Tampereen paikallinen – Tappara vs. Ilves | Sivu 9 | Jatkoajan keskustelupalsta\n10.02.2021 klo 14.27\nJaa täällä on lähtenyt taas Mestaruus-skabailu käyntiin! Katson ja nokitan allekirjoituksella...\nReactions: WaLDo, 1stApril, Nännimäinen ja 2 muuta\n10.02.2021 klo 15.32\nKiinnostavin mestaruus on kuitenkin se seuraava, vaikka jostain keskustelupalstalta luinkin, ettei tällä kaudella loppujen lopuksi sitten olekaan väliä.\nTosin sarjataulukon perusteella vain Ilves on suorassa pleijaripaikassa kiinni, mutta jospa Tapparakin saisi jotain nousua vielä aikaiseksi. Aina voi toivoa.\n10.02.2021 klo 16.32\nTamun tapauksessa näin ei taas ollut.\n10.02.2021 klo 16.42\nMind over matter sanoi:\nSelitin jo edellä. Erilainen emoseuran tahtotila. Tamua suunniteltiin fuusiona, eikä ajatus koskaan ollut että Tamu on Ilveksen jalkapalloperinteen jatkaja, ja Ilves luopuisi jalkapallosta kokonaan. Niin kuin taas TBK teki Tapparan suhteen.\n10.02.2021 klo 23.00\nOn suorastaan törkeätä, että nykyaikana ei tunneta ja arvosteta oman kaupungin lähihistoriaa ja kunnioiteta sitä varmasti raskastakin päätöstä, jonka TBK silloin marraskuussa 1955 teki ja jonka se itse hyväksyi seuran ja jääkiekon parhaaksi.\nPitäisikö tuo kertoa myös Tapparan toimistolle? Siis että lakkaisivat niin kovin juhlistamasta vuotta 1955 ja sen sijaan laskisivat juhlakaudet vuodesta 1932. Nyt syntyy vaikutelma, että koko historiallisen jatkumon alkupisteellä ei ole niinkään arvoa, mutta sitä kannattaa juhlia, että "päästiin eroon" nimestä TBK. Ja kirsikkana kakun päälle voisi myös päättää, että kolme peräkkäistä mestaruutta on niin hieno suoritus, että edes yhtä mukana ollut pelaajaa voisi kunnioittaa jäädyttämällä tämän pelinumeron, vaikka nuo historialliset teot tehtiinkin ennen kirves-logon käyttöönottoa.\nReactions: Luge H, Franck ja Samppakalja69\n11.02.2021 klo 08.39\nEhdottomasti Tappara on itse osasyyllinen koska taipui siinä ilmapiirissä 2000-luvun alussa juhlistamaan vuotta 1955. Tai se nimen ja logon 50-vuotisjuhla oli ihan ok 2005, mutta muuten olisi pitänyt panostaa enemmän xxx2-vuosiin kuten vuosikymmeniä tehtiinkin. Sitä historian hämärtämistä ja sekoittamista on tapahtunut liikaa myös oman johdon piirissä. Sitä en sitten tiedä, josko tosiaan tuon 1980-luvun lopussa silloin TBK:n mandaatilla puhuneiden ihmisten aloittama jonkin sortin riitauttaminen (vaikka edelleen viirilogojen vaihto olikin paikallaan) toi siihen isompaa juopaa väliin, niin että siinä missä mustavalkokuvien aikaan Tappara juhli tasavuosia yhdessä TBK-veteraanien ja -pomojen kanssa, niin myöhemmin se ei enää ollutkaan mahdollista.\nNumeroiden jäädyttämisellä taas on puolensa ja puolensa. Olisihan siinä kaksi lähes pelkästään TBK:ssa pelannutta joilla mun mielestäni yleiset meriitit riittäisi, mutta heistäkin toisella ura nimenomaan pelaajana ei ole välttämättä kovin poikkeuksellinen vaikka toimistopuoli sitten ehdottomasti paikkaisi, ja toiselta taas puuttuu se loistavan peliuran jälkeinen toimiminen seuran hyväksi (mikä oli alun perin kriteerinä Tapparassa noille jäädytyksille, vaikka siitä onkin sitten myöhemmin selkeästi joustettu). Toisaalta sitten nämäkin kaksi ja moni muukin aikalaisensa olivat ensimmäisten joukossa mukana Tappara Hall of Fameen jäseniä nimettäessä, jossa about 9/46 on mukana pelkästään TBK-meriiteillä ja noin neljä muuta fifty-fifty eri nimien alla.\nReactions: Virveliä kainaloon, Barnes, Kirveellä töitä ja 5 muuta\n12.02.2021 klo 16.19\nItse asiassa näkisin, että Tapparan oikeus TBK:n mestaruuksiin on selvempi tapaus kuin nykyisen veikkausliigassa pelaavan Ilveksen oikeus vanhan Ilveksen saavutuksiin. Koska se perinne meni joiksikin vuosiksi poikki sen fuusioaikeen ja Tamun perustamisen myötä.\nTämähän EI pidä paikkaansa. Ilves ei lopettanut jalkapalloa missään vaiheessa, ja oli koko TaMu ajankin Suomen suurimpia futisseuroja. Edustusjoukkue, eli aikuisten taso vain lopetetiin TaMu:n edestä. Seura jatkoi ja oli futisseura koko tuon 1998 - 2007 ajan, mutta ilman aikuisten tason joukkuetta. Eli Ilves oli Ilves jalkapallon osalta katkeamattomasti sieltä 1975 vuodesta, jolloin se uudelleen ohjelmaan otetiin.\nTäysin eri tilanne kuin TBK/Tappara minkä tahansa tulkinna siitä valitseekin.\n12.02.2021 klo 18.33\nNiin onhan tässä se merkittävä ero, että Ilveksen menneisyyden saavutuksia ei edes ikinä laskettu TamUn sarakkeisiin. Tämäkin voisi olla ehkä eri lailla kiistelty, mikäli asiasta olisi sovittu tuolloin, että näin tehdään ja Ilves ei enää aikuisten potkupalloa harrasta. Hyvä esimerkki perustettiin uusi seura... TBK/Tappara tapauksessa asia on selkeästi toisin. Vanha seura jatkoi toimintaa uudella nimellä. Aamulehteä siteeraten TBK:n jääkiekko toiminnan nimi MUUTETAAN Tapparaksi.\nReactions: karotenoidi ja Jalmus\n12.02.2021 klo 20.05\nNiin onhan tässä se merkittävä ero, että Ilveksen menneisyyden saavutuksia ei edes ikinä laskettu TamUn sarakkeisiin.\nIlves siis ei myöskään lopettanut jalkapalloa lajina, kuten TBK lopetti kiekon. TaMu mestaruudet eivät kulu Ilvekselle, mutta 1983 mestaruus on saman seuran saavuttama kuin pelaa Veikkausliigaa nyt. Tästä oli kysymys.\nTBK on sittemmin alottanu kiekon uudelleen, joten minä palauttasin nämä orginaaliorganisaatiolle, kuten tehtiin Porin Karhujen mestaruudelle. Aluksi sekin laskettiin Ässille, kunnes jossain vaiheessa poistettiin. Mutta asialla nyt niin merkitystä ole. Logiikan pitäs vaan olla sama kaikissa tapauksissa, esim se Viipurin reippaan mestaruus voisi ihan hyvin olla Pelicansin, jos kerran kaikki eri Reippaan ingarnaatioidenkin saavutukset on.\n12.02.2021 klo 20.29\nPorissa koko perusajatus oli kuitenkin se, että Ässät ei ole Karhujen jatke, johon RU-38 vain liitetään mukaan vaan ehtona yhdistymiselle oli, että lähdetään nollista. Juuri päinvastainen lähtökohta kuin se että Tappara tulee jatkamaan TBK:n perinteitä.\nReactions: Jalmus, S.T. ja Henkka\n12.02.2021 klo 21.15\nJos Ässät joutuisi yhdistymään Lukkoon niin Lukko ei varmasti haluaisi Ässien mestaruuksia kontolleen ja veikkaan, että Ässätkään jos toiseen suuntaan menisi väittäisi olevansa 1963 Suomen mestari.\nMun mielestä seura joka perustettu 1955 ei voi olla ennen perustamistaan Suomen mestari.\nReactions: Shifter, Mind over matter, Samppakalja69 ja 2 muuta\n12.02.2021 klo 22.17\nTässä tapauksessa kukaan vaan ei yhdistynyt mihinkään. Jos Lukko vaihtaisi nimeksi Lugu niin veikkaisin että väittäisi olevansa 1963 Suomen mestari, mutta vitustako minä tiedän.\n12.02.2021 klo 22.35\nEnemmänkin sanoisin, että on asioita jotka on:\nA) Faktaa ja totuus\nJokaisella on vapaassa sanassa ihan valmius valita oma vaihtoehtonsa. Sillä on kuitenkin syynsä, miksi tuo A vaihtoehto on ylempänä. Mikäli haluaa omalla mielipiteellään muuttaa jotenkin tuota ensimmäistä asiaa, niin kannattaa tutustua aiheeseen tarkasti. Samalla kun asian tekee, niin on myös mahdollista, että oma B vaihtoehto vaihtaakin mielipidettään.\nVoisin ensin kuulla perustelun, miksi 1955 TBK:n hallituksen mielipide Tapparana jatkamisesta ei mielestäsi pidä paikkansa? Onko sinulla esittää asiaan jotakin konkreettisia todisteita asian puolesta, vai mikä on syventymisesi taso asiaan?\n13.02.2021 klo 02.54\nIlveksen taholta kannattaisi nyt vaan luovuttaa tämä TBK:n mestaruuksista vänkääminen.\nTe hävisitte sen jo, vuonna 2017.\nTappara meni ohi ja 17 on plakkarissa. Ja voittaa tulevana vuosikymmenenä niitä todennäköisesti vielä lisää.\nIlveksellä on 16, se on mahtava määrä.\nMutta jos yritätte nyt jotenkin pyyhkärillä vielä kumittaa nuo 3 pois, niin se vain lisää Tapparan toimistolla voittamisen halua. Kilpailemaan tänne on tultu. Sen takia se Tappara on perustettu, Ilveksen kilpakumppaniksi. Mitä enemmän yritätte kumittaa noita TBK-hommia pois, niin sitä enemmän teihin halutaan vetää vähintään 5-10 mestaruuden ero, jotta tuo helvetin itku loppuu lopullisesti.\nAika vetää siellä Kaupinkadulla työhanskat käteen ja alkaa elää jossain muussa maailmassa kuin Koulukadulla, josta on kohta enemmän aikaa kuin yksi ihmiselämä. Alkakaa nyt vaan voittamaan niitä mestaruuksia ihan omalla tekemisellä, niin sitten täältä Kirvesleiristäkin voi tulla jopa arvostusta sinne suuntaan.\nJatkuva asiasta itkeminen ei ole vastapuolen voittavalle organisaatiolle mitään muuta kuin motivoiva tekijä.\nHistoriaa: Detroit Red Wings on perustettu vuonna 1926. Ensin se oli nimellä Detroit Cougars, neljä vuotta myöhemmin se oli Detroit Falcons ja kolme vuotta myöhemmin se muuttu Detroit Red Wingsiksi. Sama organisaatio. Eri nimi. Kukaan NHL-idiootti ei näistä tule vänkäämään sielläpäin missä jääkiekko ja urheiluseurakulttuuria osataan arvostaa.\nMutta Ilves edustaa tätä häpeäkulttuuria, kun tätä nimihommaa jatkuvasti yritellään nostaan esiin. Ujutellaan omia mielipiteitä sekaan, joilla ei ole mitään tekemistä toteutuneen historian kanssa. Se tehdään vain puhtaan vittuilun halun vuoksi. Sehän siellä on se eteenpäin ajava voima. Ei mikään muu.\nHalutaan vittuilla, eikä arvostaa naapuriseuraa. Kun ei ole opittu muuhun ja vika on seurakulttuurissa. Siitä tämä jäähallin sotkija oli mainio esimerkki. Yksittäinen fani toimii juuri kuten yhteisö antaa hänen toimivan ja kuinka organisaatio antaa yhteisölle vapaudet toimia.\nKoska uskallatte ottaa sen arvostamisen askeleen?\nReactions: Karvanoppa, Soi Nana, Jalmus ja 8 muuta\n13.02.2021 klo 07.01\nKetä lopulta kiinnostaa 50 -luvun mestaruudet?\nReactions: Franck ja Wizzö\n13.02.2021 klo 07.41\nOletko lukenut tätä keskustelua ketjussa? Tai samaa keskustelua, joka on vuosien ajan käyty eri alustoilla. Vuodesta toiseen kerran tai pari nousee pinnalle. Tästä voisi melkein päätellä, että useampiakin kiinnostaa. Tai sitten muutama yksilö kokee tämän ihan sydämen asiakseen. "Ketään ei kiinnosta", mutta hassusti tämä ikiliikkuja samoin argumentein jatkaa matkaansa.\n...ja siis. Tietenkin se kiinnostaa, tietenkin ne mestaruudet kiinnostavat. Tietenkin seurojen historia kiinnostaa. Toisilla on hieman enemmän muisteltavaa kuin toisilla. Toisilla on nykyisyyskin hieman vahvempi, niin ei tarvitse pelkkään nostalgiaan turvata. Sieltä jostain menneestä se itse kunkin suosikkijoukkueen identiteetti kuitenkin rakentuu.\nToki tämän ketjun kontekstissa joku voisi miettiä, että onko olennaisempaa ne TBK-mestaruudet vai pitäisikö verrata vaikka SM-liiga -aikoja vain, tai ehkä jopa tekemistä jostain ~85 vuoden tienoilta tai sen jälkeen. Siinä olisi vain hiukan se ongelma, että argumentit paikallisväännössä tällaisella rajauksella hieman yksipuolistuisivat...\nReactions: Kirveellä töitä ja Nännimäinen\n13.02.2021 klo 09.47\nHeh, sieltä suunnaltahan sitä arvostusta tuli roppakaupalla, kuten ylhäältäkin pystyy lukemaan.\nHuomaa kyllä, että on kovia paikkoja nuo TBK:n mestaruudet. Ihan puolin ja toisin.\n13.02.2021 klo 11.01\nMenkää eteenpäin. Liigan ajan mestaruudet voidaan laskea, meillä 0 ja kovat odotukset tästä kaudesta, mutta ei todennäköisesti tule vieläkään. Eletään hetkessä\nReactions: Nännimäinen ja Wizzö\n13.02.2021 klo 11.07\nNo ei.. analogiat joita esitetään, menee kokoajan metsään. Tässä oli kyse yhdestä seurasta, joka vaihtoi vain nimeä.\nTappara ei vaihtanut vain nimeä, vaan se erkaantui TBK:n organisaatiosta omaksi Tappara nimiseksi organisaatioksi emoseura TBK:n jatkaessa edelleen omana organisaationaan. Kyse ei ole siis nimenvaihdoksesta, vaan jääkiekkojaoston erkaantumisesta seuran muusta toiminnasta omalle nimelleen omaksi organisaatiokseen.\nItse en ymmärrä, mikä logiikka on lukea eri organisaation saavutuksia toiselle organisaatiolle. Ei näitä saavutuksia mikään hallitus tai kabinetti voi toiselle luovuttaa. Mutta logiikallahan näitä ei ole ennenkään ratkaistu.\nJos haetaan vähän analogiaa tuolta Lahdesta, niin Viipurin reipas (1891) joka sodan jaloista siis muutti Lahteen ja sitten vaihtoi ”Viipuri” sanan ”Lahden” 1962. Futista ja jääpalloa, mutta sitten jääkiekko erosi omaksi organisaatioksi Kiekkoreippaaksi 1975.\nTässä siis samaan vertautuen kun Tappara eroutui jääkiekon erikoiseuraksi TBK:sta 1955.\nKiekkoreipaalle EI luettu Viipurin reippaan mestaruutta, koska se oli eroutunut mestaruuden voittaneesta Reippaan (Viipuri/Lahti) organisaatiosta. Aivan kuten Tappara eroutui TBK:n organisaatiosta omaksi entiteetikseen vuonna 1955.\n1975 alkaen siis kiekkoa pelasi erillinen Kiekkoreipas, joka oli yhdistysmuotinen ja 1989 edustusjoukkue vietiin OY:n toiminnaksi Hockey Reipas. Tämä vaihdos tosin on se, mikä on tehty jokaisessa joukkueessa jossain vaiheessa, eriytetty pääsarjatason joukkue ry:stä oy:muotoiseksi. Aivan kuten Hockey-Ilves perustetiin 2001 tai Tamhockey 1999.\nNo Hockey Reipas meni konkkaan, ja perustetiin uusi, siis eri organisaatio, eli Reipas Lahti 1992. Tämä sitten muutti nimensä 1996 ->Pelicans.\nPelicansin historia siis alkaa organisaationa perustetusta Reipas Lahti seurasta 1992, eikä Pelicans muuta väittäkään. Mutta tamperelaisella logiikalla sille kuuluis myös hockeyreippaan historia, ja ennen kaikkea, Hockeyreippaalle kuuluisi Viipurin Reippaan mestaruus.\nLahden Reipas ry, josta eroutui 1975 jääkiekon erikoisseura Hockey Reipas ry. Lahden (Viipurin) reippaan kiekkomenestys EI luettu uuden organisaation ansioihin\nTBK ry. josta eroutui 1955 jääkiekon erikoisseura Tappara ry. TBK:n kiekkomenestys luetaan uuden organisaation ansioihin.\nLogiikaa näissä ei ole, vaan se, mikä maratoantaulukoihin kuuluu näiden osalta on kabinettipolitiikaa ja omaneduntavottelua. Vahvempi, eli tamperelainen seura, jonka kotikaupungissa Liiga asui, sai omansa, heittopussijoukkue Lahdesta ei ees viitsinyt yrittää\nReactions: Samppakalja69 ja Mind over matter\nSinänsä ymmärrän pointin ja onhan Anaheim Ducks ja Mighty Ducks of Anaheim myöskin sama asia, mutta silti hieman pohdin. Eikös TBK kuitenkin jatkanut toimintaansa ilman jääkiekkoa myös tuosta vuodesta 1955 eteenpäin? Tappara perustettiin sitten tuon jääkiekkotoiminnan jatkajaksi, eli Tappara ja TBK eivät kuitenkaan samaa organisaatiota taida olla?\nVrt. Töölön Vesa jatkoi edelleen olemassaoloaan vaikka 1967 kiekkotoiminta lopetettiin kun Antti Mäkinen osti sen pois ja perusti Jokerit, ei tuolloin narrit peirneet Vesan historiaa vaan se alkoi puhtaalta pöydältä. Toisaalta TBK-Tappara kuviossa oli omat perustamissääntöstä aikoinaan joten sinänsä ei ihan vertaudu. Toisaalta Tappara on tainnut juhlia esim. 50v juhliaan kahteen kertaan eli 1982 kun TBK:n perustamisesta tuli 50 vuotta ja sitten uudelleen 2005 kun Tapparan perustamisesta tuli 50 vuotta.\nEmmää tiedä. Pointteja on puolin ja toisin. Ehkä helpointa olisi tosiaan se että Ilves nappaisi nyt muutaman mestaruuden ja menisi tuon TBK-Tappara -tilaston edelle tai vaihtoehtoisesti Tappara repisi vielä sen 10 mestaruutta lisää niin saataisiin tarpeeksi iso marginaali laskettiin sitten mitä tahansa mestaruudet mukaan.\nOliko TBK:n ja Tapparan mestaruuksien yhteenlaskemiselle kuinka paljon soraääniä 1955, ja toisaalta oliko lahtelaisilla tahtoa liittää uusi organisaatio vanhan, konkurssin kärsineen, seuran historiaan?\n13.02.2021 klo 11.32\nMutta jos taas palataan siihen viralliseen ja hyväksyttyyn laskentatapaan, niin siellähän ne seisoo virallisissa tilastokirjoissa kaikkien eri lahtelaisten Reippaitten ja Pelicansin historiatilastot yhdessä nipussa. 42 pelattua kautta jne.\n13.02.2021 klo 11.48\nLaitetaan tähän nyt vielä tämäkin lehtileike, koska kukaanhan ei pääse sitä itse kirjastoon tarkistamaan, koska korona saattaa jollakin mysteerisellä tavalla tarttua myös yksin mikrofilmihuoneessa istuvaan ihmiseen, joten nekin täytyy pitää kiinni.\nNäin asiat oli vuonna 1955 ennen kuin asioita ruvettiin vääristelemään. Ei ollut ulkopuolisia kieltämässä ja vittuilemassa, että ette te voi noin tehdä kun me tiedetään paremmin miten nää asiat menee ja mitä te haluatte tehdä.\nJa koska en ole päässyt vieläkään sinuiksi liitteiden lisäämisen kanssa tälle alustalle (missä helvetissä se nytkin on! näkyy viestiä kirjoitettaessa, on esikatselussa ja muokkaustilaan palattaessa on, mutta julkaisunapin jälkeen pelkkää tyhjää), niin kuvaliitteen teksti erikseen tähän vielä:\nTBK nimivaihdoksen jälkeen Tappara ry\nJo pitemmän aikaa on kolminkertaisen jääkiekkoilun mestariseuramme Tammerfors Bollklub rf:n (TBK) piirissä keskusteltu seuran nimen muuttamisesta. Lauantaina tbk-laisjäsenistö piti ylimääräisen kokouksen, missä yksimielisellä päätöksellä seuran nimi muutettiin kuuluvaksi Tappara ry. Tampere. Kaiken takana on puhtaasti seuran nimenmuutos ja mm. perustamisvuosi on siten edelleen 1932. Jääkiekkomiehistö tulee alkavan kauden aikana esiintymään TBK:n entisessä peliasussa, mihin nyt vain vaihdetaan seuran uusi merkki. Tapparan ohjelmassa on edelleen jääkiekkoilun lisäksi jalkapallo, jääpallo, keilailu ja pöytätennis, kun sen sijaan koripallo on päätetty lopettaa myös naisten osalta, jotka sitä viimeksi ovat vielä harrastaneet.\nTodettakoon tässä yhteydessä, että mestarijoukkueen kaikki viime vuoden pelaajat ovat olleet tämänkin syksyn harjoituksissa innolla mukana, joten joukkueen runko säilyy entisellään. Täydennykseksi tullaan juniori-iästä vanhentuneita muutamia poikia kokeilemaan edustuspaidassa "vanhojen" rinnalla.\nKansan Lehti 8.11.1955\nReactions: CaliforniaNuts, ruoja, Jalmus ja 7 muuta\n13.02.2021 klo 12.30\nkatso liitettä 16545\nAika jännä, painaessani "lainaa"-painiketta, tuo lehtileike ilmestyi editointiruutuun. Saa nähdä mihin katoaa, kun painan vastaa.\nMutta olin lainaamassa viestiä ja toteamassa, että mihinkähän tämä tästä eskaloituu ja mitenköhän tämäkin saadaan vielä fakenewsiksi?\nEDIT: Katso, lainaukseeni ilmestyi linkki, jota painamalla pääsee @axe :n lehtileikkeeseen.\n13.02.2021 klo 13.07\nMitä sitä hyvää ikiliikkujaa rikkomaan....\nNo ei. Todennäköisesti tämä keskustelu tulee aikanaan tiensä päähän. Mutta olosuhteet eivät ihan vielä puolla sitä. En tosin ole aivan varma, että onko tätä kukaan "tosissaan" ottanut enää vuosiin. Tämän keskustelun viriämiselle on aina tuntunut lähtökohtana olevan Ilveksen lievä alavire, Tapparan vähintään kohtuullinen tuloskunto. Ei tätä samaa kehää muuten niin pahasti toistella. Yleensä, jos ikinä, se keskustelunavaus ei tule Tappara-leiristä.\nEiköhän nämä mestaruudet unohdeta, jos Tappara voittaa muutaman mestaruuden lisää, jolloin TBK-nimissä voitetut mestaruudet eivät enää ole kriittisiä "menestynein seura" -näkökulmasta. Toinen vaihtoehto lienee Ilveksen todellinen menestys. Jo muutaman vuoden on näkynyt positiivisia merkkejä, kun Ilves hiljalleen nousee lähemmäs tasoa, jolla Tappara on pelannut. Tekee hyvää paikallisvärinälle, jos joukkueet pelaavat edes kutakuinkin samoista sijoituksista. Hiukan kuitenkin satunnaisesta yksilöiden keulimisesta huolimatta näkyy Ilves-leirissä edelleen varautuneisuutta. Ei ole sitä täyttä uskoa nykyhetkeen, pitäisi konkreettisesti saada tulosta ensin aikaan. Viime kevät näytti jo hyvältä, mutta korona. Syksy oli äärimmäisenkin vahva, mutta NHL-lainat lähtivät... Ilveksen mestaruus, tai edes paikallissarjan voitto pudotuspeleissä todennäköisesti muuttaisi asetelmaa. Tekisi hyvää Tampereen paikallisen kilpailuasetelmalle. Ehkä jopa keskustelussa päästäisiin eteenpäin.\nJos historia unohdetaan, niin mistä Tampereen paikallisen osalta väännettäisiin? Haapalan haamumaalista? 2000-luvun tuloskunto ei ole aivan identtinen tamperelaisten välillä. ....ja kun jotain vääntöä pitää näköjään aina aikaan saada, niin historia on se helppo lähtökohta. Koska näköjään ne TBK-mestaruudet sen verran kiinnostavat edelleen, että aina pienellä provolla tanssikaverin saa Tappara-leiristäkin. Joka ainoa kerta.... Ei tässä väännössä toki sen enempää järkeä liene kuin "RTK kuittaa Lukon tappiot, niin helppoahan se on" -retoriikassa. Mutta aina se piikki sen verran osuu, että joku saapuu faktat korjaamaan.\nReactions: muaddib ja LiutunLätty


