Adrianan murhasta vangittu kolme turkkilaista • Pt-media\n16.7.2021 16.7.2021 Admin Pt-mediaAdriana / Etusivu / Ruotsi / Ruotsin ampumistapaukset / Tukholma32 kommenttia artikkeliin Adrianan murhasta vangittu kolme turkkilaista\nMurhapaikka Hallundassa McDonaldsin parkkipaikalla.\nOngelma on vain se, että Serkan Demirkiran, Ferdi Kücükgöl ja Furkan Kücükgöl oleskelevat jossain Turkissa.\nFerdi Kücükgöl. Kuvat poliisin arkistosta.\nVoi vain taas arvailla millaista porukkaa sieltä on tullut. Kolmikko oli päivää ennen Adrianan murhaa osallistunut johonkin räppivideolle, jossa uhotaan aseiden ja huumeiden kanssa. Poliisi epäilee, että filmillä näkyy AK47, jolla Adriana ammuttiin. Lisäksi filmillä näkyy varastettu Audi A6, jota käytettiin murhan yhteydessä pakoautona.\nKolmikosta kaikki ovat Ruotsin kansalaisia, mutta he tulevat Turkista. Heillä on mahdollisuus saada Turkin kansalaisuus takaisin samantien, koska ovat olleet Turkin kansalaisia aiemmin. Miesten epäillään toimivan näin, jotta jos heidät otetaan kiinni Turkissa, niin palautus ei ole läheskään niin selvää.\nRuotsilla ja Turkilla ei ole muutenkaan mitään palautussopimusta, joten siitäkin lähtökohdasta kolmikon saaminen Ruotsiin voi olla vaikeaa.\nAdriana murhattiin 2. elokuuta viime vuonna Botkyrkan Hallundassa sijaitsevalla huoltoaseman pihalla. Tyttö oli tulossa McDonaldsista ulos yöllä, kun ampujat saapuivat paikalle. Kalasnikovilla ammuttiin 21 laukausta ja Adrianaan osui kaksi. Hän kuoli pian sen jälkeen sairaalassa. Kymmenen muutakin henkilöä oli tulilinjalla, mutta vain tuurin kaupalla muut eivät saaneet osumia.\nTurkkilaisten tarkoituksena oli tappaa kaksi nuorta gangsteria, jotka seisoivat McDonaldsin ulkopuolella, mutta Kalasnikovin käsittely liikkuvan auton ikkunasta ei mennyt kuten Strömsöössä.\nKolmikko on vangittu poissaolevana.\nOstaisitko näiltä miehiltä käytetyn Audin?\nEipä se tuo tyttöä takaisin. Mutta ”kyllä piru perillisensä löytää”!\nOnkohan tuossa kyse matupitoisen ”koraanikoulun” ilmiöoppimisesta vai ihan perinteisestä koulukiusaamisesta ?\nVetlanda ananaspuukottaja yritti tosissaan tappaa seitsemän miestä ja sai elinkautisen.\nPaljonko rangaistusta saavat kolme turkjäbää jotka kokkeli-cannabis-tramadolipäissään vahingossa ampuivat pikkutytön? Pari vuotta törkeästä sitä sun tätä? Eli grovt vapenbrott, grov misshandel, grovt vållande till annans död?\nOn kyllä paljon mahdollista, että tuo tuomilauselma on grov vållande till annans död eli törkeä kuolemantuottamus ja ampuma-aserikos.\nNimittäin jos pystytään näyttämään toteen, että tyttö ei ollut kohde vaan hän kuoli vahinkolaulauksiin, niin silloin ei ole kahta sanaa, etteikö se olisi kuolemantuottamus. Hyvällä tsäkällä voisi mennä tappona, mutta ei murhatan.\nKuolemantuottamuksessa tuomio voisi olla jotain muutamasta vuodesta ehkä max neljään viiteen kuuteen vuoteen.\nNyt nämä Kuckopojjaat sanovat haluavansa tulla takaisin Ruotsiin todistaakseen että ovat syyttömiä eivätkä he sitäpaitsi paossa olleet vaan piiitkällä lomalla kotimaassaan. Tietävät kyllä ettei Erdokani heitä palauta.\n7000 afgaania saivat sitten varhaisen joululahjan kun palautukset ja käännytykset lopetettiin. Nyt voivat ne jo ulosheitetytkin tulla takaisin ja loput kömpiä esiin kivien alta. ”Yritetään yhdessä vielä”, pusipusi.\nJa mitä tanskalaistenkivittäjiin tulee on Ruotsin salaisena aseena AIVORIIHI (”poliser, kriminaltekniker, beteendevetare, rättspsykiatriker, rättsläkare”) joka profiloi esille kivittäjät. Vähän niinkuin Palmegruppen. 