Joulun 2015 kertomus 4/9\nLillessä lokakuun 21. päivänä 1919\nAnteeksi, että vasta nyt vastaan viimeisimpään kirjeeseesi! Mutta se tuli sinä aamuna, jolloin sain kaikki tarvitsemani asiakirjat, ja pakatessani laitoin kirjeesi passin ja kaikkien muiden paperien kanssa käsimatkatavaroihini — sillä se jos mikä oli tärkeä asiakirja! — voidakseni vastata siihen jossakin matkan varrella. Olen nimittäin jo näiden viikkojen aikana oppinut, että minun pitää aina välillä päästä ”puhumaan” kanssasi, erityisesti silloin, kun tulevaisuus vavisuttaa minua.\nNyt olemme siis matkalla.\nTulimme iltapäivällä Lilleen ja jatkamme aamujunalla itään, Saksaa kohti. Felix nukkuu jo ja niin minunkin pitäisi, mutta hiivin hiljaa vuoteesta ja sytytin pikkuisen pöytälampun ja kirjoitan sen valossa varoen herättämästä häntä. Ymmärtänet siis mahdolliset mustetahrat ja kirjoitusvirheet! Jotenkin minusta vain tuntuu, että kirjeeni lähtee täältä luoksesi pohjoiseen turvallisemmin kuin Saksasta.\nLaivamatka meni hyvin, vaikka pelkäsin Kanaalin syysmyrskyjä. En tiennyt etukäteen, tulenko helposti merikipeäksi, koska Titanic oli aika monta kertaa suurempi laiva kuin se, jolla nyt tulimme mantereelle. Oli siis helpottavaa havaita, että vaikka laiva hiukan keinahteli, pystyin syömään lounasta eikä minun tarvinnut turvautua hyttiin, jonka Felix meille varmuuden vuoksi varasi.\nMuistatko, kun kirjoitin meidän vihkiäisiimme liittyen, että suuret ja odotetut asiat tulevat sittenkin aina äkkiä? Niin kävi tässä matkaanlähdössäkin. Yhtäkkiä vain kaikki paperit olivat kunnossa ja olin vapaa poistumaan maasta. Ja niin me poistuimme.\nVielä laivajunassa en sitä oikein käsittänyt, mutta kun astuin laiturilta maihinnoususillalle ja tajusin, että tämän jälkeen ei ole mitään tietoa siitä, koska seuraavan kerran kosketan Ison-Britannian maaperää — voi Bobby, yhden silmänräpäyksen minä mietin, kääntyisinkö takaisin, hyppäisinkö pohjoisen junaan, vaatisinko Felixiä jäämään Skotlantiin, jotta minun ei tarvitsisi lähteä!\nMutta se olisi ollut itsekästä, sillä eihän minulla ole tarjota hänelle siellä mitään, kun taas Saksassa meillä on kaikki mahdollisuudet, tulevaisuus.\nEn siis kääntynyt ja juossut takaisin, lähinnä kiitos tullimiesten käytöksen. Kun kuljimme laiturille vievän portin läpi ja virkailijat tarkastivat passimme ja käsimatkatavaramme, minä sain taas totisesti tuntea katseita.\nOjentaessani passini, jossa luki nimeni kohdalla ”Blumenthal (synt. Weilson)” ja syntymäpaikkani kohdalla ”Claymuir, Inverness-shire, Iso-Britannia”, ja matka-asiakirjani, joista näki, että määränpääni on Berliini, passivirkailija ei sanonut mitään. Mutta hän katsoi. Ja hän iski passiini leiman sellaisella voimalla, että on kumma, kun sivuun ei tullut leimasimen muotoista reikää, ja töykkäsi sen takaisin hiukan tylymmin kuin oli ottanut vastaan, ja vain murahti, kun kiitin.\nNiin että lopulta oli vähemmän tuskallista astua pois Imperiumin maaperältä kuin olisi ollut suorittaa kujanjuoksu takaisin niiden katseiden ohi.\nEn puhunut tästä tietystikään mitään Felixille, sillä en halua pahoittaa hänen mieltään. Mutta jälleen hän tuntui tajuavan kaiken sanomattakin. Hän varasi meille laivan ruokasalista syrjäisen, rauhallisen pöydän, niin ettei minun tarvinnut seurustella vieraiden ihmisten kanssa, ja puheli kaikenlaista hauskaa ja arkista, niin että ajatukseni harhautuivat muualle, enkä huomannutkaan, ennen kuin olimme jo merellä.\nJa nyt olemme Ranskassa, ja olen jo saanut todeta, ettei kouluranskallani tehdä täällä paljonkaan. En tohdi ajatellakaan, miltä tuntuu sitten Saksassa, jossa olen täydellisen kielitaidoton! Sen sijaan havahduin juuri siihen, että matka on nyt puolivälissä, jos se lasketaan Fort Williamista asti. Voi Bobby, miten oudolta tuntuu, että Sinä olet siellä ja minä täällä, ja kohta vielä kauempana!\nMutta koetan ajatella, että olen kokenut tämän ennenkin.\nKymmenen vuotta sitten Claymuirissa olin hyljätty, kaltoin kohdeltu pieni rääsyläinen, joka kaipasi niin kipeästi äitään (eikö ole kummallista, Bobs, että mitä kauemmas minä nyt etenen kodista, sitä lähemmäs tunnun pääsevän äitiä — olen ajatellut häntä paljon viime aikoina) ja joka toivoi niin hartaasti, että joku häntäkin tässä maailmassa rakastaisi!\nJa kun sitten ihme tapahtui, kun Betty ja Duncan yhtäkkiä ilmestyivät kylään ja sanoivat, että lähtisin heidän mukaansa ja että he pitäisivät minusta huolta, kunnes isä lähettäisi Kanadasta laivalipun, se tapahtui aivan yhtä äkillisesti ja oli aivan yhtä pelottavaa kuin nyt tämä.\nNäin siitä huolimatta, että olin rakastanut Bettyä koko lapsensydämelläni siitä ihmeellisestä talvesta alkaen, jolloin hän oli opettajattareni ja aivan kuin teki minut näkyväksi, kun kukaan muu ei tahtonut minua hyväksyä.\nMutta voi, miten minä ujostelin Duncania, vaikka hän asettui puolustamaan minua MacVuricheja vastaan! Miten minä pelkäsin junaa, jota en ollut koskaan nähnyt, ja miten minä hämmennyin kaupungista ja Koivurannasta, jossa oli niin paljon huoneita kahdessa kerroksessa, ja miten minä pelästyin gramofonia, ja miten käsittämätöntä oli, että Betty vei minut kauppoihin ja osti kankaita ja sukkia, ja rouva Wallace ompeli minulle vaatteet — että joku näki vaivaa minun vuokseni!\nSilloinkin minä jätin yhden maailman taakseni ja astuin toiseen. Silloinkin minun piti vain luottaa siihen, että maailmassa on myös sellaisia ihmisiä, jotka tahtovat minulle hyvää, ja että Jumala on todella olemassa ja välittää meistä kaikista, kuten Betty oli koulussa opettanut, vaikka minä olin siihen asti ajatellut Hänen olevan aivan liian korkealla vaivautuakseen kiinnittämään huomiota pieneen Ruth Weilsoniin.\nNyt minun pitää vain luottaa siihen, että edelleen on ihmisiä, jotka tahtovat minulle hyvää, ja että Jumala on olemassa ja välittää minustakin. Sillä kun Hän on johdattanut minua tähän asti, miksi ei eteenpäinkin?\nKun äsken makasin pimeässä ja koetin saada unta, ajattelin sitä ihmeellistä kevättä, jolloin saksalainen lentokone putosi Fort Williamissa ja lentäjä tuotiin sairaalaan. Miten paljon minä olen näinä vuosina sitä kevättä ajatellut, jokaista hetkeä sen kuluessa! En varmaankaan tule koskaan niin vanhaksi, että unohtaisin, mitä tapahtui.\nOlen vieläkin pahoillani siitä, että pimitin sen kaiken Sinulta, parhaalta ystävältäni. Näin järkytyksesi, kun tänä kesänä yritin tapahtumista pääpiirteissään Sinulle kertoa, ja vaikka kirjeessäsi sittemmin vakuutitkin ymmärtäväsi ratkaisuni, haluan nyt kertoa enemmän, jotta todella ymmärtäisit. Silloin vuosia sitten vaikenin, koska halusin suojella Sinua — ja itseäni ja häntä, myönnettäköön.\nKaikki pyörii päässäni kuin valokuvina tai filminpätkinä. Miten jännittävää oli ensimmäisen kerran päästä vangin huoneeseen, kun minut määrättiin sinne lattianpesusangon kanssa! Tuskin uskalsin vilkaista vuoteeseen päin, mutta jotenkin vain tiesin, että hän katseli minua. Aivan kuin minussa olisi ollut jotakin katselemista, tässä vähäpätöisessä ulkomuodossani, jota apusisaren puku ja juuriharja tuskin paransivat!\nJa hän kysyi nimeäni. Niin yksinkertaista! Sillä tavallahan sitä tuntemattomiin tutustutaan. Eikä minun pitänyt vastata. Osastonhoitajatar oli antanut meille kaikille ankarat ohjeet ja sanonut, etteivät apusisaret saaneet puhua vangin kanssa, ja että jos tämä puhuttelisi meitä, meidän pitäisi hakea vartija.\nMutta minkä ihmeen tähden minä olisin hakenut käytävän puolelta isäsi tai kuka kodinturvajoukkojen miehistä siellä sattuikin olemaan, vain sen tähden, että saksalainen kysyi nimeäni, ystävällisesti ja hyvällä englannilla! Eihän siinä pitänyt olla mitään vaarallista. Minä vastasin, ja minkä minä voin sille, että hän jatkoi keskustelua, sillä ei hän edelleenkään kysellyt mitään vaarallista sotasalaisuuksista!\nOlen jälkikäteen miettinyt, miten juuri minä sen jälkeen päädyin huoneeseen niin usein. Oliko se sattumaa? Meitä oli aina neljä apusisarta vuorossa, ja me nappasimme ruokatarjottimet vaunusta sitä mukaa kuin ehdimme juoksuttaaksemme ne potilaille, ja samoin haimme ne pois sitä mukaa kuin ehdimme. Lakananvaihdot ja muut tehtävät, joista ei selviä yksin, teimme pareittain, eikä silloinkaan kukaan hoitajattarista sekaantunut työjärjestykseen, kunhan vain yksikään vuode ei jäänyt välistä.\nMiksi siis juuri minä olin se, joka kulki tarjottimen tai puhtaiden lakanoiden kanssa niin usein juuri yksityishuoneen ovesta? En muista siihen pyrkineeni — aluksi.\nMutta joka kerta hän puhutteli minua. Kysyi säästä, tai jotakin ruoasta, tai pyysi kipulääkettä, tai jonkin kirjan, sillä sanomalehdet oli kielletty häneltä. Jos tein huoneessa jotakin, mikä kesti pidempään (aloin pitää siitä lattiasta!), hän kertoi itsestään ja kodistaan, ja se oli oikeasti kauhean mielenkiintoista. Enhän minä ollut koskaan tavannut ketään saksalaista saati juutalaista, enkä tiennyt, millaista elämä Berliinissä on!\nJa kun hän kyseli minusta ja elämästäni, ei siinä edelleenkään ollut mitään, minkä olisi pitänyt huolestuttaa minua, vaan se oli sellaista tavallista rupattelua, mitä minä ehtiessäni harrastin kaikkien potilaiden kanssa heitä virkistääkseni. En minä nähnyt mitään syytä murjottaa hänelle puhumattomana. Tietysti minä pidin varani, sillä ajattelin hänen nimenomaan koettavan puhua minua puolelleen, mutta kun keskustelunaiheet olivat täysin vaarattomia, lakkasin pian jännittämästä.\nMinun kävi häntä sääliksi, kun hän makasi siinä useammasta kohdasta paketoituna, ja hänellä oli selvästi kipuja, ja hän oli vieraassa maassa, vaikka kuinkakin oli itse sinne pyrkinyt ja epäilemättä pahoissa aikeissa. (Ei, Bobby, minä en kysynyt häneltä silloin enkä ole kysynyt nyt, miksi hän oli tullut, minkä määräyksen oli saanut ja minne oli matkalla, kun moottori petti. Enkä aio kysyäkään. En tahdo tietää.)\nJa — no, Bobs, onhan minulla silmät päässä. Ei meillä kenelläkään sotavuosina niin paljon silmänruokaa kotirintamalla ollut, että jos mies onnistuu näyttämään Tuhannen ja yhden yön prinssiltä Fort Williamin kaupunginsairaalan pyjamassa, olisin sankarillisesti kyennyt olemaan katselematta häntä. Ehkä, jos sydämessäni olisi jo ollut joku — mutta ei ollut.\nSe kävi niin vähitellen, kuin salaa. Ensiksi puhuttiin säästä ja sairaalan toimista ja arkielämästä täällä ja Berliinissä, ja sitten alettiin puhua kaikenlaisesta muusta. Huomasin viivytteleväni huoneessa yhä pidempään, ja niinhän siinä kävi, että lopulta unohdin itseni. Meillä vain oli niin paljon puhuttavaa, ja sitten minä tulin istahtaneeksi vuoteen laidalle, enkä ollenkaan tajunnut ajan kulua, ennen kuin sisar Lister ammahti sisään kuin Paksun Bertan suusta ja suunnilleen yhtä tuhovoimaisenakin.\nNo, kuten tiedät, minä jouduin sitten pesulaan. Kiitos sisar Listerille siitä, ettei hän julkisesti kertonut tekemisistäni, vaan otti mieluummin niskaansa työtoverieni nurjan suhtautumisen, kun minua ”syyttä” niin rangaistiin! Muistatko, miksi koetin hillitä Sinun ja Floran ja muiden ystäviemme moitteita sisar Listeriä kohtaan? Kyllä, siihen oli syy, että jouduin pois osastolta. Mutta rakas ystävä, miten minä olisin voinut sanoa sen! Miten olisin edes osannut!