Volvo V70 2,5T Momentum Business aut KÄTEISELLÄ 13600 € Farmari 2008 - Vaihtoauto - Nettiauto\n2,5T Momentum Business aut KÄTEISELLÄ 13600 €\nID 8335956. Hopea metalliväri farmari henkilöauto\nVolvo V70 2,5T Momentum Business aut KÄTEISELLÄ 13600 €\nTurvallisuusAjonvakautusjärjestelmäIsofix-valmiusKäynnistyksenestoLuistonestojärjestelmäLukkiutumattomat jarrut (ABS)SumuvalotTurvatyynytVarashälytinSisätilat ja mukavuudetAjotietokoneIlmastointi: AutomaattinenKeskuslukitus: KaukosäätöinenLohkolämmitinNahkasisustaNavigointijärjestelmäOhjaustehostinPenkinlämmittimetPysäköintitutkaSisätilanpistokeSuksiluukkuSähkökäyttöiset ikkunatSähköpeilitSähkötoiminen takaluukkuTavaratilan turvaverkkoVakionopeudensäädinElektroniikkaAudio-sisääntuloliitäntäÄänentoistojärjestelmä: AUX liitäntäMuutErikoisvanteetHuoltokirjaKahdet renkaatMonitoimiohjauspyöräSadetunnistinTurboTekniset tiedotTeho: 147 kW / 200 HvVääntö: 300 NmCO2-päästöt: 246 g/kmHuippunopeus: 230 km/hKiihtyvyys (0-100): 8,5 sHenkilömäärä: 5Ovien lkm: 5Kulutus: Kaupunki: 0.00 l/100kmMaantie: 7.40 l/100kmYhdistetty: 0.00 l/100kmOmamassa: 1 618 kgKokonaismassa: 2 280 kgVetomassa (jarrullinen): 1 800 kg\nJuuri katsastettu ja merkkiliikkeessä huollettu, siisti sisältä ja ulkoa.\nKahdet renkaat aluvanteilla, kesärenkaat uudet ja talveksi hyvät nastat.\nKorin myötäisesti kääntyvät sähköpeilit.\nLue lisää »Juuri katsastettu ja merkkiliikkeessä huollettu, siisti sisältä ja ulkoa.\nVuosi sitten uusittu iskarit ja akku.\nMyyn tai Vaihdan saman kokoluokan farmari Dieseliin ajomäärän lisääntymisen takia.\nSuoralla kaupalla 13600 euroa. Piilota »\n***** kiinnostasko Vaihto: Volvo S80 (2010) - Nettiauto ***** vastasi Vaihto vain farmariin\n***** Vaihtoa audiin?\nVaihto: Audi A4 (Myyty) - Nettiauto ***** vastasi Kiitos! Hieman isompi saisi olla...\nSoita: 14400 € Volvo V70 Nettiauto ID 8335956 Hakutulokset


Hovioikeus alensi Töölön Matkatoimiston pääomistajan tuomiota - Rikos - Uutiset - MTV.fi\nHovioikeus alensi Töölön Matkatoimiston pääomistajan tuomiota\nRikos Julkaistu 20.09.2012 10:38 (Päivitetty 03.10.2012 00:40)\nTöölön Matkatoimisto asetettiin konkurssiin toukokuussa 2005. Lehtikuva\nHelsingin hovioikeus on alentanut konkurssiin ajautuneen Töölön Matkatoimiston pääomistajan ja entisen talousjohtajan käräjäoikeudessa saamia tuomioita.\nPääomistajan rangaistus aleni neljällä kuukaudella, mutta tuomio pysyi ehdottomana. Hovioikeus tuomitsi pääomistajan kahden vuoden ja kahden kuukauden ehdottomaan vankeuteen muun muassa törkeästä kirjanpitorikoksesta sekä velallisen törkeästä epärehellisyydestä. Käräjäoikeuden tuomio oli neljä kuukautta kovempi.\nEntisen talousjohtajan tuomio aleni niin ikään neljällä kuukaudella. Hovioikeus tuomitsi hänet puolentoista vuoden ehdolliseen vankeuteen. Talousjohtaja syyllistyi hovioikeuden mukaan törkeään kirjanpitorikokseen sekä avunantoon törkeään velallisen epärehellisyyteen.\nMuiden vastaajien käräjäoikeudessa saamia tuomioita hovioikeus ei muuttanut.\nTöölön Matkatoimisto meni konkurssiin toukokuussa 2005.\nPoliisi: Turkulaismies tehtaili kymmeniä mökkimurtoja Raiskaaja näytti asetta ja löi rautaputkella - tuomio aleni hovissa


- Johdatus norjalaiseen kirjallisuuteen - Kertomus jatkuu - Vuodatus.net\n- Johdatus norjalaiseen kirjallisuuteen\nJOHDATUS NORJALAISEEN KIRJALLISUUTEEN\nAloitin tämän kirjallisuusblogini vuonna 2006. Vuotta myöhemmin muutin Norjaan ja silloin lukeminen tuntui luonnollisimmalta tavalta tutustua norjalaiseen kulttuuriin. Vuonna 2009 päätin vihdoin koota blogiini yhdelle sivulle suppean johdatuksen norjalaiseen kirjallisuuteen. Alunperin ajatuksena oli kirjata ylös, lähinnä itselleni, niitä norjalaisia kirjailijoita, joihin halusin tutustua. Ajattelin kuitenkin, että samalla voisin laittaa listan myös nettiin, voisihan siitä olla hyötyä muillekin, jotka haluaisivat saada yleiskatsauksen norjalaiseen kirjallisuuteen. Olen kirjoittanut täällä blogissani jo monistakin seuraavista kirjailijoista, mutta joukossa on yhä useita joihin en ole ehtinyt tutustua. Lista on ajan mittaan venynyt ja paukkunut ja päivitän sitä edelleen noin kerran vuodessa. Eli jos haluat tutustua norjalaiseen kirjallisuuteen pääset tällä listalla varmasti hyvin alkuun. Valtaosaa seuraavista kirjailijoita löytyy myös suomeksi käänettyinä.\nNorjassa on valtavasti mielenkiintoisia kirjailijoita. Oikeastaan vasta tänne muutettuani tajusin kuinka monet suosikeistani ovatkaan norjalaisia. Suomessakin tuntuu olevan käynnissä jonkinlainen Norja-buumi, kun uutta kirjallisuutta käännetään niin ahkerasti. Varsinkin dekkaristeja riittää. Itseäni vähän harmittaa, etten tunne useampia naispuolisia nykykirjailijoita. Esimerkiksi Tove Nilsen ja Linn Ullmann ovat suuria suosikkejani ja haluaisin mielelläni tutustua muihinkin naiskirjailijoihin, mutta ilmeisesti norjalaisia mieskirjailijoita suomennetaan huomattavasti naiskirjailijoita enemmän.\nOlen jaotellut kirjailijat tässä listassani hyvinkin karskisti. Valtaosa lastenkirjailijoista on tietenkin kirjoittanut myös aikuisille, dekkaristit ovat kirjoittaneet muutakin kuin dekkareita, runoilijat rustanneet myös näytelmiä jne. Mutta tämä nyt on minun tekemäni jako ja tähän saatte tällä kertaa tyytyä.\nSen voisin toki vielä mainita, että kuten monet varmaan tietävätkin, on Norjassa kaksi virallista kieltä, bokmål ja nynorsk. Bokmål on yleisempi ja perinteisempi, aikoinaan tanskasta muovautunut kieli, jolla useimmat kirjailijoistakin kirjoittavat. Nynorsk on nimensäkin mukaisesti uudempi, ”norjalaisempi” norja, joka kehitettiin 1800-luvulla kansallistunnossa erottamaan oma kieli tanskasta. Osa kirjailijoista, mm. Tarjei Vesaas ja Jon Fosse, kirjoittavat nynorskiksi. Osa vanhoista parroista taas kirjoitti aikanaan jopa tanskaksi. Valtaosa käyttää kuitenkin bokmålia.\nAlunperin ajatuksenani oli esitellä n. 20 mielestäni tärkeintä norjalaista kirjailijaa, mutta pikku hiljaa lista vain piteni ja piteni ja lopulta hommalle oli pantava tylysti stoppi. Jos listasta yhä puuttuu joku mielestäsi tärkeä kirjailija tai jos olet jotakin näistä itse lukenut muista, että kommentit ja lisäykset ovat enemmän kuin tervetulleita! Kuten sanoin, yritän päivitän listaa aina tarpeen mukaan. Lähteinäni olen käyttänyt mm. norjalaisia ystäviäni, kirjailijoiden omia nettisivuja sekä ystäväämme Wikipediaa. Virheet ovat silti yksin minun.\nNorjalaisia kansansatuja à la Asbjørnsen & Moe\nIvo Caprinon nukke-animaatioita sekä hammaspeikoista että kansansaduista\n*Peter Christen Asbjørnsen (1812-1885) & Jørgen Moe (1813-1882) olivat yhdessä suurin piirtein Norjan Elias Lönnrot tai ehkä vielä osuvammin Norjan Grimmin veljekset. He kiersivät ympäri maata ja keräsivät talteen kansansatuja ja legendoja. Heidän työnsä ansiosta ovat monet vanhat tarinat yhä tuttuja nykylapsille. Useat tarinoista ovat tunnettuja myös Suomessa, joko täysin samanlaisina tai hieman muutettuina versioina. Nämä ovat niitä klassisia kertomuksia peikoista ja viisaista eläimistä tai talonpojista, jotka voittavat prinsessan rakkauden. Hienoja tarinoita, jotka muistuttavat, että kannon nokassa istuva vanha kerjäläinen saattaakin oikeasti olla haltija. Asbjørnsen & Moe vaikuttivat voimakkaasti myös norjan kielen kehitykseen. 1960-luvulla norjalainen nukkeanimaatio-taiteilija Ivo Caprino filmasi monista klassikkotarinoista myös ihania lyhytelokuvia.\n*André Bjerke (1918-1985) oli palkittu ja erittäin monipuolinen kirjailija ja kääntäjä, joka kirjoitti lastenkirjojen lisäksi valtavasti runoja, dekkareita, esseitä sekä proosaa. Itselleni rakkain on kuitenkin lapsille suunnattu runokirja ”Moro-vers”. Jossakin vaiheessa täytyy tutustua herran muuhunkin tuotantoon, niin sympaattiselta mies vaikuttaa. Useissa lähteissä todetaan, että Bjerken kirjojen kantavia teemoja ovat mm. kaipuu lapsuuteen, humanismi ja huumori. Valitettavasti näyttää siltä, ettei hänen tuotantoaan ole valitettavasti suomennettu lainkaan. Bjerke on muuten myös kääntänyt norjaksi Tove Janssonin ”Kuka lohduttaisi Nyytiä?”-kirjan. Bjerkestä olen aikaisemmin kirjoittanut täällä.