37 vuoden päästä tiedetään jotakin.\nAudi nyt on niin surkeaa VAG-laatua, että sitä en ostaisi keneltäkään. En käytettynä enkä uutena. Volkkari mikä Volkkari, tunnetaan myös pirkkamersuna, sekä rinkelimersuna.\nTästä jutun tapauksesta muistui, että eikö Suomessakin päästetty siinä jossain jutussa, tekijä pakenemaan ulkomaille. Eikä ole varmaan vieläkään saatu kiinni.\nVastaa... Ei audia\nMarokkolainen murhasi suomalaisen tyttöystävänsä, jäi kiinni, vangittiin ja oli kahdesti käräjilläkin. Sitten käräjäoikeus päästi tyypin poliisin suureksi tyrmistykseksi vapaalle jalalle eikä määrännyt edes matkustuskieltoa.\nSälli hävisi saman tien isiensä maille Marokkoon. Hänen olinpaikkansakin tiedetään, mutta ei vain saada Suomeen.\nLisää tapauksesta tuolla:\nAyoubi El Yaakoubin ei murhannut, hän vai puolusti perheen kunniaa ja rispektiä. Kun kyseessä on Ayoubi El Yaakoubin rispekti, ei siinä vaimon henki ole minkään arvoinen -varsinkaan jos vaimo on vääräuskoinen, säkitön ja huonomaineinen. Ja voihan Ayoubi El Yaakoubin hankkia uuden vääräuskoisen vaimon tapetun tilalle, ja tappaa sitten tarvittaessa senkin.\nNo mutta niinpä tietysti! Miten ihmeessä minäkin tällä tavalla sekoilin?\nKyllä Turkkilainen poliittinen systeemi on ollut aina erittäin suuressa korruption vallassa. Mutta epäilen, että Turkkilainen oikeusturva ei jakaa mitään oikeusturvaa tämän luokan kangsterille. Onhan kyseessä kuitenkin murha jonka uhri on lapsi. Turkissa on ollut yksi ainoa rehellinen johtohamo, sekin oli nainen ( Tansu Ciller)\nNyt kun Pt-media julkaisi henkilöiden kuvat julkisuuteen niin jää vain nähtäväksi, että luovuttaako Turkki lapsimurhaajat Ruotsiin.\nTodennäköisesti ampujat saavat Turkissa sankarin vastaanoton. Sharialain mukaan vääräuskoisen tappamisesta ei tule määrätä rangaistusta.\nPT-Median pitäisi lähettää juttu kuvineen turkkilaisille valtamedioille, saattaisivat vaikka julkaista.\nVastaa... Pitänee informoida\nEhkä paremminkin turkkilaisille vastamedioille, mikäli sellaisia on Erdo-kaanin islamistisessa diktatuurissa?\n”Pakolaiset” voivat aina palata kotimaahansa turvaan.\nMihin me voimme mennä? Kohta on kotimaakin viety jalkojen alta ja muutettu tulijoiden kotimaiden kaltaiseksi persereikävaltioksi.\nSitten vaan turvapaikkaa hakemaan USAsta tai Venäjältä?\nEihän nuo mitään pakolaisia ole koskaan olleetkaan, jos Turkista ovat tulleet. Pohjasakkaa ja kusisia rikollisia, jotka pitäisi viedä saunan taakse. Ehkä saunaa parempi ratkaisu olisi joutua Turkin tai Venäjän vankilaan eliniäksi.\nVoimme joukottain muuttaa pääministerin virka-asuntoon turvaan. Käsittääkseni siellä on runsaasti turvamiehiä huolehtimassa meidän kaikkien turvallisuudestamme. Lisäksi Sanna kertoi tykkäävänsä vessanpesusta ja muista siivoustöistä, joten meillä on sitten palvelijakin kokoajan paikalla.\nJa aamupalatarpeet iltasyömisineen ja saunakaljoineen talon puolesta.\nLähtökohtaisesti voisi tietenkin ajatella, miten voisi tehdä omasta kotimaastaan taas isänmaan. Unkarilaisilla, tšekeillä, slovakeilla ja puolalaisilla on siihen vastaus\nLuonnollisesti helpompaa on toki miettiä, minne voisi juosta karkuun.\nSotasukupolvi, eli isovanhempieni sukupolvi ei miettinyt sellaista.\nOnneksi he ovat jo suurimmaksi osaksi turpeen alla,\neivätkä näkemässä, miten täällä nyt mietitään karkuun juoksemista ja missä voisi elää leveimmin pakolaisena sen sijaan, että\nedes yrittäisi tehdä jotain oman maansa eteen.