorojen jälkeen tapahtuneen äänestyksen jälkeen äänin (76 36) todettiin, että Polioinvalidit ry:n puheenjohtajana seuraavat kaksi vuotta jatkaa Rauno Nieminen. Sääntöjen mukaisesti Polioinvalidit ry:n johtokunnasta on vuosittain erovuorossa puolet. Vuosikokous päätti johtokunnan kooksi puheenjohtaja ja kahdeksan jäsentä. Johtokunnan jäsenet valittiin siten, että jokaisesta yhdistyksen kahdeksasta paikallisosastosta on johtokunnassa yksi edustaja. Kaikki johtokunnan jäsenet valittiin osastojen ehdotusten mukaisesti. Tänä vuonna johtokunnan jäsenistä erovuorossa olivat Sirpa Haapala, Lauri Jokinen, Pirjo Karin-Oka ja Iiris Karvinen. Heidät kaikki valittiin uudelleen johtokuntaan vuosiksi Johtokunnan jäsen Sakari Mustanoja pyysi vuosikokoukselta eroa johtokunnan jäsenyydestä terveydellisistä syistä. Ero myönnettiin ja hänen tilalle johtokuntaa vuodeksi 2007 valittiin Tuula Pukkila. Johtokunnan jäseninä jatkavat sääntöjen mukaisesti vuoden 2007 Heikki Heinonen, Kaarina Lappalainen ja Pertti Niemi. Johtokunnan jäsenten henkilökohtaisiksi varamiehiksi valittiin Lasse Santala, Jarkko Suominen, Seppo Utriainen ja Kaija Karttunen. Johtokunnan varajäseninä jatkavat vuoden 2007 Erkki Patjas, Tapio Rantanen, Anja Mölläri ja Pirkko Hakala. Teksti: BO Kuvat: Aarni Luhtala 11\n12 ...uutisia... Muutoksia edessä S uomen Poliohuolto ry:n vuosikokous pidettiin lauantaina Ruskeasuon koululla Helsingissä. Paikalle oli saapunut vajaat kolmekymmentä yhdistyksen jäsentä. Kokouksessa käsiteltiin sääntöjen määräämät asiat. Suomen Poliohuolto ry:n puheenjohtaja Leo Hänninen painotti avauspuheessaan yhteistyön ja jäsenistön merkitystä yhdistyksen toiminnassa koko sen olemassaolon ajan. - Tulemme jatkossakin kysymään jäsenistön mielipidettä siitä, millaiseen toimintaan yhdistyksen tulee jatkossa voimansa suunnata. Mitä Kaislarannan tilalle? Suomen Poliohuolto oli huhtikuussa kirjeitse ilmoittanut jäsenistölleen, ettei Kaislarannan lomailupalveluja pystytä tarjoamaan kesällä Kaislakoti ry, joka oli vuokrannut Kaislarannan tilat käyttöönsä, sanoi vuokrasopimuksensa irti. Yhdistys oli sopinut lomailupalvelujen järjestämisestä Kaislakoti ry:n kanssa, joten myös ne järjestelyt loppuivat vuokralaisen irtisanoutumisen myötä. Vuosikokouksen puheenjohtajana toimi Ari Aroheikki. Hallitus päätti tässä tilanteessa käynnistää Kaislarannan myynnin. Myyntiin oli vuosikokous myöntänyt hallitukselle valtuudet jo muutama vuosi sitten. Vuosikokouksessa keskusteltiinkin yhdistyksen tulevasta toiminnasta uudessa 12 valossa: mitä palveluja ja toimintaa Suomen Poliohuolto jäsenistölleen jatkossa tarjoaa? - Tulemme käyttämään Kaislarannasta saatuja varoja toiminnan ylläpitämiseksi ja palvelujen rahoittamiseksi, kertoi Arto Pätäri. Yhdistyksen tarjoamien palvelujen ja toiminnan sisällön suhteen eletään suunnitteluvaihetta. Yhdistyksen puheenjohtaja Leo Hänninen toivoo, että jäsenistö ottaisi vilkkaasti yhteyttä ja kertoisi niistä ajatuksista, joita heillä on tulevan toiminnan suhteen. Yhdistystä tarvitaan yhä Vuosikokouksessa käsiteltiin sääntömääräiset asiat, joten asialistalta löytyi myös niin vuoden 2006 toiminnan ja talouden esittely kuin kuluvan vuoden 2007 toiminnan ja talouden suunnitelmat. Vuosikokoukseen saapuneet yhdistyksen jäsenet olivat tyytyväisiä kuulemaansa ja käydyt keskustelut käsittelivät lähinnä tulevan toiminnan järjestelyjä. Huoli yhdistyksen lopettamisesta on turha, sillä vuosikokouksessa todettiin yksimielisenä, että Suomen Poliohuolto ry:n toiminta ulotetaan ainakin 15 vuoden päähän. Hallinnossa ei vaihdoksia Suomen Poliohuolto ry:n hallituksessa on kahdeksan jäsentä. Hallituksen jäsenten toimikausi on kaksi vuotta ja vuosittain erovuorossa neljä hallituksen jäsenistä. Tänä vuonna erovuorossa olleet hallituksen jäsenet Otso Forsman, Markku Huostila, Leo Hänninen ja Eira Tenhonen valittiin hallitukseen uudelleen seuraavaksi kaksivuotiskaudeksi. Vuoden 2007 hallituksessa jatkavat Anna-Liisa Hillo, Elise Korelin, Antti Mettiäinen ja Arto Pätäri. Vuosikokouksen jälkeen pidetyssä hallituksen järjestäytymiskokouksessa hallitus valitsi Suomen Poliohuolto ry:n hallituksen puheenjohtajaksi Leo Hännisen, varapuheenjohtajaksi Otso Forsmanin ja sihteeriksi Arto Pätärin Teksti: BO Kuvat: KP\n13 Kaislarannan kuulumisia Suomen Poliohuolto ry:n lomakoti Kaislaranta on monille polion sairastaneille ollut tuttu tapa viettää muutama päivä tai viikko kesäisin Ylimmäisen rannalla. Alkukeväällä näytti, että tänäkin kesänä lomapalveluja olisi tarjolla, mutta toisin kävi. Kaislarannassa vuokralaisena ollut Kaislakoti ry halusi laajentaa toimintaansa, hankki isommat tilat toiminnalleen muualta ja irtisanoi Kaislarantaa koskevan vuokrasopimuksensa. Lomailupalvelut oli suunniteltu ostaa edelliskesän tapaan vuokralaiselta, joten irtisanominen romutti myös suunnitelmat lomapalvelujen tarjoamisesta. Kaislaranta myydään Suomen Poliohuolto ry:n hallitus on tehnyt päätöksen Kaislarannan ja siihen liittyvän Jokirinteen kiinteistöjen myyntiin asettamisesta. Yhdistys hankkii parhaillaan kiinteistönvälittäjiltä hintaarvioita ja tarjouksia, joiden perusteella tehdään myyntiä koskeva toimeksiantosopimus. Yhdistyksen hallitus päättää aikanaan kaupan hyväksymisestä. - Kaislarannan myyminen parhaaseen mahdolliseen hintaan tulee olemaan haastava tehtävä. Vaikka Kaislaranta sijaitsee pääkaupunkiseudun välittömässä läheisyydessä, niin siitä saatavaan hintaan tulee vaikuttamaan paljolti se, millaiseen käyttötarkoitukseen kiinteistö onnistutaan myymään. Myyntiä ajatellen tämä vuodenaika on kuitenkin paras mahdollinen, toteaa Poliohuollon puheenjohtaja Leo Hänninen. Kaislarannan toiminnan ylläpitäminen on ollut yksi Suomen Poliohuollon keskeisimmistä tehtävistä. Asumispalvelutoiminnan päätyttyä v ja lomailutoiminnan kysynnän supistuessa vuosi vuodelta Kaislarannan omistaminen on ollut yhdistykselle raskaasti tappiollista. - Tappiollisen toiminnan tietoinen jatkaminen hamaan loputtomuuteen olisi ollut järjenvastaista ja vastuuntunnotonta puuhaa, toteaa puheenjohtaja Hänninen. Vuosikokous on antanut yhdistyksen...uutisia... Leo Hänninen, Arto ja Leila Pätäri mukana myyntitapahtumassa. hallitukselle valtuudet myydä Kaislaranta. Nyt on tullut aika käyttää saatua valtuutusta. Varoilla palveluja jäsenille Poliohuollon omistamiin kiinteistöihin on sidoksissa varsin suuri pääoma. - Kaislarannan myynnin jälkeisessä uudessa tilanteessa on syytä muistaa, että pääoma on hankittu pitkäjänteisellä Ismo Linden toimi meklarina. 