Kirjoittaja Aihe: Ubuntuguide 6.06 Suomeksi (Luettu 8264 kertaa)\n« Vastaus #1 : 07.08.06 - klo:21.16 »\nSuoraan sanoen vaikuttaa vähän systran-käännökseltä.\nAika huonosti käännetty. Mikä mahtaa olla Sampa-serveri?\n« Vastaus #2 : 07.08.06 - klo:22.01 »\nLainaus käyttäjältä: nustart - 07.08.06 - klo:20.51\nhalusin tehdä tarkat ohjeistukset niin, että idioottikin ymmärtää.\nTää on tällainen ikuinen keskustelu, mutta olen sitä mieltä, että tuollaisella käskyjen listaamisella uusi käyttäjä ei juurikaan opi ymmärtämään mitään, vaan lähinnä käyttämään copy & paste:a tehokkaasti.\nTuon Ubuntuguiden kääntäminen suomeksi on kuitenkin ihan hyvä juttu. Mitä enemmän suomenkielistä ohjeistusta on saatavilla, niin sen parempi. Toivottavaa kuitenkin olisi, että dokumentaatio olisi mahdollisimman korkeatasoista.\n« Vastaus #3 : 07.08.06 - klo:22.27 »\n« Vastaus #4 : 07.08.06 - klo:23.21 »\nLainaus käyttäjältä: nustart - 07.08.06 - klo:22.27\nOlen samaa mieltä siitä, että tämä on yksi suurimmista ongelmista Ubuntussa. Luulenpa vaan, että tärkeintä uudelle käyttäjällä olisi ensin ymmärtää yleensä mikä on pakettienhallinta ja mitä ovat ohjelmavarastot. Tämän jälkeen on helppoa asentaa tarvittavat paketit. Asian voi tietysti neuvoa Ubuntuguiden tyyliin, mutta se ei oikein lisää ymmärrystä Ubuntun toiminnasta. Ubuntu tutuksi -wikikirjan ideana on ollut nimenomaan panostaa asioiden selittämiseen ymmärrettävästi ja välttää Ubuntuguiden tyylistä leikkaa & liimaa ajattelua.\nJoka tapauksessa hieno juttu, jos jaksat kääntää tuon Ubuntuguiden kunnolla, vaikka mielestäni eniten kääntämistä kaipaisi Ubuntu Desktop Guide. Sehän löytyy suoraan valikosta kohdasta Järjestelmä -> Ohje -> Järjestelmän dokumentaatio. Tämän kääntäminen onnistuu helposti launchpadin avulla.\n« Vastaus #5 : 08.08.06 - klo:01.08 »\n« Vastaus #6 : 08.08.06 - klo:07.49 »\nItselläni ei olis mitään sitä vastaan että tietyt perusasiat hoituisivat esim. valmiilla asennusscriptillä, tai että uudet käyttäjät käyttäisivät copy & pastea toistuvasti esiin tulevien ongelmien ratkomiseen. Lisättiinhän Windows XP:henkin ZIP-pakettien tuki, ja samalla loppui kysely siitä millä ohjelmalla ne ZIP-paketit aukaistaan. Ei pyörää tarvisi keksiä täälläkään uudestaan, koska niitä isompiakin ongelmia olisi ratkottavana. Lisäksi muutaman paketin asentamisen jälkeen alkaa tyhmempikin hoksaamaan että APT-GETillä on jotain tekemistä pakettien asentamisen kanssa. Tuollaiseen wikipohjaiseen guideenhan voisi liittää lyhyt kuvaus aptin toiminnasta tai linkin toiselle sivulle josta asia selviää (kuten esim. Linux By Tapsa).\nMielestäni on vaan outoa että ongelmia pitäisi lähteä kyselemään forumilta jos kyse on "perusongelmista" joita ei pitäisi esiintyä ollenkaan. Kyse on hieman samasta kuin että käyttäjä yrittäisi käyttää videoiden nauhoitustoimintoa, mutta ei ymmärrä miksi pitää painaa kolmea nappia tietyssä järjestyksessä ja asettaa tämän jälkeen vasta aloitusaika, kun asia voisi toimia ihan niin että painetaan vain rec ja sitten asetetaan aloitusaika... käyttäjäystävällisyyden suunnittelussa on siis vielä jotain parantamisen varaa.\nOhjelmavarastojen ymmärtäminen ei ole oikotie autuuteen, koska paketit on toisinaan nimetty varsin kryptisesti. Arvatkaas vaan kuinka monta kertaa olen joutunut etsimällä etsimään esim. KDE-työpöydän "peruspakettia" (ja sittenkin asentanu vahingossa Kubuntu-desktopin, tai toisinpäin). KDE-base kuulostaa toisaalta loogiselta, mutta kun sieltä löytyy myös "KDE-base-bin", "KDE-core"... kyllä siinä saa hetken miettiä että mikä näistä olisikaan se paketti joka sisältäisi kaikki perustiedost toimivalle työpöydälle.\nToinen vastaantullut ongelma oli XGL:n asentaminen, joka ei ollutkaan ihan niin helppoa kuin mitä toivoin. Ehdin kokeilla kolmea eri asennusohjetta ennen kuin XGL todellakin käynnistyi, ja esim. GDM:ään tehtävä XGL/XORG -valitsin ei lähtenyt koskaan toimimaan (koska näemmä GDM latautuu jo joko XGL:n tai Xorgin päälle). Toki siinä oppi koneen sielunelämästä hieman lisää, mutta ehkä end-user softan ei tarvisi olla niin hankala asennettavaksi. Onneksi löytyi copy & paste asennusohjeita muutamat, eikä asiaa haitannut yhtään että koodirivien välissä oli kommentit siitä mitä rivi tekee.\nAinakaan itseäni ei haitannut ubuntun vasta-asentaneena että löysin englanninkielisen "how to install the basic software" listaukset, joilla koneelle sai tärkeimmät kodekit ja pluginit.\n« Viimeksi muokattu: 08.08.06 - klo:07.53 kirjoittanut Reaktor »\n"Tämä päivä oli huono päivä mutta huominen on parempi!"\n« Vastaus #7 : 08.08.06 - klo:08.56 »\nLainaus käyttäjältä: nustart - 08.08.06 - klo:01.08\nTuosta sain sellaisen käsityksen, että luulit mikkohuo:n tarkoittaneen linux-wikiä (http://linux.fi/index.php/Etusivu). Tosiasiassa hän tarkoitti nimenomaan Ubuntu tutuksi -wikikirjaa, joka löytyy wikikirjastosta (http://fi.wikibooks.org/wiki/Ubuntu_tutuksi).\n« Vastaus #8 : 08.08.06 - klo:11.19 »\nMiksi joissakin ohjeissa pitäisi asentaa gstreamer-paketteja, mutta soittimeksi ehdotetaan totemxine? Jos asennan sen voin katsoa dvd-elokuvia, mutta silloin kai gstreamer-paketit poistetaan?\n« Vastaus #9 : 08.08.06 - klo:14.04 »\n« Vastaus #10 : 08.08.06 - klo:14.43 »\nLainaus käyttäjältä: audi - 08.08.06 - klo:11.19\nJos käyttää xineä gstreamer-paketteja ei tarvitse, mutta ei niistä haittaakaan ole. Itselläni on kubuntussa asennettuna xine, mplayer ja gstreamer, ja voin esim KMPlayerilla käyttää niistä mitä haluan.\nThinkPad R61i + Ubuntu 9.10 / ThinkPad R52 + Debian 5.0 (LXDE)\n« Vastaus #11 : 08.08.06 - klo:15.08 »\nMihin ihmeeseen tarvitaan Ubuntuguiden suomentamista kun on Ubuntu Tutuksi wikikirja sekä Desktop-guiden suomennos?\n« Vastaus #12 : 08.08.06 - klo:15.22 »\nLainaus käyttäjältä: Vililikku - 08.08.06 - klo:15.08\nHyvä kysymys, eikä englanninkielisen Ubuntuguiden ymmärtämiseen montaa sanaa englantia tarvitse osata.\nJos jotakin sanaa ei ymmärrä, voi käyttää sanakirjaa.\n« Vastaus #13 : 08.08.06 - klo:16.23 »\n« Vastaus #14 : 08.08.06 - klo:19.41 »\nMitä tarkoitat Sangella?\n« Vastaus #15 : 08.08.06 - klo:19.59 »\nLainaus käyttäjältä: mikkohuo - 08.08.06 - klo:19.41\nLuultavammin tätä: http://ubuntu.sange.fi/\nsiis tätä: http://www.ubuntu.fi/\n« Viimeksi muokattu: 08.08.06 - klo:20.00 kirjoittanut raimo »\n« Vastaus #16 : 08.08.06 - klo:20.00 »\nMikäs siinä vaikeaa on? Asentamalla paketin ubuntu-desktop asentuu täydellinen Ubuntu, vaikka alkuperäinen asennus olisikin tehty Xubuntun asennuslevyllä.\n« Vastaus #17 : 08.08.06 - klo:20.03 »\nMyös Rhytmbox käyttää gstreameria.\n« Vastaus #18 : 08.08.06 - klo:20.07 »\n« Vastaus #19 : 08.08.06 - klo:20.12 »\nLainaus käyttäjältä: nustart - 08.08.06 - klo:20.07\nUbuntu-desktop paketti on ns. metapaketti, joka hoitaa riippuvuuksien tarkistukset. Miten ihmeessä tutkit itse riippuvuuksia? Mulla ei ole kokemusta siitä, että toimivan Xubuntun rinnalle asennettaisiin Ubuntu, mutta kyllä se pitäisi käsittääkseni pitäisi onnistua. Ubuntun, Kubuntun ja Xubuntun pohjalla toimii sama "perusjärjestelmä", jossa erona on vaan graafinen ympäristö ja ohjelmat.


Always somewhere else: JEE - Vihdoinkin toimiva vaunuverho\nTänään oli ihastuttavan aurinkoinen päivä. Vietimme koko perhe touhukasta päivää omassa pihassa. Huomasin iloitsevani, että pihassamme on lapsien leikeille runsaasti tilaa. Hiekkalaatikolla keitettiin kurapuuroa, pelattiin palloa, keinuttiin, ratsastettiin keppihevosella, piirrettiin katuliiduilla, potkuteltiin mopolla ja potkulaudalla sekä kerättiin kukkasia. Puuhaa ja menoa riitti. Perheen Pikku Tähti tyytyi ottamaan pihalla kunnon nokoset vaunuissa.\nVoisi ajatella, että talon viimeiselle vauvalle ei juuri hankita mitään uutta. Näin minäkin ajattelin. Meillähän pitäisi olla kaikki valmiinaa pienokasta varten. Olen kuulunut niihin vanhempiin, jotka ovat hankkineet tavararoita maltillisesti kaikille talon lapsille. Monesta asiata olen ajatellut, että pärjään ilmankin. Nyt olen kuitekin vaihtanut mielipidettä vaunuverhon suhteen. Kolmannen lapsen kohdalla en enää halua taiteilla harsoliinoja pyykkipojilla kiinni vaunun kuomuun. Viritykseni eivät ole koskaan pysyneet kunnolla paikoillaan.\nIlokseni sain mahdollisuuden tehdä yhteistyötä Baby Wallaby:n kanssa ja löysin heidän valikoimistaan aivan ihastuttavan käännettävän vaunuverhon. Vaunuverho (52 x 57 cm) on 100% puuvillaa ja suojaa vauvaa pienoiselta sateelta, tuulelta ja auringolta sekä melulta. Vaunuverhon voi kiinnittää kätevästi myös turvakaukalon kantokahvaan! Paketin mukana tulee seitsemän joustavaa muovirengasta. Baby Wallaby:n tekstiilit ovat lapselle turvallisia eivätkä sisällä käsittely- tai lisäainejäämiä. Tuotteet voidaan pestä 30 asteessa ja silittää yhden pisteen silityksellä.\nVaunuverho on mielestäni oikein mukavan näköinen. Tunnustaudun raitojen faniksi. Myönnän, että ulkoilu vauvan kanssa helpottui ja muuttui myös tyylikkäämmäksi. Samaa kuosia oleva trikoopeitto (80 x 80 cm) täydentää kokonaisuuden. Vaunuverho ja trikoopeitto piristävät ihanasti mustien rattaiden hieman raskasta ilmettä.\nInstagramin puolella on nyt käynnissä kiva arvonta, jossa voittona on testissä ollut setti. Tarjolla voittajalle siis käännettävä vaunuverho ja pehmoinen trikoopeitto! Kipaise osallistumassa!\nYhteistyössä Always somewhere else ja Baby Wallaby\nLähettänyt Mira-Marie/ MiruMaru klo 21.34\nMäSäMutsi 8. toukokuuta 2017 klo 20.16\nMäkin luulin ettei tulla hommaan juuri mitään tälle kolmannelle, mutta voi kuinka väärässä olinkaan. Kummallisesti niitä erilaisia tarpeita on vaan on alkanut ilmaantunut.\nMira-Marie/ MiruMaru 10. toukokuuta 2017 klo 21.21\nTuntuu todella hassulle hankkia tarvikkeita tässä vaiheessa, mutta kuten sanoit tarpeita nyt vain ilmenee. Varmasti lähipiirillä on tarvetta vielä meiltä jääville vauvanhoitotarvikkeille.\nMäSäMutsi 11. toukokuuta 2017 klo 8.07\nOnko sulle tullut "tarpeita" vai onko oikeita tarpeita? Mä huomasin, että nyt on tullut hommattua myös sellaista, mitä ilman pärjäisi ihan hyvin, mutta nyt vaan haluan jonkin... �� Kaikki kyllä olleet ihan hyödyllisiä tai elämää helpottavia tavaroita.