\n*Thorbjørn Egnerin (1912-1990) kirjat ovat Suomessakin klassikoita, mutta itse en edes tiennyt, että mies on norjalainen ennen kuin muutin Osloon. ”Hyppelihiiri Myökki-Pyökkimetsässä”, ”Kasper, Jesper ja Joonatan: Kolme iloista rosvoa” sekä ”Satu hammaspeikosta” olivat jo omassa lapsuudessani kovaa kamaa. Muistan myös niiden ihanat laulut, joita ainakin Elina Salo esitti suomeksi. Nyt aikuisena olen lukenut joitakin kirjoja uudelleen ja edelleen ne ihastuttavat. Huumori on loistavaa ja kirjoissa on hienoja moraalisia opetuksia (mm. kasvissyönnin puolesta). Egner on kirjoittanut myös paljon muita lastenkirjoja, joita ei suomennoksina löydy, sekä kääntänyt norjaksi kirjoja Nalle Puhista Katto-Kassiseen. Niin ja mies myös itse kuvitti omat kirjansa sekä sävelsi kaikki kirjoissa esiintyvät klassikoiksi nousseet laulut. Samaan aikaan Egner työskenteli monissa eri lehdissä, toimitti kouluille suunnattuja lukemistoja sekä oli mukana aloittamassa radion lastentunteja. Melkoinen tapaus siis. Nykyisin Kristiansandista löytyy myös Kaardemumman kylä -huvipuisto, joka on tehty Egnerin piirrosten mukaan. Egnerin kirjojen teatteriversiot pyörivät jatkuvasti eri puolilla maailmaa ja sama Ivo Caprino, joka on kuvannut norjalaisia kansansatuja on tehnyt nukkeanimaatioita myös Egnerin kirjoista.\n*Jostein Gaarder (1952) on Suomessakin kovin tuttu, ennen kaikkea filosofian historiaa käsittelevän nuorten kirjansa ”Sofian maailman” vuoksi. Mies on kirjoittanut useita muitakin lasten- ja nuortenkirjoja sekä muutaman aikuisille suunnatun teoksen. Vuonna 2009 sai Norjassa ensi-iltansa Gaarderin saman nimiseen romaanin perustuva elokuva ”Appelsinpiken” ("Appelsiinityttö”), tosin elokuvan arvostelut eivät olleet kovinkaan ylistäviä. Vuonna 2006 Norjassa nousi kohu, kun Gaarder kritisoi voimakkaasti Israelin politiikkaa. Kohun jälkeen mies onkin ollut julkisuudessa melko hiljaa. Gaarderista olen aikaisemmin kirjoittanut täällä.\n*Inger Hagerup (1905-1985) saa olla täällä lastenkirjailijoiden joukossa, koska minulle hän on kaikista tutuin juuri ihanista nonsense-lastenrunoistaan. Hagerup kirjoitti kuitenkin paljon myös aikuisille, mm. runoja ja näytelmiä ja häntä pidetäänkin eräänä Norjan tärkeimmistä runoilijoista.\n*Alf Prøysen (1914-1970) tunnetaan Suomessa ennen kaikkea "Eukko Pikkirilli" -kirjoistaan, mutta Norjassa mies on tunnettu erityisesti jouluaiheisista lastenkirjoistaan ja -lauluistaan. Erittäin monet norjalaiset klassikkolastenlaulut tulevatkin juuri Prøysenin kynästä. Mies on toki kirjoittanut paljon myös aikuisille, erityisesti novelleja ja runoja. Prøysenin joulukirjoista olen kirjoittanut aikaisemmin täällä.\nBjørnsonin patsas Kansallisteatterin edessä\nCollettin patsas Kuninkaanpuistossa\n*Bjørnstjerne Bjørnson (1832-1910) on kirjoittanut sanat Norjan kansallishymniin ”Ja vi elsker dette landet”. Hän kirjoitti myös paljon näytelmiä, lyriikkaa ja proosaa sekä sai Nobelin palkinnon 1903. Monia teoksista on suomennettu mutta itse en ole lukenut mieheltä mitään. Bjørnson kuului Norjan kirjallisuuden ns. ”neljään suuren”, joihin laskettiin myös aikalaiset Ibsen, Kielland sekä Lie.\n*Camilla Collettin (1813-1895) kirjaa ”Amtmandens Døttre” kutsutaan Norjan ensimmäiseksi moderniksi romaaniksi. Collett oli myös ensimmäisiä suuria norjalaisia naiskirjailijoita ja mm. Ibsen sai häneltä vaikutteita. Collett oli myös Norjan ensimmäisten feministien joukossa. Gustav Vigelandin Collettesta tekemä patsas löytyy nykyisin Oslon keskustasta Kuninkaanlinnan puistosta.\n*Vuonna 2009 juhlittiin Norjassa Knut Hamsunin (1859-1952) juhlavuotta, kun miehen syntymästä oli kulunut 150 vuotta. Hamsun on yksi norjalaisista Nobel-kirjailijoista, hän sai palkintonsa 1920. Miehen kuuluisimpia teoksia ovat mm. köyhästä taiteilijasta kertova kafkamainen ”Nälkä” sekä hieman mahtipontinen erämaan raivauksesta kertova ”Maan siunaus”. Vaikka mies on palkittu ja kansainvälisesti Norjan tunnetuimpia kirjailijoita on hän, toisen maailmansodan aikaisten natsisympatioidensa vuoksi, myös ristiriitaisimpia. Oslossa ei ole esimerkiksi yhtään katua, joka olisi nimetty hänen mukaansa, vaikka muuten keskustan kadut vilisevät tunnettujen norjalaisten nimiä. Hamsunista olen aikaisemmin kirjoittanut täällä, täällä, täällä ja täällä.\n*Alexander Kielland (1849-1906) oli yksi ”neljästä suuresta” Norjan kirjallisuuden historiassa. Hän kirjoitti romaaneja, esseitä ja näytelmiä ja suomennoksiakin löytyy.\n*Jonas Lietä (1833-1908) on suomennettu runsaasti. Hän oli myös yksi Norjan ”neljästä suuresta”.\n*Sigrid Undset (1882-1949) voitti Nobelin kirjallisuuspalkinnon 1928. Hänen tunnetuin teoksensa on trilogia ”Kristiina Lauritsantytär”, joka kuvaa keskiaikaista Norjaa. Undset koreilee nykyisin myös norjalaisessa 500 kruunun setelissä.\nSupernaiivi sekä norjaksi että suomeksi\nJäälinna på norsk\nDinan kirjan kantena on nykyisin elokuvajuliste\n*Ingvar Ambjørnsen (1956) on tunnetuin kirja-sarjastaan, jonka pohjalta tehtiin myös ”Elling”-niminen Oscar-ehdokkuudenkin saanut elokuva. Mies on kirjoittanut myös nuortenkirjoja ja Ambjørnsenin tuotantoa on myös suomennettu runsaasti.\n*Kjell Askildsen (1929) on moneen otteeseen palkittu kirjailija, joka on kirjoittanut erityisesti novelleja. Itse pidän miehen novelleista todella paljon ja olen kirjoittanut niistä täällä.\n*Lars Saabye Christensen (1953) on yksi monista runsaasti palkituista norjalaiskirjailijoista. Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon mies sai 2002. Christensenin tunnetuin teos taitaa olla “Velipuoli”, jota on kehuttu kovasti Suomessakin, mutta miehen tuotanto on hyvin laaja ja käsittää myös runoja, lastenkirjoja, kuunnelmia sekä elokuva- että teatterikäsikirjoituksia. Itse en ole miehen tuotantoon tutustunut, mutta pian on kyllä pakko. Jostain syystä (katu-uskottavuus?) monet norjalaisista kirjailijoista soittavat myös rock-bändissä. Näin myös Christensen.\n*Torgrim Eggen (1958) taitaa olla Suomessa tunnettu ennen kaikkea romaanistaan ”Sisustaja”. Itse en ole sitä vielä lukenut, mutta kirjaa on verrattu mm. Tuomas Vimmaan sekä Bret Easton Ellisiin. Ai niin ja myös Eggen on soittanut bändissä.\n*Johan Harstad (1979) on uusi ja erittäin suosittu kirjailija, jolta olen tähän mennessä lukenut "Ambulanssin", josta pidin kovasti. Olen myös antanut kehua itselleni hänen kirjaansa ”Buzz Aldrin - Taviksena olemisen taito”. Harstad on myös muusikko. Harstadista olen kirjoittanut täällä.\n*Gaute Heivoll (1978) on suosittu nuoremman polven kirjailija, joka on kirjoittanut niin romaaneja, runoja kuin lastenkirjojakin. Hänen osittain omaelämäkerrallinen kirjansa ”Etten palaisi tuhkaksi” voitti Norjan suurimman kirjallisuuspalkinnon Bragen ja kirja on ollut suosittu myös Suomessa.\n*Magne Hovdenin (1974) kirja ”Saamelandia” kertoo kolmekymppisistä miehistä, jotka perustavat Pohjois-Norjaan saamelaisen elämyskylän turisteille – tietämättä mitään itse saamelaisuudesta! Kirkkoniemessä asuvaa Hovdenia on verrattu usein Arto Paasilinnaan.\n*Roy Jacobsen (1954) voitti esikoiskirjallaan Tarjei Vesaas -palkinnon ja mies on ollut pariinkin otteeseen ehdokkaana Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Suomeksi miehen lähes kahdestakymmenestä kirjasta on käännetty kirjat "Rajat" ja "Ihmelapset".\n*Jan Kjærstad (1953) on voittanut Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon kirjallaan ”Oppdageren”, jota ei käsittääkseni ole vielä käännetty suomeksi. Saman trilogian avauskirja ”Viettelijä” sen sijaan on käännetty, mutta itse en ole ehtinyt vielä sitä(kään) lukea.\n*Karl Ove Knausgård (1968) räjäytti potin omaelämäkerrallisella kirjasarjallaan ”Taisteluni”, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2009. Nelikymppinen kirjailija kirjoitti yli 3500-sivuisen kuusiosaisen sarjan omasta elämästään ja norjalaiset olivat myytyjä. Norjalaista kulttuurielämää kohahduttanut sarja kertoo paitsi Knausgårdin omasta elämästä myös juoruja muista tunnetuista kirjailijoista. Lisäksi kirjoissa on pitkiä pohdiskelevia esseitä hyvin erilaisista aiheista; taiteesta ja rakkaudesta aina Adolf Hitleriin. Olen kirjoittanut Knausgårdista aikaisemmin täällä.\n*Erlend Loe (1969) on tämän hetken tunnetuimpia norjalaisia kirjailijoita. Itsekin pidän miehestä kovasti, vaikka aivan uusimpia kirjoja en olekaan lukenut. Loen kirjoja on alettu nyt myös filmaamaan ahkerasti. Vuonna 2007 pyöri elokuvateattereissa miehen esikoiskirjasta ”Naisen talloma” tehty suosittu komedia ja vuonna 2008 sai ensi-iltansa Loen lastenkirjoihin perustuva ”Kurt blir grusom”. Loe on itse koulutukseltaan elokuvakäsikirjoittaja ja on työskennellyt aikaisemmin Norjan elokuvainstituutissa. Omia suosikkejani Loen tuotannosta ovat ”Supernaiivi”, ”Doppler” sekä ”Maria ja José”, niin ja tietenkin ihanat ”Kurt”-kirjat, jotka on kuvittanut loistava Kim Hiorthøy (joka on muuten itsekin mielenkiintoinen ja monilahjakas kuvittaja-muusikko-kirjailija-valokuvaaja-tapaus). Vuonna 2009 Loe oli otsikoissa kun prinsessa Märtha Louisen mies kirjailija Ari Behn innostui haukkumaan Loen tuotantoa julkisesti. Loesta olen kirjoittanut aikaisemmin täällä, täällä ja täällä.