\nMiehekkäästi tappoivat pikkutytön ja miehekkäästi ottivat asiasta myös vastuun, siis niinkuin muslimin silmillä asiaa katsottuna. Mites toi rispekti tämmöisissä tilanteissa..? Tyttö on kuollut eikä yksikään muslimi sano pihahdustakaan. Hienoja ihmisiä. Laatuyksilöitä. KUNNIALLISIA MUSLIMIMIEHIÄ.\nVastaa... Kuolkaa Kuppaan\nÄänestysvalinnoilla länsimaat on pilattu. Haluasin kysyä Ruotalaisilta äänestäjiltä, ymmärtävätkö he ollenkaan itse pilanneen oman maansa?\nVastaus kysymykseesi on aivan selvä: Hitsari on hoitanut homman ihan hyvin, mutta kun ne perkeleen ruotsidemokraatit tulivat sotkemaan.\nJos nuo saadaan turkissa satimeen niin ihan älytöntä pyytää tyyppejä ruotsiin tuomittaviksi, paras kun saisivat tuomion turkin lakien mukaan ja istuisivat kakkunsa turkkilaisessa vankilassa.\nSellainen 40v per naama saattaa paukkua, ei mikään saunareissu siis.\nVastaa... Migri Snagari\nTurkki ei kansallis-sankareitaan tuomitse.\nLast edited 12 days ago by Sami\nSiinä taas niille näpäytys jotka puolustelevat turkkilaisia maahanmuuttajia ja kuinka ”rehellisiä” pitsanpaistajia ovatkaan.\nKyllä se niin on että pelkkää paskaa tulee Afrikasta, Lähi-Idästä kuin Turkistakin. Emme ole ikinä tehneet näillä mitään ennen, emme tee nyt eikä tulla tekemään tulevaisuudessakaan.\nOsa todella ylimielisiä kusipäitä eikä heidän naiset saa seurustella länsimaalaisten kanssa, heillä tietysti täysi nussimavapaus länsimaisiin naisiin.\nOvat rasisteja ja jättävät lisäksi hyvin usein veroja ym maksamatta, usein jää länsimainen tavarantoimittaja ilman rahojaan.\nKonkurssitehtailua ja serkkutyöläisiä, serkkuja riittää joiden nimiin saa aina uuden yrityksen.\nPitäisi potkia vittuun länsimaista, tämä on kylmä fakta ja olisi parempi länsimaalaisille.\nEurooppalaiset miehetkin voisivat kollektiivisesti päättää että naisten sekaatuminen ählyihin ja afrikkalaisiin loppuu nyt eikä meitä kiinnosta eu:n ulina kuten ei unkaria ja puolaakaan. Ainiin mutta ei käy, koska miesten päivät kuluvat pelejen ja netflixin parissa tai ovat pridehomoilun ja vihreiden kannattajia\nMinua ei sinänsä kiinnosta mitä kukakin alapäällään tekee, mutta joidenkin paikallisten naisten vinoilu paikallisille miehille kun seurustelee ulkolaistaustaisen kanssa, niin se kyllä vituttaa.\nEi sellainen nainen ajele ihan täysillä valoilla.\nVerrokiksi voidaan ottaa paikallinen mies jolla on ulkolaistaustainen naisystävä, niin tämä mies ei virnuile paikallisille naisille asian johdosta.\nEikä kyseessä ole ulkonäköasia, kaikennäköisistä ihmisistä on kyse.\nVoi olla niinkin, että Ruotsin rehellisemmistä turkkilaisista tulee vähän apua tutkintaan. Äijillä oli kuitenkin tuttavapiirit, jotka eivät halua ongelmia noista idiooteista.\nJos olisin sellaista tyyppiä, joka lyö vetoa, laittaisin rastin ruutuun tuon vaihtoehdon puolesta. En usko ruattin poliisin (kuten suamenkaan) kykyyn selvittää avaruuskirurgien kepposteluja ilman sisäpiirin livertelijöitä.\nVuonna 2015 Turkin presidentti Erdogan lupasi ottaa Eurooppaan vuosina 2014-15 tulleet 1.7 milj pakolaista, jos Eurooppa ottaisi 7 milj turkkilaista. Toki Euroopalla olisi silloin yksi ainoa maa, johon se voi palauttaa karkoituspäätöksen saaneita tai josta sinne paenneita rikollisia ei luovuteta tuomiolle. Nyt sillä on niitä kymmeniä. Muutoin en usko Euroopan menettäneen mitään, kun se ei suostunut diiliin.\nLänsimaita ei mädätä Turkki, vaan länsimaiden omat kotoisat mädättäjät.\nNoita Kuckujöötejä näyttää asuvan Ruotsissa useampikin. Taitavat kaikki olla sukua?


