kolmas linja: 2008\nMainoskatko, olkaa hyvät\nKävin eilen elokuvissa, kun Kinopalatsi täytti jotain vuosia ja piljetit maksoivat vain viisi euroa kappaleelta. Koska nuija filmimonopoli tuntuu esittävän mielenkiintoisia elokuvia lähinnä päivisin, oli tuntui sopivan filmin valinta aluksi aika hankalalta (ku ei siis tod kiinnosta joku quantum of solace niinku daa). No, onneksi sitten huomattiin, että ennakkonäytöksessä oli joku kotimainen elokuva, nimeltään Putoavia enkeleitä. Vähän epäilevin mielin sitten päädyttiin siihen, eikä Baader Meinhof Komplexiin. (Epäilevin mielin siksi, että kotimainen elokuva, silloin kun sitä aina silloin tällöin katsoo, aiheuttaa usein lähinnä joko kauhean myötähäpeän tai vähintäänkin vaivaantuneen olon.)\nVaan olipa hyvä, että päädyttiin. Elokuva oli nimittäin hyvä, lähestulkoon erinomainen, varsinkin ollakseen suomalainen elokuva. Filmissä, joka sivumennen sanoen kertoo Aila Meriluodon ja Lauri Viidan tarinan fiktiivisen tyttären kautta, oli toki joitain puutteita ja välillä lievää ylinäyttelemistä, mutta yleisesti ottaen se oli oikein hyvä elokuvakokemus. Vaikka eihän elokuva nyt voi ollakaan läpeensä huono, jos siinä on Oiva Lohtander. Myös Tommi Korpela ja Elina Knihtilä vakuuttivat, Elena Leevekin enimmäkseen.\nNo joo, menkää katsomaan se, enskari on 5.12.\nKuva myös täältä.\nEttä miksi kaikissa erilaisissa internetissä sijaitsevissa paikoissa, joihin henkilön tulee kirjautua käyttäjätunnuksella ja salasanalla (esim. blogi, tai tämän mietinnän aiheuttaja huuto.net), on aina se "Oletko unohtanut salasanasi" -kohta, muttei ikinä "Oletko unohtanut käyttäjätunnuksesi?" -kohtaa. Kyllä minä salasanani muistan, mutta en ikinä muista käyttäjätunnustani! Että oma namikka pitäisi kyllä olla tälle käyttäjätunnusasialle, kun nyt joudun tilailemaan itselleni niitä salasananvaihtosähköposteja yhtenään, vaikka muistan salasanani aina.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 17.36 2 kommenttia:\nTästä on taas niin pitkä aika kun olen viimeksi tänne mitään kirjoitellut, että alkaa hävettää jo vallan. Toisaalta nytkin pitäisi mennä lähinnä nukkumaan, koska menen aamukahdeksaksi (!) luennolle. Contemporary urban Latin America. En olekaan ollut siellä vielä kertaakaan, kun viime viikolla se oli peruttu ja sitä edellisellä viikolla olin Espanjassa (siellä oli mukavaa, kuten tavallista).\nMinulle noin yleensä kuuluu seuraavaa:\n1. yritän edelleen valmistua kandiksi, nyt näyttää sen suhteen jo melko lupaavalta\n2. sitten olen lähinnä töissä tai töissä (niitä on tavallaan kaksi koska olen ahne possu tai siis köyhä opiskelija)\n3. tekee oikeastaan mieli juoda taas punaviiniä (nam), kaapissa on espanjalaista\n4. portugalin opiskelu on kivaa, kivempaa kuin ranskan\n5. en osaa tilata itselleni uutta verokorttia, ja tunnen itseni muutenkin toisinaan yhteiskuntakelvottomaksi huithapeliksi\n6. pitäis mennä ikeaan, kuinka tylsää\nNo jaa, ei tästä nyt oikein tullut mitään. Katotaan joku toinen kerta.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 23.08 Ei kommentteja:\nNo nyt sitten kokkausbloggaan lisää, kun en muutakaan jaksa tehdä (tai no, jaksaisin neuloa uusia mustia palmikkosäärystimiä, mutta kuten on jo aiemminkin tullut todettua: tämä EI ole neuleblogi. Eikä kyllä sen enempää mikään muotiblogikaan). Siispä. Tänään valmistin ateriaksi paputäytteisiä enchiladoja. Niistäkään ei tule nyt kuvaa, sillä kanssa-asuja pistelee parhaillaan viimeistä yksilöä napaansa aikamoista vauhtia.\nYhteen uunivuoalliseen papuenchiladoihin tarvitset: n. 5 tortillalettua (koska oon niin pro niin meillä oli itsetehtyjä, mutta kaipa ne kaupan versiotkin kelpaavat), purkillisen tai tölkillisen mustapapuja, sipulin, valkosipulia, chiliä, chilkastiketta, korianterinsiemeniä, suolaa, mustapippuria, ruokaöljyä, tomaattipureeta, paprikaa, raastettua juustoa ja vihreitä oliiveja. Lisäksi meillä oli kyytipoikana purjoa, avokadoa, kermaviiliä, salaattia ja lisää chilikastiketta.\nHomma alkaa papumuhenteen valmistuksella (tässä vaiheessa voi laittaa myös uunin lämpiämään, jos on hidas uuni teillä, kuten meillä on melko hidas, n. 200 asteeseen ehkä). Pieneksi silpuksi laitettu sipuli, valkosipuli ja tuore chili (maun mukaan, laitoin yhden sipulin, kaksi kynttä valkosipulia ja kaksi chilipalkoa) heitetään pannulle ruokaöljyyn paistumaan rouhitun mustapippurin ja yhtä lailla rouhitun korianterin kanssa. Paistellaan hetki. Sitten sekaan voikin viskata huuhdotut ja valutetut pavut, ja hetken päästä myös purkillisen tomaattipyreetä ja vettä.\nNyt pitäisi sitten odotella niin kauan, että pavut alkavat pannulla hajota ja muodostaa sopivaa koostumusta. Oli vähän kiire, joten edesautoin prosessia hienontamalla osan pavuista haarukalla. Heitin sekaan jossain välissä myös hiukan suolaa, chilkastiketta ja puolikkaan paprikan pilkottuna (tämä paprika ei ole mikään erityisen oleellinen osa, mutta kun sattui sellainen kaapista löytymään niin pääsi mukaan sekin).\nKun papujen koostumus on oiva, sijoitellaan uunivuoan reunaan yksi tortillalätty, laitetaan keskelle kauhallinen papuhässäkkää ja kääräistään lätty rullalle. Näilla rullilla sitten täytetään koko vuoka (meidän vuokaan mahtuu viisi, ehkä kuusikin jos oikein sulloisi). Päälle heivautetaan kourallinen raastettua juustoa ja oliiviviipaleita (jälkimmäiset eivät taaskaan ole pakollisia, mutta on tietenkin sitä parempi, mitä useampaan ruokaan onnistuu oliiveja sijoittamaan).\nSitten vuoka menee uuniin ehkäpä vartiksi, tai suunnilleen niin pitkäksi aikaa kun juustolla kestää sulaa ja saada hieman väriä itseensä. Sillä välin voi valmistaa lisäkkeet kuten salaatin. Jos tulee kovin tulinen setti, niin kermaviili taittaa sitä kivasti. Ja avokado nyt vaan on kanssa aika hyvää. Sellainen setti.\nNyt pitäisi ryhtyä askartelemaan application letteriä, mutta taidanpa sittenkin neuloa hieman.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 19.52 2 kommenttia:\nKävin tänään kangaskaupassa katselemassa kankaita (kuinka yllättävää, eihän siellä paljon muutakaan katseltavaa ole) verhoja ja kylpytakkia varten. Siellä kaupassa mainostettiin "glamour-kankaita". En jäänyt tarkemmin ottamaan selvää, mitä ne sellaiset klamuurikankaat on, mutta sen sijaan tajusin, että minulla tulee sanasta 'glamour' välittömästi mieleen Johanna Tukiainen. Että kiitos nyt sitten tästäkin.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 17.21 Ei kommentteja:\ntidididi tidididi tididdididdidii\nVaroitus lukijoille, nyt seuraa taas ruokabloggausta. Toisinaan mietin, pitäisikö perustaa ihan oikea ruokablogi. Olen nimittäin omasta mielestäni aika kelpo kokki. Pohdin taas asiaa ja tulin siihen lopputulokseen, että kahdesta syystä ei pitäisi perustaa. Ensimmäinen syy on se, etten kuitenkaan jaksaisi ottaa kuvia valmistamistani ruuista (kun en jaksa ottaa kuvia mistään muustakaan koskaan, ja koska lisäksi yleensä on nälkä silloin kun on laittanut jotain oivallista murkinaa, ja sen ruuan haluaa syödä eikä valokuvata). Toinen syy on se, etten juuri koskaan mittaa mitään käyttämiäni raaka-aineita (paitsi leipoessani kyllä yleensä, mutten oikeastaan pidä leipomisesta edes). En juuri koskaan myöskään laita ruokaa orjallisesta minkään reseptin mukaan vaan sovellan aika paljon. Paljonpa on sitten lukijalle iloa sellaisesta ohjeesta, että "tein tänään tosi hyvää ruokaa, siihen tuli... mitäs siihen tulikaan? Ainakin tuli ripaus sitä ja luraus tätä ja yksi tuo. Ja paljon oliiviöljyä!".\nNo jaarittelut sikseen, kerron nyt teille uudesta aluevaltauksesta: itse tehdystä jäätelöstä! Spottasin tämän postauksen joku tovi sitten, ja siitä lähtien mielessä muhi ajatus itse askarrellusta jäätelöstä, nam. En nyt tietenkään, tavoilleni uskollisena, noudattanut juuri tuota ohjetta, vaan aloin heti vimmatusti soveltaa! Löysin Aseanic Tradingista condensed sweetened milkiä, ja pienen ajatustyön tuloksena syntyi lopulta litran verran omena-kanelijäätelöä. Tässäpä ohje, tadaa!\nValmistukseen käytin seuraavia raaka-aineita:\nmaitotiivistettä 1 tölkki (purkilliseni oli n. 400g jotain hollantilaista makeutettua kamaa, jonka alkukoostumus oli suoraan sanottuna ällöttävän kiisselimäinen),\nkuohukermaa 1 purkki,\nvähän tomusokeria (lähinnä kerman vatkautumiseen, kun tuo maitoällötys oli jo makeutettua)\nvähän sitruunamehua (myös kermaan),\nehkä n. 2 tai 3 dl omenasosetta (joka on hyvää ja jota meillä on pakastimessa, kiitos kanssa-asujan äidin),\n1 hapan kotimainen omena ja\naika paljon kanelia (ainakin kaksi teelusikallista varmaan hujahti, vaikea tietää kun kaadoin suoraan pussista).\nNäiden ainesten muuttaminen jäätelöksi vaati seuraavia toimenpiteitä: kaadoin kerman kulhoon ja heitin perään humpsauksen tomusokeria ja puristin sitruunasta hiukan mehua. Kanssa-asuja vatkasi kerman kohtuulliseksi vaahdoksi. Toiseen kulhoon kaadoin maitotiivisteen, jonka koostumus ei kyllä esim. laisinkaan vatkautunut. Luovutin. Kermavaahtoon sekoitin omenasoseen (joka oli vatkaamisen aikana marttakerholaisen näppärästi sulatettu hyörykattilassa, kun ei tässä taloudessa ole esim. mikroa) ja kanelin. Kaadoin höystetyn kerman maitotiivisteen yhteyteen ja sekoittelin ponnekkaasti (mutten liian ponnekkaasti kuitenkaan). Pilkoin yhden omenan sopiviksi täkypaloiksi ja sekoitin ne mukaan. Kaadoin koko hoidon uuteen 1,2 litraa vetävään muoviseen eväsrasiaani ja sijoitin lootan ilman kantta pakkaseen. Siellä se jäätelö-to-be sai miettiä tekemisiään ehkä pari tuntia, jonka jälkeen se vatkattiin (samaisessa pakastinrasiassa kun en jaksanut kaataa sitä kulhoon) haarukalla sekaisin. Tämä toimenpide toistettiin n. puolentoista tunnin välein yhteensä kolme kertaa. Useampiakin kertoja olisi voinut toistaa, mutta sitten tuli nukkumaanmenoaika, ja jäätelö sai jäädä pakkaseen saatuaan kannen päälleen.\nTuli siitä aika hyvää. Pieneen rasiaan tein myös kokeilun luonnonjogurttijäätelöstä, se vaatii hiukan tuotekehittelyä koostumuksen osalta (maku oli kyllä bueno). Ostin tänään uuden tölkin maitoällötystä, saatan raportoida seuraavienkin kokeiluiden onnistumisesta, jos jaksan.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 18.55 3 kommenttia:\nV*tuiks meni sitten sekin brändinrakennus\nkyllä mahtaa nyt Stupanderia vituttaa.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 21.29 Ei kommentteja:\nJulkinen anteeksipyyntö Jan Vapaavuorelta\nHaluan täten pyytää asuntoministeri Jan Vapaavuorelta mitä nöyrimmin anteeksi, että viime eduskuntavaalien jälkeen mollasin häntä blogissani. (noh, sitä blogia ei nyt nykyään varmaan enää kukaan lue, mutta tässä onkin kyse periaatteesta. Tarkemmin periaatteesta saada jurpo pääministerimme hiljaiseksi. Mielellään heti. Ja lopullisesti.)\nEn nyt ota sen laajemmin kantaa pääministerin pääkaupunkiseutu-visioon (naurettavaa pelleilyä), mutta minusta on sangen hyvä, että aivan ministeritasolta joku vähän ärähtää. Vapaavuori voisi kyllä saada jonkun vuoden yllättäjä -palkinnon, sikäli iloisia yllättäjiä ovat miehen kannanotot ministeriaikana olleet. (älkää nyt kuitenkaan huolestuko, en aio edelleenkään äänestää kokoomusta) (joku roti!)\nAiniin, ja Matille vielä sellaisia terveisiä, että kun nyt ihmisten pitää saada mitä ne haluavat, niin voisittekos siellä kansakunnan kaapinpäällä huomioida minunkin toiveeni. Tahtoisin hyväpalkkaisia töitä ja halvan asunnon pääkaupungin keskustasta, jossa ei olisi autoja eikä välttämättä paljoa lapsia tai eläimiäkään, mutta sen sijaan kivoja ravintoloita ja kirjakauppoja saa olla. Sähköautot ja talopaketit ja pääministerit voitte hajasijoittaa sinne nurmijärvillenne, kiitos. (paitsi ainiin, enhän minä äänestä keskustaakaan)\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 19.56 2 kommenttia:\nmä lennän taas\nAnteeksi, etten ole antanut kuulua itsestäni viime aikoina. Olen mm. ollut töissä ja ostanut lentoja. Lentojen ostaminen on aika työlästä puuhaa. Se vaatii lukuisia tunteja ihmettelyä internetissä, erinäisiä laskutoimituksia, luottokortin ja ties mitä. Olen tässä viikon aikana ostanut seuraavat lennot: Tampere-Dublin, Dublin-Madrid, Barcelona-Helsinki ja Helsinki-(Amsterdam)-New York-(Amsterdam)-Helsinki. Nytpä otankin kerralla ilon irti siitä, etten esim. yksityisautoile tai lihansyö, ja nostan ekologisen saappaanjälkeni hyvälle suomalaiselle tasolle! (itse asiassa aion ostaa vielä lennot New Yorkista Meksikoon ja takaisin, jahka Visallani on taas luottolimittiä, eli ehkä ensi kuussa tai joskus, joten ei puhuta siitä nyt.)\nSe hyvä puoli tässä tietysti on, että olen kohta sen verran veloissani, ettei oikein muuta tarvitsekaan sitten ostaa.\nTöissä on edelleen samaa, enkä oikein tiedä, miten minun tulee menetellä, jos haluan valmistua kandiksi tässä joskus lähiaikoina. Asioita on myös vähän vaikea selvittää, koska kaikki yliopiston henkilöt ovat tavattavissa lähinnä silloin, kun olen töissä, enkä tosiaankaan tapaamassa ketään amanuensseja.\nEn jaksanut mennä taiteiden yöhön. Ei paljon kiinnosta.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 23.25 Ei kommentteja:\nminä ja saagimin ansku\nAnusaagim päästeli tässä yhtenä päivänä lehden kannessa, että sitä parkaa ärsyttävä rumat ihmiset. No, niin ärsyttävät välillä minuakin. Puhtaasti ulkonäöllistä rumuutta enemmän minua kyllä ärsyttää kanssaihmisissä kaikkinainen yleinen tyhmyys, tupelous ja suorastaan lammasmainen muumeilu. Kaikki suomalaisen ihmisen minua eniten ärsyttävät puolet paljastuvat yleensä, kun ne ihmiset lähtevät kotoaan kaduille ja muualle ns. "ihmisten ilmoille". Tämän lisäksi ärsyttävät puolet ja muu yleinen tyhmyys paljastuu nettihesarin keskusteluissa, mutta se, että ylipäänsä luen niitä, on tietysti enimmäkseen oma vikani, eikä minun ole ollenkaan pakko mennä nettihesariin toisin kuin ihmisten ilmoille on mentävä melkein joka päivä esim. työmatkan muodossa.\nAiemminkin olen saattanut täällä valittaa keskustapyöräilyn epäautuudesta Helsingissä. Tosin kuulin, että Tampereella se on vielä kauheampaa, jos ylipäänsä selviät hengissä kauhistellaksesi, eikä katkeroitunut eläkeläinen ole työntänyt sinua bussin alle tai kävelykeppiään tai ties mitä rollaattoriaan pinnojen väliin. Jostain syystä tamperelaisten kärsimyksistä tulee itselle jotenkin kierolla tavalla parempi mieli. Tästä huolimatta minua ei lakkaa ihmetyttämästä, miten - oletettavasti - kouluja käyneet, aikuiset ihmiset eivät tunnista asfalttiin maalattua, melko selkeästi polkupyörää esittävää symbolia. Tai voi tietysti olla, että he eivät vain tajua polkupyöränkuvan asfaltissa symboloivan yhtään mitään. "Kas, onpa katuun maalattu kiva kuva päiväni piristykseksi", ajattelevat vain. Tai, ehkä Helsingissä on tosi paljon hulluja, jotka luulevat itseään polkupyöriksi. Ja annas olla, jos erehdyt soittamaan pyörään asennettua soittokelloa varoittaaksesi pyörätiellä löntysteleviä muuleja lähestymisestäsi. Siirtyykö arvon löntystelijä smuutisti omalle puolelleen tietä? No ei tasan ikinä siirry! Vaihtoehtoisia reaktioita on yleensä kaksi: joko löntystelijä muuttuu pyörän kellon vaikutuksesta väylän puolelta toiselle loikkivaksi, hysteeriseksi pupuksi, tai alkaa huutaa kuin hyeenaa että "kattosit etees" (öö, niinhän minä juuri tein).\nKesällä iloksemme saapuneet turistit tekevät homman tekee kaksin verroin haastavammaksi, joskin ehkä myös piristävät nuutuneen työmatkailijan päivää uusin tempauksin. Esim. kerran jotkut japanialaistyyppiset aasialaiset olivat laumoittuneet Rautatientorin viertä kulkevalle pyörätielle. Kellon rimpautus ei saanut niitä ensin liikauttamaan eväänsäkään. Sitten ne ottivat valokuvia!\nTämän suosikkiärsytykseni lisäksi en kykene myöskään käsittämään sitä, että jos kadulle X rakennetaan raitiovaunukiskoa/vaihdetaan asvalttia/ jotain putkistoa tms. jonka takia kulkuväylä on kaventunut noin kymmenesosaan entisestä niin MINKÄ TAKIA pitää henkilöiden alkaa pitää jotain torikokousta siinä kaikista kapeimmassa kohdassa, aina?!!?\nViime päivien uusi ärsytyksenaiheeni on lammasmainen autojen pelko suojateitä ylitettäessä. Minusta on kerta kaikkiaan täysin kummallista, että esim. Pohjoisespalla, joka ei varsinaisesti ole mikään E-18-tie, suojatien reunalle saattaa kerääntyä kymmeniä ihmisiä jännittämään, josko joku herra autoilija hieman hidastaisi tai jopa antaisi tietä, että pääsisi ylittämään tuon pelottavan valtaväylän. Ja suomalainen autoilija on tietysti siitä metka, ettei se tietenkään mitään tietä anna, kyllähän nyt köyhien jalankulkijoiden on väistettävä Suurta Autoilijaa! Eivätkä varmaan opi ikinä antamaankaan tietä, ellei niitä laita sitä antamaan (sikäli tuntuu olevan tuon autokoulun käyminen useimmille aika turhaa, kun ei ne siellä näytä mitään oppivan). Rakkaat jalankulkijat, astukaa sille suojatielle, sitä varten se siihen on maalattu!\nLopetan nyt tämän vitutuspainotteisen liikennekatsauksen tähän, mutta enköhän taas parin päivän päästä ole täynnä uutta ärsytystä. Heissulivei!\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 20.35 2 kommenttia:\nJos mullois miljoona\nniin lähtisin heti jonnekin lomille. Lueskelen tässä sunnuntain ratoksi mm. eri maissa asuvien henkilöiden blogeja (niinno, tuo nyt kattaa ihan kaikki blogit), mutta joka tapauksessa erityisesti eräät Meksikoon sijoittuvat blogit ovat viihdyttäneet minua jo tovin. Voisin mieluusti matkustaa vaikkapa juuri sinne Mehikoon. Heti!\nOlen myös yrittänyt saada löydettyä itselleni lentoja, en tosin Meksikoon, vaan vanhaan ja tuttuun Espanjaan lokakuun puolivälissä. Omat haasteensa lennoille asettaa se, että olen ajatellut lentää Madridiin, mutta palata Barcelonasta. Finski on ainoa lentoyhtiö, joiden lentohaussa on ylipäänsä sellainen "palaa eri kaupungista" -ominaisuus. Finskillä ei kuitenkaan ole järin halpoja lentoja: edukkain Madrid-Barcelona-kombinaatio maksaisi vähän yli 400e! Spanairilta löysin lennot, jotka olisivat yhteensä vain himpun yli 300 euroa, joten harkitsen nyt niiden ostamista, jos nyt nuo hinnat ovat voimassa silloinkin kun tilillä on hiukan enemmän rahaa. Kaikki halpisyhtiöt ovat olleet lentometsästyksessä todellinen pettymys: useimmat niistä eivät edes lennä Madridiin, ja esim. Blue1 on ilmeisesti vähentänyt Barcelonan lentojaan (ja nostanut hintojaan). Fy fan! Onhan lentomatkustaminen toki ilmastoepäystävällistä ja muutenkin vähän turhaa, että en kai saisi valittaa. Kohonneista hinnoista huolimatta lentäminen taitaa silti olla ainoa edes vähän järjellinen (taloudellisesti sekä ajankäytöllisesti) tapa päästä jonnekin täältä Pohjolan perukoilta. Se olisikin melko poikaa, että voisi junalla hurauttaa vaikkapa Suomenlahden alitse Tallinnaan ja siitä raiteitse aina eteläiseen Eurooppaan asti, vaan kun silkkaa haaveilua ja utopiaa tuo, ainakin toistaiseksi.\nMistä tulikin mieleeni, että reilaamaan voisin kyllä lähteä, ennen kuin täytän pahamaineiset 26.\nLisäksi olen ollut töissä, käynyt pelaamassa jalkapalloa, ja odotan edelleen niitä kesän lämpimiä päiviä.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 18.19 2 kommenttia:\nSuomen vuosi, ja minun.\nTajusin yht'äkkiä, että palasin Espanjasta tasan vuosi sitten (muistamista saattaa helpottaa se, että tänään, kuten silloinkin, on syntymäpäiväni). Tai en nyt oikeastaan niinkään yht'äkkiä, vaan luettuani Hesarista Sanferminesejä (se Pamplonan härkäjuoksuhässäkkä) koskevan uutisen, olinhan viime vuonna tähän aikaan siellä. Silloin juhlin syntymäpäivääni keskellä yötä kaupungin pääaukiolla juoden valmissangriaa (seuraavan päivän pakkaus-siivous-muutto-kiirettä ei voine juhlimiseksi kutsua). Vuosi tuntuu menneen hyvin nopeasti, ja odotan jo varsin innokkkaasti todennäköistä syksyistä Espanjan-matkaani.\nTähän kohtaan minun piti kirjoittaa joku hieno yhteenveto mutta nyt tulikin vieras.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 15.32 Ei kommentteja:\njalkapallohavaintoja, osa 1\nJalkapallohavainto 1: Italian lucatonin nimi onkin ilmeisesti Luca Toni.\nJalkapallohavainto 2: Thierry Henry se ei kyllä rumene edes vanhetessaan (vrt. esim. kuka tahansa muu).\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 23.17 Ei kommentteja:\neräs pieni kysymys\nPitäisiköhän minun alkaa huolestua itsestäni? Voikohan liiallinen lukeminen olla vaarallista? Muistan kyllä lapsena kun jo tädit päivitteli, että "taas on tyttö nenä kiinni kirjassa nii", mutta nykyisin en tosiaan tee paljon muuta kuin luen. Ensinnäkin töissä pääasiassa luen, varmaankin lähes seitsemän tuntia päivässä; puoli tuntia ruokataukoilen, ja oletan että vähintään toiset puoli tuntia - tunti menee kaikenlaiseen ähräämiseen: tuolilla pyörimiseen, työtovereille jutteluun (jos satun poistumaan työkopistani), tiedonhakuun (mikä oli puolustusvoimainkomentaja sen ja sen etunimi?), odotteluun ja papereiden pläräilyyn. Tänäänkin luin töissä yhden oikovedoksen, reilut 300 sivua, ja eilen maalla luin jonkun Seppo Jokisen dekkarin, jonka nimeä en tosin enää muista. Äsken luin Itkosen Anna minun rakastaa enemmän (aloitin sen kyllä jo viime viikolla), ja kohta luen varmaan Jonathan Safran Foeria. Lisäksi luen joka päivä Hesarin, ainakin jotain espanjalaista nettilehteä (esim. La Vanguardiaa tai El Paisia), ainakin paria blogia, mainoksia, pakkausten kylkiä, iltapäivälehtien lööpit ja aika usein jotain aikakauslehteäkin.\nSitä vaan mietin, että mitä kummaa ihmiset tekevät, siis sellaiset, jotka eivät lue? Mitä ihmettä minä tekisin, jos en lukisi? En erityisesti välitä tv-ohjelmista, en ole myöskään kovin hyvä keskittymään elokuviin (minulla on lisäksi todella huono elokuvamuisti, saatan esimerkiksi katsoa elokuvan lähes loppuun, ennen kuin tajuan, että olen nähnyt kyseisen elokuvan aiemminkin. Sama koskee myös tv-sarjojen jaksoja, mikä tietysti tekee minusta erinomaisen kohdeyleisön uusinnoille. Tai tekisi, jos minulla olisi tv). En myöskään välitä olla joka päivä sosiaalinen ja nähdä ihmisiä, käsityöt eivät pääsääntöisesti kiinnosta minua, urheilu ei huvita päivittäin, eikä ruokaakaan ole järkeä laittaa kuin kerran päivässä. Mutta lukea voi aina.\nLisäksi: Super-Maijasta oli juttu Hesarissa, mahtavaa! Minä puolestani olen ollut tänään nuhainen ja pelännyt sairastuvani, jätin väliin kahdetkin potentiaaliset kemut. Niin, ja lukemisen lisäksi olen seuraillut hiukan jalkapalloa. Kannustan Espanjaa, Ruotsia ja Hollantia, ehkä myös vähän Portugalia.\nTauko päättyy, ehkä\nEn olekaan taas pitkään aikaan kirjoittanut. Nytkään en ole jaksanut miettiä mitään jäsenneltyä sanottavaa, mutta ajattelin nyt kertoa vaikka kuulumisia. Kuuluu seuraavaa:\n- Olen ollut jo viikon ja päivän töissä. Työt ovat ns. oman alan töitä ja ihan kivoja: ei tarvitse asiakaspalvella (asiakkaat on yleensä urpåja, kuuroja tai ilkeitä paskoja, kuten kaikki asiakaspalvelutyötä kokeilleet tietänevät), saa enimmäkseen lukea ja omassa työhuoneessa voi lusmuilla jos iskee lusmuilukohtaus (ei ole vielä kovin paljon iskenyt, paitsi yhtenä päivänä olin ruttopuistossa lusmuilemassa ja syömässä jäätelöä, kun olin ensin ollut über-ahkera). Jee.\n- Kävin eilen Kallahdessa moikkaamassa super-Maijaa, joka vaan meloo melomasta päästyään. Siitä tuli sellainen olo, että itsekin voisi joskus tehdä jotain erähenkistä ja reipasta. Toisaalta en ole kyllä erityisen luonnossaviihtyvää sorttia. Luonnossa on nimittäin ötököitä ja ties mitä karhuleita ja maalaisia, ja voi vaikka eksyä päälle päätteeksi ja joutua ties mihin suonsilmään. Että ehkä retkeilen sittenkin vaan täällä Kalliossa, täällä on tutut uhat, ja pahimmillaankin eksyy lähinnä pupiin.\n- Olen opiskellut kehitysmaatutkimusta. Se on ihan mielenkiintoista, mutta kurssini opettaja on vähän rasittava. Se puhuu liian hitaasti, en osaa keskittyä.\n- Juttelin eilen mafiaveljeni Joren kanssa, se matkustaa taas New Yorkiin Amerikansiskon luo. Tulin älyttömän kateelliseksi.\nNyt menen suihkuun, ja sitten katson jalkapalloa. Jihuu.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 21.37 Ei kommentteja:\nArguing on the internet is like running in the special olympics... Even if you win, you are still retarded\nKirjoitin tuossa joku tovi sitten tuosta Laasasen Naisten seksuaalisesta vallasta jne., sekä sivusin nykyisin ainakin internetin ihmemaassa kovin suosittua "pahat femakot sortaa miehiä" -retoriikkaa. Noh, hetki sitten törmäsin eräällä foorumilla keskusteluun, joka tosin otsikon mukaan käsitteli aivan eri aihetta, mutta joka oli kuitenkin riistäytynyt kovin tyypilliseksi kissanhännänvedoksi sukupuolten välille (tai oikeastaan yhden kiihkeän ns. todellisen tasa-arvon kannattajan ja muutamien tämän argumentteja kritisoivien välille). Koska en ole rekisteröitynyt enkä aiokaan rekisteröityä kyseiselle foorumille, enkä muutenkaan mielelläni väittele internetissä, ajattelin käsitellä eräitä tuon keskustelun polttavia kysymyksiä täällä.