Xiaomi Mi 10, Mi 10 Pro, Mi 10 Lite ja Mi 10 Ultra | Page 18 | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nTelian tarjouksesta laitoin pron tulemaan. Ehkä jo perjantaina pääsee hypistelemään.\nReactions: Ja_Vi ja Ryynitys\nTelialta tilapäisesti loppu.\nPuoli kahden aikaan kun ite tilasin, oli vain valkoista saatavilla ja ilmeisesti muutamia kappaleita jäljellä. Ehkä harmaan olisin muussa tapauksessa valinnut, mutta tohon hintaan ei lopulta auttanut olla liian ronkeli.\nTässä nyt mietiskellyt pitkään Xiaomia mutta noita näyttää olevan aika monta eri versiota xiaomi mi 10 pro:ta T mallia ja normi 10 mallia ja ultraa. Tietty eroaa näyttö/muisti/akku ja eri hertsit ja kamerat mutta kuin paljon eroaa sitten käytettävyydeltään toisistaan?Onko noissa hirveästi eroa kameroiden laadussa?\nPääkamera ultraa lukuunottamatta on sama, sitten alkaa tulla eroja kun katsoo muita kameroita. Prossa on toimivat Tele ja laaja, normissa ne ovat aikalailla heikompia. Jos käytät pääkameraa suurimman osan aikaa niin normi kymppi ajaa asiansa hienosti. T sarjasta paha sanoa kun ekaa iltaa 10t Pro ajossa\nTuota 10T mallia nyt tossa itsekkin katsellut mutta tässä nyt vähän mietiskellyt et kuin pahasti lyö päänsä puuhun kun applesta siirtyis xiaomiin.\nNo miui on tunnetusti applemaisin käyttis androideista, mutta makuasioita miten tottuu tähän. Ite oon nyt hyvinkin tykästynyt kun miui 12 toi app drawerin vihdoinkin\nReactions: kowardi ja Timppavaan\nHyvä kamera, zoomia ja videoita myöten Xiaomi mi 10 Pro 5G mallissa. Muutamia kuukausia ollut käytössäni.\nPakko avautua heti, kun sain puhelimen ulos paketista. Keskelle takakantta läntätty imein ja serialin sisältävä tarra, jossa vielä kehotus pitää tarra paikallaan, että kuluttajansuoja säilyy. Jessus sentään mitä typeryyttä\nNyt on reilu kuukausi menty Mi 10 ultralla ja täytyy sanoa, että on heittämällä paras luuri lähi-historiassa. Tätä ennen ollut Samsungin, OnePlussaa ja huaweita käytössä niin tämä on helposti nopein toiminnaltaan kaikista. Kaikki vain toimii älyttömän sulavasti ilman mitään nykimistä.\nEn ole avannut bootloaderia enkä asentanut EU-rommia tähän kun tällä Kiina rommillakin kaikki toimii hienosti Google paysta lähtien. Tällä siis mennään.\nAkku kestää todella hyvin myös omalla käytöllä. SOT keskimäärin 7h ja akkua jäljellä vielä 20% tämän jälkeen. Käytössä kaikki "herkut" eli 120hz, 5G yms. Virtaa saa myös tarvittaessa todella nopeasti lisää tuolla 120w laturilla jos tarve vaatii. Tyhjästä täyteen karvan alta 30min. Yöt toki lataan hitaalla langattomalla laturilla.\nKamera on hyvä. Aurinkoisessa säässä en ole vielä kunnolla päässyt testaamaan kun ei ole paljoa aurinkoa näkynyt ja silloin kun se on paistanut niin ei ole kerennyt. Hämärässä enempi napsinut tähän mennessä kuvia.\nKaiken kaikkiaan huippu luuri suhteellisen edulliseen hintaan. Ei voi kun suositella. Alla muutama räpsy pääosin pimeässä otettuja kuvia.\nReactions: Puhis, toivis85, Eemeli90 ja 12 muuta\nLisää kivasti täpinöitä tuo yllä oleva, oma Ultra UPS:n arvion mukaan maanantaina perillä. Jatkossa jos joku halajaa tilata niin voin lämpimästi suositella Wonda Mobilea, toimitus viivästyi mutta vastailivat kysymyksiin asiallisesti ja kertoivat missä paketti menee (covid aiheuttanut lentoliikenteen perumisia ja tulli katseli paketin). Hyvittivät vielä rahallisesti koska myöhästyi muutaman päivän luvatusta 6-8 päivän toimituksesta.\nKyllähän tuo ultra kuumottaa, ei ole vielä näkynyt myyntipalstallakaan yhtään tarjolla\nTämä kertoo kaiken tarvittavan itselle, vaikuttaa pitopeliltä porukalle\nReactions: kicoxxx ja dale.jr\nEi ole kyllä minkäänlaista halua hävittää tätä. #pitopeli siis\nHmm.. Nollaako luuri SOTin jossain kohti "itsekseen" vai onko jotain, mitä en tajua. Aamulla kattelin, että SOT huiteli 8h ympärillä, mutta äsken katsottuna 4h SOT -lukema, eikä ole ollut laturissa (taikka missään piuhassa) tässä välissä? Vai onko tässä joku "nollataan 24h välein"?\n(MI 10 Lite & MIUI 12)\nMites näissä 10-malleissa on tuon äänenvoimakkuuden laita ? Lähinnä siis kuulokekäytössä ja bt-kaiuttimissa... Oon tykännyt Omenoista osittain senkin takia että niissä riittää potkua kun taas Pixel 4XL ja Sonyt ainakin ovat aika onnettomia antamaan ääntä tarpeeksi ulos.\nVoin puhua vain omasta puolestani (ja Lite-käyttäjänä), mutta ainakin omalla kohdalla äänenvoimakkuus ollut oikein sopiva. Olen testannut niin laadukkaampia kuin halppiskuulokkeita (langattomia lähinnä), mutta hankala toki puhua toisten puolesta.\nAinakin Buds+ kanssa saa melua sen verran tulemaan, ettei tarvii volumea tapissa pitää.\nMIUI 12:n "ominaisuus", näyttää akun käytön tiedot vain viimeisen 24 tunnin ajalta.\nOnpa harmi, SOT kun itselle se "tärkein" akun keston määrittelijä, mut pitänee sit aina yrittää katella SOT tasasin väliajoin. Nyt jos oikein laskenut, 11h SOT.


Toiveiden tynnyri: Raksajuhannusta ja ulkoverhoilua\nTalon eteläsivun ulkoverhous on edennyt, vaikka sadekelit ovat hiukan hidastaneet töitä. Kun verhoilu saatiin tehtyä ensin terassilipan korkeuteen, piti katoksen päällä kävellen lyödä vielä pari riviä lautaa seinään. Sen jälkeen taas telineitä muokkailtiin, ja nyt tuo oikea reuna julkisivusta on ylös asti paneloitu.\nUlkoverhoustyössä on tärkeää varmistaa, että paneelit kohtaavat talon kulmissa toisensa samalla korkeudella (kuva oikealla on melko hyvä esimerkki), eivätkä siis korkeussuunnassa eri kohdissa toisiinsa nähden. Pienikin ero paneelien korkeuksissa saattaa pistää silmään ikävästi. Eroja tulee varmasti, jos laudat vain lätkii seinään peräkanaa tarkistamatta korkeusasemia käytännössä jokaisen lautarivin kohdalla.\nIsäntä osti hiljattain 3D-ristikkolaserin, jonka avulla lautojen korkoja on nyt pystynyt mittailemaan tarkemmin kuin ritsiviivan kanssa. Noin 5mm korkoero sieltä eteläsivun paneloinnista sitten löytyi suhteessa pohjoissivuun, mutta isäntä pyrki vielä tekemään pieniä korjausliikkeitä asian eteen. Isäntä sanoi jälkiviisaana, että olisi pitänyt hankkia laser jo aikaisemmin. Silloin hän olisi laserin avulla tehnyt talon ympäri ensimmäisen lautarivin samaan korkoon, ja sen jälkeen piirtänyt korontarkistusmerkit asettamalla laudanpätkän alimmasta lautarivistä kohtisuoraan ylöspäin, jolloin merkit varmasti tulisivat oikeaan kohtaan joka puolella taloa. Hyvin olemme kuitenkin pärjänneet ilmankin, isännän tarkkuus palkitsee tässä kohdin.\nNaapurustonäkymiä lähes kuudesta metristä samalla kun isäntä mittailee korkoja laserilla.\nTuohon vihreälle pläntille on tulossa vielä yksi naapuritalo jossain vaiheessa\nNäkymiä omaan kolmion malliseen takapihaan\nOikea reuna julkisivusta paneloitu\nOmat maalaustouhuni sain taas hyvälle mallille, kun tummanharmaat tehostelaudatkin on nyt kaikki kertaalleen maalattu. Talon seiniä pitäisi maalata jo hyvää vauhtia, mutta sadekelillä se ei onnistu. Kesäkelien ilmestyttyä noin ylipäätään en ole jaksanut homehtua Hervannan betoniympäristössä, vaan olen tuonut raksan pihalle hiekkalelut ja aurinkotuolin. Raksalla odottaa myös vanha kankainen puutarhakatos kasaamista. Sillä tavoin voimme pojan kanssa viettää mukavasti iltaa ulkosalla, samalla kun isäntä rakentaa. Lapselle tuo hiekkainen piha sorakasoineen ja vesilammikoineen on aivan unelma, kunhan pitää tarkasti silmällä, ettei poika lähesty liikaa naulaisten puiden kasaa.\nSeuraavista kuvista sain itse juhannustunnelmaa, vaikka työn touhussa siellä oltiinkin. Ehkä sitten ensi vuonna mekin voimme juhlia juhannusta, mielellään omalla pihalla.\nUlkoverhouksen etenemisen edellytyksenä olisi seuraavaksi parvekkeen rakentaminen. Parvekkeen kantavaa palkkia ei voida verhoilla ennenkuin parvekkeen raakaponttilaudoitus on tehty. Samoin tuli päätettäväksi, minkälainen kaide parvekkeen eteläsivulle laitetaan, koska sen mahdollinen tukemisen tarve kantavaan palkkiin on oltava tiedossa jo nyt ennen verhoilua.\nOlin siinä uskossa, että parvekkeen länsisivullekin voidaan tehdä lasi- tai rimakaide, mutta siihen olikin jo julkisivukuvissa suunniteltu tavallista ulkoverhouspaneelia. Tämä johtuu harrastetilan katon lappeesta ja sen vaatimasta rintapellistä, jota ei niin vain kiinnitetäkään lasikaiteeseen, tai ainakin lopputuloksesta voisi tulla epäsiisti. Alla blogibanneristakin tuttu, nyt päivitetty havainnekuva talosta. Tuohon parvekkeen lasikaideosioon olen laittanut tarjouspyynnöt liikkeelle, ja pian juhannuksen jälkeen toivottavasti voimme päättää, miltä yritykseltä kaiteen tilaamme.