Tieto- ja viestintätekniikan ammattitutkinto, Datanomi (AT) - Koulutuskeskus Salpaus\nEtusivu | Tieto- ja viestintätekniikka\nWindows-työasemat ja palvelimet\nKuvankäsittely ja taitto\nTutkinto suoritetaan työn ohella. Ammattitutkinto suoritetaan osoittamalla tutkinnon perusteissa vaadittava ammattitaito tutkintotilaisuuksissa, normaaleissa työtehtävissä, jotka arvioidaan. Salpaus järjestää valmistavan koulutuksen, ohjauksen tutkintotilaisuuksien suunnitteluun ja toteuttamiseen sekä perehdyttää työpaikka-arvioijat arvioimaan tutkintosuorituksia.\nTarkemmat tiedot sisällöstä saa tutkinnon perusteista.\nTutkinnon suorittanut työskentelee erilaisten tieto- ja viestintätekniikka-alan ja niitä tukevien organisaatioiden palvelu-, asiantuntija- tai tukipalvelutehtävissä. Tutkinnon suorittaneen henkilön asiakkaat voivat olla ulkoisia tai sisäisiä asiakkaista.\n• Ohjelmiston suunnittelu -tutkinnon osan suorittaja osaa arvioida asiakkaan tarpeet ja suunnitella käyttöliittymiä, käytettävyyttä, tietorakenteita ja ohjelmistoarkkitehtuurin yhdessä asiakkaan ja työryhmän kanssa.\n• Ohjelmiston toteuttaminen, testaaminen ja käyttöönotto -tutkinnon osan suorittaja osaa analysoida spesifikaation ja laatia projektisuunnitelman ja toteuttaa ohjelmiston sekä testata sen.\n• Palvelin- ja työasematuessa toimiminen -tutkinnon osan suorittaja osaa hoitaa hankintaprosessin, asentaa laitteiston ja ohjelmistot sekä ylläpitää laitteistoa.\n• Tietoliikenneverkkotuessa toimiminen -tutkinnon osan suorittaja osaa dokumentoida tietoliikenneverkon, asentaa lähiverkon ja ylläpitää sitä.\n• Sovellus- ja neuvontapalvelutuessa toimiminen -tutkinnon osan suorittaja osaa suunnitella tieto- ja viestintäteknisiä palveluja ja opastaa tai kouluttaa käyttäjiä.\nTutkintoon valmistava koulutus ja ohjaus on suunnattu tietojenkäsittelyalalla töissä oleville ammattilaisille, jotka haluavat suorittaa Tieto- ja viestintätekniikan ammattitutkinnon näyttötutkintona.\nTutkinnon suorittaja saa tutkinnon suorittamisen ajaksi maksutta käyttöönsä ohjauksessa tarvittavat MS Office 365 sovellukset sekä Salpauksen verkko-oppimisympäristön. Tutkinnon perusteissa vaadittava ammattitaito osoitetaan työtehtävissä ja tutkintotilaisuuksissa jotka arvioidaan työpaikalla. Tutkinnon suorittamisen ohjaus tapahtuu käynnein työpaikalla sekä etäohjauksena mm. Skype for Business ja verkko-oppimisympäristön avulla.\n345,00 € valmistava koulutus + 58 € tutkintomaksu (alv 0 %).\nTutkinnon näyttötutkintona suorittanut voi hakea ammattitutkintostipendiä, jonka suuruus on 395 euroa (tai 456 euroa, ellei ole aikaisemmin suorittanut toisen asteen tutkintoa).\nTutkinnon suorittamisaika on yksilöllinen, riippuu työtehtävistä.\nOpettaja Teuvo Tiihonen\npuh. 044 708 0818


tähän kirjoittavat Iris js Raimo\nOULUUN JA SEELARIIN 3/8 sunnuntaina\nMarjaniemestä lähdettiin kotisatamaan klo 10. Sää oli edelleen lämmin ja aurinkoinen, +24 astetta.\nTuuli 5m/s ja lounaalta. Purjeet rullattin ulos jo satama-altaassa. Kovalla tuulellahan tulo Marjaniemeen on haasteellista kapean suuaukon vuoksi.\nEipä sitä purjehdusta saatu taaskaan pitkälle jatkaa. Tunnin perästä oli taas tyyntä ja ihan pläkää.Klo 14.50 tultiin Seelariin.\nKotivesille saavuttaessa nostimme kaikkien vierailtujen maiden vierasliput saalinkiin.\nRuotsi, Gotlannin lammaslippu, Puola,( Gdanskin iso punainen kaupungin lippu), Liettua, Latvia ja Viro.\nKotisatama Seelar,i, Oulun Työväen Pursiseura ry, OTPS\ns/y Sea Iris ja me kaksi\nLenni ja Aleksi\nS/y Zana ja Taina ja Olli\nIloinen ja tyytyväinen reissuporukka kotisatamassa\nEskaderilaiset kotisatamassa ehjinä ja tyytyväisinä onnistuneeseen matkaan.