\nKuunnelkaapa nyt vaikka tätä (tätä "todellisen tasa-arvon kannattaja"siis penäsi): "onko muka oikein, että naiset saavat enemmän eläkettä, vaikka ovat maksaneet eläkettä vähemmän kuin miehet?" Ok, let's see... Ensinnäkin nyt oletan, että kyse on siitä, että keskimäärin pidemmästä eliniästä johtuen naiset nostavat eläkettä useampia vuosia kuin miehet. Muuten tuskin voi ollakaan, sillä käsittääkseni esim. pelkällä kansaneläkkeellä elävistä isompi osa on naisia. Tämähän saattaa vaikuttaa jostakin ihan validilta kysymykseltä. Haluaisin kuitenkin esittää muutamia vastakysymyksiä, ennen kuin otan kantaa alkuperäiseen tiedusteluun. Eli: Onko sukupuoli tässä asiassa todellakin jotenkin järkevä erotteluperuste? Mitkä asiat vaikuttavat naisten pidempään elinikään? Miten tämä "eläkepulma" pitäisi ratkaista? Perustamalla eläkevakuusmaksun määrä odotettavissa olevaan elinikään? Siten, että keskimäärin kauemmin elävät naiset kollektiivisesti maksavat enemmän maksuja omasta perimästä ja elintavoista riippumatta? Paitsi että eihän eläkemaksuja itselle maksella, vaan nykyisille vanhuksille, joten pitäisikö työelämässä olevien naisten sittenkin kollektiivisesti maksaa nyt enemmän eläkemaksuja, koska miehet nyt kuolevat naisia aiemmin? Mitä mieltä te, rakkaat lukijani, olette?\nOn myös totta, että naiset käyttävät enemmän enemmän verovaroja myös terveydenhuollon muodossa, kuten tuo samainen argumentoija totesi. Tämä tosin väitti, että 50% enemmän, mikä vaikuttaa minusta jokseenkin liioittelevalta. Itse muistelen kuulleeni muutama viikko sitten luennolla, että naisten kuluttama osuus terveydenhuollossa (mm. akuuttihoito, laitosyöpymiset, sosiaalipalvelut, kroonikkohoito) vaihtelee jonkun verran, ja oli kai noin 51-60% kokonaiskustannuksista. Tästäkin voidaan pohtia, onko tämä reilua. Minusta olisi kuitenkin hedelmällisempää pohtia, mistä ero johtuu ja mitä sille voisi/pitäisi tehdä. (maailmassa moni asia on ihan kauhean epäreilu, ja sen toteaminen ei ole kovin vaikeaa).\nEnsin voitaisiin pohtia, mikä on ongelmana. Onko siis ongelmallista se, että naiset käyttävät terveydenhuoltopalveluja an sich, vai se, että naiset kuluttavat mm. terveydenhuollon muodossa isomman osan yhteisestä veropotista? Jos ongelmana on jälkimmäinen, liittyy kysymys oikeastaan pohjimmiltaan yhteiskunnan järjestämiseen, varallisuuden jakautumiseen, ja siihen miten ja missä määrin valtion sopii a) kansalaisten ja yritysten ansaittua tuloa verottamisen muodossa kerätä yhteisen infrastruktuurin ja yhteiskunnan rakentamiseen (vai sopiiko sen laisinkaan puuttua) ja b) jakaa tästä keräämästään potista missäkin muodossa kellekin yhteiskunnan jäsenelle. Tästä pohjimmaisesta kysymyksestä on kirjoitettu jos kohta minkälaisia yhteiskuntasopimus- ja talousteorioita (kts. esim. Platon, John Stuart Mill, Karl Marx, Adam Smith tai John Maynard Keynes). Käsittääkseni asiasta ei vieläkään ole päästy täyteen yksimielisyyteen, vaikka esim. Marxin suosio onkin kovasti hiipumaan päin. Itse olen nykyään taipuvainen kannattamaan maltillista ja julkituodusti säädeltyä kapitalismia. En kuitenkaan osaa vastata omaan kysymykseen, eli onko se ongelma, että me naiset tavalla tai toisella kulutamme yhteisiä verovaroja "osaamme enemmän", sillä tähän liittyy niin kovin monta vaikeaa asiaa (vaikeita voi olla jopa kansantaloustieteilijälle ne, olen kuullut). Niitä voi kaikki keksiä nyt.\nSen sijaan jos pulmana on se, että naiset käyttävät terveydenhuoltopalveluja keskimäärin enemmän kuin miehet, voinemme tarkastella asiaa eri puolilta. Ensinnäkin, jos oletamme ihannetilaksi, että terveyspalveluita käytettäisiin ihanneyhteiskunnassa 50%-50%, tulisiko pyrkiä siihen, että naiset käyttäisivät ko. palveluja vähemmän, vai siihen, että miehet lisäisivät terveyspalvelujen käyttöä? Tämän määrittämiseksi meidän kai tulisi tietää, mistä syistä näitä yhteiskunnan takaamia palveluita käytetään. Onko esimerkiksi niin, että naiset ramppaavat lekurilla turhasta jok'ikisen räkätaudin ja katkenneen koiven takia? Vai sinnittelevätkö ehkä miehet sydän- ja verisuonitaudeissaan niin kauan, että lääkärin sijasta pitää soittaa suoraan hautaustoimistoon? Valitettavasti olen antanut itselleni kertoa, että näitä asioita on vaikea tutkia (kerta esim. ei saa sosiologi mennä lukemaan eräiden sairaskertomuksia salaakaan), ja joudumme tyytymään nyt vaikkapa siihen, että totta toinen puoli kummastakin. En tästä huolimatta oikein tiedä, mitä tällekään asialle voitaisiin tehdä. Toki kaikkinainen kansankynttilöinti terveellisempäin elämäntapojen puolesta voisi tuottaa tulosta, mutta perimälleen sitä ei kai itse kukaan mahda paljon mitään. Lisäksi haluaisin huomauttaa (jostain syystä säästelin viimeiseksi tätä pointtia), että luultavasti lähes koko Suomen kansan lisääntymisterveydenhuolto menee noissa luvuissa naisten piikkiin verrattain harvinaisia miehille tehtäviä vasektomioita lukuunottamatta. Minäkin olen useamman kerran elämässäni käynyt ronklauttamassa tuota alapäätä, ja ihan terveenä kerrassaan.\nMitä tästä nyt voi sitten sanoa. Nämä ovat hankalia asioita lapset, älkää heppoisin eväin käykö nettitaistoon näistä.\nAsensin eilen Google Analyticsin, jotta voin paremmin vaklailla, käykö täällä joku lukemassa sepustuitani (älkää huoliko, ei se kerro keitä te olette). Odottelen toki myös eksyykö joku lukija tänne jollain älyttömällä hakusanalla. Muistaakseni vanhaan blogiin tultiin etsimään tietoa mm. Barcelonan huorista (joista taisin itseasiassa jopa kertoakin, ainakin että mistä niitä löytää). Jee. Pitäisi valmistella huomiseksi ruotsin suullista pienryhmäjuttua artikkelista Från tornedalsfinska till meänkieli. Ei ole oikein tuota motivatsuunia.\nTukka on nyt lyhyt ja minä olen iloinen.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 19.03 2 kommenttia:\nuudet farkut (kerta edellisille kävi ns. vanhanaikaisesti)\nNiin siis ihan olin tässä valmistamassa ordlistaa ruotsin suullista eläelmää varten mutta kun nääh. Että tämmöstä nyt sitten tuli. Nyt menen syömään ruuantähteitä.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 21.07 7 kommenttia:\nLuin tänään loppuun Richard Dawkinsin The God Delusionin (suomeksi taitaa olla Jumalharha, se on muistaakseni Terra Cognitan suomeksi julkaisema ja siten melko hintava, minulla on englanninkielinen pokkariversio). Ajattelin nyt listata tähän muutamia ajatuksia tuosta teoksesta. Ensinnäkin siitä kiitti setä Dawkinsille, että kirjaa oli mukava lukea (se oli siis hyvin kirjoitettu ja toimitettu). Varsinkin alussa kirja tuntui jotenkin hyvin..sanotaan käännyttävältä, enkä oikein tuntenut olevani kohderyhmää (kerta minua ei ollenkaan tarvitse käännyttää ateistiksi). Kun alussa oli uskiksilta otettu "luulot pois", muuttui kirja paljon mielenkiintoisemmaksi. Erityisen kiintoisaa antia olivat teoriat uskonnon kehittymisesta evoluution sivutuotteena ja ylipäänsä katsaus evoluutiobiologiaan, meemiteoriaan ja niiden eri sovelluksiin yms jne. Nämä eivät nimittäin olleet minulle kovin tuttuja (lienen nukkunut lukiossa, vai opetetaanko siellä edes näitä asioita?), vaikka nyt toki tiedänkin suunnilleen, mistä Darwinin oivalluksessa on kysymys (enkä täten mene esim. internetin keskustelupalstoille kyselemään "miksi apinat eivät enää nykyään muutu ihmisiksi?", mikä olisikin aika noloa). Samoin kirjassa mielestäni aika uskottavasti selitettiin mahdollisia syotä, miksi uskonnot ovat niin laajalle levinneitä, ja mistä tämä voisi johtua. Lisäksi Dawkins kritisoi mm. ylikorrektiutta, jolla ihmisten uskonnollisiin vakaumuksiin suhtaudutaan, aivan kuin usko olisi jotain, mitä ei missään nimessä saa loukata. (no tästä nyt on nykyäänkin ihan päättömästi esimerkkejä)\nMielenkiintoisten tieteellisten seikkojen lisäksi kirjassa oli sangen puistattavia esimerkkejä uskovaisista kaheleista ja heidän edesottamuksistaan. Suorastaan hämmästyttävältä tuntui myös mm. Yhdysvalloissa ilmeisen yleinen ateistien syrjiminen ja ateismin demonisointi (suoraan sanoen koko jenkkien sekopäinen hihhuliuskonnollisuus on aina puistattanut minua, kuten varmaan useimpia normaaleja). En tiedä johtuuko sitten siitä, että asun Suomessa, vai siitä, että satun elämään tämän lisäksi suuressa kaupungissa keskimäärin melko korkeasti koulutettujen ja /tai fiksujen ihmisten ympäröimänä (ja olenpa vielä syntynyt melko uskonnottomien ihmisten lapseksikin) että en ole koskaan törmännyt mihinkään syrjintää muistuttavaakaan ateismin takia. Ei minua edes yritä kukaan koskaan käännyttää (paitsi ne tässäkin blogissa esiintyneet jehovat, mutta sekin oli lähinnä hupaisaa). Tämä on tietysti hyvä asia, mutta kieltämättä hieman huolestuttaa kuinka tässä käy.\nNo, sen suuremmitta puheitta, kannattaa lukea tuo kirja, jos aihe kiinnostaa.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 21.36 Ei kommentteja:\nOlen viettänyt sateista sunnuntaita pyörien internetin erilaisilla kirjakauppasivustoilla ja lukupiireissä. Tilasin itselleni Akateemisesta Hobsbawmin Interesting Times - A Twentieth Century Life (kohtuulliseen 14,90 euron hintaan), toivottavasti se on hyvä. Hobsbawmin fanittamiseni perustuu aika pitkälti siihen, että Äärimmäisyyksien aika oli kenties paras kirja, jonka olen tenttinyt. Pohdiskelin jo senkin tilaamista, tosin englanniksi, koska suomenkielinen painos on ollut loppu jo iät ja ajat.\nTämän jälkeen mietin, olenko joskus tulevaisuudessa sen verran varakkaampi, että voin hankkia vaikka huuto.netistä tai antikasta kokoelmastani uupuvat Saarikosken proosateokset (Asiaa tai ei, Eino Leino ja Ihmisen ääni - Pentti Saarikoski). Noihin ei ikinä törmää antikvariaateissa tai kirjaston poistokärryssä, tai ainakaan minä en ole törmännyt. Huudossa ja antikassa on silloin tällöin, nähtävästi saa varautua pulittamaan 20-40 euroa. Eihän se nyt sinänsä ole edes paljon, mutta jotenkin se nyt ehkä kuitenkin kirpaisee ehkä liiaksi. Oikeastaan useimpien kirjojen hinnat tuntuvat ihan kohtuullisilta, jos niitä vertaa vaikkapa oikiksen pääkoekirjoihin: kolme ohkaista, nidottua kirjaa, yhteishinnaltaan muistaakseni jotakuinkin 200 euroa.\nTein myös listan kirjoista, jotka haluaisin lähitulevaisuudessa lukea:\nMiguel de Cervantes Saavedra: Don Quijote (tai oikeastaan Mielevän hidalgon Don Quijote de la Manchan seikkailut), jospa saisin tämän käsiini kesällä. (tämä on vähän samantyyppinen projekti kuin viimekesäinen Täällä pohjantähden alla, joka on, myönnettäköön se heti, edelleen kesken. Jos saan Quijoten kahlattua läpi ensin suomeksi, alan harkita samaa espanjaksi)\nArto Salminen: Varasto, tai joku muukin sen kirja. En jostain syystä ole tutustunut jo edesmenneen Salmisen tuotantoon vielä laisinkaan.\nMarjane Satrapi: Persepolis (luen ihan hävyttömän vähän sarjakuvia, mutta tätä on kyllä kehuskeltu)\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 19.50 4 kommenttia:\nOlin tässä jo joitain päiviä pohdiskellut leipovani jotain jännää. Söin tuossa eräänä iltana Fazerin chili-suklaapatukkaa, ja "siitä se idea sitten lähti". Päätin valmistaa mokkapaloja, tuota lukion ekaluokan suosikkileivonnaista, mutta tällä kertaa chilillä höystettynä. Ohje on lukion tapaan otettu suoraan Pirkka-kaakaojauhepaketista (joskin lukiossa virittelimme mm. vegaanisia versioita samasta leivonnaisesta), ja menee jokseenkin näin:\n3 rkl kaakaojauhetta (real thingiä, ei mitään oboyta)\nVatkaa munat ja sokeri vaahdoksi (meidän vaahto oli sellaista keskilöysää). Sulata rasva ja sekoita kuivat aineet jossain eri kulhossa. Lisää sulatettu rasva munavaahtoon. Sitten lisää vuorotellen kuivia aineita ja maitoa. Kaada rasvattuun piirakkavuokaan tai uunipellille (jolle on mielellään ensin sijoitettu leivinpaperi, ei rasvaa). Paista alatasolla 200 asteessa n. 25 minuuttia.\nTällä siis mentiin ensin. Kuorrutevaiheessa aloin soveltaa, kun en löytänyt mistään reseptiä, jota olisin voinut hyödyntää. Kuorrutus meni siis näin:\nSulata n. 60 g rasvaa kattilassa, lisää ehkä 0,5 dl kahvia. Sekoita joukkoon kolmisen desiä tomusokeria, joku ruokalusikallinen vaniljasokeria, kolme rkl kaakaojauhetta, ehkä teelusikallinen jauhettua chiliä (meillä oli itse kuivattua punaista thai-chiliä, mutta cayennepippuri on varmaan ihan hyvä myös), ja lopulta sulata joukkoon vielä 1/2 levyllistä Pandan tummaa suklaata (tai ihan minkä merkkistä vaan, mutta en nyt jaksa miettiä, että montako grammaa). Kaada kuorrute jäähtyneen piirakan päälle, jos jaksat odottaa sen jäähtymistä.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 20.03 5 kommenttia:\nKirjoittelin tässä päivän ratoksi oikean, vanhanaikaisen 200 sanan kouluaineen toisella kotimaisella. Tai oikeastaan en kokonaan kirjoittenut, kun eilen kirjoitin jo 160 sanaa sitä. Sitten olin tässä aivan lähtemässä urheilunharrastuuhun, mutta tuollahan sataa vettä! En kyllä mee ulos! (ainakaan ennen kuin etsin sateenvarjon). Tulin siis tänne.\nAjattelin nyt kirjoittaa vaikkapa siitä, miten minulla menee aina maanantaisin aivo monikielisyydestä johtuvaan häiriöön, jonka takia maanantai-iltaisin yleensä lähinnä makaan puoliälyttömänä sohvalla. Minulla on nimittäin maanantaisin kolme kurssia kolmella eri kielellä, joista yksikään ei ole äidinkieleni suomi. Eilen mm. keskustelin Euroviisuista ja verbeistä espanjaksi, sitten ns. rinkebysvenskasta ruotsiksi, ja lopulta vielä kuuntelin englanniksi luentoa englanninkielisen kirjallisuuden kaanonista ja siirtomaahistoriasta.\nAikomuksenani on myös ollut hieman jotenkin käsitellä parhaillaan luvussa olevaa Richard Dawkinsin The God Delusionia, mutta ehkäpä luen sen ensin loppuun, ja vasta sitten alan laukoa mielipiteitäni.\nTänään menen Lepakkomieheen keikalle. Voisin myös ehkä juoda siellä kaljaa. Kalja on hyvää. Kivaa, että tapahtuu jotain.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 14.05 2 kommenttia:\nAlexander "ulkoministeri" Stubb pelottaa minua!\n(kuva: Pekka Multanen/hs.fi)\nEDIT: Jouduin poistamaan kuvan, kun en enää itse uskaltanut vierailla blogissani.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 23.10 2 kommenttia:\nEl ChikiChiki eli kappale, joka laittoi Espanjan sekaisin?\nVaikka en perusta Euroviisuista laisinkaan, haluan jakaa kanssanne Espanjan tämän kevään viisukappaleen. Ralli on soinut päässäni jo pari päivää, enkä halua olla ainoa! Hyvät naiset ja herrat: Rodolfo Chikilicuatre ja Baila ChikiChiki:\nPiparista, sen saamisesta ja jakamisesta\nHesarin keskustelua, eräitä blogeja ja ilmeisesti internettiä ylipäänsä on viimeaikoina puhuttanut miesten tasa-arvo. Onpahan aiheesta julkaistu kirjojakin. Koska en ole vieläkään lukenut sen enempää Kotron ja Sepposen toimittamaa Mies vailla tasa-arvoa -teosta kuin Henry Laasasen Naisten seksuaalista valtaakaan, en nyt pyri kommentoimaan niiden esittämiä väitteitä vaan pikemminkin seuraamieni keskustelujen herättämiä mielikuvia (jos joskus saan jomman kumman tai molemmat teokset käsiini, lupaan lukea ne ja kommentoida sitten).\nKoska olen opiskellut useita kursseja naistutkimusta, positioni on varmaankin jotenkin värittynyt, enkä siksi pysty kommentoimaan tätä(kään) asiaa neutraalisti. Ei se mitään. Olen kuitenkin erilaisista artikkeleista ja kirja-arvioista saanut sellaisen käsityksen, että noiden edellä mainittujen kirjojen mukaan suomalaisella miehellä on tasa-arvopulmia monilla elämän osa-alueilla. Eikä siinä mitään: Minustakin on epäreilua ja epätasa-arvoista, että vain xy-kromosomit omaava ihmisyksilö joutuu kotimaassamme suorittamaan asevelvollisuuden (ja lisäksi minusta on sanalla sanoen typerää vedota tässä keskustelussa siihen, että naiset joutuvat synnyttämään: ei liity!). On myös hiukan kummallista, että huoltajuuskiistoissa lapsen/lasten huoltajuus menee lähes aina äidille (tosin esim. omassa tapauksessani isääni tuskin hirveästi huoltajuuteni kiinnosti, eikä siitä kyllä mitään kiistaa ollutkaan), sillä ainakin itse haluan uskoa, että isä on huoltajana ihan yhtä pätevä, ainakin jos tämä on ollut eroonkin asti jotensakin läsnä lasten elämässä. Ei myöskään ole kivaa, että syrjäytyneistä suurin osa on miehiä, tai että miehet kuolevat naisia varhemmin, maksavat suurempia vakuutusmaksuja (toisaalta pienempiä parturimaksuja, hehheh) tai eivät saa tarpeeksi piparia (tämä viimeinen ei kyllä minusta sori vaan ole mikään yhteiskunnallinen ongelma).\nSe, mitä minä en tässä keskustelussa ymmärrä (kenties sukupuolestani ja naistutkimustaustani johtuen?), että miksi näistä ongelmista syytetään a) naisia, b)feministejä, c)tasa-arvovaltuutettua? En kerta kaikkiaan käsitä, miten feministien syyllistäminen miesten unohtamisesta auttaa ratkaisemaan näitä ylläesitettyjä (tai muitakaan) tasa-arvopulmia! Omien kokemusteni mukaan nimittäin feministitkään eivät syyllistä tasa-arvon ongelmista yksittäisiä miehiä tai ilkeitä sovinisteja (pyydän saada huomauttaa, että juuri edellä esitetystä kuuluisa radikaalifeminismi ei koskaan varsinaisesti rantautunut Suomeen, ja on muutenkin nykyään, jos kohta koko historiansa ajan naisliikkeiden marginaalissa, eikä siksi oikein sovi esimerkiksi ainakaan suomalaisesta keskustelusta). Pikemminkin naisliikkeet ovat pyrkineet yhteiskunnan muuttamiseen ongelmien ratkaisemiseksi. Judith Butler tai Luce Irigaray -tyyppinen akateeminen ja filosofinen naistutkimus taas ei niinkään pyri yhteiskunnan muuttamiseen vaan sukupuolen problematisoimiseen, mutta sitä nyt ei ainakaan voi syyttää asevelvollisuudesta, huoltajuudesta tai muista konkreettisista yhteiskunnan epäkohdista. Näin ollen ihmettelen, että "missä pelaa", miesasiamiehet? Miksen ole onnistunut kuulemaan mitään konkreettisia parannusehdotuksia yllämainittuihin ongelmiin? Jos nykyinen asevelvollisuussysteemi kyrpii, niin kyllä sitä voi pyrkiä muuttamaan, tai ainakin yrittää saada aikaan keskustelua (jossa olisi muitakin argementteja ja parannusehdotuksia kuin "mutku epistä")\nLopuksi haluaisin vielä sanoa, että minua suoraan sanottuna hämmästyttää tuo koko "naisten seksuaalinen valta" (siksi ajattelinkin lukaista tuon kirjan jos sen jostain saan käsiini, sikäli päättömiltä vaikuttavat kaverin argumentit). Lisääntymishommelit ovat toki aika oleellinen juttu noin niinkuin lajin olemassaolon kannalta, mutta minua hieman riipii se, että tässä tunnutaan nyt sotkevan biologiaa, yhteiskunnallista tasa-arvoa ja ns. markkina-arvoteoriaa aika kummallisella tavalla. Tai ainakin vähintäänkin haluaisin huomauttaa kirjoittajalle, että itsekin olen kuulkaa jakanut tuota piparia ihan kohtuullisesti, mutten ole vieläkään huomannut saaneeni siitä mitään taloudellisia ja yhteiskunnallisia etuja, enkä ole edes huomannut, että tämän samaisen piparin saaminen olisi vaatinut saajapuolelta sen erikoisempia taloudellisia panostuksia (peseytymistä yms. normaalia itsestä huolehtimista ei todellakaan lasketa!). Missä on paljonpuhuttu seksuaalinen valtani? Jos ongelma puolestaan on siinä, että tietyt miehet eivät saa sitä piparia, vaikka kuinka haluaisivat niin mitä ihmettä tälle asialle voi kukaan tehdä? Ei voi kuulkaa kauhalla vaatia jos on lusikalla annettu, niin sanoo meidän äitikin. Ei piparin saaminen ole mikään ihmisoikeus (lukekaa vaikka tästä)\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 12.59 3 kommenttia:\nVietän torstai-iltaa harjaannuttamalla ranskan kielen taitojani Facebookin Chuck Norris ne porte pas de montre. Il décide de l'heure qu'il est -ryhmässä. Jee! Lisäksi leivoin piirakan, nyt odottelen että se jäähtyisi syömäkelpoiseksi.\nEn ole oikein viime aikoina jaksanut bloggailla mm. seuraavista syistä:\n- lähinnä tekee mieli blogata silloin, kun olen suivaantunut kanssaihmisiin tai ärsyyntynyt heidän mittaamattomasta typeryydestään (kts. toiseksi uusin bloggaus). Tätä tapahtuu usein kun esim. luen lehteä, surffailen internetissä, tapaan ihmisiä tai herään aamulla. En kuitenkaan tohdi kaataa tuota kaikkea hiljalleen patoutuvaa vihaa lukijoideni niskaan.\n- ahistaa ku pitäs olla niiq jotai kansalaisjournalismii tääl siis hei haloo\n- koska pitäisi opiskella ja keksiä, mitä tehdä elämällään. Se on aika työlästä puuhaa tuo jälkimmäinen, ei oo paljon aikaa istuskella bloggerissa.\nIih, voisin mennä kaljalle, mutta ensin piirakkaa.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 22.02 Ei kommentteja:\nJaa-a, se olis sitte pääsiäinen justiinsa.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 0.20 Ei kommentteja:\nMietin tässä vaan, kun eräät kunnon kansalaiset erään sanomalehden nettikeskustelussa ovat pillastuneet jostain helvetin kuolleista lokeista, että mikä tätä maailmaa vaivaa. Voisikohan joku kertoa minulle miksi:\n1. Se, että eräs taiteilija Mäki tappoi 80-luvulla kissan, on järkyttänyt kansan syviä rivejä niin, että siitä jaksetaan paitsi edelleen vauhkota niin myös kätevästi yleistää koskemaan koko nykytaidetta? Se oli yksi kissa! Voi voi että se kuoli! Nyyh! Olikin koko Suomen ensimmäinen kuollut kissa ikinä!\n2. Samat valveutuneet kansalaiset itkivät suunnilleen verta kun telkkarissa syötiin koiraa? Mitä sitten?\n3. Ne nyt ovat saaneet hepulin, että joku on käyttänyt taideteoksessa täytettyjä lintuja?\nJos saisin ne kuuluisat kolme toivetta, niin toivoisin kyllä, että suomalaisten päähän taottaisiin jossain vähän järkeä ja ennen kaikkea suhteellisuudentajua.\nTaidan nyt katsoa hieman väkivaltaviihdettä ja lähteä sen jälkeen tyhjentelemään ilmoja rumista autoista. heippa.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 21.05 2 kommenttia:\nJopas jotakin, Comandante en Jefe, toveri Fidel Castro luopuu Kuuban presidenttiydestä ja armeijan komentajuudesta, kertoi Hesari tänä aamuna. Jo väistyi Kosovo uutisista. Tässä aamupäivän ratoksi lueskelin Castron viestin Granma-lehden nettiversiosta. Koska kaikki lukijani eivät ehkäpä osaa espanjaa, tiivistän tässä hieman Comandante Castron viestiä: Castro toteaa hoitaneensa presidentin virkaa jo monta vuotta, tämän jälkeen kertaa hieman terveydentilaansa ja terveysongelmiaan ja kertoo, että halusi valmistaa kansan poissaoloonsa, sekä poliittisesti että psykologisesti. Viestin oleellinen osa lienee tämä:\n(sinnepäinkäännös: Rakkaille maanmiehilleni, jota tekivät minulle valtaisaa kunniaa valitessaan minut äskettäin jäseneksi Parlamenttiin, jonka keskiössä päätetään vallankumouksemme kohtalosta, kerron teille, että en tavoittele enkä hyväksy - toistan - en tavoittele enkä hyväksy valtioneuvoston presidentin ja armeijan ylipäällikön virkaa.)\nTämän jälkeen Castro siteeraa kirjeitään Randy Alonsolle, Mesa Redonda -nimisen ohjelman ohjaajalle (Kuuban tv:ssä). Näissä katkelmissa Castro kertoo vallankumouksen haasteista ja perustelee mm. miksi on aika antaa tietä nuoremmille, mutta kuitenkin samalla luottaa vallankumouksen "vanhaan kaartiin".\nEttä tämmöistä. En sitten ehtinyt Kuubaan Castron aikana. Saattoi kyllä olla melko fiksukas teko Castrolta (jos siis ajatellaan systeemin jatkuvuuden kannalta) siirtää valta pois itseltään jo elinaikana. Floridassahan kai jo odoteltiin Castron kuolemasta seuraavaa hämmennystä. Muuten nyt ottamatta kantaa juuri nyt Kuuban systeemin toimivuuteen tai sen moniin puutteisiin ja vikoihin, oman kuolevaisuuden myöntäminen ei kai yleensä ole kuulunut itsevaltiaiden pirtaan. Jep, pisteet Castrolle.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 12.06 Ei kommentteja:\nBloggaan nyt sitten kun en muutakaan näytä saavan aikaiseksi (pitäisi saada aikaan seuraavia asioita: hakea virallinen opintosuoritusote, pohdiskella kevään opintoja, viedä yksi resepti uusittavaksi, tiskata ja kääriä futon). On vaan jotenkin nääh-olo. Tulisipa kevät edes, olen jo melko kyllästynyt jatkuvaan harmauteen. Tarkemmin ajatellen ei minua kyllä huvita blogatakaan, vaikka äsken mielin vielä avautua muutamista lempiaiheistani, kuten ihmisten loppumattomasta typeryydestä, SDP:n puheenjohtajakisasta ja yhdestä kirjasta, jota luen. äh.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 14.44 Ei kommentteja:\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 15.49 Ei kommentteja:\nArgh! Ärsyttää! Miksi ihmiset on niin tylsämielisiä tampioita?!? Ja miksi ne pääsee laukomaan typeriä mielipiteitään lehtiin? En ymmärrä!! Mitä väliä, jos jollain on asunnossa avokeittiö! Voi kyynel, jos naapurisi polttaa omalla parvekkeellaan kessua! Itke mulle joki! Nuijat, ansaitsette avokeittiönne ja ketjupolttajanaapurinne! Nii!\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 12.15 Ei kommentteja:\nmuutamia syitä pitää ihmiskunnasta\nIhmiskunta on tehnyt muutamia mielestäni sangen hienoja ja verrattomia keksintöjä, jotka ovatkin oivallinen syy olla vihaamatta ihmiskuntaa, ainakaan kovin paljoa. Henkilökohtaiset suosikkini, ihmiskunnan kerrassaan lyömättömät saavutukset ovat:\n1. Luku- ja sitä myöten myös kirjoitustaito.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 23.45 5 kommenttia:\nElämässä ei tapahdu oikein mitään, mistä jaksaisin avautua. Olen lukenut ihan hyviä kirjoja tosin, ja juonut kaljaa välillä. Lukekaa kirjoja ja juokaa kaljaa, se on kivaa.\nLähettänyt Miia/Kolmas linja klo 15.04 1 kommentti:\nTästä on taas niin pitkä aika kun olen viimeksi tä...\nArguing on the internet is like running in the spe...\nEl ChikiChiki eli kappale, joka laittoi Espanjan s...\nLes suisses ne sont pas neutres, ils attendent de ...