Älyteknologia maataloudessa – en usko ennen kuin näen! | SeAMK Blogit Älyteknologia maataloudessa – en usko ennen kuin näen! | SeAMK Blogit\nEtusivu AB Seinäjoki Älyteknologia maataloudessa – en usko ennen kuin näen!\nNykyajan tekninen kehitys on hurjaa, ja myös maatalous saa tästä osansa. Precision farming, eli täsmäviljely on tästä hyvä esimerkki. Edellinen suuri mullistus maataloustuotannossa tapahtui 1960-1985 luvuilla maatalouden tuottavuuden noustessa kohisten vihreän vallankumouksen aikana. Tuottavuuden nostaminen teknologian ja digitalisaation avulla ei kuitenkaan tapahdu yhtä selkeästi. Muutokset maataloudessa ovat loppujen lopuksi hitaita etenkin, kun digitalisaatiolla ei voi vaikuttaa kasvintuotannon biologiaan.\nTekniikka tuo maatalouteen paljon uusia mahdollisuuksia, mutta sen avulla maatilan kannattavuuden yhtäkkinen muutos on mahdotonta. Tekniikka ei välttämättä nosta tuotteen hintaa tai laske heti dramaattisesti työn kustannuksia. Viljelijän kokonaistyöaikakaan ei aina vähene, vaan aikaa jää enemmän mekaaniselta suorittavalta työltä suunnitteluun ja päätöksentekoon.\nUusi tekniikka vaatii myös opettelua ja ajatustavan muutosta. Viljelijöiden keski-ikä EU:ssa on verrattain korkea, ja tutkimusten mukaan ikääntyessä uuden opettelu vie enemmän aikaa. Toisaalta uuden tekniikan tuoma vaihtelu voi herättää uutta kiinnostusta ja innostusta työtään kohtaan. Siirtyminen parsilypsystä robottilypsyyn on hyvä esimerkki teknologiasta, joka muuttaa työnlaatua ja ajankäyttöä merkittävästi.\nIhminen ei usko, ennen kuin näkee, joten uuden tekniikan käyttöönottoon liittyy usein haasteita. Vaikkapa ajo-opastinta ostaessa voi olla vaikea uskoa, että työn tarkkuuden paraneminen on sen arvoista. Uudet tekniikat ovat hyvin pitkälti jo olemassa olevan viilausta, kuten lannoitteiden ja kasvinsuojeluaineiden tarkempaa käyttöä tai eläimen jatkuvaa seurantaa. Laitteista saa myös entistä enemmän dataa omaan käyttöön. Koska laitteet eivät vielä osaa antaa valmiita ratkaisuja, saatua tietoa pitäisi osata itse analysoida ja hyödyntää. Maatiloilla päätöksenteko on haastavaa, jossain vaiheessa liiallinen tietomäärä voi myös kääntyä itseään vastaan. Olennaisen tiedon poimimisessa on haasteita niin maatalousyrittäjällä kuin laitteen valmistajallakin.\nYhteiskunnan kiihtyvä digitalisaatio heijastuu positiivisella tavalla myös maatalouteen. Ammatti- ja kuluttajalaitteiden rajan hämärtyminen näkyy hyvin esimerkiksi siinä, että työkonevalmistajat ovat osittain siirtymässä kalliista maatalouteen yksilöidyistä virtuaaliterminaaleista yksinkertaisesti kuluttajakäyttöön tarkoitettuun tablettiin. Positiivisena sivuvaikutuksena on laitteiden halpeneminen, ja kuluttajalaitteen rikkoutuessa ei tarvitse mennä lakki kourassa marmoritiskille vaan uuden voi hankkia mistä tahansa elektroniikkaliikkeestä. Kun ohjelmoitava laite on kuluttajalaite, eikä valmistajan oma, voisi odottaa myös ohjelmistotarjonnan laajenevan. Yksi este tälle on kuitenkin tiedon jakaminen. Avoimen tiedon määrä on lisääntynyt, mutta maataloudessa ISOBUS-järjestelmän alkuvaikeudet ovat hyvä esimerkki tiedonsiirron haasteista eri valmistajien kesken. Ulkopuoliselle saattaa tulla yllätyksenä, että maatalouden tekniikka on samalla tasolla, kuin kuluttajapuolella. Kuskin jäämisen pois traktorin hytistä estää enää lähinnä turvallisuusnäkökulmat, aivan kuten on itsekulkevien autojenkin kohdalla. Viihdeteollisuudesta tuttu 3D-mallintaminen tekee myös tuloaan maatalouden puolelle.\nSeinäjoen ammattikorkeakoulun Agroteknologia tehokäyttöön-hanke yrittää omalta osaltaan vaikuttaa uuden agroteknologian käyttöönottoon järjestämällä koulutuksia viljelijöille esimerkiksi täsmäviljelystä, ISOBUS-yhteensopivista koneista ja droneista. 3D-tekniikkaan perustuva karjatalouden tarkkailu-hanke taas selvittää 3D-teknologian hyödyntämistä eläinten kuvantamisessa ja niiden hyvinvoinnin seurannassa. Pohjimmiltaan älyteknologia on hyvä renki, jonka nopeita muutoksia ei tarvitse pelätä. Terveellä skeptisyydellä laite-ja ohjelmatarjontaröykkiöstä saa noukittua omalle tilalleen sopivat tekniset ja digitaaliset ratkaisut.\nMolemmat tekstissä mainitut hankkeet ovat rahoitettu Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelmasta. Agroteknologia tehokäyttöön -hanketta toteuttaa SeAMK Ruoka yhteistyössä Sedun kanssa. ‘3D Lehmä’ -hanketta toteuttaa myös SeAMK Ruoka yhteistyössä Aalto-yliopiston ja Faba osk:n kanssa.\nKirjoittajat: Noora Ruuskanen ja Jori Lahti, SeAMK Ruoka\nKirjoitus on julkaistu ensimmäisen kerran AB Seinäjoen omassa blogissa 18.8.2017. http://www.abseinajoki.com/single-post/2017/08/18/%C3%84lyteknologia-maataloudessa–en-usko-ennen-kuin-n%C3%A4en


Suomalaislapsia ei imetetä tarpeeksi pitkään - Kotimaa - Helsingin Sanomat\nValtaosaa suomalaislapsista imetetään suosituksia lyhyemmän aikaa, ilmenee Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) selvityksestä. Enemmistö äideistä lopettaa imetyksen lapsen ollessa noin kolmen kuukauden ikäinen. Maailman terveysjärjestön WHO:n suosituksen mukaan lapselle tulisi tarjota pelkkää äidinmaitoa puolen vuoden ikään saakka.\nValtaosaa suomalaislapsista imetetään suosituksia lyhyemmän aikaa, ilmenee Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) selvityksestä. Enemmistö äideistä lopettaa imetyksen lapsen ollessa noin kolmen kuukauden ikäinen.


Irtisanomisajan palkka - Minilex\nHei. Vaimoni on ollut 4 vuotta vakituisesta työstänsä sairaslomalla ja nyt on edessä irtisanominen, koska hän ei edelleenkään ole työkykyinen. Hänellä on ollut vakituinen työsuhde vuodesta 2004. Hän jäi äitiyslomalle 2005 syksyllä, minkä jälkeen hän oli hoitovapaalla ja toisella äitiyslomalla toisen lapsen syntymästä. Hän ei palannut töihin tällä välillä, vaan jäi sairaslomalle 2011 vuodesta eteenpäin. Kuuluuko vaimolleni näin ollen minkäänlaista irtisanomisajan palkkaa tai vastaavaa korvausta? Jos hänet siis nyt irtisanotaan vakituisesta työsuhteestaan?\nPääsääntöisesti työnantajalla ei ole velvollisuutta palkanmaksuun irtisanomisajalta, jos työntekijä on sairauslomalla, josta työnantajan ei tarvitse maksa palkkaa (eli esimerkiksi, jos sairausloma on kestänyt niin kauan, että työnantaja ei enää maksa sairausajan ajan palkkaa).


Sukellus naftaluolaan - Rakennustaito.fi\n16.3.2020 | Päivitetty 25.3.2020\nKilpilahden teollisuusalueella valmistuu 150000 kuution nestekaasuluolan rinnalle 80000 kuution säiliö naftalle eli teollisuusbensiinille.\nValkoinen nelivetomaasturi ajaa Porvoon Kilpilahdessa 600 metriä pitkässä kalliotunnelissa alas 80 metrin syvyyteen.\n”Taitaa olla yhdeksän prosentin alamäki tässä”, Borealiksen petrokemian tuotantojen päällikkö Jari Koivumäki sanoo.\nHalkaisijaltaan viisimetrinen ajotunneli johtaa tilavuudeltaan 80 000 kuutiometrin luolaan. Se on Borealiksen muovin valmistuksessa raaka-aineena käyttämän naftan säilytyspaikka.\nKilpilahden eli Sköldvikin laaja teollisuusalue on vuosikymmenien ajan tunnettu parhaiten Nesteen öljynjalostamosta. Alueella sijaitsee useita tuotantolaitoksia ja satama.\nVasen: Yli kymmenmetrinen pumppaamokaivo on valettu onkalon toiseen päähän.\nOikea: Uppopumpuilla pumpataan vedet tunnelista ylös saostusaltaisiin.\n11 000 kuormaa kiveä\nHelmikuusta joulukuuhun 2019 kestänyt louhintatyön aikana kiveä on kaivettu 103 000 kuutiota eli yli 11 000 puoliperävaunullista.\n”Kiviaines on ollut hyvää. Onhan tämän alueen kalliota tutkittu 60 vuotta”, YIT:n työmaapäällikkö Jussi Eronen sanoo.\nLouhinnan jälkeen on aloitettu putkistojen, pumppujen ja muun tekniikan asentaminen.\nLuola ottaa ensimmäiset naftatoimitukset vastaan syksyllä 2020. Nafta pumpataan luolaan Kilpilahden satamasta noin kolme kilometriä pitkää putkea pitkin.\nUrakan kokonaishinta on noin 25 miljoonaa euroa. YIT:n vastuulla on louhinta sekä luolaston rakennustekniset työt ja teräsbetonointi, yhteensä reilut 7 miljoonaa euroa.\nLuolan rakennesuunnittelun on tehnyt A-Insinöörit ja maanpäälliset rakenteet, kuten prosessilaitteet ja putkistot, Neste Engineering Solutions.\nLuolan toisessa päädyssä sijaitsevan pumppaamokaivon yläpuolelta alkaa 57 metriä korkea kuilu. ”Pystykuilu louhittiin kahdessa osassa. Perinteisellä poraus- ja räjäytysmenetelmällä tässä mentiin vaadituille tarkkuuksille ihan limiiteille”, sanoo YIT:n työmaapäällikkö Jussi Eronen.\nSyvä kuilu tarkkuustyönä\nKeskimäärin 60 millin ruiskubetonoinnilla vuorattu luola on 22 metriä korkea, saman verran leveä ja 200 metriä pitkä. Sen toisessa päädyssä sijaitsee pumppaamokaivo, jonka halkaisija on 5,4 metriä ja syvyys 10,5 metriä. Kaivon pohjalle tulee naftaa ulos pumppaavat laitteet.\nKaivon yläpuolelta katosta alkaa 57 metriä korkea kuilu, joka on halkaisijaltaan 5,2 metriä.\n”Pystykuilu louhittiin kahdessa eri osassa, josta ensimmäinen osuus oli 38 metriä syvä. Perinteisellä poraus- ja räjäytysmenetelmällä tässä mentiin vaadituille tarkkuuksille ihan limiiteille. Onnistuimme, koska meillä oli parhaat porarit ja panostajat töissä”, Eronen sanoo.\nLuolaan kurottavaan kuiluun asennetaan 15 putkea.\nPitkät putket kaivon pohjalle\nKuilussa on kannatuskehät, joiden varaan tulee 15 putkea. Ne toimivat paitsi naftan täyttö- ja purkuputkina myös esimerkiksi vesiputkina ja antureiden putkina. Varaputkiakin on useita.\nKukin putki on 90 metriä pitkä koostuen kolmesta pätkästä. Ensimmäinen putken osa nostetaan nosturilla kuiluun niin, että sen yläpää jää metrin verran maan pinnan yläpuolelle. Sen päälle nostetaan seuraava putki, joka hitsataan ensimmäiseen putkeen kiinni. Tämän jälkeen yhdistetyt putket lasketaan taas niin, että toisen putken yläpäähän voidaan hitsata kolmas putki.\nKun kaikki putket on asennettu pohjakaivoon saakka, valetaan kuilun alapäähän painetulppa ja sen jälkeen kuilu täytetään betonilla. Myös ajotunnelin alapäähän tulee kolme metriä paksu betonitulppa. Kun ajotunneli on sinetöity, se täytetään vedellä.\nLuola on korkeista rakennuskustannuksista huolimatta maanpäällistä säiliötä turvallisempi ja edullisempi vaihtoehto, kun katsotaan luolan koko elinkaarta. Kallioluola on käytännössä ikuinen, pumput kestävät kymmeniä vuosia ja betonille YIT lupaa 50 vuoden käyttöiän. Tekniikkaa lukuun ottamatta luola on huoltovapaa.\n”Maanpäälliset säiliöt tarvitsevat valuma-altaita, turvajärjestelyjä ja paljon tilaa. Niitä pitää myös määrävälein tarkastaa”, Koivumäki toteaa.\nKilpilahden teollisuusalue asettaa työmaalle poikkeuksellisia turvallisuusvaatimuksia.\n”Kun lähdimme tekemään kuilun räjäytystyötä 30 metrin päässä säiliöstä, pidimme kolmen suunnittelupalaverin lisäksi vielä yhden ylimääräisen palaverin, jossa arvioimme mahdollisia riskejä”, työmaapäällikkö Jussi Eronen YIT:stä sanoo.\nTyömaalla kulkeminen on tarkasti valvottua. Työntekijät eivät pääse liikkumaan aina ja kaikkialla, vaan kullekin työmaalohkolle on määräaikaisia henkilökohtaisia työlupia.\nMahdolliset tuotantolaitosten alasajot tai häiriötilanteet pitää ottaa ennakolta huomioon: työmaan työntekijät tietävät pelastautumisreitit ja kokoontumispaikat.\nNaftan täyttö- ja purkuputket voidaan asentaa paikalleen vain tyynellä säällä. Kolmiosainen putki on 90 metriä pitkä.\nAsiasanat Kalliorakentaminen, louhinta, Teollisuus


LYRECO FINLAND OY - PERSONOINTI\nHaluatko tarjota lahjan saajalle takuulla henkilökohtaisen elämyksen? Tee se personoidulla lahjalla! Kohderyhmälleen räätälöity lahja on mainio idea esimerkiksi messuille, merkkipäiviin ja muihin tilaisuuksiin. Myös yrityksesi uusi työntekijä kokee takuulla itsensä tervetulleeksi, kun työpöydällä odottavat nimikoidut työvälineet ja erityisellä viestillä varustettu tervetuliaislahja. Jos haluat kiittää asiakastasi erinomaisesta yhteistyöstä mieleenpainuvalla tavalla, voit kaivertaa lahjaan viestin.\nPersonoinnin avulla vastaanottaja muistaa varmasti, keneltä lahja on saatu. Persoonallisen painatuksen voi tehdä joko vyötteeseen, lahjapaperiin tai suoraan tuotteeseen. Tutustu vaihtoehtoihimme!\nVarmista mainoslahjasi lisäarvo ja maksimoi vaikutus painamalla siihen yrityksesi logo. Näin lahjasta on muutakin hyötyä kuin vastaanottajan kokema ilo, sillä logomerkattu liikelahja on samalla yrityksesi mainos.\nMerkintätekniikoita on lukuisia, ja logo voidaankin lisätä käytännössä kaikkiin tuotteisiin. Soveltuva menetelmä riippuu muun muassa tuotteen materiaalista ja pinnan muodosta.\nJoihinkin tuotteistamme voidaan tehdä yksilöity painatus, jolla voit lisätä esimerkiksi lahjan saajan nimen tai muun henkilökohtaisen viestin. Varmista asiantuntijoiltamme, millaisiin tuotteisiin yksilöity painatus voidaan tehdä.\nItse lahjan lisäksi myös sen vyöte voidaan personoida juuri sellaiseksi kuin haluat. Täysväripainatettu vyöte näyttää upealta jo itsessään, minkä lisäksi se antaa runsaasti lisätilaa pitemmälle viestille.\nKaunis pakkaus on oleellinen osa lahjan luomaa tunnelmaa, ja houkutteleva paketti viittaa kiinnostavaan sisältöön.\nTarjoamamme paketointipalvelun avulla voit halutessasi jättää lahjapaperin käärimisen meille ja keskittyä itse tyylikkäästi paketoitujen lahjojen jakamiseen.