13 ja sitkeällä työllä, jonka tekijöistä varsin monet ovat olleet yhdistyksen omia vaikeavammaisia jäseniä. Heidän työnsä ei saa valua hiekkaan siten, että jossain vaiheessa kun yhdistyksen toiminta päättyy, niin omaisuus lahjoitetaan jollekin muulle taholle. Omaisuus on pyrittävä käyttämään jäsenistön hyväksi niin pitkälti, kuin se on mahdollista. Yhdistyksen jäsenistön keski-ikä on jo 67 vuotta ja jäsenistön toimintakunto heikkenee päivä päivältä paitsi iän, niin myös polion myöhäisoireiden seurauksena. Se aiheuttaa omat vaatimuksensa järjestettävälle toiminnalle kuin myös se, että jäsenistömme asuu ympäri Suomen, toteaa Leo Hänninen. Hallitus tulee laatimaan varojenkäyttösuunnitelman, kunhan Kaislaranta on myyty ja saatu myyntisumma tiedossa. - Tokihan erilaisia alustavia suunnitelmia ja kaavailuja on jo olemassa, mutta lopulliset esitykset vuosikokouksen hyväksyttäväksi tehdään, kunhan kauppasumma on tehty ja euromäärät tiedossa, selvittää puheenjohtaja Leo Hänninen tämän hetken tilannetta. - Hallituksessa sekä vuosikokouksen yhteydessä käydyissä keskusteluissa on sovittu, että yhdistyksen tulevan toiminnan suunnittelussa kuunnellaan jäsenistön taholta tulevia toiveita. Eihän se johda mihinkään, jos hallitus keksii jäsenistölle jotain pakkohauskaa, johon jäsenistö ei halua osallistua, huomauttaa Hänninen. Hän toivookin, että jäsenistö osallistuisi aktiivisesti yhdistyksen toiminnan kehittämiseen muuttuvassa tilanteessa. Hän pyytää jäsenistöä miettimään, millaista uudistuvaa toimintaa se haluaisi yhdistyksen järjestävän jäsenistölleen? Ideat paperille vapaamuotoisen kirjeeseen, joka postitetaan osoitteella: Suomen Poliohuolto r.y. Luotsikatu 6 E 28, Helsinki. Irtaimiston myyntipäivä Kaislarannassa järjestettiin jäsenistön toivomuksesta lauantaina irtaimiston myyntipäivä. Myytävänä oli mm. astioita, kodin tekstiilejä, yms sekä tietysti lomamökkien irtaimistoa. - Toki kokonaisen mökinkin voi halutessaan ostaa, totesi puheenjohtaja Hänninen ennen myyntitapahtumaa. Aurinkoinen lauantai houkutti paikalle reilut kolmisenkymmentä kiinnostunutta. Tavarakauppaa tehtiinkin jonkin verran. Eniten kiinnostivat pienet taloustavarat kuten astiat. Teksti: BO Kuvat: KP\n14 ...uutisia... Helsingin Invalidiyhdistys avustajavälittäjänä Oletko tiennyt, että HIY välittää pääkaupunkiseudun vaikeavammaisille henkilöille henkilökohtaisia avustajia? Avustajavälityksessä lähdemme siitä, että henkilökohtaista avustajaa tarvitseva henkilö tietää, mitä haluaa ja pystyy määrittelemään avuntarpeensa. Avustajavälityksen avulla vammainen henkilö palkkaa työntekijän avustamistehtäviin. Tavoitteena on, että jokainen vammainen ihminen voi asua ja elää mahdollisimman itsenäisesti. HIY:n ylläpitämä vaikeavammaisia työnantajia palveleva henkilökohtaisten avustajien työnvälitys on osoittautunut vuosien varrella erittäin tarpeelliseksi. Avustajavälityksen kautta avustajia kyselevät vammaisten työnantajien lisäksi mm. Invalidiliiton Käpylän kuntoutuskeskus, Koskelan sairaala sekä muut pääkaupunkiseudun sairaalat ja yhdistykset. Kysyntä osoittaa, että avustajavälitykselle on tarvetta kaiken aikaa. Avustajavälityksessä on yli 500 pääkaupunkiseudulla asuvaa vaikeavammaista henkilöä, joilla on vammaispalvelulain mukainen avustaja tai avustajia. Ongelmana pääkaupunkiseudulla on ollut useiden vuosien ajan se, että vaikeavammaisten henkilöiden ja myös avustajavälityksen on ollut vaikea löytää luotettavia avustajia. Henkilökohtaisten avustajien vaihtuvuus on myös suuri. Osa avustajista opiskelee työn ohessa ja valmistuttuaan siirtyy koulutustaan vastaavalle alalle. Yhdistys on ollut yhteistyössä monien tahojen kanssa avustajien saamiseksi: pääkaupunkiseudun työvoimatoimistot ovat ilmoittaneet vapaista työpaikoista mollin (www. mol.fi) sivuilla. Pääkaupunkiseudun sosiaali- ja terveysalan oppilaitosten Seppo Pihnala ilmoitustaululla on ollut ilmoituksia vapaista työpaikoista. Sosiaali- ja terveysvirasto työntekijät ovat opastaneet vammaisia henkilöitä ottamaan yhteyttä yhdistykseen. Pääkaupunkiseudun vammaisyhdistykset ovat tiedottaneet myös toiminnasta. Mistä avustaja? Kun vaikeasti vammautunut henkilö on siinä tilanteessa, että hän ei selviydy päivittäisistä toiminnoista ilman ulkopuolista apua, on henkilökohtainen avustaja tarpeen. Avuntarpeen itsearvioinnin voi tehdä sähköisesti osoitteessa www. paavo.fi. Avustajavälityksen asiakkaaksi pääsee, kun taskussa on vammaispalvelupäätös henkilökohtaisen avustajan palkkaamiseksi. Avustajaa voi etsiä itse, mutta avustajavälitys helpottaa avustajan etsimistä. Helsingissä yhteys alkaa soitosta Helsingin Invalidien Yhdistyksen avustajavälitykseen. Keskustelussa työnantajaksi haluava kertoo millaista avustajaa hän etsii ja mitä avustajan on osattava. Henkilökohtaisen avustajan työnantajana toimiminen ei ole helppoa. Työnantajana toimiminen edellyttää monenlaisten velvoitteiden täyttämistä. Pomokoulutusta tarjotaan eri tahojen yhteistyönä. Avustajavälityksessä ryhdytään etsimään soveliainta avustajaehdokasta joko jo olemassa olevista työntekijäehdokkaista tai vapailta työmarkkinoilta. Kun sopiva ehdokas löytyy, avustajaehdokas ottaa yhteyttä tulevaan työnantajaansa, joka tekee tapaamisen jälkeen päätöksen työntekijän palkkaamisesta. Mikäli työsuhde alkaa, työnantaja ja työntekijät laativat työsopimuksen. Jompikumpi ilmoittaa välitykseen työsuhteen alkamisesta. Avustaja kirjataan työllistyneeksi. Prosessi tapahtuu nopeimmillaan päivässä, pisimmillään sopivaa avustajaehdokasta voi joutua etsimään viikkojakin. Lisätietoja avustajavälityksestä Seppo Pihnala\n15 Laatujärjestelmä tuo ryhtiä palvelutaksien toimintaan Ennustajan osa voi olla epäkiitollinenkin. Silti taksi-, invataksi-, paaritaksi- ja tilauskuljetuspalveluja tuottavan Kaima Oy:n toimitusjohtaja Unto Laakkonen ennustaa muutamien vuosien päästä alan toimeksiantajien ensiksi ymmärtävän laatu- ja ympäristöjärjestelmien tarpeellisuuden ja toiseksi ryhtyvän vaatimaan järjestelmän olemassaoloa palveluiden tuottajilta. Vaikka koskaan näin ei jostain syystä tapahtuisi, niin laatu- ja ympäristöjärjestelmä Unto Laakkosen mukaan maksaa itsensä johtamisen työkaluna. - Meillä on laatujärjestelmässä työohjeet esimerkiksi pyörätuolin kiinnittämisestä ja yleensä turvaohjeita. Lisäksi laatujärjestelmään kirjataan laatupoikkeamat. Meidän tapauksessa voidaan puhua mieluummin päivittäistä tekemistä ohjaavasta toimintajärjestelmästä. Koulutusta ja vastuuta Laatujärjestelmään liittyvistä asioista yrityksessä kiinnostuttiin, kun yhtiön hallituksen jäsenen Reijo Lähteenmäen vaimo Kaija oli Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulussa laatuopinnoissa vuonna Hän toi keskusteluun laatujärjestelmään liittyviä asioita ja koulutti Kaima Oy:n henkilökuntaa opettajansa Marja- Kaarina Koskisen kanssa. Nykyaikaisen internetpohjaisen PKY- LAATU -toimintajärjestelmän rakentaminen aloitettiin vuoden 2006 alussa ja nyt yrityksen henkilökunta on sekä koulutettu että vastuutettu mukaan laatujärjestelmän käyttöön ja ylläpitoon. Ennen järjestelmän käyttöönottoa Unto Laakkonen kertoi kuljettajien pelänneen sen sitovan heitä liikaa. - Asenne on muuttunut järjestelmän käyttöönoton myötä. Nyt olen kuullut kuljettajien sanovan ylpeyttä äänessään laadun näkyvän kaikessa tekemisessä. Laadun arvostusta odotetaan Kaima Oy:n suurimmista asiakkaista yksityisten yritysten osuus noin 38 prosenttia ja julkisten tahojen, kuntien ja KELA:n osuus noin 50 prosentin...uutisia... luokkaa. Unto Laakkosen mukaan on yllättävää, että yksityiset toimeksiantajat antavat arvoa laadulle, mutta julkiset tahot eivät vielä tarpeeksi ymmärrä laatuja ympäristöjärjestelmän arvoa. - Valitettavasti vielä tuijotetaan liikaa pelkästään tarjousten hintaan. Mutta prosenttien ja senttien laskemiseen tulee vielä muutos. Vaikka tarjouskilpailuissa ei laatujärjestelmän olemassaoloa osatakaan vielä tarpeeksi arvostaa, Unto Laakkonen on tyytyväinen yrityksensä tekemään ratkaisuun. - Me olemme oikealla tiellä. Markkinat hoitavat asiat ja laatu tulee nousemaan ratkaisevaan rooliin myös meidän alalla. 