\nRannassa olivat lapsukaiset vastassa. Olihan mukavaa taas tavata !! Otettiin vähän kuvia muistoksi molemmista veneistä ja miehistöistä. Sitten istuttiin veneessä nauttimassa virvokkeita ja keksiä ja suklaata.Ja siinä helteessä oli pakko käydä uimatasolta uimassa. Aleksihan jo ui itsekseen, mutta Pyrylle ja Lennille laitettiin pelastusliivit varmuuden vuoksi, syvää kun oli.\nMyöhemmin ajettiin ravintolan edestä omalle paikalle. Vain ihan välttämättömät tavarat otettiin mukaan kotiin.\nOlihan kotiin mukava tulla !! Mutta mukava oli matkakin ja matkaseura !! Kiitos Taina ja Olli !! Ja kiitokset teille kaikille hengessä mukana olleille !!! S/Y Sea Iris Iris ja Raimo\nLähettänyt s/y seairis klo21,54 maanantaina, elokuuta 11, 2014 Ei kommentteja:\nHAILUODON MARJANIEMI 2/8 la-su\nJa helle jatkuu; aurinkoista ja 24 astetta. Tuuli oli lännestä ja 6m /s. Isopurje ja kone oli päällä aluksi.\nLucky Sunday rahtilaiva oli tulossa Kokkolan satamaan. Luotsivene vei sinne luotsin. Ihailtiin luotsiveneen kulkua.\nGenaakkerilla ajeltiin välillä ja välillä genoalla puomin kanssa ja genaakkerilla virsarina kokeilumielessä. Tuuli tyyntyi sitten ja otettiin kone avuksi ja genaakkeri sukkaan ja keulapurjekin pois.\nKlo 12.30 oltiin Ulko-Kallan ja Maa-kallan välissä.\nSitten keitettiin potut ja syötiin sillin ,munan ja salaatin kanssa.\nKlo 16 ohitettiin Nahkiainen. Lämmintä oli jo 28 astetta. Oikealla näkyi Rautaruukin piiput. Vävy on teräsmies.\nVuorotellen käytiin "joogaamassa " hytissä.\nKlo 19 nostettiin jonoon solmitut reissun vierasliput liehumaan oikealle puolen. Silloin alkoi Hailuoto häämöttää taivaanrannassa.\nMarjaniemeen tultiin klo 21. Matkaa tehtiin 81mailia ja kesti 13 tuntia.\nMarjaniemessä on toinen laituri rikkoutunut talvella. Vieraslaituri näytti uhkaavasti melko täydeltä. Veneet olivat kiinnittyneet kyljittäin ja poijut kelluivat tyhjinä. Molemmat Zana ja me kiinnityimme kuitenkin laiturin päähän ja poijuihin. Joku mies yritti neuvoa meitä menemään tankkauslaituriin. Dieseliähän ei ole täällä saatavilla enää. Sanoin keulasta, että älä unta nää. Tähän me tulemme molemmat. Ja hyvin päästiin ja sovittiin. Myöhemmin illalla oli vielä tulijoita. Paikat järjestyi. Täälläkin olis opas- kyltti paikallaan. Muutenkin Marjaniemen sataman toiminnassa olis jalostamisen paikka.\nTainan kanssa käveltiin rantaa uudelle mökkialueelle. Hyvää teki kävely kintuille. Kuvia ei tullut atettua. Aikaisemmilta reissuilta niitä kyllä on. Muistaakseni esim. Kanarian reissun alkuosasta.\nLaitiset olivat tulleet Luleåsta Bavariallaan. Istuttiin vielä iltaa Eeva-Marian ja Heikin kanssa.\nKOKKOLAN TANKKARI 1/8-2/8 pe-la\nKummelskäretistä lähdettiin vähän yli klo 12. Tuulta oli vain 2m /s aluksi ja sittenpä se tyyntyi ihan pläkäksi.\nLämpömittari näytti 31 astetta. Aurinkoa otettiin ja autopilotti hoiti menon. Pietarsaaren kohdalla piti soittaa sukulaisille, että ohi ajellaan tällä kertaa, kun on jo koti-ikävä melkoinen.\nSää oli kyllä mahtava. Ihmeteltiin vain missä pohjoisen veneilijät ovat, kun vastaantulijoita ei näy ollenkaan.\nTakaa nähtiin vain Pietarsaaresta tullut ruoppaaja mikä pukseerin avustamana käy tyhjentämässä lastiaan kauas merelle tiettyyn paikkaan.\nKlo 17 sitten tuuli nousi ja tunnin päästä tuuli jo 8 m/s suoraan takaa. Suunta oli kääntynyt koillisesta lounaaseen. Avattiin keulapurje loppumatkaksi.\nTankkarissa oltiin klo 19.15. Matkaa kertyi 42 mailia . Satamamaksu on 10 euroa. Sähköä ei ole eikä muitakaan mukavuuksia paitsi ulkohuusi. Saunata saa eri maksusta. Mutta maisemassa ja tunnelmassa löytyy !! Laiturissa on poijukiinnitys. Fiksusti ovat pistäneet kyltin laituriin jossa lukee, että ainoastaan poijukiinnitys. ( molemmilla kotimaisilla kielillä) Näinpä satamaan mahtuu enemmän väkeä kun ei päivällä tulevat kylkikiinnityksellä tuki koko laituria. Ehkä yhteensä viis moottorivenettä oli kaksiosaisessa satamassa. Myöhemmin illalla tuli purjevene Öjasta. Yhteysalusta ei nyt näkynyt.