SOLOGAMY: MIKSI YHÄ USEAMMAT NAISET MENEVÄT NAIMISIIN ... ITSE - HÄÄT JA JULKKIKSET\nMiksi yhä useammat naiset menevät naimisiin ... itse\nKohteliaisuus Eva Katalin / Getty Images\n”Minulla oli kirjaimellisesti ajatus milloin Makasin sängyssä toipumassa flunssasta ja huonosta suhteesta ”, 38-vuotias Sophie Tanner kertoi Itsenäinen . 'Jokainen juhlii tapaamista jonkun kanssa ja naimisiin tulemista, mutta yhteiskunnassa ei ole virstanpylvästä, joka juhlisi pakenemista jostakin kauheasta tai palaamista omaan onnellesi ja tyytyväisyyteesi.' Ja niin Sophie päätti merkitä tuon virstanpylvään itse. 16. toukokuuta 2015 hän meni Brightonin Unitarian Churchiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja meni naimisiin ... Sophie Tannerin kanssa.Aivan: hän meni naimisiin itsensä kanssa.\nTuolloin hänen sologamiansa - naimisiinmeno - nousi otsikoihin. Mutta kuluneina vuosina näemme sen yhä enemmän. Se ei ole millään tavalla yleinen asia, mutta se on varmasti vähemmän järkyttävää ajan myötä. Juuri viime viikolla, Laura Mesi meni naimisiin itsensä kanssa Italiassa häissä, joissa on 70 vierasta ja kaikki mitä voit odottaa perinteisiltä hääiltä, paitsi kumppani.\nJoten mistä suuntaus on tullut? Muistat todennäköisesti sologamyn varhaisen kielen poskessa esiintymisen Sinkkuelämää . Carrie , sairas ostamasta kihlasuhteita, häälahjoja, kastelahjoja ja kaikkia muita lahjoja auringon alla, päättää ilmoittautua kalliiksi kenkäpariksi (tietysti Manolos) ilmoitettuaan äskettäisestä avioliitostaan itselleen.\nSe voi tuntua epäreilulta, kun lapioimme rahaa ystävän rahoille poikamies , häät, vauvat ja paljon muuta, mikään ei palaa takaisin tielle, jos emme ole vielä sitoneet solmua juhlaan, ei tunnustusta, ei lahjoituksia kohti Eurooppalainen seikkailu . Sen sijaan yhteiskunta palkitsee tietyt käsikirjoitetut elämänsuunnitelmat - sitoutuminen, avioliitto, vauva - mutta ei muita. Ja sologamia on osittain liikettä yleissopimusta vastaan. Mutta se on myös monimutkaisempi. Tässä on, mitä sinun tarvitsee tietää sologamiasta, koska saatat nähdä paljon enemmän sitä.\nSe ei ole (aina) korvaava kumppani\nVaikka jotkut itse avioliiton kannattajat sitoutuvat jatkamaan lentämistä yksin, monet, jotka päättävät mennä itse naimisiin, eivät missään tapauksessa suunnittele yksin olemista. Kyse ei ole potentiaalisen kumppanin korvaamisesta tai estämisestä. Kyse ei ole yksin olemisesta, vaan riittävyydestä. 'Minusta on vaikea olla omaksumatta mitä tahansa yhteiskunnan viestejä ... ja luulen varmasti, että yksi viesteistä on:' Et ole tarpeeksi, jos et ole jonkun toisen kanssa ', Erika Anderson, newyorkilainen, joka naimisissa, kertoi Itsenäinen . Ja tämä on viesti, josta monet naiset ovat sairaita.Sologamy haluaa sanoa: 'Olen tarpeeksi.'\nJoillekin ihmisille kumppani on ihana bonus - mutta se ei tarkoita, että he ovat puolet kokonaisuudesta. Se tarkoittaa, että ne olivat alusta alkaen kokonaisia. 'Luulen, että naiset, jotka menevät naimisiin itsensä kanssa, saattavat tuntua uskomattoman uhkaavilta, koska näyttää siltä, että sanomme miesten olevan merkityksetöntä', Anderson kertoo Vogue . 'Mutta me sanomme vain, että meillä on merkitystä.'\nToinen sologamian lisääntymisen tekijä on, että olemme alkaneet ymmärtää, että perinteinen avioliitto ei toimi kaikille. 'Olemme kaikki tietoisia siitä, että 2,4 lasta ei aina toimi', Tanner selittää. 'Luulen, että äiti saattaa aivan pitää minusta löytää mukava mies ja olla onnellinen, mutta hän tietää kokemuksestaan, että asiat eivät aina pääty tuollaiseen.' Joillekin ihmisille perinteinen avioliitto on hieno. Mutta on vaikeampi ja vaikeampi käyttää sitä ratkaisuna kaikille, kun avioero ja avioliiton tyytymättömyys ovat niin korkeita.Kuka sanoo, että sologamia ei olisi parempi vaihtoehto joillekin ihmisille? Suuri osa nykyaikaisena naisena ja ehkä modernina morsiamena on se, että sinulla on valintoja - ja siihen sisältyy valinta tunnustaa julkisesti terve, tyydyttävä suhde itseesi.\nKyse ei ole narsismista\nLopuksi suurin sologamian kritiikki on, että se on narsistista. Että nainen seisoo ja sanoo: 'Haluan koko päivän minusta! Kukaan maailmassa ei ole yhtä hämmästyttävää kuin minä, joten minun täytyy mennä naimisiin itseni kanssa! ' Tämä on väärin monilla tasoilla. Ensinnäkin monet perinteiset morsiamet haluavat, että koko päivä on kaikki heistä (ahem, useimmat). Toiseksi tähän kritiikkaan on ladattu valtava määrä naisvihamielisyyttä.\nNe, jotka harjoittavat sologamiaa, ovat pääosin naisia - ja naiset, jotka osoittavat olevansa onnellisia yksin, joutuvat liian usein pilkkaamaan. Vaikka miehet koetaan yhtä onnellisina itsenäisinä kuin poikamies , naiset nähdään spinstereinä, epätoivoisina tai nyt narsistisina pysyäkseen yksin. Olemme yhteiskunnassa kriittisiä naisia kohtaan yksittäinen . Olemme varovaisia naisista, jotka väittävät olevansa onnellisina itsenäisiä. Sologamy on tapa naisille irrottautua noista leimautumisista.\nOn vaikea kuvitella sologamian nousevan ja saavuttavan perinteisen avioliiton suosion, mutta näyttää siltä, että se tekee otsikoita yhä enemmän. Jokainen nainen - tai henkilö - joka on nähnyt ystäviensä tunnustavan ja juhlivan yhä uudelleen elämänvalintojen vuoksi, joita heillä ei ole kiinnostusta tehdä, ymmärtää halun merkitä onnellinen, kokonaisuus olemassaolonsa yksin. Joillekin sologamia on tärkeä tapa merkitä tuo tilaisuus. Siinä sanotaan, että riippumatta siitä, kenen kanssa saatat olla tai olla tulevaisuudessa, tiedät, että olet riittävä aivan kuten olet.\nmitä pukeutua morsiamen suihkuun maaliskuussa\nen voi erota poikaystäväni kanssa\nkuinka kauan kurt russell ja goldie hawn ovat olleet yhdessä\nVoivatko ystävistä, joilla on etuja, tulla suhde\npienten häät suunnitellaan kuukaudessa\npaikkoja mennä treffeille lähelläni\nparas paikka ostaa morsiusneitojen mekkoja verkosta\nonko ok juoda kahvia raskauden aikana\nvoitko mennä naimisiin lauantaina kaupungintalolla\nmitä sanoa morsiamen suihkukortissa