15 Edelläkävijälle hyväksyntää Tänä vuonna kymmenen vuotta täyttävän Kaima Oy:n noin puolen miljoonan euron liikevaihdosta pääosa hankitaan neljällä invataksilla. Henkilökuntaa Kaima Oy:llä on omistajat mukaan lukien täysi tusina. Unto Laakkonen on Suomen Palvelutaksit ry:n hallituksen jäsen ja Itä-Suomen Palvelutaksit ry:n hallituksen puheenjohtaja. Yrityksessä suoritettiin kesän 2006 aikana laatu- ja ympäristöjärjestelmän ulkoinen auditointi, jossa saatiin varmistus, että järjestelmä ja toiminta täyttävät standardien ISO 9001:2000 ja 14001:2004 vaatimukset ja että yritys käyttää laatujärjestelmäänsä jokapäiväisenä työkalunaan. Kaima Oy:n käyttöönottama internetpohjainen PKY-LAATU -toimintajärjestelmä tuo suunnitelmallisuutta yrityksen jatkuvaan kehittämiseen, totesi KH FIN OY:n toimitusjohtaja Matti Kilpeläinen ja lisäsi, että yritys on palvelutaksien sertifioinnissa edelläkävijä. Ulkoisen auditoinnin suoritti KH FIN OY:n sertifiointiyritys Finlog Audit Oy ja sieltä auditoija Jussi Lukkari. Sertifikaatti luovutettiin juhlallisesti Kaima Oy:n tiloissa pidetyssä tilaisuudessa. Paikalla oli asiakkaiden sekä sidosryhmien edustajien lisäksi myös Suomen Palvelutaksit Ry:n puheenjohtaja Juhani Haapoja. Teksti: Pertti Granqvist\n16 ...uutisia... Ei sitten mitään lakananvetoa ollut meidän kunto- ja virkistyspäivänä, vaikka mekin ensin niin luulimme! Kauniina keväisenä päivänä iso joukko virkeitä osastolaisia kokoontui Oppimiskeskus Optiimin ala-aulaan kysellen toisiltaan, kuka on vielä tulematta. Yksi joukostamme puuttui, mutta pienen odottelun jälkeen siirryimme tutkiskelemaan opiskelijoiden suunnittelemaa päiväohjelmaa. Eikö olekaan ulkoilua, kyselimme, mutta vastaukseksi saimme, kun se kevätpäivä on niin arvaamaton, joten pysyttelemme sisätiloissa. Hyväksyimme selityksen. Piilokuntoutusta leikin varjolla Mieli odotuksia täynnä astelimme jumppasaliin katsomaan, mitä tuleman piti. Pelikenttä oli valmiina ja pian ilmapallot viuhuivat pelaajalta toiselle. Huomio, huomio, huudettiin välillä: vain viisi kosketusta saman puolen pelaajilla! Kurkota, venytä, nosta, katse mukana, älä vain kaadu tuolisi kanssa! Ohjaajat seurasivat silmä tarkkana, että pallot ja ihmiset tekivät hyvää yhteistyötä keskenään! Ihan tuli hiki ja ajattelimme, että noihin lakanoihinko meidän tulee otsamme pyyhkiä, mutta ei! Joukkueet muodostettiin uudestaan ja lakanat annettiin joukkueen kahden jäsenen väliin. Lakanvetoako? Meille hymyiltiin vain salaperäisesti ja kun kaikki oli valmiina, pelin idea kerrottiin: pingottakaa lakana tiukaksi ja keskimies(nainen) avustaa pallon siirtämistä vastustajan lakanaan. Että kuinka? Heijatkaa lakanaa puolelta toiselle ja kun sopiva vauhti on saavutettu, pompauttaakaa se vastapuolen lakanaan ja jatkaa... Tässä kysyttiin sitä yhteispeliä ja pallosilmää! Aivojumppaa ja muutakin mukavaa Ruokailun jälkeen meidät jaettiin kahteen osaan ja ensimmäinen ryhmä, joka koostui miehistä, sai mennä ruokalevolle rentoutukseen, jossa kyseltiin, muistatko sadepisaroiden ropinan peltikatolla? Muistatko, metsän tuoksun, Lakananvedolta näyttää. muistatko? Toinen ryhmä harrasti aivojumppaa, joka oli ihan lapsellisen helppoa, mutta opiskelijat kertoivat, että kyllä se oikeaa työtä oli: käsillä kurkoteltiin naapurin käsiä kohti ja tuotiin takaisin oman kehon lähelle. Käänneltiin vuorotellen kämmen puoli ylös ja alas, sormet yhteen ja haralle jne. Oli mukava huomata, että hoksottimet olivat tallella kuva-arvoituksia ratkottaessa. Sitten oli vuorossa vuoron vaihto ja naiset pääsivät rentoutushetkeen. Sieltä olikin mukavaa suunnata askeleet uima-altaalle tehokkaan vesivoimistelun pariin! Kiikkustuoli hyötykäyttöön Nyt kannattaa hakea vintiltä mummun tai papan keinutuoli ja nostaa se paraatipaikalle, mieluimmin olohuoneeseen, sillä kolmen naisen ryhmä pääsi kokeilemaan Keinutuolijumppaa. Lahden ammattikorkeakoulun Oppimiskeskus 16 Optiimin opiskelijat ja ohjaajat sekä Lahden kaupungin sosiaali- ja terveystoimi, muiden tahojen lisäksi, ovat olleet mukana Ilkka Väänäsen, Osmo Hännisen ja Risto Pohjolan tutkimusaineiston kokoamisessa käsitellen Keinutuolilla keinuttelun vaikutusta alaraajojen turvotukseen. Tutkimuksessa kerrotaan hauskasti: Istumista on tutkittu, mutta vaikka jo vuonna 1861 patentoitiin Yhdysvalloissa lääkinnälliseen käyttöön keinutuoli, ei keinutuolissa keinumiseen liittyviä liikuntafysiologisia tutkimuksia juurikaan ole löydettävissä. Liikkuvasta/leikkivästä ihmisestä (homo ludens) on tämän päivän teknistyvässä yhteiskunnassa tullut istuva ihminen (homo sedens). Meille poliolaisillehan istuminen on päätyötä, joten tästä liikuntamuodosta moni saattaa hyötyä. Minuun tämä kolahti, ja ohjeet löytyvät Keinutuolijumppa-kirjasta, jonka ovat kirjoittaneet fysioterapeutit Marju Huuhtanen ja Marjut Kautto. Mieli virkeänä ja keho vetreänä kiitimme opiskelijoita ohjaajineen jälleen niiiin antoisasta päivästä ja lupasimme tulla syksyllä uudestaan kokemaan uusia asioita! Teksti: Ritva Jokela\n17 ...uutisia... Askartelua ammattilaisen ohjauksessa Olimme täällä Turun seudulla suunnitelleet jonkun uuden toimintamuodon aloittamisen osana osastomme vapaa-ajantoimintatarjontaa. Johtokuntamme päättikin kokeilla löytyisikö innokkuutta askarteluun. Jäsenemme Riitta, joka on ammatiltaan askarteluohjaaja, oli lupautunut toimimaan vetäjänä. Sovin Kynnyksen aluesihteerin kanssa askartelutilan vuokraamisesta ja niin kokoonnuimme ensimmäisen kerran maaliskuussa. Tilaan pääsee myös pyörätuolilla ja vammais-wc:kin löytyy. Järjestelyvastuu on meillä kahdella Riitalla. Seuraavan askartelukerran sovimme aina erikseen, siten, että tila on vapaa ja meille suurimmalle osalle sopii aika. Mitä me teemme Ensimmäisellä kerralla meitä oli paikalla kahdeksan. Riitta toi mukanaan kaikenlaista mallia siitä, mitä voisimme tehdä. Hänellä oli monta matkalaukkua täynnä tavaraa. Päädyimme tekemään - suurin osa - aluksi huovutustöitä. Teimme pääsiäiseksi isoja tipuja, joista kaikista tuli persoonallisia. Anja on maalannut t-paitaa ja sai sen juuri valmiiksi. Kivikissoja tehtiin huovuttamalla ison kiven päälle villaa ja tekemällä huovuttamalla niinikään pää ja häntä. Taas kaikista tuli aivan erilaisia. Minulla kissa on vielä kesken. Tämän jälkeen olemme maalanneet pärekoreja ja niihin kuvioita pintaan. Hauskaa oli, kun huomasimme, että kaikki olivat valinneet maalikseen vihreän ja kolmella vielä samaa