34 esirippua myöhemmin – mitä jäi käteen teatterivuodesta 2017 – Bibbidi Bobbidi Book\n29 joulukuun, 2017 29 joulukuun, 2017 julkaissut Laura Kuivalahti\nVoin rehellisesti ja liioittelematta sanoa, etten ole koskaan aiemmin ollut näin ahkera teatterin penkin kuluttaja. Kuluneen vuoden aikana olen nähnyt yhteensä 34 näytelmää, tanssiesitystä, oopperaa tai vastaavaa esittävän taiteen show’ta. Pääasiassa kuitenkin teatteria. Mistä tämä lähes viikoittainen teatteriputki sitten johtuu ja mitä siitä piirtyi parhaiten muistojen kankaalle? Katsotaanpas.\nMuutin tammikuun alussa Helsinkiin järjettömän kattavan kulttuuritarjonnan ääreen. Kun Kansallisteatterilta pyöräilee kotiin vartissa ja Helsingin kaupunginteatteri on korttelin päässä, huomaa teattereiden ohjelmistoja selaavansa ihan uudenlaisella tarmolla. Tammikuussa aloitin myös työt Maaseudun Tulevaisuudessa, minkä ansiosta olen voinut myös työni kautta nauttia teatterista, vaikka kokemus silloin toki hieman toisenlainen onkin. Kansallisteatterin painottuminen vuoden visiittikerroissa johtuu puolestaan puhtaasti Stage-lipusta, jonka ansiosta pääsen vuoden ajan katsomaan käytännössä katsoen kaikki suuren näyttämön tuotannot sekä ilman lisämaksua neljä esitystä millä tahansa estradilla. Tuota tarjousta olen käyttänyt hyväkseni niin paljon kuin vain istumalihakset ja täyteenammuttu kalenteri ovat antaneet myöten.\nMiettiessäni nyt menneitä kahtatoista kuukautta, voin todellakin todeta, että teatterivuosi tuntuu huomattavasti pidemmältä kuin 365 päivän mittaiselta. Voisin vaikka vannoa, että näin esimerkiksi Helsingin kaupunginteatterin Kirka-musikaalin ehkä pari vuotta sitten, samoin Turun kaupunginteatterin Tom of Finland -musikaalin. Mutta ei, pääsin nauttimaan molemmista mestariteoksista tänä keväänä.\nVuoden parasta näytelmää on juuri tämän ajallisen etäisyyden tunteen vuoksi todella vaikea valita, samoin kuin heikointa. Mitäänsanomattomimmat näytelmät ovat enää vain etäistä usvaa aivojeni poimuissa, ja jopa sykähdyttävimpien teatterielämysten synnyttämä tunneaallokko on jo tyyntynyt. Kansallisteatterin Canth sekä Koivu ja tähti olivat pettymyksiä, Ilta Esko Salmisen kanssa tallentui puolestaan mieleeni lämpöisenä kokemuksena. Muistan kesäteatterien hienoisen haparoinnin sekä aavistuksenomaisen pettymyksen Jyväskylän kaupunginteatterin Peter Panin äärellä. Kalevalanmaa oli hulvaton, moderni Taikahuilu pysäyttävä.\nPitkällisen pohdinnan päätteeksi julistan, että epävirallinen, satunnaisessa järjestyksessä oleva kärkilistani taitaa olla Tom of Finaland, Kangastus 38, Viulunsoittaja katolla ja Keuhkot. Jokaisesta vuoden aikana näkemästäni esityksestä kannan kuitenkin varmasti mukanani jonkinlaista oivallusta tai ajatusta vielä pitkään.\nEntä sitten ensi vuonna? Koska opiskelijakorttini on vielä toistaiseksi voimassa, aion ehdottomasti hankkia uuden Stage-lipun entisen vanhentuessa. Eilen listailin jo kevään ensi-iltoja työjuttuja ajatellen, ja siitäkin listasta tuli armottoman pitkä. Kaiken tämän teatteri-innostuksen keskellä yritän kuitenkin pitää mukana myös kohtuuden. Koska ensi-illat sijoittuvat vuodenkiertoon yleensä parvimaisina sykähdyksinä, on teatteriuupumus todellakin mahdollista. Jossain vaiheessa pimenevää syksyä kisaväsymys alkoi todella painaa, kun olin vahingossa pyhittänyt samalle viikolle useammankin illan teatterille. Siinä alkoivat muut elämän osa-alueet hieman kärsiä. Kaikkein makeinkin herkku voi aiheuttaa vatsanpuruja, joten täytyy yrittää pitää sisäinen teatteriahmattini kurissa.\nLopuksi vielä listaus (mielestäni) kaikista vuoden aikana näkemistäni esityksistä. Linkit johtavat joko blogissa julkaistuun arvioon tai MT:n sivuilla ilmestyneeseen artikkeliin.\n1. Jyväskylän kaupunginteatteri: Kauas pilvet karkaavat\n2. Helsingin kaupunginteatteri: Kirka – Surun pyyhit silmistäni\n3. Tampereen työväen teatteri: Spring Awakening\n4. Mortified Finland: Entiset teinit näyttämöllä\n5. Kansallisbaletti: Seitsemän veljestä (koreografin haastattelu)\n6. Kansallisteatteri: Canth\n7. Turun kaupunginteatteri: Tom of Finland\n8. Kansallisteatteri: Ilta Esko Salmisen kanssa\n9. Svenka Teatern: Tove\n10. Kansallisteatteri: Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja\n11. Puotilan kesäteatteri: Herra Hakkarainen ja suuri urheiluesitys\n12. Suomenlinnan kesätatteri: Seitsemän veljestä\n13. Valtimonteatteri: Engelin hattu\n14. Hämeenlinnan uusi kesäteatteri: Suklaasydän\n15. Teatteri Hyökyvuori: Viisas neitsyt\n16. Kansallisteatteri: Hölmöläiset\n17. Kansallisteatteri: Kangastus 38\n18. Helsingin kaupunginteatteri: Peppi Pitkätossu\n19. Jyväskylän kaupunginteatteri: Peter Pan\n20. Kansallisteatteri: Keuhkot\n21. Kansallisteatteri: Luulosairas\n22. Kansallisteatteri: Koivu ja tähti\n23. Kansallisteatteri: Kuolema Venetsiassa\n24. Kansallisbaletti: Kesäyön unelma\n25. Sivusta tukee koivu – Tanssiesitys kuudennesta sukupuutosta ja onnellisuuden taidosta\n26. Kansallisbaletti: Kalevalanmaa (baletin taiteellisen johtajan Kenneth Greven haastattelu)\n27. Riihimäen teatteri: Illallinen yhdelle… kahdelle… kolmelle… (kirjoittamani artikkeli)\n28. Kansallisooppera: Taikahuilu\n29. Hämeenlinnan teatteri: Yksi iso pitkä rakkaus Tabermannilla, kiitos\n30. Tampereen työväen teatteri: Viulunsoittaja katolla\n31. Kansallisteatteri: Masennuskomedia\n32. Ylioppilasteatteri: Järkeni ei riitä\n33. Kansallisbaletti: Pähkinänsärkijä ja Hiirikuningas\n34. Kaurialan lukio: Suomi 100 – Sairaan sikasiide musikaali Suomen tiestä itsenäisyyteen\nMillainen sinun teatterivuotesi oli ja millaisia suunnitelmia olet punonut vuoden 2018 varalle?\nbaletti Hämeenlinnan teatteri Hämeenlinnan Uusi Kesäteatteri Helsingin kaupunginteatteri Jyväskylän kaupunginteatteri Kansallisbaletti Kansallisooppera Kansallisteatteri ooppera Puotilan kesäteatteri Riihimäen teatteri Tampereen Työväen Teatteri teatteri Teatteri Hyökyvuori Teatterissa Turun kaupunginteatteri Valtimonteatteri Ylioppilasteatteri\n3 thoughts on “34 esirippua myöhemmin – mitä jäi käteen teatterivuodesta 2017”\nHyvää lauantaita tyypit! ✨ Jyväskylässä paistaa ihan inauksen aurinko, aion mennä ostamaan tulppaaneita ja viettää laatuaikaa miehen kanssa. Viikonloppu tuntuu just nyt aika hyvälle ☀ • Blogissa muuten arvio Neal Shustermanin Scythestä! Olin vähän kahden vaiheilla tämän lukemisesta loppuun, mutta onneksi päätin sinnitellä loppuun asti. Hitaan alun jälkeen Citran ja Rowanin seikkailut kävivät mielenkiintoisemmiksi! -Minna • #bookstagram #booksofinstagram #bookgram #igreads #nealshusterman #scythe #arcofascythe #youngadult #scifi #booklover #bookobsession #bookaddict #kirjagram #kirjallisuus #kirjainsta #lukuvinkki #kirjavinkki #lukeminen\nIT'S HERE! Meidän tämän vuoden isoin projekti on täällä, sillä seuraavat seitsemän kuukautta ME LUETAAN YHDESSÄ HARRY POTTEREITA! 🤩 - Pohdittiin Lauran kanssa alkuvuodesta, että haluttaisiin molemmat lukea Harry Potterit uudelleen. Sitten todettiin, että hei, se ois superhauskaa tehdä yhdessä ja kaikkien teidän lukijoiden kanssa! Siksi päätettiin järjestää #bibobookhpmaraton, joka kestää seitsemän kuukautta. Luetaan joka kuukausi yksi Harry Potter ja keskustellaan viikottain viimeisimmistä käänteistä. 😍 - Yhteisluku alkaa maanantaina 3.2. (tai jos et malta odottaa, voit jo lähteä liikkeelle). Olemme jakaneet jokaisen kirjan neljään osaan lukujen perusteella (paitsi Feeniksin killan viiteen, koska 1050 sivua) ja luemme joka viikko siis neljänneksen kirjasta. Aikataulua ei tietenkään ole pakko orjallisesti seurata, mutta postaamme aina seuraavan viikon maanantaina keskusteluaiheen IG-kuvan muodossa ja sen alla saa halutessaan käydä juttelemassa siihen asti luetuista jutuista. (Ja keskustella saa vaikka ei olisi vielä lukenut tai ei edes aikoisi lukea!) Lisäksi Laura tekee joka kuukausi yhden Harry Potteriin keskittyvän lukuvlogin. Niin paljon Potter-sisältöjä! - Jotta me ei muututtaisi aivan täysin HP-fanitiliksi, postaukset pyörii tavalliseen tapaan tiistaisin, torstaisin ja lauantaisin blogissa, sekä videot keskiviikkoisin ja sunnuntaisin tubessa. Itseasiassa voit käydä lukemassa tarkemmat suunnitelma #bibobookhpmaraton uusimmasta postauksesta osoitteessa bibobook.fi! Sieltä löytyy jo etukäteen muun muassa lukemisaikataulu ja sivumäärät. - Kommentoi alle, jos oot mukana meidän tempauksessa ja käytä #bibobookhpmaraton kun postaat! Tervetuloa mukaan 😍 -Minna - #harrypotter #harrypotterworld #bookstagram #booksofinstagram #bookish #booklover #bookobsession #bookaddict #reading #literaturelover #lukeminen #lukuhaaste #kirjagram #kirjainsta #igreads #instabook\nPidätkö yllättävistä juonenkäänteistä? • Minä pidän kirjojen ääressä yllättymisestä. Pidän siitä, että kaikki vastaukset on tarjoiltu minulle tarinan edetessä, mutta en saa itse kaivettua esille kokonaiskuvaa ennen kuin kirjailija sen minulle tekstissään osoittaa. Sen sijaan en pidä lainkaan siitä, että lukijaa huijataan, johdatellaan harhaan ja kalautetaan täysin puskista tulevalla juonenkäänteellä suoraan kalloon. Jotain johdattelua ja vihjailua täytyy olla ilmassa ennen kuin juoni tekee täyskäännöksen. • Harri Veistisen Kotitekoisen poikabändin alkeet ja Kotitekoisen poikabändin vaiheet -nuortenromaanit pelaavat muutamilla yllättävillä juonenkäänteillä. Ne eivät olleet törkeimmät joihin olen törmännyt, mutta hieman rujosti ne oli minun mielestäni toteutettu. Siitä huolimatta kirjat ovat kuitenkin erinomaisesti kirjoitettu ja rennolla otteella lukijaa viihdyttäviä. Lisää ajatuksia näistä kahdesta teoksesta nyt blogin puolella. –Laura • #kotitekoinenpoikabändi #harriveistinen @kustantamossa #nuortenkirjat #nuortenkirja #kirjagram #kirjakuva #kirjainsta #kirjaig #kirjagramsuomi #bookstagram #booksofinstagram #lukeminen #kirjaarvio #bookish #ukulele\nQ: Mikä runoteos on tehnyt on tehnyt suhun vaikutuksen? - Ensimmäinen hylläri luettu! 😎 (Aivan, hyllynlämmittäjä on nyt lyhyesti hylläri!) Luin muutama viikko sitten Märta Tikkasen Vuosisadan rakkaustarinan yhdessä illassa ja nyt tuntuu, että tämä teos olisi ansainnut enemmän pureskeluaikaa. Valtavan voimakkaita runoja ja isoja teemoja avioliitosta, naiseudesta ja elämästä ylipäätään. En osannut Goodreadsiin tätä merkatessani antaa tähtiluokitusta, enkä osaa vieläkään. En lue kovinkaan paljon runoja, enkä koe siksi voivani laittaa niitä kovinkaan hyvin kontekstiin. Lisäksi tämä oli lukukokemuksena jotenkin niin -- raaka, että tuntuu että vastaavaa kokemusta olisi ihan turhaa pelkistää tähtien määräksi. Hyvää maanantaita ja uutta viikkoa! -Minna - #märtatikkanen #poetry #instapoetry #bookstagram #bookgram #igreads #reading #bookish #booklover #runous #kirjagram #kirjainsta #kirjallisuus #lukeminen\nOletko lukenut säeromaaneja? 📚 • Rakastuin säeromaaneihin päätä pahkaa vuonna 2018 enkä saa niistä kyllikseni! Säeromaani kertoo romaanimaisen pitkän tarinan, mutta sivuilta on karsittu kaikki ylimääräiset sanat niin että lopputulos näyttää ulkoisesti runolta. Kirsti Kuronen on luultavasti tuotteliain suomalaine säeromaanien kirjoittaja. Hänen tuorein säeromaaninsa on viime vuonna ilmestynyt Merikki, joka kertoo ystävyyden karikoista ja välirikosta. Kirja-arvion pääset nyt lukemaan blogin puolella. –Laura • #merikki #säeromaani @karistonkirjat #nuortenkirjat #nuortenkirja #kirjagram #kirjakuva #kirjainsta #kirjaig #kirjagramsuomi #bookstagram #booksofinstagram #lukeminen #kirjaarvio\nQ: Luetko true crime -kirjallisuutta? - Hyvää torstaita tyypit! Taas on yksi viikko lähes finaalissa. 🤩 Blogissa on tänään arviossa Michelle McNamaran superhyvä I'll Be Gone in the Dark, joka kertoo kirjailijan kokemuksista hänen jahdatessaan pahamaineista Golden State Killeriä. Teos oli aivan uskomaton lukukokemus ja nautin siitä varsinkin tekstin tasolla kovasti. Samaan aikaan mietin kuitenkin true crimen eettisyyttä genrenä ja sitä faktaa, että tosielämään pohjautuvan rikoskirjallisuuden kuluttaminen tarkoittaa aina sitä, että viihtyy jonkun toisen tragedian parissa. McNamara itse kirjoittaa, että vaikka kiinnostuu esimerkiksi sarjamurhaajista, löytyy genrestä teoksia, jotka kohtelevat uhreja kunnioittavalla tavalla eivätkä turhaan repostele rikoksilla. McNamaran oma teos on ehdottomasti tätä lajia. Jos luet true crimea, niin suosittele mulle luettavaa! Genre on itselleni varsin tuntematon ja haluaisin tutustua siihen lisää. 😊 -Minna - #illbegoneinthedark #michellemcnamara #truecrime #bookstagram #booksofinstagram #bookish #bookandtea #bookobsession #reading #igreads #instabook #kirjagram #lukeminen #kirjainsta


Nyt puhuu Kalle Palander – kommentoi salasuhdetta 19-vuotiaaseen blondiin sekavasti: ”Koko juttu on ihan hassu!” | Seiska\nNyt puhuu Kalle Palander – kommentoi salasuhdetta 19-vuotiaaseen blondiin sekavasti: ”Koko juttu on ihan hassu!”\nSeiskan tietojen mukaan ex-alppihiihtäjä Kalle Palanderilla, 40, on ollut salasuhde yli 20 vuotta nuoremman helsinkiläiskaunottaren kanssa.\nLue myös: Kalle Palanderilla salasuhde 19-vuotiaaseen blondiin – romanssi roihahti työpaikalla!\nKalle on asunut perheineen ulkomailla jo vuosia mutta matkustelee yhä töiden perässä silloin tällöin Suomeen. Näin myös viime syksynä, jolloin käynnistynyt projekti työllisti pujottelun maailmanmestaria alkuvuoteen asti.\nKallen ja 19-vuotiaan naisen yhteydenpito alkoi juuri kyseisen työprojektin tiimoilta.\n– He tapasivat jo kuukausia sitten yhteisten töiden merkeissä, lähipiiristä kerrotaan.\nKATSO: Kalle Palander iski 19-vuotiaan blondin työpaikalla – yhteisiä baari-iltoja ja kiivasta viestittelyä: Seiska tavoitti muodokkaan salarakkaan – katso kuva!\nSeiska otti luonnollisesti yhteyttä Kalleen, joka vastasi Espanjan Aurinkorannikolta.\n– Mulla ole mitään sanottavaa niin kauan, kun teillä ei ole mitään sen kummempia todisteita. En voi sanoa tähän juuta enkä jaata, Kalle pyöritteli.\nKai voit kuitenkin kiistää, mikäli suhdeväite ei pidä paikkaansa?\n– En mä kiistä. Ei vain ole mitään kommentoitavaa, koska… Miksi kiistäisin? Näitä juttujahan tulee vähän väliä, että mulla olisi ollut muka tukku naisia.\n– Mutta ei siis ole todellakaan ollut mitään suhdetta tai työpaikkaromanssia. Eikä mun tarvitse kommentoida sitäkään, onko ollut yhden yön suhde vai ei.\nLue myös: Kalle Palanderilla romanssi 19-vuotiaan kanssa - Riina-Maija-vaimolta tyrmistynyt reaktio jymypaljastukseen: ”Kalle ei ole puhunut tästä mitään!”\nKalle halusi kuumeisesti tietää, mistä tietomme ovat peräisin. Niinpä Seiskan toimittaja kysyi, arvaako hän, kenestä kaunottaresta on kyse.\n– Voisin kuvitella kenestä on kyse, koska en kuitenkaan tee niin paljon erilaisia duunihommia Suomessa.\n– Kyllä mua v***aa, että tällaisia aletaan kaivella. Toisaalta ihan v***n sama. Mulla on isompiakin ongelmia tällä hetkellä kuin joku romanssijuttu 19-vuotiaan kanssa. Ihmiset saavat ajatella mitä haluavat!\nLue myös: Kalle Palanderilla salasuhde 21 vuotta nuoremman blondin kanssa – jäänyt kiinni pettämisestä aiemminkin!\nSitten Kalle tuli toisiin aatoksiin ja kiisti salasuhteen.\n– Ei pidä paikkaansa! Koko juttu on ihan hassu.\nViikonlopun jälkeen Kalle halusi vielä täsmentää kantaansa.\n– Viihdyn hyvin myös naisten seurassa, ja aina silloin tällöin, esimerkiksi töiden merkeissä saattaa joku ihastuakin. Ei siitä voi loukkaantua, mutta toivoisin, ettei yksityisasioita puitaisi julkisuudessa.\nkalle palander salarakas pettäminen\nYlen olympiatiimissä oleva Kalle Palander täräyttää: Olympialaiset ovat hanurista! Ylen olympiatiimissä oleva Kalle Palander täräyttää: Olympialaiset ovat hanurist…\nKalle Palander veteli päiväkaljoja – kuva! Kalle Palander veteli päiväkaljoja – kuva!…\nKalle Palander muistelee railakasta ryyppyreissua Etelä-Koreassa: Eihän siinä ollut mitään järkeä! Kalle Palander muistelee railakasta ryyppyreissua Etelä-Koreassa: Eihän siinä ol…