Ensin katosi setä, sitten kaverit katkaisivat yhteydet – joensuulainen lukiolainen pelkää myös Kiinassa asuvan uiguurimummonsa puolesta | Yle Uutiset | yle.fi\n9.11.2019 klo 10.12päivitetty 9.11.2019 klo 20.44\nShähla Idikut opiskelee lukiossa ja huolehtii sukulaistensa kohtalosta.Ari Haimakainen / Yle\nVuonna 2017 joensuulaisen Shähla Idikutin puhelin piippaa. On meneillään lukioiden välinen jalkapallo-ottelu, ja Idikut on mukana kannustamassa. Iloinen tunnelma synkkenee hetkessä, kun hän lukee äitinsä lähettämän viestin:\n”Setäsi on viety”.\nIdikutin niskakarvat nousevat pystyyn ja hän soittaa heti kotiin. Äiti on sokissa ja itkee vuolaasti.\n– Se oli kamala kokemus. Äiti kertoi sitten yksityiskohtaisemmin, mitä Kiinassa asuvalle sedälle tapahtui, Idikut kertoo nyt.\nPidätyksen syynä oli Kiinan poliisin mukaan sedän tietokoneessa ollut vika. Idikut uskoo, että poliisi viittasi hartaana muslimina tunnetun sedän uskonnollisiin videoihin.\nSuurempi syy pidätykseen on todennäköisesti se, että setä on uiguuri, kuten Idikut ja koko hänen sukunsa. Sitä, mihin setä vietiin, ei tiennyt kukaan. Sukulaiset kuitenkin arvelivat, että määränpäänä oli vankilaa muistuttava pahamaineinen ”uudelleenkoulutusleiri”.\nShähla Idikut on huolissaan iäkkäästä mummostaan, johon ei ole saatu yhteyttä kevään jälkeen. Anton Rinta-Jouppi / Yle\nUiguurit ovat Kiinan muslimivähemmistö, joka asuu pääasiassa Luoteis-Kiinassa Xinjiangin maakunnassa. Heitä on arvioitu olevan noin 11 miljoonaa, mutta myös suuremmista määristä on puhuttu.\nUiguurit eroavat uskonnon lisäksi kulttuuriltaan ja kieleltään Kiinan valtaväestöstä eli han-kiinalaisista.\nUudelleenkoulutusleirejä on verrattu esimerkiksi keskitysleireihin. Pidätettyjä uiguureja on leireillä painostettu luopumaan uskonnostaan ja vannomaan uskollisuutta kommunistiselle puolueelle.\nHelsingin Sanomien (siirryt toiseen palveluun) mukaan on vahvoja epäilyksiä, että uiguureilta on ryöstetty väkisin sisäelimiä leireillä.\nTavallinen lukiolainen, mutta suuret huolet hartioilla\nKaksi vuotta sedän katoamisen jälkeen Shähla Idikut, 18, muistelee tapahtumia tyynesti.\nSedän kohtalosta ei ole vielä tänäkään päivänä mitään tietoa. Idikutin perhe on pyytänyt apua Suomen suurlähetystöltä, Punaiselta ristiltä ja muilta kansainvälisiltä järjestöiltä, mutta mikään ei ole auttanut. Sedän kuva ja tiedot on myös julkaistu internetissä.\nNyt Idikut elää aivan tavallista lukiolaisen arkea, johon kuuluu tunteja, läksyjä ja vapaa-aikaa. Hän opiskelee abivuottaan Joensuun lyseon lukion kansainvälisellä luokalla. Tähtäimenä on lääketieteelliset opinnot, mieluusti jossain Iso-Britannian maineikkaassa yliopistossa.\nKirjoitukset teettävät töitä ja kiirettä, mutta Idikutin harteilla on myös huolia, jotka ovat aivan erilaisia kuin monen muun abin.\nIdikut on asunut Suomessa jo vuodesta 2013. Tuolloin hän muutti Kiinan Xinjiangin maakunnasta perheensä kanssa Joensuuhun. Isä oli saanut töitä yliopistolta jo pari vuotta aiemmin. Idikut oli tuolloin 12-vuotias.\nNyt hän puhuu jo lähes täydellistä suomea, jossa kuuluu myös hersyvä Pohjois-Karjalan murre. Idikuti on Pohjois-Karjalan ainoa uiguuri, sillä muu perhe muutti puoli vuotta sitten pääkaupunkiseudulle. Tytär jäi Joensuuhun suorittamaan tutun lukion viimeistä vuotta.\n– Mietin tosi paljon sitä, että ovatko Kiinassa asuvat kaverini vielä onnellisia. Ulkoapäin katsottuna kotimaakuntani on häkki, josta ei saa katsoa ulos eikä sisään, hän sanoo.\nLeirille joutuneiden kohtalo on kova\nUiguurien uudelleenkoulutusleireistä tiedetään jo enemmän kuin Idikutin sedän katoamisen aikaan. Niistä on tihkunut tietoa esimerkiksi leiriltä pois päässeiden ja maasta paenneiden uiguurien kertomana. Kiina on perustellut voimatoimiaan uiguureja kohtaan terrorismin torjunnalla.\nYK arvioi, että Kiina on pidättänyt jopa miljoona uiguuria. Leiriltä vuodetuissa kuvissa uiguurit ovat esimeriksi sidottuina ja silmät peitettyinä.\n– Olen kuullut leireiltä pakoon päässeiltä uiguureilta, että siellä tapahtuu sisäelinten myynnin lisäksi esimerkiksi raiskauksia ja pahoinpitelyitä. Lapsia on myös viety pois äideiltään, Idikut kertoo.\nUiguurit asuvat Xinjiangin maakunnassa Luoteis-Kiinassa.Joonas Haverinen / Yle\nIdikutin mukaan Kiina painostaa ulkomailla asuvien uiguurien sukulaisia monin tavoin. Hän piti yhteyttä Kiinassa asuviin kavereihinsa WeChat nimisen sovelluksen avulla. Se muistuttaa länsimaissa tunnetumpia WhatsAppia ja Facebookia. Idikutilla oli 120 kaveria sovelluksessa.\nYhtäkkiä kaverit alkoivat poistaa Idikutia kontakteistaan. Jäljellä olevat eivät vastanneet enää viesteihin.\n– Sitten kuulimme, että muutaman kaverin isä oli joutunut poliisin puhutteluun, jossa oli sanottu, että ulkomaihin ei saa pitää yhteyttä. Uiguuriperheet säikähtivät tätä, hän sanoo.\nIdikutin mukaan leirin ulkopuolelle jääneitä naimattomia uiguurinaisia on pakotettu naimisiin han-kiinalaisten kanssa. Tuoreen tiedon mukaan Kiinan puoluevirkailijat ovat ängenneet vainottuihin perheisiin asumaan ja jopa samaan sänkyyn nukkumaan (siirryt toiseen palveluun) (HS).\n– Perimmäisenä tavoitteena tuntuu olevan uiguurien oman etnisyyden hävittäminen. Yritetään poistaa oma kulttuuri, kieli ja uskonto, Idikut sano\nKiinassa asuttiin omassa ”kuplassa”\nKun Idikutin koko perhe asui vielä Kiinassa, isä opetti työkseen alueen yliopistossa. Opetuskielenä ei kuitenkaan saanut käyttää oppilaiden äidinkieltä eli uiguuria, vaan kiinaa.\nOsa oppilaista oli myös kommunistisen puolueen jäseniä. Heidän tehtävänsä oli tarkkailla opettajia ja raportoida viranomaisille kaikki epäilyttävä toiminta.\nMyös Idikutin isän luona vieraili poliiseja, jotka kyselivät tietoja oppilaista, perheenjäsenistä ja itsenäisyyttä kannattavista uiguurijärjestöistä.\nPian tämän jälkeen Idikutin isä lähti ulkomaille opettamaan ja myöhemmin Suomeen tekemään väitöskirjaa. Tuolloin lähteminen oli vielä mahdollista, mutta enää se ei ole yhtä helppoa, Idikut sanoo.\n–Lapsena luulin, että elämämme Kiinassa oli aivan mahtavaa, koska netti, uutiset ja kaikki muu oli sensuroitua siellä, hän kertoo.\nLänsimaissa tunnetut internet-palvelut, kuten Youtube, Facebook ja Google eivät Kiinan sensuurin vuoksi toimineet. Idikutin mukaan uiguurit elävät Kiinan luoman kuplan sisällä.\n– Ei se nyt aivan Pohjois-Korea ollut, mutta ei ollut vapautta etsiä kaikkea haluamaansa tietoa.\nKiinassa propaganda jylläsi – Suomessa silmät avautuivat\nIdikut opiskelee nyt Suomessa ahkerasti ylioppilaskirjoituksia varten, mutta se ei hänen mukaansa ole mitään verrattuna koulunkäyntiin Kiinassa. Siellä koulupäivät olivat pidempiä, ja lasten niskaan kasattiin kovia paineita.\n– Kiinassa esimerkiksi kokeiden arvosanat luettiin ääneen luokan edessä, ja parhaimmat pisteet saaneet oppilaat pääsivät luokan eteen istumaan. Pidin sitä normaalina, kuten montaa muutakin asiaa, Idikut kertoo.\nKommunistinen propaganda tuli vastaan kaikkialla. Esimerkiksi Neuvostoliiton ensimmäinen johtaja Vladimir Lenin oli arvostettu henkilö ja Kiinaa diktaattorina hallinnut puhemies Mao Zedong suorastaan palvottu. Leniniä kutsuttiin sedäksi ja Maoa isäksi.\nHistorioitsijat ovat arvioineet Maon olevan vastuussa tai osasyyllinen ainakin noin 30 miljoonan kiinalaisen kuolemaan 1900-luvulla.\nSuomessa Idikutin silmät alkoivat avautua.\n– Ei se tapahtunut yhdessä hetkessä. Mutta nopeasti huomasin, että esimerkiksi uutiset olivat erilaisia, hän kertoo.\nHätkähdyttävä hetki Idikutille oli myös Suomen lipun nosto koulussa. Kiinassa kyseinen seremonia suoritettiin joka maanantai, ja noston aikana oppilaat lauloivat ylistyslaulua Maolle. Idikutilla ja muilla oppilailla oli nuorten pioneerien punainen huivi kaulassa.\n– Se oli niin erilaista Suomessa! Ja lippua ei nosteta edes joka maanantai, hän naurahtaa.\nIdikutilla on Xinjiangista muistona alueelta peräisin oleva seinäkoriste.Anton Rinta-Jouppi / Yle\nUiguurien keskuudessa elää vahvana ajatus itsenäisyydestä ja omasta valtiosta. Idikutin mukaan tällä hetkellä toiveena on kuitenkin demokratia ja ihmisoikeudet. Lisäksi uiguurit ovat alueen alkuperäiskansaa, kun taas Kiinan mukaan kyseessä on vain etninen vähemmistö Kiinan alueella.\n– Olemme identiteetiltämme uiguureita emmekä kiinalaisia. Mutta huomasin jo lapsena sen, että omalla kielellä ei Kiinassa pärjää. Oli opeteltava kiinaa, Idikut kertoo.\nItsenäisyyttä vaatineita ja Kiinan toimia arvostelleita uiguureita on suljettu vankiloihin, jopa eliniäksi.\nLisäksi alueelle on jo aiemmin säädetty useita lakeja, jotka kieltävät muun muassa pukeutumisen huiviin, äärimielisen puheen ja käytöksen sekä kieltäytymisen kuuntelemasta valtiollisia TV- ja radiolähetyksiä.\nMummon kohtalo huolettaa – yksi puhelinsoitto aiheutti ongelmat\nTällä hetkellä Idikutin mieltä painaa erityisesti Kiinaan jääneen mummon kohtalo. Perhe ei ole saanut yhteyttä häneen maaliskuun jälkeen. Mummo on jo 90-vuotias, eikä hän pärjää arkiaskareissa ilman apua.\nOngelmat alkoivat puhelinsoitosta, jota Idikutin mukaan Kiinan poliisi todennäköisesti kuunteli. Mummo soitti tyttärelleen eli Idikutin äidille ja halusi puhua rahasta. Hän aikoi jättää tyttärelleen perinnön.\n– Heti sen puhelun jälkeen poliisi tuli käymään. He sanoivat mummolleni, että ulkomaisista rahasiirroista ei saa puhua. Sitten puhelin vietiin pois, Idikut sanoo.\nHän kuuli tapahtumista sukulaiseltaan, joka piti mummosta huolta. Poliisit käskivät mummoa olemaan myös valmiina, jos tytär soittaisi uudelleen.\n– Hänen olisi pitänyt kysyä äidiltäni hänen passinsa numero ja Suomen osoite. Näin poliisit epäsuorasti uhkailivat mummoani, Idikut kertoo.\nTämän jälkeen mummo ei ole uskaltanut vastata lastensa soittoihin. Myös sukulainen totesi Idikuteille, että hänelle ei kannata enää soittaa.\n– Sen jälkeen mummosta ei ole kuultu mitään, Idikut sanoo hiljaa.\nKiinan poliisi pidätti Shähla Idikutin sedän kaksi vuotta sitten. Hänen kohtalostaan ei ole mitään tietoa. Sedän kuva on julkaistu myös internetissä.Anton Rinta-Jouppi / Yle\nMummo tunsi uiguurien ruuat ja kulttuurin\nMummo on Idikutin mielessä usein. Lapsuudessaan hän vietti viikonloppuja ja kesälomia mummon luona.\n– Hän joutui ikänsä vuoksi usein sairaalaan, ja koska setä ja äiti olivat töissä, minä pidin hänestä huolta.\nMummo kertoi Idikutille usein tarinoita menneistä ajoista, kuten ajasta ennen kommunistien valtaa Kiinassa.\nIdikutin ukki oli ollut tuolloin hyvin toimeentuleva liikemies, joka joutui siksi kommunistien vainon kohteeksi. Hän joutui Idikutin mukaan vankilaan 9 vuodeksi ja menetti varallisuutensa.\n– Olin niin nuori, että en kovin tarkkaan jaksanut kuunnella. Nyt hieman harmittaa, Idikut sanoo.\nMummolle oli tärkeää uiguurien oma ruoka ja kulttuuri.\n– Uiguureilla on tosi paljon eri ruokalajeja, ja mummu osasi valmistaa niitä kaikkia. Meillä on esimerkiksi vähän samanlainen ruoka kuin suomalainen tippaleipä, mutta isompi, sangza nimeltään, Idikut kertoo.\nKiinan vaikutusvallan kasvu pelottaa\nIdikut kertoo, että Kiinan valtio on sortanut hänen sukuaan jo neljässä sukupolvessa. Isovanhemmat ja heidän vanhempansa menettivät varallisuutensa ja osa joutui vankilaan kommunistien vainoissa. Idikutin vanhemmat puolestaan asuvat Suomessa, eivätkä voi palata Kiinaan.\n– Minua taas pelottaa tulevaisuus, jossa Kiinan rikkaus ja sitä myöten valta kasvavat. Pelkään, että esimerkiksi uiguuritaustani hankaloittaa töiden saantia tulevaisuudessa, hän sanoo.\nVaikka Kiinan talous on osoittanut hyytymisen merkkejä viime aikoina, on se silti edelleen yksi maailman suurimmista talouksista, jonka on ennustettu kasvavan maailman suurimmaksi. Moni pitää Kiinaa maailman toisena supervaltana Yhdysvaltojen lisäksi.\nIdikutin tavoitteena on päästä opiskelemaan yliopistoon lääketiedettä.Anton Rinta-Jouppi / Yle\nIdikut on päättänyt kuitenkin puhua uiguurien kärsimyksistä, vaikka siitä voisi aiheutua vaikeuksia hänelle.\n– Joskus mietin, että miksi juuri minä pääsin pois ja turvaan Suomeen. Mitä kavereilleni tapahtuu? En voi olla vain hiljaa, vaan minun täytyy tehdä jotain, hän toteaa.\nKoska hän on Joensuun ainoa uiguuri, on mielenosoitusten järjestäminen mahdotonta. Vaihtoehdoksi jää siis medialle puhuminen. Myös Idikutin isä ja äiti ovat olleet yhteydessä mediaan. He toivovat, että Suomi yrittäisi auttaa uiguureja ja ottaisi tiukemmin kantaa Kiinan toimiin.\nIdikut sanoo, että uiguurien halu itsenäistyä voi olla syynä kahnauksiin Kiinan valtion kanssa.\n– Mutta nyt ei ole enää kyse itsenäisyydestä, vaan ihmisyydestä. On aivan sietämätöntä kuunnella, mitä uiguureille tapahtuu Kiinassa, hän sanoo.\nuiguuritPohjois-KarjalaJoensuuKiinaKansallinen tai etninen vähemmistöisovanhemmatvähemmistötperheetkommunismi


Kielellä kupliva särkylääke ei sovi alle teini-ikäisille – Hämeen Sanomat\nKielellä kupliva särkylääke ei sovi alle teini-ikäisille\n6.9.2004 00:00 Päivitetty 14.6.2018 20:55\nKielellä poreilee ja maistuu colalle. Pian kupliminen loppuu ja aine liukenee nieluun. Jäljelle jää voimakas jälkimaku, lääkemäinen cola. Olen kokeillut Aspirin Zipp raepussin sisältöä.\nKahdeksasluokkalainen Tiia Topinoja maistaa raeaspiriinia. Hänestä se on helpompi ottaa kuin nielaistava särkylääke.\nLääke on tullut markkinoille viime keväänä, mutta silti särkylääkkeen myynti on vähäistä, vaikka päänsärkylääkettä otettaessa ei tarvitse juoda vettä vaan lykätä vain pussin sisältö kielelle. Lääke poreilee itsekseen, eikä maistu edes pahalle.\n– Näitä menee alle 10 pakettia kuukaudessa, kertoo Kaurialan apteekin farmaseutti Sanna Räntilä.\nRäntilän mukaan raeaspiriini sopii esimerkiksi mukaan matkalle, koska se on helppo ottaa eikä kyytipojaksi tarvitse nestettä.\nFarmaseutti toki varoittaa, että lasten ulottuville lääkettä ei pidä jättää, eivätkä lapset saisi lääkitä itse itseään.\n– Aspirinia ei suositella lapsille, allergisille eikä verenohennuslääkettä käyttäville.\nMuilta valmistajilta ei ole tullut markkinoille vielä suussa liukenevia särkylääkkeitä. Pamol F on tuonut markkinoille nesteeseen liukenevan särkylääkkeen, jota käytetään erityisesti lapsille juuri helppouden vuoksi.\nKahdeksasluokkalaiset Tiia Topinoja, Sini Lehtinen ja Anniina Sievänen kertovat käyttävänsä särkylääkkeitä silloin, kun päätä särkee. Silloin tytöt ottavat Buranaa. He eivät ole kuulleet karkkimaisesta päänsärkylääkkeestä ja katsovat pakettia mielenkiinnolla.\n– Varmasti tällainen on helpompi ottaa kuin nielaistava tabletti, Anniina Sievänen arvelee.\nKaverikolmikko maistaa särkylääkettä.\n– Maistuu appelsiinilta, Sini Lehtinen kertoo.\n– Onhan tämä tosi helppo. Ei tarvitse edes olla vettä mukana, sanoo Anniina Sievänen, jolla päänsärky puhkeaa yleensä auringossa.\nTulisiko tytöille mieleen ottaa karkkimaista Aspirinia, jos makeanhimo yllättää?\n– Ei, lääkkeitä ei pidä ottaa, ellei päätä särje. Jotkut tyhmät vois kyllä ottaakin näitä ihan muuten vaan, tytöt arvioivat.\nKeijo Mantereen taskusta löytyy nopeasti liukenevia buranoita. Mantere kärsii mikreenistä ja silloin hän ottaa taskustaan löytyvän pillerin. Edes kuplivan Aspirinin voimaan hän ei usko.\n– En aio kokeilla. Tulee kyllä mieleen, että noitahan nuoret voivat syödä kuin leipää, jos se kerran hyvälle maistuu, Mantere sanoo.\nEi lapsille eikä nuorille\nLastentautien erikoislääkäri Pertti Pitkänen Lasten Lääni lääkäriasemalta kertoo, että asetyylisalisyylihappoa sisältävää Aspirinia ei missään muodossa suositella lapsille ja teini-ikäisille.\n– Maailmalla on törmätty ongelmaan, jossa lapsi, kuumetauti ja aspiriini ovat huono yhdistelmä. Ne saattavat aiheuttaa Reyen oireyhtymän vaaran, joka aiheuttaa aivo- ja munaisvaurioita ja voi johtaa jopa kuolemaan.\nPitkäsen mukaan muun muassa Britanniassa ja Yhdysvalloissa on kiristetty Aspirinin käyttöä. Britanniassa sitä ei suositella alle 16-vuotiaille ja Yhdysvalloissa särkylääkettä ei saa antaa alle 19-vuotiaille.\nVaikka Aspirin Zipp maistuu hyvälle ja on helppo ottaa, Pitkänen ei sitä tuomitse.\n– Joillakin aikuisilla on ongelmia tablettien nielemisessä ja silloin lääkkeen käytölle on perusteita.\nPitkänen muistelee, että kymmenisen vuotta sitten oli markkinoilla vielä lasten Disperin, joka kuitenkin poistettiin markkinoilta juuri Reyen oireyhtymän vuoksi.\n– Lapsille kipulääkkeeksi sopii parasetamolia sisältävät särkylääkkeet kuten Panadol.