sävyä. Maalivärejä kaupassa oli kymmeniä. Olemme pyrkineet ottamaan kuvia töistä ja tunnetustihan kuvat kertovat enemmän kuin sanat. Jokainen osaa askarrella. Askarteluryhmään mahtuu vielä mukaan Kesällä pidämme askartelussa taukoa, mutta mukaan ryhmään voi tulla soittamalla minulle ja kysymällä seuraavaa askarteluaikaa. Meillä on osaava ohjaaja, ja sen myös huomaa työn tuloksista. Tämäkin ryhmä veti mukaan yhden jäsenemme, joka ei ollut osallistunut toimintaamme pitkään aikaan. Askartelu on myös erittäin sosiaalista toimintaa, sillä siinä puuhastelun lomassa puhumme ja nauramme paljon. Tule sinäkin kokeilemaan taitojasi tai vain tapaamaan muita, kyllä Riitan innokkuus ja taito saavat sinutkin tekemään uutta ja omaperäistä. Teksti ja kuvat Riitta Nissilä 17\n18 ...uutisia... Osastomme on järjestänyt laivaristeilyjä nauruseminaareina jo usean vuoden ajan. Viime vuonna risteily jäi toteutumatta, koska laivayhtiön hinnat todettiin kalliiksi ja perinteinen risteilylaivammekin oli vaihtanut omistajaa. Varauksen tekeminen isommalle ryhmälle aikana, jolloin laivayhtiöllä itsellään ei ollut tietoa, kuinka omistajanmuutokset tulevat tapahtumaan ja miten se vaikuttaa yhtiön toimintoihin, oli epävarmaa. Tänä keväänä päätettiin järjestää laivaristeily pelkästään osastolähtöisesti ja ilman erityistä ohjelmaa nauttien laivan tarjoamasta risteilyohjelmasta. Laivayhtiötä vaihdettiin, koska Viking Isabellalla risteilyohjelma on runsaampaa ja saatu tarjous edullinen. Silja Linen laivoissa on enemmän vammaishyttejä, mutta pienemmällä joukolla emme tarvinneet kovin montaa vammaishyttiä, joten toinenkin vaihtoehto siis sopisi tällä kertaa. Risteilyä ei nimetty nauruseminaariksi, mutta nauraminen ja hauskanpito oli silti sallittu. Iltalähtönä Valitsimme huhtikuun ensimmäisen tiistain iltalähdön, joka sopii paremmin aamulla pitkään nukkuville. Ilma oli sopivan leutoa, eikä sitä luvattua myrskyäkään tullut matkamme aikana, vaan vasta pari päivää myöhemmin. Pääsimme laivaan ennen muita, vahtimestari avasi oven hissille ja näin matka laivaan oli lyhyt. Mutta jouduimme kyllä odottamaan hyttiin pääsemistä. Hyttien siivous Turkulaiset risteilyllä huhtikuussa - Nauruseminaariko? tapahtuu todella nopeasti, mutta liinavaatteet laitetaan yleensä vain jotenkin paikoilleen ja matkustaja saa sitten itse laittaa lakanat kunnolla. Kaipaan aikoja, jolloin siivoustyötä arvostettiin enemmän ja työhön sai myös käyttää aikaa. Hyvä siivous todella lisää mukavuutta. Matkalle lähti reipas joukko osastolaisiamme ja kerrankin miehiä oli matkassa yhtä paljon kuin naisia. Yleensä naisia on enemmän kuin puolet. Risteilyohjelma Laivalta löytyi paljon eri ohjelmaa, siellä vietettiin California viikkoja. Aluksi koko porukkamme kävi taxfreessä. Kaupassa pystyi liikkumaan hyvin, koska väkeä ei ollut liikaa. Sitten jo monen tanssijalka veti ravintolaan. California Show Team esiintyi useaan otteeseen. Ari Klem orkestereineen soitti tanssittavaa musiikkia ja olihan sitä myös mukava kuunnella. Istuimme aivan tanssilattian ääressä, vain kaide erotti siitä. Pöydässäkin pystyi keskustelemaan, joten siinä suhteessa äänentoisto oli kohdallaan. Ennen puoltayötä ravintola täyttyi ihmisistä illan tähtiesiintyjän Saska Helmikallion esiintymistä odottamaan. Saska lauloi menevää musiikkia, mutta äänentoisto oli niin kovaa, ettei pöydässä keskustelu enää onnistunut. Moni sanoi, että tanssilattialla tuntui musiikki jumputtavan koko kehoa. Illan musiikkitarjonta oli monipuolinen ja rokkiakin saimme tanssia. Pienellä porukalla olimme ravintolassa sen sulkemiseen asti. 18 Saskan nimikirjoitus ja kuva Juuri ennen ravintolan sulkemista näimme, että Saska orkestereineen tuli istumaan ravintolaan toiselle puolelle tanssilattian. Eevan kanssa menimme nimikirjoitusta hankkimaan ja kaivoin esiin repustani paperia ja kynää sekä tietysti kameran. Sainkin pari hyvää kuvaa Eevasta ja Saskasta. Eeva onnistui ottamaan kuvan Saskasta ja minusta, vaikkei ollut kameraani ennen edes käyttänyt. Hyväntuulisina kävimme vielä kurkkaamassa diskon menoa. Siellä oli tosi vähän väkeä ja hekin hyvin nuoria. Päätimme mennä nukkumaan, jotta jaksaisimme vielä seuraavana päivänä kierrellä laivalla ja nauttia ohjelmasta. Buffet ruokailu Montaa tuntia emme nukkuneet. Hyttikaveriani Ritvaa vaivasi flunssan jälkeinen yskä ja päätimme hakeutua kahvilaan juomaan kuumaa sitkeää yskää helpottamaan. Lauri oli varannut koko ryhmälle lounasbuffetin klo 12. Tällöin olimme ensi kertaa kaikki kaksitoista yhtä aikaa vierekkäisissä pöydissä. Ruoka oli hyvää ja sitä tuli tietysti otettua liikaa, erityisesti jälkiruuan aikaan oli jo vaikeuksia lautasen tyhjentämisessä. Ruokailuun käytimme koko varatun ajan ja taisimme olla viimeiset, jotka lähtivät siitä kattauksesta. Kotiranta Tuliaisia ostettiin vielä ja lepäiltiin hytissä. Ravintolasalissa pelasimme bingoa ja kuulimme vielä kerran Saskan esiintyvän. Eeva sai kuulla nimikkokappaleensa Eeva. Siitä kävimme kiittämässä Saskaa ja saimme vielä nimikirjoituksella varustetut kuvat. Illalla ennen klo 20 olimme kotirannassa ja kaikki vaikuttivat tyytyväisiltä. Matka oli ollut edullinen, eikä tarvittu erityisiä järjestelyjä enää laivalla, kun ei ollut mitään omaa ohjelmaa. Yksi yleisavustaja riitti huolehtimaan apua tarvitsevista. Lauri oli hoitanut hyvin järjestelyt. Seuraavaa matkaa jäätiin odottelemaan. Teksti ja kuva Riitta Nissilä\n19 ...uutisia... Kruunupuistossa yksilöjaksolla yhdessä Kun itsensä kanssa on, tietää minkälaisessa seurassa on. Viihtyy hyvin tai huonosti. Itsestään iloitsee tai moittii. Ei loukkaa, ikävystytä, laiminlyö eikä ärsytä ketään. Kuuntelee omia ajatuksiaan. Tutkii, tuumii ja tuijottaa. Entäpä, jos on toinen? Se toinen oli tärkeä lenkki, kun olin Sirkka Sipisen kanssa Punkaharjulla yksilökuntoutusjaksolla. Olemme tunteneet Sirkan kanssa toisemme jo yli 40 vuoden ajan, `KULAn kouluvuosista alkaen. Vuosien saatossa ystävyytemme on lujittunut vankalle pohjalle. Olemme saaneet toinen toisiltamme tukea monessa elämän pulmatilanteessa. Saavuimme samana päivänä Punkaharjulle Kruunupuistoon, täynnä intoa aloittamaan edessä olevaa kuntoutusjaksoa. Pääsimme asustelemaan samaan huoneeseen, joten käytössämme on kolme viikkoa yhteistä laatuaikaa. Voimme kahvitella ja kertoilla ilot sekä surut laidasta laitaan. Muistella menneitä sekä tutkailla uusia tuulia tulevaisuuteen. Kaiken varalta minulla oli kahvinkeitin mukanani, ettei kahvihammasta pääse kolottamaan missään vaiheessa. Sattumaa vai järjestettyä?? Meillä oli myös samat hoitohenkilöt. Lääkärinä Esko Ruotsalainen, fysioterapeuttina Juha Veinola. Omat hoitajamme Anneli Wilska ja Tuula Kosonen pitivät huolen siitä, että meillä oli huoneessa, ruokailussa ja kaikessa muussakin asiat ok. Heidän rautaisella ammattitaidollaan tehtynä kaikki toimikin paremmin kuin hyvin. Esko ja Juha laativat meille monipuolisen kuntoutusohjelman, kummallekin omien voimien ja kunnon mukaan. Oli liiketerapiaa, allasjumppaa, hierontaa, kuntosaliryhmää, parafiinihoitoa