Aamiaisfiilistelijän Tel Aviv – DOLPHINPERSPECTIVE\nAamiaisfiilistelijän Tel Aviv\nTel Aviv on herkullinen yhdistelmä hienohiekkaista rantaa, tunnelmallisia kortteleita ja mainiota ruokaa. Tänne voi tulla yhdistetylle ranta- ja kaupunkilomalle Barcelonan tyyliin. Rantabulevardista tulee etäisesti mieleen myös Los Angelesin Venice Beach – lieveilmiöitä lukuunottamatta. Yleisenä vapaapäivänä lauantaina ranta oli aika tukossa, joskin saapuneen syksyn ansiosta muina päivinä tilaa riitti. Vaikka marraskuu onkin virallisesti viileän kauden alku, niin mukavissa 24 asteen lämpötiloissa (ja 26-asteisessa merivedessä) kukaan meistä ei ollut syksystä tietävinäänkään. Päivät ovat tässä vaiheessa syksyä tosin lyhyitä ja kannattaakin olla ajoissa liikkeellä, jotta ennen viittä laskeva aurinko ei jää harmittamaan liikaa. Täällä joutuu kuitenkin valitsemaan joko rannan läheisyyden tai korttelielämän: läheltä rantaa valittu Airbnb-asunto osoittautui hyväksi valinnaksi, joskin Florentinin ja Neve Tsedekin vilkas korttelielämä olisi myös kiinnostanut.\nLensimme Tel Aviviin Istanbulin kautta, mikä aiheutti hieman jännitystä, sillä kone oli puoli tuntia myöhässä ja alkuperäinenkin vaihto oli vain tunnin ja viisi minuuttia (minimivaihtoaika Ataturkilla on tunti!). Vaihto sujui kuitenkin erittäin smoothisti – ei passintarkastuksia eikä muutakaan säätöä. Suoraan vain koneesta ulos ja parin portin päähän seuraavaan koneeseen. Paluumatka vastaavalla vaihdolla ei ollut ihan niin helppo, sillä odottelu, bussikuljetus ja ylimääräinen turvatarkastus söivät lyhyttä vaihtoaikaa entisestään. Ehkä tulevaisuudessa kuitenkin uskallan vaihtaa tunnissa Ataturkilla, vaikka hieman pidempi aika olisi kyllä parempi.\nErityismaininta Tel Aviville täytyy antaa kaupungin mahtavasta ruokakulttuurista. Tel Aviv on kulinaristin mekka, oli kyse sitten täyteläisistä aamiaisista tai autenttisista (lähi-)itämaisista illallisista. Huonoja aamiaisia emme varsinaisesti edes syöneet, ja lyhyellä lomalla oikeastaan jokainen käymämme paikka on mainitsemisen arvoinen. Huimaavat 24 tuntia aamiaista tarjoileva Benedict oli sitä tasoa, että voisin katsoa seuraavalla reissukerralla majoitusta kyseisen kahvilan yläkerrasta ideana käydä syömässä aamiaiskahvilan menu läpi. Tunnelmallinen Yom Tov cafe Jemeniittikorttelissa saa myös suosituksemme erinomaisen kahvin ja uppomuna-avokadoaamiaisensa ansiosta. Suosittuun Xoho-aamiaiskahvilaan saattaa joutua jonottamaan (kuten me ensimmäisenä aamuna reilut puoli tuntia), mutta tunnelma oli erinomaisen viihtyisä ja listalta löytyi monenlaista herkkua terveellisistä vihermehuista pekoniaamiaisiin. Paikka on profiloitunut myös kasvispainotteisena aamiaispaikkana. Illallistamisravintoloista erityismaininnan saavat beer garden -henkinen Bicicletta, jossa nautimme jaettavia aterioita ja ihania kekseliäitä drinkkejä. Viimeisen illan Salouf & Sons oli sekä edullinen, aito että ruoat olivat aivan superherkullisia. Kannatti kävellä keskusta-alueilta boheemiin Florentiniin! Täytyy mainita lopuksi vielä se, että tämän loman aikana olen alkanut arvostaa mm. hummusta ja kotijuusto labanehia aivan eri tavalla kuin ennen.\nBenedictista saa aamiaista ympäri vuorokauden\nMimosamenu @ Benedict\nBenedictin Shaksuka. Herkullista!\nHummus on Tel Avivissa must alkunaposteltavaksi\nYom Tovissa Jemeniittikorttelissa\nYom Tovin aamiainen\nBiciclettan drinkit <3\nTomaattia ja mozzarellaa Bicicletassa\nMonessa ravintolassa sai digestiivin\nBiciclettan jaettavia ruokia\nJäätelöbaarissa Neve Tsedekissä\nAamiaispaikka Xohon jonossa\nJonottajille vettä tarjolla\nLabaneh-juusto on hummuksen hyvä kilpailija!\nHintataso maassa vastaa hyvin tarkkaan Suomen hintoja. Ravintolassa kuluu rahaa lähes aina 15-20 euroa henkilöä kohden, viinipullon saa kaupasta 10 eurolla, Airbnb-majoituksemme oli 40 euron luokkaa henkilöä kohden ja lentokenttätaksi kustansi meille miltei 40 euroa. Paikallisbussit sen sijaan olivat edullisia: Jerusalem-Tel Aviv 7 euron luokkaa ja kaupungin sisäinen bussilippu reilun euron.\nTälle naurettiin. Koiralle pallonhaku-bazooka!\nLähtisinkö uudelleen tähän kaupunkiin? No ehdottomasti! Hienohiekkaisen rannan, vilkkaan korttelielämän, varman auringon ja hyvän ruoan yhdistelmä pitää huolen siitä, että tänne tulee palattua varmasti.