Suomen sirkushistoria yksiin kansiin: Friikkishow muuttui taide-elämykseksi | Kotimaa | HS\nSirkusperinteen historiaan mahtuu karanneita jääkarhuja ja muulilla ratsastava karhu\nPäivitetty: 5.9.2015 13:10\nSirkus Florentinossa sirkustaiteilija Rafaela ja tirehtööri Florentin Tzvetkov valmistautuivat illan esitykseen Espoossa.\nSyksy hiljentää huvipuistojen hulinan, mutta sirkukset ja tivolit kiertävät yhä maata. Sirkus Finlandian huhtikuussa alkanut kiertue merileijonineen ja notkeajänteisine taiteilijoineen ulottuu Helsingistä Ivaloon."Ivaloon rakennettiin meille oma kenttä, jotta tulisimme sinne. Lapissa parinsadan kilometrin ajomatka sirkukseen ei ole ongelma", kertoo Sirkus Finlandian tiedottaja Jouni Aalto.Seitsemän kuukauden kiertueella ohjelmiston näkee noin 230 000 katsojaa. Teltta vetää sisäänsä yli tuhatpäisen yleisön."Ajat ovat kovat, mutta sirkuksella menee hyvin. Katsojamäärät eivät ole nousseet, mutta eivät laskeneetkaan. Olemme joka vuosi samoissa paikoissa samoihin aikoihin. Ihmiset osaavat odottaa meitä", Aalto kertoo.Sirkustaide rantautui Suomeen 1800-luvulla eurooppalaisten taiteilijaseurueiden mukana. Nyt kotimaisen sirkus- ja tivolihistorian on tiivistänyt yksiin kansiin tietokirjailija Heikki Nevala. Huvielämän kiertolaisia – kotimainen sirkus ja tivolitoiminta 1900–1950 julkaistiin perjantaina.Tuhansittain väkeä vetäneet markkinapaikat täyttyivät karusellimusiikista, myyntimiesten huudoista, hevosten hirnunnasta ja humalaisten remuamisesta. Köyhän Suomen työläisrahvaan arkeen huvilaitokset toivat eksoottisen tuulahduksen vieraista kulttuureista, mutta nykykatsojalle 1900-luvun alun sirkusesitys saattaisi aiheuttaa häiritseviä tuntemuksia ja unettomia öitä.\nKaisaniemen Tivolissa nähtiin menneinä vuosikymmeninä erikoinen käärmeshow.\nOhjelmistoissa nähtiin muun muassa ristiinnaulittuja fakiireja, trapetsitaiteilijoita ilman turvaverkkoja, kouluttajiaan raadelleita leijonia, tulensyöntiä, pyöräileviä karhuja ja naispainijoita. Vuonna 1938 Suomen Tivolissa virolainen Konstantin Kala joi numerossaan useita litroja vettä ja nieli perään eläviä kaloja ja sammakoita. Esiintyjä poisti vedenelävät sisuksistaan yleisön toivomassa järjestyksessä suustaan tulleesta vesisuihkusta.Sirkus Olympiassa ihmisiä viihdytti Miss Betty, muulilla ratsastava karhu. Talvitivoli (1929–1933) huvitti yleisöään porolappalaisten ihmisnäyttelyllä ja kääpiörevyyllä.Nykylainsäädännön mukaan esimerkiksi petoeläimillä, norsuilla, sarvikuonoilla tai virtahevoilla ei enää ole asiaa sirkusten estradeille. Ennen bisneksenteko villieläinten kanssa oli tavallista, eikä tragedioilta vältytty.Vuonna 1897 Bonojen sirkusperheen jääkarhu putosi häkkeineen Kallaveden jäihin matkalla Iisalmesta Kuopioon.Kaartin maneesin Talvitivolissa (1934–1935) leijonankesyttäjä Ralf Rimmel joutui urosleijonan raatelemaksi ja kuoli vammoihinsa.Vuonna 1937 Helsingissä Kaisaniemen tivolista karkasi aamuvarhaisella häkeistään viisi jääkarhua. Eläintenvartija heräsi karhun kohdanneen naisen kirkunaan. Neljä karhua saatiin maaniteltua takaisin häkkiin, viides löytyi myöhemmin vilvoittelemasta Töölönlahdelta.1920-luvulla raskas huvivero piinasi sirkusalan yrittäjiä ja näivetti toimintaa. Lehtipalstoilla porisi keskustelu huvilaitoksissa esiintyvien lasten ja eläinten oloista. Uskonnolliset piirit ja raittiusliike eivät katsoneet hurvittelua suopeasti. Karuselleja kutsuttiin "riettahan myllyiksi" ja kiertolaiselämää viettäviin taiteilijoihin suhtauduttiin epäluuloisesti. Silti kansa piti heitä aikansa huippu-urheilijoina.Myöhemmin tivoli- ja sirkustoiminta tarjosi lohtua sotavuosista toipuvalle kansalle. Tivoli Seiterän johtajan Tuomo Seiterän mielestä tivoli antaa ihmisille yhä keinon päästä irti arjesta."Popcornit, hattarat, karusellit. Vanhemmat tahtovat nähdä lasten ilonpitoa ja kuulla heidän naurunsa", toteaa Seiterä.Nykysirkuksessa musiikki, äänet ja valaistukset ovat yhä tärkeämpi osa kokonaisvaltaisen elämyksen luomista, kertoo Sirkus Finlandian Jouni Aalto. Hänen mukaansa monipuolisesta show'sta huolimatta nuorimpiin katsojiin vetoaa eniten perinteinen punanenäinen pelle.Tivoli Sariolan johtajan Tapio Sariolan näkemyksen mukaan tivolien pitää jatkuvasti sopeutua aikaansa. "Karuselliin on mukavampi tulla itse pyörimään kuin katsoa somesta, miten se liikkuu. Pitää kokea, elää, haistella ja tuntea", Sariola toteaa.\nSirkus Panakosin kreikkalainen eläintenkesyttäjä Caru ja hänen karhunsa valmistautuivat esitykseen Helsingissä. Vuotta ei tiedetä.\nHistoriaosuuksien lähteenä on Heikki Nevalan kirja Huvielämän kiertolaisia – kotimainen sirkus ja tivolitoiminta 1900–1950\nSyksy hiljentää huvipuistojen hulinan, mutta sirkukset ja tivolit kiertävät yhä maata. Sirkus Finlandian huhtikuussa alkanut kiertue merileijonineen ja notkeajänteisine taiteilijoineen ulottuu Helsingistä Ivaloon."Ivaloon rakennettiin meille oma kenttä, jotta tulisimme sinne. Lapissa parinsadan kilometrin ajomatka sirkukseen ei ole ongelma", kertoo Sirkus Finlandian tiedottaja Jouni Aalto.Seitsemän kuukauden kiertueella ohjelmiston näkee noin 230 000 katsojaa. Teltta vetää sisäänsä yli tuhatpäisen yleisön."Ajat ovat kovat, mutta sirkuksella menee hyvin. Katsojamäärät eivät ole nousseet, mutta eivät laskeneetkaan. Olemme joka vuosi samoissa paikoissa samoihin aikoihin. Ihmiset osaavat odottaa meitä", Aalto kertoo.Sirkustaide rantautui Suomeen 1800-luvulla eurooppalaisten taiteilijaseurueiden mukana. Nyt kotimaisen sirkus- ja tivolihistorian on tiivistänyt yksiin kansiin tietokirjailija Heikki Nevala. Huvielämän kiertolaisia – kotimainen sirkus ja tivolitoiminta 1900–1950 julkaistiin perjantaina.Tuhansittain väkeä vetäneet markkinapaikat täyttyivät karusellimusiikista, myyntimiesten huudoista, hevosten hirnunnasta ja humalaisten remuamisesta. Köyhän Suomen työläisrahvaan arkeen huvilaitokset toivat eksoottisen tuulahduksen vieraista kulttuureista, mutta nykykatsojalle 1900-luvun alun sirkusesitys saattaisi aiheuttaa häiritseviä tuntemuksia ja unettomia öitä.Ohjelmistoissa nähtiin muun muassa ristiinnaulittuja fakiireja, trapetsitaiteilijoita ilman turvaverkkoja, kouluttajiaan raadelleita leijonia, tulensyöntiä, pyöräileviä karhuja ja naispainijoita. Vuonna 1938 Suomen Tivolissa virolainen Konstantin Kala joi numerossaan useita litroja vettä ja nieli perään eläviä kaloja ja sammakoita. Esiintyjä poisti vedenelävät sisuksistaan yleisön toivomassa järjestyksessä suustaan tulleesta vesisuihkusta.Sirkus Olympiassa ihmisiä viihdytti Miss Betty, muulilla ratsastava karhu. Talvitivoli (1929–1933) huvitti yleisöään porolappalaisten ihmisnäyttelyllä ja kääpiörevyyllä.Nykylainsäädännön mukaan esimerkiksi petoeläimillä, norsuilla, sarvikuonoilla tai virtahevoilla ei enää ole asiaa sirkusten estradeille. Ennen bisneksenteko villieläinten kanssa oli tavallista, eikä tragedioilta vältytty.Vuonna 1897 Bonojen sirkusperheen jääkarhu putosi häkkeineen Kallaveden jäihin matkalla Iisalmesta Kuopioon.Kaartin maneesin Talvitivolissa (1934–1935) leijonankesyttäjä Ralf Rimmel joutui urosleijonan raatelemaksi ja kuoli vammoihinsa.Vuonna 1937 Helsingissä Kaisaniemen tivolista karkasi aamuvarhaisella häkeistään viisi jääkarhua. Eläintenvartija heräsi karhun kohdanneen naisen kirkunaan. Neljä karhua saatiin maaniteltua takaisin häkkiin, viides löytyi myöhemmin vilvoittelemasta Töölönlahdelta.1920-luvulla raskas huvivero piinasi sirkusalan yrittäjiä ja näivetti toimintaa. Lehtipalstoilla porisi keskustelu huvilaitoksissa esiintyvien lasten ja eläinten oloista. Uskonnolliset piirit ja raittiusliike eivät katsoneet hurvittelua suopeasti. Karuselleja kutsuttiin "riettahan myllyiksi" ja kiertolaiselämää viettäviin taiteilijoihin suhtauduttiin epäluuloisesti. Silti kansa piti heitä aikansa huippu-urheilijoina.Myöhemmin tivoli- ja sirkustoiminta tarjosi lohtua sotavuosista toipuvalle kansalle. Tivoli Seiterän johtajan Tuomo Seiterän mielestä tivoli antaa ihmisille yhä keinon päästä irti arjesta."Popcornit, hattarat, karusellit. Vanhemmat tahtovat nähdä lasten ilonpitoa ja kuulla heidän naurunsa", toteaa Seiterä.Nykysirkuksessa musiikki, äänet ja valaistukset ovat yhä tärkeämpi osa kokonaisvaltaisen elämyksen luomista, kertoo Sirkus Finlandian Jouni Aalto. Hänen mukaansa monipuolisesta show'sta huolimatta nuorimpiin katsojiin vetoaa eniten perinteinen punanenäinen pelle.Tivoli Sariolan johtajan Tapio Sariolan näkemyksen mukaan tivolien pitää jatkuvasti sopeutua aikaansa. "Karuselliin on mukavampi tulla itse pyörimään kuin katsoa somesta, miten se liikkuu. Pitää kokea, elää, haistella ja tuntea", Sariola toteaa. Historiaosuuksien lähteenä on Heikki Nevalan kirja Huvielämän kiertolaisia – kotimainen sirkus ja tivolitoiminta 1900–1950


Kynsilakan taikaa: Turhautuminen\nJälleen yksi uusi lakka pääsi kokeiluun, nimittäin Color Club-Blue-Ming. Rakastan tän lakan väriä ylikaiken. En oikein ystävystynyt lakan koostumuksen kanssa, sillä se oli kovin paksua, siis peitti hyvin, mutta hieman raidoitti. Sain päällyslakalla tasoitettua pinnan, että loppu hyvin kaikki hyvin. Ensi kerralla voisi kokeilla sellaista, että laittaa vähän vähemmän lakkaa kerralla, kun nyt laitoin aika runsaalla kädellä. Käytän lähes aina leimailuja koristeluina, joten vaihtelun vuoksi tällä kertaa Ebay:stä ostettuja tarroja.\nVaikka niin lupailin, että tulen kiinnittämään huomiota kynsien siisteyteen, mutta eihän se onnistu jos ei ole kunnon välineitä. Putsailen kynsinauhat vanupuikolla ja ne tulevat kyllä siistiksi, mutten pääse millään tuonne kynnen ja nahan välimaastoon, kun vanupuikko on niin paksu ja kunnollista sivellintä en omista. Nyt vinkkiä sitten (mielellään kuvan kanssa) että millainen sen siveltimen kuuluu olla, että saa tuolta välimaastosta ton lakan pois :( Tiedän, että siveltimen tulee olla kova ja jotain mutten ymmärrä mitä sillä tarkoitetaan. Entäs minkä paksuinen sen pitää olla? Tää aiheuttaa kyl todellista päänvaivaa, kun nätit kynnet näyttää ihan rumilta, kun en osaa putsata niitä.\nVärilakka: Color Club-Blue-Ming\nLähettänyt jjohanna klo 15.15\nKrista 20. joulukuuta 2012 klo 13.25\nCailapin yleissivellin ainakin on hyvä. Itse en ole sitä kokeillut, mutta tosi monelta olen kuullut, että se on todella hyvä :)\nTämä siis http://sokos.s-verkkokauppa.fi/webapp/wcs/stores/servlet/Tuote2/cailap-yleissivellin/187142/10347/10337/10301/2\nItse käytän ihan vain viistopäistä kulmakarvasivellintä :)\nTämän tyyppistä http://sokos.s-verkkokauppa.fi/webapp/wcs/stores/servlet/Tuote2/we-care-icon-slanted-brow-brushkulmasivellin/1184512/10347/98401/10301\njjohanna 20. joulukuuta 2012 klo 19.19\nkiitos paljon ! tarvii jotain tollasia metsästää :)\nChiki Dang 20. joulukuuta 2012 klo 21.04\njjohanna 21. joulukuuta 2012 klo 9.19\nkiitos :) tottakai tulen osallistumaan


18.12.1997 32/20/97 - Valtioneuvoston oikeuskanslerin tietokanta - FINLEX ®\nOlet tässä: Finlex › Viranomaiset › Valtioneuvoston oikeuskansleri › 1997 › 18.12.1997 32/20/97\nEuroopan yhteisön säädösten täytäntöönpano - Jätelainsäädäntö - Kaivostoiminnan jäännös - ja sivutuotteet\nValtakunnallinen jätesuunnitelma ja kaivostoiminnassa syntyvät maa- ja kiviainesjätteet\nYmpäristöministeriö oli lausuntopyynnössään tiedustellut, tuliko kaivostoiminnassa syntyvät maa- ja kiviainesjätteet ja rikastushiekkajätteet sisällyttää jätelain (1072/1993) 40 §:ssä tarkoitettuun valtakunnalliseen jätesuunnitelmaan. Oikeuskansleri on päätöksessään todennut muun muassa, että jätelain ja jätedirektiivin sekä kaivoslain välistä suhdetta jätteen käsitteen määrittelyssä on pidettävä ainakin jossakin määrin tulkinnanvaraisena. Jätedirektiivin ja jätelain säännösten soveltaminen kaivostoiminnan jäännös- ja sivutuotteisiin näytti riippuvan siitä, voidaanko jäännös- ja sivutuotteet sellaisenaan välittömästi käyttää uudelleen tai kuluttaa. Mikäli jäännös- ja sivutuotteet eivät ole ominaisuuksiltaan tällaisia vaan niiden uudelleen käyttö edellyttää niihin kohdistuvia hyödyntämistoimia tai jos jäännös- ja sivutuotteet lopullisesti poistetaan kaikesta tulevasta käytöstä, niiden lienee katsottava olevan jätedirektiivissä tarkoitettuja jätteitä. Millainen merkityssisältö kaivostoiminnan erilaisille jäännös- ja sivutuotteille käsitteellisesti oli annettava suhteessa direktiivin jäte-käsitteeseen, edellytti eri tapausten tarkempaa analysointia. Tämä tapahtui parhaiten asianomaisten viranomaisten välisenä yhteistoimintana.\nKansallisella lainsäädännöllä ei kuitenkaan voitu rajoittaa jätedirektiivin soveltamisalaa. Jätteiksi katsottaviin kaivostoiminnan jäännös- ja sivutuotteisiin tuli siis soveltaa jätedirektiivissä asetettuja velvoitteita. Tämä ei kuitenkaan välttämättä merkinnyt sitä, että näistä jätteistä tulisi kansallisesti säätää jätelaissa.\nOikeuskansleri totesi lisäksi, että jätedirektiivin kansallinen toteuttaminen saattoi tapahtua direktiivin sisältämän harkinnanvaran rajoissa. Euroopan yhteisöjen komissio valvoo perustamissopimusten ja muiden yhteisön säädöksien noudattamista jäsenvaltiossa. Jätedirektiivin 7 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltion oli paitsi ilmoitettava jätehuoltosuunnitelmistaan komissiolle, myös oltava tarvittaessa yhteistyössä komission kanssa näiden suunnitelmien laatimiseksi.\nSovittamattomassa ristiriitatilanteessa Euroopan yhteisön perustamissopimusten ja niiden nojalla annettujen säädösten lopullisesta tulkinnasta huolehtii Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. Näin ollen tuomioistuin viime kädessä ratkaisi myös jätedirektiivin jätteen käsitettä ja jätedirektiivin soveltamisalaa koskevan kysymyksen ja sen, oliko jätedirektiivin kansallinen toteutus sopusoinnussa yhteisön lainsäädännön kanssa.