ynnä muuta monenmoista liikuntaa. Juha oli aivan haka laatimaan sellaiset monipuoliset jumppaliikkeet, että lihasten pienen pienetkin voimavarat saatiin esille ja käytettyä ne kunnon Iiris ja Sirkka päiväkaffeella. kohentamiseen. Lisäksi omatoimisesti pyörittelimme motoa ja ergoa sekä rentouduimme fysioakustisessa tuolissa. Saimme lempinimet, Majakka ja Perävaunu kun porhalsimme vauhdilla ylös ja alas pitkin käytäviä paikasta toiseen. Tokihan me työpäiviemme lisäksi ehdittiin vapaa-aikaakin viettää. Minä kävin askarteluhuoneessa kädentaitoja harjoittamassa mm. kankaanpainantaa, neulahuovutusta, helmikorujen tekoa... kaikkea pientä kotiin viemistä. Sirkka otti sillä aikaa itselleen Voise Massage-hierontaa. Hän kehuskeli sitä erittäin hyväksi hoidoksi, vaikka hoito olikin etenkin leukalihasten kohdalla tuntunut hyvinkin kivuliaalta. Ja sekin kuulema johtui vain hänen herkästä ihostaan, k u n s e u r a a - vana päivänä oli ylt ylejään mustelmilla. Mutta hyvä näinkin. Mukaan ehdittiin myös vapaaajan menoihin. Käytiin yhteislauluissa, karaokessa, bingossa jne.. eikä unohdettu tanssi- ja arpajaisiltojakaan. Oltiin kuuntelemassa reipasta soitantaa ja katselemassa toisten iloista tanssinpyörähtelyä musiikin tahtiin. Meidän tanssikengät oli myös kiilloitettu, muttei ihan tarpeeksi hyvin, kun ne eivät vetäneet tanssilattialle asti. Arpakauppa kävi kuin tyhjää vaan ja voittojakin osui välillä kohdalle. Aika kului kaiken menon myötä aivan huomaamatta. Niinpä kolme viikkoa oli mennä hurahtanut ja Sirkan kotiinlähtö koittanut. Minä jäin vielä viikon ajaksi kuntoilemaan ja tekemään loppusilaukset omaan jaksooni. Sovimme ennen kotiinlähtöä, että ensi vuonna tullaan taas yhdessä kuntoilemaan (edellyttäen, että Kelalla hyväksytään kuntoutusjaksomme). Myönteinen vertaistuki samankuntoisen huonetoverin kanssa kuntoutusjaksolla oli myös erittäin merkittävä asia. Toisen tuki ja kannustus antoi voimia, iloa ja riemua kuntoiluun. Näin ollen kaikin puolin virkistyneenä tarmoa uhkuen voimmekin kääntää katseet kohti kesää ja uusia suunnitelmia. Lämpimät kiitokset vielä Kruunupuiston henkilökunnalle hyvästä ja virkistävästä ajasta kuntoutuksen pyörteissä Me tulemme taas! Teksti: Iiris Karvinen Kuva: Sirkka Sipinen 19\n20 Inventaarion aika ja paikka Kirjailija ja psykoterapeutti Pepi Reinikainen on kehittänyt elämänkaarikirjoitus- menetelmän. Siinä elämänkoulun opintojaksoja tarkastellaan 28 vuotta kestävien vuodenaikojen näkökulmasta. Mitä elämänkaari-ajattelulla voisi olla annettavana meille polioselviytyjille? Onko polio joillakin elämänalueilla vaikuttanut varhaiskypsentävästi ja toisaalta estänyt joitakin kehitystehtäviä? Ihmiselon vuodenajat E rilaisia elämänkaarimalleja on ollut historiassa useita. Vielä runsas 150 vuotta sitten vain 3% elävänä syntyneistä saavutti 65 vuoden iän. Koska ihmiset kuolivat viimeistään viidenkympin tietämissä., elämäkaaren lakipiste osui parinkympin paikkeille. 25-vuotiaana alkoi armoton alamäki. Polion myöhäisoireitakaan ei ollut, koska polioselviytyjät tyypillisesti kuolivat tauteihin ennen uuden lihasheikkouden ilmaantumista. Ihmisen elinikä nousi luvun aikana kohisten ja elämänkaarimallit ovat laajentuneet yhdestä pompusta useammaksi jäniksen pompuksi. Yhteistä elämänkaarimalleille on se, että niissä kehitys kulkee 7 vuoden jaksossa ja että yksi pomppu kestää 4 x 7 vuotta. Vielä muutama vuosi sitten malleissa oli kolme pomppuja: nuoruus, keskiikä ja 84-vuotiaana loppuva vanhuus. Pepi Reinikaisen mallissa elämän vuodenaikoja on jo neljä. Elämän kevään eli nuoruuden kaksi ensimmäistä jaksoa 14-vuotiaaksi asti ovat nuoruuden lapsuutta. Ja sitten nuoruus alkaa kääntyä kohti vanhuutta ja nuoruuden loppu tapahtuu noin 28 vuoden iässä. Elämän kesä nousee lakipisteeseen 42-vuotiaana ja lähenee loppuaan siinä 56 vuoden iässä. Syksyn alkuhuuma päättyy 70-vuotiaana ja huuman aikana ihmisillä on erityisen kova halu tehdä elämänsä tilinpäätöstä; sekä itseä varten että jälkipolvien hämmästeltäväksi. Mutta kyllä se kynä (tai paremminkin näppäimistö) pysyy kädessä silloinkin kun syksy vaihtuu elämän talveen noin 84- vuotiaana. Oma elämäkerta kannatta kirjata hyvissä ajoin ennen kuin elämän talven viima kohmettaa sormet. Inventointia ryhmässä tai omassa rauhassa Elämänkaari-teorioita on ollut jo kauan, mutta Pepi Reinikaisen ansioksi on laskettava se, että hän on perustanut 5-12 hengen ryhmiä, joissa omaa elämää käydään läpi porukalla 7 vuoden jaksoissa. Koska polioselviytyjien keski-ikä on painottunut vuoden välille, kirjaa lukiessa tuli mieleen, että joillakin paikkakunnilla voitaisiin perustaa polioselviytyjistä koostuva ryhmä, jossa käydään systemaattisesti läpi omaa elämää ja sen tuomia kokemuksia. Tai vastaavasti polioselviytyjät voisivat liittyä omalla paikkakunnalla perustettaviin elämänkaari-ryhmiin. Joka toinen tai kolmas viikko kokoontuvissa elämänkaarikirjoitus-ryhmissä pääpaino ei ole filmaattisessa kirjailemisessa vaan tarkoituksena on inventoida omaa elämää ja löytää siihen uusia näkökulmia eli hankkia uusi elämä. Muista kirjoituspiireistä poiketen tapaamisten välillä kirjoitettuja osia ei lueta ryhmässä ääneen. Kokemusta jaetaan siten, että jokainen voi kertoa vapaasti, mutta tiivistetysti elämän tuomista läksyistä ja tapahtumista. Jotta kirjoittaja ei jäisi tarinoineen omiin maailmoihinsa killumaan, ryhmän ohjaaja lukee kaikki tekstit ja antaa niistä kirjallista palautetta. Palaute ei koske kirjoitus- tai pilkkuvirheitä vaan kommentointi keskittyy tarinan ohjaajassa herättämiin ajatuksiin ja tunteisiin. Koska kerronnan rehellisyys on monella tapaa tärkeää, luottamus ohjaajaan tulee olla syvä. Jos paikkakunnalle ei perusteta elämänkaariryhmää, voitaisiin perustaa Poliotarinoitaprojektin rinnalle palvelu, jossa ohjausta voisi saada netin kautta. Varsinaiseen Poliotarina-projektiin kun ei sisälly kirjoittamisen tukemista vaan ainoastaan valmiin tekstin toimittaminen nettiin. (Valitettavasti nauhalle kerrottuja tarinoita ei ole vieläkään saatu kirjoitettua puhdin puuttumisen vuoksi puhtaaksi. Nopea konekirjoitustaitoinen ihminen voisi olla tähän hommaan taivaan lahja.) Myös pelkän Elämänkaarikirjoitus-kirjan avulla voi päästä pitkälle, koska jokaisen elämänvaiheen kohdalle on kerätty kysymyksiä, joihin 20


Susien kaatoluvat haussa – saalismäärä nostettu 53 suteen poronhoitoalueen ulkopuolella - Kotimaa - Helsingin Sanomat\nSusien kaatoluvat haussa – saalismäärä nostettu 53 suteen poronhoitoalueen ulkopuolella\nSuomessa elää 32–38 susilaumaa, joissa on 220–245 sutta.\nSuden venyttelyhetki kuvattiin Huittisissa auton ikkunasta vuonna 2013. Kaatoluvat on tarkoitus kohdistaa nuoriin susiin. (KUVA: Juha Metso)\nJulkaistu: 24.12.2016 11:27\nSuomen riistakeskus on avannut susien kaatolupien haun. Riistakeskuksen tavoitteena on käsitellä lupahakemuksia tammikuun alusta lähtien. Susien vuotuinen kaatokiintiö poronhoitoalueen ulkopuolella on nyt 53 eläintä. Poikkeuslupa on voimassa enintään 21 päivää.