Meilä oon visuni ette kaikki oppilhaat pitävät saaja samankaltasen koulutuksen. Silloin se oon tähelistä ette oon oppimateriaalia jokka oon saatavissa ja sopeutettu oppilhaan ehoitten mukhaan.\nMeän neuvonantamisheen kuuluu kysymyksiä oppimateriaalista. Monesti pedagookin valikoima oppimateriaalista oon ratkasevaa ette oppilas saattaa saavuttaa päämäätät samankaltasilla ehoila.\nMeän oppimateriaalinäyttelhyyn ja yhtheen hakupalvelhuun meän webbipaikala, met olema koohneet spesiaalipedagookisia oppimateriaalia ja materiaalia oppilhaile erilaisissa koulumallissa. Ota yhtheyttä meän kansa jos sie halvaat käyvä jossaki meän näyttelyssä.\nMet tuotama oppimateriaalia aluheila jossako se komersielli markkina ei täytä tarpheita. Met tehemä sen lisäksi sopeuttamisia oppimateriaalista jokka förlaaki oon antanu ulos ja stimyleeraama kehitystä ja tarjontaa spesiaalipedagookisista oppimateriaalista ekonomisitten avustuksitten ja konsyltatiivin tuen kautta förlaakhiin.


Kennel Douedal's - Blogi\nTulos ilahduttaa myös Douedal's-kenneliä, koska Maggie on Douedal's Kyran pentu.\nKävimme 2.5.2018 el.lääkärin jälkitarkistuksessa. Mitään ongelmia ei enää ilmennyt. Voi olla, että takimmainen hännän tyvessä oleva välilevy on hiukan pullistunut. Laukka- ja juoksuvauhtikin on palannut entiselle tasolle. Tällä hetkellä näyttää siltä, että suurin haaste on "sairasloman" aikana kertyneiden lisäkilojen (n. 3 kg) sulattaminen.\nNoin kuukauden sairasloman aikana Rosan paino ehti kuitenkin nousta noin 2-3 kg. Em. ylipainosta on haittaa vielä jatkossakin, koska el.ääkäri oli sitä mieltä, että vaativampaa "laukottamista" on varmuuden vuoksi syytä välttää vielä ainakin tämän huhtikuun loppuun asti. Täytynee toivoa, että noin kuukauden kuluttua saamme diagnoosin "antaa mennä".\nTuo aiemmin 28.2.2018 raportoimani välilevyn pullistuma/tulehdus näyttää hävinneen kuin "tuhka tuuleen".\nNo nyt täytyy vain "totella tohtoria" ja jatkaa lääkitys loppuun ja mennä sen jälkeen uusiin tutkimuksiin, uusia diagnooseja kuulemaan/tutkailemaan.\nrosalalla välilevyn pullistuma\nRosalla ilmeni 9.2.2018 aivan yllättäen takapäässä (selässä) ongelmia. Eläinlääkärin tutkimuksessa selvisi, että Rosan takaselässä viimeisessä (takimmaisessa) nikamassa on jonkinlainen tulehdus ja välilevyn pullistuma.\nRosaa on nyt hoidettu lääkityksellä jo yli kuukauden ajan. Vaikka liikkumista, laukkaamista, hyppäämistä ja äkkinäisiä sivuliikkeitä haitannut vaiva näyttää hävinneen (noin parissa viikossa hoidon aloituksesta), niin lääkitystä jatketaan vielä noin pari viikkoa. Se tarkoittaa, että ainakin tuon ajan Rosan täytyy välttää kaikkea rajumpaa menoa (esim. valjashiihtoa, täyttä laukkaa juoksemista yms.).\nTällä hetkellä Rosalla olisi jo kovasti menohaluja, mutta minun täytyy siis jarruttaa sen menoa (liikuttaa remmissä) toistaiseksi.\nOsallistuin Rosan kanssa Irich-Trial kisaan asenteella 50/50.\nSiis asenteella, jos onnistumme pääsemään finaaliin ilman lintutyötä ja välttämään finaalissa peräänmenon, niin tulos voi olla vaikka mitä.\nRosa löytää usein maastossa piilevät linnut liiankin hyvin. Ja niinhän siinä tietty kävi, että lintu löytyi heti ensimmäisessä erässä ja tuloksena oli kritiikki:\n"Hyvä tyyli ja vauhti. Laajaa hakua. Häviää ojaan, josta karkoittuu fasaani. Mennään pitkälle perään".\nSe siitä sitten, taitaa olla parempi, että keskitytään jatkossa metsästykseen ja jätetään metsästyskilpailut niille, joilla ei ole samanlaista peräänmenointoa kuin Rosalla.\nLauantaina 8. syyskuuta Rosan kanssa parin tunnin fasaanijahti Rantsilan maastoissa. Maasto oli pääosin vanhaa metsä- ja/tai suoniittyä, mihin oli loppukesän aikana istutettu treenilintuja. Varsinainen treeniaika oli ohi, joten tällä kertaa lintuja oli lupa/mahdollisuus myös pudottaa.\nRosa nappasikin kaksi kertaaa fasseseisonnan tiheässä metsikössä. Kummassakin tilanteessa "kokemusta omannut" lintu älysi ottaa hatkat ennen kuin pääsin tiheikössä sopivalle ampumahollille. Jälkimmäisessä tilanteessa kokeilin onneani, mutta "huti" tuli, joten linnut jäivät seuraavien metsästäjien tai tulevien pakkasten saaliiksi.\nDouedal's Pessi in memoriam 29.11.2016\nPessi on poissa. Katso metsäkaverit.net sivuilta: http://www.metsakaverit.net/blog/?p=632\nhienoja tuloksia tanskanmaalta\nEm. tuloksen lisäksi Maggiesta tuli myös ensimmäinen irlanninsetteri, joka on voittanut Tanskan mestaruuden. Tuloslista on tosi nätti; DKUCH, DKJCH, SEUCH, DKBRCH.\nMaggien tuloksista DISK:n 100v juhlakisoista ja Tanskan mestaruuskilpailuissa kerrotaan tarkemmin oheisen liitteen sivuilla 46, 47 ja 48. Katso oh. linkki -> Jagthunden joulukuu 2016\nKeväällä 2011 syntyneen R-pentueen koirista (9 kpl) kaksi on pois.\nPentueen emä on Remkilens Commandoran ja isä suomalainen Harri Huhtalan ja Birgitta Vuorelan omistama HÅkøya's C-Spitfire (FIN & N KVA Douedal's Irwin/HÅkøya's Aggi).\nMaggiella on ollut todella menestyksekäs kevät. Maggiehan voitti vähän aiemmin Tanskan kevätkokeet tuloksena\n"Tanskan kevätkokeiden mestari" (vrt. aiempi blogikirjoitus / 29.05.2014).\nOh. liitteestä löytyy myös juttu "Torben Reese 70 år". Torben on mm. hyvin tunnetun metsästys- ja käyttöchampionin Klippeöens Riff omistaja/kasvattaja. Riff on Maggien isoisä eli em. Ibberin isä.\nLiite: Jagthunden lehden juttu: Mesterskabs prove 2011\nSyksyn 2013 tuloslistalta löytyvät myös:\n- Douedal's Romeo -> E-P:n mestaruuskisa 26.10.-13, sijoitus 2.\nKuvassa E-P:n mestaruuskisassa 2013 palkitut koirat.\nrosalien ym. douedal´s koirien lonkkakuvaus- ja terveystietoja\nTanskassa keväällä 2013 pidetyissä metsästyskokeissa Douedal's Kyran ("Nita" - Åsgjerdet's Fabian) pentu Kragereden Debbi on ollut ainoa CACIT:lla palkittu englantilainen kanakoira.\nKragereden Debbi voitti Tanskan kevätkokeiden (Dansk Kennel Klubs Mesterskabsprove) voittajaluokan tuloksella 1. VK HP (VOI1 + sert) myös vuonna 2011. Vrt. aiempi blogi pvm:ltä 11.4.2011 "Tanskan kuulumisia".