\nSatamakonttori ja kahvila\nYstävämme Björndalit tulivat illalla moottoriveneellään Tankkariin meitä tapaamaan. Istuttiin porukalla iltaa meidän veneessä ja myöhemmin vielä grillikatoksessa makkaranpaistossa. Vähän oli muitakin lisukkeita nyyttikesti tarjoiluna. Ilta jo pimeni ja alkoi pieni sade ja salamointi mantereen yllä. Jyrinöitä ei ollut ollenkaan.\nSalamat olivat sitäkin mahtavampia. Meillä oli katto päällä katoksessa.\nKaupunkiin ei maltettu ajaa. Se koti-ikävä ! Ulla-siskolle meni paketti Björndalien mukana.\nAamulla jatkettiin matkaa vasta klo 8.\nMIKKELINSAARTEN KUMMELSKÄRET 1/8 pe\nRaippaluodosta jatkettiin aamulla klo 7.05 taas kohti pohjoista. Sää oli pilvipoutaa ja 22 astetta lämmintä.\nKoneajoa oli koko matka saariston läpi. 3,6 metrin väylältä siirryttiin 2,4 metrin väylälle kohti Kummelskäretiä. tuuli oli koillisesta ja mitättömän pientä. Reitillä ohjaa linjamerkit ja enimm. länsi-, itäviitat.\nPerille saavuttiin klo 11. Matkaa oli 17 mailia. Ajateltiin syökästä ja viipyä vain vähän aikaa. Laituriin tuli mies meitä vastaan. Pari moottorivenettä oli ennestään paikalla. Mies osoittautui majaisännäksi.\nHaluttiin käväistä ennestään tutussa satamassa. Olihan sääkin lämmin uimista varten. Vaahdotin hiukset ja hyppäsin uimatasolta pesulle. Lämmitettiin hernesopat ja sitten käytiin kahvilla luotsirakennuksessa ja kiivettiin torniin maisemia ihailemaan.\nOlipa iloinen yllätys, kun luotsirakennus oli maalattu ja toimintaa tehostettu. Vaasalainen porukka oli Metsähallitukselta saanut ilmaiseksi sataman hoitaakseen. Talvella olivat kokoilleet ja sopineet toiminnasta. Viikon tai kaksi kerrallaan kukin hoitaa homman., Luotsituvassa on kahden hengen huoneita 10. Vrk maksu on 30 euroa/ henkilö. Lapsi pääsee muistaakseni vitosella lisävuoteessa. Sauna ja vuodevaatteet sisältyvät hintaan. Asukkaille on käytössä keittiö omien ruokien kokkaamiseen. Eri maksusta talossa saa aamupalan ja lounaan valmiina. Luotsirakennuksen näköalatornista on hyvät maisemat ympäriinsä. Saari on kovin kivikkoinen , mutta kaunis. Kalastajat asuivat täällä 1600-1800 luvuilla kivimajoissa. Näitä asumusten pohjia on vielä nähtävissä.\nYhteysalukset kuljettavat ihmisiä saarelle Vaasasta. Mainontaa ovat tehostamassa. Nytkin odoteltiin isoa porukkaa saarelle. Tulivat just kun me lähdettiin jatkamaan matkaa kohti Kokkolan Tankkaria. Mittari näytti jo 27 astetta ja meri tyyni.\nVAASA, RAIPPALUODON SILLAN SATAMA 31/7 to\nKaskisista löysättiin köydet klo 7.45. Sää oli pilvinen, 23 astetta lämmintä ja tuuli etelästä 5 m/s.\nKeulapurje avattiin heti lähtiessä koneen avuksi. Suunnattiin sitten pohjoiseen menevälle väylälle.\nKlo 10 oltiin Gåshällaniin vievän väylän kohdalla. Sinneppä ei oltu menossa.\nKoko matka ajeltiin purjein kunhan päästiin Kaskisista ulos merelle. Klo 12.30 alkoi Vaasan kivikkoväylä.\nTuuli oli jo takaa. Ajeltiin virsikirjalla ja välillä ilman. Klo 13 alkoi tikutusreitti. Tuulta oli 7-8 m/s ja puuskissa jopa 15 m/s.\nJiipattiin välillä useaan kertaan. Kippari hoiti purjeet ja meikä oli ruorissa käsiohjauksessa. Autopilotti ei tykännyt reitistä eikä haastavasta tuulesta.\nKlo 16 ylitettiin Vaasaan vievä laivaväylä. Haasteellista ja jännää oli meno.\nKlo 17.30 tultiin Raippaluodon sillan satamaan. Ajateltiin , että se olisi sopivasti suojassa tuulelta, mutta eipäs. Täällä kuitenkin oltiin. Pääsimme hyvin poijuun ja kiinnittymään laituriin. Zanalla oli vaikeampaa. Vettä oli kylkikiinnitykseen liian vähän. Poiju heillä ei pitänyt, mutta me olimme jo valmiina ottamaan heidät vastaan. Käysin vedettiin Zana laituriin. Olli kävi siirtämässä kumiveneellä poijuhaan toiseen poijuun. Illasta tuuli rauhottui. Matkaa oli tehty 61 mailia ja aikaa meni 9 tuntia ja 45 minuuttia.\nKansipäällikön kuvaama kohde satamassa\nRaippaluodon satama, silta taustalla.