Kolme ikääntymistä nopeuttavaa ehtoa - Chemwatch\nKeskiverto teini-ikäinen saattaa tuntea itsensä kuolemattomaksi ja käyttäytyä, mutta tutkimus ei ole heidän puolellaan, kuten tuoreessa tutkimuksessa korostettiin. JAMA Pediatrics Uuden-Seelannin Otagon yliopiston lääketieteellinen koulu. Tutkimus osoitti, että kolme nuorten keskeistä terveystrendiä liittyivät suurempiin määriin kehon tulehdus ja oksidatiivista stressiä.\nTupakansavusta kaupunkien ilmansaasteisiin ja henkiseen stressiin – kaikki nämä ympäristön altistumistekijät yhdistyvät vuosien kuluessa. Tämä vahingoittaa kehon soluja ja voi olla johtava tekijä ennenaikaisessa ikääntymisessä, kroonisissa sairauksissa ja jopa syövässä. Tätä ilmiötä on hiljattain kutsuttu terveystutkijoiden alaksi paljastuksia, jossa tutkitaan, miten ympäristöaltistukset ovat vuorovaikutuksessa ja kumuloituvat. Suuri osa tästä alasta on vielä täysin ymmärtämättä - monet aiemmat tutkimukset keskittyvät työperäisiin vaaroihin, yleensä kemiallisiin tai biologisiin luonteeltaan. On kuitenkin yhä tärkeämpää olla tietoinen niistä vähemmän ilmeisistä altistumisesta, jotka ovat yleisiä jokapäiväisessä elämässä ja vaikuttavat niin lapsiin kuin aikuisiinkin.\nTutkimuksessa todettiin, että se, mitä tapahtuu teini-iässäsi, voi vaikuttaa terveyteen pitkälle tulevaisuuteen.\nJAMA:n julkaisemassa tutkimuksessa analysoitiin neljää sairautta: tupakointia, liikalihavuutta, psyykkisiä häiriöitä ja astmaa – ja löydettiin tietoa, joka perustui ikääntymistekijöihin, kuten kävelynopeuteen, kasvojen ikään, aivojen ikään ja yleiseen ikääntymisvauhtiin. Tutkimuksen osallistujina käytettiin 11-, 13- ja 15-vuotiaita lapsia, jotka seurasivat tietoja vuosilta 1983–2021 saadakseen täydellisen kuvan siitä, kuinka ikääntymisen merkit ovat muuttuneet ajan myötä. Astma ei havaittu vaikuttavan nopeutuneeseen ikääntymiseen, mutta muilla olosuhteilla oli merkittäviä vaikutuksia.\nOlemme tienneet vuosikymmeniä, että tupakointi on haitallista fyysiselle terveydelle, mutta se ei näytä estävän nuoria omaksumasta tapaa. Otagon yliopiston tutkijat havaitsivat, että 7 % 11-vuotiaista oli polttanut tupakan vähintään kerran ja että 14 % osallistujista oli hankkinut päivittäisen tavan 15-vuotiaaksi mennessä. Säännöllisesti tupakoineista vaikutukset ylittivät 30 vuotta oli huomattavasti enemmän kuin muut ehdot. Tämä johtuu todennäköisesti siitä, että savukkeiden ainesosilla ja savulla on suora vaikutus solufysiologiaan ja geenien ilmentymiseen.\nNuorten sosiaaliset ja ympäristölliset paineet vaikuttavat usein nuorten huumeiden käyttöön, eikä tupakointi ole poikkeus. On oleellista, että nuorille annetaan koulutusta huumeiden elinikäisistä vaikutuksista ja heille tarjotaan asianmukaiset keinot sosiaaliseen paineeseen tai mielenterveysongelmiin, jotka voivat pahentaa huumeiden käyttöä.\nLihavuus määritettiin tässä tutkimuksessa mittaamalla a Body Mass Index (BMI) lapsen iän 95:ssä prosenttipisteessä. Se voi usein olla oire alhaisesta aineenvaihdunnasta, hormonaalisesta epätasapainosta tai fyysisen aktiivisuuden puutteesta, ja sen tiedetään vaikuttavan muihin merkittäviin terveysongelmiin, kuten sydänsairauksiin, tyypin 2 diabetekseen tai obstruktiivinen uniapnea.\nBMI lasketaan jakamalla kehon massa kehon pituuden neliöllä. Aikuisten liikalihavuuteen määritellään yli 30 kg/m².\nTutkimuksessa havaittiin, että liikalihavuus yksin nopeuttai ikääntymistä, hidasti kävelynopeutta ja lisäsi kasvojen ikääntymistä, mutta ei aiheuttanut nopeampaa aivojen ikääntymistä.\nLiikalihavuus ja tupakointi yhdessä voivat aiheuttaa kohonnutta oksidatiivista stressiä – vaurioittaa solurakennetta, lisää kehon tulehdusta ja lisää mahdollisuuksia sairastua sydänsairauksiin tai saada aivohalvaus. Liikalihavuus voi olla myös oire psyykkisille häiriöille, jotka yhdessä voivat lisätä henkisiä ja fyysisiä vaikutuksia.\nSaatat ajatella, että masennus ja muut psyykkiset häiriöt vaikuttavat vain aivoihin. Näiden kemiallisten häiriöiden ja aivojen fysiologian aiheuttamat vaikutukset voivat kuitenkin muodostua systeemisiksi sairauksiksi, jotka voivat vaikuttaa kaikkiin kehon alueisiin. Ne voivat aiheuttaa kaikenlaisia fyysisiä vaikutuksia, kuten huonoja motorisia toimintoja, kemiallista epätasapainoa, vähentynyttä fyysistä aktiivisuutta ja alttiutta päihteiden väärinkäytölle.\nHenkinen stressi ja ahdistuneisuushäiriöt voivat saada kehon tuottamaan korkeampia tasoja kortisolia - stressihormonia.\nTutkimukseen sisältyi ahdistuneisuus, masennus, käytöshäiriö ja tarkkaavaisuus-/hyperaktiivisuushäiriö, joiden havaittiin kummallisella tavalla pahentavan kaikkia ikääntymisen merkkejä paitsi aivojen ikää. Kukaan osallistujista ei kuitenkaan käyttänyt stabiloivia lääkkeitä, ja mielenterveyshuolto oli 1980-luvulla paljon heikompaa kuin nykypäivänä. Tutkijat toivovat, että jos samanlainen tutkimus suoritettaisiin nyt, osallistujat saisivat asianmukaista hoitoa mielenterveysongelmiinsa, mikä saattaa torjua ikääntymisen vaikutuksia.\nMitä voidaan tehdä ennenaikaisen ikääntymisen estämiseksi?\nHoitamattomana kaikki nämä sairaudet liittyvät suurempiin määriin tulehdusta ja oksidatiivista stressiä, jotka vahingoittavat kehon soluja. Olosuhteiden on myös havaittu toimivan itsenäisesti, mikä mahdollistaa terveysvaikutusten pahenemisen. Nämä puolestaan voivat kiihtyä fyysistä ja kognitiivista ikääntymistä ja lisätä riskiä kehittyä Alzheimerin tauti or dementia.\nMonilla näistä tiloista on vaikutuksia solutasolla, ja ne muuttavat yksittäisiä DNA-nukleotideja prosessin kautta, jota kutsutaan metylaatio. Tämä DNA-metylaatio on mitattavissa, ja sitä käytetään usein lisätapana biologisen ja kronologisen iän vertaamiseen. Mitä enemmän epigeneettisiä tutkimuksia tehdään, voimme ehkä kääntää tämän metylaatioprosessin ja sen myötä kääntää sen vaikutukset ikääntymiseen.\nSäännöllisen fyysisen toiminnan on osoitettu estävän aivojen kutistumista ja muita tulehduksen aiheuttamia tekijöitä. Se voi myös stabiloida mielialaasi stimuloimalla dopamiinireseptoreita, mikä auttaa torjumaan joitain mielenterveyshäiriöiden oireita.\nKäyttäytymiseen ja ympäristöön liittyvät tekijät ovat myös elintärkeitä tällaisten sairauksien ehkäisemisessä, sillä ne edistävät parempia terveystuloksia koulutuksen, saatavilla olevan terveydenhuollon ja nuorten tukemisen kautta vaikeina aikoina.\nChemwatchilla pidämme silmällä kaikenlaisia altistumisvaaroja talon kemian asiantuntijoidemme kertomana. Meillä on kirjasto aiemmista webinaareista, jotka kattavat maailmanlaajuiset turvallisuusmääräykset, ohjelmistokoulutuksen, akkreditoidut kurssit ja merkintävaatimukset. Pidä silmällä meitä Webinaarin kalenteri kaikille näille ja muille, mukaan lukien erityinen Exposome-sarja tulossa pian.


Kysymyksiä, vastauksia ja epäselvyyksiä Iranin lentokoneturmasta | UMV-Kolumni - Uusi MV-LehtiUusi MV-Lehti\nJulkaistu 13.01.2020 16:51, 8690 lukukertaa\nKaiken kaikkiaan ns. virallinen selitys tuoksahtaa. Melkein mikä tahansa vaihtoehtoinen selitys on uskottavampi, kirjoittaa Jonathan Widell kolumnissaan.\nTeheranin lentokentällä ammuttiin alas Ukrainian International Airlinesin Boeing-kone. Virallinen selitys on tässä vaiheessa se, että kone oli nousemassa Teheranin lentokentältä aamuvarhaisella, seurasi hyväksyttyä väylää, Iranin ilmatorjunta luuli sitä saapuvaksi ohjukseksi ja ampui inhimillisen erehdyksen vuoksi alas. Kaikki kuolivat. Virallinen selitys on yhdistelmä länsimaiden ja Iranin lausumia elementtejä.\nOngelmat alkavat kuitenkin heti, kun nämä kortit ovat pöydässä. Lähestytäänpäasiaa enemmän asianajajana kuin jonakin salaliittoteorioitsijana. Koneen väylä oli länsiluoteeseen pois kentältä päin. Jos ilmatorjunta toimi pelkän aistihavainnon varassa, miten se voi luulla sitä saapuvaksi ohjukseksi?\nSamana päivänä samaa väylää olivat lentäneet jo useat koneet, senkin jälkeen kuin Iran oli suorittanut aikaisemmin aamuyöstä ohjusiskun amerikkalaistukikohtiin Irakissa. Miksi juuri tätä konetta oli luultu ohjukseksi?\nJo pelkästään nousevan matkustajakoneen nopeus poikkeaa ohjuksesta sen lisäksi, että sen lentorata ei antanut mitään aihetta olettaa sen olevan ohjus: se oli nousussa ja se oli tulossa siviililentokentältä.\nOn merkille pantavaa, että Iranin vallankumouskaarti on antanut tapahtumasta jonkinlaisen havaintoesityksen, kun taas länsimaat eivät ole antaneet mitään selitystä siitä, miten ne tiesivät, että kyseessä oli inhimillinen vahinko ja ohjus?\nTietysti kuvista ja paikalla tehdyistä katselmuksista voi asiantuntija päätellä paljon. Asiaa sekoittaa kuitenkin se varsinainen todiste, joka on tällä hetkellä ainoa ns. avoin lähde. Se analysoitiin Bellingcat-sivustolla ja sen todensivat myöhemmin New York Times ja Associated Press.\nBellingcatin analyysin ja geolokalisaation perusteella ohjus ammuttiin lännestä itään, kuten muutkin ovat päätelleet. Sama kysymys itää vielä: mitä syytä ilmatorjunnalla olisi ampua ohjus, joka tulee lentokentältä ja noudattaa hyväksyttyä reittiä?\nVideoon liittyy toinenkin ongelma: lännestä itään ammuttu ohjus poikkea siitä, mitä iranilaiset myönsivät: että pohjoisesta etelään oli vahingossa ammuttu ohjus. Ohjuksen lentoradasta annetut selitykset poikkeavat toisistaan siis noin 90 astetta.\nToimituksen lisäämä video aiheesta (South Front), 13.1.2020:\nAsia voidaan korjata seuraavasti: iranilaisten ohjustukikohdan tiedetään sijainneen pohjoisessa, joten heidän selitystään ei voi epäillä. Sen sijaan videon kuvaamiskulmaa on korjattava siten, että jos kyse on tosiaan samasta ohjuksesta, kamera osoittikin itään eikä pohjoiseen, niin kuin Bellingcat päätteli. Tämä taas tarkoittaa sitä, että kone oli jo kääntynyt radaltaan itsestään katsottuna oikealle kohti pohjoista.\nIran on koko ajan pitänyt kiinni siitä, että kone alkoi kääntyä oikealle. Länsimaat eivät tätä hyväksy, sillä koneen transponderi lakkasi lähettämästä signaalia olleessaan vielä suorassa nousussa. Koneen radasta piirtyy siis pelkkä suora viiva eikä mitään kaartoa näy.\nTällöin on kuitenkin selitettävä, miten juuri tämä kone antoi aiheen ampua se alas. Lisäksi Bellingcatin video ei vieläkään oikein täsmää tämän selityksen kanssa, jos siinä näkyvä ohjus on sama, jonka Iran myöntää ampuneensa pohjoisesta ja Bellingcat väittää tulleen lännestä. Nämä selitykset saa sopimaan yhteen siten, että video oli kuvattu lännestä ja kone oli alkanut kaartaa oikealle.\nJos one alkoi kaartaa oikealle, syynä on voinut olla mekaaninen vika, jolloin ohjaaja päätti kääntyä takaisin. Samoin matkustamossa on voinut sattua esim. kaappausyritys, jolloin kone on voinut kääntyä turvaan joko automaattisesti tai manuaalisesti. Kolmas selitys on elektroninen sodankäynti taikka koneen ohjausjärjestelmän tai ohjusjärjestelmän hakkerointi.\nTämä jälkimmäinen selitys voi tuntua utopistiselta, kunnes muistamme, että autojakin voidaan kaapata elektronisesti. Tätä samaa mahdollisuutta on väläytetty jo aikaisemissa Boeing-turmissa. Sitä paitsi Iran väitti suorittaneensa elektronisen sodankäynnin iskun amerikkalaistukikohtiin Irakissa ohjusiskunsa säestykseksi tiputtaakseen amerikkalaisdroonit maahan.\nElektroninen sodankäynti oli siis jo käynnissä. Jos Iran keksi tämän tarinan jälkeenpäin, se on voinut tehdä suoltaakseen propagandaa sen jälkeen, kun amerikkalaiset olivat iskeneet iranilaisjärjestelmiin, tai sitten, Iran puhuu yksinkertaisesti totta.\nEhkä pelkkä mekaaninen vika on kaikkein sopuisin selitys, mutta sitten epäselvyyttä on siitä, miksi transponderi oli käännetty pois päältä kesken nousun. Luultavasti siinä vaiheessa kone oli näyttäytynyt viholliskohteena Iranille.\nKaiken kaikkiaan ns. virallinen selitys tuoksahtaa. Melkein mikä tahansa vaihtoehtoinen selitys on uskottavampi. Yksityiskohdat ovat tietysti salaisuuksia, mikä osaltaan selittää iranilaisten viivyttelyn selityksen antamisessa, mutta kaikkia asiaan liittyviä seikkoja epäselvyyksineenkin voidaan pitää aihetodisteina sen puolesta, että kone kääntyi oikealle.\nKysymys on nyt se, minkä vuoksi tämä pitää salata. Tutkivista lehtimiehistä asiaa tutkii ainakin Pepe Escobar.