zButton on.NET teemalla painike, joka voi tuottaa Adobe Photoshop kuten painikkeita. ZButton voi asettaa minkä tahansa kuvan laadukkaita läpinäkyvyys. Zbutton Voi olla hehkuva tekstiä sekä hehku animaatioita kun hiiri viedään sen tai jättää sen. ZButton voidaan käyttää C # ja Vb.net välittömästi.\nHelppo käyttää ja toteuttaa:\nKaikki mitä tarvitset on on vain vetää ja pudottaa sen projektin ja oman kaikki asetettu. Sen jälkeen voit muuttaa sen teema ja ominaisuuksia visuaalisesti Visual Studio.\nOminaisuudet ja Ohjaus Ominaisuudet:\nBordercolor: Asettaa / Gets väri zButton Border\nBorderGlowType: Set / Gets rajan hehku tyyppi\nFillRounded: Asettaa / Gets boolean\nGlowAnimationSpeed: Asettaa / Gets hehkun animaation nopeus.\nGlowColor: Asettaa / Gets väri ulomman Glow\nGlowText: Asettaa / Gets String arvo tekstin zButton\nGradientColor: Asettaa / Gets Liukuvärin väriä nykyisen teeman\nGradientDirection: Asettaa / Gets Liukuvärin suuntaan tyyppi\nGradientEnable: Asettaa / Gets boolean jos kaltevuus on / off\nGradientStrength: Asettaa / Gets vahvuus kaltevuus Integer.\nRoundRadius: Asettaa / Gets pyöristetyt kulmat zButton.\nTextGlowColor: Asettaa / Gets värin hehkun tekstistä.\nTextGlowIntensity: Asettaa / Gets intensiteetti Glow\nTextGlowType: Asettaa / Gets tekstin hehku tyyppi\nThemeColor: Asettaa / Gets väri zButton pääteema väri\nThemeOpacity: Asettaa / Gets zButton n Opasiteetti / avoimuus esineitä.\nToggleState: Asettaa / Gets Toggle tila tyyppi\nToggled: Asettaa / Gets Boolean jos zbutton vaihtuu vai ei.\n10 lokakuu 11\n13 lokakuu 11\neCommerce, eCommerce, Kaikki tavarat, alpha peittä, vyyden, animaatio, raja hehku, nappi, hehku, hehku vä, ri, liukuvä, rin, intensiteetti, pyö, ristetty painike, tekstin hehku, nappula, lä, pinä, kyvyys