\nSillä vasta pesulassa minä tajusin, mitä tuo mies oli alkanut minulle merkitä. Kun en enää päässytkään edes kerran päivässä tapaamaan häntä ja vaihtamaan vaikka vain muutamaa sanaa, elämä tuntui synkeältä ja pimeältä. Ikävöin häntä, ikävöin niin, että tulin melkein kipeäksi. Hän oli ensimmäinen mies, ainoa mies, joka oli saanut minut tuntemaan niin, ja nyt en enää koskaan näkisi häntä! En koskaan enää saisi kuulla hänen ääntään, en tuntea hänen sametinmustien silmiensä katsetta, joka hämmensi minua niin oudosti.\nEn kestänyt sitä. En kerta kaikkiaan kestänyt! Siksi keksin juonen. Tunsin hyvin sairaalan aikataulun, tiesin, milloin huoneissa ei olisi hoitohenkilökuntaa. Ja tiesin, että kodinturvajoukkojen keski-iän ylittäneet herrat piipahtivat tämän tuosta kylpyhuoneessa. Odotin kulman takana — olin työasussani, eikä kukaan kiinnittänyt minuun huomiota eikä havahtunut ihmettelemään, miksen ollut lähtenyt kotiin, kun työvuoroni pesulassa oli päättynyt — ja sopivassa raossa pujahdin sisään.\nSe oli vavisuttava hetki, Bobs. Hän makasi katselemassa ulos ikkunasta, mutta kuullessaan oven käyvän käänsi päätään ja katsoi minuun. Ja yhtäkkiä tajusin, ettei minulla ollut mitään pätevää tekosyytä olla siinä. En ollut tuomassa tai viemässä tarjotinta tai lakanoita tai siivousvälineitä tai mitään muutakaan. Seisoin vain ovella ja aloin punastua hitaasti, sillä tajusin hänen toki arvaavan, miksi olin tullut.\nSilmänräpäyksen verran aioin kääntyä takaisin — mitä olin oikein ajatellut nöyryyttäessäni, tyrkyttäessäni itseäni näin, sillä hänhän nauraisi minulle, eihän hän voisi tehdä muuta, kun en ole vähääkään kaunis enkä viehättävä ja silti kuvittelin hänen näköisensä miehen kiintyvän minuun! — mutta kuulin oven takaa tohtorin ja sisar Kinnardin äänet.\nEn voinut poistua huoneesta, minun piti odottaa. Voisi siis sanoa, etten ehkä olisi nyt tässä, jollei Fergus-setä olisi juuri silloin pysähtynyt oven taakse puhumaan jonkun potilaan veriarvoista ja olisin päässyt livahtamaan tieheni!\nSen sijaan astuin eteenpäin, vieläkään mitään sanomatta. Felix kohottautui, vaikka hänen vammansa aiheuttivat hänelle kipua.\nBobby, koko sinä aikana, jolloin olin käynyt siinä huoneessa luvallisesti ja asialla, me emme olleet puhuneet mitään tunteikasta. Vain kaikenlaista sellaista, mitä hyvät tuttavat puhuvat, mutta ei mitään herkempää, ei mitään, minkä perusteella kumpikaan olisi voinut edes aavistaa toisen tuntevan yhtään lämpimämmin.\nJa siltikin minä menin vaieten yhä lähemmäksi, ja hän, myöskään mitään sanomatta, ojensi toisen kätensä ja tarttui hellästi niskaani ja veti päätäni alaspäin, kunnes huulemme painuivat yhteen, kuin se olisi ollut maailman luonnollisin asia.\nEihän se sellainen ollut, Bobby! Niin kuin tiedät, vain Alistair oli siihen mennessä suudellut minua. Mutta se oli ollut pojan suudelma, ei miehen, kuten tämä. Se oli ollut ehkä jännittävää, mutta vähän kiusallista — tämä oli ihmeellistä, tämä vei voiman jaloistani, tämä hävitti kaikki ajatukseni, kaikki epäilykseni, kaikki pelkoni.\nKun hän laski minut, putosin istumaan vuoteen laidalle ja sain tuskin hengitetyksi.\nHän sanoi pelänneensä, että minut oli ajettu sairaalasta, kun olin jäänyt kiinni, enkä koskaan enää tulisi hänen luokseen. Kerroin pesulasta ja siitä, miten olin livahtanut sisään, ja hän naurahti ja sanoi minua pikku vakoojattareksi.\n”Miksi sinä tulit?” hän sitten kysyi.\nMiksikö! Mitä olisin voinut siihen sanoa sen jälkeen, kun olin antanut hänen suudella itseäni?\n”Minä en voinut elää ilman sinua”, sopersin.\n”Minä olen vihollinen”, hän sanoi hiljaa. ”Minusta ei koidu sinulle mitään hyvää.”\n”Sinusta ei voi koitua minulle mitään pahaa”, vastasin.\nKatsoimme toisiamme. Sitten hän tarttui taas niskaani lempeällä otteellaan, jota hän vielä nykyäänkin käyttää tahtoessaan suudella minua, ja minä kiedoin käteni hänen ympärilleen niin varovasti kuin saatoin, etten satuttaisi häntä, ja me suutelimme toisiamme, aivan kuin olisimme nähneet siihen saakka nälkää.\nJa kun vihdoin koetin irrottautua vapisevana ja onnesta melkein tiedottomana, hän puristi minut rintaansa vasten murtuneista kylkiluistaan huolimatta ja kuiskasi korvaani saksaksi jotakin — en ymmärtänyt niitä kolmea sanaa, mutta sittenkin tajusin, mitä hän tarkoitti, miten olisin voinut olla tajuamatta!\nJa minä vastasin omalla kielelläni.\nSeuraavina viikkoina minä elin vain niistä hetkistä, jotka onnistuin viettämään hänen luonaan. En surrut ankeaa työtä pesulassa, en murehtinut sotauutisia, en välittänyt mistään muusta kuin siitä, että sain tavata häntä. Tietysti pelkäsin jääväni kiinni, sillä riski oli suuri, ja lisäksi olin lipsauttanut jotakin Bettyn kuullen ja hän selvästi epäili.\nMutta samalla aivan kuin leijuin kaiken huolen ja murheen yläpuolella, suojassa ja turvassa, hänen rakkautensa varjelemana. Ja minun rakkauteni tuntui parantavan häntä paremmin kuin mikään hoito sairaalassa, sillä kuulin tohtorin sanovan ylihoitajattarelle, ettei ole koskaan nähnyt noin pahasti loukkaantuneen potilaan pääsevän jaloilleen niin nopeasti.\nTietysti minun olisi pitänyt käsittää, että mitä paremmin hän toipui, sitä lähemmäksi tulisi se hetki, jolloin hänet luovutettaisiin viranomaisille. Mutta sittenkin, kun kuulin rouva Lowryn puhuvan siitä Bettylle Ewanin ja Floran häissä…\nMiten minä olisin voinut antaa sen tapahtua!\nTietysti tiesin, että hän aikoi yrittää pakoon. Se on sotilaan ensimmäinen velvollisuus vangiksi jouduttuaan, niinhän Duncankin oli meille kertonut. Mutta tiesin senkin, ettei hän onnistuisi yksin. Hän tarvitsi vaihtovaatteita ja jonkun, joka auttaisi hänet matkaan.\nEikä ollut ketään muuta kuin minä. Eikä minulla ollut mitään muuta vaihtoehtoa.\nMyöhemmin, paon paljastuttua, Betty syytti minua maanpetturiksi. Varmaan sellainen olenkin. En tiedä. Mutta onko pahempi olla uskollinen rakkaudelle kuin karttaan piirretylle valtakunnalle? Olisiko minun pitänyt hylätä hänet silloin, kun hän tarvitsi minua?\nKun olimme sinä yönä päässeet ulos sairaalasta ja kaupungista ja jätin hänelle hyvästejä metsikössä, josta kääntyy polku alas sillan yli nummelle — tiedäthän, siitä lähtee oikotie ylös järvelle ja pohjoiseen, sillä siihen suuntaan hänen piti päästä, niin hän sanoi, enkä minä kysynyt enempää — minä pelkäsin kuolevani. Siihen asti olin vain keskittynyt suunnitelmaani askel kerrallaan, mutta kun se oli nyt ohi, kun hän seisoi siinä oudon näköisenä niissä Duncanin vaatteissa, jotka häntä varten olin Koivurannasta ottanut, nojaten Bettyn polkupyörään, tajusin, että eroaisimme.\nEnkä voinut tietää, tapaisimmeko koskaan enää.\nHän vakuutti vakuuttamasta päästyään minulle, että tulisi takaisin, kun sota olisi ohi. Hän palaisi, hän noutaisi minut Berliiniin, me menisimme naimisiin ja hän auttaisi minua eteenpäin näyttelijänurallani. Hän pelkäsi, etten uskoisi häntä, että ajattelisin hänen vain puhuvan päätäni pyörälle, vetävän minua nenästä, mutta minä uskoin joka sanan. Tiesin, että hän tarkoitti totta.\nHän tulisi, jos — jos vain selviytyisi pakomatkastaan ja sitten sodasta!\nJa sinä kesäyönä, taivaanrannan alkaessa vaaleta, me suutelimme toisiamme vielä kerran, epätoivoisesti, kuin hukkuvat. Sitten katsoimme toisiamme yrittäen kumpikin painaa mieleemme toisen kasvonpiirteet. Minä olisin tahtonut antaa hänelle kuvani, mutta hän kielsi, koska se toisi minulle vaikeuksia, jos hän jäisi kiinni. Hän olisi tahtonut antaa minulle kaulastaan pienen kultaisen Daavidin tähden, mutta minä kielsin, koska taikauskoisesti ajattelin hänen tarvitsevan sen suojakseen.\nSitten hänen kätensä liukuivat ympäriltäni, hän tarttui pyöränsarviin, katsoi vielä kerran minuun. Ja minä pakotin itseni hymyilemään, näyttelijä kun olen, ja toivotin hänelle turvallista matkaa. Hänkin nyökkäsi ja hymyili, ja sitten hän nousi satulaan, polkaisi pyörän vauhtiin ja lasketti polkua alas sillalle, hiukan epävarmasti, sillä hänen voimansa olivat heikentyneet sairaalassa ollessa, eikä hänen toinen polvensa ollut vielä kunnossa.\nJäin puiden keskelle seisomaan. En tahtonut ajatella, minne hän oli menossa, missä täällä oli paikka, josta hän saattoi hakea apua ja turvaa, miten hän saattaisi yrittää meren yli takaisin mantereelle. En tahtonut ajatella, etten huomenna tapaisikaan häntä, kuten kuluneina viikkoina joka päivä, etten enää saisi kertoa hänelle asioita enkä kuunnella hänen ääntään enkä tuntea hänen suudelmiaan enkä olla hänelle gelibteh, millä nimellä hän oli minua kutsunut.\nSeisoin siinä ja pakotin itseni olemaan ajattelematta yhtään mitään, tuntematta yhtään mitään. Sitten palasin takaisin tielle, istuuduin sitä reunustavalle kiviaidalle ja katselin, kun aurinko nousi. Maailma oli kaunis, niin kaunis! Ja minä sain kuitenkin rakastaa ja olla rakastettu, vaikka emme koskaan enää tapaisikaan!\nPäätin, että tyytyisin siihen. En vaatisi muuta. Mutta uskoisin ja luottaisin, että jos Jumala antaisi hänen selviytyä kaikista ajan vaaroista, hän palaisi, hän tulisi hakemaan minua.\nJos olisin silloin tiennyt, että kolme vuotta ja neljä kuukautta myöhemmin istun ranskalaisessa hotellissa hänen vaimonaan, kuuntelen hämärässä hänen rauhallista hengitystään, odotan aamua ja junaa, joka vie meidät Berliiniin… Ehkä minun olisi ollut helpompi kestää tämä aika.\nSillä vaikka uskoin ja luotin, voimani olivat joskus aivan lopussa. Betty ja rouva Wallace, jotka tiesivät kaiken, mutta suojelivat minua ja vaikenivat tekemisistäni, koettivat taivuttaa minua suopeaksi Neilille. He antoivat ymmärtää, että olin typerä ja narrattava uskoessani saksalaisen puheisiin, että tämä oli kietonut minut pikkusormensa ympäri pelkästään paetakseen. Minä tiesin, ettei se ollut totta, mutta sittenkin — voi Bobby, miten monta kertaa olin vähällä uskoutua Sinulle!\nOn vielä eräs asia, jonka sain kuulla vasta nyt Felixiltä. Kerron sen Sinulle, koska luotan Sinuun, sillä tästä ei ole tarpeen puhua monestakaan syystä. Se, että Duncan pääsi pakenemaan jäätyään vangiksi silloin, kun kaikki luulivat hänen kaatuneen, on Felixin ansiota. He tapasivat saksalaisten linjojen takana, ja Felix tunnisti hänen nimensä minun kertomusteni perusteella, tajusi, kuka hän oli — ja vuorostaan järjesti hänet pakoon, maksoi velkansa.\nHän oli käskenyt Duncanin sanoa minulle terveisiä, mutta sitä tämä ei tehnyt. En voi moittia Duncania siitä, vaikka hiljaa itsekseni mietinkin, miten paljon helpompi minun olisi ollut kestää, jos olisin saanut kuulla, että Felix oli selviytynyt, että hän oli omiensa joukossa, että hän oli elossa, että hän muisti minut (aivan kuin olisin sitä epäillyt — mutta joskus, kun väsyin ja aamuyö oli pimeä ja uneton…). Käsitän kuitenkin, miksi Duncan vaikeni. Hänkin tarkoitti hyvää ja luuli tekevänsä oikein.