heinäkuu | 2012 | Aidon Kauneuden Metsästäjät\nArchive | heinäkuu 2012\nMieti hetki tätä!\nThis entry was posted on 16.7.2012, in mielenrauharituaalit.\tJätä kommentti\nKansallinen rasvaprosenttikriisi, osa 2: tapauskertomus\nViime vuonna allekirjoittanut sai tietää vartalonsa rasvaprosentin, joka mitattiin niin luotettavalla menetelmällä kuin vain mahdollista. Tätä seurasi järkytys. Ei kuitenkaan tuloksesta, vaan siitä mitä sen kuulemisen jälkeen kävi ilmi, kun asiaa alkoi tarkemmin tutkia.\nSarjan ensimmäinen osa löytyy täältä. Nyt yritys lohduttaa kehonsa koostumuksesta tai muodoista turhaan huolestuneita naisia jatkuu tapauskertomuksella. Haastattelussa on nainen, jonka kokemus rasvaprosentin mittaamisen seurauksista on melkoisen kurja.\nTällä hetkellä oma rasvaprosenttini on muuten noin 22. Ennen kuntosalitreenin aloittamista Timo Haikaraisen ohjauksessa oltiin lukemassa 25. Tulos perustuu suhteellisen luotettavaan pihtimittaukseen ja tärkeintä tässä on seurata kehitystä sen sijaan, että yrittäisimme mitata absoluuttista totuutta kehoni koostumuksesta. Kuten edellisessä jaksossa kerroin, sisälsin erittäin tarkan DXA-mittauksen perusteella viime vuonna noin 28 prosenttia rasvaa, josta suurin osa on toivottavasti hyvälaatuista. Tulos ei sinänsä olisi aiheuttanut hämmennystä. Mutta.\nVoi kauhistuksen kanahäkki, totesin eksyessäni tarkastelemaan nykynaisten ahtaita rasvaprosentti-ihanteita. Tulin siihen tulokseen, että olen jäänyt omieni kanssa renesanssiajalle…\ntai Kim Kardashianin uskolliseksi faniksi…\nTutkaillessani uusimpia ideaaleja pienellä nettikierroksella, havaitsin kuinka harhaanjohtavaa tietoa naiselle optimaalisesta rasvaprosentista leviää – niin keskustelupalstoilla kuin näennäisesti varteenotettavammillakin sivustoilla. Kaikkialla hypetettiin, kuinka hieno saavutus olisi päästä alle 20:pin. Tai kuinka 15 olisi naiselle vielä hyvä saldo. Päätin, että on aika ryhtyä levittämään yleisen hyvinvoinnin kannalta parempaa ja tarkempaa dataa. Aloitetaanpa siis taulukosta, joka sijaitsee The American Council on Exercisen eli ACE-neuvoston sivuilla.\n”Lyhyesti sanottuna noista rasvaprosentin mittareista ei kannata välittää yhtään. Siis ei yhtään.” -Patrik Borg\nItse kehottaisin käyttämään oman terveysprofiilin koostamiseen mieluummin esimerkiksi vyötärönympärystä, joka saisi jäädä yleisten suositusten mukaan naisella suurinpiirtein alle 80 senttimetrin. Tässäkin on toki poikkeuksia. Kehonkoostumusmittausta voidaan haluttaessa hyödyntää pitkäjänteisemmän seurannan osana ja tällöin mittaajan on hyvä olla kokenut ja mittausmenetelmän aina sama. Muuten rasvaprosentin metsästys vastaa hakuammuntaa aseilla, joista ei osattu valita sitä oikeaa.\n”Huomasin ilmaisen mittauksen ja päätin yleisestä mielenkiinnosta mennä katsastamaan omat luvut. Monet olivat puhuneet omista mittausluvuistaan ja minua kiinnosti verrata omiani näihin. Olinhan aloittanut säännöllisen urheilun ja ihan tyytyväinen painooni ja ulkonäkööni. En varmaankaan olisi maksanut mittauksesta ellei minulla olisi sitten ollut jotain isompaa tavoitetta esim. painonpudotusta tai muuta kunnianhimoisempaa.”\n”Mittaaja oli jokin terveydenhoidon ammattilainen, sairaanhoitaja tai vastaava, ei tarkempaa tietoa. Laite oli tietääkseni [valmistajan nimi sensuroitu].”\n”Mittaaja kertoi asiallisesti lukuni ja katsoi taulukosta ns. normaalin rasvaprosentin rajat ja vertasi niitä omiini. Olisi kuulema pitänyt olla alle 30% niin olisin ollut hyvissä rajoissa. Minun 38 % oli suuri ja nainen neuvoi minua harrastamaan enemmän aerobista liikuntaa, jotta tulos laskisi.\nNainen siis alkoi neuvomaan minua tietämättä mitään taustoistani tai liikuntatottumuksistani. Tämä kommentti vähän huvitti minua, koska harrastin liikuntaa paljon. Mitään tietoa en saanut tuloksen luotettavuudesta kyseisellä laitteella tai esim. täyden suolen ja rakon vaikutuksesta tulokseen, kuten ystäväni jälkeenpäin neuvoi.”\n”Ajattelin, että menen mittaukseen muuten vain, ihan huvikseen ja minua järkytti miten paljon mittaus vaikutti mielialaan. Minua todella ihmetytti korkea rasvaprosentti ja tuli tarve kysellä muilta onko asia ok. Eli hain monelta läheiseltä varmistusta pitäisikö minun huolestua tuloksesta. Koska aiemmin olin luullut olevani hyväkuntoinen, normaalipainoinen ja muutenkin tyytyväinen itseeni.”\n”En menisi enää mittauttamaan itseäni vastaavalla laitteella, koska sen luotettavuus epäilytti ja tuloksena oli huonompi ruumiinkuva.\nNormaalipainoisille, varsinkin naisille joilla on muutenkin hutera ruumiinkuva, en suosittele. Tekee vaan neuroottiseksi.”\nKeskittykää hyvinvointia tavoitellessanne olennaisiin asioihin. Alhainen rasvaprosentti ei kuulu näihin.\nThis entry was posted on 12.7.2012, in Aidon Kauneuden Metsästäjät.\t2 kommenttia\nVähän happoa erittävä tai hapoton maha liittyy usein ikääntymiseen, helikobakteeriin, joihinkin lääkkeisiin sekä autoimmuunitauteihin. Vähähappoinen maha johtuu mahalaukun solujen heikentyneestä kyvystä erittää vatsahappoa normaalilla tavalla. Vatsahappo muuttaa mahanesteen happamaksi, mikä puolestaan tuhoaa mikrobeja ja parantaa valkuaisaineiden pilkkoutumista mahalaukussa. Se myös tekee monet kivennäisaineet (esimerkiksi raudan, kalsiumin ja magnesiumin) paremmin imeytyviksi. Kroonistunut stressi voi pitkään jatkuessaan heikentää ruoansulatusnesteiden eritystä. Taas yksi syy hidastaa elämää ja alentaa stressitasoja!\nHapoton maha oireilee turvotuksena, ummetuksena, ripulina, poltteena, röyhtäilynä ja täysinäisyyden tunteena heti ruokailun jälkeen. Pitkään jatkuessaan se voi johtaa erilaisiin terveydellisiin ongelmiin sekä hivenaineiden ja B12-vitamiinin puutoksiin. Jos kärsit vähähappoisuudesta, syö mahdollisimman helposti sulavaa ruokaa, kuten keittoja ja smoothieita. Ruoan huolellinen pureskelu on vähähappoisuudesta kärsivälle tärkeää. Suosi proteiininlähteinä kalaa ja maustamattomia hapanmaitotuotteita. Vältä huonosti sulavia ja raskaita aterioita, ja varsinkin punaista lihaa, joka tarvitsee runsaasti mahahappoa sulaakseen kunnolla. Hyviä rasvanlähteitä hapottomasta mahasta kärsivälle ovat pähkinät, siemenet ja oliiviöljy. Vältä runsasta nesteen nauttimista aterioiden yhteydessä, sillä liika neste laimentaa ruoansulatusnesteitä.\nOn lukuisia terveydellisiä syitä karsia ruokavaliosta sokeri ja liika suola – hapoton maha on yksi niistä. Tupakka, kahvi ja alkoholi pahentavat oireilua. Lisäravinteista suositeltavia ovat monivitamiinit ja entsyymivalmisteet.\nRuoka-aineiden yhdistelystä ei ole juurikaan tehty tieteellisiä tutkimuksia, mutta kokemusperäisen tiedon mukaan hapottomasta mahasta kärsivälle voi olla hyväksi välttää syömästä lihan, kalan, kanan ja kananmunan kanssa suurempia määriä tärkkelyspitoisia ruokia.\nOlen omaa vähähappoista mahaani hoidellut etupäässä ruokavalinnoilla, tai tietenkään varsinaisesta hoitamisesta ei ole kyse, vaan ihan pyrkimyksestä tulla toimeen mahansa kanssa. Olen kokeillut varovaisesti suolahappokapseleita, mutta miniannoksellakin ne olivat minulle liian ärjyä kamaa (minulla on katarrivatsahistoria, vaikka katarrini onkin jo vuosia ollut lähes oireeton). Olen testaillut entsyymivalmisteita, mutta toistaiseksi en ole niistä löytänyt apua. Parhaiten minulla on toiminut säännöllinen ruotsintippojen käyttö. Ruotsintipat olen tehnyt itse, joskin valmiin yrttisekoituksen olen tilannut netistä. Akuuteissa tilanteissa nopean avun on tuonut Vogelin Gastrosan, josta en edes tiedä onko sitä Suomessa myynnissä.\nHapoton maha ei ole mikään vähäpätöinen terveystekijä (ja kyllä se kauneuteenkin vaikuttaa!). Se on suuri mahasyövän riskitekijä, puhumattakaan niistä jatkuvista pikkuvaivoista, joita oireilu aiheuttaa. Asialle kannattaa siis tehdä jotain!\nViime aikoina on puhuttu myös ns. asetaldehydialtistuksesta. Jos kuulut tähän joukkoon, ruotsintipat eivät ehkä ole oikea rohto, koska ne uutetaan alkoholiin.\nHapoton maha on mahasyövän tärkein yksittäinen riskitekijä. Myös ruokatorvisyövän riski on näillä potilailla lisääntynyt. Suomessa hapotonta mahaa potee iästä riippuen 2.5 -10 % väestöstä. Esiintyminen on runsainta vanhemmissa ikäluokissa ja alhaisin nuorilla. Hapottomassa mahassa suun mikrobit pystyvät elämään ja lisääntymään. Tähän liittyy lisääntynyt paikallinen mikrobivälitteinen asetaldehydialtistus joko alkoholista tai sokerista. Hapoton maha ei aiheuta spesifisiä oireita, joten se todetaan yleensä sattumalta mahalaukun tähystyksen yhteydessä. Nykyään tila on helposti ja luotettavasti todettavissa myös verinäytteestä GastroPanel tutkimuksen avulla. Hapoton maha on miltei aina parantumaton ja pysyvä tila, joten potilaat kuuluvat riskiryhmään koko loppuikänsä.\nIhminen kuuluu asetaldehydin osalta erityisesti riskiryhmään, jos maha on hapoton tai vähähappoinen. Vähähappoisuus voi johtua perinnöllisestä autoimmuunisairaudesta tai siitä, että mahan limakalvo on tulehduksen seurauksena vaurioitunut. Vähähappoisuutta ilmenee myös niillä, jotka käyttävät pitkään haponestolääkkeitä esimerkiksi närästyksen hoitoon.\nViralliset alkoholijuomat sisältävät vähintään 2.8 % etanolia. Vähemmän tunnettua on, että monet käymisellä tuotetut ruoat ja juomat voivat sisältää 0.1–2.7 % alkoholia. Jo 0.05 %:n alkoholipitoisuus riittää suun mikrobeille merkittävään paikalliseen asetaldehydituottoon.\nMikrobikäymistä on vuosituhansia käytetty ja käytetään edelleenkin sekä ruoan valmistamisessa että säilömisessä. Tavallisesti käymisprosessin lopputuote on maitohappo, joka hapattaa tuotteen. Toisaalta monet mikrobit pystyvät hapettomissa olosuhteissa tuottamaan sokerista myös etanolia. Etanolin esiaste on asetaldehydi, ja prosessia kutsutaan alkoholikäymiseksi. Tunnettuja maailmanlaajuisessa käytössä olevia käymisellä tuotettuja ja asetaldehydiä sisältäviä elintarvikkeita alkoholijuomien lisäksi ovat esimerkiksi jogurtti, kefiiri, soijatuotteet, etikka, tofu, kimchi sekä säilötyt vihannekset. Asetaldehydiä saattaa muodostua myös sisäsyntyisesti joihinkin hedelmiin ja marjoihin. Asetaldehydi on helposti veteen liukeneva, joten elintarvikkeiden sisältämää vapaata asetaldehydiä ei voi pitää alkoholijuomien sisältämää vapaata asetaldehydiä turvallisempana.\nJogurttien valmistuksessa asetaldehydin muodostumista pidetään tuotteen maun ja tuoksun kannalta erityisen tärkeänä. Saksassa myynnissä olevat jogurtit sisältävät asetaldehydiä keskimäärin 40mg/l, mikä ylittää mutageenisyys rajan lähes 8-kertaisesti. Ennen maidon pastörointia ja jääkaappeja monet kotona käymisellä tuotetut maitotuotteet, esimerkiksi kefiiri, sisälsivät huomattavan paljon myös alkoholia (1-2 %). Suomessa myynnissä olevien jogurttien keskimääräinen asetaldehydipitoisuus on samaa luokkaa kuin Saksassa. Jogurtteja vastaavia asetaldehydipitoisuuksia löytyy myös useista säilykkeistä, hedelmämehuista, jälkiruoista ja jopa imeväisikäisille tarkoitetuista hedelmäsoseista. Kotikaljan, siman ja joidenkin soijakastikkeiden asetaldehydipitoisuus voi ylittää mutageenisyysrajan jopa 60-kertaisesti. Asetaldehydiä käytetään myös elintarvikkeiden aromiaineena ja hedelmien säilöntäaineena. Asetaldehydipitoisuuksia ei tarvitse ilmoittaa elintarvikkeiden tuoteselosteissa, koska elintarvikeviranomaiset luokittelevat asetaldehydin edelleenkin ns. GRAS-tuotteeksi (”Generally Regarded As Safe”). Tämä luokitus tekee mahdolliseksi mm. asetaldehydin lisäämisen elintarvikkeisiin, mikä on ilmeisessä ristiriidassa WHO:n syöpä tutkimusyksikön (IARC) laatiman ja tieteelliseen näyttöön perustuvan selvityksen kanssa, jonka mukaan asetaldehydi on ryhmä 1:n karsinogeeniksi ihmiselle.\nSuomessa on kehitetty lääke aseltadehydialtistusta vastaan. Acetium sisältää L-kysteiinia, joka sitoo asetaldehydin mahalaukussa kemiallisesti ja tekee sen toimintakyvyttömäksi. Minulla ei ole mitään kytkyjä lääketeollisuuteen. Olen testannut Acetiumia omalla kustannuksellani, ja se on toiminut erinomaisesti. Sen ainoa suuri, ja minun kannaltani aikamoisen ratkaiseva, vika on korkea hinta. Nk. alan miehet ovat jo löytäneet Acetiumin krapulanhoitoon. Siitä minulla ei ole omakohtaisia kokemuksia.\nNyt olen ajatellut testata, toimiiko kehonrakentajille lisäravinteena myytävä L-kysteiini yhtä hyvin kuin Acetium. Ne ovat ainakin puolta halvempia.\nL-kysteiini on yhtenä osana glutationissa, voimakkaassa maksaa suojaavassa tripeptidissä, joka neutraloi lukemattomia maksaa vahingoittavia yhdisteitä. L-kysteiini lisää glutationin määrää ja edistää siten maksan ja solujen detoksikaatiota neutraloimalla tiettyjä toksiineja, vapaita radikaaleja, aineenvaihdunnan sivutuotteita ja hormonijäämiä. Se sitoutuu raskasmetalleihin ja auttaa niiden poistumista kehosta. Kysteiini rikkoo sidoksia, jotka pitävät limaa tiiviisti koossa, ja auttaa siten sen poistumista kehosta. Antioksidatiivisten vaikutustensa vuoksi kysteiini pystyy estämään LDL-kolesterolin hapettumista.\nLähde: Luontainen terveys\nLyhyesti: Hapottoman mahan oireilujen hoitoon tepsivät ruotsintipat, mutta jos epäilet potevasi lisäksi asetaldehydialtistusta, kannattanee etsiä hoitokeinoa L-kysteiinin suunnalta. Acetium toimii varmasti, lisäravinne L-kysteiinista en (vielä) uskalla sanoa mitään varmaa.\nRuotsintippoja voi tilata valmiina Frantsilan yrttitilalta.\nAiheesta omassa blogissani:\nVarpu Magian Yrttikattilasta: Ruotsintippoja.\nDisclaimer: Minä en ole lääkäri, eikä tämä kirjoitus ole lääketieteellistä neuvontaa, vaan uteliaan tietokirjailijan omakohtaisia kokemuksia.\nThis entry was posted on 9.7.2012, in vatsan hyvinvointi and tagged Acetium, L-kysteiini, ruotsintipat.\t5 kommenttia\nMitä kuuluu Varpun projektille?\nKerroin tavoitteistani projektin alkaessa näin:\nMinulla on kummallisen ristiriitainen suhde omaan ulkonäkööni: toisaalta olen ihan rento ja huumorintajuinen asiassa, toisaalta olen itseäni kohtaan julma ja ylikriittinen.\nOlen viime aikoina havainnut itsessäni ensimmäisiä oireita vanhenemisen pelosta. Ne pelot on ylitettävä. Kuten Bette Davies sen sanoi: “Vanheneminen ei ole pelkureita varten.”\nMinulla on lymfakierron häiriö, joka aiheuttaa nestepöhöä ala- ja keskivartaloon. Minulla on myös lievää kilpirauhasen vajaatoimintaa, mikä johtuu hyvälaatuisesta kystasta kilpirauhasessa. Se vaikeuttaa laihtumista/suunnilleen normaalipainossa pysymistä.\nSitten kuulun niihin naisiin, joilla on aina viisi kiloa liikaa. Tästä viiden kilon syndroomasta haluan eroon.\nMerilevävalmiste Kelpamax; Aluksi otin tabletin puolen päivän aikaan, ja se vaikutti jotenkin hermoja kiihdyttävästi ja sotki rytmiäni. Kun siirryin ottamaan kapselin aamuisin, oireet loppuivat. Vielä en ole havainnut, onko näillä jokin erityinen vaikutus lievään kilpparivajeeseeni.\nEntsyymilisä kokeilussa, pääaterioilla. En ole huomannut vaikutusta aineenvaihduntaani. Välillä olen saanut enstyymeistä turvotusta ja kramppeja, joten ilmeisesti nämä eivät sovi mun yliherkälle mahalleni. Kokeilen jatkossa Vogelin Digestive Poweria, josko sopisi paremmin. Jostakin syystä enstyymivalmisteet saavat mahani helposti kramppaamaan.\nMaitohappobakteeri oli käytössä Afrikan matkalla ja toimi erinomaisesti. En saanut minkäänlaisia vatsaoireita koko matkan aikana.\nHelokkiöljy ; tämä jää pysyväksi ravintolisäksi!\nHormonitoiminnan tueksi Pycnogenol; kiinnostava lisäravinne, nestepöhöön en ole huomannut vaikutusta, mutta toisaalta ne vähäisetkin vaihdevuosioireeni ovat kadonneet. Osavaikutus on arvioni mukaan tällä.\nNivel- ja lihaskipuihin MSM-hainrusto-vihersimpukkakapseli, tämä toimii nivelkivuissa erinomaisesti.\nKalsium olen lääkärin määräyksestä maitotuoterajoituksella, joten tämä on välttämätön.\nEskimo-kalaöljy erinomainen tuote! Brainsharp vaikuttaa kiinnostavalta myös, sitä olen ajatellut vielä kokeilla.\nD-vitamiini (talvella syön isompia annoksia, nyt kesällä vain sen verran kuin Vogelin multivitasta tulee)\nVivania-hyaluronihappokapseleita olen tehohoitanut ihoani hyaluronihappovalmisteilla sekä ulkoisesti että sisäisesti. Hyvällä menestyksellä. Nämä jäävät pysyvään käyttöön.\nACOMAX-puristeita olen syönyt ohjeen mukaan ja aion jatkaa. Koko hiustenhoitosetti jää pysyväksi ohjelmaan, loistava tuoteperhe!\nJuhani Pitkänen K3 Fitnessistä on laatinut minulle kolme erilaista treeniohjelmaa. Yksi on ”normiohjelma”, toinen on tehotreeniohjelma ja kolmas on saliohjelma Kampin Fressiin, jossa käyn treenaamassa aina kun olen työmatkoilla Suomessa.\nKiinteytymistä tukevat hoidot\nMinna Forsström antoi minulle 7 x sarjan lipomassage-hoitoja. Hoidossa laitetaan päälle hassu teletappiasu ja ollaan rullattavana. Erittäin tehokas hoito, suosittelen kaikille lymfaongelmista kärsiville!\nLPG Lipomassage on imurullaushierontaan perustuva kokonaisvaltainen hoitomuoto keholle. Hoidon aikana käsitellään koko vartalo keskittyen ongelmakohtiin. Alipaine vaikuttaa rasvasolun aineenvaihduntaan ja sillä pystytään ohentamaan rasvakudosta ja tasoittamaan selluliittia juuri halutuista kohdista. Hoito lisää ihon kollageenin tuotantoa ja elastaanisäikeiden muodostumista joten se kiinteyttää elastiinisuutensa menettänyttä ihoa. Verenkierto ja imunestekierto paranevat, mikä vaikuttaa suotuisasti turvotukseen. Lihakset palautuvat hoidon ansiosta 30% nopeammin.\nRentouttavan elimistöä aktivoivan LPG-hoidon vaikutukset heijastuvat koko elämänlaatuun: uni syvenee, stressi vähenee ja yleisvointi paranee. Hoitosarjan aikana asiakkaat usein huomaavat kiputilojen kuten tenniskyynärpään, hartiasärkyjen tai fibromyalgia-kipujen helpottavan.\nAleksanterinkatu 13, 5krs (Aleksi 13)\n+358 (46) 877 2242\nKaarina Krogerus antoi minulle purentalihasten syväterapiahoidon. Minulla on tapana jännittää leukaperiä, kuten tuosta ylläolevasta kuvastakin näkyy. Hoito oli hyvin rentouttava ja aika kiinnostava, Kaarina mm. veteli kertakäyttöhanskat käsissä ikeniäni suun sisäpuolelta. Hoito vaikutti rentouttavasti heti yhdellä kerralla. Vaikutus katosi vähitellen, joten näitä hoitoja pitäisi ottaa sarja ja sitten jatkaa ylläpitohoidolla, jotta pysyvä parannus asiaan tulisi. Joka tapauksessa toimiva hoito!\nMinna Forsström ja Tomi Anttilainen tekivät minulle kolme kertaa NLite-värilaserhoidon, jolla tehostetaan ihon kollageenituotantoa. Yhdessä Environ-ihonhoitosarjan ja säännöllisen mesoterapian kanssa olen saanut loistavia tuloksia. Mutta kirjoitan tästä aiheesta kokonaan oman postauksen!\nOlen saanut stressin hallintaan (mistä suurin kiitos menee Afrikan matkalleni :)) ja kasvojeni ihon rypyttömäksi. Vaihdevuodet eivät kiusaa entistäkään vähää. Treenaaminen alkaa sujua nukkumisen sujumisen myötä. Nukkumisessa ihmeaineeksi minulle on osoittautunut Vogelin Dormeasan. Paino on pudonnut pari kiloa, mutta se viiden kilon syndrooma kummittelee päässä yhä.\nNyt alkaa projektin viimeinen kolmanneksen tehorutistus, paljon treeniä ja entistäkin tarkempaa syömisen ravinteikkuutta 🙂\nThis entry was posted on 2.7.2012, in Aidon Kauneuden Metsästäjät.\tJätä kommentti


