Ringside 2 2016 by Ari Vepsä - issuu\ne d i s ring 2016#2\nValmennuksen uudet kuviot s.â€‰20\nKauden voittajien tausta\nPuhunko vai joikhaanko? Klubitoimikunnan puheenjohtaja Jaana Angeria yllätti Everybody-tapahtuman yhteydessä pidetyssä palkintojenjaossa. Monia kauden varrella kerättyjä pokaaleja hakiessaan Jaana joikhasi komeasti kiitospuheen sijaan, ja nosti tunnelmaa entisestään. Monet muutkin puheet olivat vapautuneita, hauskoja ja jäsenet uskalsivat olla reilusti omanlaisiaan. Se kertoo turvallisesta ja tutusta yhteisöstä. Siitä kertoo myös tutkittu tieto.\nLauri vastaanottaa ilmoittautumisia suosittuun Tuplapallojoukkuekisaan, johon kaunis lokakuun päivä houkutteli osallistujia kentän täyteen.\nRingside Golf oli mukana Pelaaja Ensin -kyselytutkimuksessa, jonka tulokset ovat tiedossa kolmen vuoden ajalta. Kysely on lähetetty kaikille jäsenille ja vieraspelaajille. Olemme parantaneet tuloksia joka vuosi, nyt kokonaisuutena neljä pistettä. Ja kaikissa ryhmissä olemme tärkeimmän vertailuryhmän eli Uudenmaan alueen kenttien keskiarvon yläpuolella.Viime kaudella eniten paransivat ymmärrettävästi uuden klubitalon tuomat paremmat tilat, +19 pistettä. Samoin uusi ravintoloitsija sai plussaa 15 pisteen verran. Vaikka tiedämme, että kenttä on hienossa kunnossa ja saanut siitä ennenkin hyviä arvioita, silti oli mukava lukea se numeroina: Väylät ovat hyviä +4, viheriöiden tasaisuus +9, viheriöiden nopeus +5, viheriöiden yhdenmukaisuus +7 pistettä. Narinaa saanut lähtöaikojen saatavuuskin oli parantunut kuudella pisteellä. Myös vieraspelaajien arviot paranivat kautta linjan. Tulevalle kaudelle voimme pistää muistiin: Kriittisin ryhmä olivat 19–30-vuotiaat miehet ja tyytyväisin ryhmä yli 66-vuotiaat naiset. Näin oli, vaikka joskus toista kuulee mainittavan! Mukavaa talvikautta ja hyvä treenejä\nLähde mukaan Portugaliin!\nMuutama paikka on vie lä jäljellä, lue lisää http://ringsideg olf.fi/ erg-peli-opetusmatkaportugaliin-2-4-2017/\nSisältö 4\t6\t8\t10\t11\t12\t13\t14\t16\t16\t17\t18\t18\t19\nYhteystiedot Hanna kirkasti hopean kullaksi Tommy Gulin dominoi mestiksiä Tommyn mitalikahvit JJ vei reikäpelimestaruuden Jokke taas voittamaton Tuijan ylivoimaa Lisää kesän 2016 kilpailujen mestareita Kunniapalkinnot Julialle ja Leksalle Kapteenin Kannu Virpille Kilpailuryhmäläisille makeita voittoja Kauden 2017 hinnat Ladykapteenin jäähyväiset Ladykausi 2016\n21\t22\t23\t24\t24\t24\t24\t25\t26\t27 28\t28\t30\nValmennuksessa uusia tuulia Kauden tapahtumia Senioreilla iloa ja surua Ringside auttaa osakkeen vuokraamisessa Osakkaan ilmoitus osakkeen käyttämisestä Miksi kannattaa pelata Rinkussa pelioikeudella Pieniä muutoksia hallituksissa Oleellisinta on yhtenäisyys Talvi päätti hyvän golfkauden Osakas vai ei Syysterveiset ravintolasta Rentoa yhteenkuuluvaisuutta Järjestä omat kisat Rinkussa\nMeillä on monta sarjaa ja monta mestaripelaajaa!\nEspoo Ringside Golf ry:n jäsenjulkaisu www.ringsidegolf.fi\nValmennuksen uudet kuviot s. 20\npäätoimittaja Arja Vartia graafinen suunnittelu Sirkka Wallin Toimitussihteeri Raila Soininen kirjoittajat Arja Vartia, Tuija Hannukainen,\nJere-Joonas Hyytiäinen, Hanna Knuuttila, Henrik Lahti, Jouko Latvakangas, Jukka Nylander, Ville H.S. Ranta, Hasse Rekola, Kirsi Rossilahti, Samuli Seppälä, Jyrki Tiilikainen, Nikke Tyry, Virpi Vuorinen, Ari Vepsä valokuvat Ilkka Lukka, Ari Vepsä, Arja Vartia paino PunaMusta 2016\n• Edullinen jäsenmaksu • Ei liittymismaksua • Ei pakollista pelioikeutta • Aktiivinen seuratoiminta juniorista senioriin • Kilpailuja kilpailuhenkisille, mutta rennompia tapahtumia myös vähemmän pelaaville • Koko kauden kestävä Ringside Cup -viikkokilpailusarja • Loistavat harjoittelumahdolli suudet lähellä klubitaloa • Edullinen range ja rangepallot jäsenhintaan • Rinkkuun on helppo tulla, bussilla kentän portille • Jäsenenä voit harjoitella ohjatusti ympäri vuoden • Jäsenille edulliset talvi harjoitukset • Jäsenille edulliset ryhmäharjoitukset kesällä • Junioreille kesäleirit • Klubilla suvaitsevainen ja hyvä henki • Edulliset pelioikeudet • Rinkun sarjakortit jäsenetu hintaan • Rinkkku +Plus -kentät käytössäsi • Jälkipelit Rinkun ravintolan aurinkoterassilla • Tasoituksen ylläpito vaivatto masti • Ringside-lehti • Golfliiton lehti • Vakuutus • Rinkusta löydät aina mukavaa peliseuraa Jäsenyyden voi maksaa myös liikuntaseteleillä. Helpoiten jäseneksi liittyminen tapahtuu täyttämällä Rinkun kotisivuilta sähköinen lomake: http://ringsidegolf.fi/ jasenhakemus/\nEspoo Ringside Golf Nurmikartanontie 5, 02920 Espoo www.ringsidegolf.fi caddie@ringsidegolf.fi Ajanvaraus 010 501 3100 Caddiemaster caddie@ringsidegolf.fi 010 501 3100 Palvelupäällikkö milla.vasama@ ringsidegolf.fi 010 501 3106 Toimisto Aniitta Kurkela, palaa töihin maalis-huhtikuussa 2017 Toimitusjohtaja ari.vepsa@ringsidegolf.fi 010 501 3105 Kenttämestari pasi.lampinen@ ringsidegolf.fi 010 501 3103 www.ringsidegolf.fi KlubiRavintola jussi.kivi@helmicatering.fi 0400 819 484 ProShop 010 501 3100\nKenttä avattiin keväällä 1. huhtikuuta ja avajaiskisa pelattiin 7. toukokuuta. Seuran kapteeni Jyrki lyömässä ensimmäistä virallista avausta kentälle.\nPäivitä omat yhteystietosi! Tarkistathan, että omat yhteystietosi ovat ajan tasalla. Voit päivittää itse muuttuneet yhteystietosi Golfboxin kautta tai ilmoittamalla asiasta caddiemasterille. Huolehdithan, että sähköpostiosoitteesi pysyy ajan tasalla, sillä toimitamme sähköpostitse laskut, kokouskutsut ja uutiskirjeet. Ajankohtaisista asioista tiedotamme myös netissä.\nHanna kirkasti hopean kullaksi Hanna Knuuttila tunnetaan tasaisena pelaajana, joka on viime vuosina napsinut useita hyviä sijoituksia. Seuran mestaruuskisoissa kaikki meni kahdalleen ja Hanna vei voiton. Aikaisemmat parhaat sijoitukset mestiksissä ovat yksi kakkossija ja neljä pronssia.\nannan peliura on kulkenut näin: ”Golfia olen pelannut noin vuodesta 1982 lähtien. Aloitin Aura Golfissa ja Rinkkuun tulin vuonna 1997 jäseneksi. Olen pelannut välillä vähemmän ja viime vuosina vähän enemmän eli pari kolme kertaa viikossa. Olen käynyt Samuli Seppälän naisten kilparyhmän treeneissä kerran viikossa. Olen aika tasainen pelaaja, en lyö kovin pitkälle mutta useimmiten suoraan. Lähdin mestaruuskilpaan hyvillä mielin, jostain syystä en jännittänyt vaan olin odottavalla mielellä, että mitähän kisa tuo tullessaan. Ajattelin että jos pelaan joka lyönnin niin hyvin kuin pystyn, niin sijoituskin on hyvä.\nOlin todella iloinen että pystyin pelaamaan kaksi hyvää kierrosta, molemmat olivat omia ennätyksiä sinisiltä pelattuna. Lisäksi tasoitus laski ensimmäistä kertaa singeliksi, mikä on ollut jo pitkään tavoitteena. Ensimmäinen päivä alkoi todella hyvin, pelasin kolme ensimmäistä väylää yhdellä putilla sisään ja viidennellä väylällä puttasin greenin ulkopuolelta birkun. Sehän sitten pönkitti itseluottamusta. Jos putit sujuvat, niin tulee hyvä kierros. Olin ensimmäisen päivän jälkeen kärjessä Jaana Angerian kanssa, mikä oli jo hienoa. Putteja lukuun ottamatta en kokenut, että peli olisi muuten sujunut erityisen hyvin. Siksi ajattelin että mikään ei estä pelaamasta vielä vähän paremmin sunnuntaina. Greenit olivat minulle sopivat, putit upposivat normaalikierrosta paremmin. Jostain syystä kun peli sujuu, niin vaikka tulee yksi huono lyönti, niin seuraavalla saakin sitten tehtyä ihmepelastuksen. Esimerkiksi sunnuntaina 6. väylällä löin toisen lyönnin greenin kohdalle vasemmalle 20 cm out-rajasta sisäpuolelle, puun taakse. Siitä pieni näpy greenin viereen kummulle ja chippi suoraan reikään tuloksena par. En ole vielä koskaan tehnyt Rinkussa seiskalla alkavaa kierrostulosta, se on seuraava tavoite.” Hanna oli mukana Mid-sarjan joukkueiden SM-kisassa, jossa Rinkku oli viimevuotiseen tapaan kuudes. Joukkueessa pelasivat Hannan lisäksi Jaana Angeria, Virpi Vuorinen ja Saara Vahvaselkä.\nTommy Gulin dominoi miesten sarjaa Tommy Gulin otti jo kolmannen peräkkäisen voiton Ringsiden mestaruuskisoissa. Ylivoimaisella esityksellä vakuuttanut Gulin jätti toiseksi tulleen Joonas Hinkkasen peräti 12 lyönnin päähän. Kolmatta sijaa jakaneet Joel Virtanen ja Henrik Lahti olivat lopulta 17 lyöntiä Gulinia perässä. Kyseessä oli täysin yhden miehen show. Gulin kommentoi omaa mestaruuttaan vaatimattomaan tyyliinsä. ”Voitin. Tein enemmän birdieitä kuin muut. Todennäköisesti myös vähemmän bogeja. Se oli voiton resepti. Tätä tämä nyt on, kun kulkoo niin kulkoo.” Joonas Hinkkanen otti jo ties kuinka monennen hopeamitalin Rinkun mestiksissä. Joonas ehdottikin, että ensi vuonna kilpailun formaattia hiottaisiin tasapuolisemmaksi.\n”Tommy voisi saada oman sarjan, johon saavat osallistua vain suomenruotsalaiset. Tällä tavalla vaalisimme paitsi suomenkieltä, mutta myös tasaväkistä rehtiä kilpailua, joka on mielestäni reilua golfissa.” Ehdotus sai lähes yksimielisen kannatuksen Rinkun terassiparlamentissa… Gulin itse on oikein innoissaan suomenruotsalaisten sarjasta. Hän ehdottaakin jo suurempaa kauniaislaisten ruotsiksi kommunikoivien tapahtumaa. ”Omat seuramestikset meille vähemmistöille ovat enemmän kuin tervetulleita. Yhteisöllisyys ja rapujuhlat ovat aina olleet meille lähellä sydäntä – olisi mahtavaa jos joku gubbe rohkenisi järjestää suomenruotsalaisten mestaruuskilpailut koko Suomen mittakaavassa. Kenties Affensmaa olisi oikea paikka järjestää tapahtuma – på Kungsbana tottakai”, Tommy pohti. Niin tai näin, Tommy oli omissa sfääreissään, eikä oikeastaan missään vaiheessa kenenkään tarvinnut kyseenalaistaa tulevaa parkkipaikan haltijaa. Tommy oikeastaan ansaitsee itselleen täysin oman parkkipaikan – mahdollisesti myös auton nykyisillä esityksillään. Klubimestaruus vuosimallia 2017 tulee jälleen olemaan kovaa taistelua kakkospaikasta.\nTommyn kommentit ”Tämä on kolmas peräkkäinen mestaruuteni. Ura on aika tapahtumarikas. Pelaan nyt parasta peliä urallani vaikka en treenaa läheskään yhtä paljon kun aikaisemmin. Laitan nykyään todella suurta painoarvoa fyysiseen puoleen. Vahvuuteni on draivaaminen ja pää tiukoissa paikoissa. Tavoitteeni mestiksissä oli pelata omaa peliä, jonka tiesin riittävän voittoon. Olin tyytyväinen tietenkin koska voitin. Enemmän kuitenkin tyydytti kolmen kierroksen ennätys -10. Seuraava iso tavoite on ensi kesän Mid EM -kisat Madridissa”, mestari kertoo.