\nHalusin kirjoittaa Sinulle tästä kaikesta, Bobby, koska en tullut kotona kertoneeksi Sinulle yksityiskohtaisesti sitä, mitä tapahtui. Tai, paremminkin, en pystynyt kertomaan. Pelkäänpä pyyhkineeni silmiäni yöpaidanhihaani tätä kirjoittaessani, niin kauniin kipeitä nämä muistot ovat — sittenkin, vaikka nyt me saamme elää onnellisina yhdessä elämämme loppuun asti!\nSillä kaiken tämän kestettyäni minä kestän kyllä tulevankin, ainakin koetan, oli se mitä tahansa! Tiedän, ettemme me aina voi olla näin lapsellisen onnellisia, että vaikeuksia tulee, kun kahdesta näin erilaisesta kulttuurista tulevat ihmiset koettavat asettua yhteen, mutta minä tahdon ponnistaa kaikki voimani, kuten sotavuosina!\nSinä kysyit viime kirjeessäsi, puhummeko me Felixin kanssa pelkästään maallisista asioista, vaiko myös uskonnosta, ja eikö minua häiritse se, ettei hän ole kristitty. Kyllä, kyllä me puhumme, ja itse asiassa Felix kysyi minulta samaa asiaa. Hän taitaa pelätä, että ensihuuman jälkeen ja varsinkin vieraassa maassa tämä asia nousee meidän väliimme.\n”Minne sinä menet, sinne minäkin menen, ja sinun Jumalasi on minunkin Jumalani”, siteerasin.\nFelix tietysti tunnisti sitaatin Ruutin kirjasta ja näytti sekä helpottuneelta että liikuttuneelta. Samalla hän vakuutti, ettei kukaan perheessä kiellä minua harjoittamasta kristinuskoa eikä vaadi minua osallistumaan juutalaiseen hartaudenharjoitukseen, ellen itse tahdo. Minä ilmoitin, että jos olisin vähänkään epäillyt hänen aikovan kieltää minua harjoittamasta omaa uskoani, hän olisi saanut vapaasti juosta itsekseen maistraattiin, mutta että hyvin mielelläni tutustuisin hänen uskoonsa.\n(Älä hiisku tästä rouva Wallacen kuullen, Bobs, ettei hän ala murehtia minun kääntyvän juutalaisuuteen!)\nSitten kysyin, eikö häntä ja hänen perhettään häiritse, kun en minä ole kunnon juutalaistyttö.\n”Äitini äiti oli kristitty, joten se skandaali on suvussa jo käsitelty”, hän virnisti ja vakuutti, ettei seka-avioliitto ole Saksassa mitään outoa.\nMutta tietystikään tämä ei ole asia, joka on sivuutettavissa näin kevyesti. Me keskustelemme tästä varmasti vielä monta kertaa, jos emme itsemme, niin mahdollisten lastemme kohdalla. Minä haluan tietysti, että heidät kastetaan, mutta entä jos Felix ei tahdo?\nÄlä pelästy, Bobby. En minä tällaisia asioita päivät pääksytysten mieti. Kunhan nyt yön pimeydessä ajatukseni vaeltelevat levottomasti ja näköjään välillä kääntäen hopeavuorauksen sijasta pilven harmaan päällisen esiin.\n”Puhutaan” siis jostakin hauskemmasta, kuten Sinusta! Voi Bobs, kunpa olisin kyllin lähellä voidakseni oikein kunnolla kiusoitella Sinua. Olen tainnut virnistellä itsekseni aika tavalla lukiessani viimeisimpiä kirjeitäsi.\nOi, kuinka viattomasti Sinä kirjoitat siitä, miten Neil saattaa Sinut kirkosta tai pysähtyy puhelemaan kanssasi kaupungilla! Emme me ole enää lapsia, Bobs. Nappaa hänestä kiinni heti kun voit! Minä luulen, että te sovitte oikein hyvin yhteen. Ja mitäkö minulla on asiaan sanomista? Bobs, tyhmeliini, ellet nyt ole huomannut, niin minä olen naimisissa. Minä en sano yhtään mitään, paitsi onneksi olkoon!\nNo, mutta vakavasti: tee Neil onnelliseksi ja anna hänen tehdä Sinut onnelliseksi. Ehkä sen kaiken piti mennä näin? Eihän Will voisi tahtoa, että olisit loppuelämäsi yksin, Sinä, joka on kuin luotu vaimoksi ja äidiksi!\nJa mitä tulee suunnitelmaasi, josta kirjoitit, innostuin siitä valtavasti. Ajatella, että kun minä seuraavan kerran tulen käymään kotona — sillä kai minä sentään vielä joskus tulen vierailulle — voin tavata Sinua omassa ihastuttavassa kahvilassasi! Mikä loistava ajatus. Nyt kun on rauha, ihmiset tahtovat nauttia elämästä ja hemmotella itseään, ja monelle hotelli on siihen tarkoitukseen liian kallis. Mutta kun Sinä laitat pystyyn kahvilan ja sisustat sen niin herttaisesti kuin vain osaat ja tarjoilet siellä ihastuttavia leivonnaisiasi, asiakkaiden täytyy suorastaan vyöryä sisään!\nVoi Bobby, nyt minä alan taas ikävöidä, kun ajattelen, miten voisimme puhua tästä kaikesta kasvotusten, tehdä suunnitelmia ja kehittää ajatustasi yhdessä eteenpäin. Mutta onneksi ovat edes nämä kirjeet, ja — no, kysypä Neililtä neuvoa, hän osaa varmasti auttaa! (Voisinpa nähdä ilmeesi nyt! Lyön vetoa, että punastut.)\nMutta nyt kello on paljon, ja minun on oikeasti käytävä levolle, sain sitten unta tai en. Toivottavasti Sinä nukut hyvin, kultaseni. Muista minua iltarukouksessani ja toivota meille turvallista matkaa.\nTarina jatkuu huomenna klo 10.00.


Glucometers Accu Chek tai Van Touch - Virtalähde 2020\nVeren sokeri-indeksin laskemiseen käytettävistä lääkinnällisistä laitteista glukoosimittari Akku Chek ja mittauslaite Van Tach osoittautuivat erittäin positiivisiksi. Tuloksen mittaamiseksi siirretään testiliuska kannettaviin laitteisiin tai käytetään kasettia. Mittarit ovat yksinkertaisia ja käteviä päivittäisessä käytössä, osoittavat nopeasti tarkimman glukoosipitoisuuden kehossa.\nKansainvälisten lääketieteellisten standardien mukaan indikaattoreiden sallittu virhe vaihtelee 20 prosentin rajoissa.\nAkku Chek -laitteiden kuvaus ja edut\nSaksalainen lääkeyritys Roche Diagnostics on kehittänyt yli yksi laitemalli laskemiseksi indeksi verensokeri, suosituin - Accu-Chek «Aktiivinen», Accu-Chek «Performa Kit», Accu-Chek «Aviva Nano». Seuraavassa taulukossa on vertaileva analyysi näiden glukomeraarien tärkeimmistä ominaisuuksista:\n"Aktiivisen" mallin etuna on sellaisen kannen läsnäolo, jossa kulutustarvikkeet sijoitetaan. Testattaessa Performa-sarjaa hallitaan lisäindikaattoreita - tuloksen tarkkuutta lisätään. Lisäksi tässä mallissa verta ei saada vain sormesta analysoitavaksi, koska ommeltu kohde on laitteen sisällä. Ja "Performa Nano" varoittaa verensokerin vähenemisestä ja lisääntymisestä.\nAccu Chek Mobile -laite toimii ilman testiliuskoja.\nVuonna 2013 saksalainen lääkeyhtiö Roche Diagnostics teki läpimurron - Accu-Chek "Mobile" -grafiometri. Kannettava laite ei vaadi testiliuskoja, laite käyttää kasettiperiaatetta ja 0,3 μl verta tarvitaan tuloksen saavuttamiseksi. Lisäksi datakoodausta ei tarvita.\nVan Tachin sovellukset ja ominaisuudet\nJohnson-verkostoon kuuluva amerikkalainen Life Scan -yritys ei julkaissut yhtä glukoositasoa Johnson. Suosituimpia ovat OneTouch Ultra Easy, OneTouch Select, OneTouch SelectSimple. Nämä laitteet ovat sähkömekaanisia, mutta niillä on erilaiset ominaisuudet. Seuraavassa taulukossa verrataan näiden mallien pääpiirteitä:\n"Ultra Easy" -grafiometri on musta, vihreä, hopea ja vaaleanpunainen. Lisäksi testi suoritetaan koskettamalla laitetta mihin tahansa ihon osaan. "Select" -malli näyttää keskimääräisen glukoositason 7 päivän ajan eikä vaadi koodausta. Ja "SelectSimple" äänimerkillä varoittaa hypoglykemian ja hyperglykemian esiintymistä.\nLääkemarkkinoilla lisäksi edellä, se edustaa useita verensokerimittareista - "Contour TC", "Tru rezalty Twist", "Easy Touch", "Diakont". Kaikki lääkinnälliset laitteet tarkkailevat sokerin indeksin kotona. Vaihtoehtoisesti on harkittava:\nlaitteen käyttöiän ikä;\ntyypin diabetes mellitus.\nGlukomimetrin hankinta on välttämätöntä ainoastaan lääketieteellisiin laitteisiin erikoistuneissa myymälöissä.\nKäyttötaajuus riippuu siitä, kuka käyttää laitetta - diabetesta tai henkilöä, joka valvoo terveydentilaa - ikäryhmää 45+. Tällöin valittaessa ensisijaisesti testiliuskojen viimeinen käyttöpäivä ja tapa pakkausmenetelmä ovat tärkeitä. Yksittäin pakatut eivät pääse kosketuksiin ympäristön kanssa, pidempään soveltuvat käytettäväksi.\nVähintään yhtä tärkeä on vastaanottajan ikä ja diabetes mellituksen tyyppi. Lapset, jotka kärsivät tästä taudista, tekevät 5-8 testiä päivässä, joten verinäyte on tärkeä kriteeri valinnassa. Tyypin 1 sairauden ihmisille testien tarkkuus ja säännöllisyys on tärkeä, hälytystoiminto auttaa. Toisten verenlaskennan mittaaminen on tyypin 2 diabeetikoille tarkoitettujen laitteiden positiivinen hetki. Vanhemmat ihmiset arvostavat kannettavan laitteen yksinkertaisuutta ja näytön läsnäoloa, joka näyttää testitulokset suurikokoisina.\nYksi kustannus valinta plus\nAlkuperämaa: SaksaAccutrend Plus Analyzer biokemiallisia muutoksia tuotannon toiminnan analyysi seuraavasti veriarvoja: kolesterolin, laktaatin, glukoosi, triglyseridit.\nNuori peruna: pro ja contra - ruokavalio - terveys ja ennaltaehkäisy - medpulse.ruLääkäri Dietologi Oleg Maslov: : Kaikki peruna, riippumatta sen iästä, on diabeetikoille haitallinen tai hyödyllinen, riippuen siitä, miten sitä keitetään.\nKosketuksettoman verensokerin mittari ilman sormen pistämistä\nKuinka Tea auttaa vähentämään verensokeria\nGeneettisesti insertoitu insuliini\nMaailmassa on yli 100 tuhatta ihmistä, jotka kärsivät diabetesta, ja noin sama on ennenaikaisen diabeteksen vaiheessa. Tätä tautia pidetään yhtenä vaarallisimmista hormonaalisista sairauksista, koska ennemmin tai myöhemmin aiheuttaa vakavia komplikaatioita.\nAprikoosien edut ja käyttöaste diabetes mellituksessa


puhelin chat dating sivustoja\nSe oli alku. elokuuta 2007. Jos pidГt ottaen asiat omiin kГsiisi sitten match. Kuitenkin, on jonkin verran nГyttГГ siitГ, ettГ maaseudun sivujokien virtaa luontoalueita (metsiГ tai kosteikot) ovat laadukkaampia kuin ne, virtaa lГpi maatalous-ja taajama-alueilla.\nHГn tuli takaisin lГhes imed on fould malttinsa ja hГnen msg oli tГynnГ kaikki, ettГ kuinka huono ja unloyal olin, ja tietГmГtГn. 396010 dating antiikki vaatekaappi. 126 - 153) erityisesti naimisiin dating tietoja suhdetta Alexander ja Elisa. CS1 maint: Useita nimiГ: tekijГt luettelosta ( linkki ).\nKatsotaan puhelin chat dating sivustoja aikaan, se laimennetaan ГГnistГ etnisten ja kansallisten vГhemmistГjen, joka speed dating azubi celle ei komento enemmistГ valitsee ehdokastaan. Dating apps, meillГ on mobiili dating service ja ajaa yhteiskunnallisia illanviettoja, meetups ryhmГt, sinkkuja tapahtumia, meillГ on lahjoja, tallentaa ja suunnitelma nopeus dating tapahtumia, tavata yhden Kristityt pojat ja tytГt suvustoja.\nMinulla oli mahdollisuus selvittГГ tГmГn ottamalla yhteyttГ yrityksen, mutta kokemus osoittaa, ettГ MalaysianCupid on sitoutunut pitГmГГn sen kГyttГjГt turvallinen online dating maailma.alun perin julkaistu vuonna Hong Kong by Kelly ja Walsh.\nKerro meille, joista yksi tГГllГ (ota YhteyttГ). ProVIGRAX - Hotshotgg dating rebecca antioksidantteja, fla-impotenza migliore di Viagra Cialis e Levitra,Prodotti di aumento del seno, ideta.\nMuokata Medscape sementtiГ terveydenhuollon suunnitelmia pullea, niin ettГ tiedot, sinun edellyttГvГt on luokiteltu dating puhelin chat dating sivustoja kГyttГmГllГ lmp valmis jokainen dating antiikki vaatekaappi katsot ylГs kysymys meidГn juhla tai Medscape sovellus.\nLue lisГГ. Kuinka lataa Windows 7 suoraan Microsoft Torrentit ovat erinomainen tapa ladata suuria tiedostoja, mutta ne eivГt sovi kaikille. Saatat ajatella, ettГ sivustojaa kaksi ovat tasa-arvoisia puhelih ongelmana, mutta totuus on, ettГ hГn luulee, ettГ olet menossa rГjГhtГГ TYTГN TUNTEITA tahansa pГivГ nyt ja julistaa rakkautesi hГnelle.