Ajattelua ja IDEOita: 2015\nLähettänyt Juha T Hakala klo tiistaina, joulukuuta 29, 2015 2 kommenttia:\nTiesittekö, että reilu puoli miljoonaa suomalaista popsii enemmän tai vähemmän säännöllisesti masennuslääkkeitä.\nSataprosenttista alkoholia tämä kansa kaataa kurkustaan vuoden aikana reilun ämpärillisen per henkilö. Huumeet yleistyvät ja kaikenlaisen sekakäytön lisääntyminen huolettaa.\nEikä siinä kaikki. Maamme talous on tiukemmalla kuin miesmuistiin.\nSe on jopa niin tiukalla, ettei meillä näytä olevan suurtakaan varmuutta siitä, miten ihmeessä selviämme vaikkapa ikääntyvän väestömme mukanaan tuomista haasteista.\nPuhumattakaan huolista maamme rajojen ulkopuolella: kaiken maailman terroristit räjäyttelevät tienvarsi- ja autopommeja milloin missäkin.\nOn iskuja kouluihin, lentokentille ja rautatieasemille. Mitä ja miksi, sitä on vaikea pienen ihmisen aivoituksillaan ymmärtää.\nTarkoitukseni ei ole olla masentava\nHalusin vain lyhykäisellä johdannolla osoittaa, että elämme maailmassa, josta murheen aiheet eivät todellakaan näytä loppuvan. Oikeastaan kyse on sekä syistä että seurauksista.\nErilaiset huolenaiheet ja näiden synnyttämä stressi onkin tunnistettu, paitsi monien sairauksien, myös monien kotona tai työpaikalla tapahtuneiden väkivallantekojen taustalla olevaksi tekijäksi.\nOn havaittu sekin, että mitä enemmän ilmassa on pelon sekaisen stressin lähteitä, sitä helpommin ihmiset reagoivat ei-toivotulla tavalla – vaikkapa turruttaviin lääkkeisiin ja humalaan turvautumalla.\nNäihin(kin) kysymyksiin on tarttunut yhdysvaltalainen masennuksen tutkija Alex Korb kirjoittamalla teoksen ”The Upward Spiral”.\nKorbin sanoma on typistettynä seuraava: koska stressi on niin merkittävä masennusta aiheuttava tekijä, meidän olisi koetettava eliminoida elämästämme stressin lähteitä – ainakin mahdollisimman monia niistä.\nToisaalta on oltava realisti\nKoska maailma on sellainen kuin se on, emme tietenkään voi koskaan poistaa elämästämme kaikkia stressin lähteitä.\nTämän tosiasian takia meidän on kehitettävä itsellemme konsteja. Korbin mukaan muuan juju on siinä, että yksinkertaisesti vain hyväksymme tilanteen. Otamme asiat sellaisina kuin ne ovat.\nHyväksy tilanne (se, että elämä aina toisinaan stressaa), mutta muuta sen sijaan omaa tapaasi suhtautua stressaaviin asioihin.\nKäytännössä se tarkoittaa sitä, että koulutat aivojasi. Aivot nimittäin käsittelevät stressin uhkana. Se, että näin käy, johtuu puolestaan perimästämme.\nOngelma on siinä, että meillä on luolamiehen aivot. Ne ovat tottuneet käsittelemään paljon konkreettisempia tilanteita kuin ne tilanteet, joita nykyihminen arjessaan kohtaa.\nEsimerkiksi epävarmuus kuukauden kuluttua vastaan tulevasta lainan lyhennyksestä on jotenkin epämääräisempi uhka kuin metsässä vastaan nelistävä karhu.\nKäy ongelmia päin!\nMolemmat tilanteet stressaavat, mutta nykyihmisen ongelma on se, että epämääräisiä uhkatekijöitä on niin paljon.\nKaiken lisäksi ne ovat niin mittavia, ettemme kykenisi hallitsemaan niitä - ei, vaikka meillä olisi aikaa miten. Näitä uhkia media tarjoilee aistiemme ulottuville jatkuvasti.\nSen sijaan, että hankkisimme stressaamalla, ahdistumalla ja masentumalla lisää kroonisia sairauksia, meidän pitäisi käydä pystyssä päin tulta päin - näin sanoo Korb.\nOn aina parempi tie koettaa selittää ristiriita itsensä ja ympäröivän maailman välillä, eikä kehitellä mieleensä epämääräisiä pelkoja tulipaloista, sairauksista jne.\nSe, että hyväksymme stressaavat ihmiset, paikat ja asiat sellaisenaan, ei ole myöntymistä apatiaan ja passiivisuuteen, vaan enemmänkin todellisuuden julman luonteen hyväksymistä.\nJos et voi valvoa ihmisiä, paikkoja tai asioita, koeta edes ohjata omaa suhdettasi niihin. Kohtaa ongelma rohkeasti ja varaa aivoillesi enemmän aikaa mukautua!\nEnsin se voi olla tuskallista, mutta pian - huomaat sen - ongelma alkaa ikään kuin nöyrtyä. Se notkistaa polvensa ja alkaa pienetä!\nLähettänyt Juha T Hakala klo maanantaina, joulukuuta 14, 2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: ahdistus, aivot, Alex Korb, alkoholin kulutus, epämääräisyys, huolet, lama, lääkkeet, masennus, masennuslääkkeet, murhe, perimä, ristiriita, sekakäyttö, stressi, väkivalta\nTörmäsinpä muutamiin mielenkiintoisiin luovuutta käsitteleviin ajatuksiin, jotka olivat tuoreessa Psychology Today –lehden kolumnissa.\nKirjoituksen takaa löytyy Minnesotan yliopiston psykologian professori Wilma Koutstaal.\nYksi jutun pointeista tuntuu olevan se, että luovuus on jokseenkin sotkuista toimintaa. Se on täynnä yrityksiä ja erehdyksiä.\nLuovuus ei juuri koskaan ole salaman nopeaa toimintaa. Saamme äärimmäisen harvoin ”leimahduksenomaisia ylivertaisia ideoita”, jotka todella toimivat myös käytännössä.\nJuuri siksi on puhuttu luovasta prosessista. Prosessilla viitataan siihen, että idean syntyminen, haudonta ja kristallisoituminen – todellakin – ottaa oman aikansa.\nAika puolestaan voi olla melkein mitä tahansa minuuteista vuosiin; riippuen vähän siitä, miten mittavasta synnytystehtävästä kulloinkin on kysymys.\nLuova prosessi oikkuilee\nLuovuustutkijat ovat olleet löytävinään luovasta prosessista myös hitaampia ja nopeampia jaksoja.\nVälillä asiat etenevät suorastaan loikkauksin, välillä prosessi matelee ja on suorastaan tiedostamatonta (emme ajattele juttua tietoisesti). Se uinuu.\nVoimme jopa ehtiä hylätä ajatuksen ”täysin toivottomana” ja sitten se taas – kuin ihmeen kaupalla – se saa jostakin ihmeen oikusta ikään kuin uuden kimmokkeen.\nLuova prosessi myös kiemurtelee. Se käyttää kertoteitä ja apuihmisiä. Voimme kuulla tai lukea muiden ajatuksia ja saada niistä ilahduttavia ahaa-elämyksiä: ”Miten ihmeessä en itse huomannut tuota!”\nYksi Koutstaalin kolumnin väitteistä oli siis luovan prosessin dynaamisuus. On turha odottaa tasaista, junnaavaa ja varmaa etenemistä kohti jossakin seisovaa päätepysäkkiä.\nLaitetaan luovat puhumaan ääneen\nLuovuustutkijat ovatkin koettaneet päästä eri tavoin perille siitä, mitä prosessin aikana todella tapahtuu.\nYksi heidän keinoistaa on ollut se, että annetaan ryhmälle ihmisiä jokin luovuutta edellyttävä tehtävä ja pyydetään heitä puhumaan ääneen ajatuksensa, ideansa, ongelmansa jne.\nTällaista lähestymistapaa käytti aikanaan suunnittelun ja muotoilun professori Cynthia Atman kollegoineen.\nAtmanin ryhmä tutki tekniikan opiskelijoita, joille oli annettu tehtäväksi suunnitella leikkipaikka tusinalle 1 – 10 -vuotiaita lapsia.\nOpiskelijat tekivät tytöä käskettyä. He ajattelivat ääneen ja tutkijat seurasivat silmä tarkkana heidän työskentelyään; taltioiden ja tehden muistiinpanoja.\nTässä tutkimuksessa tehtiin useitakin johtopäätöksiä, mutta yksi oli sama, jota olen itse tolkuttanut opiskelijoilleni esimerkiksi gradun teon yhteydessä.\nOlen sanonut: tutkimustyö on (luovaa) ongelmanratkaisua. Kohtaat prosessisi aikana lukuisia, vähintään kymmeniä, ehkä jopa satoja ongelmia.\nNe ovat tyyliä: keräisinkö aineistoni a) haastattelemalla, b) kyselylomakkeella vai c) netin keskustelupalstalta?\nMoni tekee näissä tienhaaroissa sen virheen, että jämähtää paikoilleen. Ei tiedä, miten toimisi.\nNiin ei pitäisi koskaan tehdä! Gradun kohdalla ratkaisu kannattaa tehdä heti ja luottaa siihen, että kaikkiin ongelmiin ei ole edes tarkoitus löytää "maailman parasta" ratkaisua.\nVaihda suuntaa, vaihda rytmiä!\nGradu tekijälle olen sanonut: tyydy 2. tai 3. parhaaseen ratkaisuun ja luota, että se riittää! Keskity sen sijaan ratkaisusi perusteluihin.\nPerustelut ovat itse asiassa paljon tärkeämpiä kuin maailman parhaat ratkaisut.\nLuovan suunnitteluprosessin osalta neuvoni voisi sen sijaan olla: älä pysähdy, siirry toisaalle!\nVaihda ajatuksesi suuntaa, rytmitä työtäsi, mutta myös työskentelyn tapoja ja kohdetta. Työskentele kaikkialla, mihin oma hullutteleva inspiraatiosi vie: keskellä, laidoilla, alussa ja lopussa!\nJätä alitajunnalle tilaa, aina. Kun siirryt pois "toivottaman kiperästä" kohdasta, et voi koskaan tietää, mitä ja miten alitajuntasi työskentelee.\nSe nimittäin on kuriton lapsi. Se voi sittenkin käydä ratkaisemassa alkuperäisen ongelmasi.\nSe ei näet kysy lupaasi, eikä se takerru ”oikeaan hetkeen”!\nLähettänyt Juha T Hakala klo perjantaina, joulukuuta 04, 2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: aineistonkeruu, alitajunta, Cynthia Atman. Wilma Koutstaal, graduttomuus, ideointi, jumiutuminen, luova prosessi, luovuus, ongelmanratkaisu, Pro gradu, suunnittelutyö, tiedostamaton, tutkimus, työtavat\nLähettänyt Juha T Hakala klo torstaina, marraskuuta 26, 2015 Ei kommentteja:\nViime viikolla julkistettiin Suomen Akatemian rahoittaman tutkimushankkeen tiedote, jonka mukaan puolet "suomalaisista alakoululaisista" näyttäisi kadottaneen koulun merkityksen.\nEikä siinä kaikki. Tutkijoiden mukaan lähes puolet 12-vuotiaista suhtautuu kyynisesti koulunkäyntiin. Nämä lapset kuulemma kokevat "merkityskatoa" suhteessa laajemminkin koulunkäyntiin.\nTutkijoiden mukaan varhaisteinit esimerkiksi kokevat, että heidän tapansa hyödyntää digitalisaatiota ja uutta tekniikkaa ei vastaa koulujen käytäntöä.\nJa koskapa näin on, on syntymässä "merkityskuilu" koulun ja nuorten välille. Kun merkitys hämärtyy, nuoret suuntaavat koulun sijaan energiansa muualle.\nMerkityskatoa kokevista nuorista joka neljäs on kyllästynyt kouluun ja kokee, ettei koulunkäynti voisi vähempää kiinnostaa.\nMutta, onko tämä totta?\nEn nyt ota esille kaikkia tähän tutkimustiedotteeseen koottuja väittämiä, mutta tartun ylle esitettyihin, koska jo ne riittivät pysähdyttämään. Ovatpahan vakavia väitteitä, jos ovat totta.\nEnsinnäkin: luulen, että melko moni opettaja päätyi alapaulalle tavailtuaan tuota uutista aamukahvipöydässä.\nTiedotteessahan nimittäin melkoisen suoraan todetaan se, että koulu ei ole onnistunut ja kouluissa työskentelevät opettajat saisivat kyllä tuijotella peiliin.\nSe, mikä minua opettajankouluttajana (ja filosofinakin) häiritsi tässä tiedotteessa, oli mutkien oikominen – maailma nähdään siinä kyllä jotenkin yksinkertaisempana kuin se kenties onkaan.\nOn niin tavattoman muodikasta väittää, että "merkityskato" hoituu kuntoon riittävän pitkällä digiloikalla. On olemassa vahva sosiaalinen tilaus moiselle ajattelulle. Mediakin siitä tykkää.\nMutta, niinkö se on: että kouluun vemputtimia kärräämällä ja uusia appseja latailemalla saataisiin aikaan peräti uusi mieli ja merkitys tälle kaikelle?!\nTutkijaa tässä jokin häiritsee\nUskon, että kyllä uusi teknologia varmasti helpottaisi koulutyötä monessa kunnassa. Myönnän senkin, että kyllähän uudet välineet ja uudet toimintatavat varmasti valmistavat lapsia siihen yhteiskuntaan, johon he koulun jälkeen ovat siirtymässä. Kannatan sitä.\nMutta eivät ne ole ratkaisu lasten kokemaan merkityskatoon, kyynistymiseen tahi kyllästymiseen. Jos näin olisi, niin johan tähän kannattaisi satsata heti paikalla muutama miljardi!\nEi. Kyllä näiden ongelmien taustat ovat paljon, paljon syvemmällä elämäntavassamme – kaikessa siinä, mitä ympärillämme on, ja mitä koetamme kovin vajavaisesti itsellemme ja lapsukaisillemme jäsentää.\nEikä ollenkaan kaikkein merkityksettömintä ole se, kuinka suhtaudumme toisiimme.\nKoulu ei myöskään ole vakuumi. Pitää muistaa, että lapset sentään viettävät 75 prosenttia vuorokaudestaan koulun seinien ulkopuolella (arkipäivisinkin, saati viikonloppuisin).\nOnko Helsinki yhtä kuin Suomi?\nOn jotenkin kornia ajatella, että koululaiset tulisivat kouluihinsa tyhjinä tauluina, kauniisti kammattuina ja puettuina mallinuorisokansalaisina, jossa he sitten alkavat (maailman parhaan opettajankoulutuksen saaneiden (!) opettajiensa johdolla) kyynistymään ja kokemaan syvenevää merkityksen puutetta.\nJa lopuksi, eikä vähimpänä: tämä tutkimus tehtiin Helsingissä. Siihen osallistui 759 helsinkiläislasta.\nJotenkin en voi ajatella sitäkään, että 759 helsinkiläislasta vastauksineen on yhtä kuin ”kaikki Suomen 6 -luokkalaiset”.\nOlen ehtinyt vaihtaa ajatuksia tässä tutkimuksessa tehdyistä yleistyksistä muutamien opettajien kanssa.\nEivät he sitä kiellä, etteikö tällaistakin voisi jossakin olla. Mutta: kukaan heistä ei ainakaan vielä ole kohdannut moista ”merkityskatoa” tai totaalista kiinnostuksen puutetta omissa alakouluissaan.\nEhkä tutkijat voisivatkin ensikädessä korjata sanan ”suomalaisista” tilalle sanan ”pääkaupunkiseudun” tai peräti ”helsinkiläisistä”, sillä en ole varma, hyväksyvätkö edes espoolaiset tai vantaalaisetkaan moista yleistystä.\nLähettänyt Juha T Hakala klo tiistaina, marraskuuta 17, 2015 Ei kommentteja:\nTunnisteet: digitalisaatio, elämäntapa, kasvatus, koulun merkitys, kyllästyminen, kyynisyys, merkityskuilu, mielekkyyden puute, opettajan työ, opettajankoulutus, opetusteknologia, Suomen Akatemia, tutkimus, yleistäminen\nLähettänyt Juha T Hakala klo maanantaina, marraskuuta 09, 2015 Ei kommentteja:


Kaupan vartijan lyöminen muutti näpistyksen ryöstöksi - Puheenaiheet.fi\nAihealueet: Hämeenlinna, Rikos, Talous, Turvallisuus, Työ, Uutiset\nMuutaman kympin arvosta käyttötavaroita kaupasta varastanut mies teki melkoisen virheen lyötyään hänen peräänsä lähtenyttä vartijaa. Näpistys muuttui samalla ryöstöksi. Ryöstöstä tuomitaan aina vankeutta, kun näpistyksestä selviää sakoilla. Ryöstöstä saa yleensä joko noin vuoden verran ehdollista tai neljästä kahdeksaan kuukautta ehdotonta vankeutta. Saaliin arvo ei vaikuta tuomioon.\nNelikymppinen miesvaras ryhtyi väkivaltaiseksi Hämeenlinnassa loppiaisena puolen päivän jälkeen. Mies kävi varkaissa kaupassa Takumäenkujalla ja jäi kiinni läheisen rivitalon pihamaalla. Vartija otti väkivaltaisen epäillyn haltuunsa kaasua käyttämällä.