Me aloitettiin lapsen hankinta syksyllä 2015. Ihana ajatus siitä, että päätettiin perustaa perhe <3 Vaatekaupassa kävin hypistelemässä lasten vaatteita vähän perhosia vatsanpohjassa ajatellen, että näitä me sitten käydään ostamassa meidän pienelle. Tuollaisia konkreettisia asioita, joita on pukenut vaan nukeille lapsena.\nMentiin loppusyksystä ensikäynnille ja psykologin vastaanotolle, valittiin luovuttaja ja tilattiin siittiöt. Päätettiin tilata 4 olkea, koska oltiin varauduttu siihen, että ainakin se varmaankin tarvitaan. Mirkun serkkukin oli tarvinnut 7, siis seitsemän inseminaatiota ennen kuin tärppäsi!\nEnsimmäinen inseminaatio tehtiin tammikuussa 2016. Se oli niin ihmeellistä, kun ajatteli jo tietysti heti olevansa raskaana. Siinä kevään mittaan tehtiin aukiolotutkimusta, kokeiltiin luonnonkiertoon ja Letrozol-kiertoon ja inssit vaan päättyivät negaan. Ei todettu mitään vikaa tai ongelmaa.\nNeljännen ja vikan inssin aikana meille väläytettiin mahdollisuutta osallistua klinikan IVF-kokeiluun. Kyseessä oli heidän oma kokeilunsa, jossa käytettiin vähemmän hormoneja tavoitteena saada pienempi määrä laadukkaampia munasoluja kehitettyä. Lääkäri suositteli meille IVF:ää myös siksi, että nähdään kypsyykö munarakkuloissa ylipäänsä munasoluja ja hedelmöittyykö ne. Me päätettiin heti, että lähdetään IVF:ään. Inssit oli nyt toistaiseksi nähty ja epäilys tietysti heräsi siitä, että onko niitä munasoluja siellä oikeesti. Alkoi olla jo vähän epätoivoinen fiilis, vaikka inssejä oli vasta tehty neljä. Tätä varmaan lisäsi se, kun lääkärit ja kätilöt olivat joka kerta niin varmoja, että nyt tämä onnistuu. Ihme, jos tämä nyt ei onnistu. Niin hyvä johtofollikkeli, kohdun limakalvo, ajoitus jne. Kätilö ja lääkärit vakuuttelivat, että minulla olisi nuorena, terveenä ihmisenä jopa 50% mahdollisuus raskautua alkionsiirrosta. Normaalistikin se todennäköisyys olisi 30%, joten mietittiin, että totta kai laitetaan nyt rahat tähän ja kohta meillä on vauva!\nSyksyllä 2016 sitten IVF koitti ja punktiossa kerättiin 8 munasolua, joista 6 hedelmöittyi normaalisti. 1 siirrettiin tuoresiirtona ja 5 meni pakkaseen. Tulos oli todella hyvä ja tässä vaiheessa ei käynyt mielessäkään, että tämä ei onnistuisi... Tästä projektista ei tuolloin tiennyt kuin pari meidän parasta ystävää. Ei haluttu kertoa liian monelle, ennen kuin sitten olisi jotain kerrottavaa! Mietin jo seuraavan kesän kesälomia, että joko sitä olisi äitiyslomalla siihen aikaan kun kesälomia pitäisi pitää. Tuoresiirto päättyi negaan ja niin myös ensimmäinen PAS.\nTässä vaiheessa olimme henkisesti todella loppu. Voimavarat olivat tipotiessään ja kaikki tuntui hyvin synkältä. Oltiin tultu pilvilinnoista vapaapudotuksella alas. Neljä inseminaatiota ja kaksi alkionsiirtoa ja tulos edelleen pyöreä nolla. IVF-hoito itsessään on aika kuormittava. Hormonit tekivät ainakin minusta vähän erikoisen ja saatoin pillahtaa itkuun milloin mistäkin asiasta. Munasolupunktio ei ollut järkyttävä kokemus, vaan sen kesti kipulääkityksen avulla ihan hyvin. Sen jälkeinen lievä hyperstimulaatio aiheutti noin viikon ajaksi vaikeuksia, mutta meni sitten onneksi lievänä ohi. Lisäksi se epäonnistumisen fiilis ja parisuhteelle aiheutuva kuorma tekivät olon entistä huonommaksi. Lapsettomuushoidoista ja IVF:stä sanotaan, että huonoin lopputulos on se, että lasta ei tule ja myös parisuhde menee. Tämä pyöri takaraivossa vähän väliä. Oltiinko me lähdetty johonkin, joka tuhoaa kuitenkin sen toistaiseksi tärkeimmän asian? Kotona alkoi olla melko raskas ilmapiiri, eikä osattu oikein käsitellä asiaa yhdessä.\nMinä aloin olla oma tavallani henkisesti loppu, enkä jaksanut töissä panostaa. Työkaverini sitten passitti minut lääkärin juttusille ja siltä istumalta päädyttiin parin viikon sairaslomaan ja voimien keräilyyn. Sain omat ajatukset pikkuhiljaa järjestykseen ja muutaman kuukauden aikana tuntui siltä, että asiat alkoivat korjaantua. Lääkärillä käynti poiki myös sen, että sain lähetteen verikokeisiin, jossa tutkittiin outojen oireideni mahdollista aiheuttajaa. (Myöhemmin on vahvistunut, että oireilu on ollut sekä kilpirauhasen vajaatoiminnan oireita että homeoireilua). Todettiin reilusti kohonneet kilpirauhasen vasta-aineet ja epäily kilpirauhastulehduksesta. Pääsin sisätautilääkärille, joka aloitti kilpirauhaseen Thyroxin-lääkityksen.\nSeuraava alkionsiirto tehtiin toukokuussa 2017 ja pari seuraavaakin siinä puolen vuoden sisään. Tulos edelleen nolla. Vieläkin se teki kipeää, mutta nyt jo osattiin ottaa asia yhdessä vastaan ja päästiin niistäkin pettymyksistä eteenpäin. Vuoden 2017 siirtoihin otettiin tukihoidoksi kortisoni tuon kilpirauhastulehduksen epäilyn takia. Kortisoni ei auttanut, eikä alkioliima tai muutkaan konstit. Viimeinenkin alkio siirrettiin ja sekään ei kiinnittynyt. Hoitohenkilökunta edelleen yhtä ihmeissään. Eikö yhtään mitään niissä testitikuissa? Ei, ei niin mitään.\nAutoimmuuniperäinen kilpirauhastulehdus vahvistui nyt tämän vuoden alussa ultraäänitutkimuksella. Siitä lähti lumipallo pyörimään omassa päässäni ja sen myötä olen osannut korjata asioita, jotka elimistöäni ovat koko tämän reilun 2 vuoden ajan kuormittaneet.\nSumma summarum, olemme edelleen lapsettomia, mutta yhdessä. Olemme oikeasti onnellisia ja monet asiat elämässä ovat paremmin kuin aikoihin. Tunnen oloni jopa sinuiksi sen asian kanssa, että meille ei ehkä tule lasta. Koska en usko sattumaan, niin olen sitä mieltä, että jostain syystä tämä matka meidän on pitänyt käydä. Päätimme yhteistuumin, että hoidot saavat olla nyt tauolla ja keskitytään kuluttamaan välillä rahaa mm. talon remontointiin. Ja koska tästä elämästä on tähän asti selvitty, niin nyt meidän pian 9-vuotinen seurustelu saa luvan päättyä ja menemme syksyllä naimisiin! :D\nhäät sateenkaarimatkalla tulevaisuus\nTunnisteet: häät sateenkaarimatkalla tulevaisuus\nRaija 1. maaliskuuta 2018 klo 12.47\nIhanaa! <3 Onnea jo etukäteen uudesta elämänmuutoksesta! Kiva kuulla, että teillä pyyhkii hyvin. :)\nTeillä on kyllä ollut pitkä matka. Muistan vielä, kuinka aloittelimme hoitoja yhtä aikaa teidän kanssa ja olin varma, että ihan pian teilläkin tärppää. Toivottavasti senkin saisitte vielä joskus kokea.\nNipsu 27. huhtikuuta 2018 klo 14.28\nPitkä on teidän taival ollut, mutta päätös tauosta on varmasti nyt kohdallaan. Häät, ihanaa, onnea jo valmiiksi! :)\nNipsu 1. huhtikuuta 2019 klo 16.16\nUmakki 1. tammikuuta 2020 klo 20.13\nHuh! On todella pidetty niin taukoa, etten ole edes blogia avannut. IVF-hoito on suunnitteilla tähän alkuvuoteen :)\nLievää hyperiä ja paluu normaalielämään\nPunktion jälkeen minulle kehittyi siis lievä hyperstimulaatio-oireyhtymä ja nestettä kertyi munasarjoihin ihan reilusti. Turvotus, voimakas kiristyksen tunne koko keskivartalossa ja liikkumisen vaikeus olivat ne päällimmäiset oireet. Öisin heräilin monta kertaa, kun kiristi joka kohtaa ja oli hankala vaihtaa asentoakin. Päivällä oli sellainen olo kuin maha olisi koko ajan täynnä vettä tai ylipäänsä täynnä. Joka askel tuntui epämiellyttävänä. Jos enemmän tuli liikuttua (siis otettua muutama ylimääräinen askel pihapiirissä) niin särkyä saattoi esiintyä munasarjoissa, mutta voimakkaampia kipuja ei onneksi. Lääkäri sanoi, että liikkuminen stimuloi munasarjoja lisää, joten liikkumista tulisi välttää. Ihan vuodelevossa en pystynyt olemaan kun Mirkku oli epäkätevästi juuri tuon viikonlopun reissussa ja kotihommia ja koirien hoitoa oli pakko vähän jatkuvasti tehdä. Sunnuntai-iltana sitten olo olikin edelleen yhtä tukala, väsymys oli kova ja palelikin vielä. Mittasin lämmön, joka oli noin as\nAlkioliima / EmbryoGlue ???\nSunnuntaina kp11 tikkuun piirtyi LH-piikki, jota kuitenkin vähän epäilin tulkintavirheeksi, koska niin aikainen ajankohta tuntui erikoiselta. Kohdun limakalvo oli hyvän näköinen ja muutenkin näytti siltä, että sunnuntain LH-piikki olisi ihan looginen. Sitten hoitaja kysyi, että haluammeko käyttää alkioliimaa ? Say what? EmbryoGlue on siis aine, josta on jotain näyttöä, että siitä voi olla hyötyä alkion kiinnittymisessä. Sisältää mm. hyaluronia. Lääkäri sanoi, että valmistajan mukaan siitä ei ainakaan ole haittaa.. heh heh! Eivät siis erityisesti sitä suositelleet, koska näyttö sen hyödystä on ilmeisen vähäistä. Mutta meidän pitäisi nyt kuitenkin päättää, haluammeko käyttää jotain ainetta, joka maksaa 200 e, joka EHKÄ voi auttaa alkionkiinnityksessä. Ja ilmoittaa klinikalle huomenna! Please, onko kellään mitään tietoa / kokemusta / valistunutta arvausta tähän asiaan? Siirtopäiväksi päätettiin torstai.


En jaksanut enää eilen illalla raahautua töiden jälkeen koneelle, joten postailen nyt eilisen aamun ratsastuksista.\nSandran kanssa suuntasimme maastoon ilman satulaa. Mentiin suurimmaksi osaksi käyntiä, mutta otettiin myös muutama pieni ravipätkä. Henri oli mukana pyörällä, joten saatiin muutama kuvanenkin. :) Sandra käyttäytyi hienosti, en olekaan tainnut käydä sillä ilman satulaa maastossa kertaakaan ennen tätä.\nHalin kanssa mentiin jälleen kentällä, joku puolisen tuntia. Ravailtiin vaan suuntaa vaihdellen. Se on mulle niin vieras hevonen vielä, että en kehtaa vaatia siltä ihmeempiä. Lisäksi sillä ei lihaskunto ole mikään paras tällä hetkellä, joten lähinnä vaan verkkaillaan ja tutustutaan toisiimme.\nTää oli tämmönen pikapostaus, tunnin päästä pitäisi olla jo töissä, joten täytynee ruveta valmistautumaan. Ajattelin julkaista kysymyspostauksen vastaukset huomenissa tai ylihuomenna, joten vielä saa laitella kysymyksiä jos jollain sellaisia on! :)\nAlso visit my web-site cheap hosting with cpanel


STAUFF: Stauff laajentaa hitsausliitinvalikoimaa\nNews You are here: Home > News > Press Information > Latest Press Releases > Stauff laajentaa hitsausliitinvalikoimaa\nStauff laajentaa hitsausliitinvalikoimaa\n(Werdohl, Toukokuu 2018)\nUudet rakennesarjat vaativiin käyttökohteisiin, esim. voimalaitostekniikassa\nRakennesarjoilla FI-SNR ja FI-ASV Stauff laajentaa Stauff Connect -hitsausliitinten tuotetarjontaa. Tämä liitostekniikka korvataan erilaisissa käyttötarkoituksissa yhä enemmän asennusystävällisemmillä muovausjärjestelmillä, kuten esim. Stauff Formilla. Se säilyttää kuitenkin myös tulevaisuudessa paikkansa markkinoilla – erityisesti vaativassa raskasteollisuudessa ja voimalaitostekniikassa.\nPremium-segmentin täyden valikoiman tarjoajana Stauff kehittää siksi myös tätä tuotesarjaa johdonmukaisesti edelleen: Nyt valittavana on kaksi uutta rakennesarjaa. Ensimmäisessä, nimikkeeltään FI-SNR, kyse on O-renkaalla varustetusta 24 asteen hitsauskartiosupistuksista. Tässä käyttäjä voi sovittaa putkistoa hitsaamalla vakioliitinrunkoon norminmukaisen 24 asteen sisäkartion avulla, jolloin liitettävän putken nimelliskoko on pienempi kuin liittimen rungon nimelliskoko – siksi supistus. Tämä rakennesarja on toimitettavissa rakennekokoina 8/6L (kevyt rakennesarja) aina kokoon 30/25S (raskas rakennesarja) asti.\nToinen rakennesarja FI-ASV on suora hitsausliitin putkille. Se toimitetaan sarjana, joka koostuu hitsauskartiosta, kiinni hitsattavasta liittimen rungosta ja tavallisesta hattumutterista. Tämä liitin yhdistää kaksi ulkohalkaisijaltaan samankokoista putkea toisiinsa, jolloin hitsauksen on tapahduttava molemmilla puolilla. Näitä liittimiä on saatavana raskaana rakennesarjana kokoina 10S - 38S.\nAivan kuten FI-SNR-sarja myös rakennesarjan FI-ASV-liitokset toimitetaan fosfatoituina, koska tällä pinnoituksella varustetut komponentit voidaan hitsata ilman terveydellisiä vaaroja. Kaikki muut käytettävät komponentit (liittimen rungot, hattumutterit) on kuitenkin, kuten Stauff Connect -valikoimalle yleistä, varustettu laadukkaalla sinkki/nikkeli-pinnoitteella.\nNäillä kummallakin rakennesarjalla Stauff laajentaa hitsausliitinten vakioluettelovalikoimaansa kattavana Stauff Connect -valikoimana, joka on jo tähän asti koostunut neljästä eri mallista: suorat hitsauslaipioliittimet, suorat hitsausliittimet, kulmahitsausliittimet ja 24 asteen hitsauskartio O-renkaalla. Nyt käyttäjällä on käytettävissään kuusi rakennesarjaa.\nUusi suoran hitsausliittimen rakennesarja putkille tyyppiä FI-ASV\nStauff-valikoiman uutuus: O-renkaalla varustettu 24 asteen hitsauskartiosupistus tyyppiä FI-SNR\nYou are here: Home > News > Press Information > Latest Press Releases > Stauff laajentaa hitsausliitinvalikoimaa