Kuvat: Ylivieskan pääsiäismessu palaneen kirkon raunioilla: "Aamun sanoma antaa voimia" - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 27.03.2016 00:34\nPiispa Samuel Salmi puhuu pääsiäisyön messussa Ylivieskan tuhoutuneen kirkon raunioilla keskiyöllä 27. maaliskuuta 2016. Poliisi on ottanut yhden miehen kiinni kirkkopaloon liittyen. Kirkkopaloa epäillään tahallaan sytytetyksi, ja mies on alustavissa puhutteluissa myöntänyt syyllisyytensä.\nEdes kirkon palaminen ei saanut Ylivieskan seurakuntaa peruuttamaan iltayhdeksitoista suunniteltua pääsiäisyön messua.\nPiispa Samuel Salmi johti puoliltaöin alkanutta messua palaneen puukirkon raunioilla. Pelastuslaitoksen mukaan messun pitäminen oli turvallista, vaikka kirkko oli palanut maan tasalle vain tunteja aiemmin.\nYlivieskan 1700-luvulla rakennettu puukirkko tuhoutui täysin tulipalossa.\nPalon epäillään olleen tahallaan sytytetty ja siihen liittyen on otettu kiinni yksi henkilö. Kiinni otettu mies on myöntänyt alustavassa puhuttelussa syyllisyytensä.\nPiispa Salmi on kirkon tiedotuskeskuksen lähettämän tiedotteen mukaan erityisen pahoillaan siitä, että kirkkorakennus, joka on monelle pyhä, joutui järkyttävän tapahtuman kohteeksi.– Käsittämättömän uutisen keskellä voimia antaa kuitenkin huomisen pääsiäisaamun sanoma, jossa Kristus on voittanut pahan vallan, piispa Salmi haluaa muistuttaa.\nPiispa Samuel Salmi puhuu pääsiäisyön messussa Ylivieskan tuhoutuneen kirkon raunioilla.\nMinisteri järkyttyi Ylivieskan kirkon palosta: "Vuosisatainen osa kulttuuriperintöä"


Kohti hyvinvointialueita – onnistumisen avaimet löytyvät johtamisesta - Ajankohtaista | Istekki\nKohti hyvinvointialueita – onnistumisen avaimet löytyvät johtamisesta\nKulunut alkuvuosi on ollut hyvinvointialueilla moninaisten valintojen aikaa. Joulun alla annetut ensimmäiset rahoituspäätökset pakottivat hyvinvointialueiden vastuuvalmistelijat tekemään kriittisiä valintoja: mihin muutoksiin rahat riittävät, mikä on välttämätöntä ja mikä ei. Tammikuussa saimme puolestaan jännätä, millaiseen tulokseen aluevaaleissa annetuilla äänillä päästään ja menevätkö omat ehdokkaat läpi.\nViime päivinä mediaan on putkahdellut uutisia hyvinvointialueiden johtajavalinnoista. Muutamia otsikoihin päässeitä käänteitäkin on valintojen yhteydessä nähty. Useilla alueilla valinnat ovat vielä kesken, mutta tähän mennessä valittujen listalta ei kuitenkaan isompia yllätyksiä löydy – tuttuja nimiä nähdään myös tulevaisuudessa soten johtajapaikoilla.\nSote-johtajuus kiinnostaa, vaikka tehtävä on ihan uusi, johdettavien lukumäärä lasketaan kymmenissä tuhansissa ja budjetit ovat miljardiluokkaa. Hyvinvointialueiden johtajiksi hakeneilta on edellytetty muun muassa kokemusta muutosjohtajuudesta, julkisten organisaatioiden johtamisesta, talous- ja henkilöstöasioiden osaamista sekä kykyä luoda uutta toimintakulttuuria ja luottamusta.\nPerhe- ja peruspalveluministeri Aki Lindén painotti maaliskuun lopussa sote-johdon neuvottelupäivillä pitämässään puheessa, että johdon rooli on ratkaiseva uudistuksen onnistumisessa. Hän peräänkuulutti uudenlaista johtamista ja kannusti johtajia oikean tiedon jakamiseen ja avoimeen keskusteluun. Ensisijaisen tärkeänä hän piti kuuntelemista, henkilöstön, eri sidosryhmien ja alueen asukkaiden osallistamista ja mukaan ottamista.\nNyt tarvitaan halua nähdä uusia mahdollisuuksia ja samanaikaisesti roppakaupalla rohkeutta irrottautua vanhoista toimintatavoista. Vain näin uudistus voi tosiasiallisesti onnistua.\nOnnistumisen haaste on kova. Sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen hajallaan olleet järjestämisvastuut ja päätöksenteko siirtyvät hyvinvointialueittain yhden päätöksenteon ja johdon alaisuuteen. Vaikka uudistus toteutuu vaiheittain, on kakku iso ja koko kehityspolun läpi kulkeminen vie vuosia. Tärkeintä on kuitenkin eteneminen. On sanottu, että johtamisessa yksi keskeisimmistä taidoista ja motivaation lähteistä on etenemisen tunne. Johtajuutta tarvitaan erityisesti silloin, kun asiat eivät mene suunnitelman mukaan. Tarvitaan resilienssiä – kykyä ennakoida ja toimia muuttuvissa olosuhteissa, kohdata häiriöitä ja kriisejä, toipua ja ottaa opiksi. Ja jopa kehittyä paremmaksi.\nSote-kentällä on edessään mielenkiintoiset ajat. Joko nyt on aika tehdä johtamisesta yksi sote-liiketoiminnan ydinosaamisista. Haaste on heitetty.\nIstekkiläinen muutosjohtamisen konsultti, jota kiinnostaa, miten ihmisten käyttäytyminen ja kyky omaksua uutta vaikuttaa muutoksessa onnistumiseen.


Tietosuojaseloste | Share Company\nTässä asiakirjassa kerrotaan tällä sivustolla (www.shareonline.fi) vierailevien käyttäjien sekä Share Tastes & Events Oy:n sekä sen tytär- ja osakkuusyhtiöiden (myöhemmin yhdessä ”Share”) tarjoamien palveluiden käyttäjien henkilötietojen käsittelystä.\nwww.sharecompany.fi www.kiltasali.fi www.metropol.fi www.soutupaviljonki.fi www.puotilankartano.fi www.sharecatering.fi www.spcatering.fi www.sinnecatering.fi www.taitocafe.fi www.thepantry.fi\nkäytön yhteydessä annettuja henkilötietoja. Tällä sivustolla olevien linkkien kautta mahdollisesti saavutettavien muiden kolmansien osapuolten sivustot toimivat kyseisen sivun ylläpitäjän antamien tietosuojaselosteiden mukaisesti. Käyttäjiä kehotetaan lukemaan kyseiset tietosuojailmoitukset ennen kolmansien osapuolten sivustojen käyttämistä.\nShare Tastes & Events Oy:n (2060274-6), jonka rekisteröity toimipaikka on osoitteessa Linnavuorentie 1, 00950 Helsinki. Lisäksi rekisterinpitäjinä toimivat Sweet Pepper Catering Oy (2755981-6), Tapahtuma Kartano Oy (2893214-1) sekä Juhlasali Soutupaviljonki Oy (2755953-3) siltä osin kuin nämä ovat määrittäneet henkilötietojen käsittelyn tarkoituksen ja keinot, eli käsittelevät antamiasi henkilötietoja omassa toiminnassaan.\nTietojen antaminen on kuitenkin välttämätöntä, jos haluaa käyttää Sharen tilaus- tai pöytävarausjärjestelmää. Lisäksi välttämättömiksi merkittyjen tietojen antaminen yhteydenottopyynnön vaiheessa (esim. yhteydenottotiedot, pyytäjän nimi ja sähköpostiosoite) on tarpeen, jos käyttäjä edellyttää, että hänen viestiinsä vastataan. Käyttäjän lähettämistä pyynnöistä riippuen Share saattaa tarvita myös lisätietoja. Näiden lisätietojen antaminen on vapaaehtoista, mutta jos lisätietoja ei anneta, Sharen on ehkä vaikeaa tai mahdotonta vastata käyttäjän pyyntöihin.\nEdellä mainittujen sivustojen palveluihin liittyvät käyttäjän antamat henkilötiedot tallennetuvat Sharen ylläpitämään järjestelmään automaattisesti. Puhelimitse, suullisesti tai sähköpostilla annetut\ntiedot tallennetaan Sharen järjestelmään tehtävään määrätyn työntekijän toimesta. Edellä ilmoitettujen tarkoitusten toteuttamiseksi tietoja käsittelevät Sharen hallinnollinen ja kaupallinen henkilöstö sekä tietojenkäsittely- ja muita palveluita Sharelle toimittavat yritykset ja niiden henkilökunta (esim. sähköistä markkinointia, sivustojen ylläpito- ja hallintapalveluja toimittavat tahot). Share on tehnyt ulkopuolisten käsittelijöiden kanssa EU:n tietosuoja-asetuksen edellyttämät henkilötietojen käsittelyä koskevat sopimukset. Lisäksi Share voi luovuttaa tietoja yhteiskumppanilleen, mikäli asiakkaan esittämän toiveen, tekemän tilauksen tai sopimuksen täytäntöönpano sitä edellyttää.\nSharen palveluun rekisteröityneiden henkilöiden tietojen säilytysaika määritellään niiden käyttötarkoituksen mukaan. Mikäli tietojen luovuttaminen sivuston kautta johtaa sopimussuhteeseen Sharen kanssa, sovelletaan henkilötietojen säilyttämiseen näissä tapauksissa voimassaolevaa lainsäädäntöä (kuten esimerkiksi kirjanpitolakia). Rekisteröidyllä on oikeus pyytää pääsy häntä itseään koskeviin henkilötietoihin sekä oikeus pyytää tietojen oikaisemista, poistamista, käsittelyn rajoittamista, vastustaa käsittelyä ja hänellä on oikeus siirtää tiedot toiseen järjestelmään lähettämällä tällaista pyyntöä koskeva sähköpostiviesti jäljempänä yksilöityyn sähköpostiosoitteeseen.\nKäytämme palveluissamme mm. Google Analyticsiä mittaamaan sivustomme käyttöä. Käytössämme on myös Google Analytics –mainontaominaisuuksia. Googlen työkalujen käyttämiin evästeisiin tallennettavat tiedot (esimerkiksi IP-osoitteet) lähetetään edelleen tallennettaviksi Googlen palvelimiin eri puolilla maailmaa. Tästä johtuen kyseisiä tietoja voidaan käsitellä palvelimilla, jotka sijaitsevat muualla kuin käyttäjän asuinmaassa. Saamiensa tietojen avulla Google arvioi käyttäjän tapaa selata sivujen sisältöä ja laatii yhteenvetoraportteja sivuston käytöstä. Lisäksi Google laatii selvityksiä sivustojen yhteydessä tarjottavista palveluista ja tuottaa internetin käyttöä koskevia tilastoja. Google voi myös mukauttaa käyttäjille näkyvien mainosten sisältöä aiemman selaushistorian perusteella. Google voi myös välittää tietoja kolmansille osapuolille, jos lainsäädäntö sitä edellyttää, tai tapauksissa, joissa kolmas osapuoli käsittelee tietoa Googlen toimeksiannosta. Google ei yhdistä käyttäjän IP-osoitetta muuhun Googlen tallentamaan tietoon.”\n029 193 8800\n044 444 4461\n044 077 3653\nma-pe klo. 9:00-15:00\nma-pe klo. 9:00-16:00\nShare Tastes & Events Oy\nSweet Pepper Catering Oy


Isät ja tytöt - sodan hiljaiset kärsijät — MirjamiParant1\nSilti, hän halusi olla lapsilleen täydellinen isä. Rakkautensa suuri jakaja.\nSitä hän oli kuolemaansa asti. Rakastava isä. Peloton taistelija.\nLapsi ei kyseenalaista. Hyväksyy ja rakastaa.\nSodan vaurioittamat miehet (toisaalla myös naiset)ovat uhreja.\nMyös lapsensa ovat uhreja. Sodan jälkeen syntyneet ikäpolvet ovat vanhempiensa ahdistuksen ja surun kantajia.\nPalaan tähän, jos saan palautetta.\nSeija Nylund 5.12.2016 23:17\nIsä tai vasta nuori - kävin yhteiskoulun ja juhlasalin seinässä oli marmorilaattaan kaiverrettuina koulun kaatuneet oppilaat. Äitiensä lapsia.\nSodassahan minunkin isäni oli, mutta siitä kuulin vain ohimennen kun suvun miehet keskustelivat päivällisten jälkeen. Kaikkien kotona sitä ei huomannut, ei meilläkään, mutta varmaan raskasta jos sodan haavat eivät arpeutuneet. Silti varmaan alitajunnassa kaikilla sodassa olleilla. Kukin sitten käsitteli kokemansa miten käsitteli, kriisiapuahan ei silloin ollut.\nUhreina olen pitänyt vain kaatuneita, ja jotta voisi ajatella toisin pitäisi tietää miten isäsi sen itse koki, ja haluaisiko edes että sodan käyneenä miehenä mainittaisiin uhrina. Sotainvalidienkaan en ole kuullut puhuvan itsestään uhreina.\nMirjami Parant 7.12.2016 17:25\nSeija, anteeksi, että vasta nyt palaan.\nUhrin roolista; isäni ei koskaan kokenut itseään uhrina, Oikeastaan hän ei puhunut. Muistan joskus Syvärin mainituksi ja kerran näin itkevän isäni, kun hän kertoi seisseensä puun takana, jonne luodit viuhuivat.\nAikanaan, psykologian opinnoissani, tein tutkimusta sodassa olleiden taistelijoiden sodan jälkeisestä selviytymisestä, jolloin haastatteluista kävi ilmi, että perheelle ei haluttu viestiä/jakaa muistoja. Traumaattisia kokemuksia jaettiin vertaisryhmässä, johon isänikin oli kuulunut.