Suomen Kulttuurirahasto on myynyt Huhtamäen osakkeitaan - ePressi\nSuomen Kulttuurirahasto on myynyt Huhtamäen osakkeitaan\nTiedote, julkaisuvapaa 4.4.2013 klo 09.45\nSuomen Kulttuurirahasto on tänään myynyt nopeutetussa tarjousmenettelyssä 2 786 377 omistamaansa Huhtamäki Oyj:n osaketta kotimaisille ja ulkomaalaisille institutionaalisille sijoittajille. Myytävät osakkeet edustavat noin 2,6 prosenttia Yhtiön osakekannasta. Kulttuurirahasto omistaa myynnin jälkeen 15 500 000 Yhtiön osaketta vastaten noin 14,4 prosenttia Huhtamäen osakekannasta. Osakekohtainen myyntihinta on 14,60 euroa. Yhtiön osakkeen jälkimarkkinakehityksen turvaamiseksi Kulttuurirahasto on sitoutunut olemaan myymättä Huhtamäen osakkeita seuraavan puolen vuoden aikana.\n”Luovumme osasta Huhtamäen osakkeitamme hajauttaaksemme Kulttuurirahaston sijoitussalkun riskiä. Toteutetun osakemyynnin jälkeenkin säilymme Huhtamäen selvästi suurimpana osakkeenomistajana noin 14,4 prosentin omistusosuudella", toteaa hallituksen puheenjohtaja Timo Viherkenttä.\nSuomen Kulttuurirahasto on ollut Huhtamäen suurin osakkeenomistaja vuodesta 1943 lähtien, jolloin Heikki ja Signe Huhtamäki lahjoittivat yhtiön osake-enemmistön Kulttuurirahastolle.\nOsakemyynnin koordinaattorina ja bookrunnerina toimii Pohjola Pankki Oyj.\nLisätiedot: Hallituksen puheenjohtaja Timo Viherkenttä, puh. 040 5225806; yliasiamies Antti Arjava puh. 09 6128 1234 tai 050 3857600\nSuomen Kulttuurirahasto on vuonna 1939 perustettu yksityinen säätiö, jonka tehtävä on suomalaiskansallisen henkisen ja taloudellisen viljelyn vaaliminen ja kehittäminen. Tätä tarkoitusta säätiö toteuttaa myöntämällä apurahoja tieteen ja taiteen tekijöille ja työryhmille sekä muille kulttuurielämän aloilla toimiville henkilöille ja yhteisöille. Apurahoja jaetaan vuosittain noin 31 miljoonaa euroa. Apurahojen ohella Kulttuurirahastolla on myös omaa kulttuuritoimintaa. Se järjestää kursseja, luentoja ja muita maamme kulttuurielämää edistäviä tilaisuuksia sekä ylläpitää taidekotimuseota.\nTätä tiedotetta ei saa julkaista tai levittää Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa, Japanissa, Hongkongissa, Etelä-Afrikassa tai missään muussa sellaisessa maassa, jossa arvopaperien tarjoaminen tai myyminen on soveltuvan lainsäädännön mukaan kielletty.


Ayurvedic kasvopakkaukset ovat luonnollisia eivätkä ärsytä ihoa. Tässä artikkelissa luetellaan ayurvedic kasvopakkaukset, joita voit kokeilla kotona saadaksesi hehkuva iho.\nTässä on 6 ayurvedic kasvopakkausta hehkuvaan ja kauniiseen ihoon.\nMarigold-kukka tunnetaan yleisesti nimellä Genda-kukka. Ne ovat erittäin helposti saatavissa. Tämän kasvopakkauksen valmistamiseksi tarvitset jonkin tyyppisiä kukkoja, 1 tl hunajaa ja vähän raakamaitoa. Mash kukat pastaksi. Kuumenna hunaja ja lisää se tahnaan. Lisää lopuksi siihen raakamaito ja sekoita pasta hyvin. Levitä tämä tahna kosteisiin kasvoihin ja kaulaan. Jätä se yhden viidentoista minuutin ajan ja pese se pois haalealla vedellä. Käytä tätä tahnaa säännöllisesti saadaksesi hehkuva iho.\n2. Besan Face Pack kurkuma:\nBesan- tai kahvipeajauhot ovat yleinen ainesosa Worldn-kodeissa. Kurkuma on mauste, joka tunnetaan nimellä haldi. Tämä kasvopakkaus on tarkoitettu kuivalle iholle. Tämän kasvopakkauksen valmistamiseksi tarvitset 2 rkl besania, 1 rkl kurkumaa tai haldi ja vähän vettä tai maitoa. Sekoita besan kurkuma ja tee tahna. Levitä tämä naamio kostealle iholle ja anna sen kuivua. Pese se sitten kylmällä vedellä. Tätä kasvopakkausta voidaan käyttää säännöllisesti rusketuksen poistamiseen ja ihon pitämiseksi terveenä.\nSantelipuu tunnetaan yleisesti nimellä chandan. Se on kuuluisa luonnollisista ominaisuuksistaan, jotka ovat erittäin hyviä iholle. Chandan auttaa estämään aknen puhkeamista ja auttaa ihon hehkua. Tämä kasvopakkaus vaatii santelipuutahnaa tai santelipuujauhetta ja 1 rkl ruusuvettä. Sekoita chandan-jauhe ruusuveden kanssa hyvin pastaksi. Levitä tämä naamio kostealle iholle ja anna sen kuivua. Pese se sitten kylmällä vedellä. Tätä voidaan käyttää säännöllisesti ihon pitämiseksi terveenä.\n4. Kasvopakkaus laventeliöljyllä:\nLaventeliöljy tunnetaan terapeuttisista ominaisuuksistaan. Se auttaa ihoa kosteuttamaan ja ravitsemaan. Tämä kasvopakkaus vaatii besan- tai kahvipeajauhoja, 1 tl kurkumajauhetta tai haldi, 1 rkl tuoretta kermaa ja 1 rkl laventeliöljyä. Sekoita kurkumajauhe besanin kanssa hyvin pastaksi. Sekoita tuore kerma ja laventeliöljy, jotta pasta muuttuu hienoksi. Levitä tämä naamio kostealle iholle ja anna sen kuivua. Pese se sitten kylmällä vedellä. Tätä voidaan käyttää säännöllisesti ihon pitämiseksi terveenä.\n5. Kasvopakkaus hunajalla ja sitruunalla:\nHunajan tiedetään antavan iholle hehkua. Se auttaa ihoa kosteuttamaan ja kosteuttamaan. Se lisää siihen myös kultaisen hehkua. Sitruunamehu on välttämätöntä, koska se sisältää C-vitamiinia, joka suojaa ihoa auringon aiheuttamilta vaurioilta ja auttaa myös poistamaan melaniinia, valaiseen siten ihon sävyä ja poistaen ruskeutta. Tämä kasvopakkaus vaatii 1 rkl hunajaa ja 1 rkl vastapuristettua sitruunamehua. Kuumenna hunaja. Sitten sekoita sitruunamehu hunajan kanssa. Levitä tämä naamio kostealle iholle ja anna sen kuivua. Pese se sitten kylmällä vedellä. Tätä voidaan käyttää säännöllisesti ihon pitämiseksi terveenä. Se on paras ayurvedic kasvopakkaus.\n6. Yrtti kasvonaamio:\nBesan- tai kahvipeajauho auttaa nuorentamaan ihoa. Kurkuma tunnetaan yleisesti nimellä haldi. Sitruunamehu on välttämätöntä, koska se sisältää C-vitamiinia, joka suojaa ihoa auringon aiheuttamilta vaurioilta ja auttaa myös poistamaan melaniinia, valaiseen siten ihon sävyä ja poistaen ruskeutta. Tämän kasvopakkauksen valmistamiseksi tarvitset 2 rkl besania, 1 rkl kurkumaa tai haldi ja 1 rkl vastapuristettua sitruunamehua. Sekoita besan kurkuma ja sitruunamehu ja tee tahna. Levitä tämä naamio kostealle iholle ja anna sen kuivua. Pese se sitten kylmällä vedellä. Tätä voidaan käyttää säännöllisesti rusketuksen poistamiseen ja ihon pitämiseksi terveenä. Tämä on paras ayurvedic kotitekoinen kasvopakkaus.\nKokeile näitä ayurvedisia kasvopakkauksia kotona saadaksesi hehkuva ja kaunis iho nopeasti!


Tähtitaivas – Bettina Myllylä\nEnsimmäiset kuvat kuvattuna tähtitaivaasta. Laitan ne nyt tänne, niin voi sitten myöhemmin seurailla mahdollista kehitystä, heh. 😀 En kyllä oo kauheen innokas valvoja, joten katsotaankatsotaan.\nEn oikeen tiiä, mitä mieltä olisin tosta mun muokkauksesta. Jotenkin häiritsee toi taivaan värin luonnottomuus…\n//Lisään tänne nyt myös vähän myöhemmin ottamiani kuvia, koska ne ei mitenkään hurjasti eroa noista ekoista… 😀\n17.9.2016 4.10.2016 Bettina Myllylä Jätä kommentti\nSyyskuun lumoa →