\nSatamassa on ravintola, kahvila ja Kvarken info. Merenkurkun saaristo ja Ruotsin puolen korkearannikko on merkitty maailmanperintökohde luetteloon ainutlaatuisuutensa vuoksi v. 2006. Jääkauden aikaansaamaa on tämä erikoinen maanmuodostus.\nSatamamaksu täällä on 5 euroa ja sähköstä menee 5 euroa lisää. Yöpaikkana ihan ok satama.\nPienessä tuulenvireessä idästä saimme purjehtia lähes puoleen päivään. Genaakkeri otettiin keulaan. Isopurjekin oli päällä. Vauhtia oli 5,5- 6 solmua. Puoliltapäivin taas tyyntyi ihan pläkäksi.\nLämpömittari näytti 34 astetta.\nAjeltiin Zanan kanssa rinnakkain koneet tyhjäkäynnilla. Uitiin veneen perässä uimatasolta rapuista kiinni pitäen. Olipa virkistävää siinä helteessä. Alla oli 22 metriä vettä eikä sinilevästä merkkiäkään.\nIlma viilentyi klo 16 maissa. Tuulikin sen verran, että rullattiin keulapurje auki. Parin tunnin päästä lähestyttiin\nKaskisten satamaa. " Jenniäpä " ei saatu sisään vaan köysi oli jumittunut rullaan.. . . Aina välillä sattuu ja tapahtuu. Ajoimme vierassataman edessä olevaan leveään laituriin. Hyvin päästiin vaikka keulapurje lepatti ulkona. Siinä sitten otettiin alas koko purje täkille ja rullattiin se kasaan siinä leveällä laiturilla. Onni oli siinä myötä. Jatkettiin siitä varsinaiseen vierassatamaan. Matkaa oli tehty 77 mailia ja aikaa siihen meni 12 tuntia.\nTuntui, että aika kului nopeasti taas. Tulee siinä rampattua istumakaukalon ja salongin väliä tiuhaan päivän mittaan ( 6 rapun askelmaa ylös ja alas ).\nTaivaalla näkyi uhkaavia pilviä ja ilma oli viilentynyt. Laiturissa meitä tuli vastaan nykyään satamaa pitävä mies. Perheensä kanssa hoitaa satamaa klo 12-22 . Illastahan veneet useimmiten tulevat satamaan ja usein vielä pitkän päivän purjehdukselta. Ystävällinen ja puhelias pariskunta. Polttoainetta on myynnissä aukiolon ajan. Perheessä on 13 ja 17 vuotiaat tyttäret. Isä kertoi, että homma on ihan hyvä lastenkin kannalta. Oppivat tytötkin työelämää ja siinä sivussa suomenkieltä ja englantiakin. Kotikieli perheessä on ruotsi.\nSatamamaksu on 13 euroa /yö ja sähkö 3 euroa. Pesukone ja suihkut ovat käytössä samaan hintaan.\nIllan mittaan vähän satoi ja jyrisikin, mutta ei pahemmin. Laiturissa oli ennestään vene Pietarsaaresta ja toinen Hollannista.\nKipparit saivat korjattua meidän rullan alkuillasta.\nPorukalla pidettiin vohvelikekkerit illan ratoksi. Sää ei houkutellut ulkoilemaan. Ja hiljainen Kaskinen on jo aikaisemmin kierretty , mutta välisatamana paikka on verraton.\nLähettänyt s/y seairis klo21,54 torstaina, elokuuta 07, 2014 Ei kommentteja:\nRAUMAN KYLMÄPIHLAJA 29-30/7 ti-ke\nKustavin Lootholmasta lähdettiin tankkauksen ja satamamaksun maksamisen jälkeen klo 8.10.\nAurinkoinen oli aamu ja mittarissa lukema 26 astetta. Lahdenpoukama oli ihan tyyni.\nKapeaa väylää tikutusten välissä ajettiin. Viimeisten väylämerkkien kohdalla tuntui pieni raapaisu köliin.\nVäylän syvyys oli 2 metriä kartan mukaan. Sama kaksi metriähän on Sea Iriksenkin syvyys.\nSuunta otettiin kohti Kylmäpihlajaa. Minulla on tapana reissuilla merkata kartoille silloin tällöin veneen sijainti kartalla. Mielenkiintoista on seurata aikaisempia kulkuja. Esimerkiksi vuonna 2009 mentiin tästä alas etelään vain parin mailin päästä. Muita merkintöjä on vuosilta 2008 ja 2012 samoilta alueilta. Vuonna 2011 ja 2008 ajetiin etelään Ruotsin rannikkoa myöten ja palattiin pohjoiseen Suomen rannikkoa.\nAlkumatkasta vastaan tuli kolmimastoinen puuvene jossa oli suorakaiteen muotoiset purjeet. Joku perinnejuttu varmaan oli. Mekin saimme purjehtia iltapäivällä pätkän ihan hyvää kyytiä. Tuulta oli 10-11 m/s lanteelta. Sittenpä taas tyyntyi.\nPurjeet kuvassa eivät näytä suorakaiteen muotoiselta. Johtuu kuvakulmasta.