Raija ja Erkki Uotilan arkistot: Valloittavaa valtaa\nVanhempieni valokuvien järjestäminen, digitointi ja tallentaminen on hauskaa. Sen hauskuutta - tai paremminkin valloittavuutta - on hieman vaikea selittää, yritän silti.\nLapsena keräilin kaikenlaista. Ihminen on keräilijä. Keräsin ainakin postimerkkejä, urheilijoita esittäviä kortteja, tarroja, sarjakuvalehtiä, pienoismalleja ja muovisotilaita. Aika moni muukin touhusi samojen asioiden äärellä. En ollut keräilyhommissakaan kovin menestynyt, mutta jonkin aikaa keräily oli jotenkin koukuttavaa.\nMiksi? Ehkä siksi, että keräilija on osa keräilijöiden joukkoa, jossa ihmisten kanssa ollaan tekemisissä tavaroiden välityksellä. Tavaravaihtoon perustuva kommunikointi on maailmanlaajuisesti toimiva, rauhanomainen ja täysin lyömätön ihmiskunnan keksintö. Mikään muu elukka ei ole kehittynyt niin pitkälle keräämisessä ja vaihtamisessa kuin ihminen. Keräily on demokraattistakin - persoonallisuutesi ominaisuudet eivät ole menestyksen esteenä - vain hallussasi olevien keräilynkohteiden määrä ja arvo merkitsevät. Et sinä.\nKun vain harvan ihmisen tarvitsee enää kerätä ruokaa ja polttopuita hengen pitimikseen, olemme keksineet kaikenlaisia symbolisia keräilyn kohteita, joiden avulla voimme mittauttaa arvomme ja asemamme - ja kuluttaa pitkiä ja yltäkylläisiä päiviämme.\nÄitini isä, Juho Lavikainen joskus 1930 tai 1940 -luvulla. Kuvaaja tuntematon, luultavasti Jyväskyläläinen valokuvaamo. Olen keräilijä, kerään vanhoja valokuvia ja asetan ne sellaisiin yhteyksiin, johon niitä ei - ehkä - koskaan tarkoitettu. Jos isoisäni on vapaaehtoisesti valokuvattavaksi mennyt, hän ehkä halusi kuvan katseltavaksi. Mutta halusiko hän kuvansa vain joidenkin nähtäväksi?\nPostimerkit ovat yksi hyvä esimerkki, mutta ehkä parempia nykykeräilyn kohteita ovat vaikkapa facebookin kaverit tai ulkommanmatkoilta otetut ja somessa jaetut valokuvat.\nMikä tahansa keräily on ihmiselle luontaista. Keräilemällä voi tyydyttää yhteenkuuluvuuden tarvetta, mutta keräilemällä voi myös sammuttaa vallanjanoaan. Kun keräät, samalla valikoit ja järjestät. Järjestys on korkein vallankäytön muoto.\nKun valikoin digitoitavaksi kuvia valokuva-albumeista ja järjestän niitä ryhmiksi ja kuvaan niitä rajallisella määrällä sanoja, syntyy minun luomani otos maailmasta. Se on minun teokseni. Tietenkin se perustuu toisten tekoihin, mutta otos ja järjestys on minun luomaani ja se, jos mikä on vallankäyttöä.\nSe on valloittavaa.\nPS Noin vuosikymmen sitten, postmodernin diskurssin (wau) kulta-aikana kirjoitettiin paljon kaikenlaisista valta-asioista - arkistoihinkin liittyen.\nOn hienoa, että ameriikan arkistoyhdistys pitää lehtiarkistonsa "The American Archivist" laadukkaat artikkelit vapaana (viimeisimpiä numeroita lukuunottamatta). Sieltä löytyy vaikkapa tämä Tom Neshmithin kiintoisa juttu:\nSeeing Archives: Postmodernism and the Changing Intellectual Place of Archives\nLähettänyt Pekka Uotila klo 6.22\nKatoavia, sähköisiä jälkiä\nErkin palvelus puolustusvoimissa


Vihreiden nuorten vaaliohjelma 2019 – Vihreät nuoret\nKarsitaan ilmastolle haitallisia tukia ja otetaan käyttöön haittaverot! Tukemisen sijaan ympäristölle haitallista toimintaa on verotettava entistä tiukemmin. Verotetaan ympäristöhaittoja, oli kyse sitten autoilusta tai eläintuotannosta. Otetaan käyttöön lihavero ja muovivero.\nHiilineutraali Suomi 2030 – vähemmän päästöjä kuin hiilinieluja. Pohjoiset metsät ovat yksi maailman merkittävimmistä hiilinieluista, ja siksi metsähakkuita on rajoitettava. Lopetetaan avohakkuut valtion mailla ja kehitetään metsätaloutta kestävään suuntaan.\nUusiutuvan energian Suomi! Panostetaan uusiutuvien energianlähteiden tutkimukseen ja kehitykseen. Kehitetään Suomelle energiaohjelma, jolla päästään eroon fossiilisista energianlähteistä 2020-luvulla.\nSekajäte historiaan – Panostetaan kiertotalouteen, jätteenkäsittelyyn ja uusiokäyttöön. Luodaan Suomeen yhtenäinen jätteenkäsittelyjärjestelmä ja velvoitetaan tuottajat osallistumaan tuotteistaan aiheutuvien jätteiden kierrätykseen.\nTuetaan kestävän yhdyskuntarakenteen kehittämistä! Rakennetaan tiiviitä, eläviä ja viihtyisiä kaupunkeja, jotka säästävät luontoa ympärillämme. Panostetaan asuntotuotannon kasvattamiseen, uusiutuviin rakennusmateriaaleihin ja raideliikenneratkaisuihin.\nEU ilmastonmuutoksen torjumisen edelläkävijäksi! Tehostetaan EU:n päästökauppaa laajentamalla sen maantieteellistä ja sektorikohtaista kattavuutta. Laajennetaan päästökauppa kattamaan myös liikenteen sekä metsä- ja maatalouden päästöt. Vähennetään päästöoikeuksien määrää ja varmistetaan riittävän nopea päästövähennysten taso. Kiristetään ympäristölle haitallisen toiminnan sääntelyä ja ajetaan alas ympäristölle haitalliset EU-tuet, kuten eläintuotannon tuet.\nAsetetaan luonto etusijalle! Lopetetaan avohakkuut valtion mailla ja kasvatetaan luonnonsuojelun määrärahoja. Toteutetaan soidensuojeluohjelma ja suojellaan YK:n biodiversiteettisopimuksen mukaan 17% Suomen maa-alueesta. Nostetaan METSO-ohjelman rahoitusta niin, että 10% Etelä-Suomen metsistä saadaan suojelun piiriin. Velvoitetaan metsäteollisuus sertifioimaan talousmetsät FSC-sertifikaatilla.\nSuojellaan arktinen alue ja rauhoitetaan se taloudelliselta riistolta. Kielletään öljynporaus ja rajoitetaan uusien laivareittien avaamista arktisille alueille. Suomen ei tule rakentaa Jäämeren rataa.\nPelastetaan Itämeri! Valvotaan tehokkaasti Itämeren liikennettä eikä rakenneta uusia laivaväyliä. Kielletään pilssi- ja jätevesien lasku Suomen merialueille ja vaikutetaan kiellon laajentamiseen koko Itämerelle. Vähennetään maatalouden ja teollisuuden päästöjä Itämeren valuma-alueella, johon lähes koko Suomi kuuluu.\nLisätään lajiensuojelun keinoja! Rahoitetaan uhanalaisten lajien levinneisyyden ja ekologian selvittämistä ja varmistetaan lajitietokeskuksen riittävä rahoitus. Toteutetaan uhanalaisten lajien suojelun toimenpideohjelman toimet. Helpotetaan vapaaehtoisten tekemien lajihavaintojen luonnonsuojelukäyttöä kehittämällä tietojärjestelmiä ja yhteistyötä viranomaisten kanssa.\nLopetetaan ylikalastus! Tehostetaan kalastuksen valvontaa EU:n aluevesillä ja rajoitetaan ylikalastettujen kalalajien tuontia. Toteutetaan kansallinen kalatiestrategia ja päivitetään vesilakia siten, että vesirakentamisen aiheuttamat kalataloushaitat voidaan minimoida.\nSuojellaan kaupunkiluontoa! Turvataan kaupunkieläimille mahdollisimman laajat elinympäristöt pitämällä huolta kattavasta ekologisten käytävien verkostosta. Edistetään kaupunkiluonnon monimuotoisuutta esimerkiksi niityillä, viherkatoilla, katupuilla ja kaupunkiviljelyllä.\nAjetaan alas eläintuotannon tuet! Julkisen rahan laittaminen eläintuotantoon pitää esimerkiksi lihan keinotekoisesti halvempana kuin kasvisproteiinien, jolloin lihan kuluttaminen on helpompaa. Eläintuotannon tukeminen on lopetettava ja maataloustuet suunnattava vähäpäästöiseen ja ympäristön monimuotoisuutta tukevaan ruuantuotantoon niin EU-tukien kuin kansallisten tukien osalta. Edistetään vertikaaliviljelyä ja muita tulevaisuuden vähän tilaavieviä ruoantuotannon muotoja.\nOtetaan käyttöön eläintuotevero! Pelkkä eläintuotannon tukien laskeminen ei riitä. Eläintuotteiden hintaa tulee nostaa myös verotuksella. Haluamme ottaa käyttöön kaikkiin eläintuotteisiin osuvan haittaveron, joka kohdistuu tuotannon negatiivisiin ympäristövaikutuksiin\nLoppu eläinten hyväksikäytölle! Eläintuotannosta on luovuttava ja eläinperäisistä tuotteista on pyrittävä kokonaan eroon niin pitkälle kuin se on mahdollista. Kielletään turkistarhaus ja turkisten myynti.\nVähemmän lihaa lautasella, terveempi väestö ja ilmasto. Tuodaan kasvisruokapäivä niin kouluihin, varuskuntiin, sairaaloihin kuin muihinkin julkisiin instituutioihin.\nPoistetaan köyhyys! Terveys- ja hyvinvointieroja on kavennettava takaamalla riittävät resurssit ennaltaehkäisyyn ja palveluiden saavutettavuuteen. Kaikille on varallisuudesta riippumatta turvattava laadukkaat julkiset palvelut. Kehitetään EU:n sosiaalista ulottuvuutta varmistamaan jokaiselle Euroopassa asuvalle vahva turvaverkko ja laadukkaat hyvinvointipalvelut.\nPanostetaan mielenterveyspalveluihin! Matalan kynnyksen mielenterveyspalvelut sekä tukevat yksilön hyvinvointia että tuovat pitkällä tähtäimellä säästöjä yhteiskunnalle. Ennaltaehkäisevään mielenterveystyöhön on suunnattava lisäresursseja.\nOtetaan käyttöön elämiseen riittävä perustulo! Perustulo tarvitaan, jotta voidaan taata vastikkeeton perusturva ilman pelkoa toimeentulon menettämisestä. Perustulo purkaa kannustinloukkuja ja tekee työn tekemisestä kannattavampaa. Näin perustulo vastaa muuttuvan työelämän tarpeisiin ja luo luottamuksen yhteiskuntaa.\nAsumistuki yksilökohtaiseksi! Puolison ja kämppiksen tulojen vaikutus asumistukeen on poistettava. Perustulon käyttöönoton myötä asumistuki korvataan perustulon aluekohtaisella asumislisällä.\nNostetaan opintoraha elämiseen riittävälle tasolle! Myös opiskelijoille kuuluu riittävä perustoimeentulo. Opiskelijat ovat ainoa ihmisryhmä, joiden odotetaan kustantavan elämisensä lainarahalla. Siksi askeleena kohti perustuloa tulee opintoraha nostaa muiden perusturvaetuuksien tasolle.\nPerutaan koulutusleikkaukset! Viime vuosina on leikattu Suomen suurimmasta vahvuudesta, maksuttomasta ja laadukkaasta koulutuksesta. Nyt on aika kääntää kehityksen suunta! Panostetaan koulutukseen sekä jokaisen tasa-arvoisiin mahdollisuuksiin pärjätä ja kehittyä tulevaisuuden yhteiskunnassa.\nPoistetaan nykymuotoiset ylioppilaskirjoitukset. Ylioppilaskirjoitukset ohjaavat opiskelua koko lukion ajalta, määrittelevät opiskelijan jatko-opintomahdollisuuksia ja lisäävät epätasa-arvoa eri toisen asteen koulutuksen käyneiden välille.\nSiirrytään aitoon maksuttomuuteen myös toisen asteen koulutuksessa. Tarjotaan oppimateriaalit, tarvikkeet, työvälineet ja -asut sekä opiskelun kannalta välttämätön sisältö maksuttomasti. Opiskelun kulut eivät saa kaatua opiskelijan maksettavaksi – oli kyse sitten turvakengistä tai opintomatkasta.\nPoistetaan kansainvälisten opiskelijoiden lukukausimaksut. Myös kansainvälisille opiskelijoille kuuluu maksuton koulutus! Lukukausimaksut ovat vähentäneet kansainvälisten opiskelijoiden oleskelulupahakemuksia tilanteessa, jossa tarvitsemme lisää kansainvälisiä osaajia. Niiden poisto on sekä yhdenvertaisuusteko, että tärkeää Suomen talouden kehitykselle.\nLisätään yhteiskunnallisen vaikuttamisen opetusta! Opetusta yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta tarvitaan lisää etenkin ammatillisessa koulutuksessa. Toteutetaan opetuksen lisääminen osallisuuden avulla niin, että oppilaitokset tiivistävät yhteistyötä opiskelijakuntien kanssa.\nTaataan jokaiselle mahdollisuus opiskella myös muussa kuin omassa korkeakoulussa! Uudistetaan korkeakoulujen rahoitusmallia palkitsemaan koulutussisältöjen tarjoamisesta muillekin kuin tutkinto-opiskelijoille. Varmistetaan jokaiselle mahdollisuus kansainvälistymiseen joko omassa oppilaitoksessa tai vaihto-opiskelun kautta.\nKorjataan translaki! Translaki on korjattava sukupuolen itsemääräämisoikeutta kunnioittavaksi – loppu stereotyyppiselle kahtiajakoon pakottamiselle ja pakkosterilisaatiolle.\nTasa-arvoa vanhemmuuteen! Sateenkaariperheille tasapuolinen kohtelu ja isille paremmat mahdollisuudet jäädä kotiin lasten kanssa.\nEroon sukupuolittuneesta palkkakuopasta – stereotypioita kitkettävä ja hoiva-alojen palkkoja nostettava.\nMiehiä syrjivästä asevelvollisuudesta luovuttava! Otetaan käyttöön sukupuolineutraalit kutsunnat ja vapaaehtoinen asepalvelus.\nLoppu seksuaalisen väkivallan vähättelylle! Rikoslaki on muutettava itsemääräämisoikeutta kunnioittavaksi. Sanallinen häirintä on kiellettävä ja raiskauksen määritelmä päivitettävä suostumusperustaiseksi.\nRasismi rikoslakiin! Puolustetaan ihmisoikeuksia kieltämällä järjestäytynyt rasismi rikoslaissa.\nKannetaan vastuumme globaalin kestävän kehityksen edistämisessä! Nostetaan kehitysyhteistyön rahoitus yhteen prosenttiin bruttokansantuotteesta ja otetaan Suomessa käyttöön yritysvastuulaki, joka velvoittaa yrityksiä välttämään ja vähentämään toimintansa kielteisiä ihmisoikeusvaikutuksia. Otetaan käyttöön hiilitullit.\nToimeentuloedellytyksestä luovuttava perheenyhdistämisissä. Ihmisen oikeus olla perheensä kanssa ei saa johtua epäinhimillisistä vaatimuksista korkeasta tulotasosta.\nAsetetaan ihmisoikeudet etusijalle maahanmuuttopolitiikassa. Pakolaiskiintiötä nostettava radikaalisti vähintään 3000:een. Suomen tulee auttaa hädänalaisia. Taataan jokaiselle apua tarvitsevalle turvapaikka – ketään ei saa palauttaa tai käännyttää hengenvaaraan!\nOtetaan käyttöön humanitaarinen viisumi. Viisumi mahdollistaa turvapaikanhakijan tulon Suomeen turvallisesti hakemaan turvapaikkaa. Viisumi haetaan Suomen suurlähetystöstä pakolaisen oleskelumaassa, ja sen avulla voi matkustaa turvallisesti Suomeen.\nHelpotetaan maahanmuuttajien työllistymistä ja kotoutumista! Lisätään kielikoulutusta ja varmistetaan jokaiselle vähintään työllistymiseen riittävä koulutustaso.\nKohti eurooppalaista perustuloa! Eri maiden verotusta on yhtenäistettävä seuraavalla vaalikaudella.\nLisätietoja Vihreiden nuorten vaalitavoitteista voi kysyä:\nSameli Sivonen 050 406 6855\nAmanda Pasanen 040 961 1330