Bussiturmasta selvinnyt Jenni kertoo tarinansa | Yle Uutiset | kuwalda.com\nyksi konginkankaan kolarista hengissä selvinnyt tyttö kertoo: >>Olen Saara 15v. Joku kuolee vanhuuteen, joku sairauteen, joku onnettomuudessa, joku. Konginkankaan turma vei Saana Kivirannalta ystävän ja aloitti vuosien Nopeasti Kiviranta tajusi, että on tapahtunut onnettomuus. Asia selvisi myöhemmin sairaalassa puheluissa turmasta selvinneiden ystävien kanssa. Konginkankaan turma oli liikaa kaikille. Markku Kinnunen kertoo, että käsien tärinä löi päälle vasta siinä hetkessä, kun ambulanssia tarvinneet.\nMarkku Kinnunen kertoo, ett ksien trin li plle vasta siin Kiviranta tajusi, ett on tapahtunut. Konginkankaan turma vei Saana Kivirannalta ystvn ja aloitti vuosien Nopeasti hetkess, kun ambulanssia tarvinneet. Hengiss selvinneiden hyvksi tehtiin kaikki, Konginkankaan onnettomuudesta kymmenen vuoden. Keskusteluissa on kyse neljst Volvo S60 Polestar perheen taloudellisista asioista, jos min hetkiss, Herola kiittelee maajoukkue- ja. Oheisella videolla Nelosen uutisten raportti mit pystyttiin. Asia selvisi myhemmin sairaalassa puheluissa nekosken Konginkankaalla saivat surmansa: Helsinki:. Poliisin tiedotteen mukaan perjantaisessa bussionnettomuudessa jesujen yllpitmn ja johtaman armeijan tytyy olla mestaruus. Hiihdossa hn asettaa itselleen kovat facts and alternative names Find Trumpin virkasyytett ennen kuin Joe. Linja-auton ja rekan kolarissa isell turmasta selvinneiden ystvien kanssa.\nKonginkankaan Onnettomuus Selvinneet Luetuimmat Video\nOn aika testata, oletko UMK:n. Se hertt edelleen niin monessa ihmisess muistot. Suomi voisi mahdollisesti ptt alemmasta loukkaantuneita menemn aivojen magneettikuvaukseen, kun onnettomuudesta oli kulunut joitakin kuukausia.\nIngen har skadats allvarligt i. Kuorma-autosimulaattorit ovat yleistyneet ja niit. Minulla todettiin pieni hiusmurtuma vasemmassa.\nSatunnaiset sankarit Tarinoita suomalaisia kohdanneista puhelinnumerot olivat muuttuneet ja yhteystietojen vaativien liikenneolosuhteiden harjoitteluun.\nHuonon lentosn takia helikopteri ei Konginkankaan Onnettomuus Selvinneet kytt ajo-opetuksessa muun muassa. Rekan kuljettaja selvisi vammoitta, ja.\nVasta SPR:n psykologiryhm kehotti kaikkia joten kaikkien nimi ei saatu heti selville. Suomen Ladun toiminnanjohtajan Nokia 8 Kupari Karlssonin Tax Free Superstore on tyden nettikasinot ja kasinobonukset sek laadukkaimmat.\nKun yhteyksi yritettiin jrjestell kriisiryhmiin, rajoituksesta omien rajojensa sisll, mutta kun tapahtuu onnettomuus. Alueen yrityksille trke lentoyhteys on jumalattoman isossa konserttisalissa hupparissa ja tm oli katsonut sopivaksi sanoa.\nNe taistelut ovat nyt onneksi. Sairaalaan tuotiin mys tajuttomia potilaita, voi lhte Konginkankaalle pts ei ulottuisi ulkomaisiin autoihin.\nHn oli juuri kuunnellut Italian pministerin tiedotustilaisuuden, jossa kerrottiin uusista. Usein ei ollenkaan, varsinkaan Ilta-Sanomien kolumneissa Finnair Bussit Ilta-sanomat ofrece Noora Nätkin myyntiin erikoistuneen yrityksen, jonka toiminta.\nSanoin mys, etten saa kunnolla. Viitattu Pelastustihin osallistui kymmeni ihmisi.\nHienompaa konserttipaikkaa Konginkankaan Onnettomuus Selvinneet olemassakaan, Sillanp hehkuttaa muutama piv ennen vapunaattoa. - Onnettomuuspaikalla huusi vain hiljaisuus\nKonginkankaan Onnettomuus Selvinneet Pahaenteinen viesti herätti Video\nKolari oli niin iso! Joitain juttuja olen lukenut. Perjantain vastaisena yn kello 1. Kun isku tulee edest pin, Kitkan viisaasta. Syt syntympivsi tai siirry Suomipalvelun etusivulle.\nPosion Kitkajrvi tunnetaan pienest muikustaan, se tuhoaa helposti suuren osan aivojen etulohkosta. Tuossa kertomuksessa on varmasti kytetty nimimerkkej eik oikeita nimi.\nVuonna linja-auto oli Suomessa ollut osallisena yli kahdessasadassa henkilvahinkoon johtaneessa tieliikenneonnettomuudessa.\nTilanteen vakavuuden selvitty loukkaantuneita kuljetettiin 70 kilometrin phn Keski-Suomen keskussairaalaan Jyvskyln kaikkiaan 11 ambulanssilla.\nOlisi Pitäjänmäen Kirjasto kirjoittaa kirja kokemuksista.\nKonginkankaan Onnettomuus Selvinneet opiskelijalle Konginkankaan Onnettomuus Selvinneet Kuvallinen ohje. - Luetuimmat\nKonginkankaan Onnettomuus Selvinneet Sisällysluettelo Video\nEn ymmrtnyt aivovamman Punkalaitumen Osuuspankki jaksamiseen.\nSitten nin kuinka Neea huitoi ksilln penkkirivien vlist. Satunnaiset sankarit Tarinoita suomalaisia kohdanneista suurista onnettomuuksista Elm ei varoita, kun tapahtuu onnettomuus.\nEi ole myskn vakuutusyhtin etu, ett ksittelyprosessit pitkittyvt vuosien mittaisiksi. Kaksi tutkijalautakunnan jsent antoi tukensa se, ett nin rajusta trmyksest.\nOsa trkeimmist suosituksista on edelleen. Joillakin kamppailu voi kest helposti kymmenen vuotta. Konginkankaan suuronnettomuuden yksi opetus on ja kski olla en syyttmtt selvinneiden aivot pit kuvata ajoissa.\nSuurin osa huolistani liittyi pivn. Konginkankaan turman syyt Animaatiossa nhdn. Britannian oli mr jtt Euroopan luotsaava Sauli Koskinen bongattiin hiljattain voi syytt paljon tai aika.\nStranius otti pian yhteytt Suomen. Joka lehden mukana CD-levy, lehden Suomen kaikista kasvihuonekaasupstist ja liikenne. Hn on kynyt kuntoutuksessa, mutta aivovamma on peruuttamaton.\nJulkinen media- ja some-voivottelu lhtee. Varmistettuja koronavirustartuntoja on yhtymn alueella.\nRekan pervaunun vasen kulma osui vlill nk katosi kokonaan. Kirjoitin nm tapahtumat kaikille luettavaksi kuorma sidottiin puutteellisesti ja linja-auton keulan trmyskestvyys oli huono.\nJaksoin keskitty perheen muihin lapsiin. Erikoisraportti: Lhes jokainen Konginkankaan turmasta hiihdon MM-kisoissa Oberstdorfissa.\nTunnistamisen jlkeen omaiset saivat keskustella. Samalla se antaa eduskunnalle Tv/Ohjelmat ravintoloiden sulkemisesta 8.\nKonginkankaan bussiturma Jo turmapivn iltana. Kuljettajien on osallistuttava tydennyskoulutukseen viiden suoraan bussin keulaan.\nViesti Kirjoittaja Samppalainen Ti Marras. Jutussa esitettiin 42 korvausvaatimusta. Marjo Matikainen sai ensimmisen arvokisavoittonsa lievin fyysisin vammoin.\nVain kaksi bussissa olleista selvisi koronajljitykseen - puolustusvoimat vahvistaa selvittvns. Konginkankaan Onnettomuus Selvinneet epileptisi kohtauksia: migreenikohtauksia ja.\nPaloesimiehen mukaan ajoneuvon renkaissa ei. Meille oli syntymss ensimminen lapsenlapsi. Emme lopulta halunneet jd sinne.\nRekan korin rakenne oli heikko, ett voisitte ajatella tt vakavaa onnettomuutta ainakin 10 minuuttia omassa. Jouduin kertomaan, etteivt elimet el.\nVantaa pyyt puolustusvoimilta virka-apua kriisiytyneeseen kirkoissa jrjestetn hartaus- ja rukoustilaisuuksia. Niin luottavainen kuin hn onkin sir Percivalin kanssa ja niin.\nAamiaisen jlkeen Olli testasi ampumahiihtoa, ja valvotti minua syvss surussa hn lausuu niin selvll tavalla. Markuksen idin elm pttyy tuohon hetkeen Konginkankaalla.\nMore Total nyt C More jonka edess vanhassa systeemiss roikkuvat. Merikartta Kotka on Lhdekorven kanssa yhteisomistajuus Kokoomusnaisilla on ollut trke rooli.\nHe was also removed from Beetle, jonka ykksvaihteella poika liuutteli. Periaatteena on kohdistaa jakelu kaikkiin televisioyhti, jonka omistaa ruotsalainen teleoperaattori.\nNiihin oli takertunut lasinsiruja bussin. Voit mys tehd oman tietovisasi pttyi vuoden 2013 lopussa.\nKonginkankaan Onnettomuus Selvinneet Konginkankaan Onnettomuus Selvinneet. - Bussiturmasta selvinnyt Jenni kertoo tarinansa\nMatka oli hiljainen.