\nTommyn SM-voitosta seuraavalla sivulla\nTommy Gulin voitti henkilökohtaisen SM-kultamitalin noustuaan korkeimmalle pallille Midien reikäpelin suomenmestaruuskisoissa. Gulin voitti finaalin tiukkojen vaiheiden jälkeen ennen kuin uran ensimmäinen suomenmestaruus varmistui. Rinkun Seppien (kilparyhmän) oma WhatsAppryhmä oli mennä ylläpitäjän toimesta 10\nkiinni, kun onnitteluviestejä ja asiatonta sekä asiallista viestinvaihtoa alkoi tapahtua voiton ratkettua (tästä WhatsApp-ryhmästä ei tule omaa artikkelia koskaan). Yksi seppä ylitse muiden sai toki ansaitsemansa mitalikahvit ry:n piikkiin. Samuli Seppälän ihana vaimo oli taikonut aivan jäätävän kakun (kuvissa), jota saapui maistelemaan toistakymmentä ihmistä. Tommy piti lyhyen puheen ja häneltä kysyttiin tuoreimpia fiiliksiä. Gulin oli silminnähden otettu saamastaan huomionosoituksesta, myös vieraat\nolivat onnellisia Tommyn puolesta, joka tuntuu vuosi toisensa jälkeen ottavan suurempia harppauksia golfurallaan, vaikka ikä alkaa jo painaa Lauttasaaren miestä. ”Se on aina helpompaa, kun saa painia omanikäisiä vastaan. Midien kisoissa homma on sujunut ja siellä pelaaminen on nostanut myös treenimotivaation korkeammalle. Meillä on loistava midiporukka, jossa kaikki pystyvät taistelemaan kovista sijoituksista, joten kivaa on ollut.”\nJJ vei reikäpelimestaruuden Jere-Joonas Hyytiäinen voitti Rinkun reikäpelimestaruuden sekä pääsi tavoitteeseensa eli läpäisi Finnish Tourilla cutin. Ensi kaudeksi Jere-Joonaksella on Finnish Tourille täysi pelioikeus, huolimatta siitä, ettei hän ollut kesän peliinsä Tourilla tyytyväinen.Tavoitteena hänellä on tätä kesää paljon paremmat tulokset. Omasta peliustataan JJ kertoon näin: ”Aloitin golfin Lakiston kentällä arkiiltaisin kävelemällä rauta-9 ja putteri kädessä iskän mukana noin 7-vuotiaana, siitä nopeasti Green Card -kurssille Katinkultaan Kainuuseen, jossa olin muutaman vuoden jäsen ennen kuin siirryin Rinkkuun Mikko Korkalaisen valmennettavaksi. Juniorivuosina kehityin vauhdilla, pelasin muutamat SM-kisat, mutta suurin ongelma oli hermostumisen herkkyys, joka heijastui pärjäämiseen pahasti. Teini-\niässä kiinnostus muihin uusiin asioihin jätti harjoittelemisen ja pelaamisen pahasti varjoonsa. Muutama vuosi myöhemmin innostuin uudestaan ja nyt harjoittelen pitkällä tähtäimellä, rauhassa ja motivoituneesti Rinkun edustusjoukkueessa Samuli Seppälän johdolla. Rautamailoilla olen kehittynyt hurjasti viime vuodesta ja positiivisesti olen yllättynyt siitä, että osaan niellä epäonnistumiset ja ajatella, että tuplan jälkeen ei tarvitse mennä kuoreen vaan kaksi birkkua ja se on kuitattu.” Aikaisemmilta vuosilta JJ:llä on Rinkun mestiksistä pronssia vuodelta 2014, mikä nyt sai aikaan voittovireen?\n”Oikeastaan pari päivää ennen kisaa mietin, minkä selityksen annan itselleni, että hyväksyn sen, etten ilmoittautunut Erkko Trophyyn. Päätin että reikäpelimestikoiden voitto kuittaa sen. Tämän jälkeen mietin pelisuunnitelman ja rupesin asennoitumaan, että ihan sama kuka on vastassa, pelaan parastani. Kisan jälkeen mietin, että oho, se meni just niin kuin olin ajatellut. Pelasin reilusti alle parin koko viikonlopun, eikä kovin montaa reikää multa viety birdietä huonommalla. Se missä onnistuin, oli oman pään ja pelin pitäminen suunnitelman mukaisena koko ajan, vaikka finaalissa jouduinkin lyömään väylältä ensiksi, vastassa oli Samuli Sepplälä.”\n”Tavoitteeni on kehittyä niin hyvä ksi kuin suinkin mahdollista, tarkemmin voi tu lla kysymään vaikkap a harjoitusalueella”, JJ virnistää.\nJokke taas voittamaton Seniorimiesten 55-sarjassa käytiin tiukka taistelu Jouko Latvakankaan ja Ville Wrightin välillä. Joukon herkullinen loppuratkaisu takasi pääsyn uusintaan. Se ratkesi birkulla Joukolle. Latvakankaan kesä on muutenkin ollut menestyksellinen, voitto tuli myös M55 haastajakiertueella, toisen kerran peräkkäin sekä Rinkun M55 reikäpelimestaruus. Näin mestari kertoo taustoistaan: ”Siirryin golfin pariin kun lopetin pesiksen kesällä 1998. On helpompaa osua paikallaan olevaan palloon kuten niin moni vanha pesiskaveri ystävällisesti opasti. Ensiaskeleet golfin parissa otin Paloheinän par3-kentällä, missä siihen aikaan oli pie-\nnet muovigreenit. Pian sitä kuitenkin teki mieli isommille kentille ja päädyin melko pian Rinkkuun. Kilpailuhenkisenä aluksi kilpailin lähinnä kotiseuran järjestämissä kisoissa vaihtelevalla menestyksellä, mutta kun pääsin seniori-ikään, Öystin Esko suositteli lähtemistä seniorikisoihin. Siitä lähtien olen osallistunut M55 Haastajatourille ja joihinkin senioreiden päätourin kisoihin aina kun työt ovat siihen antaneet mahdollisuuden. Haastajatourilla olen voittanut hopean, pronssin ja kahtena viimevuotena olen ollut ykkönen. EM joukkueessa hcp-sarjassa olen edustanut Suomea neljä kertaa.\nGolfia treenaan lähinnä pelaamalla ja kotipihalla chippailemalla, vaikka Paloheinän range olisi kävelymatkan päässä. Kierroksia tosin tulee satakunta kaudessa. Fyysisestä kunnosta pyrin pitämään hyvää huolta mm. hiihtämällä vähintään 1000 km talvessa ja vaimon pakottamana jumpparyhmissä. Kesällä maantiepyörälenkki mahtuu aina välillä golfkierrosten väliin. Vahvuuteni golfissa on pitkät lyönnit ja melko hyvä hermojen hallinta. Kisaan lähden aina voitto mielessä, vaikka ”nuoria” haastajia tuli mukaan viime hetkellä. Ja entisetkin haastajat viikkokisojen perusteella tuntuivat olevan kovassa kunnossa.\nJouko (vas.) ja Ville lähdössä ratkaisemaan voittoa jatkoreiälle.\nKisan jälkeen tuntui todella hyvältä, koska voitto tuli melko hyvällä pelillä ja loppuratkaisu oli herkullinen. Kisa ei alkanut kovin hyvin, koska tein tuplat heti ensimmäisellä ja kolmannella reiällä, mutta tilanne korjaantui mukavasti muutamalla birkulla ja viimeisen väylän eagelilla, mikä katsojien mukaan ei ollut kaukana albatrossista. Päätöspäivänä ei ollut suurempia ongelmia. Lähinnä muutama turha bogey harmitti, minkä ansiosta Ville Wright pääsi jo neljän lyönnin karkumatkalle väylällä 12. Kun kaksi väylää oli jäljellä, Ville johti vielä kahdella lyönnillä, mutta 17 sain yhden kiinni ja 18 reiän 3 metrin birdie-putti varmisti pääsyn jatkorei’ille.Voi sanoa, että se putti hivenen jännitti! Uusinta pelattiin reiällä 9 ja pääsin kahdella päälle, tosin melko kauaksi lipusta. Onnistuin säkittämään 3,5 metrin birkun reiän alapuolelta ja se oli siinä. Työt häiritsevät vielä harrastuksia muutaman vuoden, joten ei taida aikaa/energiaa jäädä treenaamiseen. Jos terveyttä riittää, pelaan jatkossakin aktiivisesti ja osallistun kisoihin mahdollisuuksien mukaan. Ensi vuonna seniorisarjat uusiutuvat täysin ja täytyy vähän tutkiskella, minkälainen seniortour-ohjelmia tulee tarjolle. Uskoisin, että ainakin M60-tourin pelaan kokonaan ja tietysti Rinkun viikkokisat. Jouko on valittu Suomen Golfsenioreiden (SGS) kilpailuvaliokuntaan vuoden 2017 alusta. SGS (www. suomengolfseniorit.fi) organisoi senioreiden golftoimintaa valtakunnallisella tasolla.\nTuijan ylivoimaa Aktiiviliikkuja Tuija Hannukainen on pelannut Rinkussa neljä kesää ja kaikki voitokkaasti, sillä joka kesä on kultaa tullut. – Aloitin golfin 51 vuotiaana (nyt 68). Olen voittanut SM-reikäpeleissä (50+) vuosien mittaan yhden kullan, yhden hopean ja yhden pronssin, SM-lyöntipeleissä (65+) olen saanut yhden kullan ja yhden pronssin, tänä vuonna olin neljäs (yksi lyönti pronssista). Eikä ihme, että tulokset ovat hyviä. Tuija käy kerran viikossa Rinkun ”kilpanaisryhmässä” Samuli Seppälän harkoissa, 2–3 kertaa viikossa kuntosalilla erilaisissa ryhmäjumpissa (bodypump, core, flx,\njooga, bodybalance…). Talvikaudella syyskuu-huhtikuu hän pelaa tennistä noin 3–6 tuntia viikossa. Tämän vuoden kilpailuun hän lähti voitto mielessä ja tulosta syntyi. – Kisan jälkeen ero kakkoseen oli 20 lyöntiä, omalla tuloksellani olisin voittanut myös 50 sarjan eikä vain 65. Tuijan kesään ovat kuuluneet myös Uudenmaan Alueen Seniori Cupin pelit. Niissä tuli paras sijoitus kautta aikojen eli Rinkku oli neljäs. – Tämä kesä ja alkava syksy ovat olleet kiireisiä monella tapaa. Rakastan myös marjastamista ja sienestämistä eikä aika oikein tahdo kaikkeen riittää. Keskiviikon iltapäivät menevät lapsenlasten hoitamiseen.\nShoot Out houkuteli paikalle reilusti osallistujia, vaikka keli ei ollut kaikkein kesäisin heinäkuisen perjantai-iltana.\nlisää Kesän 2016 kilpailujen mestareita\nJaana ja Virpi\nParipelit Saara Vahvaselkä\nJoonas ja Henu\nNaisten mitalistit 1 Virpi Vuorinen 2 Tuija Hannukainen 3 Jaana Angeria Miesten mitalistit 1 Jere-Joonas Hyytiäinen 2 Samuli Seppälä 3 Petri Kaartinen\nNaisten mitalistit 1 Jaana Angeria / Virpi Vuorinen 164 (+18) 2 Henrietta Lahti / Eeva Vepsä 172 (+26) 3 Sirkka Wallin / Tarja Väreluoto 175 (+29)\nMiesten mitalistit 1 Henrik Lahti / Joonas Hinkkanen 138 (-8) 2 Olavi Hietikko / Mikko Pirinen 140 (-6) 3 Jaakko Järvi / Jere-Joonas Hyytiäinen 144 (-2)\nSenioreiden lyöntipeli Naiset\nRingside Cupin tulokset Order of Merits\nN50 mitalistit 1 TarjaVäreluoto 176 (+30) 2 SirkkaWallin 187 (+41) 3 Marjut Muhojoki 189 (+43)\nM55 mitalistit 1 Jouko Latvakangas 154 (+8) 2 Ville Wrigt 154 (+8) 3 Olavi Hietikko 156 (+10)\nK3 YSI PB Yleinen 1\tMarko Puumalainen 2\tMaarit Vaalamo 3\tMarkku Leinonen\nN65 mitalistit 1 Tuija Hannukainen 168 (+22) 2 Kati Malmivaara 188 (+42) 3 Arja Vartia 194 (+48)\nM65 mitalistit 1 Antti Nyström 165 (+19) 2 Jorma Koski 183 (+37) 3 Hanno Strang 184 (+38)\nPB Yleinen 1\tJanne Matikainen 2\tMarko Hämäläinen 3\tMaria Poropudas\nM70 mitalistit 1 Seppo Helynen 175 lyöntiä (+29) 2 Olavi Rissanen tuloksella 184 (+38) 3 Esko Öysti 188 (+42)\nHCP Naiset 1\tJaana Angeria 2\tVirpi Vuorinen 3\tHanna Knuuttila\nPuttimestari Sami Kavekari\nHCP Miehet 1\tJari Nurminen 2\tAntti Nyström 3\tStefan Finne SCR Yleinen 1\tBart Eräkangas 2\tKari Määttä 3\tJyrki Tiilikainen\nSCR Edustuspelaajat 1\tJere-Joonas Hyytiäinen 2\tTommy Gulin 3\tHenrik Lahti\nTekstit Arja Vartia\nLeksa ja Julia saivat kunniapalkinnot – Olin tietenkin järkyttävän ihmeissäni kyseisestä huomion osoituksesta, joka tuli kuin puskista, ilman että siitä olisi edes vihjettä ollut, hämmästeli Vuoden Gentleman -palkinnon saanut Leo ”Leksa” Maja. Leksa myös arveli olleensa niin kauan mukana, että useat upeat klubin naiset hänet tuntevat. – Ladytoiminta on ollut ja on edelleen merkittävä voimavara Ringside Golfille. Rinkun naisten kanssa on aina kiva pelata ja nauttia heidän seurastaan. Olen tietysti ylpeä siitä, että minut on valittu kyseiseen fiksujen herrasmiesten joukkoon. – Palkinto, jota pelaamalla ei voi voittaa, lämmittää mieltäni, Leksa iloitsi. Caddiemastereiden valinta oli Julia Uotila. Palkinto oli samalla osoitettu koko Uotiloiden suvulle, jotka ovat iloisella ja kohteliaalla käytöksellään tulleet caddiemastereiden mieliasiakkaiksi. Julia on pyörähdellyt toimistossa muutamana kesänä usein myös siksi, että hän on osallistunut juniorileirien opetukseen.