Huippumallin asu petti – rinta paljastui catwalkilla! Katso kuvat – Stara\nHuippumallin asu petti – rinta paljastui catwalkilla! Katso kuvat\nViihdeuutiset 11.8.2010, 18:00 · Stara.fi\nBrasilialainen huippumalli Marcelle Bittar on ehtinyt urallaan poseerata jo useita kertoja paljastavissa kuvissa niin tahallisesti kuin tahattomastikin. Viihdelehtien sivuille saakka hän ei ole vielä noussut, mutta nyt neitokainen on noteerattu Yhdysvalloissa. Hän tuli nimittäin jälleen paljastelleeksi vahingossa.\nMarcelle Bittar oli äskettäin mukana muotinäytöksessä, kun hänen asunsa paljasti vahingossa hänen toisen rintansa keskellä catwalkia. Katso kuvat tästä. Samalla verkossa esitellään myös Marcellen aikaisempia topless- ja alastonkuvia.\n28-vuotias brasilailainen Marcelle Bittar aloitti malliuransa jo 14-vuotiaana teinityttönä hänen äitinsä ilmoitettua hänet mallikilpailuun. Sittemmin Marcelle on tehnyt kaikessa hiljaisuudessa menestyksekästä uraa useiden maailman huipputoimistojen listoilla. Vuonna 2001 hän voitti parhaan naismallin tittelin Abit Fashion Awards -kilpailussa.


and that's why i smile : huhtikuuta 2015\n1. Kuvailtiin videota Millan kanssa, jonka ilmestyminen tänne ei ole varmaa. 2&3. Viime lauantaina olin kavereiden kanssa.\n1. Kokkailin itselleni ruokaa. 2. Vähän donitsia. 3. Töitätöitä..\n1. Oon yleensä saanut matikan kokeista seiskoja ja voitte vaan kuvitella mun reaktion, kun sain 9½! 2. Ruisleipää iltapalaksi. 3. Vähän mäkissä tuplamakupirtelöillä. 4. Editoitiin koulussa meidän kauhuelokuvaa.\n1. Vähän jäätelöä. 2. Eräs päivä lähdössä lenkille. 3. Samalta päivältä, kun kuvailtiin Millan kanssa videota. 4. Piikkiruokaa.\n1. Eräs päivä Nooran kanssa. 2. Millan äitin tekemään kakkua ja kermavaahtoa! Nam! 3. Eräs kympin aamu menossa kouluun. 4. Sitä mun ja millan videota.\nTänään olisi vuorossa tosi pitkän ajan jälkeen suosikkeja!\nEnsimmäinen suosikkini on Eos strawberry sorbet huulirasva! Mulla on ollut ennemmin se blueberry acai, mutta se loppui ja hommasin tämän. Molemmat on yhtä hyviä, mutta tämä voittaa kyllä tuoksullaan.\nSeuraava suosikki onkin Garnierin kuorinta-aine. Mulla on tämä kyseinen aine poistanut ainakin mustapäät hyvin ja iho on tuntunut tosi raikkaalta tämän jälkeen.\nTätä Victoria's Secretin Secret Escape bodymistiä on kyllä tullut käytettyä koko kevään ajan. Tämä tuoksuukin mun mielestä ihanan keväiseltä.\nTätä t-paitaa ei olekkaan näkynyt vielä koko blogissa, mutta tämä on kyllä ollut ahkerasti käytössä siitä asti, kun tämän kuun alussa ostin. Tällaista raitapaitaa olin etsinyt koko lopputalven ja nyt vihdoin löysin sellaisen H&M:ltä kymmenellä eurolla.\nViimeinen suosikkini onkin tämä televisiosarja Au pairit Los Angelesissa, jonka katsoinkin putkeen yhtenä päivänä! Au pairit Lontoossa on sarjan ensimmäinen kausi, jonka katsoinkin vielä tämän jälkeen. Voin suositella molempia lämpimästi.\nMillaisia suosikkeja teillä on lähiaikoina ollut? Löytyykö teiltä kenties samoja? Kertokaahan teidän lempparit kommenttiboksiin!\n♥:llä Jenni klo 15.26\nKulunut alkuviikko on kulunut pitkälti kavereiden kanssa ja nyt kokeisiin lukiessa. Tälläkin hetkellä pitäisi olla lukemassa äidinkielen kokeeseen, mutta täällä mä kirjoitan tätä postausta. Käväisin äsken nappaamassa nämä parit kuvat ulkona ja nyt pian palailen takaisin äidinkielen pariin. Millainen alkuviikko teillä on ollut?\n♥:llä Jenni klo 18.31\nPitkästä aikaa olisi luvassa asuinspiraatiota polyvoresta! Tällä kertaa asut ovat kesäisiä, joten tästä saat hieman vinkkiä omiinkin kesäasuihisi.\nTätä asua aloin rakentamaan tuon farkkutakin ympärille. Tuollaiseen farkkutakkiin sopii monet eri vaatteet, mutta tähän asuun valikoitui sen kaveriksi valkoinen narutoppi, mustat shortsit, kukkaiset vanssit, kukkaseppele, hapsulaukku, Michael Korsin kultainen kello ja musta Essien kynsilakka. Itse voisin käyttää tätä asua kavereiden kanssa ulkona.\nTämä asu on kesän juhliin soveltuva. Aloin koota tätä tuon lohenpunaisen mekon ympärille. Mustat korkokengät, valkoinen laukku ja hopeiset korut sopivat tähän oikein hyvin.\nTämä sinivalkoinen asu lähti kasaantumaan noista shortseista. Shortseihin ja croptoppiin kun liitti valkoiset vanssit, ruudulliset puhelinkuoret, kangaskassin ja babybluen värisen kynsilakan, niin alkoi asu näyttää kivalta! Tähän asuun sopisi myös jonkinlainen flanellipaita vyötäisille.\nTätä asua aloin luoda hameen ympärille. Asusta tuli aika mustavalkoinen, mutta kaikki sopivat toisiinsa. Tätäkin asua voisin käyttää kesällä oikeastaan missä vaan.\nTämä asu on myös kesälle, mutta hiukan viileämmälle säälle. Muuten mustavalkoinen asu, jossa huulet ja kynnet toimivat väripilkkuina. Hiukan sporttisemman tästä asusta tekee Niken Rosherun kengät.\nMikä oli teidän lempiasu näistä? Mun lemppariksi nousee ehkä ensimmäinen ja viimeinen asu!\n♥:llä Jenni klo 12.45\n1. Tyhjäsin tosiaan mun vaatekaapin valokuvista ja kyllä mun huoneesta tulikin valoisampi! 2. Kuviksen lopputyötä tekemässä. 3. Aamuinen kouluselfie ennen matikan koetta. 4. Kirjastossa koulusta\n1. Viikonloppua Katan iskällä 2. Samaista päivää kavereiden kanssa 3. Hesburgerin jäätelöannosta 4. Vähän lisää kavereita viikonlopulta\nKertokaahan mulle kommenttiboksiin teidän viime viikon kohokohtia!\n♥:llä Jenni klo 17.52\nTänään olisi vuorossa pilalle menneitä asukuvia, joita oon koonnut viimeksi 2013 vuoden joulukalenteriin, joten eiköhän oo aika uudelle tällaiselle!\nUsein kuvissa on joko tuuli vienyt hiukset johonkin suuntaan, tai sitten laitan niitä paremmin. Tässä kuvassa onkin molemmat kyseessä.\nAina joukkoon eksyy myös pelleilykuvia tai housujen nostamista.\nUsein ongelmana on taas se, että ihmettelen jotain tai otan jotain hiusta tai roskaa pois jostain. Joskus kuva ei ole myöskään tarkka tai asetukset on huonosti kamerassa.\nKuitenkin melkein aina niiden kuvien ongelmana on huono ilme tai asento.\n♥:llä Jenni klo 13.40\nInnostuin ensimmäistä kertaa tekemään postausta tän hetkisistä ilonaiheista, joten aloitetaanpas kesäisten kuvien kera!\nTämän viikonlopun sää - Tuolla on ollut eilen tosi lämmin ja aurinkoista, ja tänäänkin +16 astetta lämmintä!\nKesän odotus - Tämän viikonlopun sään jälkeen tekee tosi paljon mieli olla ulkona. Varsinkin sitten, kun on kesä niin ollaan vielä enemmän.\nHuippu viikonloppu - Mahtavien kavereiden kanssa on mukava viettää viikonloppua.\nKesäisten kuvien katsominen - Ai että, eihän noille voi kun hymyillä.\nLeikatut hiukset - Kävin parturissa edellisviikolla ja nyt näitä on niin kiva käsitellä ja laittaa, kun on kuivat latvat poissa!\nUudet asiat - Tampereelta mun mukaan lähti monia kivoja juttuja, joista onkin jo postaus täällä.\nUusi nahkatakki - Niistä Tampereen ostoksista lemppariksi on ehdottomasti noussut se nahkatakki ja kun sääkin on vielä sallinut sen käytön!\nMillaisia ilonaiheita teillä on viime päivien aikana ollut? Kertokaahan mulle kommenttiboksiin!\nTällaiset kuvat tuli räpsäistyä sunnuntaina Mimmin kanssa. Nahkatakki oli mulla ekaa kertaa käytössä ja tykkäsin paljon! Asun rakensinkin nahkatakin ympärille. Mulla oli päällä Vero Modan nahkatakki, New Yorkerin puolipitkähihainen, Ginatricotin farkut ja Nike Janoskit. Mun mielestä nahkatakki ja kiharat sopii yllättävän hyvin yhteen! Mitä mieltä te ootte?\nNEWIES FROM TAMPERE\nTässä tulisi pientä esittelyä Tampereelta mukaan tarttuneista jutuista ja eräästä Keskisen ostoksesta.\nNahkatakki - Vero Moda - n.40€ Narutoppi - Ginatricot - n.10€ Puolipitkähihainen - New Yorker - n.7€ Narutoppi - BikBok - n. 5€ Tämä toppi herätti mun mielenkiinnon, koska tässä topissa on selässä kiva yksityiskohta, kun siellä on sellainen halkeama, joka on vain solmittu ylhäältä naruilla kiinni. Takaosasta en valitettavasti saanut kunnon kuvaa. Lasipurkki - Tiger - 2€ Strawberry Sorbet Eos - Keskinen - n.7€\n♥:llä Jenni klo 20.07\nPerjantai ja tämä päivä vierähtikin Tampereella moikaten mummin siskoa, äitin ja iskän kaveria ja shoppaillen. Ensimmäistä kertaa asukuvia mulle räpsäisi iskä, tosin pienen kamerakoulutuksen jälkeen. Kyllähän näistä nyt ihan hyviä tuli, vaikka itse sanonkin. Tuo oli kyllä kiva paikka ottaa kuvia. Mulla oli tosiaan perjantaina päällä H&M:n farkut ja paita, Nike Janoskit ja yllätysyllätys vakkarikorut! Kävin tuossa viikolla napsaisemassa hiuksistanikin n.5cm kuivia latvoja pois, niin munkin hiukset näyttää nyt terveemmiltä näissä kuvissa. Viettäkää kiva pääsiäinen! :)\n♥:llä Jenni klo 21.02\ntunnisteet: loma, muoti, valokuvaus\nAjattelin tulla tekemään viime viikosta puhelinkuvapostauksen, sillä koko kuusta ei ole kuvia, kun puhelimeni oli huollossa. Voisin vaikka tehdä useammin tällaisia viikottaisia postauksia puhelinkuvista.\n1.Jenni odottamassa pll:n big A revealia. 2.Koulusta vihdoin kotiin. 3.Koulua. 4.Köksän ruokaa. 1.Kuvistunnilla "tosi" ahkeraa työskentelyä. 2. Mun kuoret saapui. 3.Big A reveal.\n1.Demin lukemista päärynäjäätelön kera. 2. #ootd 3. Prismaan lähdössä skopolla. 4. Vähän lisää jäätelöä.\n♥:llä Jenni klo 18.40