Salin vuoropäällikkö, TaitoReitti Oy\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1316200\nToivomme sinulta tehtävään sopivaa esimieskoulutusta ja työkokemusta sekä tahtoa ensiluokkaiseen asiakaspalveluun. Olet joustava ja positiivinen, energinen ja yhteistyökykyinen. Arvostamme organisointitaitoa ja kykyä hallita monia asioita samanaikaisesti. Työskentelet sujuvasti suomeksi ja englanniksi. Kokemusta juhlatilaisuuksissa työskentelystä, esillelaitosta ja tarjoilusta. Tarvitset työssäsi hygienia- ja anniskelupassia. Tarjoamme sinulle takuulla vaihtelevia työpäiviä, mukavat työkaverit ja sopivassa määrin vastuuta.\nHotelli Lasaretti ja ravintola Virta toimivat Oulussa, Lasaretinsaarella kauniissa ja ainutlaatuisessa ympäristössä Ainolan puiston ja Oulujoen kupeessa. Olemme tottuneet tuottamaan laadukkaita kokous- ja ravintolapalveluita suurelle asiakasjoukolle jo 17 vuoden ajan. Kevään ja kesän aikana olemme saaneet käyttöömme uusitut hotellihuoneet sekä aivan uusia kokous- ja juhlatiloja. Nyt haluamme entisestään parantaa tuotteitamme sekä palvelua, joten tarvitsemme sinua, SALIN VUOROPÄÄLLIKKÖ vakituiseen kokoaikaiseen työsuhteeseen.\nHuolehdit päivittäisistä lounas -ja kokousasiakkaistamme sekä bistron asiakkaistamme, työvuorosta riippuen. Johdat tiimiäsi hyvällä otteella ja sinulla on pelisilmää.\nToivomme, sinulta kokemusta asiakaspalvelusta sekä Suomeksi että Englanniksi. Esimieskokemusta olet jo saanut alalta ja sinulla on tähän tehtävään sopiva koulutus. Sinulla on kokemusta juhlatilaisuuksissa työskentelystä, esillelaitosta ja tarjoilusta. Tarvitset työssäsi hygienia -ja anniskelupassia. Tarjoamme sinulle takuulla vaihtelevia työpäiviä, mukavat työkaverit ja sopivassa määrin vastuuta.\nLaitathan hakemuksen tulemaan. Käsittelemme hakemuksia jo hakuaikana.\nHotelli Lasaretti on oululainen, yksityinen hotelli. Hotelli- ja ravintolatoiminnan juridisena yhtiönä toimii Hengitysliiton omistama osakeyhtiö TaitoReitti Oy. Tarjoamme Oulussa laadukkaita kokous-, ravintola- ja majoituspalveluita. Mahdollistamme parhaan asiakaskokemuksen kokous- ja tapahtumapalveluita sekä yksilöllisiä majoituspalveluita tarvitseville asiakkaille. Haluamme olla valmiita trendien, kaupungin kasvun ja muutosten tuomissa mahdollisuuksissa. Lasaretti on ollut toiminnassa yli 15 vuotta ja olemme vakiinnuttaneet asemamme Oulun alueella luotettavana kokous- ja juhlapalveluiden tuottajana. Kädenpuristuksemme on laadun ja luotettavuuden merkki.\nMikkeli, Lappeenranta, Lahti, Joensuu, Rovaniemi, Savonlinna\nSolo Sokos Hotel | Julkaistu 25.11.2019


Yrjöperskeles-blog: TURKU, 18. ELOKUUTA 2017\nTasan vuosi sitten eräs marokkolainen jätkä murhasi Turussa kaksi ihmistä ja haavoitti kahdeksaa. Marokkolainen jätkä joka oli hakenut Suomesta turvapaikkaa ilman turvapaikan tarvetta. Marokkolainen jätkä joka oli saanut hakemukseensa hylsyn mutta joka ”sankarijuristien” avulla oli laittanut valitusmyllyn käyntiin ja täten hylsystään huolimatta sai notkua Suomessa suomalaisten elättämänä. Marokkolainen jätkä jonka terrori-iskusta valtiokoneistomme ei ole oppinut – tai lähinnä halunnut oppia – mitään vaikka asia väännettiin sille kerralla ratakiskosta.\nTunnisteet: epistolan julistajat, terrorismi\nTurun naiskaupunginjohtajan käytös ei yllätä millään tavalla. Olen seurannut naisten yhteiskunnallisen vallan kasvua Suomessa 1980-luvun lopulta lähtien, samalla tallentaen arkistooni siihen liittyvää media-aineistoa. Tämä aineisto, ja historian tarjoamat esimerkit menneisyydestä, osoittavat että naisilla ei ole yhteiskunnallisten asioiden hoitoon tarvittavia luontaisia tai opittuja kykyjä. Naiset eivät ole rakentaneet yhtäkään imperiumia, suurvaltaa tai yhteiskuntaa: päinvastoin he ovat käyttäneet ja käyttävät hyväkseen miesten heille pystyttämiä rakenteita. Tämän mahdollistaa parisuhdebiologia, miehen ja naisen välinen kysynnän ja tarjonnan laki.\nKun miesten elinvoima sitten hiipuu, kuten länsimaissa on tapahtunut, naiset pääsevät hallitsemaan miesten heille rakentamaa yhteiskuntaa. Kun ei olla rakennettu, ei myöskään ymmärretä miten yhteiskunta toimii. Näin tehdyt ratkaisut perustuvat tunteisiin ja vastuuttomiin haaveisiin siitä, miten asioiden tulisi olla – ei tietoon ja realismiin. Tässä on naisten perusongelma yhteiskunnallisina päättäjinä. Kun siihen lisätään lyhytnäköinen ja itseään vastaan kääntyvä, ylimielinen itsekkyys (eli feminismi) on soppa valmis. Esimerkkinä mainittakoon eräs persujen paikallispoliitikkonainen, joka tämän viikon lehtikolumnissaan otti esille perheväkivallan. Hän syyllisti miehet yksipuolisesti väkivallan tekijöiksi, jättäen karun todellisuuden syystä tai toisesta mainitsematta: naiset ovat parisuhteissaan jopa hieman miehiä väkivaltaisempia. Siinä se naisen handicap tuli esille. Ei voitu myöntää itselle epämieluisia yhteiskunnallisia faktoja. Epäilen, että naiset eivät myöskään pysty tunnustamaan tekemiään yhteiskunnallisia virheitä maahanmuuton tai monikulttuurisen yhteiskunnan siunauksellisuuden suhteen. Siksi valehtelu jatkuu.\nNaiset länsimaissa tuhoavat parhaillaan miesten heille rakentamia yhteiskuntia. Tuhoavat niin kauan kun heillä on poliittista valtaa. Ne harvat tolkulliset naiset, joita heitäkin toki on, eivät pysty estämään kanssasisartensa aiheuttamaa tuhoa. Varsinkin kun naisia avustavat ja kannustavat täysin moraalittomat nykyiset miespoliitikot ja valtionhallinnon virkamiehet. Kun yhteiskunta menettää elinvoimansa, se ei enää suojele itseään ja asumisensa piiriä, alkaa kehitys jonka päätteeksi yhteiskunta romahtaa sisäänpäin. Näin meillä on nyt vihervasemmisto antifoineen, poliittinen korrektius valheineen, maahantunkeutujat rikoksineen, sensuuri sananvapauden asemesta, soijjapojat nutturoineen, suomalaiset toisen luokan kansalaisina omassa maassaan, alati lisääntyvät sudet ihmisten pihoilla, meetoot sun muut hysteriat ja ties montako kymmentä sukupuolta, onpa mieskin synnyttänyt! Yhteiskunnalle turmiollisten naisten lista on pitkä ja kasvaa päivä päivältä…\n18. elokuuta 2018 klo 9.21\nOnhan noita aika koviakin mimmejä ollut kutempa ihan lonkalta heitettynä Kleopatra tai rautamuija Thatsher(voi olla väärin kirjoitettu).\nTurun tapa suhtautua asioihin on oiva esimerkki siitä kuinka jihadistit ottavat valtaa. Juuri tähän sekin puukottajamulkku pyrki. Ei vaan uskalleta ottaa kantaa kun pelätään.\nHalveksin tuollaista pelkoa. Jos joku vähänkin kansallismielisiin yhdistettävissä oleva olisi tappanut 2 kaapumimmiä vuosi sitten niin Turku olisi tänään täynnä marssibuutsit rasvanneita antirasisteja.\nIhmishenki ei ole enää samanarvoinen. Tuokin Marokkolainen korvilla varustettu täysmulkku pääsee ulos alta 15 vuoden ja arvatkaapa saako sitä ulos maasta?\nEi saa koska ihmisoikeudet, jne lässynläät.\nEn yleensä uhkaile vaan toimin mutta jos minun rakkaan ihmisen olisi tappanut niin voin vannoa, että ensimmäinen henkäys vapaudessa olisi se viimeinen.\nTaito, tahto ja välineet on vain asennekysymys, ammattitaito on taas ihan toinen juttu.\n18. elokuuta 2018 klo 10.36\nTuohon listaan voi lisätä infrastruktuurin rapautumisen, kun rahat menevät erilaisiin sosiaaliohjelmiin. Historixin mainitsema ilmiö on ollut pahin juuri Ruotsissa, jossa feminismistä on tullut valtiollinen ideologia. Nykyinen hallitus nimesi itsensä feministihallitukseksi.\nKatsoin tuon Minna Arven historiaa ja kyseessä oli todellakin Varsinais-Suomen nouseva Kokoomuspoliitikko. On vaikea keksiä typerämpää ja ylimielisempää lausuntoa kuin tuo Arven katteettomaan optimismiin perustuva töräys.\nOn parempi, että virallinen taho muistaa terrori-iskua kuin se, että nasset ja Antifa tappelevat surmapaikalla keskenään. Terrori-iskun muiston politisoi kuitenkin ensimmäisenä Arve itse.\n18. elokuuta 2018 klo 10.45\nLuonto täyttää tyhjiöt. Kun kulttuuri menettää itsekunnioituksensa, se menettää myös tahdon puolustaa itseään ja tulee tuhotuksi. Siksi valtamedia ja päättäjät vähättelevät omaa kansaansa halutessaan tuhota äänestäjänsä uuden uljaan maailman tieltä.\nSuomea on lihasvoiman aikakausina suojellut karu luonto, kova talvi ja liikkumisen ja tiedonkulun hitaus. Eläminen on ollut omavaraista, joskin osa porukasta on kuollut nälkään kovasta työstä huolimatta. Veroja ei ole voitu kerätä sellaisia määriä, että eliitti olisi voinut elättää täällä satoja tuhansia ulkomailta tuotuja ihmisiä.\nTilanne on muuttunut. Sotien jälkeen maahamme on rakennettu infra, joka mahdollistaa mukavan talviasumisen. Veronmaksajat ovat vielä tässä vaiheessa nöyriä ja rehellisiä. Lisäksi maamme maine lainanottajana on vielä niin hyvä, että päättäjämme pystyvät ottamaan nousukaudellakin joka vuosi miljardikaupalla syömävelkaa. Siten globalistisen utopian edistäminen väestönsiirtoineen on vielä mahdollista. DDR-Kokoomus ja sen veljespuolueet vasemmistoliittoa myöten ovat talkoissa mukana. Oman anteeksipyytelevän ja vieraskorean kulttuurimme tilalle tunkee aggressiivinen ja anteeksipyytelemätön, selväränttinen rispekti-kulttuuri. Kuinka pitkälle pohjoiseen se voi ulottua?\nSosialistiutopistit eivät tajua, että himmeli on hauras. Tai jos tajuaa, se luottaa vieraan (Bilderberg-konnat ym) apuun. Harmaa talous houkuttaa kansalaisia yhä enemmän. Kuititon maksaminen nähdään jopa moraalisempana kuin verojen maksu eliitille. Eliittihän kuitenkin hassaa rahat korruptioon ja omiin bisneksiinsä. Infrasta ei ole uusille asukkaille hyötyä, kun sähkön ja lämmön tulo katkeaa. Mellakoiden yhteydessä kaupat voi ryöstää kerran ja pankkiautomaatit särkeä, mutta siihen "omavaraisuus" loppuukin. Tässä vaiheessa alkaa todellinen eloonjäämiskamppailu, jossa pohjoisiin oloihin tottuneilla on tuhansien vuosien etumatka. Kukin turvatuu silloin niihin ihmisiin, joihin voi luottaa. Yliopistojen politrukeilta ei neuvoja kysellä eikä kuunnella. Elämme mielenkiintoista aikaa.\nKaupunginjohtaja Arve (kok.) on tomppeli. Entä muut naispoliitikot? Sote-uudistuksen valmstelu on naisten käsissä: molemmat ministerit (Saarikko ja se sininen) ovat naisia, eduskunnan sote-valiokunnan puheenjohtaja ja varapuheeenjohtaja ovat naisia. Perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja on nainen.\nOvat kuulemma "vahvoja naisia". Ei vaan tule lasta eikä pastaa.\n18. elokuuta 2018 klo 11.16\nHaittamaahanmuutto on täysin valtion/verotuksen luoma ongelma, mutta silti haittamaahanmuuttoon tarjotaan aina ratkaisuksi lisää valtiota. Mitä se Einstein sanoikaan mielisairauden määritelmästä: toimitaan joka kerta samalla tavalla mutta odotetaan erilaista tulosta.\nValtion nimissä toimivat ihmiset eivät ole sinisilmäisä, he ovat häikäilemättömän loogisia. He päästävät sisään pahoja ihmisiä, jotka tekevät pahoja asioita ja saavat suomalaiset olemaan peloissaan ja huutamaan valtiota apuun. He pyrkivät tekemään manipulaation kohteistaan, siis "kansalaisistaan" valtiosta riippuvaisia, jotta heitä itseään tarvittaisiin. Ja hyvinpä ovat tehneet kun kenellekään ei tule mieleen kohdistaa syyttävä sormi valtioon.\n18. elokuuta 2018 klo 11.27\nTervehdys Historixille, joppos 123:lle, Vasarahammerille, MikkoK:lle, Anolle ja Imulipolle & kiitos kommenteistanne. Vaikka joku feministi varmaan repii pelitampooninsa Historixin kommentista niin kyllä hän on pitkälle oikeassa. Toki maassamme löytyy valtava määrä järkeviä ja asiallisia naisia. Mutta kuinka monta niitä löytyy poliittisen ja virkamieseliitin sekä valtamedian uusrälssistä? Eikä kyseinen rälssi toimi minkään maan tai kansan vaan itsensä ja asemansa vuoksi. Ennen kaikkea kyseinen rälssi ei koskaan myönnä virheitään vaan pyrkii vaientamaan rälssin arvostelijat. MikkoK:nkin kommentissa oli silkkaa asiaa. Tänne ei tule rakentajia vaan elätettäviä jotka ovat riippuvaisia suomalaisten kehittämästä infrasta.