\n*Agnar Myklen (1915-1994) kuuluisin teos lienee ”Laulu punaisesta rubiinista”, jonka seurauksena 1950-luvulla Mykleä vastaan nostettiin syyte siveettömyydestä ja kirja vedettiin pois myynnistä. Kirjaa takavarikoitiin ja poltettiin myös Suomessa, koska teos oli ”sukupuolikuria ja yleistä moraalia loukkaava ja painovapauslain vastainen”. Itse olen lukenut kirjasta vain alun ja olihan siinä toki kunnon tekemisen meininkiä, mutta mielestäni kieli oli myös hyvin kaunista. Juonesta en valitettavasti muista mitään, sillä kirja tosiaan jäi aikoinaan kesken.\n*Tove Nilsen (1952) on suuri rakkauteni. Erityisesti hänen kirjansa ”Halun matka” on todella hieno ja kaunis. Olen jo vuosia harmitellut, ettei Nilseniltä ole käännetty Suomeksi kuin kaksi kirjaa, mutta pian osaan onneksi niin hyvin norjaa, että lukaisen loput tuosta vaan alkukielellä! Muutama vuosi sitten kävin Litteraturhusessa (=oslolaisessa ihanassa Kirjallisuustalossa, josta löytyy mm. kirjakauppa, ravintola, kirjailijoiden työhuoneita ja jossa järjestetään päivittäin erilaisia kirjallisuustapahtumia) kuuntelemassa kun Nilsen puhui romaanistaan ”Vingetyven”, jonka päähenkilöitä ovat 15-vuotiaan tytön äiti sekä tätä tyttöä vakoileva keski-ikäinen mies. Sain Nilseniltä myös omistuskirjoituksen kunnon fanin tyyliin! Ihana nainen! Nilsen on myös moneen kertaan palkittu ja hänestä olen aikaisemmin kirjoittanut täällä.\n*Per Petterson (1952) sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 2009 ja mies taitaa olla melko tunnettu kirjailija Suomessakin. Erityisesti miehen kirjaa ”Hevosvarkaat” on kehuttu kovasti.\n*Anne B. Radge (1957) on julkaissut yli 40 kirjaa. Hän on kirjoittanut myös lapsille ja voisi hän olla tuolla dekkaristienkin joukossa, mutta kuten jo varoitin, ovat nämä kirjailijoiden luokitteluni iloisen huterat. Radgen tunnetuimpia kirjoja on ”Berliininpoppelit”, joka on Suomessakin melko suosittu, eikä turhaan! Olen itsekin melkoinen Berliininpoppelit-fani ja lukenut koko trilogian ja katsonut sen myös NRK:n kuvaamana TV-sarjana. Radge on muuten hyvä ystävä toisen norjalaisen kirjailijan Unni Lindellin kanssa ja luin aikoinaam lehdestä kuinka he kertoivat toimivansa toistensa hovilukijoina. Ragdesta olen kirjoittanut aikaisemmin täällä, täällä ja täällä.\n*Aksel Sandemose (1899-1965) oli tanskalais-norjalainen kirjailija, joka kehitti ns. Janten lain, jonka ensimmäinen sääntö kuuluu: ”Älä luule että sinä olet jotakin”. Sääntö viisi kuuluu ”Älä luule, että tiedät enemmän kuin me”. Laki kuvaa erityisesti pienen paikkakunnan latistavaa ilmapiiriä.\n*Dag Solstad (1941) on mieheni suosikkikirjailijoita. Häneltä on valitettavasti suomennettu vain kaksi kirjaa ”Romaani 1987” sekä ”Syyskuun 25. päivän aukio”, mutta Norjassa hän on eräs tunnetuimpia ja suosituimpia nykykirjailijoita. 1980-luvulla yritettiinkin lanseerata Norjan kirjallisuuden ”uudet neljä suurta”, joiden joukossa olivat Dag Solstad, Jan Kjærstad, Anne Karin Elstad sekä Herbjørg Wassmo.\n*Linn Ullmannista (1966) kirjoittaminen täytyy aina aloittaa mainitsemalla, että hän on Ingmar Bergmanin ja Liv Ullmannin tytär. Kerrotaan se siis tässäkin. Ullmann opiskeli kirjallisuutta New Yorkissa, työskenteli myöhemmin toimittajana ja julkaisi esikoisromaaninsa ”Ennen unta” 1998. Nykyisin Ullmann toimii myös kommentaattorina Aftenposten-lehdessä. Hän on näkyvä hahmo norjalaisessa kulttuurikeskustelussa ja on naimisissa toisen norjalaisen kirjailijan Niels Fredrik Dahlin kanssa. Itse olen lukenut Ullmannilta tuon esikoisen, sitä seuranneen kirjan ”Kun olen luonasi” sekä kirjan "Armo" vuodelta 2004. Pidän Ullmannista valtavasti ja nyt pitäisikin vain ehtiä lukemaan naisen loputkin kirjat. Täällä Ullmann kertoo kiinnostavasti kirjoittamisprosessistaan. Ullmannista olen aiemmin kirjoittanut täällä, täällä ja täällä.\n*Tarjei Vesaasia (1897-1970) on kutsuttu Norjan sotien jälkeisen kirjallisuuden tärkeimmäksi hahmoksi. Hän oli laajasti palkittu (mm. Pohjoismaisen neuvoston kirjallisuuspalkinto) ja oli ilmeisesti myös vahva Nobel-ehdokas vähän ennen kuolemaansa. Hänen kuuluisin kirjansa on ”Jäälinna”, joka on ehdottomasti lukemisen arvoinen kaunis, psykologinen ja mystinenkin tarina. Norjassa on jaettu vuodesta 1964 lähtien vuosittain ”Tarjei Vesaas debutantpris”-palkinto vuoden parhaalle esikoiselle. Myös Vesaasin vaimon Halldis Vesaas oli tuottoisa kirjailija. Vesaasista olen kirjoittanut täällä ja täällä.\n*Herbjørg Wassmo (1942) on myös yksi näitä Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnolla palkittuja kirjailijoita (joka toinen näistä taitaa olla). Hänen tunnetuin kirjansa on luultavasti ”Dinan kirja”, josta on tehty suosittu elokuvakin. Leffan olen nähnyt, kirjan lukenut suunnilleen puoleen väliin, siellä se odottaa yöpöydällä kasassa muiden keskeneräisten kanssa... Uusin suomennos on ”Lasi maitoa, kiitos”, joka kertoo nuoresta liettualaistytöstä seksiorjana Norjassa .\n*Hanne Ørstavik (1969) on ahkerasti palkittu Pohjois-Norjalainen kirjailija, joka tuntuu keskittyvät erityisesti ahdistaviin aihisiin. Itse olen lukenut vain romaanin ”Rakkaus”, joka kyllä pisti itkettämään kerotessaan heitteille jätetystä pienestä pojasta. Uusin suomennos kertoo nuoresta papista, joka joutuu lohduttamaan kyläyhteisöä nuoren naisen itsemurhan jälkeen. Ei siis kovin hilpeitä aiheita, mutta ehdottomasti lukemisen arvoista! Ørstavikista olen kirjoittanut aikaisemmin täällä.\n*Kjell Ola Dahlin (1958) kirja odottaa hyllyssäni, mutta vielä en ole sitä lukenut. (Muutama vuosi sitten tyttäreni muuten repi kirjan viimeisen sivun pois. Ei niin tehdä, jos kyseessä on dekkari! No, löysin sivun onneksi ja teippasin sen talteen.) Juu, tämän enempää en osaa tästä dekkaristista kertoa paitsi, että palkinto vuoden parhaasta rikosromaanista on miehelle aikoinaan tullut.\n*Karin Fossum (1954) sai 2000 Suomen dekkariseuran kunniakirjan ja on monien muidenkin tahojen arvostama ja palkitsema rikoskirjailija. Itse olen lukenut Fossumilta dekkarin "Rakas Poona", jolla oli kyllä hetkensä, mutta joka ei kokonaisuutena täysin vakuuttanut. Vuonna 2008 Norjan teattereissa pyöri Fossumin kirjaan ”De Gales Hus” perustuva elokuva. Fossumista olen kirjoittanut täällä.\n*Monilla norjalaisilla nykykirjailijoilla on mielenkiintoinen tausta. Esimerkiksi suosittu dekkaristi Anne Holt (1958) on Norjan entinen oikeusministeri. Holt on täällä hyvin suosittu ja ilmeisesti melkoisen tunnettu siellä Suomessakin. Minua Holt ei kuitenkaan vakuuttanut. Vaikka häntä kutsutaan feministiseksi rikoskirjailijaksi on esimerkiksi ruotsalainen Liza Marklund mielestäni samassa lajissa paljon parempi. Kuten monet muutkin rikoskirjailijat tänä päivänä keskittyy Holtkin yhteiskunnallisiin aiheisiin. Vuonna 2009 nousi Norjassa kohu, kun aikaisemmin arvostettuna pidetty ”Fritt Ord” (”Vapaa sana”) -palkinto annettiin yllättäen erittäin homovastaiselle taholle. Avoimesti homoseksuaali Anne Holt otti osaa tapauksen synnyttäneeseen keskusteluun ja julkaisi vuotta myöhemmin kirjan "Kasvoton tuomio", jonka teemana ovat homoihin kohdistuvat viharikokset. Holtista olen kirjoittanut aikaisemmin täällä ja täällä.\n*Unni Lindelliä(kään) (1957) en ole vielä lukenut, mutta hän on suomeksikin käännetty erittäin suosittu ja tuottelias (lähes 50 kirjaa) rikoskirjailija, joka on kirjoittanut myös useita lastenkirjoja.\n*Jo Nesbø (1960) on oma suosikkidekkaristini. Ennen kirjailijan uraansa oli Nesbø sekä suosittu rock-muusikko että pörssimeklari. Nykyisin hän taitaa olla jonkinlainen seksisymbooli ja Norjan palvotuimpia (ja palkittuja) kirjailijoita sekä muutenkin sympaattisen miehen maineessa (lahjoitti mm. yhden kirjansa tuotot lasten lukutaitokampanjaan). Nesbøn rikosromaanien päähenkilö on klassistakin klassisempi viinaan menevä yksinäinen poliisi-reppana Harry Hole, mutta kirjat ovat kliseisyydestään huolimatta erittäin viihdyttäviä ja koukuttavia ja kuten niin monet dekkarit nykyisin, käsittelevät nämäkin monia yhteiskunnallisia ongelmia. Koska tarinat myös tapahtuvat Oslon keskustassa, saan täällä asuvana miljöön kuvauksestakin pieniä kiksejä. Nesbø on kirjoittanut myös lastenkirjoja, joista suosituin taitaa olla ”Tohtori Proktorin pierupulveri”. Nesbøstä olen kirjoittanut aikaisemmin täällä, täällä, täällä ja täällä.\n*Kim Smågeakin (1945) on käännetty suomeksi. Itse olen lukenut naiselta yhden dekkarin, josta en kyllä täysin vakuuttunut. Olen kirjoittanut Smågesta aikaisemmin täällä.