Ranskalais-afrikkalaisen miesparin arki | Maailman Kuvalehti\nRanskalais-afrikkalaisen miesparin arki\nMillaista on arki, kun samaa sukupuolta oleva puoliso tulee toiselta puolen maapalloa? Paperisotaa, ennakkoluuloja ja yhteisen kodin rakentamista.\nTeksti: Taina Tervonen Julkaistu: 02.03.2005\nRanskalainen Thomas, 30, ja kamerunilainen George, 23, muistelevat naureskellen viimevuotista matkaansa Georgen kotimaahan.\n"Vanhempani olivat järjestäneet isot juhlat koko korttelille. Äiti oli pyytänyt paikalle papin ja kirkokuoron pitämään tervetuliaismessua", George hymyilee. "Pappi puhui koko ajan ’parista’, tarkoittaen kahta ihmistä, ja toivotti siunausta."\nGeorge ratkeaa nauruun: "Ne olivat Kamerunin ensimmäiset homohäät!"\nPappi tuskin tiesi asian oikeaa laitaa, mutta vanhemmilleen George oli kertonut homoudestaan muutamia kuukausia aikaisemmin. "Sanoin, että asia on nyt näin, ottakaa tai jättäkää. Olin päättänyt kertoa vasta sitten, kun seurustelisin vakavasti jonkun kanssa."\nSe joku oli Thomas, johon George tutustui pariisilaisessa homobaarissa vuonna 2004.\nGeorge oli saapunut väärillä papereilla Kamerunista Saksan kautta Pariisiin muutamaa kuukautta aikaisemmin ja jäänyt maahan laittomasti. "Lähdin etsimään itseäni", George kertoo. "Tiesin, että homona eläminen ei olisi Kamerunissa helppoa."\nKun pariskunta muutti yhteen, ensimmäinen huoli oli saada Georgelle oleskelulupa. Sitä varten parisuhde oli rekisteröitävä. Se suojelisi Georgea karkotukselta ja antaisi vuoden yhteiselon jälkeen oikeuden väliaikaiseen oleskelulupaan - mikäli pariskunta pystyisi esittämään todisteita yhteiselämästä kuukausi kuukaudelta. Siihen asti George olisi laittomasti maassa.\nTosiasiassa kului lähes puolitoista vuotta, ennen kuin George lopulta sai vuoden väliaikaisen oleskeluluvan viime huhtikuussa. Matka Kameruniin oli vihdoin mahdollinen.\nPariisi - Kampala\nRanskalaisen Christophen, 48, ja ugandalaisen Solomonin, 35, tie yhteisen katon alle oli mutkikkaampi. Miehet tapasivat ensimmäistä kertaa aids-konferenssissa Durbanissa, Etelä-Afrikassa, vuonna 2000.\n"Se oli rakkautta ensisilmäyksellä", muistelee Christophe. Mutta ajatus yhteisestä elämästä ei vielä tuolloin ollut kummallekaan ajankohtainen. Miten se olisi edes onnistunut, kun toinen asui Pariisissa ja toinen Kampalassa?\n"Olimme yhteydessä sähköpostitse ja tapasimme kerran, pari vuodessa", kertoo Solomon.\nTyö afrikkalaisen aids-organisaation parissa vei hänet ajoittain eri puolille Eurooppaa. Christophe järjesti itselleen vapaapäiviä ja lensi paikalle. Niin kului kolme vuotta, kunnes Christophe eräänä päivänä sai puhelinsoiton Lontoosta. Solomon oli jättänyt Ugandan taakseen.\n"Ugandassa en ollut avoimesti homo, mutta työssäni puhuin usein homojen oikeuksista. Se ei ollut esimieheni mieleen - hän syytti minua homouteen lietsomisesta", Solomon kertoo.\nPäätös lähteä Ugandasta vahvistui vuonna 2003, kun poliisi ilmestyi Solomonin kotioven taakse. Onnekseen hän ei ollut tuolloin paikalla.\n"Poliisit etsivät minua kuulusteltavaksi. Todellisuudessa he olisivat luultavasti halunneet kiristää minulta rahaa: presidentti Yoweri Museveni oli juuri noihin aikoihin todennut, että kaikki homot tulisi pidättää."\nPäätös jättää kotimaa ei ollut helppo. Taakse jäivät perhe ja työ. Suunnaksi Solomon valitsi Englannin, jossa hänellä oli muutamia sukulaisia, ja "koska se oli lähinnä Ranskaa". Hänestä tuli turvapaikanhakija.\nKun Christophe sai sydänkohtauksen vuonna 2004, Solomonin haaveet asuinpaikasta palautuivat mieleen. "Tuli tarve miettiä, mitkä asiat olivat oikeasti tärkeitä elämässäni. Solomon oli yksi niistä."\nMiehet alkoivat ensimmäistä kertaa puhua yhteiselosta, kunhan Solomonin turvapaikka-asia ratkeaisi.\nMaaliskuussa 2005 Christophe sai toisen mieleenpainuvan puhelinsoiton - englantilaisesta vankilasta. Solomonin turvapaikkahakemus oli hylätty, mies pidätetty ja edessä oli karkotus kotimaahan. Pariisin sijasta Solomon löysi itsensä Kampalasta.\nMutta tällä kertaa pariskunnalla oli yhteinen päämäärä: muutto saman katon alle. Solomon saapui vihdoin ja viimein Pariisiin kesäkuussa 2005, kolmen kuukauden turistiviisumilla.\nChristophe muistaa hyvin ensimmäisen aamun yhteisessä kodissa.\n"Heräsin ja näin Solomonin kastelevan kukkia. Tiesin, että tämä on nyt meidän koti."\nChristophe ja Solomon rekisteröivät nopeasti suhteensa voidakseen hakea Solomonille oleskelulupaa. Päätös ei ollut yksinkertainen kummallekaan: vuoden "koeajan" Solomon joutuisi olemaan maassa laittomasti, vailla töitä, täysin Christophen varassa.\n"Se oli rankka vuosi", muistelee Christophe. "Pelkäsin koko ajan, että Solomon karkotettaisiin uudelleen."\nAina itsensä elättäneelle Solomonille riippuvuus oli vaikeaa niellä. Toisaalta koettelemukset vahvistivat suhdetta. Christophe, joka ensin suhtautui parisuhteen rekisteröintiin pelkkänä pakon sanelemana muodollisuutena, yllätti itsensä suunnittelemasta hääjuhlaa.\n"En olisi uskonut, miten tärkeältä symbolilta rekisteröinti loppujen lopuksi tuntui."\n"Ne olivat hienot juhlat", Solomon muistelee. "Afrikassa perhe ja ystävät ovat todella tärkeitä. Tuntui hyvältä, että täällä oli paljon ystäviä juhlistamassa tuota hetkeä."\nSolomon sai vuoden väliaikaisen oleskeluluvan viime lokakuussa. Joulukuussa pariskunta vieraili Ugandassa. Yhtä poliisitarkastusta lukuun ottamatta matka sujui hyvin. Christophe kokkasi Solomonin suvulle ranskalaista ruokaa, ja pariskunta rakensi itselleen oman pienen talon tulevia vierailuja varten. Christophe otettiin avosylin vastaan puolisonsa perheessä, jolle hänet esiteltiin "Solomonin ystävänä".\n"Se, kuka kenenkin kanssa on, kuuluu yksityiselämään eikä siitä puhuta sen kummemmin", toteaa Solomon ykskantaan.\nChristophea tilanne ei vaivannut - tärkeintä oli, että hänellä oli paikka Solomonin suvussa.\n"Minusta tuntuu, että tunnen Solomonin nyt paremmin", hän toteaa.\nPariskunta suunnittelee uutta matkaa Ugandaan ja haaveilee omasta farmista.\nVaikka suhtautuminen homoseksuaalisuuteen on Ranskassa avoimempaa, afrikkalainen miesystävä herättää silti epäilyjä. "Monien mielestä Eurooppaan saapuvat afrikkalaiset ovat onnen onkijoita. Harva ajattelee, että Christophen ja minun välillä on kyse rakkaudesta", pohtii Solomon.\nThomas puolestaan muistelee, kuinka yllättynyt hän oli Georgen perheen lämpimästä vastaanotosta. Hänen omat vanhempansa eivät hyväksy poikansa homoutta eivätkä ole koskaan kutsuneet Georgea kotiinsa.\nThomasia tilanne suututtaa, mutta George suhtautuu asiaan huumorilla: "Pojalla on miesystävä ja vielä musta sellainen! Siinä on vanhemmille ristiä kerrakseen!" Ennakkoluulojen kanssa on vain opittava elämään, hän lisää ja kohauttaa olkapäitään.\nRakkauden vilpittömyyttä koetellaan myös viranomaisten taholta. Vuoden oleskeluluvan uusimisen ehto on, ettei parisuhteen rekisteröintiä ole purettu ja yhteiselämä jatkuu. Muuten ulkomaalaisella puolisolla on edessään karkotus kotimaahan tai paluu laittomaksi siirtolaiseksi.\n"Tuntuu epäoikeudenmukaiselta, että Georgen oleskelulupa riippuu meidän parisuhteestamme", toteaa Thomas. "Mutta yritän olla ajattelematta sitä."\nGeorge hymyilee: "Kun nyt kerran ollaan yhdessä, niin eikö liiton kuuluu pitää niin hyvinä kuin huonoinakin päivinä?"\n"Vähemistöseksuaaliryhmien oikeudet ovat ihmisoikeuksia"\nEuroopan unionissa siirtolaisuus- ja turvapaikka-asiat, samoin kuin samaa sukupuolta olevien parien suhteen virallistamismahdollisuudet, ovat sidoksissa kunkin maan kansalliseen lainsäädäntöön. Tuloksena on laaja kirjo erilaisia käytäntöjä, jotka vaikeuttavat monikansallisten pariskuntien elämää ja rajoittavat heidän liikkumisvapauttaan, kertoo Euroopan parlamentin seksuaalitasa-arvoverkoston puheenjohtaja Michael Cashman.\nYhdessä maassa rekisteröityä parisuhdetta ei välttämättä tunnusteta toisessa maassa, ja turvapaikan myöntämisen perusteet saattavat vaihdella. Ainoa EU:n tasolla jäsenmaille asetettu ehto on homoseksuaalisuuden kriminalisointikielto.\n"Pystymme vaikuttamaan lähinnä EU:n suhteissa kolmansiin maihin", kertoo Cashman. Ihmisoikeudet sisältyvät useisiin kolmansien maiden kanssa solmittuihin sopimuksiin ja niin sanottuihin assosiaatiosopimuksiin, joita EU on solminut muun muassa Venäjän kanssa.\n"Pyrimme ottamaan seksuaalivähemmistöjen oikeudet esille kolmansien maiden kanssa käytävässä vuoropuhelussa, etenkin jos tietoomme on tullut näihin ihmisryhmiin kohdistuvia ihmisoikeusrikkomuksia", Cashman selventää. "Valitettavasti tällaisia tapauksia tulee esille kovin usein."\nVaikka parlamentin verkosto antaakin suosituksia ja seuraa syrjintätilannetta jäsenmaissa, kansallisiin lainsäädäntöihin se ei suoraan pysty vaikuttamaan. Cashman kuitenkin muistuttaa, että verkostoon kuuluu yli 150 jäsentä, jotka ovat aktiivisia myös kotimaissaan.\n"Useissa maissa on myös seksuaalivähemmistöjen oikeuksia puolustavia järjestöjä, jotka ottavat esille oleskelulupa- ja turvapaikka-asioita", Cashman lisää.\nSuomessa rekisteröity parisuhde rinnastetaan ulkomaalaislaissa avioliittoon. Myös avoliitossa olevat voivat hakea oleskelulupaa perhesuhteen perusteella. Avoliiton perusteella oleskelulupa voidaan myöntää jos pariskunta - olivatpa he samaa tai eri sukupuolta - voi todistaa asuneensa yhdessä kaksi vuotta.\nRanskassa oleskelulupa on tiukassa\nRanskassa samaa sukupuolta olevien parisuhteen rekisteröinti on ollut mahdollista vuodesta 1999. Lainsäädännössä rekisteröinnin todetaan kuitenkin olevan vain "huomioon otettava seikka" mahdollista oleskelulupaa myönnettäessä.\nVuonna 1998 perustettu Ardhis-järjestö on lobbaustyöllään vaikuttanut osaltaan nykyisen käytännön muotoutumiseen. Tällä hetkellä ulkomaalainen puoliso voi saada vuoden väliaikaisen oleskeluluvan, jos pystyy esittämään todisteita vähintään vuoden kestäneestä yhteiselämästä Ranskassa.\n"Ulkomailla yhdessä vietettyjä vuosia ei kuitenkaan oteta huomioon siitä huolimatta, että parisuhteen voi rekisteröidä Ranskan konsulaatissa myös ulkomailta käsin", huomauttaa järjestön juristi Edouard Béra.\n"Käytännössä ulkomaalaisen puolison on siis tultava Ranskaan turistiviisumilla, jäätävä maahan laittomasti ja haettava oleskelulupaa vuoden kuluttua."\nVäliaikaisen oleskeluluvan uusimisen ehtona on, ettei parisuhteen rekisteröintiä ole purettu ja että yhteiselämä jatkuu. Ranskalaisen puolison kuolema johtaa oleskeluluvan epäämiseen.\nTurvapaikkaa voi hakea seksuaalisen suuntautumisen perusteella, mutta ongelmana on usein homoseksuaalisuuden ja sen perusteella tapahtuneen vainon todistamisen vaikeus.\n"Käytännössä tämä johtaa absurdeihin tilanteisiin, jossa turvapaikkalautakunta yrittää selvittää esimerkiksi mauritanialaisen hakijan seksuaalisen suuntautumisen todellisuutta kyselemällä sateenkaarilipun värejä", Béra kertoo. "Toisaalta huijarit ovat tällä saralla äärimmäisen harvinaisia: harva on valmis heittäytymään homoksi saadakseen turvapaikan."\nSyrjintä on Euroopassakin täyttä totta ja ennakkoluulot ovat vielä tiukassa.


Mabeline - Vauva.infon foorumi\nAlle 2-vuotiaiden kanssa lennolle lähtevät!\nMabeline replied to a topic in Matkailu ja lomat vauvan/lasten kanssa\nMeillä ainoa kerta, jolloin olen lentokoneessa joutunut vaatimaan paikan vaihtoa oli silloin kun just 2v täyttänyt sai ekan kerran oman paikan. Lapsi oli nimittäin sijoitettu ihan eri puolille konetta kuin minä ja mies... eikä meillä vanhemmiltakaan ollut viereisiä paikkoja. Kaikkiaan ollaan lennetty erinäisiä matkoja eri-ikäisten lasten kanssa erilaisin järjestelyin. Isomman sylilapsen kanssa matka on taatusti epämukava ja syömisestä ei kannata ehkä haaveilla. Muuten saattaa sujua kuinka vaan. Joskus sen maailman helpoimman lapsen kanssa voi olla hankalaa, ja joskus se haastava käyttäytyy tosi hyvin.\nMabeline replied to hoobi's topic in Matkailu ja lomat vauvan/lasten kanssa\nMuumilaaksossa vieraileville (ja muillekin) suosittelen myös vierailua kirjastossa. Lasten puolella on kirjojen lisäksi myös leluja tai sitten voi piirrellä. Lisäksi Satuhuoneessa voi leikkiä vaikka nukketeatteria. Yläkerrasta löytyy pieni, kiva kahvila.\nMabeline replied to a topic in Taaperot ja leikki-ikäiset\nMeidän 4v. saattaa leikkiä omassa (rivari)pihassa yksikseen . Ei lähde siitä ilman lupaa pois, jotain pikku pahaa saattaa kyllä tehdä (kaivaa nurmikolta matoja tms). 6v leikkii yhteisessä pihassa itsekseen kaverien kanssa, ikkunasta pidetään silmällä. Musta isoin ongelma liittyy kavereihin. Varsinkin vähän nuorempana riitojen ratkaiseminen ilman aikuista oli tosi ongelmallista tai oikeastaan mahdotonta, ja on edelleen vaikeaa vielä kuusivuotiaillekin. Leikit kavereiden kanssa menevät lähinnä sen ehdolla, joka menee ensimmäisenä kertomaan vanhemmille jos homma ei etene oman mielen mukaan.\nMabeline replied to a topic in Tarvikkeet\nKannatta huomioida myös, että 12" pyörällä ja etenkin apupyörien kanssa lapsi ei välttämättä aja ihan hurjan lujaa. 16" pyörällä vauhtia saa jo paljon helpommin, ja perässä ei pysy edes juosten. Eli jos pyöräily-ympäristö on liikenteen puolesta haastava, niin 12" pyörän kanssa on leppoisampaa liikkua.\nIMG 20120309 195937\nMabeline posted a gallery image in Jäsengalleriat\nFrom the album PegPerego kantokassi\nIMG 20120309 195926\nIMG 20120309 200831\nMabeline replied to Eppa's topic in Matkailu ja lomat vauvan/lasten kanssa\nOlemme reissanneet lasten kanssa aika paljon, ja muutama reissu on tehtynä nyt kolmen lapsenkin kanssa. Välillä pärjää paremmin ja välillä huonommin, mutta aina on selvitty. Matkatavaroiden määrä on musta isoin haaste kolmen lapsen kanssa, ainakin jos on tarkoitus liikkua niiden kanssa yhtään enempää kuin autosta lentokentälle tai toisin päin. Aikuisten neljästä kädestä keskimmäisen lapsen pitelyyn tarvitaan yksi, rattaisiin toinen ja toinen vanhempi pysty kuljettamaan kaksi matkalaukkua. Reput sitten lisäksi. Tällä tavalla on onnistuneesti matkustettu lentokentältä metrolla hotelliin. Isompia lapsia yritämme kovasti kasvattaa pikku hiljaa itsenäisemmiksi matkustajiksi ja molemmilla onkin oma pieni reppu, jossa on leluja ja jota kannetaan itse. Lentokentän turvatarkastus on musta aina haasteellinen. Missä olivatkaan nesteet ja läppärikin piti kaivaa esiin. Ja ehkäpä vauvakin ottaa pois rintarepusta, isoin pelkää tarkastajaa, keskimmäinen karkaa ja portti vaan piippaa ja piippaa miehen kohdalla. Ja sitten vielä kaikki tavarat pitäisi muistaa kerätä mukaan. Huh. Käsimatkatavaroiden pakkaaminen on myös tärkeää. Kerran matkalaukkumme jäivät koneesta ja tulivat perille puolitoista vuorokautta myöhässä. Aika paljon helpotti kun ihan kaikkea ei tarvinnut etsiä kaupoista, mutta työlästä oli silti. Etenkin kaupunkimatkoilla kannattaa lapsista pitää hyvä huoli etteivät eksy. Meidä on tultu paikallisten toimesta valistamaan, että lapsiakin saatetaan kaapata eikä heitä saa jättää vahtimatta. Epätodennäköistä tietysti, mutta mahdollista varmasti. Kolmen lapsen kanssa tässä on omat haasteensa, joten kaupunkimatkoja ei just nyt ole suunnitteilla. Meillä siis pienin on vauva ja kaksi isompaa vielä ihan vahdittavassa iässä. Ja tärkeää on tietysti myös rento mieli, koska ainakin meillä aikuisten hätäily tarttuu heti lapsiin. Hyvällä suunnittelulla ja positiivisella asenteella pärjää.\nMabeline replied to Rebekka's topic in Lasten terveys\nMabeline replied to eeppis's topic in Vauvat\n^Todennäköisesti pitääkin sen neljä viikkoa joka tapauksessa. Mä vaan oon hullu ja haluaisin töihin kuudeksi viikoksi.\n^Sunnuntaisin siis saa olla töissä eikä se vaikuta, mutta yksikin muu päivä kai sitten vaikuttaa. Ongelmana on se, että jos mies on töistä pois yli neljä viikkoa niin joudumme luopumaan työsuhdeautosta, eikä se taan kannata...\nOnko tosiaan niin, että jos isä on yhdenkin päivän töissä kuuden viikon isäkuukauden ajalla, niin tuki peritään takaisin koko kuudelta viikolta?\nMabeline replied to tigru's topic in Matkailu ja lomat vauvan/lasten kanssa\nMabeline replied to R.E.D.'s topic in Pukeutuminen\nÄh, mua ottaa niin päähän. Sain viimeinkin odottelemani tassupyllyhousut. Valitettavasti vaan väärässä koossa. Pussissa ja laskussa lukee oikea koko, mutta housuissa 86/92 ja ovat pojalle aivan liian isot. Ja tietysti housut on myyty loppuun, joten oikeaan kokoon ei voi vaihtaa. En taida olla ainoa, jolle viime aikoina on käynyt näin. Harmittaa.\nMabeline replied to pipa's topic in Tarvikkeet\nMulla on vähän ongelmaa Mutsyjen kanssa ja ajattelin kysyä miten te muut olette tässä tilanteessa toimineet. Meillä on siis UrbanRiderit. Puolivuotias siirtyi vaunukopasta ratasosaan. Aikaisemmissa vaunuissa (Gesslein, Hartan) oli tässä tilanteessa jatkoperä, joten vauva laitettiin ratasosaan äp-pussissa ihan samaan tapaan kuin vaunukoppaankin. Mutsyissa on kuitenkin pääpuoli vähän pystyssä, liukkaat kankaat eikä jatkoperää ilmeisesti ole saatavana. Onko mun sitten vaan joka kerta päikkäreille kiinnitettävä vauva valjaisiin? En millään jaksaisi näperrellä niitä. Vai miten muut olette tässä tilanteessa toimineet?