Tupakkajekku kiellettiin - 135 000 euron uhkasakko\nPerjantai 23.9.2011 klo 11.44 (päivitetty klo 12.02)\nTupakkayhtiö Philip Morrisin myynninedistämistavat ovat saaneet pyyhkeitä terveydenhuollon valvontavirasto Valviralta.\nVirasto on kieltänyt toiminnan, joka liittyy yhtiön savukemerkkien uuteen, viime keväänä markkinoille tulleeseen pakkauskokoon.\nValviran mukaan yhtiön myyntiedustajat ovat käyneet merkitsemässä tupakan myyntipaikoissa savukepakkausten hintoja niin, että hinta on tullut vain osan tuotteista kohdalle. Merkintätapa oli omiaan luomaan kuluttajalle mielikuvan yhtiön edustamien savukemerkkien edullisuudesta.\nPakkausten muovikalvoissa oli lisäksi teksti, joka korosti mainonnallisella tavalla pakkauskoon uutuutta. Viranomainen katsoo, että yhtiö on toiminut vastoin tupakkatuotteiden myynninedistämiskieltoa.\nValvira kieltää yhtiötä jatkamasta hintojen merkintätapaa ja luovuttamasta markkinoille sellaisia savukepakkauksia, jotka on varustettu pakkauskoon uutuutta korostavilla merkinnöillä. Kieltoa vahvistaa 135 000 euron uhkasakko.


Kunniaa Itikselle | Itis\nItiksen pitkäjänteinen panostus ympäristövastuullisiin ratkaisuihin sekä riskienhallinnan ja turvallisuuden kannalta merkittäviin osa-alueisiin, on saavuttanut kansainvälisiä, arvostettuja sertifikaatteja riippumattomilta riskienkartoituksen ja ympäristöalan asiantuntijoilta. Saimme juuri kultatason sertifikaatin loistavilla pisteillä kauppakeskuksemme turvallisuuden johtamisesta, toimenpiteistä ja ylläpidosta. Siitä kuuluu kiitos myös kaikille yhteistyökumppaneillemme.\nToinen merkittävä tunnustus tuli Breeam ympäristösertifikaatin myötä. Itis saavutti parhaat arvosanan EXCELLENT eli loistava.\nTurvallisuus edellä - SHORE -sertifikaatti\nSAFE Asset Groupin myöntämä SHORE-sertifikaatti on kansainvälisesti ainoa laatuaan mittaamaan ja arvioimaan kiinteistöjen riski- ja turvallisuuskäytäntöjä, joita arvioidaan henkilökunnan, vuokralaisten ja asiakkaiden näkökulmasta. Kauppakeskus Itiksen saama Gold-tason sertifikaatti ja tulos ovat kansainvälistä keskiarvoa korkeampia. Itiksen saama tulos on 85 %, kun taas kansainvälisten verrokkien keskiarvo on 81 %. Parhaat tulokset Itis sai auditoinnissa kauppakeskuksen turvallisuuden johtamisesta ja hallinnoimisesta.\n– Kauppakeskus Itiksen Gold-tason sertifikaatti on upea saavutus. Itis pyrkii jatkuvasti minimoimaan riskejä sekä maksimoimaan kiinteistön arvon, ja tarjoaa näin turvallisen ympäristön niin vuokralaisilleen kuin asiakkailleenkin. Näillä tekijöillä on keskeinen rooli kauppakeskusten tulevaisuuden kannalta, SAFE Asset Groupin toimitusjohtaja Erik Engstrand kertoo.\nYmpäristöhankkeisiin panostamisesta kertoo Breeam-In-Use -sertifikaatti\nRiski- ja turvallisuuskäytäntöjen lisäksi myös erityisesti ympäristövastuullisuus on Itiksen toiminnassa keskeistä. Uusiutuvaa energiaa vuodesta 2014 hyödyntänyt kauppakeskus on jo nyt energiavalintojensa puolesta hiilineutraali. Panostuksesta ympäristöhankkeisiin kertoo myös tuore kiinteistöjen ympäristöratkaisuja arvioiva Breeam-In-Use -sertifikaatti.\n–Breeam-In-Use sertifikaatissa mitataan kiinteistön ympäristövastuullisuutta ja operatiivista suoriutumista. Olen erittäin iloinen, että olemme pystyneet Itiksessä panostamaan laajasti myös ympäristöasioihin ja että kaltaisemme vanhempi kiinteistö pystyy jopa ohittamaan uudempia kiinteistöjä tekemisessä. Haluamme olla ilmastonmuutoksen vastaisten toimien eturintamassa ja vahvoja näyttöjä ympäristötyöstä tullaan näkemään jatkossakin, ylläpitopäällikkö Matias Lehtomäki lupaa.\nErinomaiset pisteet arvioinnissa saavuttanut Itis sai erityistä kiitosta muun muassa projektinjohtoon, sekä energiankäyttöön ja liikenteeseen liittyvistä seikoista


Kuusamon retket | Joensuun Latu ry\nKuusamon retket: Karhunkierros ja päivävaellukset\nJoensuun Latu 70 vuotta -juhlavaellus suuntautuu Kuusamoon. Valittavissa on joko pitkä vaellus tai päivävaellusten kokonaisuus. Molemmat ryhmät matkustavat samalla linja-autolla, joten meno- ja paluuaikataulut on suunniteltu molempien ryhmien ohjelmat huomioiden. Bussiin voi nousta myös matkareitin varrelta ilman suurempia koukkauksia. Näistä on sovittava ennakkoon retken vetäjän kanssa.\nLähtö maanantaina 7.6. klo 6.00 Joensuusta. Omakustanteiset lounas ja kahvitauot matkaan rytmittäen.\nPaluu Joensuuhun perjantaina 11.6. illalla. Kuusamosta lähdetään sitten, kun Karhunkierroksen vaeltajat saapuvat Rukalle aamupäivän aikana. Paluumatkaa tauotetaan myöhemmin ilmoitettavalla tavalla.\nRyhmä patikoi Tuula Turusen ja Arja Mannisen vetämänä 70 kilometrin taipaleen Karhunkierrosta Karhunkierros – Luontoon.fi\nMaanantai Ristikangas / Oulangan kanjoni - Taivalköngäs (9 km)\nTiistai Taivalköngäs - Kulmakkapuro (18.2 km)\nKeskiviikko Kulmakkapuro - Harrisuvanto (15.2 km)\nTorstai Harrisuvanto - Suolampi (21.4 km)\nPerjantai Suolampi- Ruka (5.3 km)\nYöpyminen teltoissa. Osallistujille tarkempi infotilaisuus, josta ilmoitetaan lähempänä retken ajankohtaa. Ryhmän koko on 15 vaeltajaa.\nPekka Laakkosen vetämä joukko patikoi päiväretkiä, jotka suuntautuvat Riisitunturin kansallispuistoon, Pienelle karhunkierrokselle Kitkajoen upeisiin maisemiin sekä Valtavaara- Konttainen harjanteelle. Päiväreittien pituudet 11 - 15 km.\nNäiden lisäksi tällä joukolla on myös mahdollisuus patikoida 6 kilometrin mittainen Kanjonin kurkkaus jo menopäivänä, kun pitkän vaelluksen porukka viedään Oulankajoen varteen Karhunkierroksen varteen lähtöpaikalleen.\nMajoittuminen on todennäköisesti hotellitasoinen, sen varustus ja palvelut selviävät myöhemmin ja niistä ilmoitetaan päiväretkille ilmoittautuneille.\nOsallistujamäärä yhteensä 40 - 45 henkeä.\nIlmoittautuminen 28.3. mennessä:\nRyhmä 1: Tuula Turunen, thturunen@gmail.com, p. 050 3726242\nRyhmä 2: Pekka Laakkonen, pekka1.laakkonen@gmail.com p. 0500 192469\nRyhmän 2 Päiväretkien kuvaukset:\nPieni Karhunkierros https://www.luontoon.fi/oulanka/patikointireitit#pienikarhunkierros\nYksi Suomen suosituimmista päiväreiteistä, jonka pituus on noin 12 km. Lähtö ja paluu Juuman leirikeskuksesta, jonne bussi vie retkelle lähtijät ja noutaa retken jälkeen. Polkureitti on osin helppokulkuista maastoltaan, joiltakin osiltaan hankalampaa taivaltaa. Reitillä on isoja korkeuseroja ja paljon portaita. Joet ylitetään riippusiltoja pitkin. Vaatii vähintään keskinkertaisen liikkumiskyvyn. Rengasreitiltä voi toki palata takaisin, jos tarve vaatii.\nNiille, jotka eivät Karhunkierroksen retkeen halua tai voi osallistua, järjestetään mahdollisuus käyntiin Kiutakönkäällä. Vaihtoehtoisesti voi myös kulkea alkupään Karhunkierroksen reitistä Myllykoskelle ja palata sieltä takaisin Juuman retkeilykeskukseen. Toki voi jäädä myös nauttimaan kylpylän palveluista tai omatoimisesti viettää päivän Kuusamon keskustassa, jonne on muutaman kilometrin matka.\nRiisitunturin kansallispuistossa pääsee aistimaan jo lappimaista tunturimaisemaa. Kohde on helppo ja soveltuu erinomaisesti myös aloitteleville retkeilijöille.\nMatkaamme linja-autolla reittien lähtöpisteelle. Siitä suuntaamme ylös ja edelleen Riisin rietas -nimiselle rengasreitille, jonka pituus on n. 11 km. Matkan varrella voi ihailla tunturimaiseman lisäksi tälle kansallispuistolle ominaisia upeita rinnesoita. Reitin varrella on kaksi laavua. Pidempi taukopaikka sijaitsee Pikku Riisitunturin ja Ison Riisitunturin välisessä kurussa, jossa on autiotupa ja tulipaikkoja, joista yksi sijaitsee isossa katoksessa.\nNe, jotka eivät halua kiertää koko reittiä, voivat suunnata Pikku Riisitunturin laelta suoraan edellä kuvatulle taukopaikalle ja nauttia upeasta näköalasta Suomen suurimmaksi lähteeksi mainitulle Yli-Kitkalle ja sen takana näkyvästä Rukan vaaraketjusta.\nValtavaaran huiputus https://julkaisut.metsa.fi/assets/pdf/lp/Esitteet/oulankafineng.pdf\nBussi vie ryhmän joko Rukakeskukseen tai tunturin pohjoispuolelle Vuosselin laskettelurinteiden ala-asemalle riippuen siitä, halutaanko pientä porrasjumppaa Rukatunturin ylityksessä.\nRengasreitti suuntautuu Valtavaaran huipulle, jossa on entinen palovartijan maja ja välittömästi sen läheisyydessä pieni kota. Halukkaat voivat jatkaa matkaa pohjoiseen ja kurkata, miltä Surmanoro näyttää ylhäältä päin.\nHyväkuntoiset voidaan viedä aamulla Konttaiselle ja he voivat patikoida omatoimisesti Ison Karhunkierroksen reittiä Valtavaaralla ja sieltä edelleen Rukalle. Tämä reittivaihtoehto on alkupäästään erittäin vaativa. Polku on kulunut ja epätasainen. Reitin rinteet ovat jyrkkiä. Niihin on viritelty köysiä nousua helpottamaan.\nPäiväretket suunnittelee ja järjestää Joensuun Ladun Pekka Laakkonen, jolta voit kysellä lisätietoja reiteistä sekä varustautumisohjeita: pekka1.laakkonen@gmail.com, p. 0500 192469.\nMatkaohjelmaan on suunniteltu opastettuja päiväretkiä seuraaviin kohteisiin:\n- Pieni karhunkierros tai tälle vaihtoehtona Kiutaköngäs ja sen ympäristö\n- Riisitunturin kansallispuisto, muutamia reittivaihtoehtoja\n- Rukan Valtavaaran valloitus