FAQ | Arctic Design Shop\n1. Onko teillä kivijalkamyymälää?\nKyllä, myymälämme sijaitsee Rovaniemellä Valtakatu 24:ssa. Myymälästämme löydät miltei 100 suomalaisen suunnittelijan töitä. Mikäli matkustelette täällä pohjoisessa päin, tulkaa ihmeessä moikkaan meitä!\n2. Mitä on arktinen muotoilu?\nArktinen muotoilu on jotain, jonka ansiosta me olemme oppineet ja onnistuneet elämään täällä äärimmäisissä olosuhteissa, kylmässä kaamoksessa. Arktisen muotoilun ansiosta me jopa osaamme nauttia siitä. Arktinen muotoilu kunnioittaa ympäristöä, ja se seisoo luonnonvarojen kestävän kulutuksen takana. Arktisesta muotoilusta voit lukea lisää Arctic Design Weekin blogin yhteydessä julkaistusta postauksesta.\n3. Ovatko kaikki tuotteenne arktista muotoilua?\nKyllä, kaikki tuotteemme on valmistettu Suomessa. Lappilaiset yritykset tunnistat sivuillamme seikkailevista From Lapland with Love -tarrasta.\n4. Kuinka saisin tuotteitani myyntiin Arctic Design Shopille?\nEnsinnäkin olemme iloisia, että harkitset meitä jälleenmyyjäksesi! Voitte olla meihin yhteydessä sähköpostitse arcticdesignshop@gmail.com, piipahtamalla myymäläämme tai esimerkiksi Facebookin kautta messengerillä. Keskustellaan sitten tarkemmin lisää.\n5. Saako teiltä opiskelija-alennusta?\nValtakatu 24:ssa sijaitsevasta myymälästämme saat 10 % alennuksen esittäessäsi Lapin yliopiston opiskelijakortin. Alennus myönnetään myös vaihto-opiskelijoille.\nKoska Arctic Design Shop alkujaan luotiin edustamaan Lapin yliopiston opiskelijoiden ja alumnien töitä, haluamme edelleen eri tavoin ylläpitää tätä tärkeää yhteyttä välillämme. Siksi koemme tärkeäksi olla jatkossakin matala kynnys Lapin yliopiston opiskelijoille ja alumneille astua markkinoille omilla tuotteillaan.\n6. Näin Arctic Design Shopin somessa tuotteen, josta olen kiinnostunut, mutten löydä kyseistä tuotetta verkkokaupasta. Onko minulla mahdollisuutta ostaa tuotetta verkosta?\nKyllä on. Kivijalkamyymälässämme edustamme suurta määrää suunnittelijoita ja tuotteita, jotka eivät välttämättä päädy verkkokauppaamme. Syynä tähän on esimerkiksi uniikit, käsintehdyt työt.\nMikäli näet kiinnostavan tuotteen esimerkiksi Instassamme tai Facebookissa, voit olla meihin yhteydessä puhelimitse, sähköpostitse, messengerin välityksellä tai laittaa esimerkiksi Instagramissa viestiä.\nMaksun voi suorittaa tilisiirrolla, ottamalla screenshotin maksutapahtumasta ja lähettämällä sen meille. Hinta koostuu, samalla tavalla kuin verkkokaupassakin, tuotteen hinnasta sekä postituskuluista.


Domus classica keittiö – Keittiö toimiva ja kodikas tila\nDomus classica keittiö\nOpi tarkkailemaan vanhan talosi kuntoa. Rakennusperinteen ystävien uusin vuosijulkaisu on jälleen kerran kattava lukupaketti tästä. Verkkokaupan varasto: kpl.\nVanhanmallinen patasuti on oikeasti toimiva keittiöväline , . Kylpyhuone ja wc › Hanat › Keittiöhanat Välimuistissa Keittiön yksiotehana posliinisella käsiotteella on malliltaan klassinen, mutta silti myös käytännöllinen.\nVanhassa talossa sähköistys joudutaan usein uusimaan ja modernien kalusteiden sovittaminen vanhaan taloon on hankalaa. Mistäpä löytäisi hienoon umpipuiseen rintamamiestalon keittiöön vanhan malliset vetimet? Lisätietoa Hattulan myymälästä.\nDomus Classica Collections -tuotekuvastot. Tutustu uusiin tuotekuvastoihimme. Voit lukea niitä tietokoneiden lisäksi iPadillä ja puhelimilla.\nVoit myös ladata ne luettavaksi jouheasti offline-tilassa sekä tulostaa koko luettelon tai vain halutut sivut.\nKuvastot tehdään pääryhmittäin ja lisäämme tähän aina linkin niiden . Subscribe to our free newsletter! Kaikkia vanhaan taloon soveltuvia ei vain löydy vanhana. Ei, vaikka käyttäisi avuksia kissoja ja koiria! Aina ei tarvitsee kokea luovuttavansa, vaan uusi varaosa voi myös olla ihan yhtä hyvin tehty kuin vanhakin. Kuva sekä jutun pääkuva Riitta Sourander.\nTibrokökin Tärna- keittiön harmaa väri korostaa ovien reunalistoja, ja yläkaappien erikokoiset ruudut keventävät vaikutelmaa. Tiililadonta toimii aina klassisessa keittiössä , Accente. Takorautaiset ripustustangot sopivat keittiöön kylpyhuoneeseen tai vaikka eteiseen! Oman tunnelmansa tuovat puolestaan posliiniset himmentimet, jotka meidän kodissa on asennettu keittiöön ja ruokailutilaan.\nPienet asiat voivat olla suuria asioita – sisustaminen on tästä paras esimerkki. Olen vaikkapa säästänyt täydellisen kauniisiin ovenkahvoihin pitkään ja hartaasti – mutta samoin kuin . Kodihoitohuoneen WilliamCo Fruit -tapetti 25. Takorautaisia ripustustankoja keittiöön tai vaikka kylpyhuoneeseen on nyt kahdessa koossa! Helmenharmaa, mintunvihreä, messinki – mikä keittiötrendi on makuusi?\nHohtavan valkoinen, vetimetön keittiö olohuoneen jatkeena – pitkään vallalla ollut ”ainoa ja oikea” keittiötrendi alkaa hiljalleen väistyä.\nPattereiden irrottaminen oli siis välttämätöntä seinien ja lattioiden kunnostuksenkin kannalta. Harkitsemme myös uusien pattereiden hankintaa, jos budjettimme sallii sen. Hamiksemme huoneistoon on vaihdettu patterit jossain välissä, 60-luvulla kenties.\nDomus classica pistorasia\nDomus classica ikkunat\n« Sähkötarvikkeita lahti\nMusta pörssi takuu »


Björk lauloi huilujen säestyksellä – Isyyspakkaus | Lily\n19.7.2018 Tommi K\nIslannin musiikki-ihme, Björk, kävi hämmästyttämässä suomalaista yleisöä tiistaina Finlandia-talossa, ja kävin itsekin katsomassa ja kuuntelemassa, mitä persoonallinen supertähti on tällä kertaa keksinyt.\nOlin suoraan sanoen hieman varautunut, sillä Björkin musiikki on viime vuosina mennyt yhä erikoisempaan suuntaan. Se ei ole missään tapauksessa suuria yleisöjä kosiskelevaa eikä edes kovin helposti lähestyttävää. Enkä tarkoita, että sen sitä tarvitsisi ollakaan.\nItselleni on kyllä kuitenkin käynyt vuosien aikana niin, että tiemme Björkin kanssa ovat erkaantuneet. Pidin kovasti Björkin vanhemmasta tuotannosta, ja erityisesti Post-albumi vuodelta 1995 on loistava. Myös vuoden 2000 elokuvan Dancer in the Dark soundtrack, Selmasongs, kuuluu suosikkeihini. Mutta sitten kävi jotain, ja 2000-luvun albumit eivät enää avautuneetkaan itselleni. On myönnettävä, että uusimpia levyjä en ole edes kuunnellut.\nSiksi konserttiin meneminen oli pieni riski. Aavistelin, että Björk esittäisi kappaleita lähinnä uusimmalta levyltään, ja greatest hits -tyyppistä konserttia olisi tuskin odotettavissa. Olen nähnyt hänet vain kerran aiemmin livenä, vuonna 1996 Pori Jazzeilla, ja nyt mietin, harmittaako jos jätän konsertin väliin. Päädyin siihen, että harmittaa. Konsertti olikin oikeastaan odotusten mukainen, mutta onnistui silti yllättämään.\nKonsertin alussa seinälle heijastui teksti, jossa kerrottiin ihmiskunnan olevan hätätilassa ja kehotettiin yhdistämään luonto ja teknologia. Luonto oli läsnä kappaleiden sovituksissa, puvustuksissa ja lavasteissa. Laulaja itse oli pukeutunut valkoiseksi kukaksi, ja esiintymislava oli kuin vehreä puutarha. Teknologia oli puolestaan mukana mahtipontisissa laservaloissa ja taustascreenillä pyörivissä videoissa.\nYllättävintä oli kappaleiden sovitus. Lavalla nähtiin komppiryhmän lisäksi vain harppu ja huiluseptetti. Hauskaa oli muuten se, että konsertissa rumpuja soitti suomalainen Samuli Kosminen, joka tuurasi venähtäneen kiertueen kolmella viimeisellä keikalla Björkin varsinaista rumpalia.\nAivan varauksettoman ihastunut en konserttiin ollut. Koska en tuntenut suurinta osaa kappaleista etukäteen ja koska niiden sanoituksista oli täysin mahdoton saada selvää, myös niiden sanomat menivät täysin ohi. Huiluille sovitetut kappaleet kuulostivat yksi toisensa jälkeen kovin samanlaisilta ja mainstream-popin sointukiertoihin tottuneille korvilleni paikoin hälyisille riitasoinnuille.\nMuutaman vanhemman kappaleen tunnistin: Isobel, Human Behaviour ja Anchor Song saivat myös isoimmat aplodit yleisöltä heti kappaleiden alettua. Laulaja oli itse kovin vähänsanainen. Ensimmäiset kappaleet hän kiitti islanniksi: ”Takk!” ja vaihtoi sitten suomeen: ”Kiitosss!”. Konsertin loppupuolella hän kannusti ihmisiä nousemaan istuimiltaan, mutta kovin tanssittava tämän kehotuksen jälkeen soinut kappale ei ollut.\nKonsertti oli kovin lyhyt, alle 1,5 tuntia mutta se tuntui aivan riittävän pitkältä. Nyt lienee aika kuunnella Björkin uusin levy läpi ja keskittyä ottamaan selvää, mistä laulut kertoivatkaan.\nOlitko sinä paikalla? Mitä pidit?\nKuvia keikalta Livenationin sivuilla täällä.