Ympyrää lentävä Venäjän valtion erikoiskone taas Laatokan yllä – samanlaisia havaintoja tehty aiemminkin - MTVuutiset.fi\nVenäjän presidentti Vladimir Putin vieraili Suomessa heinäkuussa 2018.\nJulkaistu 15.07.2020 16:07\nJo vuosia on uumoiltu, mitä Venäjän valtiohallinnon erityisyksikön ympyrää lentävät Tupolev-erikoiskoneet tekevät. Eilen ja tänään koneista on tehty havaintoja Laatokan yllä. Lentoja saatetaan tarkkailla Suomen puolelta.\nFlightradar24.com-sivuston mukaan RSD049-lentotunnisteella lentävä Tupolev-214 -kone on lentänyt Pietarista noustuaan ympyränmuotoista reittiä vajaan kymmenen kilometrin korkeudessa Laatokan yllä tänään keskiviikkona. Eilen samanmallinen kone saapui Moskovasta tehden samaa ympyrää. Reitin keskipiste on Valamon luostarisaari jossa presidentti Vladimir Putinin tiedetään käyneen kesäisin.\nSamanlaisia havaintoja on tehty aiemminkin. Toimittaja Jessikka Aro havaitsi vastaavanlaista liikennettä jo vuonna 2014 ja viimeksi viime vuonna Uuden Suomen blogissa Ari Pesonen havainnoi Laatokan yllä vastaavaa lentotoimintaa RSD047-tunnisteella. Näiden koneiden katolla on antennikoteloa muistuttava uloke.\nPesosen mukaan kyseessä ovat presidentin ja pääministerin käytössä olevista koneista, joiden tehtävä on taata sujuvat viestiyhteydet eräänlaisina lentävinä linkkiasemina, kun johtajat vierailevat kohteissa Venäjän rajojen sisällä.\nAsiaan ei välttämättä mitenkään liity eilen puolenpäivän jälkeen Vnukovosta Suomeen lentänyt saksalaisen K5-vuokrayhtiön Airbus-kone, josta Finavia ei tiennyt mitään edes sen jälkeen kun se oli laskeutunut.\n15.07. Kello 21.40. Juttua ja otsikkoa muokattu ja poistettu tietoja Suomen rajalla pyörineestä helikopterista.\nLue myös: Putinin lento teki oudon koukkauksen Suomen ilmatilassa – kiersi 500 kilometriä matkalla G20-kokoukseen\nVenäjä Vladimir Putin Ilmailuala Ulkomaat


Franck&Fischer Tuttinauha, Grey Fox - Vaunu-aitta\nTämä suloinen kettu pitää huolen että pienokaisen tutti ei tipu lattialle.\nKiinnitä lapsen huvitutti tällä kätevällä tuttinauhalla paitaan tai puseroon, jolloin se varmasti pysyy puhtaana vaikka se ei pysyisi lapsen suussa. Voidaan käyttää sekä renkaallisen että nupillisen huvitutin kanssa, joten se on todella monikäyttöinen.\nPieni ja pehmoinen, suloinen kettu\nTämä suloinen kettu pitää huolen että pienokaisen tutti ei tipu lattialle. Kiinnitä lapsen huvitutti tällä kätevällä tuttinauhalla paitaan tai puseroon, jolloin se varmasti pysyy puhtaana vaikka se ei pysyisi lapsen suussa.\nVoidaan käyttää sekä renkaallisen että nupillisen huvitutin kanssa, joten se on todella monikäyttöinen.\nTekstiiliosat ovat 100% puuvillaa ja värjätty ympäristöystävällisillä väreillä, täytteenä 100% polyesteriä. Klipsi on nikkelittömästä metallista ja rengas 100% silikonia. Käsin tehty Thaimaassa.\nTekstiiliosat ovat 100% puuvillaa ja värjätty ympäristöystävällisillä väreillä, täytteenä 100% polyesteriä. Klipsi on nikkelittömästä metallista ja rengas 100% silikonia.\nOlet arvostelemassa:Franck&Fischer Tuttinauha, Grey Fox


80 suhteet: Anne Constance Jackson, Ashley Eden, Baichung Bhutia, Bhutan, Bhutanin historia, Bhutanin maantiede, Bodhgaya, Brian Houghton Hodgson, Brittiläinen imperiumi, Brittiläinen Intia, Danny Denzongpa, Dzongkhan kieli, Etelä-Aasia, Etelä-Sikkim, Gangtok, H. P. Blavatsky, Heinrich Harrer, Henry Lansdowne, Himalaja, Hope Cooke, Intia, Intialainen keittiö, Intialainen tanssi, Intian alkuperäisväestö, Intian kansallispuistot, Intian maantiede, Intian osavaltiot ja territoriot, Intian tiibetiläiset, Intianrastas, ISO 3166-2:IN, Itä-Sikkim, Itäinen kehitysalue, Jokipii, Karakoruminkiuru, Karma-kagyü, Khangchendzongan kansallispuisto, Kurseong, Kyynelmänty, Länsi-Bengali, Länsi-Sikkim, Luettelo historiallisista valtioista, Luettelo maailman korkeimmista vuorista, Luettelo Nepalin kaupungeista, Luettelo siirtomaista, Luettelo tunnetuista yli satavuotiaaksi eläneistä, Luettelo valtioiden historiallisista lipuista, Lumikuningatar (kasvi), Luostari, Mechi, Momo (ruoka), ..., Nathu La, Nepal, Nepalin historia, Nepalin kieli, Nokiuunilintu, Palden Thondup Namgyal, Paljor Stadium, Panchtharin piirikunta, Piiskulumivarpunen, Pikkuvarpunen, Pohjois-Sikkim, Punarintapyy, Sandakfu, Sandok, il Maciste della giungla, Shamarpa, Sikkimin piirikunnat, Suofrankoliini, Taplejungin piirikunta, Täplävatsatikkanen, Tiibet, Tiibetinkiuru, Tuhkakyyhky, Vajrayana, Viidakkoleppälintu, Villakarvajänis, William Hill, Younghusbandin retkikunta, 16. toukokuuta, 1975, 2011.\tLaajenna indeksi (30 lisää) » « Kutistua indeksi\nUusi!!: Sikkim ja Anne Constance Jackson · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Ashley Eden · Katso lisää »\nBaichung Bhutia (s. 15. joulukuuta 1976, Tinkitam, Sikkim, Intia) on intialainen jalkapalloilija.\nUusi!!: Sikkim ja Baichung Bhutia · Katso lisää »\nBhutanin sijainti eristyksissä Himalajan vuoristossa on aiheuttanut sen että maan varhaishistoriasta ei ole tarkkaa tietoa.\nUusi!!: Sikkim ja Bhutanin historia · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Bhutanin maantiede · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Bodhgaya · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Brian Houghton Hodgson · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Brittiläinen imperiumi · Katso lisää »\nTshering Phintso ”Danny” Denzongpa (s. 25. helmikuuta 1948 Yuksom, Sikkim) on intialainen näyttelijä.\nUusi!!: Sikkim ja Danny Denzongpa · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Dzongkhan kieli · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Etelä-Aasia · Katso lisää »\nEtelä-Sikkim on yksi Intian Sikkimin osavaltion neljästä piirikunnasta.\nUusi!!: Sikkim ja Etelä-Sikkim · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja H. P. Blavatsky · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Heinrich Harrer · Katso lisää »\nHenry Lansdowne. Henry Charles Keith Petty-Fitzmaurice, Lansdownen viides markiisi (vuoteen 1866 Clanmauricen varakreivi; 14. tammikuuta 1845 Lontoo – 3. kesäkuuta 1927 Clonmel, Tipperaryn kreivikunta, Irlanti) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition.\nUusi!!: Sikkim ja Henry Lansdowne · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Himalaja · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Intialainen keittiö · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Intialainen tanssi · Katso lisää »\nKhond adivasi-heimon edustaja Orissassa. Intian alkuperäisväestö on termi, jolla tarkoitetaan Intian erilaisia etnisiä ja heimoryhmiä, joiden sanotaan olevan alkuperäisiä asukkaita maassa.\nUusi!!: Sikkim ja Intian alkuperäisväestö · Katso lisää »\nTämä on luettelo Intiassa sijaitsevista kansallispuistoista.\nUusi!!: Sikkim ja Intian kansallispuistot · Katso lisää »\nIntian niemimaa Intian kartta Intian maantiede on maan suuren koon takia monipuolista.\nUusi!!: Sikkim ja Intian maantiede · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Intian osavaltiot ja territoriot · Katso lisää »\nIntian tiibetiläiset ovat Intiaan pääasiassa pakolaisina tulleita tiibetiläisiä.\nUusi!!: Sikkim ja Intian tiibetiläiset · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Intianrastas · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja ISO 3166-2:IN · Katso lisää »\nItä-Sikkim on yksi Intian Sikkimin osavaltion neljästä piirikunnasta.