\n*Myös Gunnar Staalesen (1947) on näitä n. 50 kirjaa julkaisseita supertuotteliaita dekkaristeja. Hän on kirjoittanut myös paljon teatterille ja radiolle.\nHolbergin patsas Kansallisteatterin kupeessa\nIbsenin patsas saman Kansallisteatterin edessä\nIbsen-päiväkirjani ja Nemi-lehdessä julkaistu Ibsen-paperinukke\n*Kaikista suomentamatta jätetyistä norjalaisista kirjailijoista harmittaa itseäni eniten se, ettei kukaan ole kääntänyt meille Jon Fossea (1959). Fosse on keskittynyt erityisesti näytelmien kirjoittamiseen, mutta on julkaissut myös paljon proosaa, runoja, lastenkirjoja sekä esseitä. Fossea on käännetty yli 40 kielelle, mutta niin vaan suomi on jäänyt välistä, kenties siksi, että Fosse kirjoittaa nynorskiksi. Mainetta ja palkintojakin on riittänyt ja Norjan lisäksi myös monissa muissa maissa on Fosse erittäin arvostettu näytelmäkirjailija. Jossain vaiheessa hän oli Euroopan suosituin, kun näytelmät pyörivät lakkaamatta jossakin päin maailmaa. Joku onkin lohkaissut, että Fosse on ”parasta mitä Norjalle on tapahtunut sitten Ibsenin.” Myös Suomessa on esitetty hänen näytelmiään jonkin verran, en sitten tiedä kuka ne on suomentanut, kenties ohjaajat itse. Olen lukenut Fossea itse vain hiukan, koska nynorsk ei ole omia vahvoja puoliani, mutta lukemani perusteella Fosse on hyvin mielenkiintoinen, minimalistinen ja hieman absurdi (vai johtuuko tämä vain kielivaikeuksistani?). Fossea onkin verrattu mm. Samuel Beckettiin.\n*Ludvig Holberg (1684-1754) oli esseisti ja filosofi, mutta ennen kaikkea yksi Norjan tunnetuimpia näytelmäkirjailijoita. Ja Tanskan. Mies syntyi Norjassa, mutta asui pitkään Tanskassa ja ilmeisesti edelleen kumpikin kansa kutsuu häntä omakseen. Holbergiä pidetään modernin norjalaisen / tanskalaisen kirjallisuuden perustajana ja erityisen tunnettu hän on näytelmistään. Tiedättekö muuten mistä Suomessakin käytetty sanonta ”Miksi Jeppe juo?” tulee? No, Holbergin ”Jeppe”-nimisestä näytelmästä tietenkin! Kävin vuonna 2008 katsomassa sen Norjan kansallisteatterissa ja yritin sitä ennen lukea näytelmänkin, mutta sen verran vanhanaikaista tuo ”moderni” teksti oli, ettei norjalainen miehenikään tunnistanut kaikkia sanoja. ”Jeppe” on siis komedia, joka kertoo juoposta, jonka kustannuksella rikas mies päättää pilailla. Kun juopporetku sammuu katuojaan, kuljettaa kroisos tämän kotiinsa ja Jepen herätessä käyttäytyy kuin tämä olisikin oikeasti rikas ja kroisos itse tämän palvelija. Tätä leikkiä jatketaan siihen asti, että Jeppe taas sammuu, jolloin rikas mies kuljettaa hänet takaisin katuojaan. Tuo lentävä lause taas tulee Jepen pitkästä monologista, jossa tämä tilittää syitä sille miksi hän juo.\n*Jos minun tulisi valita vain yksi norjalainen kirjailija, johon kaikkien pitäisi tutustua, olisi tämä ehdottomasti Henrik Ibsen. Hän ei todellakaan ole klassikko turhan tähden. Ibsenin filosofiset ja tarkkanäköiset näytelmät ovat hienoja luettuina sellaisenaan, mutta tietenkin parhaita nähtyinä teatterissa, hyvän näyttelijätyön parissa. Hienon "Nukkekodin" tuntevat tietenkin kaikki, mutta sen lisäksi myös useat muut näytelmät, kuten ”Rosmersholma”, ”Villisorsa”, ”Hedda Gabler” tai ”Peer Gynt” kannattaa lukea! ”Villisorsan” klassisessa lainauksessa sanotaan, että jos otat ihmiseltä pois hänen elämänvalheensa, tulee hänestä onneton. Tämän teeman ympärillä monet näytelmistä pyörivätkin. Ihmisten erilaiset elämänvalheet ja niistä seuraavat onnettomuudet järisyttävät ja aina jostakin löytyy uhri (yleensä nainen tai lapsi), joka joutuu maksamaan kovan hinnan hienostelevien ja ylimielisten miesten päälle päsmäröinnistä. Näytelmät lähtevät liikkeelle hyvin tavallisista elämäntilanteista, mutta käsittelevät samalla suuria filosofisia kysymyksiä: Miten elää rehellisesti? Kuinka olla tuhoamatta toisia? Miksi hyvää tarkoittavat usein aiheuttavat pahaa? Näytelmien ohella Ibsen julkaisi myös yhden runokokoelman, jonka runoista erityisesti "Terje Vigend" on noussut klassikoksi Jos joskus pystyisin, niin Ibseniä haluaisin opiskella enemmänkin. Oslon yliopistossa onkin oma ”Ibsen-studies” -tiedekuntansa, jonne haaveilen joskus päätyväni. Vuonna 2006 vietettiin Norjassa suurta Ibsen-juhlavuotta, kun miehen kuolemasta tuli kuluneeksi sata vuotta. Kansallisteatterissa taas järjestetään kansainvälinen Ibsen-festivaali joka toinen vuosi. Oslon keskustassa sijaitsee suloinen Ibsen-museo, josta voi ostaa erilaista Ibsen-krääsää, kuten päiväkirjoja sekä Ibsen-sitaateilla koristeltuja kyniä. Niin ja Oslon pääkatu Karl Johan gatehan on päällystetty noilla samoilla sitaateilla. Täällä Ibsen on siis edelleen erittäin hip ja pop ja mielestäni ansaitsee ollakin! Ibsen.net ja Explore Ibsen ovat aarrearkkuja kaikille Ibsen-faneille. Täällä blogissanikin on Ibsenille pyhitetty oma osio, joten jos miehen tekstit kiinnostavat, klikkaapa itsesi tänne.\n*Jens Bjørneboeta (1920-1976) pidetään yleisesti yhtenä Norjan tärkeimmistä kirjailijoista. Hän oli näkyvä hahmo kulttuurikentällä ja kirjoitti paljon proosaa, runoja, näytelmiä ja esseitä. Kuuluisimpia teoksia on mm. romaani ”Jonas”, joka käsittelee koulumaailman julmuutta ja vaihtoehtoista pedagogiikkaa. Mieheni eräs rakkaimpia LP-levyjä on äänite, jossa Bjørneboe itse lukee omia runojaan. Koska norjalainen kirjallisuuden kenttä näyttää olevan loppujen lopuksi melko pieni ja sisäsiittoinen (jokainen on jonkun vaimo, ystävä tai lapsi) on myös Bjørneboella suhteensa, hän oli toisen suositun kirjailijan André Bjerken serkku. Bjørneboe kärsi koko ikänsä masennuksesta ja hyvin nuoresta iästä lähtien myös alkoholismista ja teki lopulta itsemurhan. Bjørneboeta löytyy myös suomeksi käännettynä ja hänestä olen kirjoittanut aikaisemmin täällä.\n*Arne Garborg (1851-1924) kirjoitti useammankin romaanin, mutta itse olen tutustunut vain hänen ”Haugtussa”-nimiseen runokokoelmaansa, jonka Edvard Grieg on säveltänyt myös laulusarjaksi. Mieheni pitää tuosta runosta ja sävellyksestä niin paljon, että tyttäremme toinen nimikin on valittu runossa seikkailevan maagisia kykyjä omaavan paimentytön mukaan. Ja kyllähän se kaunis onkin, sekä runo että laulusarja. (Ja itse nimi ja tyttökin tietysti.) Garborgia on aikoinaan käännetty myös suomeksi.\n*Rolf Jacobsen (1907-1994) oli norjalaisen runouden ensimmäisiä modernisteja. Hän käsitteli töissään paljon teknologian ja luonnon vastakkainasettelua ja häntä kutsuttiinkin Norjan ”Vihreäksi runoilijaksi”. Käännetty yli 20 kielelle, mutta ei suomeksi. Jacobsenista olen kirjoittanut täällä.\n*Myöskään Jan Erik Voldia (1939) ei ole käännetty suomeksi, mutta hän on eräs Norjan tuotteliaimpia ja tunnetuimpia runoilijoita (kirjoittanut myös proosaa, esseitä, kuunnelmia jne.)\nNielsenin sarjakuvia elokuvan muodossa\nNemi ja Pondus\n*Louise Mastersonin (oikealta nimeltään Kjell Halbing, 1934-2004) ”Morgan Kane” –sarjakuvat ovat myyneet yli 20 miljoonaa kappaletta ympäri maailman.\n*Lisa Myhren (1975) ”Nemi” on Suomessakin niin suosittu, ettei se paljon esittelyjä kaipaa. Pidän itsekin kovasti. Myhrestä olen aikaisemmin kirjoittanut täällä.\n*Grete Nestor (1968) & Norunn Blichfeldt Schjevven aloittivat ”Zofies verden” -sarjakuvansa parin kuukauden projektina, mutta päätyivät supersuosituiksi ja kokopäiväisiksi sarjakuvataiteilijoiksi. Kuvituksena taiteilijat käyttävät vanhoja 50-lukuhenkisiä sarjakuvia tyyliin ”Rip Kirby” ja ”Juliet Jones”, mutta kirjoittavat puhekupliin uuden dialogin, joka on yleensä jotakin törkeää, ironista, häpeilemätöntä ja hillittömän hauskaa. Voin hyvin kuvitella, että tämä sarjakuva iskisi suomalaisiinkin, jos se käännettäisiin.\n*Christopher Nielsen (1963) on mieheni lempisarjakuvataiteilijoita. Minuun Nielsen ei täysin itke. Ehkä aavistuksen verran liian robertcrumbmainen makuuni, siis kaikki se naiminen ja holtiton meno. Mutta on osa sarjakuvista toki hyviäkin. Nielsenin hahmoihin perustuu myös Suomessakin levityksessä ollut huumeriippuvaisesta sirkusnorsusta kertova animaatioelokuva ”Free Jimmy”. Se oli ainakin hauska, suosittelen!\n*John Arne Sæteøy (1965), taiteilijanimeltään Jason, on eräs lempisarjakuvataiteilijoitani. Häntä on käännetty suomeksikin, tosin monet stripeistä eivät käännöstä edes kaipaa, koska niissä ei juurikaan puhuta. Osa Jasonin töistä on vain hassuja ja vitsikkäitä, mutta omia suosikkejani ovat pitkät filosofiset tarinat, joissa käsitellään usein kuolemaa, lapsuutta, yksinäisyyttä tai aikamatkailua. Melko usein tarinat täytyy lukea pariin kertaan ennen kuin ymmärtää mitä niissä todella tapahtui. Jasonista olen kirjoittanut täällä ja täällä.