Ruokavalio - Rasvamaksa\nVegaaninen nachos supreme\nJulkaistu January 26, 2017 | Kirjoittajana Rasvamaksa | Leave a comment\nTämän reseptin tarkoitus on näyttää että täysin vegaaninenkin ruoka voi olla maistuvaa ja herkullista, ja tätä ruokaa syövät (ja santsaavat!) myös omien sanojensa mukaan pelkkää lihaa syövät raavaat miehet ;) Muutamina kertoina en ole edes kertonut että ruoka on vegaanista, eikä kukaan ole huomannut mitään!\nVegaaninen nachos supreme (reilusti syötävää kahdelle)\n1 pussi maustamattomia tortillasipsejä (maissilastuja)\n1 prk vegaanista salsakastiketta (esim. Santa Maria Chunky Salsa)\npico de galloa (ohje alla)\nguacamolea (ohje alla)\nOatlyn kaurapohjaista ranskankermaa (fraiche)\nvegaanista juustoraastetta (Wilmersburger tai vastaava)\nmausteita (savustettu paprika, sipulijauhe, valkosipulirouhe, suola, pippuri)\nValmista ensin pico de gallo ja guacamole. Valmista sen jälkeen “jauhelihakastike” Härkiksestä ja salsakastikkeesta. Kokoa vasta sen jälkeen koko komeus uunipellille, ohjeet myöhempänä.\n3 pihvitomaattia (tai 6 keskikokoista tomaattia)\nmerisuolaa (ei karkeaa!)\nPilko ensin molemmat sipuli hienoksi silpuksi, ja laita ne kulhoon. Koverra sen jälkeen tomaateista sisukset (siemenet) ulos ja kuutioi tomaatit, heitä kulhoon, pilko myös jalapeno pieneksi silpuksi ja heitä muiden ainesten joukkoon. Pilko korianterin lehdet hienoksi silpuksi, laita kulhoon muiden kanssa ja sekoita perinpohjin. Purista limen mehu ainesten päälle, sekoita uudelleen. Lisää ensin merisuolaa noin 1 rkl (kyllä, ruokalusikallinen), sekoita, maista, ja lisää tarvittaessa lisää suolaa. Itse pidän picostani melko suolaisena.\n2-3 avokadoa (itse laitan yleensä kolme)\npico de galloa\nKun valitset kaupassa avokadoja, paina niitä peukalollasi avokadon päältä (jossa on “puinen nuppi”). Avokado on parhaimmillaan, kun se antaa hieman periksi painaessa, ja painaessa päältä tursuaa ulos vähän vihreää hedelmälihaa. Jos avokado on kivikova, se on vielä raaka ja sen tulisi antaa kypsyä huoneenlämmössä 1-2 päivää. Jos avokado taas on täysin pehmeä, se on ylikypsä ja kovaa vauhtia mätänemässä.\nHalkaise avokadot ja poista kivi, kuutioi avokadot valmiiksi kuoressaan ja sen jälkeen kaiva ne lusikalla ulos uuteen kulhoon. Varo ettei veitsi mene kuoresta läpi, ettet satuta itseäsi! Survo haarukalla avokadokuutioita hieman pienemmäksi, mutta täysin sileää avokadotahnaa ei ole tarkoitus saada aikaan. Lusikoi avokadojen joukkoon äsken tekemääsi picoa noin 3 rkl tai maun mukaan, riippuen millaisen avokado-pico -suhteen haluat guacamoleesi. Sekoita hyvin.\n1 prk vegaanista salsakastiketta\nKaada salsakastike pannulle ja lisää savustettua paprikajauhetta, sipulijauhetta ja valkosipulirouhetta oman maun mukaan. Lämmitä salsakastike miedolla lämmöllä ja sekoittele mausteet läpikotaisin mukaan. Laita Härkis pannulle ja kääntele sitä puulastalla niin että se on kauttaaltaan salsakastikkeen peitossa. Anna muhia miedolla lämmöllä noin 10-15 minuuttia jotta Härkis imee salsakastikkeen itseensä. Tarkoitus ei ole kuumentaa tai kypsentää Härkistä!\nLaita uuni lämpeämään 225 asteeseen. Laita leivinpaperi uunipellille ja kaada pussillinen maissilastuja pellille niin että pohja peittyy. Voit laittaa reilumman kerroksen tai jättää osan lastuista myöhemmin dippailtavaksi. Kauho Härkiskastike lastujen päälle – itse kasaan kastikkeesta “kekoja” ympäri peltiä. Lisää pico de gallo ja guacamole pellille, kekomuodostelmat toimivat parhaiten (2 rkl per “keko”). Voit jättää osan picosta ja guacamolesta lisättäväksi valmiin nachoannoksen päälle tai dippailtavaksi. Lisää Oatlyn fraiche myös pellille kekoina, sitäkään ei tarvitse käyttää kokonaan. Lopuksi peitä koko komeus vegaanisella juustoraasteella. Laita uuniin noin 10-15 minuutiksi tai kunnes juusto on sulanut ja saanut hieman väriä.\nKauho valmiit nachot lautaselle ja nauti! Voit lisätä päälle ylijääneitä picoa, guacamolea ja Oatlya.\nKuuluu kategorioihin Paleo, Reseptit, Ruokavalio\nJulkaistu January 25, 2017 | Kirjoittajana Rasvamaksa | 2 Comments\nTietoinen ja tavoitteellinen laihduttaminen alkoi aloitettuani nykyisen ADHD-lääkitykseni. Ensimmäinen vuosi meni opetellessa uusia rutiineja, ja kuten käyrästä näkyy, alussa laihduin liki 10 kiloa vajaassa kolmessa kuukaudessa, mutta kevät-kesällä iski jokseenkin uskon puute, ja paino seilasi edestakaisin vajaan viiden kilon sisällä nelisen kuukautta. Heinäkuun lopulla sain taas asiat rullaamaan, ja paino lähti alamäkeen. Vuoden kokonaissaldoksi jäi siis 8.3 kg. Toisen vuoden saldo on tähän mennessä vasta pari kiloa – tänä aamuna paino näytti 108 kiloa. Kokonaispudotusta alkupainosta on tähän mennessä siis 12 kiloa, ja kaikkein painavimmasta painostani vuodelta 2011 noin 15 kiloa.\nPaino ei kuitenkaan määrittele onnistumistani, vaan energiatasoni, voimakkuus/kestävyys/notkeus ja oma fiilis. Paino on tässä kohtaa vain väline seurata edistystä. Joku varmasti toteaisi että olen jollain tapaa “epäonnistunut” koska “onnistuminen” tarkoittaisi sitä että olisin säännöllisesti laihtunut koko vuoden lineaarisesti. Valitettavasti elämä, ja keho, eivät tottele tällaista ajatusta. Se minkä itse koen tärkeämmäksi on se, että olen pystynyt pitämään kiinni opituista tavoista ja rutiineista – en missään vaiheessa lihonut takaisin 120 kiloon ja aloittanut laihdutusta uudestaan ja uudestaan, vaan välillä jumittelin ja sitten taas laihduin. Minulla ei ole kiire mihinkään.\nTärkein opetus tässä on ollut se, että syön hyvin ja harrastan liikuntaa nimenomaan oman hyvinvointini vuoksi – en laihtumisen vuoksi. Laihtuminen on vain miellyttävä sivutuote, ja niin sen kuuluisikin olla. Jos alkaa muokkaamaan ruokavaliotaan ja harrastamaan liikuntaa hampaat irveessä vain vaa’an numerot silmissä kiiluen, epäonnistuminen odottaa kulman takana. Jos vaa’an lukema pysyy viikosta toiseen samana, tai jopa nousee, siinä on motivaatio kovilla. Senpä vuoksi motivaatio pitää hakea jostain muualta.\nKaikki alkaa siitä, että lähtee liikkeelle. En rynnännyt ensimmäisenä ostamaan salivaatteita ja -varusteita sekä kallista jäsenyyttä. Aloitin sillä että aloin kävellä töihin, 2.5 km suuntaansa. Olin hankkinut aktiivisuusrannekkeen jo aiemmin ja käyttänyt sitä silloin tällöin, mutta nyt aloin käyttää sitä päivittäin. Kävelemällä tuon viitisen kilometriä päivässä ja muuta arkikävelyä päälle, sain helposti 10 000 askelta päivittäin. En edes lähtenyt töiden jälkeen erikseen kävelylenkille. Jos illalla kotiin tullessa askeleita puuttui vielä jonkin verran, kävelin kotitaloni rappuja ylimpään kerrokseen ja takaisin alas.\nRuokavalioni oli jo enimmäkseen kunnossa bloginpidon ajoilta, mutta ennen lääkitystä siitä puuttui säännöllisyys. Nyt aloin pitää huolen siitä että söin joka päivä aamupalan, lounaan ja päivällisen, ja aterioiden välillä join tarvittaessa proteiinipirtelöitä. Kokonaiskalorimäärän pyrin pitämään 1800-2000 kcal välillä. Kirjasin ja punnitsin syömisiäni alussa hyvinkin uskollisesti MyFitnessPaliin, ihan vain jotta oppisin hahmottamaan paljonko kaloreita on paketillisessa jauhelihaa, tai kuinka iso annos on 200 grammaa omenaa, tai paljonko painaa oikeasti teelusikallinen hunajaa. Nykyään kirjaan syömisiäni lähinnä satunnaisesti, yleensä silloin jos kokkaan jotain uutta reseptiä. Maitotuotteiden jättäminen lopullisesti pois ruokavaliostani on huimasti vähentänyt kaloreita, koska vastaavat kasvispohjaiset tuotteet ovat huomattavasti vähäkalorisempia.\nUutena piirteenä ruokavaliooni on tullut osa-aikaveganismi. Ex-puolisoni on aina ollut kasvissyöjä, joten häneltä opin paljon kasvisruokien maustamisesta ja eri ainesosien yhdistelystä. En vieläkään pysty (tai halua) täysin luopua kanasta tai kalasta, mutta possua ja nautaa syön nykyisellään hyvin harvoin, muutaman kerran kuussa. Olen oppinut itse laittamaan maistuvaa vegaaniruokaa enkä nykyisellään edes huomaa sitä syödessäni ajattelevani, että se on jotenkin “huono korvike” tai että ruuassa pitäisi olla lihaa.\nTyöpaikkani kustantaa työsuhde-etuna personal trainerin, joka on tehnyt minulle saliohjelman ja jonka kanssa treenaan tunnin kerran viikossa. Alussa tämä oli ainoa “oikea” liikuntani, ja sainkin paljon vinkkejä mm. oikeista suoritusasennoista sekä vinkkejä miten joitakin asentoja voi helpottaa, koska olen kuitenkin edelleen yli satakiloinen enkä ole tottunut kannattelemaan koko kehoni painoa esimerkiksi ranteideni varassa. Olen käynyt personal trainerin luona nyt kolmisen kuukautta, ja huomaan selvästi miten jaksan liikkeitä pidempään, ja miten jotkut liikkeet, kuten lankku, jotka alussa olivat silkkaa painajaista, sujuvatkin nyt suht ongelmattomasti. Jaksan tehdä pidempiä sarjoja isommilla painoilla.\nTällä hetkellä liikuntaohjelmaani kuuluu uintia ja vesijuoksua, salilla käyntiä, pilatesta ja joogaa ja sulkapalloa. Laihduttuani alle sadan kilon on tarkoitukseni alkaa harrastaa seinäkiipeilyä, ja alle 90 kilon päästyäni toteutan lapsuudenhaaveeni ja menen ratsastuksen alkeiskurssille. Myös potkunyrkkeily kiinnostaa. Ongelmana on tällä hetkellä pikemminkin se, että aika ei riitä kaikelle mitä haluaisin harrastaa, kun pitää huomioida sekin että kehon pitää antaa levätä riittävästi. Keväämmällä olisi tarkoitus aloittaa aktiivisemmat pyöräily- ja juoksutreenit, koska elokuussa on Helsinki City Triathlon – 300 m uinti, 9 km pyöräily ja 3 km juoksu. Matka on nimenomaan tarkoitettu aloitteleville triathlonisteille, ja uskon että olen 7 kuukaudessa siinä kunnossa että selviän ko. hommasta. Uinti ja pyöräily eivät tuota ongelmia, mutta juoksua en ole koskaan harrastanut. 3 km matka on sellainen että sen voi tarvittaessa kyllä kävelläkin, jos oikein häijyä tekee – tärkeintä on maaliin pääseminen ja se, että voi sanoa suorittaneensa triathlonin, vaikkakin yli satakiloisena.\nJos joku olisi yli vuosi sitten sanonut että yhtenä päivänä tulen harrastamaan liikuntaa 5-6 kertaa viikossa ja tuntemaan jopa lievää ahdistusta kun en pääse liikkumaan ollessani kipeä, olisin nauranut päin naamaa. Mutta on mukava huomata että vanha koirakin oppii vielä uusia temppuja.\nKuuluu kategorioihin Arki, Liikunta, Paino, Psykologia, Ruokavalio, Terveys\nMitä opin vuodesta 2013 – ja vuoden 2014 tavoitteet\nJulkaistu January 19, 2014 | Kirjoittajana Rasvamaksa | Leave a comment\nHiljaista on ollut, lähinnä työkiireiden takia. Ajattelin kuitenkin päivitellä hieman kuulumisia etteivät lukijani luule että tämä blogi olisi täysin kuollut ja kuopattu.\n2013 on takanapäin ja lääkärissä tuli juostua varmaan tarpeeksi yhdelle vuodelle. On selvitelty kilpirauhasta, hormonitoimintaa, ruokailutottumuksia ja ties mitä. Loppujen lopuksi jäljet johtavat sylttytehtaalle – ylipaino ja ylimääräinen rasvakudos. Ei auta vaikka miten kikkailisin ravitsemukseni kanssa – ylipainoni estää tällä hetkellä kehoni toiminnan optimaalisesti. Tässä tosin pitää mainita että kehon epäoptimaalinen toiminta samalla ylläpitää kehon ylipainoa, koska hormonitoiminta ja aineenvaihdunta ovat ylipainon vuoksi päin helvettiä. Siispä kyllä, maltillinen laihdutus tulee olemaan vuoden 2014 agendassa. Tarkoituksena ei ole kymmeniä kiloja suoraan normaalipainoon – endokrinologi totesi että on erittäin todennäköistä että hormonitoiminta (eli käytännössä kuukautiskierto) normalisoituisi jos painoindeksini olisi 35 tai alle. BMI 34.99 tarkoittaa minun mitoillani 98 kiloa, johon on tätä kirjoittaessa 17 kg matkaa – koko vuodelle jaettuna se tarkoittaisi siis pyöristettynä noin 1,5 kg kuukausittaista pudotusta (eli noin 400 gr viikossa). Sanoisin että se on suht realistinen tavoite. Suurin ongelma laihduttamisessa tulee olemaan insuliiniresistanssin ja erityisesti estrogeenidominanssin syrjäyttäminen, jotka ovat kaksi suurinta syytä miksi aineenvaihduntani pitää kiinni itsepäisesti kiloista jotka ovat sille selvästikin haitallisia.\nKuuluu kategorioihin Arki, Hormonit, Paino, Paleo, Ruokavalio, Sairaudet, Sisäelimet, Terveys\nAvainsanat entsyymit, estrogeenidominanssi, gluteeni, gluteeniton, hedelmällisyys, hormonit, insuliiniresistanssi, kilpirauhanen, kilpirauhasen vajaatoiminta, kuukautiset, laihdutus, liha, maitotuotteet, mehulinko, paino, paleo, proteiini, rasvamaksa, suolahappo, vähähiilihydraattinen, vihannekset, vihannesmehut, ylipaino