\nKapteenin Kannu Virpille Aina iloinen ja hymyilevä Virpi Vuorinen meni Everybodyn yhteydessä jaetuissa palkintoseremonioissa sanattomaksi, kun kapteeni Jyrki Tiilikainen kuulutti Kapteenin Kannun menevän tänä vuonna Virpille. Liikuttunut Virpi iloitsi kannusta ja niin teki muukin seuraväki. Palkinto ei ollut ainoa mitali, mitä Virpi kävi pokkaamassa, kirkkain niistä oli reikäpelin voitto. Näin virpi kertoo peliurastaan: ”Olen aloittanut golfin pelaamisen Lahdessa Takkulan kentällä vuonna -96. Menin golfkentän ravintolaan\nkesätöihin ja siinä sitten katsellessa ja kuunnellessa pelaajia kiinnostus lajia kohtaan heräsi. Kävin Green card -kurssin ja pääsin monien LG:n urheilutaustaisten konkareiden kanssa pelaamaan ja oppimaan kuinka kentällä toimitaan. Niistä ajoista on monia hauskoja muistoja! Muutimme Espooseen vuonna 2002 ja pelasin joitain vuosia Master Golfissa ennen Ringside Golfiin tuloa. Olen ollut muutaman vuoden mukana Samuli Seppälän treeniryhmässä. Harjoittelemme ympäri vuoden kerran viikossa ohjatusti 1,5 tuntia. Oma kehittyminen on ottanut suuren loikan eteenpäin ja tästä kiitos Samulille! Muutoin treenaan paljon pelaamalla ja satunnaisesti käyn myös lähipelialueella ja rangella. Talvella keskityn lihasvoiman ja liikkuvuuden treenaamiseen kuntosalilla.\nCaddiemasters Trouphy päätyi Julia Uotilalle… lisämaininnalla ”Uotiloiden koko mukava suku”.\nGentleman 2016: Leksa.\nVirpin kesän kruunasi Kapteenin Kannu.\n”Pelaamisen pitää olla kivaa ja aina huumorilla höystettyä!” Reikäpelimestaruuskisoihin lähdin voittamaan. Ajatuksena oli nousta aiempien vuosien kakkossijalta ykköseksi. Tiesin, että tulevat vastustajat ovat samalla ajatuksella mukana ja että tiukkoja pelejä on tiedossa. Ja niinhän siinä sitten kävi, että pelaamani pelit ratkaistiin vasta viimeisillä rei’illä. Kiitos Pirjo, Saara ja Tuija hyvistä peleistä! Reikäpelissä, ainakin minulla, on välillä haastetta pitää ajatus kirkkaana ja pitkän päivän aikana sitä huomaa miettivänsä mitä kummallisimpia asioita. Ja sehän tiedetään, että pieni ajatuksen karkaaminen voi johtaa reiän menetykseen. Tällä kertaa sain ratkaisevilla hetkillä pidettyä itseni rauhallisena ja juttelinkin itselleni jopa ääneen kentällä, kun viimeiset lyönnit jännittivät niin paljon. Tulevaisuuden tavoitteina on tässä muutamien vuosien sisällä päästä lähemmäs kärkeä naisten Mid-tourilla ja toki seuran mestaruuksia pitää aina tavoitella. Mutta koska kyseessä on kuitenkin vain rakas harrastus, niin en luo itselleni näistäkään hirmuisia paineita. Pelaamisen pitää olla kivaa ja aina huumorilla höystettyä!”\nKilparyhmäläisille makeita voittoja Kauden alkaessa oli lupa odotella hyvää menestystä sekä joukkueilta että yksilöiltä. Ja jo alkukaudesta tulikin iso voitto, kun Peter ”Patu” Erofejeff voitti komeasti Paltamon Finnish Tourin kisan. Muutamien pienempien kil-\npailujen voittojakin Patu napsi hänelle poikkeuksellisen kesän aikana. Hän pelasi monen vuoden tauon jälkeen koko kauden Suomessa. – Täällä on hiottu svingiä uuteen uskoon porilaisen Matti Ojalan kanssa, Patu kertoo. Pelien ja harjoitusten lomassa Patu on tehnyt muun muassa videoita, joita olemme nähneet omilla sivuillammekin. Hän on myös perehtynyt enemmän videoiden tekemisen tekniikkaan ja leikkaamiseen. Patun tuleva kausi on vielä avoinna, mutta hänen talviharjoittelunsa monipuolistuu ja\nmukavaa tekemistä on odotettavissa Rinkun kilparyhmäläisten kanssa. Komea oli myös Tommy Gulinin kausi Mid Tourilla, kirkkaimpana tähtenä reikäpelikisan voitto. Joukkue SM -kisoissa miehet olivat kuudensia, lähellä oli parempikin sijoitus, mutta bodiumin valloitus jäi vielä ensivuoteen. Naiset olivat kuudensia. Kotikentällä viikkokilpailut eri sarjoissa osoittivat suosionsa. Viikkokilpailukierroksia kertyi eri sarjoissa yhteensä 1 181.\nPeter ”Patu” Erofejeff on järjestänyt jo kahtena kesänä nimikkokilpailun Patu Invitationalin. Kisa saa jatkoa myös ensi keväänä toukokuussa. Tässä hän jakaa palkintoja.\nJäsenmaksut (erillistä liittymismaksua ei peritä) • Aikuinen 79 € • Juniori 39 € Vuokraa pelioikeus • Aikuinen\t775 € • JR 12 v. 195 € • JR 13 v–21. 295 € Pelioikeuksia on rajoitettu määrä, varaa heti omasi! Sarjakortit • 4-kortti\t200 € • 8-kortti\t360 € • 12-kortti\t500 € • 16-kortti\t600 € Sarjakorteilla voi tuoda myös kaverin pelaamaan ja kierroksen voi jakaa myös kahteen erilliseen ysiin. Jäsenmaksun, pelioikeuden tai sarjakortin voi maksaa kokonaan tai osittain myös erilaisilla liikuntaseteleillä. Ota yhteyttä toimistoon, yhteystiedot sivulla 5.\nLadykapteenin jäähyväiset Ladykauden tapahtumat ovat jo ohitse ja nyt on aika kiitosten. Olen toiminut neljä vuotta ladykapteenina, tehtävä on ollut suuri sekä kunnia että haaste suoriutua kaikesta yhtä hienosti kuin edeltäjäni Raila Soininen. Ladykapteenin paikkaa minulle tarjottiin jo vuotta aiemminkin, mutta epäröin suostua silloin, kun en oikein ollut varma, miten aikani riittää homman hoitamiseen. Omassa työssäni kesä on kaikkein kiireisintä aikaa ja tässä ”virassa” tekemistä kyllä riittää! Kun Raila luovutti minulle aikoinaan ladykapteenin pestin, niin hän toivoi, että saisin aikaan naisten omia seuraotteluita. Ryhdyin tuumasta toimeen ja nykyään pelaamme vuosittain sekä Peuramaan että Gumbölen ladyjen kanssa mukavia kisoja. Olen pyrkinyt antamaan osallistumismahdollisuuden näihin otteluihin henkilöille, jotka ovat aktiivisia ladytapahtumissa ja siten, että jokainen tasoitusryhmä olisi edustettuna. Näitä taatusti jatketaan! Alkutaipaleella mietin, mikä on kaikkein tärkein ladykapteenin tehtävä ja kyllä se mielestäni on kaikkien pelaajien kannustaminen ja innostaminen tulemaan mukaan. Jostain syystä monille naisille kynnys osallistua aloittelijana kisoihin tuntuu olevan hurjan korkea. Rento meininki, iloa, naurua ja mukavaa yhdessäoloa – näistä on Rinkun Ladyt tehty! Toinen tärkeä asia on kerran kuukaudessa ajankohtaisista asioista infoaminen jokaiselle ladyjäsenelle sähköpostitse. Olen saanut tästä paljon kiitosta, joten tätäkin varmaan jatketaan. Näissä asioissa tunnen onnistuneeni, sillä tänä vuonna naisten tapahtumiin osallistui 118 eri ladyä – joka vuosi on tullut uusia kasvoja mukaan ja tämä on huippuhienoa! Koskaan ei kuitenkaan pidä kangistua liikaa kaavoihin. Nyt on aika antaa uusien tuulien puhaltaa ja syyskokouksessa ladykapteenin pestin otti harteilleen Liisa Soppela – mimmi täynnä energiaa, joten taatusti kaikkea uutta ja kivaa on tiedossa! En kuitenkaan itse häviä Rinkusta mihinkään, naistoimikunnan riveissä jatkan edelleen! KIITOS kaikille muistamisesta ladyjen päättäreissä, tämä lämmittää mieltäni ja sydäntäni vielä pitkään! Halit kaikille ja kentällä nähdään! Kirsi Rossila hti Ladykap teeni\nTeksti Kirsi Rossilahti\n”Toivon, että mahdollisimman monet kävisivät arvioimas sa sekä Rinkkua että muita pelaamiaan kenttiä . Näiden perusteella pääte tään, mikä kenttä on Suomen naisy stävällisin!” https://www.lyyti.fi/ questions/978533e 757\nKesän Ladytapahtumissa oli jälleen runsaasti pelaajia. Kauden alussa järjestimme kummitapahtuman, joka oli alunperin ajateltu vain ladyille, mutta ry:n hallituksen kokouksessa tätä pidettiin sen verran hyvänä juttuna, että se laajennettiin koskemaan kaikkia rinkkulaisia. Kummitettavia oli 21 ja heillä kaikilla oma henkilökohtainen kummi, joten selkeästi tilausta tällaiselle tapahtumalle oli. Ilokseni olen todennut, että osa näistä kummitettavista tuli myöhemmin reippaasti mukaan ladytapahtumiin, joten tavoite saavutettu!\nLähipelitapahtumat ovat olleet joka vuosi upea startti kaudelle, tänä vuonna niitä järjestettiin 2 ja osallistujia oli yhteensä 87 eri ladyä, iso kiitos vielä kerran vetäjille, Samuli, Joel & kilparyhmän kundit! Toinen suuren suosion saanut on myös\nNaisten Sunnuntain kisa, jolloin pelattiin paripelinä greensomea ja kutsuttiin seuran herrojakin mukaan. Täysi kenttä iloisia ihmisiä ja pelin jälkeen mahtavaa ruokaa!\nKi rs i\nKoko kauden aikana käytyjen kilpailujen voittajat •\t•\t•\t•\neclectic scratch, Marjut Muhojoki eclectic hcp, Julia Uotila eniten birkkuja Hanna Knuuttila hcp reikäpeli Sirkka Wallin\nTäydelliset tuloslistat löytyvät naistoimikunnan sivuilta, jonne olen myös kirjoittanut pienen koosteen kaikista kauden ladytapahtumista, käykääpä lukaisemassa!\nPäävalmentajamme Samuli Seppälä meni talveksi golfin synnyinsijoille Skotlantiin. Ennen lähtöään hän uudisti ensi kauden valmennuskuviot.\nValmennuksessa uusia tuulia auden 2016 valmennus oli todella antoisa aina alkeisopetuksesta kilpapelaajiin saakka. Alkeiskurssit vetivät porukkaa hyvin ja erilaisissa tapahtumissa ja lajikokeiluissa ensipuraisun golfiin sai monta kymmentä uutta mahdollista golfhullua. Jäsenille suunnatuissa ryhmäharjoituksissa talvi-ja kesäkaudella oli positiivinen ongelma, tulijoita riitti jonoksikin asti. Juniorileirit ja harjoitusryhmät pitivät opettajat ja ohjaajat kiireisinä ja sopivan lapsenmielisellä tasolla läpi kesän. Kilpapelaajatkin onnistuivat antamaan näyttöjä 20\nja taisi sieltä joku Suomenmestaruuskin ensi kertaa saapua Rinkkuun. Sitten niihin uusiin tuuliin. Rinkun valmentajilla on todella iso halu kehittää valmennustoimintaa jatkuvasti ja ensi kaudelle onkin tulossa hieman muutoksia. Tärkeimpänä uudistuksena on junioritoiminnan muutos selkeämpään suuntaan. Jotta kaikilla junioreilla olisi selkeä polku mitä seurata omien tavoitteidensa mukaan, teimme rakennemuutoksen juniorivalmennusryhmiin. Rinkun junioripolku tulee olemaan 6-tasoinen ohjelma, jossa jokaisella tasolla\nkehitetään kullekin pelitasolle ominaisia taitoja ja ominaisuuksia. Tasoportaita edetessä valmennus myös yksilöityy ja harjoitusmäärät kasvavat. Pelaajia ei painosteta etenemään polulla, vaan jokainen saa itse edetä polkua omaa tahtiaan täytettyään seuraavan tason vaatimukset. Eli jokainen juniori saa harrastaa tätä upeaa lajia omilla ehdoilla ja samalla pyritään luomaan mahdollisimman hyvät edellytykset kehitykselle kohti kansallista ja jopa kansainvälistä huippua. Jotta voisimme tukea pelaajiamme mahdollisimman hyvin kilpailu-uralla kohti\nKaikista harjoituksista ja matkoista saa lisätietoa Ringside Golfin nettisivui lta tai ottamalla yhteyttä opettajiin samuli@golfbalance.fi tai joel@golfbalance.fi.\nYläkuvassa tulevia golfareita kesän junnuleiriltä. Oikealla Rinkun junnuryhmä keväällä viikon treenimatkalla Espanjassa Lauro Golfissa.\njopa ammattilaisuraa, olemme liittyneet mukaan Golf Team Finlandin toimintaan. GTF on yhteisö tai oikeastaan joukkue, joka pyrkii avoimella ja positiivisella yhteistyöllä auttamaan pelaajia kohti heidän unelmiaan jo tsemppitourista lähtien. GTF:n tiimiin kuuluu valmentajia, pelaajia ja kenttiä ympäri Suomea. GTF tulee tarjoamaan pelaajille muun muassa näkyvyyttä, erilaisia yhteisharjoituksia, uusia ystäviä, kokemuksia ammattilaispelaajien elämästä sekä yhteisiä harjoituksia ja hyvää joukkuehenkeä. Golf Team Finlandiin kuuluvat automaattisesti kaikki Ringside Golfin pelaajat, jotka pelaavat Suomen\nGolfliiton alaisissa kilpailuissa tsemppitourista lähtien. Junioritoiminnan kehittämisen innoittamana myös aikuisryhmien harjoituskokonaisuus tulee hieman muuttumaan. Jäsenharjoittelu saa myös samankaltaisen uuden ilmeen pelaajan polun myötä. Aikuisten ryhmäharjoittelu jaetaan neljään eri tasoryhmään, joissa harjoitellaan ennen siirtymistä kilpailullisiin ryhmiin, joko edustusjoukkueeseen, naisten kilparyhmään tai midien/senioreiden kilparyhmään.