USA:n viisumit ja työluvat musiikintekijöille\naccess_timeaccess_time21.10.2019 – 21.10.2019\nUSA:n viisumit ja työluvat: Infotilaisuus artistien ja musiikintekijöiden kanssa työskenteleville\nMusic Finland järjestää 21. lokakuuta infotilaisuuden, johon kannattaa tulla mikäli suunnittelee Yhdysvalloissa työskentelyä. Artistien ja musiikintekijöiden työlupien sekä viisumien saloihin opastaa niihin erikoistunut lakimies Matthew Covey.\nTyölupien ja viisumien hakeminen on tunnetusti työläs ja haastava prosessi Yhdysvaltain markkinoille suuntaaville toimijoille. Viime vuosina lupakäytännöt ovat muuttuneet paljon ja maahantulon valvontaa on kiristetty monin tavoin Yhdysvalloissa. Käytännön tietoja onkin syytä päivittää säännöllisesti, jotta hakemuksiin ei kulu turhaa aikaa ja ongelmilta voidaan välttyä.\nTässä tilaisuudessa CoveyLaw-lakitoimiston perustaja Matthew Covey käy läpi viisumien ja työlupien hakuprosessia ja muita käytännön asioita. Matthew’llä on pitkä kokemus Yhdysvaltain markkinoille suuntaavien artistien kanssa toimimisesta ja hän pystyy siten vastaamaan monipuolisesti erilaisiin kysymyksiin.\nInfotilaisuus pidetään maanantaina 21.10. klo 15.00–16.30 Music Finlandin toimistolla (Urho Kekkosen katu 2 C, 6. krs).\nIlmoittaudu tilaisuuteen 15.10. mennessä täällä!


Venäjän rupla Että Sierra Leonen leone vaihtokurssi tänään. Venäjän rupla arvoa Sierra Leonen leone tänään.\nVenäjän rupla Että Sierra Leonen leone vaihtokurssi tänään\n1 Venäjän rupla (RUB) on yhtä suuri kuin 137.53 Sierra Leonen leone (SLL)\n1 Sierra Leonen leone (SLL) on yhtä suuri kuin 0.007271 Venäjän rupla (RUB)\nMuutamme Venäjän rupla vaihtokurssin Sierra Leonen leone tällä sivulla kerran päivässä. Sivusto näyttää Venäjän rupla -muutoksen keskimääräisen arvon Sierra Leonen leone. Valuutanvaihto tapahtuu pankeissa tai pankeissa verkossa pankkikurssilla, joka perustuu tällä sivulla näytettyyn viralliseen vaihtokurssiin. Tässä on ilmainen päivittäinen valuuttakurssien viite.\n1 Venäjän rupla on yhtä suuri kuin 137.53 Sierra Leonen leone tänään Euroopan pankissa. 1 Venäjän rupla nousi 1 Sierra Leonen leone tänään johtavassa eurooppalaisessa pankissa. Venäjän rupla vaihtokurssi nousee Sierra Leonen leone -kurssin suhteen Euroopan mukaan. 1 Venäjän rupla kustannukset ovat tänään yhtä suuria kuin 137.53 Sierra Leonen leone, koska maa perustettu.\nMuuntaa Venäjän rupla Että Sierra Leonen leone Venäjän rupla Että Sierra Leonen leone elävät Forex vaihtoa markkinoilla Venäjän rupla Että Sierra Leonen leone vaihtokurssi historia\nVenäjän rupla Että Sierra Leonen leone Vaihtokurssi tänään klo 24 Marraskuu 2020\nKuinka Venäjän rupla vaihtokurssi Sierra Leonen leone -kurssi viime päivinä, voidaan nähdä taulukossa esitetystä tietokannasta otetussa näytteessä. Venäjän rupla vaihtokurssit useiden päivien ajan suhteessa Sierra Leonen leone -valuuttaan on esitetty verkkosivun moneyratestoday.com tämän sivun taulukossa. Vertaa itseäsi tai katso ohjeet vertaamalla valuuttakurssia Venäjän rupla valuuttakurssiin Sierra Leonen leone. Tämä auttaa ennustamaan Venäjän rupla vaihtokurssin Sierra Leonen leone huomenna.\n25.11.2020 137.526069 1.001718 ↑\n1 Venäjän rupla hinta vaihtokurssilla on 137.53 Sierra Leonen leone. 687.63 Sierra Leonen leone kustannukset 5 Venäjän rupla nykyinen valuuttakurssi. 10 Venäjän rupla kustannukset Sierra Leonen leone ovat nyt yhtä suuria kuin 1 375.26. 25 Venäjän rupla on vaihtokurssilla yhtä suuri kuin 3 438.15 Sierra Leonen leone. 1 Venäjän rupla on tänään 137.53 Sierra Leonen leone kansallisen pankin vaihtokurssin mukaan. 1 Venäjän rupla nousi 1 Sierra Leonen leone tänään maan johtavan pankin vaihtokurssin mukaan.\n137.53 SLL 687.63 SLL 1 375.26 SLL 3 438.15 SLL 6 876.30 SLL 13 752.61 SLL 34 381.52 SLL 68 763.03 SLL\n7.27 Venäjän rupla, kustannukset 1 000 Sierra Leonen leone tämän päivän valuuttakurssilla. 5 000 Sierra Leonen leone kustannukset Venäjän rupla on nyt yhtä suuri kuin 5 000. 72.71 Venäjän rupla maksaa tänään 10 000 SLL pörssissä korko. 25 000 Sierra Leonen leone ostamiseksi Venäjän rupla jo tänään on maksettava 181.78 RUB. Venäjän rupla vaihtokurssi kasvaa tänään Sierra Leonen leone. 1 Venäjän rupla maksaa nyt 137.53 Sierra Leonen leone - kansallisen pankin vaihtokurssi.\n7.27 RUB 36.36 RUB 72.71 RUB 181.78 RUB 363.57 RUB 727.13 RUB 1 817.84 RUB 3 635.67 RUB


PEUGEOT 508 Allure HDi 140 FAP - Maksuton toimitus sinua lähimpään liikkeeseemme! - Hyvitämme vähintään 1000? va\n2018 PEUGEOT 508 Allure HDi 140 FAP - Maksuton toimitus sinua lähimpään liikkeeseemme! - Hyvitämme vähintään 1000? va\nTaloudellinen ja hieno Peugeot, maantie kulutus vain 3.9 l / 100km!, Huoltokirja, Viimeisin huolto tehty 18.7.2018 - 195694km, Jakohihna vaihdettu 11.5.2017 - 143410km, Jakohihna vaihtoväli 160tkm / 72kk, 2 x renkaat vanteineen, Alumiinivanteet kesärenkaissa, Irroitettava vetokoukku, ISOFIX-kiinnikkeet, Maantiekulutus vain 3.9 l / 100 Km, Suomi-auto, Osanahkaverhoilu, Ilmastointi, automaattinen, Ajovakauden hallintajärjestelmä, Luistonesto, Avaimeton käynnistys, Vakionopeudensäädin, Ajotietokone, Radio ja soitin, AUX ja USB liitännät, Bluetooth, Ohjauspyörän säädöt, Sähkötoiminen seisontajarru, Ohjaustehostin, Monitoimiohjauspyörä, Sähköikkunat, Sähkötoimiset koria vasten taittuvat peilit, Avaimeton lukitus, Keskuslukitus kaukosäädöllä, 2x avainta, Polttoainetoiminen lisälämmitin, Penkinlämmittimet, Autoon mahdollista ostaa Rinta-Jouppi Turva 12 kk / 20 000 km, Ville Hautamäki 040 637 4150, 17 merkin edustus ja huolto osoitteessa www.rinta-jouppi.com . Vaihdossa meille käyvät autojen lisäksi myös kaikki muut ajoneuvot!\nRekisterinumero: OYV-726, Valmistenumero: VF38DRHF8BL022736, Henkilöauton korityyppi: sedan porrasperä, Omapaino kg: 1505, Huippunopeus: 210 km/h, Kiihtyvyys 0-100 km/h desimaalilukuna: 9.8, Economy city: 6.4 l/100km, road: 3.9 l/100km, combined: 4.8 l/100km, Tavaratilan tilavuus litroina min: 515, Istumapaikkoja yhteensä: 0, Maksuton toimitus sinua lähimpään liikkeeseemme! - Hyvitämme vähintään 1000? vaihdossa ajoneuvosta kuin ajoneuvosta!\nVarustetaso Allure HDi 140 FAP - Maksuton toimitus sinua lähimpään liikkeeseemme! - Hyvitämme vähintään 1000? va


akpojan retkiblogi: Sorsastuksen aloitus\nSyksy on tulossa ja ensimmäiset kurkiporukat jo lentelivät viikonloppuna taivaalla.\nPääsin viimein viikonloppuna aloittamaan sorsastuskauden. Kävin kolme kertaa järvellä. Ensimmäisen kerran heti perjantai-iltana, sitten lauantaina aamulla ja vielä illansuussakin. Ostin tälle kaudelle kokeeksi asekauppaan uutena tuotteena tulleita kuparihauleja. Lyijyhaulithan ovat olleet kielletty jo 20 vuotta, mutta tuntuu, että korvaavien valikoimat ovat silti edelleen aseliikkeissä suppeita. Kupari oli hinnaltaan kipurajalla (pari euroa laaki), mutta haulimateriaalina tähän saakka käyttämääni terästä korkeamman painon vuoksi päätin ostaa. Paino sijoittuu teräksen ja lyijyn väliin ollen jotakuinkin volframin painoinen, mutta jälkimmäisenä mainittuun verrattuna vähemmän hauras. Patruuna osoittautui käyvän hyvin Mossberg 835 -pumppuhaulikossani puolisuppealla supistusholkilla ja toimi vakuuttavasti myös tositilanteissa. Ensivaikutelma tuohon haulimateriaaliin on siis hyvä.\nKausi alkoi mainiosti, kun heti venerantaan saavuttuamme näin sinisorsan uivan 40 metrin päässä. Töräytin pilliin muutaman kerran ja sorsa vastasi heti. Sitten annoin pillin lapselle ja annoin hänenkin kokeilla töräyttelyä. Sorsa ui ampumaetäisyydelle ja saimme siitä ensimmäisen saaliin. Tuon jälkeen otimme veneen ja lähdimme kiertämään lammen ympäri kaislikon reunoja pitkin. Pääsin toisen sinisorsan tipauttamaan ilmasta noin 30 metrin päästä, kun sorsa hyppäsi kaislikosta. Oli haastavaa ehtiä ampumaan, kun itse olin myös airoissa, mutta kertalaakilla lintu kuitenkin tipahti.\nLampea kiertäessä oli hauska tilanne, kun joutsenperhe puski kaislikon kätköistä vain noin 15 metrin päästä veneestämme ohi. Ihmettelin, että mikä sieltä tulee, kun koko kaislikko heilui ja rapisi. Pian kaksi valkoista vanhempaa ja neljä harmaata poikasta ilmestyivät ruovikosta ja lensivät etäämmälle.\nEnsimmäisen sorsastusreissun saalis ja varusteita. Pelastusliivit ja kuulosuojaimet ovat tärkeitä varusteita sorsastaessa. Paukkuliivit eivät häiritse ampumatilanteessa ja niitä on saatavilla myös maastokuvioidulla kankaalla. Lapsi viihtyy veneessä hyvin radiokuulosuojaimien kanssa. Itse pidän aktiiveja, jotta kuulen kaislikosta pomppaavat sorsat voiden kuitenkin pitää kuulon jatkuvasti suojattuna pamausten varalta.\nLauantaiaamuna olin venerannassa heti aamuhämärässä vähän viiden jälkeen. Itse en päässyt tuolla enkä illansuun reissulla enää ampumaan, mutta aamulla sorsastuskaverini tipautti minun soutuvuorollani ainoan kaislikosta sillä kertaa pompanneen sinikon varmasti alas. Otin muutamia kuvia järviltä ja niitä tässä alla.\nSunnuntai-iltana valmistin perheelle päivälliseksi kermaisen sinisorsakastikkeen kantarelleilla, sipulilla ja kaalilla höystettynä. Lisäksi keitin oman palstaviljelmän perunoita. Syksy on mainiota aikaa, kun voi itse hakea tuoretta syötävää luonnosta ja palstallakin alkavat jo viljelykset kypsyä. Sen verran maukasta oli, että kuulemma pitäisi taas joku kerta käydä sorsastelemassa... Seuraava metsästysretki kuitenkin suuntautuu vajaan viikon päästä Ylä-Lapin hirvijahtiin.\nSorsalammen veneranta lauantaiaamun hämärässä.\nHaaleita ruskan värejä jo havaittavissa vastarannan lehtipuissa.\nLuulisi heinäsorsien tuolla viihtyvän.\nTippoja sateen jälkeen.\nKirjoittaja: Aki Ihanajärvi klo 8.30\nTunnisteet: metsästys, ulkoilu