Muusikoiden.net - Artikkelit - Mesa Boogie Mark IV\n08.06.2019: Mesa Boogie Mark IV\nYritin kertaalleen jo kirjoittaa artikkelin tästä vahvistimesta, mutta kaikesta vaivannäöstä huolimatta se meni vähän metsään. Se meni metsään sen vuoksi, että olen kaksi vuotta soittanut tällä vahvistimella ja olen tästä edelleen innoissani tai oikeastaan olen tästä enemmän innostunut mitä kauemmin olen tällä soittanut, koska tämä laite paljastaa koko ajan enemmän mahdollisuuksia ja ehkä alan ymmärtää tätä myös paremmin.\nNyt ihmettelette, että miksi artikkelini meni metsään, jos kerran ymmärrän vahvistintani paremmin ? no tietenkin siksi, että tällainen laite joka oikeasti taipuu hyvin monenlaiseen käyttöön ja soittotapaan ja musiikkityyliin, on kerännyt käyttäjikseen monenlaisia soittajia jotka painottavat eri asioita tämän ominaispiirteinä. Niinpä jos alan julistamaan omia totuuksia tällaisesta klassikkovempaimesta, se herättää väistämättä vastalauseita.\nNiinpä lähestyn nyt asiaa toisella tavalla ja otan puhtaan henkilökohtaisen näkökulman ja kehoitan sinua hyvä lukija huomioimaan, että kaikki tässä artikkelissa on vain omaa mielipidettäni, ei mitään totuutta. Kerron tähän saakka viettämästäni kahdesta vuodesta tämän vahvistimen kanssa. Tämän laitteen speksit ja tekniset yksityiskohdat selviävät kaikista parhaiten Mesa Boogien omalta sivulta laitteen ohjekirjasta jossa kaikki on selitetty seikkaperäisesti joten katsokaa faktat sieltä.\nJa tarina alkaa..\nOstin tämän vahvistimen huhtikuussa 2017 ja maksoin tästä 1400 euroa. Tämä on 1x12 mark IV kombo A-sarjaa eli tämä on sieltä -90 luvun alkupuolelta peräisin. Jäljitin tämän laitteen historiaa taaksepäin viiden omistajan verran joten tämä kyseinen yksilö on nähnyt suomalaista rockhistoriaa jonniin verran. Itselleni tämä oli toinen Mesa Boogie (ensimmäinen oli TransAtlantic josta kirjoitin myös artikkelin).\nMesakärpänen oli puraissut minua jo joitakin vuosia sitten ja olen näitä laitteita kiertänyt kuin kissa kuumaa puuroa ja päätynyt erinäisten kokeiluiden ja pitkien pähkäilyjen jälkeen siihen, että nimenomaan markit on se mun juttu.\nSilloin kun ostin tämän, niin muusikoiden netin torilla ei ollut kovin paljoa näitä mark IV:a tarjolla ja harkitsin myös mark III vahvistinta, mutta kun tämä ilmestyi torille juuri parahultaisesti niin tartuin tilaisuuteen ja kävin Lahdesta tämän humppanopan hakemassa. Pieni kotelo hämää tottumatonta aika tehokkaasti kun tarttuu kahvaan, niin kombon 30kg paino realisoituu. Tämä on todellakin tiivis paketti.\nMun tekisi mieleni sanoa, että taivas aukesi kun laitoin koneen tulille. Se olisi kuitenkin liioittelua. Tietysti olin into piukassa ja optimistinen koska olin pitkään tästä kamppeesta haaveillut ja tuntui kuin tämä tursuaisi pelkkää hunajaa, mutta myöhemmin tämä oli antava vielä paljon enemmän kun opin hiukan laitteen metkuja. Ihan yhtä liioiteltua olisi sanoa, että tämä olisi jotenkin vaikea laite. Kyllä ensikertalainen sai aika helposti tästä ihan käyttökelpoista soundia ulos. Toki minulla oli hiukan etua siitä, että muuan kokeneempi mnettiläinen oli minua jo kädestäpitäen opastanut markien sielunelämään ja tiesin eq:n käyttäytyvän gainstakina.\nMiksi tämä minun laite on pitopeli?\nEnnen kuin menen syvemmälle soundillisiin oivalluksiin ja täyttymyksiin, niin muutama sana tästä laitteesta. Tämä on aika siisti laite sikäli että paneelissa ei ole naarmuja ja kotelokin on varsin siisti joskin tolexi on rispaantunut pikkuisen kotelon alalaidassa mutta ei mitenkään häiritsevästi. Tässä on alkuperäinen pedaali mukana ja sekin on varsin siistikuntoinen. Yhden potikan akseli oli katkennut ja se oli korjattu liimaamalla jolloin se ei ollut osunut ihan keskelle mikä vähän häiritsi silmää vaikka toiminnallisesti siinä ei ollut mitään ongelmaa.\nKoska kyseessä on hieno laite jonka halusin olevan täysin tikissä, niin vein sen huoltoon missä potikat putsattiin ja tuo yksi akselivikaantunut vaihdettiin ja muutenkin laite tsekattiin läpi ja varmistettiin, että kaikki on niinkuin olla pitääkin. Se maksoi jonkin verran rahaa, mutta pidän tätä sen arvoisena. Ostin potikoita varallekin että kun niitä täytyy taas vaihtaa niin on mistä vaihtaa alkuperäisiä ettei tarvitse viritellä.\nSoittelin vehkeellä tyytyväisenä ja taisin jonkun keikankin sen kanssa hoitaa, mutta treenikämpällä ainakin käytin sitä. Reeniksissä meni ihan hyvin, mutta kotona alkoi jossakin vaiheessa laitteen tuuletin ärsyttää. Tämä on pienessä ja umpinaisessa kotelossa joka on täynnä tekniikkaa eikä minkäänlaista tuuletusaukkoa ole muuta kuin takaseinä joka on auki. Mesa on päätynyt suurimmassa osassa vahvistimiaan hoitamaan jäähdytyksen tuulettimella ja ohjekirjassa varoittaa käyttämästä laitetta ilman tuuletinta joten kyllä se siellä ihan syystä lienee. Etsin netistä käyttäjien kokemuksia ja ajatuksia mitä ovat tuulettimen suhteen tehneet. Jotkut ei välitä koko asiasta ja jotkut ottavat vaan kotisoitossa tuulettimen pois päältä. Jotkut ovat hankkineet hiljaisemman tuulettimen ja jotkut ovat hommanneet paremmin tuuletetun kotelon. Kaikenlaista keskustelua asiasta löytyi jota en tähän ala tiivistää halukkaat kyllä löytää ne itsekin.\nMinä aloin pohtia paremmin tuuletetun kotelon teettämistä lähinnä siksi, että samalla voisin muuttaa kombon nuppi+ 1x12 kaapiksi roudaamisen helpottamiseksi. Se, että sain todella hyvin soivan kaapin samalla iskulla, oli mukava bonus jota en osannut odottaa. Kombon soundissa ei mielestäni ollut isompaa vikaa, mutta Änäkäisen Rumble on tarkka, tasapainoinen ja botnekas kaappi, jolla 1x12 kaapista saa 2 x12 fiilistä.\nSiispä tuumasta toimeen ja puusepänverstas Änäkäinen Kouvolassa lupasi hoitaa homman ja hoiti myös. Nyt minulla on siis 1 x 12 kaappi ja nuppi aika pornolla toleksilla ja hyvällä tuuletuksella (olen testannut paistomittarilla vahvistimen lämpenemisen kovassakin ajossa ja se pysyy kuosissa kyllä). Lisäksi alkuperäinen kombokotelo tuulettimineen on tallessa joten vahvistimen voi aina palauttaa alkuperäiseen asuun ja keikkakeisikin komboon löytyy.\nPullat ovat siis hyvin uunissa, mutta rahaa on palanut tähän mennessä hyvän matkaa yli kaksi tonnia :-). Siksi tämä on pitopeli, en voi edes kuvitella myyväni enää tätä kun olen investoinut näin reippaasti.. no onneksi ei tarvitse, koska tässä on kyllä vahvistinta vähän vaativampaankin makuun loppuelämäksi.\nKuten totesin aikaisemmin ihan kelvollista perussoundia irtoaa helposti, mutta vasta pidemmän käyttörupeaman jälkeen olen alkanut ymmärtää miten ne ihan viimeisen päälle lempparisävyt irtoaa.\nYksi asia oli oivaltaa, että kanavamastereita kunnolla avaamalla soundiin tulee hehkua ja kolmiulotteisuutta enemmän. Sen hintana on ettå kanavien välistä balanssia on hankalampi säätää ja output level muuttuu aika äkkinäiseksi. Mutta ei kanavamastereita tarvitse täysillä ajaa, mutta itse pidän niitä kyllä siinä puolenvälin tietämillä, joka jättää sopivasti säätövaraakin molempiin suuntiin.\nToinen oivallus oli tajuta takaa ne kolme keinukytkintä joilla säädetään päätteen toimintaa. Niistä harmonika/midboost nimensä mukaisesti tekee soinnin lievästi skuupatuksi tai tiukentaa keskialuetta. Itse tykkään midboost asennosta, koska se tuo selkeyttä myös kliinillä ja lievällä säröllä ja tekee soinnista läpileikkaavan myös bändimiksissä.\nKeskimmäinen kytkin säätää päätteen toimimaan simulclassina tai A-luokassa. Itse tykkään nykyisin käyttää simlclass asetuksella sitä koska se tekee atakista vähän hyökkäävämmän, vaikka A- luokassa ehkä on aavistuksen verran enemmän lämpöä ja se on vastaavasti vähän pehmeämpi soittotuntumaltaan. Pidän simulclassista myös kliinillä soundilla, koska se tekee soittotuntumasta todella intensiivisen suorastaan kiihkeän.\nTriodi/pentodi kytkin on vaikutukseltaan tosi mieto ja suorastaan huomaamaton. Ohjekirjan mukaan pentodi asetuksella pitäisi atakin olla hyökkäävämpi ja triodi asetuksella pehmeämpi ja vähän vaimeampi. Omassa käytössäni en ole huomannut noissa merkittävää eroa.\nKolmas oivallus oli ymmärtää, että tämän vahvistimen preceset ovat oikeasti olennaisia työkaluja. Nimittäin ne ovat vähän erikoisesti toimivia tottumattomalle. Ykköskanavan presense on tutunoloinen ja perinteiseltä vaikuttava, mutta kakkos- ja kolmoskanavalla se on nostokytkin joka yläasennossa tuntuu oikeasti etäännyttävän sointia, mutta ala-asennossa soundi tuntuu olevan yhtä naamassa kokoajan ja aluksi olin aika ymmälläni siitä ja luulin säätimen olevan rikki, mutta myöhemmin treenikämpällä kovempaa soittaessa rankemmalla säröillä, hiffasin että jossakin siellä ihan ylätaajuuksilla on kohta mihin tämä säädin puraisee.\nKaikki ei ole ollut ruusuilla tanssimista\nTämä vahvistin on herkkä kitaralle ja soittajalle niin hyvässä kuin pahassakin. Yhdessä hetkessä sitä on hurmoksessa vahvistimen hyökkäävästä atakista ja intensiivisestä soittotuntumasta, joka tuo sellaisen fiiliksen että vahvistin tottelee suorastaan ajatusta. Toisena hetkenä astuu naulaan kun soitto ei osukaan ihan kohdalleen. Nimittäin kaikki virheet ja epämääräisyydet kuuluu kiusallisen selvästi. Jos soittaa falskisti niin tämä ei anna mitään anteeksi.\nToinen juttu on, että tämä haistelee kitaran tarkasti. Luulin pitkään, että kaikki kolme humpparikitaraani kuulostaa jokseenkin samalta, mutta ei todellakaan kuulosta. Yhtäällä tämä tulostaa kitaran sävyt tarkasti mutta jos kitarassa on mitään mikä ärsyttää niin tällä se kuuluu varmasti. Tämän sain tuta kun yhdelle kitaralleni hain tasapainoa monta kuukautta. Toisaalta se toimii myös toiseen suuntaan eli se mikä on makeaa, on sitten tosi makeaa.\nPikkuisen harmaita hiuksia aiheutti se, että tässä vahvistimessa ei ole soolobuustia. Se voi tuntua äkikseltään pikkujutulta vahvistimessa jossa on kuitenkin kolme käyttökelpoista kanavaa. Kanavat ovat kuitenkin niin eri luonteisia ja lisäksi mastersensitiivisiä, että asia ei ihan heittämällä ratkennut. Mutta asiaan kyllä on olemassa useampikin ratkaisu.\nYksi konsti on käyttää graafista eq:a soolon buustaamiseen tai kompin vaimentamiseen. Siinä tavassa on tietenkin se ongelma, että silloin eq on käytössä vain joko sooloille tai kompille, mutta ei molemmille. Toinen konsti olisi laittaa pad-pedaali efektilenkkiin, mutta itse en sitä kokeillut. Sen sijaan päädyin kolmanteen keinoon eli overdriver- tai cleanboostpedaali vahvistimen eteen. Itse päädyin pedaaliin josta löytyy molemmat.\nSiitä päästäänkin efekteihin.......\nIhan aluksi kerron, efektilaudassani on vain kolme pedaalia, joista yksi on viritysmittari ja siis lautaa ei ole :-D . Minun soundifilosofia on sellainen, että kitara ja vahvistin on soundin keskiössä ja efektit on vain maustepurkkeja joita ilmankin pärjää. Itse asiassa pärjäsinkin vuosikaudet ilman efektejä ja ennen 2010 lukua käytin efektejä -80 luvulla ja silloinkin tosi säästeliäästi. Efektilenkkiä en käytä lainkaan koska en oikeastaan pidä kaiuista enkä viiveistä ja silloin kun ne ovat tarpeen, jätän ne jälkituotannon tai miksaajan murheeksi ja soittaessa en haluaisi niitä lainkaan.\nAikoinaan tykästyin Fender vibrochampissa sen tremolo efektiin ja semmoisen hommasin pedaalinakin. CarlMartin TremOvibe ei ole todellakaan koko ajan päällä, mutta se on mukava ja monipuolinen maustepurkki kun tarvitaan jotain muljutusta. Säröpurkkina käytän Carl Martin AC-tone pedaalia josta irtoaa mukavat blues- ja rocksäröt ja siinä on lisäksi kliinibuusti. Ja tästä päästäänkin takaisin Mesaan.\nNimittäin eihän markit oikeasti mitään säröpurkkia tarvitse, mutta tämä overdrive on juuri se jolla erilaiset kanavat saa sidottua yhteen. Oikeastaan se tärkein juttu tässä on, että tämä purkki fokusoi soundia eli leikkaa aika roimasti alapäätä ja trebleä maun mukaan voi leikata sen tonecutilla. Tästä lähtee ihan kelpo säröä kliininkanavan päälle, mutta käytän siinäkin sitä ihan siinä särön rajoilla, että se kuulostaa puhtaalle mutta on ihan pikkuisen likainen. Mesan kliinistä kanavassa on niin paljon headroomia , että kliinboosti nostaa volumea vaikka kuinka, mutta ei vie vahvistinta särölle. Eli kliinin kanavan kanssa käytän tätä miedolla säröllä ja toinen vain vähän rankemmalla säröllä ja halutessa saan kliiniboostilla tämän tunkemaan ulos miksauksesta.\nKakkoskanavalla taas ei headroomia ole juurikaan eli kleanboost ei nosta volumea käytännössä ollenkaan, mutta ajaa vahvistinta agressiivisesti enemmän särölle. Kakkoskavan lepattavan alapään saa mukavasti hallintaan tällä overdriverillä joka tiukentaa soundia juuri sopivasti.\nLead kanava on melkeinpä liian hyvä koska joka kerta kun olen yrittänyt sen kanssa käyttää säröpurkkia, niin olen joutunut toteamaan sen olevan parempi ilman.\nMitä olen oppinut Mesoista?\nEn oikein muista koska aloin kiinnostua näistä. Varmasti jo yhdeksänkytluvulla kiinnitin huomiota, mutta en todellakaan ajatellut itse hankkivani Mesaa korkean hinnan takia. Kun sitten päätin hypätä mesamaailmaan, niin minua arvelutti markien ja rectojen nappulapaljous. Olin kuitenkin aikaisemmin käyttänyt yksinkertaisia laitteita ja simppeliä signaalitietä.\nLaitteiden kestävyys ja huolto mietityttivät aluksi. Pelot olivat enimmäkseen turhia. Ensinnäkin opin, että nappuloiden paljous ei tarkoita, että laite olisi vaikea tai monimutkainen. Nappuloiden vähäisyyskään ei tarkoita että laite olisi yksinkertainen tai helppo. Mesassa jokaisesta nappulasta tapahtuu jotakin ja kun vehkeeseen perehtyy, niin tajuaa että ne napit on siinä hyvästä syystä ja niillä voi ratkoa ongelmia joskin myös aiheuttaa niitä. Lisäksi tohdin kolmen Mesan tuomalla katteettomalla itsevarmuudella todeta, että mesassa on aina vähän enemmän kuin päältäpäin luulisi ( markit on kylläkin päällekin päin aika majesteetillisia ilmestyksiä).\nMitä tulee huoltoon, niin se onkin vähän kimurantimpi kysymys. Ensinnäkin mesat ovat erittäinkin järeitä kamppeita ja kestävät huonoakin kohtelua. Lisäksi niissä on tehty putkien vaihto niin helpoksi, että ne voi vaihtaa itsekin biasoimatta kun käyttää Mesan leimaamia putkia ( esim uraltonelta saa luokiteltuja putkia, jotka myös käyvät mesaan, mutta niitä ei voi virallisesti suositella vaikka jotkut niitäkin käyttää) . Mutta Mesan huolto tuppaa olemaan vähän kalliimpi, koska ne ovat monesti monimutkaisia ja työ veloitetaan tuntien mukaan niin niitä kuluu vähän enemmän kuin yksinkertaisemmassa laitteessa.\nToinen syy on Mesan tyyli käyttää standardista poikkeavia osia joiden hinta voi joskus olla vähän korkeampi vaikka ei ne ihan älyttömiä maksa ( ostin juuri muutaman potikan mark IV:hen, jotka kannattaa suosiolla tilata levytukusta koska nämä ei ole mitään standardia kamaa, niin olisikohan ne olleet luokkaa vitosella per potikka). Tietenkin sitä heti miettii että miten varaosien saatavuus pitkänpäälle? Niin sitä kannattaakin miettiä ja jututtaa asiantuntijoita, koska joissakin spesiaaleimmissa kamppeissa se voi käydä hankalaksi. Mutta esimerkiksi mark IV vahvistinta valmistettiin yli kymmenen vuotta ja niitä myytiin paljon, niin sen varaosista ei tule välttis pulaa ikinä tai ainakaan pitkään aikaan.\nMutta siinä tulee sitten se toinen huomion arvoinen seikka eli oli niitä osia saatavana hyvin tai huonosti, niin ne ei ole kuitenkaan jokaisen marketin vakiokamaa niin riski, että vanhaan mesaan on tehty jotain virityksiä on ihan varteenotettava.\nMesat ovat kuitenkin maineikkaita ja hyvin tunnettuja vahvistimia ja mark-sarja on paitsi mesan pitkäikäisin lippulaiva, myös yksi aikamme klassikoista. Näin ollen näiden vahvistimien entistämiseen löytyy asiantuntemusta ja varaosia eikä hintakaan useinmiten tolkuttomaksi nouse, vaikka omaani olenkin syytänyt rahaa vähän enemmän kuin lääkäri on määrännyt.\nNiin että suosittelisinko tätä vahvistinta sinulle?.\nNo totta munassa suosittelisin, mutta ei minun tarvitse. Markeilla on ihan oma maineensa jonka rinnalla meikäläisen kaltaisen noviisin suosittelut ei paljoa paina. Lisäksi hän joka edes harkitsee hankkivansa tämän vahvistimen, ei tarvitse minun suositteluja tai neuvoja.\nTämä nimittäin on soittajan vahvistin ja karkoittaa aika tehokkaasti kimpustaan muut renkaanpotkijat. Sen asian voi myös huomata kun seuraa foorumikirjoittelua miten tästä vahvistimesta kirjoitetaan ja puhutaan. Tämä ei ole mikään ihan okei. vahvistin. Tätä rakastetaan tai tätä vihataan, mutta kylmäksi tämä ei jätä ketään.\nKirjoittanut hallu 08.06.2019