\nUusi!!: Sikkim ja Itä-Sikkim · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Itäinen kehitysalue · Katso lisää »\nJokipii on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella.\nUusi!!: Sikkim ja Jokipii · Katso lisää »\nKarakoruminkiuru (Calandrella acutirostris) on keskiaasialainen varpuslintu.\nUusi!!: Sikkim ja Karakoruminkiuru · Katso lisää »\nKarma-kagyü on yksi Tiibetin buddhalaisuuden (Vajrayanan) neljästä keskeisestä koulukunnasta.\nUusi!!: Sikkim ja Karma-kagyü · Katso lisää »\nKhangchendzongan kansallispuisto (aiemmin Kanchenjungan kansallispuisto) on kansallispuisto Sikkimissä, Intiassa.\nUusi!!: Sikkim ja Khangchendzongan kansallispuisto · Katso lisää »\nKurseong on kaupunki Länsi-Bengalin osavaltiossa Intiassa.\nUusi!!: Sikkim ja Kurseong · Katso lisää »\nKyynelmänty (Pinus wallichiana) on mäntyjen (Pinus) sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva havupuulaji.\nUusi!!: Sikkim ja Kyynelmänty · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Länsi-Bengali · Katso lisää »\nLänsi-Sikkim on yksi Intian Sikkimin osavaltion neljästä piirikunnasta.\nUusi!!: Sikkim ja Länsi-Sikkim · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Luettelo historiallisista valtioista · Katso lisää »\nTämä on luettelo maailman korkeimmista vuorista.\nUusi!!: Sikkim ja Luettelo maailman korkeimmista vuorista · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Luettelo Nepalin kaupungeista · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Luettelo siirtomaista · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Luettelo tunnetuista yli satavuotiaaksi eläneistä · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Luettelo valtioiden historiallisista lipuista · Katso lisää »\nLumikuningatar (Coelogyne cristata) on helokämmeköiden sukuun kuuluva kämmekkä, jota kasvaa luonnonvaraisena Himalajan eteläosissa.\nUusi!!: Sikkim ja Lumikuningatar (kasvi) · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Luostari · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Mechi · Katso lisää »\nMomomykyjä lautasella, keskellä kahta eri kastiketta. Momo on liha-, kasvis,- tofu- tai juustotäytteinen myky.\nUusi!!: Sikkim ja Momo (ruoka) · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Nepalin historia · Katso lisää »\nNokiuunilintu (Phylloscopus fuligiventer) on uunilintujen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu.\nUusi!!: Sikkim ja Nokiuunilintu · Katso lisää »\nPaljor Stadium, myös Palzor Stadium, on jalkapallostadion Gangtokissa, Intiassa.\nUusi!!: Sikkim ja Paljor Stadium · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Panchtharin piirikunta · Katso lisää »\nPiiskulumivarpunen (Onychostruthus taczanowskii, myös Montifringilla taczanowskii tai Pyrgilauda taczanowskii) on varpusten heimoon kuuluva keskiaasialainen varpuslintu.\nUusi!!: Sikkim ja Piiskulumivarpunen · Katso lisää »\nPikkuvarpunen (Passer montanus) on laajalle levinnyt Vanhan maailman varpunen.\nUusi!!: Sikkim ja Pikkuvarpunen · Katso lisää »\nPohjois-Sikkim on yksi Intian Sikkimin osavaltion neljästä piirikunnasta.\nUusi!!: Sikkim ja Pohjois-Sikkim · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Punarintapyy · Katso lisää »\nSandakfu tai Sandakphu (3 636 m) on korkein vuori Länsi-Bengalin osavaltion Intiassa.\nUusi!!: Sikkim ja Sandakfu · Katso lisää »\nSandok, il Maciste della giungla (”Sandok, viidakon Maciste”;, ”Valkoisen norsun temppeli”) on vuonna 1964 valmistunut italialais-ranskalainen elokuva.\nUusi!!: Sikkim ja Sandok, il Maciste della giungla · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Shamarpa · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Sikkimin piirikunnat · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Suofrankoliini · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Taplejungin piirikunta · Katso lisää »\nTäplävatsatikkanen (Picumnus innominatus) on aasialainen tikka.\nUusi!!: Sikkim ja Täplävatsatikkanen · Katso lisää »\nTiibetinkiuru (Melanocorypha maxima) on keskiaasialainen varpuslintu.\nUusi!!: Sikkim ja Tiibetinkiuru · Katso lisää »\nTuhkakyyhky (Columba pulchricollis) on aasialainen Tiibetissä, Nepalissa, Sikkimissä ja Assamista Myanmariin, Thaimaahan, Kiinan Yunnaniin ja Taiwaniin ulottuvalla alueella elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Blyth kuvaili Nepalista 1846.\nUusi!!: Sikkim ja Tuhkakyyhky · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Vajrayana · Katso lisää »\nViidakkoleppälintu (Cinclidium frontale) on sieppojen heimoon kuuluva aasialainen varpuslintu.\nUusi!!: Sikkim ja Viidakkoleppälintu · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja Villakarvajänis · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja William Hill · Katso lisää »\nYounghusbandin retkikunta oli brittien tekemä hyökkäys Tiibetiin vuosina 1903–1904.\nUusi!!: Sikkim ja Younghusbandin retkikunta · Katso lisää »\nUusi!!: Sikkim ja 2011 · Katso lisää »


Alicanten Santa Barbaran linnoitus on vierailun väärti | Torrevieja.fi\nAlicanten Santa Barbaran linnoitus on vierailun väärti\n14.10.2020 Jaana Pohjanheimo\nAlicanten kaupunkikuvaa hallitsee 166 metrin korkuinen Benacantil-vuori ja sen laella oleva Santa Barbaran linnoitus. Benacantil-vuorta kutsutaan myös nimellä La Cara del Moro (= Maurin kasvot), koska rannalta päin katsottuna vuori näyttää kasvoilta. Tarun mukaan kasvot kuvaavat Alicantea aikoinaan hallinnutta maurikalifia.\nSanta Bárbaran linnoitus on mukava parin tunnin pituinen retkikohde, jonka aikana voit oppia lisää sen monipuolisesta ja mielenkiintoisesta historiasta ja tutkia eri aikakausien rakennuksia. Linnoitukselle on vapaa pääsy.\nAlueella on vielä koronapademiasta johtuvia rajoituksia eli kaikkiin rakennuksiin ei pääse sisään. Sisääntuloportin luota vierailija saa kartan. Rakennusten selitykset löytyvät myös englanniksi.\nAlkuperäinen linnoitus on 900-luvulta. Alueella on ollut asutusta kuitenkin jo paljon aiemmin ja sieltä on löytynyt arkeologisia jäänteitä jo useiden tuhansien vuosien takaa iberialaisten heimojen ja roomalaisten ajoilta.\nSanta Bárbara -nimi otettiin käyttöön, kun Kastilian tuleva kuningas Alfonso X el Sabio (= Alfonso X Viisas) valtasi sen arabeilta 4.12.1248. Pyhä Bárbara oli valtauspäivän eli joulukuun 4. päivän pyhimys.\nTämän jälkeen linnoitusta uudistettiin useaan otteeseen. Merkittävimmät rakennustyöt tehtiin 1500-luvun puolivälissä. Monet konfliktit ja sodat kuitenkin vaurioittivat rakennuksia. Se menetti puolustustarkoituksensa 1800-luvun lopussa ja autioitui.\nEspanjan sisällissodan aikana Santa Bárbara toimi tasavaltalaismielisten vankilana ja keskitysleirinä. Vankien kaiverruksia voi edelleen nähdä linnoituksen alueella.\nLinnoitus julistettiin kulttuurillisesti kiinnostavaksi kohteeksi (= Bien de Interés Cultural) vuonna 1961 ja avattiin yleisölle 1963.\nLinnaan pääsyä varten on olemassa hissi Calle de Jovellanosilta, mutta se on nyt Koronapandemian suljettu. Linnoitukselle voi kävellä, mutta jos nousu lämpimässä ilmassa ei innosta niin suosittelemme käyttämään taksia. Rantakadulta löytyy takseja ja kyyti ylös on edullinen, vain noin 6 euroa. Alas on mukava tulla kävellen vanhaa muuria pitkin, joka johtaa suoraan viehättävään vanhaan kaupunkiin.\nSanta Bárbarasta voi lukea lisää englanniksi täältä: https://www.castillodesantabarbara.com/index_en.html