Lapsettomuushoidot Felicitas Mehiläinen | Mehiläinen\nEtusivu >> Lapsettomuushoidot Felicitas Mehiläinen\nLapsettomuushoidot Felicitas Mehiläinen\nFelicitas Mehiläinen on lapsettomuushoitoihin erikoistunut yksityisklinikka.\nFelicitas ja Väestöliiton lapsettomuusklinikat yhdistyvät syyskuussa 2017 yhdeksi hedelmöitysklinikaksi – Felicitas Mehiläiseksi, joka toimii Helsingissä, Turussa, Oulussa ja Lappeenrannassa.\nNiin Felicitas Mehiläisellä kuin Väestöliiton lapsettomuusklinikoilla on käytössä korkeatasoiset ja nykyaikaiset lapsettomuuden tutkimus- ja hoitomenetelmät.\nLehdistötiedote 6.4.2017: Mehiläinen Felicitas ja Väestöliiton lapsettomuusklinikat yhdistyvät\nPOIKKEUKSELLISESTI OLEMME TÄNÄÄN 24.10. SULJETTUNA KLO 14.30-16. KLO 16 ALKAEN OLEMME JÄLLEEN AUKI KLO 18 ASTI NORMAALIN TIISTAIN MUKAAN.\nFelicitas Mehiläinen ja Väestöliiton Lapsettomuusklinikat yhdistyivät yhdeksi hedelmöityshoitoklinikaksi 1.9.17 - Felicitas Mehiläiseksi, joka toimii Helsingissä, Turussa, Oulussa ja Lappeenrannassa.\nYhdistymisen myötä meistä syntyy laajuudeltaan, monipuolisuudeltaan ja osaamiseltaan kokonaisuus, joka on ainutlaatuinen Suomessa. Väestöliiton Lapsettomuusklinikoiden nykyisten asiakkaiden hoitosuhteen jatkuvat ennallaan.\nKaikki Helsingin vastaanotot ovat nyt Forumissa, käynti osoitteemme on Mannerheimintie 20A.\nFelicitas Mehiläinen Turku p. 010 414 6580\nFelicitas Mehiläinen Oulu p. 010 414 6550\nFelicitas Mehiläinen Helsinki p. 010 414 6650\nFelicitas Mehiläinen Lappeenranta p. 010 414 6800\nTutustu Hedelmällisyysneuvolaan >>\nFelicitakseen ensimmäistä kertaa?\nKatso, millainen aika sinun kannattaa varata >>\nFelicitas chat palveluksessasi\nJos haluat tietää lisää hedelmöityshoidoista, voit keskustella suoraan henkilökuntamme kanssa. Chat on avoinna arkipäivisin, ja se ilmestyy nettisivujen alalaitaan, kun chatissä on asiantuntija vapaana.\nFelicitakselle tutkimuksiin voitte tulla myös jo alle vuoden yrittämisen jälkeen. Tämä kannattaa erityisesti silloin, jos nainen on yli 35-vuotias, sillä naisen ikä vaikuttaa raskauden alkamiseen ja hoitojen onnistumiseen. Tutkimukset kannattaa aloittaa nopeammin myös, jos naisen kuukautiskierto on hyvin epäsäännöllinen, hän on sairastanut pahan lantion alueen tulehduksen tai miehellä on ollut lapsena laskeutumattomat kivekset, murrosiässä sikotauti tai myöhemmin jokin kivesten tulehdus tai vamma sukuelinten alueella.\nHoitoja emme aloita 45 vuotta täyttäneille. Jos kyseessä on itsellinen nainen, emme aloita uusia hoitoja 43 vuotta täyttäneille.\nLapsettomuustutkimusten ja -hoitojen lisäksi Felicitas tarjoaa\nraskaudenajan seurantaa, 4D ultraäänitutkimukset,\ngynekologin, perinnöllisyyslääkärin ja ravitsemusterapeutin vastaanoton.\nFelicitaksella teidät ottaa vastaan ystävällinen henkilökunta, jolla on rautainen ammattitaito lapsettomuuden hoitamisessa. Saatte asioida aina tutulla erikoislääkärillä, ja suunnittelemme jokaisen hoidon yksilöllisesti juuri teidän tarpeisiinne sopivaksi. Hoitoprosessinne aikana saatte halutessanne tukea myös pari- ja perheterapeuteiltamme.\nHaluamme tarjota asiakkaillemme hyvää, korkealaatuista hoitoa. Käytössämme ovat lapsettomuustutkimuksen viimeisin tietämys ja uusimmat menetelmät. Kehitämme osaamistamme jatkuvasti kouluttautumalla, osallistumalla alan kongresseihin ja tekemällä tutkimustyötä.\nTutustu Felicitaksen historiaan\nTutustu asiantuntijoihimme Helsingissä\nSirpa Eviö, Lääketieteen tohtori, naistentautien, synnytysten ja gynekologisen endokrinologian erikoislääkäri\nTuija Foudila, Lääketieteen lisensiaatti, naistentautien, synnytysten ja gynekologisen endokrinologian erikoislääkäri, andrologian erityispätevyys.\nTiina Hakala-Ala-Pietilä, Lääketieteen ja kirurgian tohtori, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri.\nTarja Olkinuora, Lääketieteen ja kirurgian tohtori, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri\nKari Ratsula, LKT, Naistentautien ja synn.erikoislääkäri\nMerja Tuomi-Nikula, Lääketieteen lisensiaatti, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri\nTapio Kurki, Dosentti, lääketieteen ja kirurgian tohtori, naistentautien, synnytysten ja perinatologian erikoislääkäri, raskaudenaikaiset seurannat ja ultraäänitutkimukset\nCarola Saloranta, Lääketieteen tohtori, perinnöllisyyslääketieteen erikoislääkäri\nOuti Ansamaa, Paripsykoterapeutti ja seksuaaliterapeutti\nMinna Tuominen, Paripsykoterapeutti\nTutustu asiantuntijoihimme Lappeenrannassa\nJohanna Sirenne-Raivio, LL, Naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri\nKatariina Roslund, LL, Naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri\nLisätietoa hedelmällisyydestä, lapsettomuustutkimuksista ja -hoidoista\nMiehelle tehtävät lapsettomuushoidot\nNaiselle tehtävät lapsettomuushoidot\nYli 38-vuotiaiden lapsettomuushoidot\nHuumeet ja hedelmällisyys\nKilpirauhashäiriöt ja lapsettomuus\nSyömishäiriöt ja hedelmällisyys\nLisätietoa siittiöiden ja munasolujen luovutuksesta\nUsein kysyttyä lapsettomuushoidoista\nVaikuttavatko hoidot parisuhteeseeni?\nAsiakkaan tarina: Näin meidän lapsettomuushoitomme eteni\nMaksuton ensikäynti lapsettomuushoitajalla\nMehiläinen Felicitaksessa on kokeneita asiantuntijoita monelta eri alalta. Voit varata aikoja:\nArvio ja neuvontaa hedelmällisyydestä Felicitaksen Hedelmällisyysneuvolasta\nMehiläinen Felicitaksen hedelmällisyysneuvola on...\nMiehen lapsettomuus ja sen tutkiminen\nMiehellä lapsettomuuden tutkiminen aloitetaan tavallisesti siemennestenäytteestä tehtävällä siemennesteanalyysillä, missä...


Hyvinvointipaketti | Coronaria Uniklinikka\nHyvinvointipaketti sisältää 4 x fysioterapiakäyntiä 45 min/käynti ja uneen perehtyneen lääkärin vastaanoton 30 min, joka toteutetaan lähimmällä uniklinikalla tai etävastaanottona.\nUneen perehtynyt lääkäri käy kanssasi läpi, miten voit hoitaa untasi ja parantaa vireystasoasi. Mikäli herää epäilys unihäiriön mahdollisuudesta, voi lääkäri ehdottaa sinulle laboratoriokokeita tai jatkotutkimuksia. Fysioterapia suunnitellaan aina asiakaslähtöisesti tarpeidesi mukaan ja siinä huomioidaan kokonaisvaltaisesti liikkumis- ja toimintakykyyn vaikuttavat tekijät. Ensimmäisellä käyntikerralla kartoitamme tilanteesi ja teemme hoitosuunnitelman. Aloitamme tarpeen mukaan kipua hoitavilla käsittelyillä tai sopivilla harjoitteilla. Saat mukaasi ensimmäiset kotona tehtävät harjoitteet.\n4 x fysioterapiakäynti lähimmässä fysioterapian yksikössä\nJuomapullo + jumppakuminauha\nUneen perehtyneen lääkärin vastaanotto joko etä- tai lähivastaanotolla\nHanki palvelu verkkokauppamme kautta. Käsittelemme tilauksesi ja ajanvarauksemme on sinuun yhteydessä seuraavana arkipäivänä. Muistathan tilatessasi täyttää tilaajatietoihin puhelinnumerosi.\nVoit antaa hyvinvointipaketin myös lahjaksi. Laita lisätietokenttään merkintä lahjasta, lahjan saajan yhteystiedot ja ajankohta, jolloin lahja annetaan. Ajanvarauksemme soittaa lahjanantopäivän jälkeisenä arkipäivänä lahjan saajalle.\nPaketti on käytettävä kokonaisuudessaan 4 kk ostopäivästä.


ESKO RAHKOSELTA seitsemän ennenjulkaisematonta kappaletta - Väylän Pyörre - Musiikkiuutiset\nESKO RAHKOSELTA seitsemän ennenjulkaisematonta kappaletta\nTornion Laivajärven laulajalegendan Esko Rahkosen läpimurto tapahtui tasan 50 vuotta sitten Unto Monosen tangolla Syvä kuin meri, joka nousi Suomen virallisella singlelistalla korkeimmalle sijalle 5, juuri marraskuussa.\nSe oli alku 28-vuotiaan laulajan taipaleelle, joka kesti yli neljäkymmentä vuotta, hänen kuolemaansa asti.\nRahkonen levytti lähemmäs 400 kappaletta, mutta kaikki studiossa tallennettu ei kuitenkaan päätynyt levylle asti.\nHän ei koskaan levyttänyt esimerkiksi Lapin tangoa tai Satumaata, vaikka niitä keikoilla esittikin. Ilmeisesti hän ajatteli, että ainoat oikeat tulkinnat niistä tekivät Tamara Lund ja Reijo Taipale.\nOn säilynyt kuitenkin Ylen tv-taltiointi Kevätniemen lavalta Lieksasta vuodelta 1976, jolla hän esittää kyseiset ikivihreät. Voi sanoa, että onneksi, sillä nyt kun Rahkosen livetulkinnat kuulee digitoituna ja restauroituna, ne kuuluvat ehdottomasti uuden Kaikuja lakeuksilta-kokoelman parhaimpiin, vaikka ovatkin saaneet levyllä bonus-merkinnän.\nKaikuja lakeuksilta sisältää 25 harvinaista esitystä mestarin uran varrelta ja seisemän niistä on ennenjulkaisematonta. Useat lauluista on julkaistu pienillä painoksilla tai ilmestyneet hyväntekeväisyyslevyillä, joten vasta nyt ne ovat suuren yleisön kuultavissa.\nAlbumin alullepanijat ovat Liisa-Hellevi ja Erkki Rantanen. He tutustuivat Eskoon jo 1970-luvulla pyörittäessään Kalliopohjan seurojentalon toimintaa ja sittemmin he tekivät Eskosta useita radio-ohjelmia niin Turun Ylelle kuin Radio Robin Hoodiinkin.\nKaikuja lakeuksilta-levyn teko lähti liikkeelle, kun Erkki törmäsi levykokoelmaansa läpikäydessä masteriin, jossa oli kaksi Eskon laulamaa ennenjulkaisematonta Lauri Jauhiasen tekemää kappaletta, Laulu nuoruuden ystäville ja Kotiseutuni.\nEskon hauta löytyy Alatornion kirkon vierestä (kuva: Tane)\nLiisa-Hellevi Rantanen kertoo masterin värikkään tarinan: ” Vuonna 1974 Esko äänitti masternauhan oman orkesterinsa kanssa Lahden Microvox-studiolla.\nÄänityksen jälkeen Esko tarjosi kappaleita levy-yhtiöille ja tuottajille saamatta oikeastaan minkäänlaista vastakaikua. Seuraavaksi Esko tarjosi kappaleita Ylen Musiikkia maakunnista- ohjelmaan. Esko oli sopinut toimittaja Heikki Annalan kanssa, että hän toimittaa masterin Lahden Ylelle, josta se lähetetään Helsinkiin. Yleisradion tiloissa syttyi yön aikana kuitenkin tulipalo, jossa nauha tuhoutui.\nOnneksi siitä oli otettu yksi kopio, joka lojui Eskon auton takapenkin jalkatilassa kaiken muun tavaran seassa. Esko oli kyllästynyt kappaleiden kohtaamiin vastoinkäymisiin ja tarjosi Erkille masteria ostettavaksi ja hän osti sen silloin suhteellisen kovalta tuntuneeseen hintaan 500,00 markalla.\nKului vuosia ja Esko tuli radio-ohjelmaamme vieraaksi ja soitimme masteria. Hän innostui uudestaan kappaleista ja tarkoitus oli julkaista ne omana äänitteenään.\nTaas kohtalo puuttui peliin ja Esko ei enää Tatsia-musiikin Teuvo Nummelan luokse ehtinyt, vaan hänen ura päättyi äkillisesti 4.5. 2007 ja kovan onnen levytys katosi taas kerran ja jäi unholaan useaksi vuodeksi.”\nKun Erkki Rantanen taas masterin löysi, hän otti heti yhteyttä Teuvo Nummelaan ja ehdotti Eskon muistoalbumin tekoa ja kun VLMedian Tero Hiltunen saatiin vielä mukaan, projekti lähti etenemään nopeasti.\nNummela löysi Tatsian arkistosta lisää ennenjulkaisemattomia helmiä, muun muassa jo 1960-luvulta lähtien Eskon luottomuusikoihin kuuluneen rovaniemeläläislähtöisen Raimo Hastin kappaleen Angeline ja laulut Yö Volgalla ja Yksi kaunis päivä vaan.\nMukana Kaikuja lakeuksista-kokoelmalla on myös Eskon esittämiä lauluja raisiolaisen Matti Nissin tuottamalta Muistojen kultaamat iskelmät-levyltä ja Rantasten Hetki Muistolle-levyltä.\nLevyn erikoisuus on Oulunseudun mobilistien tilaustyö Mobilistin laulu, jonka ”B-puolella” Esko laulaa murteella Oulusa täällä-kappaleen.\nAinoa esitys, jota tältä Rahkosen harvinaisuuksien kokoelmalta jäin kaipaamaan on Jan Söderholmin johtaman kamariorkesteri Avantin kanssa vuonna 2000 esitetty Tanssilavan luona, jos siitä nyt on olemassa jonkinlainen tallenne.


Viesti lemmikiltä - Kosmisesta Muistista\nEtusivu / Flora & Fauna: kasvi- ja eläinkommunikaatio / Viesti lemmikiltäsi / eläinkommunikaatio ("vakio" eli 2 sivua)\nViesti lemmikiltäsi / eläinkommunikaatio ("vakio" eli 2 sivua)\nVähintään 2 pdf-sivun yksityiskohtainen eläinkommunikointi, jossa vastaan kysymykseesi tai kirjoitan tekstin vapaamuotoisena - valokuva tarvitaan!\nTahdotko tietää, miltä maailma näyttää kissasi, koirasi tai vaikka kasvattamasi lehmän tai vuohen silmin katsottuna? Eläinkommunikoinnin tilaamalla voit saada vastauksen täsmälliseen kysymykseen tai niin sanotun "vapaan tulkinnan", jolloin eläin itse saa kertoa sen, mitä kokee tarpeelliseksi ilmaista ja välittää sinulle eteenpäin.\nKommunikoinnin voit tilata mille tahansa eläinlajille, mutta lemmikkien ja maatalouseläinten kohdalla vain sellaiselle eläimelle, jonka itse "omistat" (tai jos tilaat lahjaksi, tarvitset tilaamiseen luvan lemmikin omistajalta). Lääketieteellistä diagnoosia en tee, siinä sinun täytyy kääntyä eläinlääkärin puoleen, mutta kaikkiin muihin kysymyksiin vastaan aina parhaan kykyni mukaisesti.\nHuom! Vain 1 lemmikkieläin yhtä tulkintaa kohden!\nKommunikointia varten tarvitsen eläimen valokuvan, nimen ja tiedon siitä, onko eläin elossa vai edesmennyt. (Iän ja sukupuolen voi myös mainita, ei välttämätöntä). Tarvitsen myös sähköpostiosoitteesi, johon voin lähettää valmiin eläinkommunikoinnin. Lähetän kommunikoinnin erillisenä pdf-tiedostona.\nValokuvan (mielellään sellainen, josta lemmikin silmät näkyvät hyvin) voit lähettää osoitteeseen kosmisesta@gmail.com\nPalautetta aiemmalta asiakkaalta (lisää palautteita voit lukea 'Palaute'-osion alta):\n"Voi, sydämellinen kiitos sinulle. Osasit tulkita koiriamme erittäin hyvin.\nMolempien perusluonteet ja käyttätymispiirteet ovat selvästi esillä, heidät tunnistaa tulkinnoista todella hyvin. Sain myös selkeyttä heidän erilaisiin käyttäytymistapoihin ja nyt ymmärrän heitä huomattavasti paremmin. Tulkintasi oli todella laaja ja erittäin kattavasti ja kauaskantoisesti katsottu. Ihana lukea kuinka sait yhteyden koiriimme ja miten vapautuneesti molemmat ovat keskustelleet kanssasi (...)".\n--(Kyseinen ihminen oli tilannut 2 erillistä tulkintaa perheensä koirille. Perheessä oli myös muita eläimiä, jotka satunnaisesti vilahtelivat "sivurooleissa" näissä tulkinnoissa....)