Isä, josta ei koskaan tullut pappaa - Poikien Äidit\nMenetin isäni ollessani 13 vuotias. Se oli huono ikä menettää isä, sillä tuon ikäinen tyttö on muutenkin aika kovien muutosten kourissa. Isän menetys oli tietysti aivan kamalaa. Yksi kamalimmista asioita mitä olen joutunut kokemaan. Eihän sitä oikein pysty aikuinenkaan käsittämään että rakasta ihmistä ei näe enää koskaan. Miten tuon voisi täysin ymmärtää silloin keskenkasvuinenkaan. Toisaalta olin onnekas, että sain muodostaa isästäni omia mielikuvia. Jos olisin ollut vielä nuorempi, olisin ollut muiden ihmisten tarinoiden varassa.\nEn muista isän kuolemaa ympäröivästä ajasta kauhean paljon. Muistan, että itkin äidin olkapäätä vasten olohuoneessa. Muistan että yritin esittää urheaa luokassa. Muistan itkeneeni vessassa isän hautajaisissa. Muistan miettineeni että olisinpa puhunut isälleni kauniimmin kun näin hänet viimeisen kerran ja muistan kuinka makasin lumihangessa, katsoin tähtitaivasta ja mietin näkeeköhän isä minut nyt.\nOlen ikävöinyt isääni paljon. Elämässä on ollut paljon hetkiä joihin olisin toivonut isän osallistuvan. Niistä kaikista tärkeimpinä poikieni ristiäiset ja muut lasteni juhlat. On todella kurjaa että isäni ei koskaan saanut tavata lapsenlapsiaan ja on vielä kurjempaa, että poikani eivät saaneet koskaan tavata pappaansa. Isäni oli hauska. Muistan hänet lapsirakkaana ja iloisena ihmisenä. Olisi ollut ihanaa nähdä hänet pappana pojilleni.\nNyt voin tarjota pojilleni vain valokuvia ja kertomuksia. Onneksi pojat ovatkin olleet kovin kiinnostuneita kuulemaan lapsuudestani ja niihin tarinoihin luontevasti kuuluu myös isäni. Isän kuoleman jälkeen elämääni tuli onneksi uusi isähahmo jota poikani pitävät nyt pappanaan. Minun isääni he kutsuvat Ossi-papaksi.\nLue myös: Keski-iän kriisi. Tässäkö se elämä nyt oli?\nIsänpäivä täynnä sekavia tunteita\nIsänpäivänä käyn aina läpi aika sekavia tunteita. Toisaalta iloitsen aviomieheni vuoksi, joka on paras mahdollinen isä pojillemme. Toisaalta suren sitä että en voi onnitella omaa isääni. Viemme poikien kanssa kynttilöitä Ossi-papan haudalle. Usein pojat intoutuvat isänpäivänä kyselemään isästäni enemmän ja minä vastailen ja kerron mielelläni. Kerron että isäni otti minut omakseen, vaikka en biologisesti hänen ollutkaan. Kerron että isäni osasi imitoida hauskasti Nasse-setää ja kerron että pussasimme isän kanssa kuin eskimot. Kerron sen mitä muistan.\nLue myös: Nämä 8 asiaa kaikkien äitien pitäisi oppia pojilta\nVaikka isä ei olekaan ollut elämässäni enää moneen kymmeneen vuoteen, niin minusta tuntuu että tavallaan hän kuitenkin on. Unissa olen tavannut isäni ja joskus kun sanon tai teen jotain, huomaan tekeväni sen samoin kuin isäni. Olen nyt saman ikäinen kuin isä kuollessaan, se jos jokin muistuttaa minua siitä kuinka aikaisin hän lähti. Aivan liian aikaisin.\nOnnea isänpäivänä isä <3\nEskimo pusu. Tämä on meidän Ollienkin lemppari äidin kanssa.\nAvainsanat: ei isää, isän kuolema, isänpäivä, isovanhemmuus, läheisen menetys, pappa\nEdellinenMitä isänpäivälahjaksi? Tätä miehet todella haluavat\nSeuraavaPoikien isä kuoli yllättäen\nKesänlapsi 13 marras 2016 Vastaa\nJonna-Emilia 13 marras 2016 Vastaa\nMaria 13 marras 2016 Vastaa\nMä menetin isäni kun olin 15vuotias ja hyvinkin samanlaisia fiiliksiä käyn läpi.\nKuinka epäreilua, ettei isäni päässyt näkemään lapsenlapsiensa syntymää, ristiäisiä, mun häitä, sisarusteni lasten syntymää. Ja kuinka tyhmää, ettei omat lapseni saaneet tutustua Pekka-paappaan muuta kuin tarinoiden kautta.\nHalauksia sinne isänpäivään. Aika kuluu, ikävä jää.\nCatjuska 13 marras 2016 Vastaa\nVoin niin samaistua tuohon tunteeseen. Isäni kuoli 42 – vuotiaana ja itse olin silloin 19 – vuotias. Nyt lähes 20 vuotta myöhemmin itselläni on kaksi poikaa, joiden olisin todellakin toivonut tapaavan ukkinsa.\nHalauksia sinne ????\nEi ole elämä reilua 13 marras 2016 Vastaa\nTippahan se tuli linssiin tätä lukiessa. Niin samanlainen tarina ja ajatukset, paitsi minä menetin 13-vuotiaana äitini. Sisko oli vain 3,5v. Omat pojat eivät vielä ole tajunneet ihmetellä miksi on vain ukki. Siksipä isänpäivä sitäkin tärkeämpi.\nMinunkin pikkusiskoni oli noin pieni isän kuollessa. Hänellä ei juurikaan ole muistikuvia isästään.\nMiia 5 marras 2017 Vastaa\nTäällä kaivataan appiukkoa <3 ei kerennyt paapaksi hänkään 🙁\nJonna-Emilia 5 marras 2017 Vastaa\nSatu 5 marras 2017 Vastaa\nMinä oli vain 6 vuotias kun isäni kuoli haimasyöpään 36 vuotiaana! Ikävöin häntä edelleen ja mietin myös että kuinka ihana pappa hän olisi ollut tyttärelleni????\nKyllä ne papat ovat jotenkin läsnä… sen vain tuntee ????\nMä ja rakkaat lapseni! 12 marras 2018 Vastaa\nItkujen päivä. Lapseni menettivät isänsä 2 vuotta sitten äkillisesti ja yllättäin. Minä mieheni. Poika oli silloin 8v ja tyttö 10v. Koville ottaa jokaiselle. Nuorin nyt alkanut sanomaan uutta miesystävääni välillä iskäksi. Emme aio kieltää. Hän on kuulemma lapsilleni juuri se millä haluavat kutsua. Tyttö kutsuu etunimeltä. Onneksi isänpäivä on ohi ja taas muutama viikko menee tasaantuessa nykyiseen arkeemme takaisin. Arvostakaa lähimmäisiänne, eläkää kuin päivänne olisi viimeinen, koska sitä ei nähtävästi todellakaan voi etukäteen aavistaa.\nJonna 12 marras 2018 Vastaa\nTuo on tärkeä sanoma. Koskaan ei tiedä huomisesta, toisaalta se on ollut aika ikäväkin totuus kantaa mukanaan kaikki nämä vuodet. Ehkä olisi helpompi elää kun ei ymmärtäisi kuinka äkkiä voi tilanteet muuttua. Paljon rakkautta teidän elämäänne.


Tampereen valtuusto päätti raitiotiehankkeen jatkamisesta ja ikäihmisten palvelurakenteesta [Tampereen kaupunki - Tampereen kaupunki - Ajankohtaista - Tiedotteet - 2014 - Kesäkuu]\nTampereen valtuusto päätti raitiotiehankkeen jatkamisesta ja ikäihmisten palvelurakenteesta\nJulkaistu 16.6.2014 22.53\nTampereen kaupunginvaltuustolla oli edessään merkittäviä asioita 16.6. Valtuusto päätti raitiontien suunnittelun jatkamisesta ja hyväksyi ikäihmisten palvelurakenteen muutokset.\nRaitiotien suunnittelu Tampereella jatkuu\nTampereen kaupunginvaltuusto hyväksyi äänestyksen jälkeen raitiotien suunnittelun jatkamisen selvällä äänten enemmistöllä 48-18, 1 tyhjä. Raitiotiehankkeen kehitysvaihe alkaa välittömästi ja päättyy vuoden 2016 aikana. Päätös siitä, siirrytäänkö rakentamisvaiheeseen tehdään kaupunginvaltuustossa vuoden 2016 aikana.\nRakentamiseen siirtyminen edellyttää sitä, että nyt alkanvassa kehitysvaiheessa päästään sellaiseen toteutuskelpoiseen ratkaisuun, jonka kustannukset eivät ylitä rakennuskustannusindeksiin sidottua 250 miljoonan euron hintaa (maanrakennuskustannusindeksi MAKU 137,0 (2005 = 100). Indeksi kuvaa lokakuun 2013 hintatasoa) ilman kalustohankintaa. Edellytyksenä on myös valtion osallistuminen kustannuksiin 30 prosentin osuudella.\nValtuusto hyväksyi äänestyksen jälkeen myös raitiontien reitin linjauksen Sepänkadun ja Paasikiventien kautta Pispalan kannaksen kohdalla. Raitiotietä varten suunniteltavat asemakaavat valmistellaan niin, että raitiotiereittiä voi liikennöidä myös linja-autoilla.\nSairaalapalvelut keskitetään yhden johdon alaisuuteen\nKaupunginvaltuusto päätti, että vuoden 2015 alusta sosiaali- ja terveydenhuollon palvelut tuotetaan Avopalvelujen, Sairaala- ja kuntoutuspalvelujen sekä Kotihoidon ja asumispalvelujen tuotantoalueilla. Valtuusto teki myös uudistuksen vaatimat muutokset hyvinvointipalvelujen johtosääntöön. Tuotantorakenteen uudistuksessa sairaalapalvelut ja geriatrian poliklinikkatoiminnot keskitetään samalle tuotantoalueelle yhden johdon alaisuuteen. Samoin yhden johdon alaisuuteen siirtyvät kotihoito sekä asumispalvelut ja vanhainkotihoito.\nValtuustokeskustelu vilkasta myös Twitterissä\nTampereen kaupunginvaltuuston kokousten aikana twitterissä käydään vilkasta keskustelua. Niin nytkin. Tunniste #trevaltuusto nousi illan mittaan seuratuimpien twitterkeskustelujen joukkoon.\nValtuuston kokouksen lähetystä suorana verkossa seurasi noin 2000 henkilöä.


Sisältää hedelmälihaa: Perkeleen koira\nLähettänyt Janina klo 20.29\nTiia 19. helmikuuta 2013 klo 1.04\nMeilläkin "muutaman" kerran perkele lentänyt, kun ihania paskakasoja käyty maiskuttamassa. Viime viikolla sitten sain yhdeltä ulkoiluttajalta palautetta kuinka oikein koiralle puhutaan... Oli kuulemmaniin järkky karjunta, viattomalle.. Ne tilanteet on kuitenkin onneks tosi vähässä kun voimasanoja tarvitaan,ja onneksi niin koska ihan kerrasta toimivat tarvittaessa :)\nkiitos muuten sikana tosta edellisestä postauksesta! Kiva oli lukea ja sitten hiukan soveltaa :)\nJanina 19. helmikuuta 2013 klo 10.40\nHaha, kyllähän sitä vähän hävettää, kun joutuu koiralle raivoamaan "ihmisten ilmoilla", mut välillä ei voi muutakaan. Parhaimpia on just ne mummot pienien räksyjen kanssa, kun vaan lepertelee menemään niitten kauhukakaroidensa kanssa ja suhtautuvat järkyttyneesti kaikkeen palautteenantoon koirallle... Meitä on moneen junaan kyllä...\nKiva että GOS-postaus herätti ajatuksia. Tästä kehkeytyi myös FB:n puolella vähän keskustelua, lähinnä siitä miksi koiraa ei saa palkata siitä, kun se tarjoaa jotain käyttäytymistä palkan saamiseksi. Gerard kuitenkin painotti sitä, että hän tarjoaa vain sen reseptin, jokainen poimii siitä itselleen, koiralleen, koiran rotuun ja koiran käyttötarkoitukseen sopivat ainesosat ;) Ja näinhän se kaikessa menee.


HP kohti kolmatta ryöstöyritystä, tällä kertaa Haapajärven kautta – "Olimme toisen pelin putkeen parempi joukkue" - Kymen Sanomat\nHP kohti kolmatta ryöstöyritystä, täl...\nJulkaistu 19.9.2020 20:17\nHP:n fysiikasta vastaava kesän 1987 lyöjäkuningas Pasi Niemelä on viihtynyt pestissään, vaikka vähän kummasteleekin muualta joukkueeseen tulevien pelaajien Vallikentällä saamaa kovaa kritiikkiä.\nHenri Heikkilä tuuletti juoksua.\n– Olimme toisen pelin putkeen parempi joukkue, vaikka Raksilassa hävisimmekin, latasi HP:n pelinjohtaja Juho Kaikko painetta oululaisten niskaan.\n– Koko ottelusarjaa on kuvannut se, että ulkona vähemmän virheitä tekevä voittaa. Ei meille paineita gamevitosesta kerry. Seurajohto ei lyönyt paineita edes välierissä, kun olimme Puijolle tappiolla 0–2, korosti Lipon viuhkamies Santeri Haipus.\nVallikentän lauantaista karavaani lähti kahteen suuntaan, Lippo Vantaalle kohti lentokenttää ja HP bussilla Haapajärven suuntaan yöpymään. Unet Iisalmessa ja Kajaanissa eivät vierasvoittoa tuoneet, joten kokeilussa on kolmas majoitusliike viikkoon.\nLipolla junnutason virheitä\nJimi Heikkinen oli viidellä polttoheitollaan Lipon ulkokentän näkyvin, mutta yhtä lailla viisi etenijää linjassa polttanut Toikka heitti toisella jaksolla elintärkeän palon Ari Lankisen kakkospussiin suuntaamasta kotiutuspallosta.\nLoukkaantumiset ratkaisupelin riesana\nHaminalaisittain suurin kysymysmerkki ei ole jo runkosarjassa juhlittu Raksilan valloittaminen vaan joukkueen saaminen pelikuntoiseksi.\nLukkari Matias Hangasmaan takareisi oireili pelin lopulla. Etenijänä elintärkeän jokerivaihtaja Henri Heikkilän (kl 4/7) jättäminen toisen jakson lopulla käyttämättä antoi kuvan nivusvamman ilkeydestä. Kovin varmaa ei ole etumies Lauri Aitalankaan pelaaminen sunnuntaina.\nOli ihme, ellei HP:n bussiin sulloutunut vähintään 14 pelaajaa.\nPasi Niemelä toimii HP:n fysiikkavalmentajana.\nIsoketo muutti voimasuhteita, näki fysiikkavalmentaja Niemelä\nHaminan Palloilijoiden fysiikkavalmentajana työskentelee ensimmäistä kautta kirkkonummelainen HP-kasvatti Pasi Niemelä, 57.\n– Tässä ottelusarjassa voimasuhteisiin vaikutti todella paljon, kun Teemu Isoketo tuli Lippoon. Meillä oli etenemisessä pieni etu runkosarjassa. Isoketo on kaiken lisäksi hyvä menemään kentälle. Nyt hänet saatiin varsin hyvin kiinni, kommentoi Niemelä katseltuaan Isokedon (kl 4/7) tilastoja.\n"Silloin pelaajille maksettiin, jos jaksettiin"\nHP:n väreissä SM-sarjassa 1981 debytoinut Niemelä saavutti Tahkossa pelaajana neljä SM-mitalia. Hän vei pelinjohtajana Tahkon (1992) ja Kaisaniemen Tiikerit (1998) tappiollisiin SM-loppuotteluihin. Viimeisen kerran hän heilutti viuhkaa Ulvilan Pesä-Veikoissa 2001.\n– Olin vielä seuraavana kesänä Koskenkorvan taustalla, lähinnä analysoimassa. Sitten tuli pitkä tauko, jolloin en aluksi edes seurannut lajia. Suomi oli bussista katsottuna nähtynä aika tarkkaan.\n– Seurat hoitivat silloin asioitaan leväperäisesti. Sopimuksista ei pidetty kiinni. Maksettiin, jos jaksettiin. Pudotin palkkiotani noin 20 prosenttia Ulvilassa, jotta palkka tulisi edes ajoissa. Sekään ei riittänyt. Lakimiehen välityksellä loput haettiin. Tuli mieleen, että olisi syytä tehdä välillä normaaliduunia.\n– Valmistuin 2005 tietotekniikan tradenomiksi. Toistakymmentä vuotta teinkin sen koulutuksen mukaisia hommia. Tahko pyysi minua 2018 fysiikkavalmennukseen ja tekemään pelianalyysiä, kertoo firmansa kautta ostopalveluna työskentelevä Niemelä.\nLyöjäkuninkuus vaatii nyt sata juoksua enemmän\nNiemelä on valmentanut myös triathlonisteja ja vetänyt itsekin täyden matkan kilpailun Barcelonassa 2017. Kello kävi yli puoli vuorokautta.\nNiemelä voitti SM-sarjan lyöjäkuninkuuden iskettyään 1987 Hyvinkään Tahkon pronssijoukkueessa 22 ottelussa 5+32 juoksua.\n– Olen miettinyt asiaa monta kertaa. Nyt tarvitaan sata lyötyä enemmän lyöjäkuninkuuteen. Jokerisääntö on muuttanut koko sisäpelin. Silloin sisävuoroa kohti sai lyödä yksi jokeri.\nNiemelällä ei ole pelinjohtaja Juho Kaikon tapaan sopimusta ensi kaudesta. HP tiedotti kuukausi sitten kuuden pelaajan jatkosopimuksen.\n– Vallikenttä on ympäristönä miellyttävä, mutta jatkosta ei ole sovittu. Kieltämättä Vallikentällä kuulostaa välillä siltä, että muualta Oranssipaitoihin tulleet pelaajat saavat turhankin kovaa kritiikkiä, kommentoi alun perin karhulalainen Niemelä.