\n*Frode Øverlin piirtämä ”Pondus” on tällä hetkellä Norjan kenties suosituin sarjakuvahahmo. Kaljaa juova jalkapallohullu on sympaattinen ja hauskakin, mutta ehkä hieman liian äijämäinen omaan makuuni. Sarja ilmestyy nykyisin myös Helsingin Sanomien sunnuntaisivuilla nimellä "Julle".\n*Vuoden alussa kuollut Arne Næss (1912-2009) oli Norjan tärkein filosofi ja syväekologia-termin sekä -liikkeen isä. Næss aloitti kielifilosofian ja tieteenfilosofian piirissä, mutta keskittyi lopulta erityisesti ympäristöfilosofiaan. Häneen syvästi vaikuttaneita filosofeja olivat mm. Spinoza ja Gandhi sekä toisaalta buddhalainen uskonto. Rachel Carsonin kirja ”Hiljainen kevät” oli hänelle myös tärkeä. Næssin omia pääteoksia olivat kielifilosofinen "Interpretation and Preciseness" sekä ”Ekologia, yhteiskunta ja elämäntapa” vuodelta 1973. Næss oli paitsi teoreettinen myös hyvin käytännöllinen filosofi ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka otti osaa mielenosoituksiin ja omaksui käyttöönsä gandhilaisen väkivallattoman vastarinnan. Næss oli aikoinaan myös Norjan Vihreän puolueen ehdokkaana. Næss harrasti myös vuorikiipeilyä. Täältä voi muuten lukea Jens Bjørneboen hauskan ja hyytävän kertomuksen siitä kuinka hän ja Arne Næss ”valloittivat” NATOn tukikohdan (englanniksi).\n*Peter Wessel Zapffe (1899-1990) on mielenkiintoinen tapaus. Pääteoksessaan ”Om det tragiske” mies esittelee perusajatuksensa. Zapffen pessimistisen, mutta mielestäni myös hyvin sympaattisen teorian mukaan ihmiskunnan perusongelma on se, että me olemme syntyneet maailmaan varustettuina ylikehittyneillä kyvyillä. Ymmärrys ja itsetietoisuus eivät yksinkertaisesti sovi luontoon. Ihmisen mieli vaatii oikeutusta ja maailmanselityksiä, mutta luonto ei voi meille tällaisia tarjota. Sen sijaan, että keskittyisimme elämäämme ihmisinä, me haluamme tietää mikä on elämän tarkoitus tai mitä tapahtuu kuoleman jälkeen. Zapffen mukaan on tragedia, että ihmiset käyttävät valtaosan ajastaan yrittämällä olla jotakin muuta kuin ihmisiä. Ihmisyys sinänsä on tämän vuoksi paradoksi. Itse ainakin aion tutustua Zapffen ajatuksiin tarkemminkin, vaikkei miestä valitettavasti ole suomennettu lainkaan.\nLopuksi on pakko kiittää vielä kääntäjiä. Ainakin Tuula Tuuva, Outi Menna, Tarja Teva, Katriina Savolainen, Viljo Kiuru sekä Katriina Huttunen ovat suomentaneet kiitettävän määrän norjalaista kirjallisuutta luettavaksemme. Tusen takk!\nLähettänyt: kirjani - 18.2.2013 klo 19.36\nK -blogi - Koko lailla kirjallisesti\nNulla dies sine legendo - Lukupäiväkirja\n- "NOBEL WINNERS"-challenge\n- 200 female writers\n- Ibsen-fanaatikon tunnustukset\n- Kirjallinen teehuone\nThere's more to life than books, you know, but not much more, not much more (The Smiths)


Singer 66 sähköversio ompelukone - Riverside Gu...\nUudesta pitäen jo sähkömoottorilla ja pikkualustaan istutettu.\nOn taas näitä myyjän mielestä "toimivia" koneita tullessa..\nLamppu paloi ja moottori yritti pyörittää...\nKoko päivä töitä, niin nyt on ihan hyvä ompelukoneeksi.\nEi tuossa oikeastaan sinänsä muuta ollut kuin hieman jumissa paikat, vaihtoon muutama osa, putsaten, huoltaen, herkistellen ja säädöt kohdalleen.\nNätti on kyllä masiina.\nLienee 20/30 luvun vaihteen Singereitä.\nKaikki läpikäyty nyt, lähinnä tosiaan voitelua ja kaikki puupinnat sai vernissakäsittelyn (petsattua tammea, sekä viilua että kokopuuta).\nTikkaa nyt ihan fine ja kaikille kevyemmille materiaaleille ihan käyttökone.\nPaksuihin nahka tms ei taida riittää moottoriteho.\nTosin moottorikin on koko ajan kiertänyt paremmin vertyessään nyt koekäytössä..\nKulumaa ja naarmua on lähinnä etupuolen Singer kultauksissa.\nEn tiedä miten on ommeltu että siihen suuntaan kulumaa, alusta esim on kuitenkin suht kulumaton.\nHyväksi mekaanisesti kunto paljastui muuten huolletteuani.\nOmpelukoneiden kulta-aikaa kirjaimellisesti, noihan on lehtikultaa koristeet.\nTässä "kaasupoljin" on polvella ohjattava kuten kuvista selvinnee ja ommellessa vauhtipyörä on sen verran massiivinen että muutaman tikin tekee "kaasun" katkottuaan, toki käsipyörästä nopeampi pysäytys.\nTikkaa kyllä hitaasti/ ripeämmin aika hyvin kiitos on tuon polvisäätimen.\nNs tarvikeboksihan tuossa pitää sisällään just nopeudensäätimen.\nNäitä pitäisi vissiin jo museoida n 100v ikäisenä, mutta ihan käyttökoneitakin ovat, tämäkin tikkaa taatusti suohon kaikki -70 jälkeen tehdyt kestävyydessä, hah.\nRakenne on ihan tasan välyksetön ja voideltua kehrää nyt nätisti.\nPäivä töitä ja hieman osia paremmiksi, 140e on mielestäni liian vähän, mutta ennenkuin näitä ruvetaan arvostamaan, niin..\nRuotsinkielinen ohjekirja mukaan ja hieman varusteita.\nKokeiltavissa Hämeenkoskella/ myös muita laatukoneita.\nOstajalle rahtikulut 12,40e/ nouto/ joku muu sopimus.


Muusikoiden.net - Keskustelu - Tuuraamisen lupaamisen käytöskoodisto\nAihe: Tuuraamisen lupaamisen käytöskoodisto\n18.09.2011 21:55:14 (muokattu 18.09.2011 21:57:27)\nEn nyt muista, missä määrin tästä on ollut juttua täällä, muttei nyt ainakaan mielestäni vähään aikaan.\nEli kun joku soittaa ja pyytää tuuraamaan, hän ilmeisesti olettaa, että mikäli kollega ei satu tuurauspäivämääränä olemaan keikalla, on hän koko päivän kyhjöttämässä puhelimensa äärellä, jospa se vaikka soisi, ja joku kysyisi tuurauskeikalle. Tanssimuusikoilla on elämänsä kaksijakoisessa agendassa joko keikka tai halveksittavaa joutilaisuutta. Lähtökohta on kysyjällä joka kerta se esim. "onksulmitään ens lauantaina", kun lähestymisnäkökulman olisi parempi olla "haluutko lähteä keikalle ens lauantaina". Idea on siis se, että vaikkei tanssimuusikolla olekaan keikkaa jonain tiettynä päivänä, hän saattaa haluta tehdä jotain muuta kuin räveltää hiirenkorvamappiviidakossa seurojentalolla. Tanssimuusikon keikattomat (viikonloppu)päivät eivät ole mitään tyhjiöitä, jotka täyttyvät automaattisesti, kun niihin joku jotain äkkää tarjota. Keikka ei ole mikään prioriteetti 1 tahi Defcon 3.\nNo, tottahan toki jos rahat ovat tiukalla -ja kelläpä ei olisi-, monasti lähdetään kun kysytään, ei siinä mitään. Mutta sitten tulee se rahapuoli. Siitä kun ei saa kysyä, se on kirjoittamaton sääntö, pienet on piirit ja raaputa selkääni niin minä raaputan sinun, ja ykskin pyysi heti satakakskymppiä ja siltä loppu keikat! Jos kysyy liksasta ennen kuin on tuurauskeikka mustekynällä kalenteriin merkattu, niin on heti vittumainen diiva, joka välittää vain rahasta, eikä tajua meidän tanssimuusikoiden yhteisöllisyyden päälle, kas kun olemme yhtä suurta perhettä kaikki. Ja sitten kun suostutaan ja heitetään persehien katkussa paikallisen havakan selän takana se kuusi settiä, niin turha se on takahuoneessa käsi ojossa olla, sillä toimiston kauttahan maksu tietenkin menee. Vähään aikaan ei soittajaparka tiedä, että kuka se maksaja sitten on: onko se tilaajakollega vai toimisto, pitääkö jotain ilmoittaa ja minne. Seuraavalla viikolla selitetään tilanne ohjelmatoimistolle, verokortti pannaan liimataisviihteen osoitteeseen, 30 pv netto, ja sitten tilille vihdoin tulee se kusinen satanen.\nJokainen saa hoitaa nämä hommat haluamallaan tavalla, mutta itse olen sitä mieltä, että tanssimuusikko saa tuuraajansa helpommalla ruvetessaan jo siinä värväyspuhelunsa keskivaiheella mainitsemaan edes joitakin numeroita. DDR:n Stasi-puhelutkin olivat aikoinaan varmasti avoimempia kuin tanssimuusikoiden tuuraustensopimispuhelut.\nJos joku aloittaa meikäläisen kanssa tuolla "onksul ens lauantai vapaa" tms.:llä, tunnen heti itseni skottipaimeneksi, joka suljetaan pimeään huoneeseen lehmän ja lampaan kanssa.\nEi perkele tää touhu on kyllä niin nähty :) Varsinkin just toi milloin keikan laskutus on oikeasti mennyt jonkun liimataisviihde oy:n kautta ja liksaa on saatu venailla enimmillään yli 2,5 kk.\n..Jos joku aloittaa meikäläisen kanssa tuolla "onksul ens lauantai vapaa" tms.:llä, tunnen heti itseni skottipaimeneksi, joka suljetaan pimeään huoneeseen lehmän ja lampaan kanssa.\nNo mutta mitenkäs sitten pitäis?\nAika monella kuitenkin "joku muu" päättää onko ko. tanssimuusikolla kyseisenä ajankohtana vapaata, vai ei! :D\nAnonymous-jazz: Ei perkele tää touhu on kyllä niin nähty :) Varsinkin just toi milloin keikan laskutus on oikeasti mennyt jonkun liimataisviihde oy:n kautta ja liksaa on saatu venailla enimmillään yli 2,5 kk.\nJoskus keikkaliksan saanti valtiokontorilta kesti pari kuukautta. Ja siinä oli vaiheita ettei maksajat edes olleet perillä siitä kuka ja mitä.\n19.09.2011 16:57:33 (muokattu 19.09.2011 16:58:14)\nAina on mentävä kun puhelin soi. Jos liksa ja olosuhteet velvoittavat. Hevonperse orjapalkan nilkutuskeikkoja en tee ikinä muutenkaan. On ihan oikein kieltäytyä, jos hommat ei ole kunnossa.