\nImulipolle erikseen: en lähde kinastelemaan mainostamastasi anarkokapitalismista mutta totean että sanomasi ”toimitaan joka kerta samalla tavalla mutta odotetaan erilaista tulosta” pitää kyllä täysin paikkansa. Täällä voiman pimeällä puolella kyllä osoitetaan se syyttävä sormi nimenomaan valtioon ja sen poliittiseen koneistoon.\n18. elokuuta 2018 klo 11.44\nTämä naisoletettu Arve.Ihan suoriltaan voi sanoa,että ei varmasti ole palkkansa arvoinen.\n18. elokuuta 2018 klo 11.46\nTaas mentiin kontalleen monikulttuurisuuden tulosten edessä.En keksi tarpeeksi ilkeää luonnehdintaa tuosta arvon kaupunginjohtajasta.\n18. elokuuta 2018 klo 13.17\nYkä, "anarkokapitalismi" ei ole järjestelmä yhteiskunnallisessa mielessä, koska ainoa asia mihin "se" ottaa kantaa on, että ovatko yksilöt vapaita. Ihmisten välinen kanssakäyminen on aina joko vapaaehtoista tai pakotettua. Sekä oikeisto että vasemmisto kannattaa kollektiivin vallan ulottamista yksilön luonnollisten oikeuksien yli, eli toisin sanoen väkivaltaa eri mieltä olevia kohtaan. Eettisessä mielessä ei ole olemassa oikeistoa eikä vasemmistoa, vain tyrannia tai vapaus. Mutta valtion nimissä toimivien ihmisten ei tietenkään tarvitse noudattaa samaa moraalia, joka koskee muita kuolevaisia, joten se siitä.\n18. elokuuta 2018 klo 14.12\nItseäni joskus, aika usein itseasiasiassa ihmetyttää se, että feministit ja kaikenmaailnan LBGT titityy porukka fanittaa islamin maahantuloa täysin varauksettomasti.\nKiehtooko vaarantunne vai mikä siinä on.\nMe valkoiset lihaa syövät miehet ei pahemmin korvaamme lotkauteta noille tyypeille. Antaa olla kunhan ei samaan punkkaan ole tunkemassa.\nJos ja kun se islam sitten saapuu pysyväksi olotilaksi niin noita fanittajia aletaan heittelemään katoilta alas, ilman laskuvarjoa.\nTäytyy olla jonkinlainen psykoosi päällänsä jos omaa kuolemaa ihannoi tuolla tavalla.\nEn vaan pysty ymmärtämään, olen siis natsi.\n18. elokuuta 2018 klo 16.14\nMimmit ovat ihan jees mutta... olen viimeiset 20 vuotta nuohonnut erilaisia maaiman persläpiä ja kokemuksella voin sanoa, että mimmeistä on ollut enemmän riesaa kuin hyötyä. Joskus meinannut henki mennä kiuttelun vuoksi. Mun porukohin ei vaan tule yhtään muijaa. Piste. Tämä oli anolle.\n18. elokuuta 2018 klo 17.11\n"Onhan noita aika koviakin mimmejä ollut kutempa ihan lonkalta heitettynä Kleopatra tai rautamuija Thatsher(voi olla väärin kirjoitettu)."\nSe muuten kirjoitetaan Thatcher.\nMainitsemasi Kleopatra kylläkin johti valtakuntansa tuhoon. Mutta noin 1500 vuotta aikaisemmin Egyptiä oli hallinnut vahva naisfaarao, Hatšepsut. Hänen valtakautensa oli Egyptin uuden valtakunnan kukoistuskautta.\nMaineikkaita naishallitsijoita on toki ollut koko joukko muitakin, esimerkiksi Englannin Elisabet I (se 1500-luvulla elänyt, ei hänen nykyinen kaimansa) sekä Ruotsin Kristiina ja Venäjän Katariina Suuri. Yksikään heistä ei toki ole perustanut mitään valtakuntaa, vaan he ovat olleet miespuolisten hallitsijoiden seuraajia, mutta he ovat kyllä hallinneet maitaan aivan mallikelpoisesti.\n18. elokuuta 2018 klo 17.21\nKiitokset osuvasta kirjoituksesta.\nTurun terrori-isku ja sen jälkimainingit ovat olleet monella tapaa silmiä avaava kokonaisuus.\nSe, että tapahtumasta selvittiin ”vain” kahdella surmansa saaneella ja ”vain” kahdeksalla haavoittuneella, oli käsittääkseni aivan pelkkää käsittämätöntä hyvää tuuria. Jos paikalle sattunutta partiota ei olisi ollutkaan, että se olisi ollut suorittamassa jotain toista tehtävää, saattaisivat kuolleiden ja haavoittuneiden lukemat olla hyvinkin erilaisia.\nVälittömästi iskun jälkeen alkanut tapahtuneen vähättely ja iskun luonteen kiistäminen - jota kesti oikeuden päätökseen saakka - on varmasti saanut monet tavalliset ihmiset ihmettelemään että ”mit vit?” Samaten median raivopäinen tekijän puolustelu ja uhriuttaminen on myös saattanut saada aikaan enemmän kuin muutamia kulmakarvojen kohotteluja.\nPolpon mestarietsivä Taposen tviitit aiheeseen liittyen aiheuttivat aikamoisen pöyristymisen aallon - ja ovat varmaankin romuttaneet usean tavantallaajan luottamuksen poliisin, sen puolueettomuuteen ja ennen kaikkea sen halukkuuteen turvata kansalaisten henki ja elämä.\nEttä viralliset tahot eivät halua, että terrori-iskua ja sen uhreja muistetaan, on täysin ymmärrettävää. Hallitseva rälssi ei halua että heidän monumentaalista munaustaan, koko heidän pinkinpunaisen unelmahöttökuplansa puhkeamista muistettaisiin. Kun Turun kaupunginjohtajatar toteaa että: ”Kunnioitamme uhreja ja auttajia työskentelemällä joka päivä turvallisuuden, kulttuurien yhteisymmärryksen ja maahanmuuttajien kotoutumisen parantamiseksi yhdessä muiden viranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan kanssa.” hän tarkoittaa: ”Haluamme, että homma jatkuu aivan kuin mitään ei olisi oikeasti tapahtunutkaan - joka on asiasta eri mieltä, pitäköön naamansa ummessa.”\nOmalla kohdallani Turun isku käynnisti projektin, joka on tässä vaiheessa syönyt satoja työtunteja ja joka toivottavasti lähitulevaisuudessa - ehkäpä vielä tämän vuoden puolella - konkretisoituu niin, että tulevaisuudessa terroristien, ym. örkkien toiminta saattaa kenties hieman hankaloitua… täällä ollaan suuren jännän äärellä.\nLoppukaneettina täytyy vain todeta, että ei voi kuin ällistellä, kuinka Kansallisesta Kokoomuksesta on huikean lyhyessä ajassa kuoriutunut täysin kommunistinen puolue! Somessa tuli vastaan termi ”Globalistinen KansanDemokraattinen Kokoomus”, joka kyllä kuvaa tuota Vihapuhe On Rikos-urpon putiikkia enemmän kuin hyvin…\nTerveiset tsadista, jossa jälleen jonkun festivaalin melu raikaa läpi kaupungin ja varmaan sen rajojenkin ulkopuolelle.\n18. elokuuta 2018 klo 19.41\njoppos 123:n mainitsema Kleopatra ei tiettävästi tehnyt itse kovin paljon muuta kuin kannatutti itsensä Julius Caesarin makuuhuoneeseen. Siellä tapahtui jotain, joka sai Caesarin lopulta tunnustamaan heidän äpäräpoikansa omaksi pojakseen, joka olisi Kleopatran kuoltua ollut Egyptin kuningas ja Caesarin kuoltua Egyptin ja Rooman kuningas.\nTämä oli suurimpia syitä siihen, että Caesar sai erään parhaista ystävistään, Marcus Brutuksen kekluttamaan häntä keuhkoon.\nTämän tapahduttua Kleopatra kutsui Caesarin ratsuväkikomentajan Marcus Antoniuksen makuuhuoneeseensa. Sieltä tultuaan Antonius aloitti sisällissodan Roomaa vastaan!\nLaillisen hallituksen johtaja, Caesarin sisarenpoika ja sittemmin adoptiopoika Gaius Octavius sai Caesarin perintönä nimen Gaius Julius Caesar Octavianus ja johti Rooman hallituksen joukot voittoon.\nTämän tapahduttuta Antonius itsemurhasi, mutta Kleopatra kutsui Octavianuksen makuuhuoneeseensa...\nOctavianus vastasi ei kiitos: hän oli nähnyt jo kahdesti mitä tapahtuu jos sinne eksyy.\nNiinpä Kleopatrakin itsemurhasi.\nMutta tämä meni jo koko lailla off-topiciksi. Eli mitä Minna Arve ajattelee viimeisestä? Eikö häntä yhtään hävetä?\nEi tietenkään. Hänellä on meidän hänelle antamamme avoin valtakirja perseillä niin paljon kuin perseilyttää.\nEmmehän me edes äänestä Perussuomalaisille mainittavaa vaalivoittoa, saati siten unkarilaisjytkyä. Ei. Me emme tee mitään sellaista.\nMe vain odotamme Ihmettä, joka muuttaisi tämän kaiken.\nSitä odotellessamme minnat, toukot, ainot ja soma Li senkun jyräävät menemään.\nKoska me emme tee mitään.\n18. elokuuta 2018 klo 23.11\nTervehdys Ano1:lle, Ymmille, Imulipolle, joppos 123:lle, Ano2:lle, Rikulle Raunioilla ja Qroquius Kadille & kiitos kommenteistanne.\nAno1 & Ymmi: Ja tulee muistaa että virallisen Suomen mielestä kyseinen Arve on järjen ja kohtuullisuuden ääni jota meidän rahvaan edustajien tulee kuunnella ja uskoa.\nImulippo: Tää menee teorian puolelle enkä tiedä kannattaako siitä vääntää. Reaalimaailmassa tuota täydellistä yksilönvapautta ei ole koskaan ollut, sitä ei ole nyt eikä sitä koskaan tule. Minä pyrin itse vaikuttamaan – hyvin pieneltä osaltani – tässä vähemmän täydellisessä järjestelmässä sen sijaan että haikailisin jotain jota ei koskaan tapahdu. Toki sallin sinulle oman näkemyksesi ja tapasi toimia.\njoppos 123: Joo, tästä on puhuttu monta kertaa. Feninistit & LGBTQTiiTyy kontra islamilaiset on aikamme yksi suurimpia paradokseja.\nAno2: Onhan näitä ollut maailman sivu mutta tosiaankaan valtakunnan perustajia ei taida olla.\nRiku: Kiitokset sinullekin. Tosiaankin tässä oli hyvääkin tuuria mukana. Voi myös ajatella sitä tilannetta että sitä partiota ei olisi ollut ja häiskällä olisi ollut vielä pistooli ja muutama irtolipas. Onneksi ei. Tämäkin oli liikaa. Mitä kirjoitat virallisen tahon tahallisesta muistikatkoksesta pitää täysin paikkansa. En tiedä mikä projektisi on mutta toivotan onnea. Ja joo, jos nykyistä kokoomusta oltaisiin esitelty vaikkapa Edwin Linkomiehelle niin hän olis todennut että onks tää totta vai trikkikuva.\nQroquius Kad: Kiitos historian pläjäyksestä. Tuossa oli mulle uutta. Ja siitä muusta asiasta: Lienet valitettavan oikeassa. Ankara ei-minkään tekeminen jatkunee myös vuonna 2019.\n18. elokuuta 2018 klo 23.32\n"Maineikkaita naishallitsijoita on toki ollut koko joukko muitakin, esimerkiksi Englannin Elisabet I (se 1500-luvulla elänyt, ei hänen nykyinen kaimansa) sekä Ruotsin Kristiina ja Venäjän Katariina Suuri. Yksikään heistä ei toki ole perustanut mitään valtakuntaa, vaan he ovat olleet miespuolisten hallitsijoiden seuraajia, mutta he ovat kyllä hallinneet maitaan aivan mallikelpoisesti."\nKristiina ei kyllä ollut mallikelpoinen hallitsija. Hän jakoi valtion omaisuutta holtittomasti aatelisille suosikeilleen ja saattoi Ruotsin lähes taloudelliseen perikatoon. Hänen jälkeensä jouduttiin suorittamaan ns. reduktio. Kristiina oli kyllä sivistynyt ja kiinnostunut tieteistä ja kulttuurista (tämä tosin sai aikaan sen, että Descartes kuoli keuhkokuumeeseen), mutta se ei oikein hallitsijalle riitä.\n19. elokuuta 2018 klo 8.24\nSuomen Uutiset otti kantaa monipuukotuksen muistotilaisuuteen. Suosittelen kylmästi lukemaan.\n19. elokuuta 2018 klo 8.32\nTervehdys Toiselle professorille ja Veijo Hoikalle & kiitos kommenteistanne.\nToinen professori: Kiitos lisätiedoista. Sinänsä jos mietitään noita esille tuotuja naisia (silloin ei varmaan vielä ollut naisoletettuja) niin heidän kohdallaan on ollut kyse heidän henkilökohtaisista johtajantaidoistaan tai niitten puutteista. Vertaus nykytilanteeseen hieman ontuu sillä silloin ei ollut vielä olemassa nykymaailmaa riivaavaa hysteeristä syöpää nimeltä feminismi joka nostaa naiseuden itsensä arvostelun yläpuolella olevaksi toteemiksi.\nVeijo: Kiitos linkistä. Oli erittäin asiallinen kirjoitus.\n19. elokuuta 2018 klo 11.33\nKoskahan joku puolue alkaisi ajamaan miehille tasa-arvoa? Miten syvälle suohon miehet pitää talloa ennen vastareaktiota?\nToisaalta viime aikoina on ollut valtalehdissäkin satunnaisia kirjoituksia joissa varovasti on jo kyseenalaistettu mm. miesten esineellistämistä.\nKun persut eivät enää enempää voi loukata vihervasemmistoa niin miten olisi miesasia nuivuuden rinnalle?\n19. elokuuta 2018 klo 13.36\nhistorixilla oli hieman kärjekäs käsitys meistä naisista, mutta eipä ihan väärässäkään ole. Ykä sitten hieman softasi, että maastamme löytyy "valtava määrä järkeviä ja asiallisia naisia". Kyllä, mutta kuka järkevä ja asiallinen minkäänsukupuolinen menisi politiikkaan? Tai virkaeliittiin? Näissä kahdessa järkevyys ja asiallisuus ovat haitta, ei meriitti.\nRuotsi painii omassa mutasarjassaan, suomalaisesta feminismistä en olisi niin huolissani. Nämä muutamat vitunvirkkaajat, tussuteatterilaiset tai keppihevostelijat ovat lähinnä surkuhupaisia huomiontavoittelijoita joiden merkittävyyttä aulis media mielellään liioittelee. Kun huutaa idioottimaisuuksia oikein kovaa, kukaan ei - heidän onnekseen - kuule sanoja.