Kuulemma jos tiskiveteen laittaa reilusti suolaa ja sokeria sekaan, se ... (4 vastausta) - AfterDawnin vastaukset\nAfterDawn > Kuulemma jos tiskiveteen laittaa reilusti suolaa ja sokeria sekaan, se ...\nKuulemma jos tiskiveteen laittaa reilusti suolaa ja sokeria sekaan, se parantaa jotenkin ioni-toimintaa ja sitä kautta pesee tiskit paremmin, tottako?\nSen verran lukiokemiaa olen lukenut, että ionit ovat tuttuja juttuja ja sokeri/suola liukenee nätisti veteen, hajoten ioneiksi. Lisäksi tiskiaineessa on ne omat ioninsa, jotka sitten jotenkin jännästi yhdistyy, ja tiskitulos on parempi?\nOnko tässä mitään perää, vai urbaanilegenda?\nMitä keinoja on sitten parantaa tiskiaineen tehoa, jos kerta ei suositella liikaa pesuainetta laitettavan? Etanolia, suolaa, magnesiumia, kivennäisaineita, hiekkaa, soraa, metalli-esineitä kuten kuparisia putken pätkiä?\nKysyjä: Anonyymi käyttäjä, 19.4.2013 01:40\nSen verran lukiokemiaa olen lukenut, että ionit ovat tuttuja juttuja ja sokeri/suola liukenee nätisti veteen, hajoten ioneiksi.\nHuonosti on sitten näköjään luettu. Kerroppas minulle, miten se sokeri oikein hajoaa ioneiksi vedessä?\nSokeri on molekyyli ja sen atomit ovat kiinnittyneet toisiinsa kovalenttisin sidoksin, joten se ei siis hajoa veteen liuetessaan. Suoloja taas pitävät kasassa ionisidokset, jotka hajoavat veteen liuetessaan.\n(Oletan, että kysymyksessäsi suolalla tarkoitit ruokasuolaa eli NaCl:ää)\nSaippuathan ovat itseasiassa rasvahappojen natriumsuoloja (ja kaliumsuoloja (suovat)). Nekin siis liukenevat veteen ioneina. Kaikki vesiliukoinen likahan peseytyy pois pelkällä vedellä, eikä pesuaineesta ole mitään lisähyötyä. Rasva ei sen sijaan liukene veteen, minkä vuoksi nimenomaan käytetään pesuaineita.\nSaippuan pesuvaikutus perustuu siihen, että rasvahapon pitkä pooliton hiiliketju liukenee veteen liukenemattomaan poolittomaan likaan (rasvaan) (toisin kuin pooliset vesimolekyylit), mutta rasvahapon päässä oleva karboksylaatti-ioni poolisena jää rasvan ulkopuolelle liuenneena veteen. Pikkuhiljaa saippua peittää rasvatahran kauttaaltaan, ja rasvatahra liukenee pieninä miselleinä veteen.\n(Muutama selitys joillekkin edellisille termeille)\nRasvahapot siis ovat pitkäketjuisia orgaanisia happoja (hiiliketju on vaikkapa 20 hiiltä pitkä), ja hiiliketjun päässä on COOH-ryhmä. Eli R-COOH, joten rasvahapon ioni luonnollisesti on R-COO (joissa R on pooliton hiiliketju). Poolisuus taas on monimutkainen asia tähän selitettäväksi, joten: http://fi.wikipedia.org/wiki/Poolisuus\nNyt kun taustat on selvitetty päästään sanomaan jotain ruokasuolan pesuvaikutuksesta. Ruokasuolassa on yksinkertaisesti vain kaksi atomia: Natrium ja kloori. Niiltä puuttuu kokonaan tuo pooliton osa, joka on juuri se pesuaineen tärkeä ominaisuus. Pelkän suolan käyttäminen pesuaineena ei siis ole tehokasta. Suola voi kyllä estää kalkkisaostumia astioissa. Suolalla siis on vaikutus, mutta se on todella pieni. (Lisäksi ruokasuolaa voi käyttää tummuneiden hopea-astioiden puhdistuksessa, mutta se on sitten aivan oma lukunsa)\nMuut ehdottamasi aineet:\n- Sokeri saa vain lautasista tahmaisia\n- Jos laitat palan magnesiumia veteen, mitään ei tapahdu, koska magnesiumin pinnalla oleva magnesiumoksidikerros suojaa sitä. Magnesium ei siis reagoi mitenkään.\n- Kivennäisaineita? Niitähän sinä laitat pesuveteen niiden törkyisten astioiden mukana.\n- Hiekkaa? No asian voisi nähdä vaikka näin, että se raapii lian irti astioista.\n- Kupari taas on jalo metalli, joka ei reagoi helpolla. Jos tiskivedessä sattuu olemaan kuparia jalompaa metallia kuten kultaa, hopeaa tai platinaa, niin silloin kupari liukenee siihen tiskiveteen.\n- Muistakaan metalliesineistä ei vedessä ole apua.\n- Etanoli - Tästä voi olla apua, sillä etanolilla on pooliton hiiliketju (jos kahden hiilen pätkää voi ketjuksi sanoa) ja poolinen OH-ryhmä. Ketju tosin on niin pikkiriikkinen, että sillä ei suurta merkitystä ole.\nMistä sitten olisi apua?\nKuten aiemmin mainitsin, niin osa liasta liukenee veteen sellaisenaan. Jäljelle jäävä pooliton lika ei liukene veteen, mutta sen sijaan se liukenee bensiiniin. Periaatteessa siis näillä kahdella aineella astioita huuhtomalla saisi puhdasta jälkeä. (Mutta älä kuitenkaan kokeile jos aiot vielä astioita joskus syömätarkoitukseen käyttää... Ei ole tuo bensiini mitään terveellistä ainetta...)\nEtikka ja sooda ovat sitten näitä käyttökelpoisia aineita. Niillä pitäisi saada jotain aikaan. (Etikka eli etaanihappo on rakenteeltaan samanlainen kuin aiemmin mainitsemani rasvahapot, mutta sen hiiliketju on vain kahden hiilen mittainen).\nJos haluat astiasi puhtaaksi on yksi hyvä konsti pestä ne etikalla.\nNoissa vanhoissa konsteissa on sekin hyvä puoli, että ne soveltuvat melko hyvin myös allergikkojen/astmaatikkojen käyttöön, koska niissä ei ole turhia hajusteita.\nAlumiinikalvoa ja suolaa lämpimään veteen ja saa hopeat puhtaaksi sen kummemmin hankaamatta.\nKyllä Fairy tai vastaava on ruoka-astioille paras.