Godefroy de Bouillon – Wikipedia\nGodefroy de Bouillon tai Godefroi de Bouillon (Gottfried Bouillonilainen tai Bouillonin Godefroy, n. 1060 – 18. heinäkuuta 1100) oli ensimmäisen ristiretken johtohahmoja ja Palestiinan ensimmäinen kristitty hallitsija. Hän oli Boulognen kreivin Eustace II:n poika.\nPaavi Urbanus II:n saarnat Jerusalemin vapauttamiseksi tekivät Godefroy de Bouilloniin vaikutuksen, ja vuonna 1095 hän myi kaiken omaisuutensa ja liittyi ristiretkeläisiin veljiensä Eustacen ja Balduinin kanssa. Godefroyn ja Balduinin johtama 40 000 miehen vahvuinen armeija lähti Lorrainesta vuonna 1096. Saman vuoden marraskuussa joukot saavuttivat Konstantinopolin. Godefroy oli ensimmäinen ristiretken johtajista, joka saapui kaupunkiin.\nRistiretkeä johtivat aluksi Toulousen kreivi Raimund IV, Taranton Bohemund ja Flanderin kreivi Robert II, Godefroyn ollessa merkitykseltään heitä vähäisempi. Hänen vaikutusvaltansa kuitenkin kasvoi Antiokian valloituksen jälkeen. Hän sai Raimundin vakuutettua siitä, että ristiretkeläisten armeija oli johdatettava kohti Jerusalemia. Godefroy de Bouillon oli tärkeässä asemassa Jerusalemin piirityksessä, ja hän oli ensimmäisten joukossa, kun kaupunki vallattiin 15. heinäkuuta 1099.\nRaimundin kieltäytyessä Jerusalemin kuninkuudesta Godefroy de Bouillon valittiin kuninkaaksi. Godefroy ei kuitenkaan halunnut ottaa kuninkaan arvonimeä kaupungissa, jossa Jeesus oli ristiinnaulittu. Sen sijaan hän omaksui arvonimen Advocatus Sancti Sepulchri, "Pyhän haudan vartija". Hallitsijana Godfrey oli heikko, mutta pitkä ja komea. Vaaleatukkainen Kaarle Suuren jälkeläinen esitettiin myöhemmissä legendoissa ja lauluissa ihannoituna hahmona, "täydellisenä kristittynä ritarina ja koko tarumaisen ristiretken verrattomana sankarina".\nGodefroy de Bouillon kuoli vuonna 1100. Hänen veljensä Balduin valittiin sen jälkeen Jerusalemin kuningaskunnan ensimmäiseksi kuninkaaksi.\n↑ a b c Godfrey of Bouillon Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica, inc. Viitattu 27.10.2018.\nWikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Godefroy de Bouillon.\n"Pyhän haudan vartija"\nBalduin I Jerusalemin kuninkaana\nKonrad Ala-Lotharingian herttua\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Godefroy_de_Bouillon&oldid=19114174”\nViimeksi muokattu 23. elokuuta 2020 kello 15.23\nSivua on viimeksi muutettu 23. elokuuta 2020 kello 15.23.


Kolmipyörä momo1 12" renkain kiinteänapa\nKolmipyörä Momo 12" renkain, kiintepänapa. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo ...\nKolmipyörä Momo 12" renkain, kiintepänapa. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo nousta. Käsijarru, lukittava seisontajarru, kulmasäädettävä ohjaustanko, tavarakori vakiona. Materiaali: alumiini, teräs ja muovi. Saatavana paljon istuma-asentoa tukevia lisävarusteita.\nKolmipyörä momo1 12" renkain vaihtokyt. kiinteän.-va...\nKolmipyörä Momo 12" renkain vaihtokytkimellä kiinteästä navasta vapaasti pyöriväksi.\nKolmipyörä momo2 16" renkain jarrunapa\nKolmipyörä Momo 16", jarrunavalla. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo nousta. ...\nKolmipyörä Momo 16", jarrunavalla. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo nousta. Käsijarru, lukittava seisontajarru, kulmasäädettävä ohjaustanko, tavarakori vakiona. Materiaali: alumiini, teräs ja muovi. Saatavana paljon istuma-asentoa tukevia lisävarusteita.\nKolmipyörä momo2 16" renkain kiinteänapa\nKolmipyörä Momo 16", kiinteänapainen. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo nousta. ...\nKolmipyörä Momo 16", kiinteänapainen. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo nousta. Käsijarru, lukittava seisontajarru, kulmasäädettävä ohjaustanko, tavarakori vakiona. Materiaali: alumiini, teräs ja muovi. Saatavana paljon istuma-asentoa tukevia lisävarusteita.\nMomo 2 16" renkain jarrun.+kev\nKolmipyörä Momo 16" renkailla ja jarrunavalla ja kevytpolku toiminnolla vaihteettomaan ...\nKolmipyörä Momo 16" renkailla ja jarrunavalla ja kevytpolku toiminnolla vaihteettomaan napaan. Taakse päin polkemalla pyörä liikkuu taakse päin, jollei vaihtokytkin ole lukittuna.\nKolmipyörä Momo 20" jarrunavalla\nKolmipyörä Momo 20", jarrunavalla. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo nousta. ...\nKolmipyörä Momo 20", jarrunavalla. Matalarunkoinen kolmipyörä johon on helppo nousta. Käsijarru, lukittava seisontajarru, kulmasäädettävä ohjaustanko, tavarakori vakiona. Materiaali: alumiini, teräs ja muovi. Saatavana paljon istuma-asentoa tukevia lisävarusteita. (Kuvan ...


Mitä tulisi ottaa huomioon asiakkaan kohtaamisessa työssä jos hän on Puolasta... | Kysy.fi\nMitä tulisi ottaa huomioon asiakkaan kohtaamisessa työssä jos hän on Puolasta tuleva päihderiippuvainen tai Arabimaasta tuleva mielenterveyskuntoutuja?\nPelkästään kulttuurieroihin törmääminen voi aiheuttaa hankaluuksia ihmisten välisessä kohtaamisessa, mutta jos kohtaamiseen sisältyy muitakin haasteita, niin kumarran kunnioituksesta syvään.\nMuutamasta kulttuurieroja käsittelevästä kirjasta saatat saada hyviä vinkkejä. Listasta on linkit kirjojen tietoihin pääkaupunkiseudun kaupunginkirjastojen HelMet-aineistohaussa. Voit suoraan tarkistaa kirjojen saatavuustiedot. Varauksia voit tehdä, jos sinulla on kirjastokortti ja sillä tunnusluku.\nYkkösenä listalla on Päivi Vartiainen-Ora: Erilaisuus sallittu! (SAK 2007)\nKirja on kerrassaan hyödyllinen apuneuvo kulttuurien kohtaamiseen. Se on kirjoitettu ajatellen maahanmuuttajan perehdyttämistä suomalaiseen työyhteisöön, mutta kirjan näkökulmat ja käytännön vinkit ovat käyttökelpoisia kaikissa tilanteissa, joissa kulttuurit kohtaavat. Teoksessa käsitellään mm. kulttuurien erilaisia käsityksiä ihmisten välisistä suhteista ja yhteisöllisyydestä, erilaisia aikakäsityksiä ja uskontoa kulttuurin osana. (Huomion kohteena on erityisesti islam.)\nAnna Alitolppa-Niitamo: Kun kulttuurit kohtaavat : matkaopas maahanmuuttajan kohtaamiseen ja kulttuurien väliseen vuorovaikutukseen (Sairaanhoitajien koulutussäätiö, Suomen mielenterveysseura 1993)\nKirjassa käsitellään maahanmuuttajien ja pakolaisten sopeutumista Suomeen sekä kulttuurien kohtaamista myös mielenterveyden näkökulmasta. Tästä saattaisi olla hyötyä.\nAnnika Forsander: Monietninen työ (Helsingin yliopisto 1994)\nTätä en valitettavasti ehtinyt saada käsiini, mutta asiasanoista (mm. kulttuurierot, asiakassuhde, vuorovaikutus, työ, asiakkaat, etniset ryhmät, ennakkoluulot) päätellen se voisi olla lukemisen arvoinen.\nNiini Vartia: Kotona kaikkialla : kansainvälisen kanssakäymisen taitoja (Kirjapaja 2008)\nNiini Vartia käsittelee kulttuurieroja ja kulttuurien kohtaamisia melko yleisellä, pakinamaisella tyylillä. Oivalluksia kirja kuitenkin synnyttää.


Hurmioitumista, väriä elämään | Hymyilevä eläkeläinen\n← Jääräpäinen pappi sai potkut Ugissa – tuomiokapitulille pisteet\nKevätsiivousvinkki: roskapostit kätevästi runoiksi →\nHurmioitumista, väriä elämään\nJulkaistu: 08.01.2010 | Kirjoittanut: Hymyilevä eläkeläinen\nKun ihminen hurmioituu, veri alkaa kiertää hänen aivoissaan ja se tuntuu eksoottiselta.\nTeepä tiliä näin uuden vuoden alkajaisiksi siitä, mikä sai sinut haltioitumaan viime vuonna. Tai suorastaan hurmioitumaan, antoi väriä elämään?\nPienellä paikkakunnalla hurmioidutaan jäälyhdyistä. Etenkin jos oma, tai miksei vieraskin, aviomies on ne jäädyttänyt ja laittanut niihin pimeän tullen kynttilän. Lyhdyn valo, pimeys ja pakkanen tuo mieleen lapsuuden. Ja sitten aivan yllättäen muistankin Picasso-näyttelyssä kokemani hurmion, kuvan, jossa Minotauoros hyväilee turvallaan nukkuvan naisen kättä. Sitten varpaita alkaa paleltaa.\nHS:n kulttuurisivuille oli loppiaiseksi (6.1.) koottu muutamien kulttuuritoimittajien hurmioista.\nVärit ja aika\nPirkko Kotirinta hurmaantui Magi Viljasen näyttelystä Rami-ram Ludia.“Viljanen kuvaa hienosti kastittomien kyläläisten elämää ja sen muutoksia … vanhan isoäidin haudalla hän tuntee, kuinka armottomasti aika vie meitä kaikkia mukanaan. Paikasta riippumatta.”\nHannu Pöppönen: “Teos kiemurtelee Tokion Mori-taidemuseon kattoon ripustetuna kuin iso, pullea käärme, jonka selässä on sahalaitakuvio.”\nTämän Käärme-teoksen on tehnyt kiinalainen Ai Weiwel toisiinsa kiinnitetyistä koulurepuista. Teos muistaa niitä 5000 koululaista, jotka kuolivat maanjäristyksessä Kiinan Sichuanissa 2008.Teos on muistutus myös välinpitämättömyydestä, jolla lapsiin suhataudutaan: koulurakennukset romahtivat, kun taas lähistöllä olevat hallituksen rakennukset pysyivät pystyssä.\nEsa Mäkinen kuvaa hurmiotaan Serengetin kansallispuistossa: “Kesti hetken tottua loistavaan aurinkoon, mutta sitten näin pysähtymisen syyn: kaksi täysikasvuista leijonaa käveli noin 30 metrin päässä ja ne tulivat autoamme kohti.\nViiden metrin päässä toinen leijonista pysähtyi ja mulkaisi autoon.\nNiskakarvani nousivat pystyyn. Sillä hetkellä kehoni muisti jonkin eläimellisen pelon tunteen tuhansien vuosien takaa.”\nTanssi ja raivo\nLeena Pallari : “Kekäläinen kyykki sukkahousuista leikkelemässään esiintymisasussa emalipotalla ja karjui kurkku suorana mikrofoniin kuinka hän vihaa sekä yleisöä että hamapaisiin kalisevaa mikrofonia. Ylipäätään kaikkea, paitsi isoäitinsa vanhaa pottaa.”\nMarko Hämäläinen koki hurmion Muuramessa Keski-Suomessa Naamat-rockfestareilla: “Muutaman sadan hengen festari järjestetään keskellä metsää, bändit esiintyvät vanhan riihen syvennyksessä, järvisauna on päällä päivät läpeensä ja peltofutista pelataan kalsareissa – ellei munasillaan.\nPakko päästä ensi vuonna.”\nKategoria(t): eläkeläinen, eläkeläiset, ihmiset, ihmissuhteet, Mediamaailma, mynämäki, taide, Voittaminen, yhteiskunta Avainsana(t): aistimen, hurmioituminen, ilo. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.\n10 vastausta artikkeliin: Hurmioitumista, väriä elämään\nKissablogien kuvat hurmioittaa usein, samoin kissanäyttelyt kun näkee blogikissoja livenä! Viime vuoden hurmioihin kuuluu myös Ryhmäteatterin Kaaos.\nSiis elöimellistä menoa. Hyvä.\nOnneksi olkoon, olet siirtynyt kuviin blogissasi. Ne antavat uuden säväyksen muun sisällön lisäksi.\nHurmioitua voi niin monella tavalla. Ehkä eniten minuun vaikuttaa värikäs auringonlasku tai upea luontokuva. Kauneus saa ihmisen sielun väräjämään ja ottamaan vastaan upeita signaaleja jostakin paremmasta maailmasta. Tämän voi hyvin liittää myös runouteen, hurmiosta voi ihmeellisen helposti kirjoittaa ihana runon…\nsinulle luonto on tullut vuosi vuodelta yhä rakkaammaksi, olet saavuttanut kauniin rakkaussuhteen siihen, se myös on mahtava inspiraation lähde runoillesi.\nIhailen myös suhdettasi perheeseesi ja koko sukuun, koko kyläyhteisöön. Siinä on jäljellä vielä perinteitä, tasapainoa, luonnollisuutta.\nviime vuonna haltioiduin ja hurmioiduin saaressa. parasta siellä oli yksinäisyys, kylmyys ja hiljaisuus. toiseksi parasta oli talvi ja lumi.\nsaarisäässä riitti vivahteita: oli aurinkoa, vettä, räntää, tuulta, myrskyä ja paukkupakkasia. siksi vaatetta piti olla paljon.\nsaarimuoti ei tunne sukupuolirajoja. kerrospukeutuminen on kova sana. kerroksia ei pidä kätkeä palttoon sisälle. antaa paidan- ja hameenhelman liputtaa takin alta, villasukan varren näkyä kengän suusta. kaksi kylmää takkia päällekkäin on yhtä kuin yksi lämmin. pue housujen päälle hame, mekko tai shortsit tai mikä vielä parempi, ne kaikki!\nomia erikoisherkkujani ovat asusteet: hatut, kaulahuivit, tumput, korvaläpät, säärystimet ja villaliivit. tosikylmällä huiveja ja päähineitä voi olla tosi monta.\najatus saaripukeutumisen tyylittömyydestä on vain kuvitelma korvien välissä. on hyvä häätää se sieltä pois ihanalla pipolla, mieluiten kahdella!\nvuoden 2009 kriitikkopalkinto kuuluu hymyilevälle. jukka kajavan ja seppo heikinheimon kuoltua suomalaisessa kulttuurikeskustelussa on ollut älykkään satiirikon kokoinen aukko. nyt se on täytetty.\nilman näitäkin olisin voinut vuonna 2009 elää:\n1) toimittajien blogit. olisiko jatkuvasti tilaajia menettävän hesarin toimittajia syytä kannustaa blogien sijasta tekemään sellaisia lehtijuttuja, joita ei voi lukea oman konsernin ilmaisjakelulehdestä?\n2) tietoa siitä, että vesa on tyhmä ja huono sängyssä, kuten marika fingerroos luonnehti ex-rakastaan seiskan kannessa.\ntaas valvoin öitä, koska\n….pohdin, miten kipeän polven takia työkyvyttömyyseläkkeellä oleva henry saari pystyy elätämään itsensä?\n….aprikoin, kuka jennin ja kimin lasitetulla parvekeella eiranrannassa olevan limoviikunan kastelee?\nLoistavaa Meri, loistavaa: sumeilematta sanon, että osuit kaikessa naulan kanntaa, varsinkin pidin kodasta, jossa ikään kuin kehaisit tätä minua! Tosin joku tumpelo kanssasisar voi panna hampaattoman suunsa mutrulle ja mutista pelkästä kateudesta ja ymmärtämättömyydestä johtuen joitain vastaväitteitä ja nähdä lausunnossasi pientä liioittelua. Mutta annan sen tuolle älykääpiölle anteeksi. Niin että kiitos!\nSitten hurmioitumisesta: mikä loistava pukeutumisen hurmio! Jotain vastaavaa mutta kovin, kovi pienemmässä modossa olen kokenut tässä omassa maaseutuympäristössämme: erityisesti kesällä mikä tahansa käy kehoni verhoksi, kunhan päälle mahtuu.\nMutta vakavasti puhuen: sinulla on todellakin aito rakkausuhde siihen saaristoon. Ihailtava on ihminen, joka arvostaa yksinäisyyttä ja hiljaisuutta, toisaalta myrskyä ja paukkupakkasia, näkee vielä luonnollisia ja taatusti aitoja asioita. Osaa katsoa auringon nousua.\nNuo turhakkeet saavat kenen tahansa kyyneliin, pelkästä naurusta!\nHelpotusta tuskaasi Meri: Henri tekee kuutamokeikkaa hyvin jousitetun pyörätuolin avulla ja Jennin ja Kimin limoviikuna on muovia…\nTuosta hurmioitumisesta en oikein tiedä, kovin on voimakas ilmaisu. Tiedän toki Anna Kortelaisen aiheesta kirjoittaman kirjan ja jossain haastattelussa Anna kertoi, että muuan sokea oli vaipunut outoon tilaan jonkun kuuluisan maalauksen edessä. Värit värähtelevät kuten sävelet ja ne voi herkkä ihminen aistia, vaikkei näkisikään silmillään.\nUskon tuon. Värit vaikuttavat ainakin minuun hyvin voimakkaasti, ja onneni on myös nähdä ne.\nItse hurmioiduin viime kesäkuussa apilan tuoksusta, joka yllätti keskellä kaupunkimaisemaa. Olin varsin masentunut ja tulossa uimahallilta vesijumpasta: oli melko hyvä fiilis, olosuhteisiin nähden; aurinko paistoi ja bonuksena tulivat ne hiivatin apinat….ei kun apilat. Punaisia ja valkoisia!\nNyt hurmioiduin sinun hurmiostasi: apilantuoksu! Kukapa on hurmioinutunut jostain tuoksusta?! Mutta luonto tuossa sinunkin hurmioitumisessasi on mukana. Punaisia ja valkoisia apiloita! Voi veljet! Toisaalta, muistan kyllä miltä vastaleikattu ruoho tuoksuu..\nPs.Itse asiassa tuo Kortelaisen kirja on pöydälläni ja se on runsaasti minua viehättänyt.\nTässä yksi hurmioitumisen lähde:\nKurun herkeämätön solina\nriekkopoikueet saniaisten suojissa\nharjanteella jäkälöityneet viitat\nKatajakehät keron kupeella\nkiehtovan tiheät ja tuuheat.\ntuulessa kaliseva kannel\nmustien muovien pauke\nHento ja haikea vihellys kapustarinnan\nporottavan taivaan alla\niholle kirpeä kurun vesi.\nSaunan raukea lämpö\nuni makuupussin kohdussa.\nKärpän rapina lattiasillan alla\npuuveitsen naarmuja uneen.\nVoi, tässähän hurmioituu tuota lukiessa, saati sitten kokiessa!\nLukiessakin kokee jotain hyvin alkuperäistä ja yksinkertaista, aitoa hurmiota.