\nToki, eipä tuo puhelin kovin usein soi.\nkenonen: Toki, eipä tuo puhelin kovin usein soi.\nSulla on vaan liian tiukka raideri. Siin lukee liksa ja olosuhteet.\nrintapek: Sulla on vaan liian tiukka raideri. Siin lukee liksa ja olosuhteet.\nJuu, mutta ne korreloi keskenään. Kyllä edullisestikin voi lähteä hyvälle helpolle keikalle. Tärkeintähän on, että karavaani kulkee ja humppa soi. Oma systeemini pelaa aika paljon osin vaihtuvalla miehityksellä ja soitan niitä miehiä keikoille. Kerron heti yleensä sen liksan mitä se on ja hoidan keikkojen ulkomusiikilliset seikat niin että siellä ei kärsi soittajat eikä yleisö. Eihän se aina 100%:sti onnistu, mutta hyvällä prosentilla kumminkin.\nHyvä avauskirjoitus, rehellistä puhetta!!!\nMutta se mistä olen eri mieltä on, että ei kai sille keikalle pakko ole lähteä vaiks lauantai vapaa olisikin!? Jos vaan on itsellä varaa olla lähtemättä, myös siinä mielessä että se saattaa aiheuttaa maineeseen pienen tahran.\nIte oon aina ollu sitä mieltä, että keikalle lähdetään jos se on mitenkään aikataululliseti/logistisesti mahdollista, se on pelimannimeiningin henki. Liksa tulee kun tulee ja tulee mitä tulee. Perustason tanssikeikan "virallinen liimataisliksa" taitaa olla se 120-170 ekua verokortilla, joskus jopa vähemmän.\nYksityistilaisuudet ovat usein kivempia ku rahat saa käteen, ruokaa ja tärpättiä saa talon puolesta reilulla kädellä ja soitto loppuui aikaisin. Toisaalta kyl ne kesähäitten tuolileikitkin aika puuduttavia on pitemmän päälle. ;)\nKyllä jos liian tarkasti alkaa tuurauskysyjältä tivaamaan yksityiskohtia, ni saa helposti tahran maineeseensa soittajien keskinäisessä kabinettipelissä. Yleensä aatellaan, että jos keikasta kieltäytyy ni että "luuleeko se olevansa joku parempi ihminen". Tai sitten oletetaan, että henkilö on niin varakas että ei ole pakko ottaa keikkaa jos tarjotaan. Tai sitten ko. henkilö on lopettanut huttukeikat ja tekee nykyään taiteellisesti kunnianhimoisempia ekskursioita tms. ;)\nEi tällaisen maineen saaneille henkilöille uskalla kohta kukaan enää soittaa, vaarana on paljastua itse huttuhölmöksi.\ntope2:... ei kai sille keikalle pakko ole lähteä vaiks lauantai vapaa olisikin!? Jos vaan on itsellä varaa olla lähtemättä,...\nNiin - mä ainak9in meinaan ens viikonlopun pitää pitkästä aikaa vaihteeks vapaana. Perse kun on joka tapauksessa iana auki, niin kiva välillä kärsiä sitä perheenkin kanssa.\nKyllä jos liian tarkasti alkaa tuurauskysyjältä tivaamaan yksityiskohtia, ni saa helposti tahran maineeseensa soittajien keskinäisessä kabinettipelissä.\nJos keikka on sovittu kunnolla (liksat, safkat yms.) en tajua mikä ongelma on vastailla tuuraajan kysymksiin. Viimeksi kitaristia tilatessani suorastaan ylpeänä kerroin kuinka hyvään hintaan keikka oli myyty ja miten hyvät safkat on tiedossa ja että kilometrit korvataan reilulla kädellä.\nMummiäelestä pahempi tahra tulee sille, joka kyselee ns. paskakeikalle kertomatta siitä etukäteen ja jälkeenpäin selviää, että tilille tulee se satonen kortilla ja ruokakin oli kylmää ja sitä oli vähän.\nEi tää mitään rakettitiedettä oo: käytöstavat ja semmonen "hyvä jätkä" -meininki niinku elämässä yleensäkin.\nTuleeko siitä minkälainen maine jos sanoo suoraan ettei kiinnosta? Tai sitten asettaa senverran kovan hinnan, että kysyjä ei sitä pysty/halua maksaa, niin saako siitä ahneen maineen? Aikanaan kun noita tuuraajia kyselin niin tärmäsi juuri tämäntyyppisiin juttuihin. Ykskin kitarasankari ilmoitti että 350 euroo käteen, enkä roudaa...enpä soitellu sille sitten enää. Ja vitutti välillä kun joitakuita herroja polvillaan rukoilla keikalle, kun oli pakko saada ukko kehiin. Nykyään en ota yhtään keikkaa ellei miehitys ole alunalkaen selvillä. Paras tekosyy oli kun oli sovitttu duo-keikka ja kaveri ilmoitti keikkapäivänä että: "Mitäs jos mä en lähtiskään, kun tyttöystävä tulee etelästä ja meinasinkin viedä sen pizzalle?" Ja tasan varmaan oli joka hiton päivä aikaa käydä muijaansa syöttämässä. Sit hänellä ei kuitenkaan ollu rahaa kun sen 100mk, mut keikka ja 1000 mk ei kiinnostanu. Olis voinu viedä akan vielä useamminkin pizzalle. On se hyvä kun ei tarvi totakaan paskaa enää kokea. Keikat sinänsä on kivaa vaihtelua viikkorutiineihin, mutta ei mielellään yhtään tuntemattomista sivuista koottuja teoksia...\nIJarro: Jos keikka on sovittu kunnolla (liksat, safkat yms.) en tajua mikä ongelma on vastailla tuuraajan kysymksiin. Viimeksi kitaristia tilatessani suorastaan ylpeänä kerroin kuinka hyvään hintaan keikka oli myyty ja miten hyvät safkat on tiedossa ja että kilometrit korvataan reilulla kädellä.\nNiin, jos keikka on paska jo lähtökohdiltaan (hinta ja olosuhteet), niin kyllä sekin pitää kertoa etukäteen. Ei siinä mitään salattavaa ole jos hinta on huono ja ruoka on kylmää eikä oo majoitusta ja kimppakyyti ei sovi, vaan pitää ajaa perille asti omalla. Rohkeasti tilanteisiin ja peli rehellisenä!!! ;)\nSiinä vasta tahra tuleekin maineeseen, jos valehtelee keikan todellisesta laadusta, etenkin jos se on tiedossa hyvin.\nJoskus jollekin vanhalle rumpalikamulle tuntematon aloitteleva stara tarjos keikkaa Ikaalisten Kylpylään ilman liksaa, mutta että "pääset esiintymään ja saat itekkin PR:ää". Muistaakseni kaveri vielä lähti sille keikalle, ku pääsi Kylpylään ryyppäämään ilmaiseen majoitukseen.. ;)\nMä en koskaan oo kauheesti ite tykänny Tu(u)raamisesta, mutta välillä oon lähteny kun on ollu kiva porukka.\nYleensä ollu aina vakikokoonpano mut kun on hätä tullu ja tarvittu niin oon yleensä yrittäny tehdä sen mahdollisimman helpoksi kaverille, tuttuja biisejä, mapit valmiina jossa biisit esitysjärjestyksessä oikeesta sävellajista.\nPalkan oon maksanu heti keikan jälkeen, vaikka sitte olis ollukin tston kautta tai muuten ei käteinen.\nhvinnamo: Paras tekosyy oli kun oli sovitttu duo-keikka ja kaveri ilmoitti keikkapäivänä että: "Mitäs jos mä en lähtiskään, kun tyttöystävä tulee etelästä ja meinasinkin viedä sen pizzalle?"\nTämä oli aika lyömätön. Omalla kohdallani paras kuulemani on ollut "Jos on huono sää voin tulla keikalle, jos paistaa aurinko menen purjehtimaan".\nPula-Aho: Tämä oli aika lyömätön. Omalla kohdallani paras kuulemani on ollut "Jos on huono sää voin tulla keikalle, jos paistaa aurinko menen purjehtimaan".\nMulla on ollu paras ku lauantaina iltapäivällä (illalla lavakeikka) rumpali lähettää tekstiviestin:\n"Oonki loppuviikon Turussa!"\nTähän väliin on aivan pakko kertoa, että olen ihan oikeasti, vaikkakin toisen käden tietona, kuullut erään vanhemman hanuristin pokkanaamalla sanomaksi illanviettosessiosta-poisjättäytymissyyksi: "Vaimo palaa matkoilta, ja minun on runkattava pussit tyhjiksi!"\nMä en ymmärrä miten simppelistä asiasta voi tehdä ongelman?\nMun bändissä on ollut usein tuuraajia, kaikkien muitten kohdalla kuin mun.\nKun mä pyydän niin:\n1. Keikka silloin ja silloin siellä ja siellä\n2. Liksa se ja se\n3. Maksutapa se ja se\nYmmärtääkseni kaikki olleet tyytyväisiä, ainakin esittäneet sellaista.\nQsine: Tähän väliin on aivan pakko kertoa, että olen ihan oikeasti, vaikkakin toisen käden tietona, kuullut erään vanhemman hanuristin pokkanaamalla sanomaksi illanviettosessiosta-poisjättäytymissyyksi: "Vaimo palaa matkoilta, ja minun on runkattava pussit tyhjiksi!"\nKumpi käsi juorusi?\nKäsittääkseni tuuraamisessa mainitsee kysynnän ja tarjonnan laki...\nyhdyn aiempiin kirjoituksiin, ei sinne tuurauskeikalle ole pakko lähteä jos se on niin vaikeaa. Jokaisen oma päätös sanooko kyselijälle "sopineensa muuta menoa/on jo keikka tms." vaiko lähtee keittämään keikan. Easy money minun mielestä.\nHinnan tietää melko tasan tarkkaan aina,että kahtasataa ei saa mutta reilun satakakskymppiä kuitenkin. Eikä tuota keikkahintaa ole tullut kysyttyä juuri koskaan, tililtä sen sitten aikanaan näkee paljonko sai. Jotenkin ihan turhaa valittamista koko aiheesta.. jos ei keikat kiinnosta silloin kannattanee pysyä muusikoiden.netissä kirjoittelemassa kalsarikännipäissään kotikoneella istuen ja valittaen kun on niin hiljaista, vaikka tietää peruneensa samalta illalta tuurauskeikan ihan vaan sen takia kun pakkasessa on kossua ja hyllyssä jallua.\n21.09.2011 18:15:33 (muokattu 21.09.2011 19:14:29)\njtr_gtr: Hinnan tietää melko tasan tarkkaan aina,että kahtasataa ei saa mutta reilun satakakskymppiä kuitenkin.\nKyl mä oon saanu tuurauksesta viimeaikoina vähintään sen kakssataa. Ja jos oon pyytäny tuuraajaa meitin orkestraatioon, niin poikkeuksetta on kakssataa maksettu. Näin se vaan menee...