Zhou's place, Tampere: Reviews | Eat.fi\nSat 12:00- 17:00\nBuffetissa käynyt useaan otteeseen, hinta-laatu-suhteeltaan ihan ykkönen tampereella, toisaalta sillä ne muutkin kiinalaiset paikat pärjää. Paikka ei ole mitenkään ainutlaatuinen, ja omat heikkoutensa tälläkin paikalla, juurikin se sushi mitä täällä kehutaan ja lytätään vuoron perään. Ei hyvä-ei paha. Tietääkseni kuitenkin tampereen ainut buffet missä saa sushia kiskoa enemmänkin. Muu buffetannos erittäin hyvää ja sitä saa riittävästi kunhan on ajoissa liikkeellä, ei kuulu ilmeisesti tapoihin pitää kattausta yllä viimeiseen 15min eikä varsinkaan yli.\nExperience: Lunch • Price: 9€ • Added: 07.01.2016\njesusshaves 8 reviews\nRuoka pöytään tuotaessa valmiiksi haaleaa. Palvelua sai odottaa vaikka olimme lähes ainoat koko paikassa. Jälkiruoat jäi tilaamatta...En välttämättä tule toista kertaa...\nExperience: À la carte • Price: 22€ • Added: 04.10.2015\nmangust_i 5 reviews\nArvostelen pelkän sunnuntain buffetin perusteella. Buffet oli kyllä valitettavasti todella huono. Ei kyllä pysty ymmärtämään tämän sivun sushi-kehuja. Kauppahalliin ja Makaan verrattuna ei voi puhua edes samasta ruokalajista. Sushi oli kylmää mautonta ja nihkeää. Buffetin tarjonta oli ainakin viikko sitten todella suppea. Riisikin oli loppu ja sitä kesti saada lisää. En pysty suosittelemaan kenellekään. Palvelu nyt oli ihan ystävällistä. Olisi toki voinut ilmoittaa ennen maksamista ettei susheja ja riisiä riitä tarpeeksi. Liekö sitten tilattavat annokset parempia. Ehkäpä, ainakin kaveri on kehunut!\nExperience: À la carte • Price: 1380€ • Added: 11.09.2015\nAivan loistava paikka paras tampereella.\nExperience: À la carte • Price: 6€ • Added: 14.08.2015\nItse kiinalainen ruoka oli oikein hyvää ja maistuvaa. Ei liian mausteista tai muutenkaan mitään liikaa vaan todella hyvää kiinalaista. Sushista en nyt osaa sanoa mikä oikeasti on hyvää ja mikä ei mutta tykkäsin osasta ja osasta taas en (tottumaton). Keitto oli minusta todella hyvää. Salaattipöytä oli hyvin vaatimaton buffetissa.\nExperience: Lunch • Price: 9€ • Added: 03.07.2015\nAivan ihana palvelu, joka kerta tulen oikein hyvälle tuulelle kun paikan päällä käyn. Ruuan hinta-laatu-suhde on ihan kymppi, ja sushit maistuvat erinomaisilta.\nExperience: Lunch • Price: 9€ • Added: 25.06.2015\nIhan loistava paikka. Pidän sushista, olen käynyt lounaalla jo 6 kertaa :) juuri nyt bussissa menossa seitsemättä kertaa. Ruoka maittavaa, joskus hieman huomautettavaa, mutta yleensä loistavaa. Jälkiruokaa olen usein kaivannut, eikä karkit ole minusta oikein hyvä jälkiruoka. Muuten olen tykännyt, etenkin sushista!\nExperience: Lunch • Price: 9€ • Added: 01.05.2015\nAsiallinenasiakas 3 reviews\nHyvien suositusten perusteella kävin hakemassa mukaan kaksi annosta: chilitofua ja Kongbao-tofua. Tofusta joutui maksamaan euron ekstraa vrt. kana ja naudanliha. Enpä ole ennen moiseen törmännyt , että hinta nousee, kun tilaa tofua. Naismyyjä ei osannut juuri suomea (ei ollenkaan englantia) ja ei millään tajunnut, että halusin tofua. Ruoat tulivat suhteellisen nopeasti. Kotona alkoi vasta kunnon pettymys. Riisiä oli erittäin paljon, mutta kastiketta liian vähän. Ja se itse "ruoka". Mautonta, limaista ja kertakaikkiaan vastenmielistä. Annosten piti olla erilaisia, mutta erotuksena oli, että toisessa oli maapähkinöitä. Laiska kokki tms. Otti pirusti päähän, että jäi syöminenkin kesken. Ei enää ikinä tätä paikkaa. Hävetkää, mitä tarjoatte.\nExperience: À la carte • Price: 15€ • Added: 27.04.2015\nHieman on makujen laatu pudonnut kun Zhou itse ei ole aina kokkaamassa\nExperience: Lunch • Added: 19.03.2015\nSunnuntaibuffet Grouponin tarjouksena juuri koettu. Etenkin sushitarjonta (13-14 erilaista) nostaa tämän kiinalaisen buffetin eri tasolle kun muut kaupungissa kokemani kiinalaiset buffetit, jossa sushia tarjotaan. Valikoimaa susheissa on runsaasti, ne on tehty erittäin kauniisti ja toisin kuin usean muun buffetin sushit, eri sushien maku eroaa toisitaan. Sushien täytteissä ja päälysissä ei ole säästelty, vaan rapua lohta, kasviksia, tonnikalatäytettä tai munakasta oli joka sushissa runsaasti riisin ohella.\nKastikevaihtoehtoja nuudelin ja riisin kanssa ei ollut sitten taas kauhean monta; selkeästi buffetti painottuu sushiin. Kastikkeet olivat samanlaista, mitä muissakin kiinalaisissa. Friteeratut kanat ovat hieman erilaisia kuin mihin muualla olen tottunut: frityyri on jotenkin kuohkeampi, pehmeämpi ja makeampi.\nPaikka on tyylikäs, puhdas ja siisti.\nJos haluaa kohtuuhintaan viikonloppubuffetin, joka painottuu etenkin laajaan sushivalikoimaan, voin suositella Zhou'sia.\nExperience: À la carte • Added: 08.03.2015\nPinninkatu 32, 33100 Tampere - Route


Myydään Kerrostalo Kaksio - Tampere Kaleva Sarvijaakonkatu 39 - Etuovi.com 21326955\nEtusivu > Tampere > Kaleva > Kohde 21326955\n2h, avok, kph/wc, s, vh, lasit. p, 51,0 m², 265 000 €\nKerrostalo, Tampere, Kaleva, Sarvijaakonkatu 39\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Sarvijaakonkatu 39, Kaleva, Tampere (https://old.etuovi.com/kohde/21326955).\nSIJAINTI, LAADUKKUUS JA HUOLETTOMUUS!\nHuippupaikalta Kalevan uusimmista kerrostaloista on nyt tarjolla erittäin tehokkaalla ja toimivalla pohjaratkaisulla toteutettu saunallinen kaksio, missä on vieläpä kuin lisähuoneena todella iso n. 10 m²:n kokoinen lasitettu parveke!\nAsunto Oy Tampereen Topaasi on vuonna 2018 valmistunut, 64:stä asunnosta muodostuva yhtiö, mikä sijaitsee upealla paikalla Kalevan Prisma -keskuksen läheisyydessä. Myytävänä oleva huoneisto sijaitsee kolmannessa kerroksessa, mistä avautuvat kivat näköalat uuden asuinalueen siisteille ja viimeistellyille sisäpihoille.\nTämän kodin tilat on suunniteltu erinomaisesti ja asunto tuntuukin neliöitään suuremmalta. Tyylikäs vaalean ja harmaan sävyinen keittiö yhdistyy olohuoneen kanssa muodostaen viihtyisän avaran tilan. Laadukkailla koneilla ja leveällä saarekkeella toteutetussa keittiössä on mukava laittaa ruokaa ja seurustella ystävien kanssa. Olohuoneen jatkeena toimii todella muhkean kokoinen lasitettu parveke, mikä on lännen suuntaan ja aurinkoinen käytännössä koko päivän. Asuinhuoneiden lattiat ovat valkolakattua parkettia ja seinät valkoiseksi maalattuja. Kylpyhuone on myöskin moderniin sävyyn toteutettu valkoisilla ja harmailla laatoilla sekä seinäwc-istuimella. Tilassa on paikka pyykinpesukoneelle ja kuivausrummulle.\nSäilytystilaa on mukavasti makuuhuoneen isossa vaatekaapistossa ja näihin nelöihin on saatu mahtumaan jopa pieni vaatehuone. Huoneistolle kuuluu normaalisti lämmin irtaimistovarasto, minkä lisäksi on mahdollisuus hankkia erillinen varastotila ja lämmin autohalliosake talon alla olevasta parkkihallista.\nAsunnosta on lyhyt matka useimpiin Tampereen oppilaitoksiin ja keskustaan. Liikenneyhteydet paranevat entisestään, kun rakenteilla oleva raitiovaunulinjasto aloittaa toimintansa ja kulkee vain sadan metrin päästä tämän asunnon kotiovelta. Kalevassa on myös mukavat ulkoilualueet, viihtyisiä puistoja sekä uimahalli maauimaloineen.\nAsunto sopii erinomaisesti niin omaksi kodiksi sinkulle tai pariskunnalle kuin myös sijoituskäyttöön. Tule tutustumaan paikan päälle ja toteamaan tämän kodin kompaktisti suunnittellut ja toimivat asuintilat.\nJärjestämme vain yksityisesittelyitä, joten ota yhteyttä ja sovi oma aikasi!\nSarvijaakonkatu 39, 33450 Siivikkala\n2h , avok , kph / wc , s , vh , lasit. p\nMuu ehto, 2 kk / sopimuksen mukaan\n5 196,08 € / m² Ohje\n(Hoitovastike 268,26 € / kk)\nVesimaksuennakko 24,00 €/kk/hlö, tasaus oman mittarilukeman mukaisesti.\nKiinteät kaapistot ja valaisimet, sälekaihtimet\nKaapistot, laadukkaat AEG:n kodinkoneet; erillisuuni, induktioliesitaso, liesituuletin mikroaaltouuni, integroitu 60 cm leveä astianpesukone ja jääkaappi/pakastin, leveä saareke/baaripöytä, missä paljon säilytystilaa, lattia parkettia, seinät maalattu.\nAllaskaappi, peilikaappi, suihkuseinä, suihku, seinäwc-istuin, bidee, paikka pyykinpesukoneelle ja kuivausrummulle, lattia ja seinät laattaa.\nTilavat vaatekaapistot, lattia parkettia ja seinät maalattu\nKaapistot, vaatehuone, lämmin huoneistokohtainen irtaimistovarasto, erillisenä osakkeena myytävä iso varastotila\nPamis Oy / Ilari Stenman Takojankatu 15 B, 33540 Tampere\nKuivaushuone, Väestönsuoja, Taloyhtiössä on sauna, Urheiluvälinevarasto, Hissi\nMuuta: Koneellinen tulo- ja poistoilmanvaihto keskitetyllä lämmöntalteenotolla, ovipuhelinjärjestelmä\nEi tehtyjä korjauksia pl. vuositakuukorjaukset.\n1 369,0 m²\nSarvijaakonkatu 39, Kaleva, Tampere Kerrostalo, 2h, avok, kph/wc, s, vh, lasit. p 51,0 m², 265 000 €\nAsunto-osakkeiden yhteydessä on mahdollista ostaa talon alla olevasta parkkihallista lämpöpistokkeellinen hallipaikka, velaton hinta 21 000 euroa.\nAutohallipaikat myydään erillisinä osakkeina. Mahdollisuus ostaa autohalliosake hintaan 21 000 euroa.\nFI:21326955, AI:1371620, CT:2020-10-20T12:10:29.029+03:00, MT:2020-10-27T15:15:22.798+02:00, PT:2020-10-20T12:10:29.012+03:00, OI:2277, DISI:841, CIC:3852010


kaksoispuhdistus | masutoaitemu\nPosts Tagged ‘kaksoispuhdistus’\nKävin taas kuukausi sitten puhdistuttamassa ihoni Dui-hoidossa, ja olen siitä asti saanut nauttia normaalista ihosta – yksi näppylä nousi leukaperiin ja siinä se! Eletään historiallisia aikoja kuulkaa.\nOstin samalla pari hoitotuotetta, joita voin täydestä sydämestä suositella niille, joilla on myös pintakuiva sekaiho. Olen muuttanut myös puhdistusrutiinejani, mikä selvästi toimii iholleni. Kääk, iski tunne, etten saisi sanoa tätä ääneen – huomenna naama on varmasti ihan kraatereilla…\nMeikkitaitelijat suosittelevat usein kaksoispuhdistusta, eli että meikki poistetaan ensin kasvoilta yhdellä tuotteella, ja sitten iho erillisellä tuotteella. Meikinpoistoon käytän vaihtelevasti Garnierin Nordic Essentials -puhdistusmaitoa tai Avènen Lotion micellairea. Jälkimmäinen varsinkin on hellävarainen ja tekee ihosta ihanan pehmeän, mutta Garnier on toki edullisempi. Garnier saa lisäpisteitä siitä, että käyttöohjeessa opastetaan toistamaan pesu kunnes iho on täysin puhdas. Yleensähän tuotteita markkinoidaan riittoisina, joten ohjeissakin käsketään käyttämään minimaalinen määrä tuotetta, mikä nyt vaan ei riitä, jos meinaa saada ihon puhtaaksi. Molemmilla tuotteilla saa myös kevyen silmämeikin puhdistettua samalla, eli ei välttämättä tarvitse erillistä silmämeikinpoistoainetta.\nPuhdistuksen toisessa vaiheessa käytän Dui Cliniquesta ostamaani Bionin Bacteriostat Cleansearia, jota olen kokeillut aikaisemminkin ja havainnut erinomaiseksi. Tuotteessa on salisyylihappoa, joka pitää epäpuhtaudet herran kurissa ja nuhteessa.\nPuhdistuksen jälkeen käytän Duin omaa Sun Protection –voidetta, jota voi käyttää siis myös yöllä. Silmänympärysvoiteista minulla on tällä hetkellä kokeilussa Duin, Cliniquen ja Dermalogican voiteet, en vielä oikein tiedä, mikä näistä on suosikkini.\nKaikkien matematiikanopettajien suurena painajaisena (lukioaikainen opettajani herää varmasti vieläkin kylmässä hiessä huutamaan ”ei, x EI ole 3”) olen kehittänyt ihonhoitoon oman algoritmin: 2 x 2 x 2 x 2. Eli: aamuin illoin kaksoispuhdistus, kaksi kertaa viikossa kuorinta ja kaksi naamiota.\nKuorintavoiteena käytän tällä hetkellä Avènen varianttia, ihan kelpo tuote. Se sisältää kuorivia rakeita, mikä ei tietenkään sovellu kaikkein herkkäihoisimmille.\nNaamioina käytän korealaisen puretreen kosteuttavaa ja ravitsevaa hyaluronihappokangasnaamiota, apteekeista saa. Jos aamulla on vetämätön olo, tai on lähdössä illalla ulos, niin naamiopakkaus kannattaa nakata pakkaseen muutamaksi minuutiksi, kylmä naamio laskee supertehokkaasti turvotusta.\n28.6.2012 at 06:24\nTagged with aknen hoito, apteekkikosmetiikka, Dui Clinique, Dui-hoito, kaksoispuhdistus, pintakuivan ihon hoito, sekaihon puhdistus