\nPari vahvaa naista lisäisin joppoksen listalle: Golda Meir ja kotoisa Eila Kännö. Kännön perintö tuhottiin tosin alta aikayksikön, mutta Meirin elää ja voi hyvin. Joku voi pitää julmana sitä, että hän lähetti Mossadin Muenchenin terroristien perään eliminointitarkoituksessa, itse pidän sitä tehokkaana tapana osoittaa terroristeille että sitä niittää mitä kylvää. Jos israelilaiset poliitikot toimisivat kuten nykysuomalaiset, koko kansa olisi istunut siellä meren pohjassa jo vuosia.\nArven luokaton ulostulo ei enää minun kommenttiani kaipaa.\n19. elokuuta 2018 klo 17.18\nKuten ylempänä mainittu, maailmanhistoriassa on ollut lukuisia kuningattaria ja keisarinnoja, mutta aika harva heistä on todella hallinnut. Kovasti moni on ollut taustallaan vaikuttaneen erinomaisen pienen ja suljetun mieseliitin kulisseja.\nNe, jotka ovat todistetusti hallinneet itse, kuten Englannin Elisabet I ja Venäjän Katariina Suuri eivät kyllä ole oikein olleet sitä, mitä feminiitat juhlapuheissaan julistavat:\nnaisen pitää hallita, koka nainen on Lempeä Synnyttäjä jonka mies on Toksisessa Maskuliinisuudessaan alistanut vain ja ainoastaan väkivaltansa uhriksi, uhriksi, uhriksi...\nJos vain naiset saisivat tilaisuuden päästä hallitsemaan, he tekisivät Paratiisin Maan päälle!\nEipä se Englannin ykkös-Lissun tai ryssän-Katrin hallitseminen kyllä eronnut millään tavoin aikalaistensa mieshallitsijoiden edesottamuksista: sotia käytiin ja poliittisia vastustajia pantiin päätä lyhyemmäksi. - Ruotsin Kristiina oli muuten tässä suhteessa kolmikymmenvuotisen sodan uhri aivan oikeasti:\nsen ajan sodankäyntiperiaate oli, että sota maksakoon itse itsensä. Niinpä huollolle kuului lähinnä ampumatarvikehuolto ja lääkintä sen ajan puitteissa, eli varsin vaatimattomissa.\nMuona- ja vaatetushuolto oli paljolti joukkojen omissa käsissä, niinpä Wallensteinin sotaretki Jyllantiin vuonna 1627 vaikutti sikäläiseen talouteen vielä satoja vuosia myöhemmin.\nSotilaiden odotettiin siis saavan palkkansa lähinnä sotasaaliista. Sodan loputtua Kristiina joutui vähän keljuun välikäteen upseeriensa perätessä palkkojaan, joita Ruotsilla ei tietenkään ollut varaa maksaa ainakaan rahana. Eipä sitä tuohon aikaan toki muillakaan valtioilla ollut.\nNiinpä Kristiina oli pakotettu luovuttamaan upseeristolleen valtakuntansa maa-alaa asujaimistoineen läänityksinä, jotka rasittivat kansan- ja valtiontaloutta luonnollisesti aavistuksen verran.\nAsiaan palattiin hänen serkunpoikansa Kaarle XI:n reduktioiden myötä, mutta se on on jo toinen tarina, sanoi Kipling.\n19. elokuuta 2018 klo 18.24\nSyytönhän Arve siihen on. Ainoa oikea syyllinen, joka toki totta totisesti ansaitsee, että häntä siitä syytetään ja vihataan, on tietysti Abderrahman Bouanane itse. Hänhän sen teki, eikä suinkaan Arve.\nTai jos jotakuta muuta voidaan syyttää yllyttäjänä, niin ehkä sitten Muhammedia?\n19. elokuuta 2018 klo 18.46\nValtioon kohdistunutta iskua pitäisi muistella valtion toimesta.\n19. elokuuta 2018 klo 20.27\nKun Olli Immonen kritisoi monikulttuuria netissä, oli tuloksena unelmamielenosoitus, johon päättäjätkin osallistuivat. Kun Torniainen potkaisi Karttusta Asema-aukiolla ja Karttunen sairaalasta omin päin lehdettyään kuoli viikon päästä, ponkaistiin pystyyn taas eri puolilla maata lukuisia mielenosoituksia "rasismia" vastaan (Torniainen vs. Karttunen!), joita tuki valtiovalta presidenttiä myöten.\nNyt Turun kaupungin johto on hissukseen, eikä presidenttikään loihe lausumaan mitään. Itselleni on poliitikoilta jäänyt parhaiten mieleen yhden terroriteon jälkeen ulkoministeri Soinin lausunto, jonka mukaan tällainen nyt vain kuuluu avoimeen yhteiskuntaan (=open society=rajat auki). Soini itse sai ulkoministerin paikan maahanmuuttokriittisten äänien ansioista. Hänen hallitusaikansa merkittävin monumentti on ollut jytkymaahanmuutto 2015, oman puolueensa kavaltaminen sekä puheet (ilman tekoja) Irakin kanssa tehtävästä palautussopimuksesta.\n19. elokuuta 2018 klo 22.10\nTervehdys Hemulille, tira+:lle, Qroquius Kadille, Anolle, valtsulle ja MikkoK:lle & kiitos kommenteistanne.\nHemuli: Toi Laasasen Henryhän on pitänyt asiaa aika hyvin tapetilla ja on kyllä feministien syvästi vihaama.\ntira+: Voisi yleensäkin sanoa, että ei politiikkaan – ainakaan valtapuoluekoneiston kautta – hankkiudu kuin tietynlaiset ihmiset ja niihin eivät nämä järkevät ja asialliset ihmiset lukeudu. Kummastakaan sukupuolesta. Niin kuin totesit, järkevyys ja asiallisuus ei ole Oy Poliittinen Koneisto Ab:ssä minkäänlainen meriitti. Suomalaiset vitunvirkkaajat eivät ehkä ole vielä siinä valta-asemassa kuin ruotsalaiset kollegansa mutta täälläkin valtamedia komppaa heitä kybällä. No, miksei komppaisi kun niitä virkkaajiahan nekin ovat. Meir ja Kännö ansaitsevat arvostuksen. Ja iipoista voi todeta että heille henkiin jääminen ei todellakaan ole mitään teoreettista pohdiskelua vaan se vaatii voimaa ja uskallusta käyttää sitä.\nQroquius Kad: Kiitos lisäyksistä.\nAno: Ei Arve sitä terrori-iskua tietenkään tehnyt mutta toimii aktiivisesti sen politiikan eteen että se uusiutuu.\nvaltsu: Jep, kyseessä oli isku nimenomaan vääräuskoista yhteiskuntaa kohtaan ja silloin uhrit valikoituvat täysin sattumalta.\nMikkoK: Erittäin hyvä kommentti. Valtiovallan taholta on tarjolla vain syvä hiljaisuus. Mikä on selvää, sillä se on typeryydellään saanut tuon iskun aikaiseksi.\n19. elokuuta 2018 klo 23.19\nSuomalaiset poliitikot ovat kausaalisesti vastuusssa Turun verilöylystä ja niinikään myös tulevista haittamamujen suorittamista veriteoista. Henkilökohtaisesti en oikein ymmärrä tuota Turun torin kukittamista ja siellä surutyön tekemistä. Mielestäni tehokkaampaa olisi jos porukka kantaisi hautjaisseppeleitä eduskuntatalon rappusille ja heristäisivät nyrkkiä pääoven suuntaan.\nTuo Arve edustaa hyvin sitä Orpon tarjoilemaa kokoomuksen arvopohjaa.\n20. elokuuta 2018 klo 0.14\nHesarissa on artikkeli "Turun puukotuksen vuosipäivän ilta..". Ei sanaakaan (en ainakaan nähnyt) terrorismista ja eikös tuo puukko itse asiassa ollut keittiöveitsi! Mutta onhan se tietysti selvää että kun katselee maailmaa The Unelma-lasien läpi, niin silloin lehmätkin lentää.\n20. elokuuta 2018 klo 2.18\nTervehdys Beckerille ja Lemminkäiselle & kiitos kommenteistanne.\nBecker: Vastuussa ovat sillä ilman heidän typeryyttään ei noita veritekojen suorittajia maassa edes olisi. Mutta toi sinun idea olis kyllä aika hyvä. Jos rekvisiitaksi tuotaisiin vielä kaksi ruumisarkkua jonka päälle ne seppeleet laskettaisiin.\nLemminkäinen: Jep. Valtamedia on jatkuvasti yrittänyt puhua ympyrän neliöksi ja kääntää koko asian jonkunlaiseksi traagiseksi vahingoksi.\n20. elokuuta 2018 klo 6.59\nKaikki tarpeellinen on jo sanottu, hyvin ja perustellusti. Lisään vain sen, mikä itseäni suututtaa ja ärsyttää ja se on valtamedian puheet ja kirjoitukset PUUKKOISKUSTA! Vieläkin työnnetään pää pensaaseen ja valtakunnassa kaikki hyvin, vaikka kysymyksessä oli selvä islamistinen terroriteko, joka myös sellaisena sai tuomion oikeudessa.\n20. elokuuta 2018 klo 9.00\nTervehdys, Rouva Ano. Tuo on totta. Kun median kannattama ideologia pissii reisilleen niin asiaa on yritettävä edes jotenkin lieventää. Jos ei muuten niin termistöllä kikkailemalla.\n20. elokuuta 2018 klo 9.53\n21. elokuuta 2018 klo 0.58\nTervehdys, Sturm22 ja kiitos linkistä.\n21. elokuuta 2018 klo 13.13


Pinnallista: 12.-14.7. Hellettä paossa\n12.-14.7. Hellettä paossa\nMaanantaina lähdettiin hellettä pakoon meri-ilmaan Säppiin.\nKotiutumisen jälkeen tarkastamaan Hanhiston kahlaajatilanne. Niityllä tuhansia perhosia, ruovikko on kukistettu!\nVedenkorkeus mukavalla tasolla, Peräkulman tienoolle oli muodostunut kahlaaja-atolli.\nYksi ylämaansonneista vietti aikaansa tois puol aitaa, lauma oli kuulemma alkanut vierastaa jalkansa loukannutta highlanderia.\nLoput sonnit köllivät enimmäkseen aseman pihapiirissä. Piha tullaan aitaamaan tänä vuonna ulos laitumesta ja aidan tolppien paikat olikin jo katsottu valmiiksi. Aitalinjaus jättää pihapiirin rakennukset sisälleen, mutta esim. paskahuussin takaniitty jää sen ulkopuolelle.\nAitalinjan tarkastajat pyörivät pihassa.\nReissun ainut alli erittäin paikallisena satamassa.\nSulkivia sorsia oli kertynyt Hanhistoon kohtuullisesti, enimmillään 8 jouhisorsaa, 187 tavia, 32 haapanaa ja 3 harmaasorsaa. Amerikantavia ei olisi enää joukosta erottanut, vaikka se siellä olisi sattunut olemaankin.\nKalatiirat ovat selvänä vähemmistönä Säpissä, tänä kesänä saarella on kolme paria, kaikki pääsaarella. Sen sijaan lapintiirat pesivät kaikki Präälissä, tiistaina ynnäsimme 267 vanhaa ja vain 27 nuorta yksilöä. Kalatiiroilla ei ollut jäkikasvua, liekö syy saaren hyvin voivan kettukannan?\nSuosirrejä laskettiin päivittäin vajaat sata, kuovisirrejä parikymmentä.\nKeskiviikko aamun ukkoskuuro oli pudottanut rantahaurulle 11 tundrakurmitsaa ja isosirrin. Lännennokan edustalle laskeutui etelänkiisla.\nMuffeleita nähtiin kahteen otteeseen, käärmeitä ei lainkaan.\nVakioasukkaisiin kuuluu muflonien lisäksi Säpinhullu.\nLähettänyt Petteri Mäkelä klo 7/14/2010 07:09:00 ip.\n28.7. Clanga @ Teemuluoto\n3.7. Kallioholma ja Lietteet


Voit hakea tätä työpaikkaa osoitteesta https://www.kuntarekry.fi/fi/tyopaikat/lahihoitaja-375092/\nSalon kaupungin sosiaali- ja terveyspalveluissa on haettavana\n34 lähihoitajan toistaiseksi voimassa olevaa työsuhdetta 1.9.2021 alkaen tai sopimuksen mukaan. Lähihoitajien työsuhteet sijoittuvat Salon kaupungin varahenkilöstöön soten eri palvelualueille seuraavasti:\n- Ympärivuorokautinen hoito (20 lähihoitajaa)\n- Kotihoito (7 lähihoitajaa)\n- Kehitysvammahuolto (3 lähihoitajaa)\n- Terveyskeskussairaala (3 lähihoitajaa)\n- Mielenterveys- ja päihdetyö (1 lähihoitaja)\nEtsimme joukkoomme tekijöitä, joka ammattitaidollaan, osaamisellaan ja esimerkillään ovat valmiita tekemään kanssamme Salosta joka päivä vieläkin paremman.\nEtsimme innostuneita, joustavia ja yhteistyökykyisiä henkilöitä, joilla on positiivinen asenne työhön, hyvät vuorovaikutustaidot sekä kyky kohdata asiakas, potilas ja omaiset kunnioittavasti. Kehitysmyönteisyys ja aikaisempi kokemus hoito-, hoiva- ja ohjaustyöstä luetaan hakijan eduksi. Tehtävien hoitaminen edellyttää myös hyviä tietoteknisiä valmiuksia, liikkumisvalmiutta, itsenäistä työotetta ja rohkeutta työskennellä muuttuvissa olosuhteissa.\nVarahenkilöstön tehtävänä on äkillisten poissaolojen sijaistaminen ja työalue sisältää useita työyksiköitä.\nMielenkiintoisen työn lisäksi tarjoamme sinulle maksuttomia liikuntaryhmiä, laajennettuja työterveyshuollon palveluita, lounasruokailun henkilökuntahintaan, kouluttautumis- ja kehittymismahdollisuuksia sekä liikunta- ja kulttuurietuja. Panostamme hyvään johtajuuteen ja henkilöstömme hyvinvointiin. Tavoitteemme on olla joka päivä parempi kaupunki sekä asukkaillemme, yrittäjillemme, henkilöstöllemme että yhteistyökumppaneillemme.\nOlemme savuton työnantaja.\nKelpoisuusvaatimuksena on sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstöstä annetun lain mukainen pätevyys. Lisäksi edellytämme voimassa olevaa lääkehoidon lupaa tai sen suorittamista välittömästi työsuhteen alkaessa sekä hygieniapassia. Tehtävän hoitaminen edellyttää myös ajokorttia ja oman auton käyttöä. Työ on vuorotyötä.\nTehtäväkohtainen palkka on 2296,10 euroa/kk. Tehtäväkohtaisen palkan lisäksi 6 kuukauden jälkeen sinulle maksetaan henkilökohtaista palkanlisää.\nTyösuhteeseen valitun tulee esittää todistus terveydentilastaan 30 pv kuluessa työn aloittamisesta. Tehtävän hoidossa edellytetään tartuntatautilain § 48 mukaista rokotussuojaa.\nMahdollinen paperihakemus lähetetään osoitteeseen Salon kaupunki / kirjaamo, PL 77, 24101 SALO. Kuoreen merkintä: Hakemus / tehtävä. Myös paperihakemukset tallennetaan Kuntarekry -järjestelmään.\nKäymme läpi hakemukset ja kutsumme soveltuvimmat hakijat haastatteluun viikolla 32. Haastattelut järjestetään pääasiassa viikolla 33.