kylmäsavuhärkä | PALEOKEITTIÖ\nAll posts tagged: kylmäsavuhärkä\nOlin jo jonkin aikaa miettinyt, mitä kivaa voisin värkätä kukkakaalista. Valkoista, kukkivaa kaalia ei olekaan vähään aikaan lautasella näkynyt. Yleensä tyydyn vain keittämään tai höyrystämään sen, mutta nyt teki mieli kokeilla jotain muuta. Satuinkin sopivasti bongaamaan jostain K-ryhmän ruokalehtisestä kukkakaali-savujuustokeiton. Kasviskeitot ovat kyllä hyviä, mutta useimmiten ongelmaksi nousee kysymys; mistä aterian proteiinit? Tällä kertaa proteiinit olivatkin kivasti messissä juuston ja kylmäsavuporon muodossa. Kukkakaali-savujuustokeiton resepti löytyy lehtisen lisäksi myös Pirkan ruokasivustolta. Jokseenkin näillä aineksilla mentiin. Oivariini tosin vaihtui kirnuvoihin ja poron kylmäsavupaisti kylmäsavuhärkään. Päälle ripottelin ruohosipulin lisäksi jääkaapissa jo aikansa eläneen palan Aura -juustoa. Keitto oli ok, mutta ei niin maukasta kuin odotin. Veikkaan, että leppäsavusulatejuusto ei istu mun makuun. Muutenhan ainekset eivät ole paljoa kukkakaalimuusia kummemmat. Kukkakaalimuusi on eräs mun suosikkisose. Myöskään keho ei ollut keittoilun jälkeen kovin tyytyväinen vaan kehitti melkoiset nesteturvotukset. Syynä todennäköisesti joko suolaiset lisukkeet ( ja nitriitti) tai tuo samainen sulatejuusto. Sulatejuustot eivät ole oikein koskaan kuuluneet mun ruokavalioon. Tänä kesänä olen kuitenkin kokeillut erilaisia juustoja ja niiden sopivuutta itselleni. Sulatejuustot jätän jatkossakin marketin hyllylle. Samoin joudun jättämään sinne myös raejuuston. …\nKeitot / NON-PALEO / Reseptit


Kirjoittanut Yam4ha » 22.7.2013 15:48\nTämä on väärä paikka kysellä sitä, mene mopopuolelle kysymään, siellä on erikseen katteille yms. oma viestiketju.\nKirjoittanut Zoneri » 26.7.2013 12:50\nNuohan on samat kuvat?\nKirjoittanut xS4vo » 31.7.2013 2:24\nOn noissa penkki eri\nKirjoittanut Tunguska » 31.7.2013 11:41\nEikö kukaan osaa antaa rakentavaa palautetta? Ilmeisesti porukka ei ole tarpeeksi kypsyny vielä....\nKirjoittanut korker0 » 31.7.2013 12:46\nSitä vain meinaamme, että kun ei oikein näy sitä että mitä on tapahtunut. Ensimmäisellä kerralla kun katsoin kuvia, luulin että ne olivat samat\nKirjoittanut mikerin » 1.8.2013 18:27\nTunguska kirjoitti: Eikö kukaan osaa antaa rakentavaa palautetta? Ilmeisesti porukka ei ole tarpeeksi kypsyny vielä....\nNo ensinnäkin tuo sinun projektisi on vähän niin ja näin kuuluuko tähän topikkiin. Voisit laittaa sen tuonne ''projektini ennen ja jälkeen'' topikkiin.\nMinun mielestäni tämä on juuri semmosille pikku projekteille missä laitetaan joku pieni homma kuntoon taikka vaihdetaan joku osa toisenlaiseksi taikka asennetaan jotakin esim. ekalla sivulla nuo xenonit, eikä siihen että kerrotaan mitä on mopoon tehty ja laitetaan kuvat tänne (ennen ja jälkeen).\nKirjoittanut IDask » 2.9.2013 22:58\nLaitetaanpas tänne oma pieni projekti eli honda monkey vm1979 puoliautomaatti...\nTämä oli lähtö kohta\nUutta osaa on laitettu ja osia maalailtu.\nMaalailtua tuli, tankki, keskiöt ja vannelautaset sekä magneeton koppa. Ja tänään laitettu hondan tarrat tankkiin ja sivukoppaan. Uudet progrip tupit ja punainen bensa letku sekä kaasuvaijerin vaihto.\nMoottori ei ole kiinni koska se tarvitsee vielä vauhtipyörän ja staattorin. Vielä on takavalon osto yms muuta pientä, sitten onkin sen jälkeen katsastus ja rekisteriin laitto.\nKirjoittanut Tommi Toukola » 12.10.2013 20:32\nSatulan verhoilu projekti. Luettavissa tuolla.\nPeugeot XPS Power Up -08\nKirjoittanut Nuppe97 » 17.10.2013 21:15\nEn tiedä, kuuluuko tämä kysymys tänne, mutta pakko on kokeilla, että joku vastais:\nPitäisi asentaa 12v savukesytytinliitäntä ja akku pösöön, mut en kyllä tiiä, miten tekisin sen.\nSavun hälvennettyä lisäkäämme syöttöjä.\nKirjoittanut Ledinauha » 17.10.2013 22:54\nOnhan noita skoottereihin asenneltu.\nToinen johto akun plussaan ja toinen miinukseen. Sulake väliin.\nAkulta saattaa tosin tulla 14 - 16V jännitettä mopon ollessa käynnissä.\nKirjoittanut mikerin » 17.10.2013 22:56\nTuo olisi varmaan oikea topikki kysyä tuosta.\nJa kai siinä nyt sentään akku on?\nMikäli kyseessä on tuoreempi peli.\nE:Däämn hidas mut joo\nYzf R125 -14, Honda Cb125 K3 -71, Honda Monkey -90\nKirjoittanut Ni3tu » 8.11.2013 21:34\nNoniin olis semmmone pikku projekti nimeltään vanteiden maalaus. vanteiden väriksi tulossa sini / valko . Eli ulko kehät tulossa sinisellä ja puolat valkoisella. Vedetty pommilla kun ruiskua en ole hommannut. Päivittelen tähän kun edistyy\nKirjoittanut skyttarijäbis » 12.12.2013 18:44\nOlis siis sunnitteilla jossain vaiheessa maalata mankin sivukate, tankki, etuvalon muovikoppa, vanteet ja ehkä kromiset lokarit.\nVäriksi ajattelin sinistä.\nNyt on sitten vähän aikaa vaivannut, että mitä maaleja käytän (en ole koskaan maalannut lähes tulkoon mitään ellei ala-asteen kuvataidetöitä lasketa).\nKannattaako hioa vanha musta maali pois ja ostaa joku pohjamaali?\nEhdotelkaa myös hyviä maaleja, lakkoja sunmuita mitä tässä projektissa kannattaisi ottaa huomioon.\nEsimerkiksi: ostanko vain spray maalin ja spray lakan? Tuleeko näillä hyvää jälkeä?\nKirjoittanut Shape » 12.12.2013 18:49\nKäyppäs kysymässä asiaa täältä.\nTässä topikissa on ideana lähinnä esitellä valmiita omia pikkuprojekteja tai välivaihetta.\nKirjoittanut mikkelius » 18.12.2013 18:29\nen ole aivan varma että kuuluuko tänne mutta kysympä kuitenkin. onko kukaan ikinä modannut 125 dt konetta riejuun tai muuhun vekottimeen missä on vakiona am6 moottori. että onko minkälainen homma vai kannattaako suosiolla jättää tekemättä.\nTänään on 19.1.2021 10:42


Ohituskoulu 14.9.2020 Johanna Heiskanen Kirkkonummi - Labradorinnoutajakerho ry\nOhituskoulu maanantaina 14.9.2020 Kirkkonummella klo 17.30 alkaen, kesto noin tunti.\nKiristyykö hihna ja hermot, kun tulee toinen koira vastaan? Aloittaako karvakamusi haukkumisen vai käykö maahan odottamaan leikkikaveria?\nJos kuulostaa tutulta, on ohituskoulu teitä varten!\nOhituskoulun tarkoituksena on tarjota avaimet kaikenikäisille koirakoille sujuviin ja mukaviin ohitustilanteisiin sekä myös kohtaamisiin arkielämässä. Harjoittelemme toisten koirien ohittamista, rauhallista kohtaamista sekä hihnakäytöstä\nPerehdymme koiran sekä etenkin ohjaajan toimintaan ohitustilanteissa saadaksemme teille rauhallisemman arjen remmilenkeillä.\nVarioimme tunnilla paljon erilaisia kohtaamisia ja häiriöitä.\nKoulutus on tarkoitettu aikuisille ja pennuille, kunhan rokotukset ovat kunnossa *).\nKoulutuksen hinta: 11,00€ jäsenille ja ei-jäsenille 14,00€.\nOhituskoulu on kertaluonteinen treeni.\nKoulutuspaikka: Kirkkonummen Citymarketin parkkipaikan vieressä nurmikentällä. Osoite on Asemankulma 2. 02400 Kirkkonummi\nIlmoittaudun ohituskouluun 14.9.2020\nTarkistathan, että antamasi yhteystiedot on kirjoitettu oikein ja että annoit myös puhelinnumeron! Kurssi-ilmoittautumiset ovat sitovia. Sairaat koirat eivät voi osallistua treeneihin. Emme voi myöskään korvata ohjaajan tai koiran sairastumisista tai muista syistä johtuvia poissaoloja. Nämä ja muut ilmoittautujaa sitovat asiat, kuten henkilötietojen käsittely löytyvät sivulta Ilmoittautuminen kursseille ja tapahtumiin


Mikä on haavoittuvuusarviointi? / Haavoittuvuuden arviointityökalu-ManageEngine haavoittuvuuden hallinta Plus | Seller's Attorneys\nOletko ahkera IT-ylläpitäjä kädet liimattuna järjestelmään, silmät niitattuna näyttöön? Etsittekö jatkuvasti internetistä uusia uhkia ja luokittelette löydettyjä haavoittuvuuksia turhaan yrittäessänne estää organisaatiotanne joutumasta kyberhyökkäyksen uhriksi? Saatat purra enemmän kuin pystyt pureskelemaan.\nuusia haavoittuvuuksia tunnistetaan 90 minuutin välein. Mutta älä panikoi; Manageenengine on ratkaisu. Haavoittuvuus Manager Plus tuo sinulle älykkään, kattavan haavoittuvuusanalyysin, joka säästää aikaa ja vaivaa auttamalla sinua priorisoimaan, mihin keskittyä ensin.\nkatso alla olevalta videolta nopea vilkaisu haavoittuvuuksien hallinta Plus-konsoliin ja katso, miten se toimii.\nJatka lukemista oppiaksesi kaiken tarvittavan haavoittuvuusarvioinnista.\nmikä on haavoittuvuusarviointi (tai tarkemmin sanottuna haavoittuvuusanalyysi)?\nmihin tarvitset haavoittuvuuden arviointityökalua?\nHow to assess security vulnerability – vulnerability assessment checklist:\ntorju uhkaava vaara haavoittuvuuden hallinta Plus-ohjelman haavoittuvuuden arviointiominaisuuksilla.\nPoista katvealueet ja pidä kirjaa varoistasi.\nnappaa haavoittuvuudet sellaisina kuin ne ilmenevät jatkuvalla haavoittuvuuden seurannalla.\nHyödynnä toimintakelpoisia oivalluksia haavoittuvuusarvioinnin hallintapaneelin avulla.\nhaavoittuvuuden vakavuus Yhteenveto: Trust the severity ranking.\nnollapäivän haavoittuvuudet:tiedä mitä olet tekemisissä.\nhaavoittuvuus Ikämatriisi:pisto ajassa säästää yhdeksän.\nhaavoittuvuudet ajan mittaan: mitä vähemmän, sen parempi.\nhoida tietoturva-aukkoja integraalihaavoittuvuuden korjaamisella.