\nSuomessa harjoittelun lisäksi valmennustiimi haluaa rakentaa mukavaa uutta perinnettä Rinkun golfareiden kanssa järjestämällä keväällä opetus- ja pelimatkoja Portugaliin sekä junioreiden harjoitusleirin Espanjaan. Unohtumattomia ja lämminhenkisiä matkoja tiedossa!\nOlavi ”Roope” Hietikko vei voiton sennujen päätöskisassa Talissa. Toinen oli Markus Einiö ja kolmas Ulla Kupari.\nSeniorit retkeilivät jälleen sekä kevällä että syksyllä Perinteisesti Rinkun seniorit korkkaavat kauden kisat tekemällä yhteisen kevätretken vieraskentälle. Toukokuussa kentäksi valikoitui Lohjalla St Laurenze Golfin Kalkki Petteri. Ja vastaavasti, syksyllä kauden päätöskisa pelattiin Talissa. Mukana olleet 40 palaajaa olivat tyytyväisiä, sillä sekä sää että kenttä osoittivat parastaan. Aurinko lämmitti minkä tuuli viilensi. Tali oli myös hioutunut oivaan syyskuntoon.\nSeuraottelu WGCC – ERG pelattiin heinäkuun alussa Wiurilassa Viime vuonna Wiurila vei pokaalin Espoossa pelatussa ottelussa ja tänä vuonna Rinkku lähti hakemaan pokaalia Halikosta takaisin kotiin. Vaan toisin kävi, Wiurila ei antanut mitään mahdollisuutta ja vei voiton seuraottelussa lukemin 11 ½ – 4 ½.\nJunnugolfille kerättiin jälleen varoja juhannuksen jälkeisellä viikolla 24h-tapahtuman merkeissä Vasen kuva: Jontte Valosaari (vas.), Joel Virtanen, Heidi Piiroinen, Nikke Tyry ja Joonas Donner. Tavoitteena oli kiertää vuorokauden aikana kahdeksan kierrosta ja tehdä vähintään 250 paria tai sitä parempi tulos. 24 tunnin jälkeen takana oli seitsemän kierroksen urakka ja 263 paria tai sen alle -tulosta. Viimeiseen kierrokseen porukka pisti vauhtia, tunti 15 minuuttia!\nTeksti Seniorikapteeni Hasse Rekola ja Arja Vartia\nUudenmaan Alueen senioricupin finaalien palkintojen jaosta Keimolassa vasemmalta Nick, Roope, UAS:n hallituksen pj Pertti Heininen ja seniorikapteenimme Hasse. Oikealla joukkue Gumbölessä: Tuija, Tapsa ja Roope sekä Hasse.\nSenioreilla iloa ja surua Rinkun seniorit pääsivät upeasti Uudenmaan Alueen Seniori Cupin finaaleihin. Ilon puolella päällimmäisenä oli kauden aikana hienosti edennyt Uudenmaan Alueen Seniori Cupin (UAS), jossa Rinkku eteni finaaliin ja oli lopulta neljäs. Kierros käynnistyi Hirvihaarassa, jossa voitto tuli pistein 4–2 joukkueella Kirsi Rossilahti, Jokke Latvakangas ja Roope Hietikko. Kotona Kytäjä kaatui puhtaasti 6–0. Iskussa olivat Tuija Hannukainen, Esko Öysti ja Roope. Gumböleä vastaan tuli niukka tappio 2–4 joukkueella Tuija, Tapsa Lappalainen ja Roope. Kyseisen pelin Tuijan viimeisen reiän viimeinen putti ratkaisi lohkovoiton ja pääsyn jatkoon. Toisella kierroksella vastassa oli oman lohkonsa voittanut Talman joukkue. Kaksiosaisen pelin vierasottelun voitimme Talmassa 4-2 joukkueella Tuija, Esko ja Roope. Kotiottelu päättyi voitoksemme vielä selvemmin numeroin eli 5-1 joukkueella Tuija, Jokke ja Roope. Olimme yltäneet semifinaaleihin. Semifinaalivastustajaksemme oli valikoitunut viime vuoden voittaja Lohjalta. Kaksiosaisen pelin kotiottelu päättyi tasan, mutta vierasottelun hävisimme kirvelevästi, joskin pääsimme kuitenkin\npitkäaikaiseen tavoitteeseemme – finaaleihin. Molemmissa otteluissa pelasivat Tuija, Jokke ja Roope. Finaalit pelattiin Keimolassa. Joukkueessamme pelasivat Tuija, Nick Hartikainen ja Roope. Kilpailun jälkeen nelossija tuntui aluksi karvaalta, koska niin lähellä – pinnan päässä – olivat pronssimitalit. Hyvin pian kuitenkin tunsimme itsemme voittajiksi, olimmehan neljänneksi parhaat 32 joukkueesta! Kiitokset ja onnittelut pelaajille. Loppukauden otteluista oli poissa jo monivuotinen luottopelaajamme Esko Öysti. Sairaus vei hänet kentiltä elokuussa ja syyskuussa tuli suru-uutinen. Nopeasti edennyt tauti vei hänet. Esko oli Ringside Golfin jäsen vuodesta 1993 ja osakas 2010. Hän sai Ringside Golfin 20-vuotisjuhlien yhteydessä vuonna 2010 Suomen Golfliiton myöntämän kultaisen seura-ansiomerkin. Mestaruuksia hänelle kertyi lukuisia ja ensimmäisen SM-kullan hän toi Ringside Golfiin vuonna 2008, lyöntipelissä sarjassa M65.\nHän oli myös EM-mitalisti, vuonna 2014 Englannissa Suomen maajoukkueessa EM-joukkuepronssia sarjassa M70. Ja seuran tapahtumissa näkyi Eskon pitkä hahmo ja kaikui Eskon kertaus pelien kulusta. Aktiivista jäsentä kaipaa iso joukko seuramme jäseniä.\nRingside Golf auttaa osakkeen vuokraamisessa Mikäli et käytä osakkeesi pelioikeutta, voit jättää osakkeen vuokrapooliin. • Ilmoita osakkeesi vuokrapooliin 31.12.2016 mennessä • Poolin tuotot jaetaan tasan osakkaiden kesken • Vuokrat tilitetään osakkaille 31.7.2017 Jätä osake pooliin tästä: http://ringsidegolf.fi/osakkeen-kayttaminen/\nOsakkaan ilmoitus osakkeen käyttämisestä Ilmoita osakkeen käyttämisestä sähköisellä lomakkeella 31.12.2016 mennessä • Henkilökohtainen pelioikeus • Pelioikeuden vaihtaminen 20 pelilippuun • Perhepelioikeus (pelioikeus + 15 perhepelilippua) • Pelioikeus + 15 pelilippua • Ilmoitus pelioikeuden käyttäjästä • Pelioikeuden jättäminen vuokrapooliin Tee ilmoitus tästä: http://ringsidegolf.fi/ osakkeen-kayttaminen/\nMiksi kannattaa pelata Rinkussa pelioikeudella? • Pelaat vaivattomasti ja rajattomasti • Lähikentällä on helppo pelata iltaysejä tai vaikkapa kierros ennen työpäivää • Ajanvaraus 5 vrk etukäteen • Prime time -osakasajat myös pelioikeuden haltijoiden käytössä • Osakasajat varattavissa vielä saman päivän aikana – pääsee myös nopealla varauksella pelaamaan • Pelioikeuden haltijoiden vieraat samaan lähtöön erikoishinnoin • Hyvät harjoittelumahdollisuudet • Hyvä range ja rangepallot edulliseen hintaan • Rinkkuun on helppo tulla, bussilla kentän portille • Hyväkuntoinen kenttä ja pitkä kausi • Mahdollisuus pelata vain ysi tai 5 reikää • Rinkkku +Plus -kentät käytössäsi • Hyvät palvelut, klubiMikäli pelaat ravintola, uudet vähemmän, hanki saunaosastot ja vipedullinen sarjakortti. lounge käytettävissä Sarjakortilla voit tuoda • Aina löytyy mukavaa myö s kaverisi pelaamaan. peliseuraa\nSarjakortilla voit pelata myös vain ysin.\nPieniä muutoksia hallituksissa Kolme vuotta Ringside Golf ry:n puheenjohtajana ollut Ville H. S. Ranta halusi vaihteeksi rivijäseneksi ja luovutti puheenjohtajuuden vuoden hallituksessa mukana olleelle Joni Alasaarelle. Valinta oli syyskokouksessa yksimielinen. Hallituksen jäseninä jatkavat Hasse Rekola, Jyrki Tiilikainen, Jaana Angeria, Henrik Lahti ja Nikke Tyry. Uusina jäseninä Kirsi Rossilahden ja Kristiina Linnan tilalle yksimielisesti valittiin Saara Joni Alasaari Vahvaselkä sekä Liisa Soppela. Joni Alasaari on aloittanut Golfin vuosituhannen vaihteessa ja ollut varsinkin 2000-luvun alussa aktiivisesti mukana kilparyhmässä. – Omakin tasoitus oli tuolloin selkeästi singelin puolella. Sitten tuli perhe- ja työkiireitä, mutta pelaaminen jatkuu. Liisa Soppela Joni näkee kilpapelaamisen roolin tärkeänä edelleen. – Kilpapelaamisen kautta myös kentän on oltava kunnossa, jotta kilpapelaajat pysyvät meillä. Kilpapelaajat tuovat junioreille tärkeän esikuvan ja mallia. Mutta yhtä tärkeänä hän näkee vilkkaan klubi- ja junioritoiminnan. Muu toiminta onkin Rinkussa jo nyt hyvällä mallailla. Sen takaavat aktiiviset toimikunnat, joiden kautta tekemistä ja pelaamista löytyy eri Saara Vahvaselkä ikäryhmille ja eritasoisille pelaajille. Jonin suunnitelmista kerromme lisää kevään lehdessä. Samoin lisätietoa keväällä kuullaan junioritoimikunnan puheenjohtaja Saara Vahvaselän sekä uuden ladykapteenin Liisa Soppelan haastatteluissa. Ringside Golf Oy:n hallituksen jäseniksi tulivat valituiksi uudelleen Jukka Nylander, joka jatkaa puheenjohtajana, sekä Ilkka J. Turpeinen, Ilona Hautamaa, Jyrki Tiilikainen, Arja Vartia ja Jouni Raitanen. Hasse Rekolan luopuessa hallitustyöskentelystä, hänen tilalleen uutena jäsenenä hallitukseen valittiin Tarja Jukkara. Tarja Jukkara on ollut pelaajana ja osakkaana Rinkussa vuodesta 2004 lähtien. Kauppatieteiden maisteri Tarja on ollut Tarja Jukkara naistoimikunnan jäsen ja työelämän kautta hänelle on karttunut hyvää markkinoinnin ja liiketalouden osaamista, mille on varmasti Oy:n hallituksessa käyttöä. Lisäksi hänen laajan tuttava- ja ystäväpiirin muualla pelaavat golfkaverit tuovat tarpeellista tietoa siitä, mitä golfpiireissä ja muilla kentillä tapahtuu. • AV\nTaas mennään! Rinkkulaisia toivotaan Puolaan pelaamaan huhtikuussa 2017 Lisätiedot: http://erg.fi/puola.pdf\nLennot, joita ei vielä lehden mennessä painoon ole varattu, on suunniteltu esimerkiksi ajalle: 13.4.17 (iltapäivä)–Pääsiäinen– 17.4.17 (päivällä) Tarkemmat tiedot netistä! www.ringsidegolf.fi\nOleellisinta on yhtenäisyys Olen Ville H. S. Ranta, Ringside Golfin aboriginaali. Jäsen ajalta, jolloin kenttä ei ollut vielä valmis. Sittemmin olen toiminut yhdistyksen sihteerinä, hallituksen jäsenenä, kapteenina, Oy:n hallituksen jäsenenä, moninkertaisena matkanjohtajana sekä viimeiset kolme vuotta puheenjohtajana. Matka on ollut upeaa ja nyt on haikea, joskin iloinen mieli puheenjohtajuuskauden loppuessa. Tästä eteenpäin pääsen nauttimaan rivijäsenen eduistamme. Viimeiset kolme vuotta ajatukseni ovat olleet erityisen tiiviisti Rinkussa. Olenpa tainnut olla monelle Teistä tuttu näky klubillakin. Mielestäni yhteisömme on paremmassa kunnossa kuin koskaan. Sekä ulkoisesti että henkisesti. Kentänhoito, puitteet, johto ja peli kulkevat kuin kiskoilla. Päättäjämme ovat mielestäni myös viisaita tietääkseen, että paikalleen ei pidä jäädä. Uutta on ammennettava jatkuvasti ja ympäristöä on kuunneltava herkällä korvalla.Ympäristö, lähialue kenttineen, on mielenkiintoisessa tilassa ja pk-seudun golf voi kokonaisuutena hyvin. Valtakunnallisesti ei tosin voi sanoa samaa. Esimerkiksi osakkuuksista kentillä liikkuu kaikenlaisia huhuja, joka näkyy osakkeiden arvostuksen puutteena. Kaikkien kenttien etu olisi, että lajin arvostus kasvaisi. Oma näppituntumani on, että pelaamisen muuttumista ajetaan kabineteissa välillä liikaakin. Haluammeko kolmen väylän kierroksia? Tai kahden tunnin greenfeetä? En oikein jaksa uskoa tähän. Mutta hereillä on oltava, sillä maailma muuttuu ympärillämme. Myös omat pelituotteemme ovat muuttuneet ja muuttuvat tulevinakin vuosina. Tätä kirjoittaessanikin tapahtui mielenkiintoinen muutos globaalisti isossa asiassa: USA sai golfaavan presidentin. Toivottavasi hän ymmärtää käyttää paljon aikaansa liiton sloganin ”Parasta vapaa-aikaa” parissa. Mikä on meille tärkeää? Olen aikaisemminkin tuonut esille mielestäni tärkeimpänä asiana yhtenäisyyden. Tällä tarkoitan ennen muuta klubin toimijoiden, kuten Oy:n, ry:n, kenttähenkilökunnan, ravintolan, kouluttajien