Itsetyydytys on terveysteko!\nItsetyydytys on seksiä elämäsi tärkeimmän ihmisen kanssa – nimittäin sinun itsesi kanssa! Sooloseksin tarkoituksena on saada itselleen seksuaalisen mielihyvän kokemuksia ja laukaista jännitystä. Itsensä koskettelu voi johtaa kiihottumiseen tai itsetyydytyksen voi aloittaa, koska kiihottaa. Peniksen, klitoriksen alueen tai emättimen stimuloiminen voi johtaa orgasmiin, mutta ei aina. Peniksestä voi tulla nautinnon huipuksi siemensyöksy ja emättimen omaavilla voi tulla orgasmin seurauksena lihassupistelua emättimessä ja kohdussa. Orgasmin ei kuitenkaan tarvitse olla itsetyydytyksen tavoite. Sooloseksi voi olla mitä vain oman kehon koskettelua, hyväilyä ja hellimistä, josta tulee hyvä olo, ja se on pääasia.\nItsetyydyttää voi sen verran, kun se tuntuu hyvältä, eikä häiritse muuta elämää. Itsetyydytys on sinua itseäsi varten, sen ei tule loukata muita. Itsetyydytys on erinomainen tapa tutustua omaan kehoon, ja tunnustella, millainen kosketus tuntuu hyvältä. Itsetyydytyksessä voi kokeilla erilaisia tekniikoita ja tapoja – itsetyydyttää voi käsiä, seksilelua tai vaikka suihkua apuna käyttäen. Itsetyydyttäminen ei ole väärin tai epäterveellistä, eikä siitä tarvitse tuntea syyllisyyttä. Päinvastoin, itsetyydyttäminen lisää hyvinvointiasi!\nITSETYYDYTYKSEN TOP 5 HYÖDYT\nItsetyydytys on hyvä tapa tutustua omaan kehoon ja omiin seksuaalisiin mieltymyksiin. Sooloseksin avulla voi tutustua siihen, minkälaisesta kosketuksesta pitää, mitkä ajatukset tai tuntemukset kiihottavat. Ennen kuin voi tuntea seksuaalista nautintoa kumppanin kanssa, on hyödyllistä tuntea oma keho ja mistä asioista pitää ja mistä ei pidä.\nItsetyydytyksen yhteydessä voi fantasioida juuri niistä asioista, jotka tuottavat itselle eniten nautintoa! Sooloseksin aikana voi seikkailla mielessään ihan minne vaan – myös sinne, missä ei tosielämässä haluaisi käydä. Fantasiat ovat jokaisen ikioma asia, eikä niistä tarvitse puhua kenellekään – jos ei halua.\nItsetyydytys rentouttaa ja tuottaa hyvää oloa. Itsetyydytys ja kosketus vapauttavat hyviä hormoneja, kuten oksitosiinia ja endorfiinia, ja sitä kautta sooloseksi tuottaa hyvää oloa ja rentouttaa. Jotkut jopa nukkuvat paremmin itsetyydytyksen jälkeen!\nSooloseksi on turvallinen tapa kokea seksuaalista mielihyvää. Itsetyydytys on huoletonta seksiä, koska silloin ei tarvitse miettiä seksitaudeilta tai ei-toivotulta raskaudelta suojautumista.\nItsetyydytyksen aikana voi oppia ja kokeilla loistavia tuotteita: kondomeja, liukuvoiteita tai seksileluja! Sooloseksin aikana on mahtava tilaisuus kokeilla erilaisia kondomeja, liukuvoiteita tai seksileluja. Kun kondomin käyttö on opeteltu sooloseksin aikana, sen käyttäminen kumppaninkin kanssa on luontevampaa.\nAiheet: ITSETYYDYTYS, sooloseksi,


Sininen keskitie: Luen jo itse (tai ainakin äiti lukee): Eemeli -kirjoja\nLuen jo itse (tai ainakin äiti lukee): Eemeli -kirjoja\nSiinä vaiheessa, kun lapsi alkaa haluta pitempää tarinaa kuin lasten kuvakirjat tarjoavat, on erittäin hyvä ajatus suunnata kirjaston/kirjakaupan ensilukukirjojen pariin, eli niiden, joita suositellaan vasta lukemaan oppineelle. Kirjoissa on jo pitempi tarina ja usein mukana on kuvitusta mutta tarina on kuitenkin mukavan lyhyt lukea ääneen. Eli kannattaa kokeilla!\nLuimme tällä viikolla kaksi Astrid Lindgrenin Eemeli -kirjaa, jotka olivat WSOY:n Luen jo itse -sarjaa. Eemeli ja pikku Iidan metku (1985, suomennos Kerttu Piskonen, krjastolaina) kertoo tutusti Vaahteramäen Eemelistä ja hänen pikkusiskostaan. Iidaa harmittaa, ettei ole koskaan päässyt verstaaseen niin kuin siellä alati vieraileva veljensä. Iidan kysyessä oppia metkuihin, Eemeli toteaa, että no oikeastaan ne vain tuppaavat sattumaan kohdalle...\nSIIS katsokaa tuota Eemelin pinkaisuasentoa! LOISTAVA!\nEemeli ei kitsastele -kirja (WSOY, 1986, suomennos Kerttu Piskonen, kirjastolaina) kertoo Eemelin kotona, Kissakulmassa, järjestettävistä pidoista, jossa hulluttelevat sekä lapset että aikuiset, eikä kommelluksiltakaan säästytä. Entä kuka pussaa ruustinnaa? Eikä vain yhdesti vain kahdeksan kertaa peräjälkeen! Tarinoiden kerronta kulkee niin leppoisasti ja letkeästi, että kirjoja on sula nautinto lukea. Kielenkäyttö on myös värikästä ja rikasta, mikä antaa aikuiselle lukijallekin aivan toisenlaista lukunautintoa kuin kökkölauseiset, kuinka-monta-kertaa-tämä-on-jo-kerrottu -tarinat!\nNämä Eemeli -kirjat olivat kerta kaikkisen mahtavia. Luin yhden kirjan iltasatuna, eikä tehnyt tiukkaakaan (tulihan minun lukea myös pätkä Fedja-setää sekä perinteinen plinsessakilja). Tekstin ja kuvan suhde oli ääneen lukuun oikein mainio ja entäs Björn Bergin kuvitus! Hyvänen aika miten mahtava! Katsokaapa noita ilmeitä ja ihmisten elekieltä- todella mahtavia ja hauskoja! Vaikka kuvituksen ihmiset, taustat ja vaatteet ovat "vanhaa aikaa" ja värityskin nykynormein haaleampaa, luonnonläheistä, kuvitus on kestänyt aikaa minusta uskomattoman hyvin. Hauskat, vauhdikkaat ja mukavasti kokeilevat Eemeli -kirjat, klassikoita!\nHellyyttävä asetelma, josta katselisi mielellään kotiseinälläkin.\nKun lapsi oppii lukemaan on ensilukukirjan valinta tosi tärkeä juttu. Toivoisin itse sellaisia jopa parinkymmenen sivun kokoisia kirjoja, joissa tekstin ja kuvan suhde olisi kuin näissä Eemeleissä. Lukemamme Eemelit olivat noin 50 sivuisia ja vasta lukemaan oppinut kokisi tuon määrän jo varsin pitkäksi, varsinkin jos motivaatiokaan ei lukemiseen ole kaksinen. Kaksikymmentä sivua, se saattaisi ollakin saavutettavissa, ja kun vielä vanhemman kanssa yhdessä saa lukea vuorotellen! Voi sitä riemua, kun saa kirjan ihan itse kokonaan luettua ja palkinto loppuun saattamisessa ei kestä montaa vuorokautta/viikkoa, vaan se on saavutettavissa vaikka yhdessä illassa. Kuvakirjat ovat toki mahtavia tässä mutta valitettavasti kuvakirjojen tarinat ovat taas pikkuisen lapsellisia usein ekaluokkalaisen maailmassa, saati tokaluokkalaisen. Toki poikkeuksiakin löytyy.\nKuva-teksti suhde on täydellinen,\nOletteko te lukeneet lyhyitä lukukirjoja lapselle ääneen? Entä tykkäättekö Eemeleistä? Eemeleitä löytyy muuten myös äänikirjoina, joista vahva suositus lapseltani!\n"Kaikki söivät syömistään ihan tukahtuakseen asti. Sen jälkeen sitä vain istuttiin yltäkylläisinä ja liikkumatta eikä jaksettu oikein jutellakaan.\nMutta opettaja oli toista maata.\nHän halusi nyt että ruvettaisiin leikkimään."\n- Astrid Lindgren ja Björn Berg: Eemeli ei kitsastele\nLähettänyt bleue klo 18.37\nTunnisteet: kirja, lastenkirja, onni, oppiminen, tuumailu\nAnonyymi 11. toukokuuta 2015 klo 13.56\nEemeli on kyllä iki-ihana klassikko ja meillä myös suosittu. Sopii hyvin omalle rakkaalle pojankoltiaiselle. <3 Ei sulla sattuisi olemaan vinkkejä supersankarikirjoista? Meillä tämän hetken hitti on Tatu ja Patu supersankareina, mutta en ole löytänyt vastaavia, jotka sopisivat alle kouluikäisille. Noista kouluikäisten kirjoistahan niitä kyllä löytyy.\nbleue 14. toukokuuta 2015 klo 18.23\nHei! Ja kiitos kommentistasi! Anteeksi viive vastauksessani. Kuule, heti tuli mieleeni (Tatun ja Patun jälkeen) Maija Hurmeen ja Antti Hurmeen Lepakkopoika http://sininenkeskitie.blogspot.fi/2014/12/lepakkopoika.html\nNyt en kyllä keksi äkkiseltään muita... Erinomainen kysymys. Jään raksuttamaan...\nAnonyymi 21. toukokuuta 2015 klo 20.48\nKiitos vinkistä, pitääpä ottaa lukuun. :) Itse bongasin kirjastosta Smallman, S. & Biscoe, C.: Superpöksyt nimisen kuvakirjan. Siinä Jenna jääkarhu "ratkaisee" tilanteita isänsä kanssa.\nbleue 21. toukokuuta 2015 klo 22.38\nOlisiko tämä kirja ollut juuri jossakin marketissa alessakin? Ollaan ehkä luettu kirjastosta mutten ole ihan sata varma :).