suomalainen säveltäjä, tuottaja ja orkesterinjohtaja\nPetersen julkaisi vuonna 1961 levyn The Boulevard Of Broken Dreams ("Särkyneen toiveen katu"), joka menestyi Yhdysvaltoja myöten. Suomessa Petersen sovitti vuonna 1964 Katri Helenan läpimurtokappaleen ”Puhelinlangat laulaa” ja teki yhteistyötä artistin kanssa tämän muillakin 1960-luvun levytyksillä. Suomessa kaupallisesti menestyneimmät levynsä Jörgen Petersen julkaisi 1980-luvulla, jolloin hänen albuminsa Kultainen trumpetti I (1981) ja Kultainen trumpetti II (1982) myivät molemmat kultalevyn oikeuttavan määrän.\nPetersen joutui lopettamaan trumpetinsoittamisen sairastuttuaan äkillisesti vuonna 1987. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke seuraavana vuonna. Vuonna 2007 hän sai suomalaisen Classic Jazz ry:n Louis Armstrong -palkinnon.\nJörgen Pettersson, saksofonisti\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Jörgen_Petersen&oldid=20535225”\nViimeksi muokattu 12. kesäkuuta 2022 kello 20.09\nSivua on viimeksi muutettu 12. kesäkuuta 2022 kello 20.09.


Etsimme osaavaan joukkoomme työntekijää siivoustyöhön Kuhmoon. Työtehtävät sisältävät pääasiassa erilaisten toimistokohteiden ylläpitosiivousta. Työ on vakituinen ja osa-aikainen 12-37,5h/vko. Työtä tehdään pääasiassa iltapäivä painotteisesti joten työ sopii hyvin lisätyötä kaipaavalle tai opiskelijalle.\nOlethan luonteeltasi oma-aloittainen, joustava ja hyvällä asenteella varustettu henkilö, joka osaa ottaa itsenäisesti vastuuta työstä. Toivomme hakijoilta tehtävän kannalta riittävää suomen kielen taitoa. Osa kohteista vaatii nuhteetonta taustaa sekä Suomen kansalaisuutta. Aiempi kokemus siivoustyöstä sekä koulutus alalta katsotaan eduksi, mutta annamme sinulle kattavan perehdytyksen tehtävään.\nLisätietoja tästä tehtävästä antaa palveluesimies Jarno Koskensalmi 040 161 8829 (arkisin 8-16).


Informatum Research Oy, kohteen Informatum Research Oy tekijä\nKirjoittajalta Informatum Research Oy\nOma Säästöpankki – valmennus kohti erinomaisia kirjallisia asiakaskohtaamisia\nMiten palvella pankin asiakasta kokonaisvaltaisesti kirjallisissa kanavissa?\nOma Säästöpankin palvelupäällikkö Päivi Sihvo sai syksyllä 2017 luotsattavakseen uuden asiakaspalvelutiimin, jonka kanssa työt aloitettiin Informatum Researchin kirjallisten kohtaamisten valmennuksella.\n– Meillä tavoitteeksi on asetettu eriomainen asiakaspalvelu ja halusin, että ryhdymme alusta asti tekemään asioita oikein ja laadukkaasti. Poisoppiminen myöhemmin on huomattavasti haastavampaa, Sihvo huomauttaa.\nValmennuksen sisältö ja tavoitteet suunniteltiin yhdessä, minkä jälkeen osallistujat kertoivat ennakkokyselyllä toiveistaan valmennuksissa käsiteltävistä asioista sekä yhdessä sovittavista käytännöistä.\nasenne asiakas Asiakaskeskeisyys asiakaskohtaaminen Asiakaskokemuksen johtaminen asiakaskokemuksen kehittäminen Asiakaskokemus asiakaskommunikointi Asiakaspalvelu asiakaspalvelu chatissä asiakastutkimus Asiakasviestintä Asiakkaan tunteet asiakkaat asiakkaiden kokemuksia Barometrit chat-asiakaspalvelu edellä asiakasta empatia Havainnointi huippumyyjä huonekalukauppa järjellä kiinnostus Kirjallinen viestintä kokeilukulttuuri Kommunikaatio kuuntele asiakastasi lupaukset mallivastaukset muutoksen johtaminen myynti NPS osallista palvelu palvelukanava Palvelukokemus pankki rengasliike tilannetaju tunnejälki Tunnekokemus tunteella Tutkimukset Vuorovaikutus


Suomen ICAN: Ydinaseriisunta, ydinaseiden kieltosopimus ja Suomi | Rauhanliitto\nSuomen ICAN: Ydinaseriisunta, ydinaseiden kieltosopimus ja Suomi\nMaaliskuussa 2017 kokoontui 132 valtiota YK:n yleiskokouksen päätöksen mukaisesti konferenssiin valmistelemaan ydinaseet kieltävää sopimusta. Rakentavissa ja polarisaatiota välttävissä keskusteluissa osallistujat olivat sangen yksimielisiä kieltosopimuksen pääkohdista.\nNeuvottelijoiden käsitys sopimuksen rajoista oli varsin realistinen. Kieltosopimus nähdään vasta ensiaskeleena kohti ydinaseiden lopullista eliminointia. Konferenssin presidentti, Costa Rican Elayne Whyte Gómez avustajineen valmistelee käydyn keskustelun pohjalta sopimusluonnoksen, jota käsitellään konferenssin seuraavassa vaiheessa 15.6. - 7.7.2017.\nSuomi on liittynyt siihen ydinasevaltioiden ja sotilaallisesti liittoutuneiden maiden joukkoon, joka on päättänyt olla osallistumatta näihin kieltosopimusneuvotteluihin. Perusteluna Ulkoasianministeriö on esittänyt, että Suomi katsoo kieltosopimuksen vaarantavan ydinsulkusopimuksen (NPT).\nNeuvotteluissa tämä pelko osoittautui perusteettomaksi: Eri maiden puheenvuoroissa painotettiin poikkeuksetta ydinsulkusopimuksen ja muiden jo olemassa olevien instrumenttien tärkeyttä. Lisäksi korostettiin tämän kieltosopimusprosessin yhteyttä NPT:n artiklaan VI, joka velvoittaa ydinasevaltioita neuvottelemaan ydinaseriisunnasta. Kieltosopimus tulee nimenomaan olemaan artiklaa VI vahvistava sopimus, joka on erityisen tarpeellinen nykytilanteessa ydinaseriisunnan ollessa pysähdyksissä.\nSeuraavaa ydinsulkusopimuksen seurantakonferenssia valmisteleva kokous pidetään toukokuussa Wienissä. Siellä ydinasevallat liittolaisineen selvittänevät suhteensa kieltosopimukseen ja esittänevät miten, jos ollenkaan, ydinaseriisunnassa päästään eteenpäin pelkästään ydinsulkusopimuksen puitteissa. Viimeistään silloin selvinnee myös Yhdysvaltojen uuden hallinnon linja ydinaseriisunnassa. On valitettavasti hyvin todennäköistä, ettei merkittäviä aloitteita tulla esittämään. Paljon mainostettu pienten askelten politiikka on jo kauan sitten muuttunut paikallaan polkemiseksi.\nPäättäessään olla osallistumatta kieltosopimusneuvotteluihin on Suomi mielestämme valinnut väärän viiteryhmän, ydinasevaltiot ja niiden kanssa sotilaallisesti liittoutuneet maat. Meillä pitäisi olla varaa olla myös eri mieltä suurvaltojen kanssa ja ottaa aktiivinen rooli ydinaseiden tuomitsemiseksi. Näin ovat tehneet monet muut liittoutumattomat EU-maat, eritoten Ruotsi, Irlanti ja Itävalta. Ruotsin YK:n suurlähettilään Eva Walderin sanoin: Murenevassa turvallisuusympäristössä, jota tänään näemme, jokaiseen edistyksen mahdollisuuteen ydinaseriisunnassa on tartuttava.\nVelvollisuus aktiivisuuteen korostuu aikana, jolloin ydinasevallat kyseenalaistavat\nennennäkemättömällä tavalla ydinaseiden vastaisia normeja. Emme voi sinisilmäisesti luottaa suurvaltojen vastuullisuuteen ydinaseriisunnassa. On täysin ilmeistä, että niiltä puuttuu tahto viedä läpi edes jo sovittuja toimenpiteitä, saati sitten hyväksyä uusia aloitteita.\nSuomen tulee ulkopoliittisten perinteidemme mukaisesti tukea multilateralismia ja vahvistaa kansainvälisiä normeja ilmaisemalla selkeä tuki kieltosopimukselle. Se ei tietenkään edusta lopullista ratkaisua, mutta tulee olemaan yksi tärkeä instrumentti muiden joukossa.\nHistoriallisen ydinasekieltosopimuksen syntyminen ja voimaanastuminen lähitulevaisuudessa on hyvin todennäköistä riippumatta siitä, onko Suomi mukana kesäkuun neuvotteluissa vai ei. Osallistumisella prosessiin on kuitenkin ainakin kaksi etua. Ensinnäkin Suomi pystyisi vaikuttamaan sopimuksen sisältöön ja sanamuotoihin. Toiseksi Suomen mukanaolo ja tuki sopimukselle auttaisi ylläpitämään maamme mainetta ja identiteettiä edistyksellisenä ja riippumattomana valtiona, joka toimii kansainvälisten normien ja multilateralismin puolesta. Tämä edistäisi myös Suomen pyrkimyksiä päästä YK:n turvaneuvoston jäseneksi.\nSuomen ICAN verkosto 12.4.2017\nSuomen ICAN on ydinasekieltoa ajavan kansainvälisen kampanjan verkosto Suomessa.\nLue verkkosivuiltamme lisätietoja ydinaseista


Akatemian etusivu > Ohjelmat ja yhteistyö > Huippuyksiköt > Ajankohtaista\nOhjelmien uutiskirje 2/2012\nTässä uutiskirjeessä: Pääkirjoitus Fotoniikka – mitä se on ja miksi sitä tutkitaan? Ihmisen mieli - tutkimusohjelma Suomen Akatemia valmistelee kahta uutta tutkimusohjelmaa ET - temaattinen tutkimusverkosto energiatutkimukselle Venäjä-toimintaohjelma Yhteistyön ja konfliktien herkkä tasapaino Huippuyksiköissä tapahtuu Ajankohtaista Tutkimusohjelmissa tapahtuu loppuvuonna 2012 PÄÄKIRJOITUS...\nSuomen Akatemian hallitus on valinnut huippuyksikköhaun toiseen vaiheeseen päässeet tutkimusryhmät. Varsinainen hakemus pyydetään 34 huippuyksikkörahoitusta hakeneelta tutkimusryhmältä. Tarkennetut hakemukset on toimitettava Suomen Akatemiaan 21.1.2013 mennessä. Akatemian hallitus tekee päätökset kauden 2014-2019 huippuyksikköohjelmaan valittavista ryhmistä kesäkuussa 2013. Markku Laakso on saanut arvostetun diabetes palkinnon (18.9.12 13:52)\nEuroopan diabetestutkijoiden seura EASD on myöntänyt Claude Bernard -palkinnon akatemiaprofessori Markku Laaksolle hänen ansioistaan diabetestutkimuksessa. Claude Bernard -palkinto on Euroopan arvostetuin diabetespalkinto. Professori Markku Leskelälle kansainvälinen ALD-palkinto (24.8.12 09:22)\nVideoblogissa professori Lauri Aaltonen\nViimeksi muokattu 11.4.2012


Sony FE 70-200mm f/2,8 GM OSS II | Scandinavianphoto.fi\nMonipuolinen polttoväli tekee objektiivista todella monipuolisen\nKevyt telezoomi, joka painaa ainoastaan 1045 grammaa eli noin 29 prosenttia vähemmän kuin edellinen malli\nSony FE 70-200mm f/2.8 GM OSS II on uskomattoman terävä telezoom-objektiivi, joka on suunniteltu Sonyn täyden kennon peilittömille kameroille. Tämän G Master objektiivin suunnittelussa on keskitytty kevyeen ja kompaktiin rakenteeseen, jotta se olisi hyvässä tasapainossa kamerajärjestelmän kanssa. Kuvanvakautus auttaa sinua ottamaan teräviä valokuvia ja videota kätevästi. Objektiivi soveltuu erityisesti muotokuviin, asetelmiin, luontoon, urheilukuvaukseen ja videokuvaukseen.\nSony FE 70-200mm f/2.8 GM OSS II objektiivi koostuu useista erityisesti suunnitelluista objektiivielementeistä. Objektiiviissa on XA (Extremely High Aspect Ratio) -elementti, kaksi ED (Extra Low Dispersion) -elementtiä, kaksi Super ED -elementtiä ja uusi asfäärinen ED-elementti. Tämä optinen rakenne tarjoaa ainutlaatuisen valaistuksen ja tarkkuuden tässä f/2,8-teleobjektiivissa, joka tuottaa teräviä kuvia reunasta reunaan ja mahdollistaa upean bokeh-efektin eli taustasumennuksen.\nNeljä XD (extreme dynamic) -lineaarista automaattitarkennusmoottoria tarjoavat perinteisiä objektiiveja nopeamman ja tarkemman tarkennuksen sekä valokuvauksessa että videokuvauksessa. Sony FE 70-200mm f/2.8 GM OSS II -objektiivin avulla et menetä enää yhtään tärkeää hetkeä!\nPölyn- ja kosteudenkestävä rakenne sekä helppokäyttöiset säätimet tekevät tästä Sonyn teleobjektiivista ihanteellisen käytettäväksi vaikeimmissakin olosuhteissa. Se soveltuu käyttöön sisällä ja ulkona.\nFE 400mm f/2,8 GM OSS\nNopea automaattitarkennus ja G Masterin upea tarkkuus ja bokeh-efekti kevyessä, tasapainoisessa ja helposti liikuteltavassa objektiivissa\nAmmattilaistason hallittavuus ja luotettavuus sekä erinomainen nopeus ja upea G Master -tarkkuus ovat objektiivin ominaispiirteitä\nLineaarinen XD (extreme dynamic) -moottori tuottaa aiempaa enemmän voimaa ja tehostaa liikkuvien kohteiden seurantaa