sekä välinekumppanien, puhaltamista yhteen hiileen. Näissä kaikki lähtee Oy–ry-akselilta. Ei anneta hyvän yhteyden katketa jatkossakaan. Mutta palautetta on annettava aina kun sille on aihetta! Kiitos kaikille niille, jotka ovat sitä minulle tulleet antamaan ollessani puheenjohtaja. Toivottavasti olemme saaneet äänenne kuuluville toimimalla oikein päätöksiä tehdessämme. Omatuntoni on ainakin puhdas – parhaamme olemme tehneet. Unohtaa ei pidä myöskään niitä pieniä asioita. Kuten tervehtimistä. Se on meillä loistavalla tasolla ja saamamme palaute on ollut mieluisaa luettavaa. Toin syyskokouksessa esille toiveen Rinkun olevan jatkossakin ”itselleen nauravien luostari”. Niille, joille teemani syvin olemus jäi epäselväksi, suosittelen Palmisen kirjaa ”Buddha pelaa golfia”. Hyvä, hauska kirja, jossa golfin olemukseen suhtaudutaan oikein. Lopuksi haluan kiittää kaikkia aktiivisesti klubissamme toimivia jäseniä. Senioreiden mallikkaasti toimiva valvonta, Tiuhdin ja Viuhdin ynnä muiden lukuisten nimeltä mainitsemattomien panos on korvaamat-toman arvokasta pysyäksemme saavuttamallamme tasolla. Kiitos, syvä kumarrus ja onnen toivotus tulevaisuudellemme. Toivottavasti tapaamme sankoin joukoin jo ennen ensi kauden alkua, esimerkiksi keväällä Puolaan suuntautuvalla klubimatkallamme. Ville H. S. Ranta, Espoo Ringside Golf ry:n puheenjohtaja\nAri Vepsä , Espoo Ringside Golf Oy ja ry – Toimitus-/toiminnanjohtaja\nPäivitämme ajankohtaiset asiat ja tilanteet kotisivuillemme www.ringsidegolf.fi\nTalvi päätti hyvän golfkauden Ringside Golfin pelaajilla oli mainio vuosi, kenttä oli erinomaisessa kunnossa ja klubitoiminta vilkasta. Vain Niipperinpuro toi harmeja pari kertaa. Nopea talven tulo sulki griinit ja golfkentän jo 31.10.2016. Kenttä avattiin ja kausi alkoi aprillipäivänä 1.4.2016, joten kenttä oli avoinna 214 pelipäivää. Lokakuun loppuun mennessä kentällä pelattiin 33 000 kierrosta, mikä on hieman enemmän kuin edellisenä vuonna. Saimme koko kauden ajan nauttia erinomaisessa kunnossa olevasta golfkentästä ja tämän pystyi myös toteamaan saamastamme erinomaisesta Pelaaja Ensin -asiakaspalautteesta. Mikäli sää vielä lauhtuu ja lumet sulavat pois, avaamme kentän pelattavaksi talvigriineille. Myös range pidetään talvikaudella avoinna aina, kun pallojen kerääminen onnistuu. Mikäli taas talvi jatkuu ja saamme riittävästi lunta, golfkentän alueelle ajetaan hiihtoladut.\nNiipperinpuron tulvat Kentän halki kulkeva Niipperinpuro tulvi golfkauden aikana kaksi kertaa. Ensimmäisen kerran juhannusta edeltävällä viikolla ja toisen kerran elokuun alussa. Erityisen ikävää oli, että kummallakin kertaa jouduimme peruuttamaan sovitun Tallink Golf Tourin -kilpailun. Kenttämestari Pasi Lampinen, toimitusjohtaja Ari Vepsä ja hallituksesta Ilkka J. Turpeinen, Jyrki Tiilikainen ja Ilona 26\nHautamaa kävivät 22.8.2016 tapaamassa Espoon kaupunkitekniikan keskuksessa Espoon virkamiehiä ja kertomassa heille tulvasta aiheutuvia haittoja golfkentälle. Espoon kaupunki tiedosti ongelman ja he lupasivat käynnistää selvitystyön ojan perkaamiseksi. Se on mahdollista tehdä aikaisintaan kesällä 2017 tai talvella 2018.\nSuosittu klubiravintola LSH Juhlatalo, Helmi Catering ja Jussi Kivi aloittivat ravintoloitsijana Ringside Golfissa keväällä 2016. Saadun asiakaspalautteen mukaan heidät on otettu hyvin vastaan ja he ovat onnistuneet tehtävässään erinomaisesti. Klubiravintola ja Helmi Catering palvelee asiakkaita myös talven aikana. Pikkujoulut, lounaat, juhlat ja vaikkapa laskiaisrieha onnistuu Rinkussa. Uusi klubitalo ja lounge sekä saunaosastot ovat käytettävissä koko talvikauden ajan.\nProshop ja golfopetus Yhteistyö jatkuu Golf Balancen kanssa niin Proshopissa kuin golfopetuspalveluissa. PGA Pro Samuli Seppälä jatkaa vastaavana golfopettajana ja hänen apunaan jatkaa PGA-jäsenyyttä hakenut Joel Virtanen. Talviharjoittelu käynnistyy tammikuussa Golf Balancen tiloissa.\nKlubitalon laajennus valmis Syksyllä 2015 aloitettiin kentän rakentamisen jälkeen suurin ja merkittävin investointi Ringside Golfissa, klubitalon laajennus. Rakennuksen käyttöönottotarkastus pidettiin suunnitelmien mukaan huhtikuun lopussa. Saunat, pukuhuoneet ja loungetilat ovatkin olleet kauden aikana kovassa käytössä.\nTulevaisuuden näkymät Kova kilpailu ja taloudelliset haasteet jatkuvat golfalalla. Lähistölle avataan ensi kaudella uusi golfkenttä, muutamat golfkentät ovat säästöjen toivossa ulkoistaneet kentänhoitonsa ja on jopa suunnitteilla golfkentän koko liiketoiminnan ulkoistamista. Meidän vahvuutemme Ringside Golfissa ovat nimenomaan ammattitaitoinen henkilökunta niin kentänhoidossa kuin muissakin toiminnoissa, aktiiviset toimikunnat ja toimiva ERG-yhteisö Oy–ry. Kenttä on pidetty erinomaisessa kunnossa, palvelut korkealla tasolla ja hyvän sijaintimme lisäksi nyt meillä on myös viihtyisät ja toimivat tilat.\nJukka Nylander, espoo Ringside Golf Oy:n puheenjohtaja\nOsakas vai ei? Kysymys golfosakkeen omistamisesta on ollut näkyvästi esillä viime aikoina. Valtakunnalliset mediat ovat siitä myös keskustelleet, joten aiheesta varmasti puhutaan jatkossakin. inkun omistajan kannalta tilanne on tällainen: Espoo Ringside Golf Oy on osakepohjainen kenttä, jossa pelaaminen rahoitetaan pelioikeusmaksulla ja uudistus- ja korjausinvestoinnit rahoitusvastikkeella. Pelioikeusmaksuun kuuluu kauden mittainen pelioikeus, mutta jos et käytä omistamaasi oikeutta, niin et myöskään maksa pelioikeusmaksua. Toki sinun kannattaa silloin vuokrata pelioikeutesi itse tai antaa se Rinkun pooliin vuokrattavaksi.Viime vuosina näillä tavoilla on omistaja saanut ”omansa pois”, eli vuokraaminen kannattaa aina. Mietitäänpä asiaa pitkällä tähtäimellä, vaikka yli 10 vuoden päähän. Rinkun ympäristön asukasmäärä kasvaa moninkertaiseksi ja he pitävät siitä, että voivat pelata omalla ”kotikentällään” lajia, joka saa heidät voimaan hyvin ja pidentämään elinikäänsä. Lajia, joka on hauskaa, rentouttavaa ja terveellistä. Lajia, joka sopii koko perheelle ja antaa mahdollisuuden sosiaaliseen kanssakäymiseen. Lajia, jossa voit kilpailla itseäsi tai muita vastaan.\nMiksi omistaa Rinkun osake?\n• Osakkeella varmistat oman pelaamisesi Niipperin golfaajien määrän kasvaessa. • Kenttää johtaa ja hoitaa erittäin ammattitaitoinen henkilöstö • Rinkku +-kentät ovat mahdollisuutesi pelata myös muilla kentillä. • Espoo Ringside Golf Oy:n talous on kunnossa ja sen omaisuudella on merkittävä reaaliarvo • Yhtiö omistaa 61,5 hehtaaria maata Espoosta. • Osakkaalla on aina parhaat varausajat ja muiden pelituotteiden edut. • Pääset omistajana vaikuttamaan kenttäsi kehitykseen. • Osakkeet ovat hinnaltaan tällä hetkellä edullisia, toimi heti. Edullisin tapa pelata golfia ja hyötyä kaikista näistä edellä mainituista on omistaa oma pala Rinkkua. Rinkku on ollut viime vuosikymmenet pelaajan kenttä. Rinkun omistavat pelaajat ovat aina olleet tärkein kohderyhmä ja tulevat jatkossakin olemaan. Uusia osakkeenomistajia on rekisteröitynyt meille noin 20 kpl/vuosi viime vuosien aikana. He ovat usein pitkään Rinkussa pelanneita.\nUudisrakennuksemme on ollut reilun puoli vuotta käytössä ja vastaanotto on ollut loistava. Sijoittuminen vanhan viereen on sopinut pelaajien silmiin ja uudet saunat sekä pukuhuoneet ovat olleet jatkuvassa käytössä. Alakerran bägikaapit menivät nopeasti kaupaksi ja muutamia ”elinkautisia” hyödynnettiin. Siellä on ensi kevääksi vielä kaapin paikkoja vapaana, varaa toimistosta omasi valmiiksi ensi kaudeksi.\nKenttä ja tulviminen Pelaajia häiritsi muutaman kerran tänäkin vuonna, oli kentän laidalla kulkevan puron tulviminen. Toissa talvena tehty reunojen perkaaminen ei auttanut tarpeeksi. Hallituksen perustama toimikunta on tavannut tänä syksynä Espoon kaupungin edustajia ja saanut heiltä lupauksen, että kaupunki selvittää, miten kyseisen puron virtausta saataisiin paranemaan 16. viheriön jälkeen.Voi olla, että ei vielä ensi kesänä tapahdu mitään, mutta he ymmärsivät hankaluutemme ja vievät asiaa eteenpäin. Toimikunta tuli tapaamisesta takaisin positiivisella mielellä.\nRentoa yhteenkuuluvaisuutta Kirjoittaessani tätä katselen samalla toisella silmällä yhtä golfin suurimmista ja jännittävimmistä kilpailuista, Ryder Cupia. Kaiken suuruuden ja loistavien suoritusten ihailun ohella tunnen myös surua, jopa myötähäpeää. Onko katsojakulttuurin golfissa todellakin kuljettava siihen suuntaan, että vierasjoukkueen epäonnistuneelle suoritukselle hurrataan? Yritetäänkö voitto varmistaa häiritsemällä lyöntiin valmistautuvaa tai jopa jo lyömässä olevaa pelaajaa? Kyllä sääliksi käy USA:n loistavia pelaajia jotka yrittävät hillitä kotiyleisöään ja pyytelevät anteeksi kilpakumppaneiltaan. Pelaajia katsoessaan huomaa sen valtavan kunnioituksen ja arvostuksen joka heillä on toisiaan kohtaan. Sama ilmapiiri on ennen vallinnut katsomoissakin ja menetämme jotain todella ainutlaatuista, jos annamme periksi pienelle äänekkäälle katsojien vähemmistölle, joka luulee katselevansa showpainia.\nSyysterveiset ravintolasta Ensimmäinen kesä Rinkussa on kääntynyt syksyksi ja on aika kiittää kuluneesta sesongista. Talvella on aikaa miettiä jotain uutta ensi kaudeksi ja tietenkin on tarkoitus säilyttää ne hyväksi koetut asiat. Kiitos myös kaikesta palautteesta, yhteistyöllä tämäkin homma toimii. Muistuttaisin, että me olemme paikalla koko talven ja niin kauan kun kenttä on auki, pidetään ravintolaakin auki. Virallisia aukioloaikoja ei ole, mutta päivitämme olemistamme sivuillamme, hyvillä keleillä käytännössä joka päivä. Rinkussa voi siis järjestää tapahtumia talvella. Kokous loungessa, sauna-ilta, pikkujoulut, joululounas etc. Mikäli olet kiinnostunut, ota yhteyttä ravintolaan. Saunan ja loungen jo valmiiksi pienistä vuokrahinnoista ERG:n osakkaat saavat -50 % alennuksen. Kohti Joulua hyvillä mielin, ilmoittelemme tapahtumista Rinkussa säännöllisesti.\nMyös Rinkun lopuillaan olevaa kautta miettiessäni hiipii mieleeni ajatus; onko meilläkin kulttuuri muuttumassa? Aitiopaikalta klubimme toimintaa muutaman vuoden seuranneena voin sanoa että on. Parempaan päin koko ajan. Olemme muun golfia pelaavan maailman mukana pikkuhiljaa luopumassa joistain jäykistä ”säännöistä” ja koodeista, mutta itse pelaamisen ja klubin kulttuuri ei siitä heikkene. Kulttuuri golfin kohdalla perustuu pelin ja kanssapelaajan kunnioitukseen sekä historiasta kumpuavien arvojen tiedostamiseen. Golfin historian ja perinteiden kunnioittaminen ei kuitenkaan tarkoita sitä, että koko lajin kehitys pitäisi pysäyttää, kuten eräät meistä tuntuvat ajattelevan. Tietynlainen pysyvyys on toki lajimme vahvuus, mutta eipä olisi Suomessa montaa golfkenttää, jos lajin ainoat harrastajat olisivat edelleen vain yläluokkaiset miehet pussihousuissa ja polvisukissa. Kauluksen malli tai housujen väri eivät enää määrittele ihmisen kuulumista golfyhteisöön. Vaikka golfarin ulkoinen olemus muuttuu ja välineet\nkehittyvät vuosikymmenten saatossa, on golfkulttuurissa kuitenkin pohjimmiltaan kyse sosiaalisesta kanssakäymisestä. Silloin suvaitsevaisuus, kohtelias käytös ja hymy kasvoilla ovat valttia, kuten ovat aina olleet. Olen ilokseni havainnut, että tässä suhteessa menemme Rinkussa koko ajan oikeaan suuntaan. Yhä vähemmän kuuluu valituksia mitättömistä pikkuasioista ja yhä enemmän kuuluu kehuja mukavasta, sujuvasta kierroksesta kivassa peliseurassa. Klubilla tervehditään, halataan, nautitaan, iloitaan ja ennen kaikkea tunnetaan yhteenkuuluvaisuutta. Olen varma, että tämä on suunta johon kaikki haluamme edetä. Pelataan, nautitaan ja hymyillään jälleen ensi kaudella. Olette parhaita.