\nhaavoittuvuusarviointi on prosessi, jossa tunnistetaan, arvioidaan ja luokitellaan tietoturvahaavoittuvuudet niiden yritykselle aiheuttaman riskin perusteella, jotta voit rajata uhkaavimmat riskit oikea-aikaiseen riskien vähentämiseen. Se on ennakoiva lähestymistapa endpoint security, joka tarjoaa organisaatiollesi tietoa siitä, mitä haavoittuvuuksia todennäköisemmin hyödynnetään, joten voit nopeasti paikata pahimmat puutteet ennen kuin ne johtavat tietomurtoon.\ntuoreen Forrester Global Security Surveyn mukaan ” 49 prosenttia organisaatioista on kärsinyt yhden tai useamman tietoturvaloukkauksen kuluneen vuoden aikana, ja ohjelmistojen haavoittuvuudet olivat suurin tekijä näissä tietoturvaloukkauksissa.”Tämän lisäksi haavoittuvuudet ovat nousseet huimasti viime vuosina. Vuonna 2018 löytyi 22 022 tietoturvahaavoittuvuutta, mikä korostaa haavoittuvuusarvioinnin merkitystä organisaatioissa.\nvalitettavasti yhdelläkään tietoturvaryhmällä ei ole resursseja tai aikaa käsitellä jokaista haavoittuvuutta manuaalisesti. Vaikka olisikin, vakavimpiin on puututtava ensin, sillä kaikki haavoittuvuudet eivät muodosta yhtä suurta uhkaa organisaatiolle. Kuvittele nyt, jos sinulla olisi haavoittuvuusarviointityökalu, joka antaisi tarvitsemasi taustatiedot; tämä auttaisi sinua näkemään, mitä todennäköisesti hyödynnetään ja mitä ei, joten voit käsitellä kiireellisiä puutteita ensin.\nnopeasti hyödynnettävien uhkien varhainen tunnistaminen, jotka edellyttävät vain vähän tai ei lainkaan käyttäjän toimenpiteitä.\nhaavoittuvuuksien asettaminen kontekstiin niiden prioriteetin, kiireellisyyden ja vaikutusten ymmärtämiseksi.\npriorisointivaste, kuten paikkaus / lieventämistoimenpiteet.\nvälttäen mojovat sakot siitä, että ei ole noudattanut KYBERTURVALLISUUSVAATIMUKSIA ja määräyksiä, kuten HIPAA ja PCI DSS.\npaikkaus saattaa häiritä yrityksen toimintaa. Haavoittuvuuden arviointi ohjelmisto, voit tehdä eroja, mitä on todennäköisesti hyödynnettävä ja mitä ei, jotta voit lykätä paikkaus vähemmän kriittisiä kysymyksiä kustannukset vahvistamisesta, joka olisi ulos painaa sen riski.\nuseimmat haavoittuvuuden arviointityökalut tarjoavat yhteisiä mittareita, kuten vakavuusluokitukset ja Common Vulnerability Scoring System (CVSS) – luokitukset tietoturvahaavoittuvuuksien arvioimiseksi. Kuitenkin, todella ymmärtää riskejä haavoittuvuuden, sinun täytyy katsoa pidemmälle kuin perus mittareita.\nsinun tulee ottaa seuraava tarkistuslista huomioon, kun suoritat tietoturva-alttiusanalyysia:\nonko haavoittuvuus paljastettu julkisesti?\nkuinka kauan haavoittuvuus on vaaninut päätepisteissäsi?\nkuinka vaikeaa haavoittuvuuden hyödyntäminen on?\nonko myyjä julkaissut paikkauksen haavoittuvuudelle?\nOletko käyttänyt haavoittuvuuden arviointityökalua poimiaksesi merkityksellisiä tietoja kerätyistä skannaustiedoista?\ntarjoaako haavoittuvuuden arviointityökalusi mitään lieventäviä toimenpiteitä siinä tapauksessa, että korjaustiedostoa ei ole saatavilla?\nsisältyvätkö kyseiset omaisuuserät tietokantoihin ja verkkopalvelimiin, jotka sisältävät kriittistä tietoa ja harjoittavat ratkaisevaa liiketoimintaa?\njos luotat organisaatiosi tietoturvaan haavoittuvuuden Arviointityökalujen avulla, ota säännöksi, auttaako nykyinen ratkaisusi yllä olevan haavoittuvuuden arvioinnin tarkistuslistan täyttämisessä—muuten olet vaarassa liittyä tiheästi asuttuun kybersualtien kerhoon.\n”korjaa kaikki!”on tullut vanhanaikainen käsite. Sen sijaan, haavoittuvuus Manager Plus saarnaa uutta evankeliumia, ” paikantaa, priorisoida, ja patch!”Hyökkääjillä on parempi käsitys siitä, mikä toimii ja mikä ei. Grab haavoittuvuus Manager Plus nyt tehdä saman haavoittuvuuden arviointi, että hakkerit tekevät, ja pysyä edellä niiden haitallisia toimia.\nkatvealueiden poistaminen on avain tehokkaaseen haavoittuvuuden arviointiin. Heti kun se on verkossa, haavoittuvuuksien hallinta Plus havaitsee automaattisesti Active Directoryn ja työryhmän varat. Yritysten, jotka skaalautuvat melko usein ei tarvitse huolehtia, koska uusia omaisuuseriä löytyy, kun ne lisätään verkkoon. Hyödyntämällä endpoint agent-tekniikkaa voit pitää silmällä järjestelmiäsi, palvelimia, kannettavia tietokoneita, virtuaalikoneita ja työasemia niiden sijainnista riippumatta.\non mahdollista, että et tee oikea-aikaisia toimia, kun suoritat manuaalisia tai ajoitettuja haavoittuvuustarkistuksia. Joka kerta, kun uusi laite tai ohjelmisto tulee verkkoon, organisaatiosi altistuu uusille haavoittuvuuksille. Kuvittele, jos onni vehkeilee, jotta hyökkääjät voivat käyttää hyväkseen heikkouttasi tämän raukeamisen aikana! Voit riistää heiltä tämän hyödyn, sinun täytyy suorittaa jatkuvaa haavoittuvuuden seuranta tunnistaa ja ratkaista uusia haavoittuvuuksia, kun ne syntyvät. Koska haavoittuvuus Manager Plus hyödyntää agenttipohjaista skannausta, se tutkii päätelaitteesi 90 minuutin välein uusien haavoittuvuuksien varalta häiritsemättä verkon toimintaa.\nKatso vilaukselta, mikä on tärkeintä. Nämä intuitiiviset infografiikat on räätälöity kohdistamaan huomiosi verkon hälyttävimpiin alueisiin, jotta voit helposti erottaa matalalla roikkuvat hedelmät ja vastata niihin ensin.\nälä vähättele vakavuusrankingin merkitystä; ne ovat yleinen haavoittuvuuden riskinarviointistandardi. Haavoittuvuuden vakavuuden tiivistelmä auttaa sinua seuraamaan, kuinka monta haavoittuvuutta sinun on ratkaistava kunkin vakavuustason osalta, ja tarjoaa paremman näkyvyyden siitä, kuinka monta kriittistä haavoittuvuutta, kuten helposti hyödynnettävissä oleva etäkoodin suoritus (RCE), etuoikeuksien nousu ja madotettavat haavoittuvuudet, jätetään osoittamatta verkkoosi.\nyksi tärkeimmistä tietoturva-alttiusarvion näkökohdista on, kuinka tehokkaasti haavoittuvuusarviointityökalusi pitää sinut ajan tasalla nollapäivähaavoittuvuuksista. Nollapäivän haavoittuvuudet ovat helpoimpia kohteita hakkereille, koska ne tehdään tunnetuksi yleisölle tai hyödynnetään luonnossa ennen kuin myyjä pystyy vapauttamaan korjaustiedoston virheen korjaamiseksi, joten on tärkeää varmistaa, etteivät ne hautaudu pikkuasioiden joukkoon. Haavoittuvuus Manager Plus yhdessä nollapäivän laskentakaavion kanssa antaa sinulle yksittäisen näkymän nollapäivän haavoittuvuuksista verkostossasi, jotta voit tunnistaa ne nopeasti ja joko paikata ne tai käyttää vaihtoehtoista lieventämistoimenpidettä odottaessasi korjausta myyjältä. Tutustu miten voit lieventää nollapäivän haavoittuvuuksia haavoittuvuuksien Manager Plus.\nhaavoittuvuuksien kohdalla aika on pelin nimi. Aika haavoittuvuuden ilmoituksen ja hyödyntää koodin julkistaminen on huomattavasti kutistunut viime vuosina. Mitä kauemmin odotat, sitä kauemmin jätät verkkosi auki hyökkäyksille.\nkriittisiä haavoittuvuuksia voidaan usein hyödyntää automaattisesti ilman käyttäjän vuorovaikutusta, joten nämä puutteet on korjattava välittömästi. Tärkeiksi luokiteltuja haavoittuvuuksia on vaikeampi hyödyntää, mutta ne pitäisi kuitenkin korjata 30 päivän kuluessa. Kriittistä tai tärkeää pienempänä pidetty haavoittuvuus on korjattava 90 päivän kuluessa.\nhaavoittuvuuden Ikämatriisi antaa konsolidoidun kuvan haavoittuvuuksien iästä ja vakavuudesta, joten voit keskittyä haavoittuvuuksiin, jotka on poistettava ennen määräaikaa. Voit joko valita tarkastella haavoittuvuuden Ikä päivästä se on julkaistu tai päivästä se on löydetty verkossa. Voit myös käyttää suodatinta näyttämään vain haavoittuvuuksia, joilla on julkisia hyväksikäyttöjä.\najattele haavoittuvuuksia, kuten reikiä laivassa. Yksittäin nämä reiät eivät välttämättä aiheuta suurta ongelmaa,mutta lopulta niiden yhteisvaikutukset saattavat upottaa koko organisaatiosi. Nopea vilkaisu haavoittuvuustrendiin voi antaa sinulle käsityksen siitä, kuinka hyvin haavoittuvuuksien hallinta tuottaa tulosta. Seuraa haavoittuvuusarvioinnin edistymistä ja pysy haavoittuvuuksien päällä. Kuinka turvalliseksi tuntisit itsesi, jos voisit vain tuoda haavoittuvuuksien määrän lähelle, ellei jopa nollaan?\nHaavoittuvuushallinta Plus automaattisesti kuratoi listan haavoittuvuuksista, jotka ovat hyväksikäytön partaalla. Tässä luettelossa otetaan huomioon erilaisia riskitekijöitä, kuten haavoittuvuuden hyväksikäytettävyys, sen vakavuus, ikä ja korjaustiedostojen saatavuus. Tämä taulukko auttaa sinua varmistamaan, että et ole jättänyt pois mitään olennaista haavoittuvuuden arviointiprosessissa.\nkun haavoittuvuudet korreloivat automaattisesti niiden paikkausten kanssa, voit ottaa paikkaukset käyttöön heti priorisoituihin haavoittuvuuksiin. Haavoittuvaisuushallinta Plus mahdollistaa myös erillisen korjaustiedostojen hallintamoduulin säännöllisen paikkausaikataulujen järjestämiseen, jotta verkkosi pysyy vapaana haavoittuvuuksista. Mutta entä nollapäivät ja legacy-ohjelmisto? Nämä lieventämistä tarjoamia ratkaisuja haavoittuvuus Manager Plus ovat käteviä, vaikka unpatchable reikiä.\nmitä vielä odotat? Suorita haavoittuvuusarviointi nyt ilmainen, 30 päivän kokeiluversio haavoittuvuus Manager Plus, ja vahvistaa cyber sietokykyä pelastaa itsesi liittymästä tiheästi asuttu club cyber uhreja.\n⟵ 15 suurta plussaa ja miinusta sosiaalityöntekijänä olemisesta