\nJussi & Rinkun linnut Jyrki Tiilikainen ERG:n kapteeni\nstävälle y e l l ä v y h hjaksi a l Hanki u l u o j e l itsel tai vaikka iseuraa pel mukavaa lle: ensikaude\nn u k n i R i t t r o k a j h a l f Gol\nrinkun sarJakorTiT Rinkun sarjakortti joulupakettiin\nGolfin harrasTaJille, uusille Jäsenille Ilmoita itsesi / ystäväsi Rinkun jäseneksi,\nuusille Golfin harrasTaJille\nIlmoita itsesi / ystäväsi golfin alkeiskurssille.\nsaat joululahjaksi kahden tunnin golfin kertauskurssin keväällä!\nSisältää golfin alkeiskurssin keväällä, Green Card -kokeen ja Rinkun jäsenyyden\nAikuinen 79 € Juniori 39 €\nAikuinen 199 € Juniori 159 €\nrinkun pelioikeus Rinkun pelioikeus pukinkonttiin! Aikuinen\nJuniori 12 v. 195 € Juniori 13–21 v. 295 €\nJoululahjaksi saat kahden tunnin golfin kertauskurssin keväällä ennen kauden alkua!\nAktivoi ja maksa pelioikeus joulukuun aikana,\nsaat 3 GF-voucherin, jolla voit pelata itse tai tuoda 3 pelaajaa kanssasi pelaamaan!\n360 € 288 € • 8 täyttä kierrosta tai 16 ysiä! 500 € 400 € • 12 täyttä kierrosta tai 24 ysiä!\nKaiKille tilanneille joulupaKettiin muKaan\nRinkun lippis! Ja kaikkien tilanneiden kesken arvotaan Ringside Golflogolla varustettuja\nTilaa Tai nouda Jouluinen lahJakorTTi Rinkun caddiemasterilta, puh 010 501 3100 tai caddie@ringsidegolf.fi Joulutarjoukset ovat voimassa 24.12.2016 asti.\nOmat kisat Rinkussa Ringside Golf on mainio paikka oman kilpailun tai yritystapahtuman järjestämiseen. Tapahtumapakettiimme sisältyy golfkilpailun lisäksi erikoiskilpailut lähimmäs lippua sekä pisin draivi, kilpailun lähtölistan ja tuloskorttien laatiminen, kilpailijoiden vastaanotto ja tulospalvelu sekä golfkärryt ja sauna pyyhkeineen.\nPalvelupakettiin voidaan toiveidenne mukaan liittää startterin palvelut, aamiaistarjoilu, eväspaketti, ruokailu sekä palkintojenjako klubiravintolassamme kilpailun jälkeen. Myös tapahtuman valokuvaaminen ja kilpailun palkinnot järjestyvät kauttamme.\nOta yhteyttä, pyydä tarjous, tiedustele vapaita aikoja ja varaa tapahtuma nyt! Lisätiedot ja tarjouspyynnöt: Vielä golfia pelaamattomille tarpalvelupäällikkö joamme lajiin tutustumisen kentMilla Vasama, tämme ammattitaitoisen golfopettajan ohjaamana, mahdolli- milla.vasama@ringsidegolf.fi, puh. 010 501 3106 suus on myös golfin alkeiskurssiin ja Green Card -suoritukseen. toimitusjohtaja Ari Vepsä, ari.vepsa@ringsidegolf.fi, puh. 010 501 3105\nTavallista parempi ruokakauppa myös Niipperissä.\nVuokraa loungea Uutta lounge-tilaa on talviaikaan mahdollista vuokrata vaikkapa kokouksiin, iltatilaisuuksiin tai teemajuhliin, kuten pikkujouluihin. Nettisivuilla on esimerkkejä hinta- ja tarjoiluvaihtoehdoista Pyydä tarjous ja räätälöimme tilaisuuteen sopivan paketin. ERG Oy:n osakkaat saavat tilojen vuokrahinnoista alennusta 50 %. Ravintolapalvelut Jussi Kivi, jussi.kivi@helmicatering.fi Puh 0400 819 484\naikuinen 79 € juniori (s. 1996 ) 39 € Ei liittymismaksua Liity tästä: http://ringsidegolf.fi/jasenhakemus/\naikuinen 775 € juniorit 12 v ja nuoremmat 195 € juniorit 13–21 v ja vanhemmat 295 € Varaa pelioikeus: http://ringsidegolf.fi/vuokraa-pelioikeus/\nTule un! Rinkkuista Lue jäsenedu sivuLta 3.\nKuvassa Titan Kesä -kehykset\n4-kortti 200 € 8-kortti 360 € 12-kortti500 € 16-kortti600 € tilaa sarjakortti tästä: http://ringsidegolf.fi/sarjakortit/\nMitoitus, muotoilu ja materiaalit – investoi laatuun, valitsetpa mitä tahansa golfvarusteita. Urheilijan silmälasit ja aurinkolasit ammattitaidolla Fenno Optiikasta. Näemme ihmisen.\nRingside 2 2016\nEspoo Ringside Golf syyslehti 2016


Auta kasvattamaan botinpoikasesta aikuinen – kampanjalla kartutetaan tietoa työelämän pelisäännöistä | SAK\nTyöelämätietoa tarjoavaa bottia ei vielä ole, mutta kohta on. SAK käynnistää kampanjan, jonka avulla rakennetaan erityisesti nuoria palveleva botti.\nUutinen Työelämä Järjestäytyminen Työehdot Nuoret\nKuva Adobe Stock.\nSAK haluaa tarjota nuorille luotettavan tietolähteen työelämään liittyvistä termeistä, säännöistä ja käytänteistä. Tähän liittyen julkaisemme marraskuussa uuden palvelun, johon bottikin liittyy.\n– Botti tulee tarjoamaan luotettavaa tietoa ymmärrettävässä muodossa, helposti ja juuri silloin kun nuori sitä tarvitsee, kertoo SAK:n digitaalisen viestinnän ja markkinoinnin asiantuntija Marika Mantere.\nBottia testataan kampanjalla, joka käynnistyy 16. kesäkuuta. Jokaisesta botille osoitetusta kysymyksestä jää talteen tietoa, joka auttaa muokkaamaan bottia paremmaksi.\n– Kampanjan avulla opetamme bottia ja herättelemme kiinnostusta työsuhdeasioihin. Kampanjan kohderyhmänä ovat ensitietoa työelämästä etsivät. Botinpoikanen vasta opettelee vastaamaan kysymyksiin.\nNyt alkuvaiheessa botti osaa kertoa työelämän perusasioita kuten, mikä on lomaraha tai työehtosopimus. Kampanjan aikana myös nuorille tutut somevaikuttajat vinkkaavat mahdollisuudesta testata rakenteilla olevaa uutta palvelua.\n– Nuoret voivat kysyä myös jotain sellaista, jota emme ole tulleet vielä ajatelleeksi. Siksi jokainen kohderyhmän esittämä kysymys on tärkeä ja auttaa opettamaan botista hyödyllisempää, sanoo Marika Mantere.\nKäy kokeilemassa ja ehdota botille nimeä\nMyös sinä voit käydä kokeilemassa bottia ajalla 16.6.–30.6. osoitteessa www.tyoelamanpelisaannot.fi ja kysyä jotakin itseäsi kiinnostavaa työelämän pelisääntöihin liittyvää asiaa.\nVoit myös ehdottaa botille nimeä ja osallistua arvontaan. Arvomme kolmelle henkilölle kaksi kappaletta rannekkeita itse valittuun huvipuistoon.\nLöydä oma ammattiliittosi uudistuneen Liitot.fi-palvelun kautta\nTyöehdot Järjestäytyminen Työttömyysturva


”Olemme menossa uuteen pieneen jääkauteen” – Gaia\ntammikuu 5, 2010 by Kaj Luukko\n”Olemme menossa uuteen pieneen jääkauteen”\n”Eräänä päivänä heräät lumikerroksien alta. Se on kaikki osa luotettavaa, ennustettavaa kiertoa, luonnollista kiertoa joka palaa kellon lailla 11500 vuoden välein. Ja koska edellinen jääkausi loppui melkein täsmälleen 11500 vuotta sitten…” (Ice Age Now)\nKategoria(t): Jääkausi, Skeptical Science suomeksi. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.\n← Video – ’Ilmastoskeptikot rakastavat 70-lukua’\nIlmastohuijaus on täyttä totta! – osa 2. →


Pieniä rakastavia sanoja suurille taiteilijoille | Kulttuuricocktail | yle.fi\nAmy Winehouse Kuva: SELMER MEDIA AS / Yle Kuvapalvelu KulttuuriCocktail\nJulkaistu 21.12.2018 - 15:52 . Päivitetty 21.12.2018 - 15:52\nKetkä taiteilijat ovat olleet sinulle tärkeitä tänä vuonna? Itse päädyin viiteen nimeen, joista kukaan ei ole tämän vuoden nouseva tähti. Päätin kirjoittaa eräänlaisen luonnehdinnan ja rakkauskirjeen yhdistelmän kullekin heistä. Taiteen lisäksi minua on kiinnostanut jokaisen kohdalla persoona, ihminen taiteen takana. Valintani ovat: Einojuhani Rautavaara, Philip Seymour Hoffman, Seppo Nummi, Amy Winehouse ja Matti Kassila.\nEinojuhani Rautavaara Kuva: Jorma Pouta/Lehtikuva KulttuuriCocktail\nAlkuvuodesta kuuntelin ja luin Einojuhani Rautavaaraa. Minulle hän on unia näkevä puu, jonka oksilla linnut viihtyvät.\n"Olenko minä unessa, jossa muuttuu linnuksi tai jotakin?" Näin ihmetteli kesken uniensa herännyt Einojuhani Rautavaara 7-vuotiaana. Hän oli onnistunut hajottamaan nukkuessaan untuvatyynynsä, josta lenteli höyheniä.\nRautavaara kertoo unimaailmastaan upeassa esseeteoksessaan Mieltymyksestä äärettömään (1998). Sen lukeminen viime tammikuussa oli yhtä antoisaa kuin hänen musiikkinsa kuunteleminen, syvälle piilotajuntaan menevää, jotain mystistä, joka ei tarjoa – onneksi – selkeitä vastauksia.\n"Oliko tässä uni vai niin sanottu todellisuus", jatkuu kuvaus 7-vuotiaasta Einojuhanista. On epäselvää, onko lapsi hereillä vai ei. Sanavalinnat viittaavat siihen, ettei hän erityisemmin kaipaa todellisuuteen – tuskin Rautavaara muutoin kirjoittaisi niin sanotusta todellisuudesta. Heti perään hän sanookin valitsevansa mieluummin unen.\nEikä ihme, Rautavaara on kertonut kohdanneensa unissaan lintujen lisäksi enkeleitä, hurjia mielikuvitushahmoja ja kyenneensä yliluonnollisiin tekoihin. Omien sanojensa mukaan hän pystyi ohjailemaan uniaan, toimimaan shamaanin lailla. Tästä olen painajaisiin taipuvaisena Rautavaaralle kateellinen.\nJotain tuonpuoleista hänen olemuksessaan olikin. Kun Rautavaara puhui televisiossa joskus 90-luvun alussa, muistan äitini huudahtaneen: "Erikoinen shamaanimenninkäinen!"\nYksi Rautavaaran tunnetuimpia teoksia on Cantus Arcticus (1972). Kuuntelen sitä usein talvisin, kun kaikkea peittää jää ja äänimaisema on joko hiljaisuutta tai lumiauran kolinaa. Alan kaivata lintuja.\nTähän tarkoitukseen Cantus Arcticus on mitä oivallisin. Sen esittäminen aiheutti aikanaan päänvaivaa kapellimestareille, koska lintujen laulua soitetaan nauhoilta orkesterin mukana.\nRautavaara kävi tekemässä osan lintuäänityksistä Oulun lähellä Liminganlahdella. Ajattelikohan hän siellä, 43-vuotiaana säveltäjänä, kuin pikkupoikana: "Olenko minä unessa, jossa muuttuu linnuksi tai jotakin?" Houkuttaisi sanoa, että kyllä. Silti veikkaan, että ei.\nRautavaara koki luovuutensa muistuttavan puuta. Hän luotti orgaanisuuteen, siihen, että musiikki kasvaa hänestä ulos yhtä luonnollisesti kuin puu kasvattaa oksiaan.\nEn näe häntä maisemassa Einojuhani Rautavaarana tai unimaailman lintuna – pikemminkin hän on puu, josta roikkuu nauhuri. Puu antoi lintujen tulla laulamaan oksilleen.\nKunpa voisin haastatella lintuja! Olen nimittäin varma, että he kertoisivat arvostavansa suuresti Cantus Arcticusta. Sen on tehnyt säveltäjä, joka ei pelkästään ymmärrä luontoa, vaan on myös osa sitä.\n"Olen sanonut, että en käytä musiikkia mihinkään tarkoituksiin, idealistisiin tai poleemisiin, koska lähtökohta on, että musiikki päinvastoin käyttää minua, välikappaleena syntyäkseen", kirjoittaa Rautavaara. Ehkä hän pystyy muuttamaan myös kuulijansa välikappaleeksi? Rautavaaraa kuunnellessa unohdan itseni, mikä on aika harvinaista.\nMitä säveltäjä teki, jos välikappale eli hän itse, meni epäkuntoon tai tukkoon? Alkoi nukkua! Unimaailman viestit auttoivat Rautavaaraa unohtamaan oman egonsa ja palaamaan osaksi luontoa, jossa asiat tapahtuvat pakottomasti.\nHän kertoo Unien lahja -esseessään, miten pahasti takkuilleen sävellystyön avuksi tulivat delfiinit. Unessa hän näki delfiinejä altaassa, josta päästi ne mereen vapauteen hyppelemään.\nUni muistutti Rautavaaraa siitä, että hänen henkilökohtaisen egonsa takana on suurempi todellisuus ja tajunnan muoto. Hän koki itsensä esteitä täynnä olevana ahtaana tienä, josta puhtaan idean piti päästä kulkemaan ehjänä ulos niin kuin delfiinit altaasta.\nRautavaara oli ajattelultaan samoilla linjoilla kuin Carl Gustav Jung. Jung on sanonut, että taiteella on sama merkitys yhteisölle kuin unilla on yhteisön yksityiselle jäsenelle. Minua kiehtoo Rautavaaran kohdalla kumpikin teema, sekä hänen taiteensa että hänen unensa. Hänen tapauksessaan niitä on vaikeaa erottaa toisistaan.\nIhailen Rautavaaran erikoisia ja sinkoilevia lauseita, kukaan muu ei kirjoita niin kuin hän. Säveltäjä on laatinut Mieltymyksestä äärettömään -teokseensa kauneimman tietämäni curriculum vitaen. Siteeraan tässä sen alkua ja loppua:\n"Tulin maailmaan vuonna 1928 – onneksi Suomessa. Onneksi, koska Suomi on dramaattisten kohtaloiden maa, idän ja lännen välissä, tundran ja Euroopan, luterilaisuuden ja ortodoksian välissä. Vuodesta 1990 alkaen on elämäni ollut suurenmoista: En tee muuta kuin sävellän, elän vanhassa talossa puutarhan keskellä ja minulla on ihanin vaimo mitä saatan kuvitella."\nPhilip Seymour Hoffman Kuva: Yle Kuvapalvelu KulttuuriCocktail\nKeväällä muistin Philip Seymour Hoffmanin. Tapa, jolla hän katsoo muualle, särkee edelleen sydämeni.\nTiedän olevani masentunut silloin, kun en käytä nukkuessani tyynyä. Teen jostain lattialle unohtuneesta vaatemytystä tai peitteestä kasan ja laitan sen pääni alle. Näin kävi keväällä.\nTällä tavalla nukkuu Philip Seymour Hoffmanin esittämä Wilson Joel elokuvassa Love Liza (2002). Oikeastaan Hoffman ei esitä, vaan on Wilson Joel. Niin yhtä hän tuntuu olevan hahmonsa kanssa.\nElokuvan idea on yksinkertainen: kuollutta vaimoaan sureva yksinäinen mies alkaa impata bensaa ja tulee siitä riippuvaiseksi.\n12 vuotta elokuvan valmistumisen jälkeen Hoffman kuoli huumeiden yliannostukseen. Kuolinuutisen yhteydessä mainittiin, että näyttelijä oli ollut nuorena päihderiippuvainen, mutta pystyi elämään pitkään raittiina.\nTämä tieto saa helposti ylitulkitsemaan monet näyttelijän rooleista hänen oman riippuvaisuutensa kuvauksina. Tästä vaarasta huolimatta väitän, että Love Lizassa Hoffman tulee kertoneeksi enemmän itsestään kuin missään muussa roolissaan.\nElokuvan ensimmäisissä kuvissa Wilson Joel istuu yksin autossa ja katsoo muualle. Hoffman tekee sen, toisaalle katsomisen, niin kuin riippuvainen: katsoo, mutta ei ole täällä. Hän katselee elämää haikeasti jostain maiseman reunalta.\nRiippuvainen kykenee esittämään pelottavan hyvin läsnäolevaa ihmistä, koska addiktio ja sen salailu ovat tehneet hänestä ammattivalehtelijan. Hän pystyy tarpeen vaatiessa katsomaan keskustelukumppaniaan syvälle silmiin ja sanomaan jotain rehellistä. Mutta vain muodon vuoksi.\nYksin jäätyään hänen katseestaan paljastuu olennainen: se ei ole missään. Juuri nämä katseet Hoffman hallitsee pelottavan hyvin – tietysti myös siksi, että hän oli suurenmoinen näyttelijä.\nElokuvassa valehtelu saa myös koomisia piirteitä. Sattumusten seurauksena Wilson Joel päätyy "harrastamaan" pienoislentokoneita, jotta hän saisi tekosyyn hankkia lisää bensaa. Pienoislentokoneiden kanssa värkkääminen antaa myös hyvän syyn haista bensalle. Valehtelu johtaa hyvin omituisiin, mutta lopulta hyvin uskottaviin tilanteisiin.\nKun kuulin ensimmäisen kerran elämässäni sanan riippuvainen, näin mielessäni, miten henkilö riippuu tai riipuskelee jostain. Ajattelin, että riippuvainen on jo otettu elämästä pois ja laitettu koukkuun odottelemaan kuolemaa.\nEhkä Hoffman tiesi liikaa häilymisestä elämän ja kuoleman rajalla. Love Lizassa hän kävelee ja pitelee esineitä käsissään kuin luovuttanut ihminen: kehonkielestä puuttuu voima. Ikään kuin jokaisen askeleen kohdalla kuuluisi hänen päänsä sisältä: kaikki on turhaa, tulen aina olemaan maahan lyöty, en tule enää takaisin.\nKuitenkin tämä bensaa haisteleva pienoislentokoneiden valeharrastaja vaikuttaa elokuvan ainoalta järkevältä ja inhimilliseltä ihmiseltä. Keitä hänen ympärillään sitten on? Niitä näitä juttelevia kollegoja, tylsimyksiä ja yli-innokkaita pienoislentokoneharrastajia. Wilson Joel on ainoa, joka näkee maailman hulluuden. Eikä kukaan tunnu ymmärtävän, että hän on menettänyt vaimonsa.\nElokuvan lopussa Joel lukee vaimonsa itsemurhaviestiä, jossa toistuu lause "puhun sinulle sieltä". Juuri tuolta minusta tuntuu, kun katson Philip Seymour Hoffmania. Hän puhuu minulle sieltä, jostain rajan takaa.\nSeppo Nummi Kuva: Ylen arkisto KulttuuriCocktail\nKesällä kuuntelin ja luin Seppo Nummen tuotantoa. Hän kasvoi liian suureksi liian aikaisin.\nEinojuhani Rautavaara kertoo Seppo Nummen sanoneen hieman ennen kuolemaansa, että hän tulee kuolemaan nuorena. "Mutta Einojuhani, sinusta tulee kauhea vanha kääkkä." Nummi kuoli 49-vuotiaana.\n– "Miksi minä niin hitaasti kasvan", ihmetteli Seppo Nummi viiden vuoden iässä runoilijaveljensä Lassi Nummen kertoman mukaan.\nHänellä oli kauhea kiire maailmaan, halu tavata kaikki ihmiset, kuulla ja säveltää kaikki musiikki, analysoida se ja osallistua jokaiseen kulttuuridebattiin. Siitä kertoo hänen tuotantonsa monipuolisuus ja laatu, joka on erittäin korkea. Hänen kirjoituksistaan koottu Laulujen keskeltä (1982) kuuluu musiikkia ja kulttuuripolitiikkaa käsittelevien teosten parhaimmistoon.\nLassi Nummi on kuvaillut veljeään ihmisahneeksi ja mahdottomaksi ihmiseksi. Kuulostaa mieheltä minun makuuni – pidän ihmisistä, jotka haluavat halata koko maailmaa ja joiden täpötäysiin kirjahyllyihin mahtuu aina yksi opus lisää.\nLuulen, että Nummi tiesi jo nuorena (kasvaessaan mielestään liian hitaasti) tulevansa kuolemaan aiemmin kuin muut. Olla biseksuaali ja aikaansa edellä oleva monilahjakkuus 1950-luvun Suomessa ei kuulosta helpolta yhdistelmältä.\nTaiteilija, joka tietää elämänsä olevan lyhyt, yrittää tehdä ja sanoa paljon lyhyessä ajassa. Hänellä on kiire. Hän haluaa olla painokas. Juuri tällainen Nummi oli. Hän kirjoitti enimmäkseen musiikkiarvosteluita ja kulttuuripoliittisia kannanottoja lukuisiin lehtiin.\nKatse oli usein tulevaisuudessa. Nummi puhui jo 1950-luvun alussa kirjastojen musiikkiosastojen puolesta:\n"Kamarimusiikki ei voi enää vuosisadallamme hakeutua aristokratian suojiin, tavallisista porvariskodeistakin on tullut ahtaita ja köyhiä! Kulttuuri ei viihdy nurkissa. Musiikkikirjasto voisi tarjota kodittomalle kodin."\nHän ehdotti jo yli 60 vuotta sitten, että kirjastoissa voisi järjestää konsertteja ja musiikkiosastoilta voisi lainata levyjen lisäksi instrumentteja. Lisäksi hän kaavaili Suomeen taidefestivaaleja ennen kuin suomen kieli edes kunnolla tunsi sanaa festivaali.\nMielipidevaikuttajaa ja kriitikkoa enemmän minua on kiehtonut Seppo Nummi musiikin tekijänä. Hän sävelsi lied-musiikkia aika pitkälle itseoppineena. Näin Nummi kuvailee valintaansa – ja samalla myös itseään:\n"Jos ihmisen sisin on ahdas ja pieni, hän tuskin näkee suuruutta missään. Jos taas hänen hengellään on todella suuret mitat, ikuisuus, näkee hän ympärillään vain suurta ikuista: saman monumentaalisuuden kedon kukasta vuorien jylhyyteen. Liedissä uinuu pienessä koossa koko musikaalinen universum. Jos sen ottaa miniatyyrinä, se vääristyy myös miniatyyriksi."\nNummen paras sävellys, joka on samalla kaunein tietämäni suomalainen laulu, on Paimen ja kutojaneito. Se syntyi Nummen siirryttyä sairauseläkkeelle, hänen pidettyä taukoa säveltämisestä 15 vuotta. 15 vuotta? Näin pitkä tauko tarkoittaa äärimmäisen pahassa ruosteessa olemista. Siksi onkin ihmeellistä, että tällainen teos voi syntyä vuosia kestäneen horroskauden jälkeen.\nIhme on myös Venheessä, jonka Nummi sävelsi 12-vuotiaana. Pianisti Ralf Gothoni kuvailee hienosti vanhaan kiinalaiseen runoon tehtyä sävellystä kirjassaan Luova hetki (1998): "Se, että kaksitoista vuotias ymmärtää tämän runon, on kuin hyppäys kulttuurin evoluutiossa."\nJotain varhaiskypsän säveltäjän mieltymyksestä kiinalaiseen runouteen selittää kodin perintö: Nummen vanhemmat olivat tehneet Kiinassa pitkään lähetystyötä ja osasivat kiinan kieltä.\nMei Tshengin runo paimenesta ja kutojaneidosta on arvatenkin löytynyt lapsuudenkodin kirjahyllystä. Se alkaa sanoilla: "Kaukaa vilkuttaa tähti paimenen".\nKoen Paimenen ja kutojaneidon hyvin visuaalisesti: talvisin suomalainen korpimaisema yhdistettynä tähtiin ja kaukaisiin haaveisiin, joita on vaikeaa kuvailla sanoin. Ehkä nimenomaan tähdettömän taivaan takia olen kuunnellut tätä laulua usein kesäisin siinä missä Rautavaaran Cantus Arcticusta talvisin.\nSäveltäjän sanat herättävät kylläkin kysymyksen siitä, onko hän ajatellut runon käsittelevän ihmisen sisäistä maailmaa? Nummi on sanonut:\n"Sävellän ihmisistä ihmisille, eikä mikään luova toiminta ole mielestäni mahdollista ilman oman ja lähimmäisen psyykessä avautuvia loputtomia voimavaroja. En pidä itseäni minään runon sävelellisenä kuvittajana. Kaikki taide on minän ulkopuolisen maailman provosoimaa sisäistä todellisuutta."\nNummen kohtalo koskettaa minua syvästi. Hänen tempauksensa ja sanomisensa (joita voi lukea mainitsemastani Gothonin esseekirjasta tai Seppo Heikinheimon ja Pekka Tarkan muistelmista) ovat mielettömän hauskoja. Vai voiko joku pitää tosikkona sellaista, joka halusi perustaa kuninkaallis-katolisen kommunistipuolueen 50-luvun Suomessa? Tai tilasi täytekakun ravintolassa (ja pyysi tarjoilijaa viemään sen lopuksi takaisin keittiöön), kun hänelle ei suostuttu tarjoilemaan enää alkoholia?\nTaustalla oli rikkinäisyyttä ja surua. Lassi Nummi kirjoittaa lähdöstään pois veljensä kotoa:\n"Hän seisoi talonsa portilla katsellen auton jälkeen; asennossa, koko olemuksessa oli jotakin pohjattoman surullista – suhteettoman, tilanteeseen katsoen. Ulkonainen tilanne kaiketi toi näkyviin sisäisen: perusyksinäisyyden, jolle jokainen ero on askel kuoleman valtakuntaan."\nSyksyllä kuuntelin Amy Winehousea. Suren sitä, että häneltä vietiin kitara pois.\nMoni Amy Winehousen tuntenut on kuvaillut häntä "pohjimmiltaan normaaliksi tytöksi". Mitä tahansa tällä luonnehdinnalla tarkoitetaankin, en usko siihen. Ymmärrän kyllä sen, että hän saattoi tehdä samanlaisia asioita kuin muutkin.\nKun Winehouse lauloi, hän oli kaikkea muuta kuin normaali. Luulin häntä pitkään pelkän äänen perusteella 60-vuotiaaksi jazzlaulajaksi. Kun luin jostain hänen ikänsä, olin tyrmistynyt. Joskus myöhemmin näin haastattelun, jossa Winehouse sanoo, että hänen olisi pitänyt syntyä 35 vuotta aikaisemmin. Tuntui loogiselta!\nKäsitykseni Winehousen tasosta taiteilijana muuttui lopullisesti, kun kuulin hänen soittavan kitaraa. Hän oli vähintään yhtä ainutlaatuinen kitaristina kuin laulajana. Valitettavasti hänen soittoaan voi kuulla vain muutamilla tallenteilla ja Youtuben videoilla, mutta ne kertovat riittävästi lahjakkuudesta.\nJotkut kitaristit puhuvat ja kertovat kitaran avulla koko tunne-elämänsä. Jimi Hendrix tai John Frusciante ovat tästä loistavia esimerkkejä. Vihaisina ollessaan he liikkuvat vimmatusti ja näyttävät kitaran avulla keskisormea, kun taas herkimmillään he kuulostavat siltä kuin heidän vartalonsa olisivat kauttaaltaan vereslihalla.\nWinehouse oli erilainen soittaja. Hän puhalsi kitaraansa lämmön – se lähestulkoon hehkui hänen sylissään. Tuntuu kuin hän pitäisi huolta lapsestaan soittaessaan kitaraa.\nOmien sanojensa mukaan Winehouse oli itseoppinut soittaja. Melkoinen saavutus siihen nähden, kuinka taidokkaasti hän osasi käyttää jazzille ominaisia vaikeasti hallittavia sointuja.\n– "Jos rakastat kitaraa riittävästi, opit soittamaan sitä itse. Kun saan kitaran käteeni, tuntuu kuin minusta kasvaisi jotain ulos. Kukaan ei voi koskea minuun silloin. Luulen, että tunne on samanlainen kuin pikkupojalla, joka löytää ensimmäisen kerran kalunsa", vertaa Winehouse Fender-kitaramerkin haastattelussa.\nWinehousessa oli jotain samaa kuin Einojuhani Rautavaarassa. Puhuisin myös hänen kohdallaan puusta, jonka musiikilliset oksat kasvoivat luonnollisesti. Winehouse on sanonut, ettei hän tee mitään mielellään pakotettuna, taiteen täytyy tulla ulos hänestä omalla painollaan.\nKun Winehousesta tuli kuuluisa, hän alkoi esiintyä taustabändin kanssa. Kitaraa nähtiin enää harvemmin hänen käsissään. Miksi kitara otettiin häneltä pois – vai luopuiko hän itse siitä? Oliko kyseessä imagotemppu eli kaikki huomio haluttiin viedä laulajaan? En tiedä. Mutta kovin orvolta ja voimattomalta hän näyttää viimeisinä vuosinaan ilman kitaraa.\nElokuvan "Komisario Palmun erehdys" tekijöitä ryhmässä: Eturivissä keskellä Joel Rinne, takarivissä toinen vasemmalta ohjaaja Matti Kassila ja äärimmäisenä oikealla Matti Ranin. Komisario Palmun erehdyksen tekijöitä Kuva: Yle Helsinki KulttuuriCocktail\nViime päivinä olen ajatellut Matti Kassilaa. Hän loi Palmuillaan meille turvallisen pesän.\nKun pidän jostain ihmisestä oikein paljon, kiinnyn myös hänen virheisiinsä ja puutteisiinsa. Jos Matti Kassilan Palmu-sarja olisi ihminen, hän kuuluisi suosikkiystäviini – kerrassaan riemastuttava virheineen.\nJo Komisario Palmun erehdyksen (1960) alkutekstien aikana voi nähdä ensimmäisen virheen: Rygseckin taloa kohti ajava kameraa heiluu ja tärähtelee. Kassila harmitteli jälkikäteen tätä kuvausmokaa.\nMinusta se on hieno ja kuvaava kamera-ajo – löytyyhän Rygseckin talosta toinen toistaan epävakaampia ihmisiä. Muutenkin pieni tärähtely ja kolahtelu kuvissa sopivat elokuvan tunnelmaan ja Osmo Lindemanin säveltämään musiikkiin.\nKassila oli erityisen tyytymätön jatko-osaan Kaasua, komisario Palmu! (1961). Hän katui, että se tapahtuu epämääräisellä 50-luvulla eikä 30-luvulla niin kuin ensimmäinen Palmu. Kassila olisi halunnut tehdä jatko-osasta tummasävyisen kauhuelokuvan. Lopputulos on melkeinpä vastakohta ohjaajan toiveille: leikkisä, kirkas ja suurimmaksi osaksi päiväsaikaan tapahtuva.\nTässäkin epäonnistumisessa näen paljon hyvää. On loogista, että ajassa on menty pari vuosikymmentä eteenpäin – ollaanhan myös kahdessa seuraavassa osassa tultu lähemmäs nykyaikaa. Palmun pärjääminen modernissa maailmassa on tärkeä osa Palmujen magiikkaa ja tragikomiikkaa. Kuvien kirkkaus on puolestaan hyvää vastapainoa ensimmäiselle Palmulle, joka on sävyltään aika tumma.\nEntä kauhu? Tähän liittyy suurin epäilykseni. Vaikka Kassila olikin ohjaajien parhaimmistoa, en tahdo uskoa, että kauhu olisi onnistunut häneltä. Ja mikä olennaisempaa: vaikka olisikin, jokin Palmuihin olennaisesti liittyvä turvallinen leikkimielisyys olisi säröytynyt.\nTähdet kertovat, komisario Palmu (1962) oli Kassilan mielestä sarjan onnistunein. Se alkaa ja loppuu kamalimmalla mahdollisella tavalla: suomalaisen mieskuoron esiintymisellä. Tämänkin annan anteeksi, koska kuoron tomera laulu kuvastaa hyvin elokuvan innokasta kertojahahmoa. Kyseessä on tietenkin Palmun tärkeä kollega, Matti Raninin taidokkaasti ylinäyttelemä tuomari Virta.\nSivumennen sanoen Palmuissa nähdään kauttaaltaan hienoa ylinäyttelemistä. Enkä tarkoita tätäkään seikkaa sarkastisesti muotoiltuna moitteena – hahmot ovat uskottavia, vaikka niitä maalataankin isolla pensselillä ja alleviivauskynällä.\nOn tärkeää, että Kassila teki epäonnistuneen Vodkaa, komisario Palmun (1969). Se on sarjan inhimillisin osa. Tuntuu loogiselta päätepisteeltä viedä päähenkilö niin sanotusti maaliin: näyttää hänet vanhana ja väsyneenä muinaismuistona mediamaailmassa. Tätä teemaahan pedattiin jo aiemmassa, Tähdet kertovat -osassa, jonka nimi on myös viittaus hiipumiseen – vanhat tähdet sammuvat, uudet syttyvät.\nOlisi ollut pettymys, jos viimeisestä Palmu-elokuvasta olisi tullut mestariteos. Sen kuului epäonnistua.\nOn ymmärrettävää, että ohjaaja halusi palata vielä kerran rakkaan hahmonsa pariin. Näin on käynyt monelle muullekin. Blake Edwards palasi Vaaleanpunaisen pantterin pariin monen jatko-osan verran, kerta toisensa jälkeen pahemmin epäonnistuen. Luopuminen on vittumaista.\nEhkä näin kävi myös Kassilan tapauksessa. Mutta onneksi hän teki vielä Vodka-Palmun, koska näin jokin hieno epäonnistumisen logiikka täydentyi oikealla tavalla.\n– "Tehdään sitten rikoksia, kun ei voi tehdä oikeita elokuvia", oli 35-vuotias Kassila huokaissut vaimolleen, kun sai työstettäväkseen ensimmäisen Palmu-filmatisoinnin. Hän koki olonsa aluksi kaikkea muuta kuin etuoikeutetuksi päästessään tekemään viihteellistä dekkaria.\nOli onni, että nimenomaan vastentahtoinen ohjaaja sai hoidettavakseen Palmun. Kassila sai voimaa ja halua näyttää, että pystyy tekemään viihteestä jotain suurempaa. Kunnianhimo kasvoi kuvausten alettua. "Valloitin sen Waltarilta", hän kertoo muistelmissaan kuin sotapäällikkö.\nJoulukuun pimeydessä nautin suunnattomasti, että voin käpertyä viltin alle ja katsoa taas kerran rakkaat Palmut. Iloitsen, että ne ovat juuri sellaisia kuin ovat. Palmu-elokuvissa on jotain vastustamattoman samaa kuin Matti Kassilan hymyssä: älykkään leikkisää.\n19.09.2018 Suostuin vanhuksen säälittäväksi – sain selville säälin syvimmän olemuksen


Nurmijärvi - Ohjelmaa päiväkodeille\nEtusivu\t> Vapaa-aika ja kulttuuri\t> Museo\t> Ohjelmaa päiväkodeille\tTulosta sivu\nNurmijärven museo tarjoaa monenlaisia mahdollisuuksia tutustua oman kotiseudun menneisyyteen. Lähtökohtana tutkimusretkille on ainutlaatuinen havaintomateriaali: vanhat esineet ja ympäristöt. Museossa saa ihmetellä, kysyä ja pohtia.\nPäiväkodeille suunniteltu ohjelmatarjonta pitää sisällään näyttelyihin liittyviä opastuksia ja päiväkotivierailuja. Museon tavoitteena on olla helposti lähestyttävä ja elämyksellinen oppimisympäristö.\nMuseo on täynnä tietoa ja toimintaa:\nMuseovierailut ja näyttelyopastukset\nRyhmän kanssa museokohteisiin kulkeminen ei aina onnistu. Mutta ei hätää, museo tekee vierailuja päiväkoteihin!\nValtaosa Nurmijärven museon päiväkodeille tarjoamasta ohjelmasta on maksutonta.\nLisätietoja Nurmijärven museon päiväkotitoiminnasta:


Mutkien kautta takaisin oikealle tielle – Baby steps\nMutkien kautta takaisin oikealle tielle\nJossain vaiheessa noin pari vuotta sitten hukkasin täysin oman yritykseni idean ja syyn sille miksi teen työtäni. Tuntui tahmealta enkä keksinyt mikä on se minun juju, se juttu joka erottaa minun osaamisen muista oman sairastumisen kautta elämänmuutoksen tehneistä keski-ikäisistä naisista. Tämä oli aika traumaattista ja pelottavaa, mutta päätin keskittyä muuhun tekemiseen. Pysyin “alalla”, mutta yritys jäi taka-alalle ja keskityin palkkatöihin. Palkkatöissä teen toki samojen teemojen parissa töitä, sillä nyt autan ihmisiä löytämään työtä ja työ liittyy usein meidän hyvinvointiin. Saan siis työssäni tavata monenlaisia ihmisiä monissa eri elämäntilanteissa ja kehityn aivan huimasti näiden kohtaamisten ansiosta.\nOlen hieman mutkitellen päätynyt kolmatta kertaa saman työnantajan palvelukseen. (Kiitos vaan työnantajalle kärsivällisyydestä, joustosta ja siitä että olen saanut lähteä omille retkille aina välillä.) Teen työtä jossa viihdyn ja tällä hetkellä teen töitä yhdessä toimipisteessä, jossa minulla on toimiston aukioloon sidotut työtunnit ja joustoa ei ole. Muutama vuosi sitten tämä olisi ollut täysin mahdoton ajatus. Siksi olenkin päätynyt tähän tilanteeseen monien mutkien kautta. Olen todella, todella helpottunut että olen kuntoutunut tähän pisteeseen, sillä se ei todellakaan ollut itsestäänselvyys. Olen ottanut monta askelta, välillä sivulle, välillä olen pyörinyt ympyrää, mutta olen koko ajan kehittynyt.\nOlen todella kiitollinen siitä tilanteesta jossa olen nyt. Minulla on työ joka on antoisaa, jossa kehityn ja jossa pääsen päivittäin auttamaan ihmisiä. Minulla on myös ympärilläni työyhteisö, tai oikeastaan kaksi työyhteisöä. Oman työnantajan työyhteisö, joita tapaan kasvotusten vain satunnaisesti, mutta joiden kanssa meillä on säännöllisiä tapaamisia netin välityksellä ja asiakkaan toimipisteen työyhteisö, se porukka jonka keskellä minä teen päivittäistä työtäni. Nautin suunnattomasti siitä että minulla on työkavereita, ja nämä päivittäiset työkaverit ovat todella arvokkaita monen vuoden sekalaisen työelämän jälkeen.\nOlen kiitollinen myös siitä että tämä työ on herättänyt kauan kadoksissa olleen luovuuteni. Olen vihdoinkin löytämässä palikoita jotka hukkasin matkan varrella. Muistan taas mitä haluan tehdä, miksi haluan tehdä sitä ja miksi minä olen ainutlaatuinen siinä mitä teen. Olen tyytyväinen nykytilanteeseen, mutta mielessä kuhisee kaikenlaisia ideoita ja ajatuksia. Antaa ajatusten porista, kaikki tulee sitten aikanaan. Minä keskityn nauttimaan tästä hetkestä, orastavasta keväästä ja siitä että tuntuu taas hyvältä. Olen löytänyt takaisin oikealle polulle!\nTarinan opetus on ehkä siinä että jos tuntuu että olet jumissa, niin tee jotain muuta. Laita jumissa oleva asia sivuun ja keskity elämään hetkessä. Jossain vaiheessa jumi purkautuu ikään kun itsestään ja löydät taas oikean tien.


suviranta arkistot - Kanta-Hämeen Hengitys ry\n24.6.2022 by Kanta-Hämeen Hengitys Ry\nSuvirannan juhannus. Saunat lämpimänä klo 15-18, juhannus kahvit. Lipun nosto klo 18.00\nPihatalkoot Suvirannassa klo 10.00\n7.5.2022 by Kanta-Hämeen Hengitys Ry\nSuvirannan pihapiirin kesäkuntoon laittamista. Tule puuhailemaan ulkoilmassa mukavassa seurassa. Sauna lämpimänä klo 14.00 eteenpäin. Talkooväelle keittolounas ja kahvit.\nAvainsanoilla: kevättalkoot, suviranta