\nLähellä Kylmäpihlajaa nähtiin moottorivene, jossa oli paljon ihmisiä. Ajelivat hiljokseen. Sitten levittivät tuhkaa keulasta tyyneen ja aurinkoiseen mereen.\nKylmäpihlajan satamassa oltiin klo 15.50. Matkaa oli tehty 42,5 merimailia.\nSatamakonttori, infopiste sekä museo. Taustalla entinen luotsirakennus jossa nykyisin hotelli.\nSatamassa oli muutama pieni moottorivene. Ilmeisesti Rauman kaupungista lähteneet uintireissulle.\nYhteysalusta ei nähty siellä ollessamme nyt ollenkaan. Illan mittaan tuli paikalle vielä pari purjevenettä.\nSaari oli ennallan, mutta rantakahvilan eteen oli rakennettu avoterassi. Meidät kutsuttiin Zanaan Olavin päivän kahveille. Sitten tietenkin piti hypätä helteessä uimaan.\nEntinen luotsirakennus toimii edelleen hotellina. Satamamaksu maksetaan rannan kahvilaan--20 euroa/yö. Sisältää oleelliset. l. sähkön ja pesutilat luotsirakennuksessa. Saunasta peritään veneilijöiltä 5 euroa/ henkilö.\nSaarihan on karu kalliosaari suurine tyrnipensaineen. Rannassa on parikin grillipaikkaa. Uutena ilmiönä oli rannassa aamulla tepastelevat valkoposkihanhet. Näkyivät näykkivän tyrnipensaita. Rantarakennuksessa on museo ja kuvia saaresta ja alueen historiasta. Opiskelijoita palkataan kesätyöhön saarelle.\nLuotsirakennuksen edessä on terassialue ja sen vieressä kylttejä muistuttamassa "tiiravaarasta " kallioilla.\nSeuraavana aamu oli vähän viileämpi. . . vain 23 astetta ja pieni tuulenvire kävi satama-altaassa. Käväisin aamulenkillä ja sitten ihailin valkoposkihanhien tepastelua rannassa. Kuviakin otin.\nKlo 7 jatkettiin matkaa kohti Kaskista.\nRAUMAN KYLMÄPIHLAJA 29-30/7 ti-ke Kustavin Lootho...\nKASKINEN 30-31/7 Pienessä tuulenvireessä idästä s...\nVAASA, RAIPPALUODON SILLAN SATAMA 31/7 to Kaskis...\nMIKKELINSAARTEN KUMMELSKÄRET 1/8 pe Raippaluodost...\nKOKKOLAN TANKKARI 1/8-2/8 pe-la Kummelskäretistä ...\nHAILUODON MARJANIEMI 2/8 la-su Ja helle jatkuu; ...\nOULUUN JA SEELARIIN 3/8 sunnuntaina Marjaniemest...


Seura / Suomen Taiteilijaseura\nUskomme taiteen itseisarvoon.\nOlemme arvostettu keskustelu-kumppani.\nSuomen Taiteilijaseura yhdistää kuvataiteilijoita.\nSuomen Taiteilijaseura - 150 vuotta kuvataiteen puolesta\nSuomen Taiteilijaseura tekee peräänantamatonta työtä hyvinvoivan kuvataiteen ja taiteilijakunnan eteen. Perimmäisenä tehtävänä on valvoa ja edistää kuvataiteilijoiden asemaa, työllistymistä ja työn tekemisen edellytyksiä sekä vahvistaa taiteen merkitystä.\nKuvataiteilijoita yhdistävänä toimijana tarjoamme ajankohtaista tietoa alasta ja kehitämme kuvataidekentän käytäntöjä sekä rakenteita. Jäsenjärjestöinä ovat keskeiset kuvataiteilijoiden liitot.\nJärjestämme vuosittain nykytaiteen näyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Kotimaisista näyttelyistä tunnetuimmat ovat Taiteilijat- ja Nuoret -näyttelyt.\nJulkaisemme kuvataiteilijoiden ammattijulkaisua, verkkojulkaisu Taiteilija-lehteä.\nSuomen Taiteilijaseura toimii aktiivisena asiantuntijavaikuttajana ja edunvalvojana, joka vaikuttaa kuvataidetta koskevaan kulttuuripolitiikkaan ja lainsäädäntöön. Tarjoamme vankkaa ja luotettavaa tietoa niin suurelle yleisölle kuin päättäjille antamalla ajankohtaisia lausuntoja sekä osallistumalla kuvataidetta koskeviin tutkimushankkeisiin.\nVerkkomatrikkeli on kattava suomalaisten ammattikuvataiteilijoiden luettelo, joka tarjoaa tietoa ja kontakteja sekä kuvataiteen kentälle että taiteen tilaajille.\nOlemme arvostettu keskustelukumppani, jonka näkemyksiä kuunnellaan. Suomen Taiteilijaseura on kaikkien kuvataiteilijoiden sekä kuvataiteen äänitorvi!\nSuomen Taiteilijaseura on kuvataiteilijoita yhdistävä toimija, jonka tavoitteena on hyvinvoiva kuvataiteilijakunta. Suomen Taiteilijaseura toimii kuvataiteen keulakuvana ja vaikuttajana muuttuvassa toimintaympäristössä.\nTaiteen itseisarvon ja taiteilijan työn kunnioittaminen on peruslähtökohta, joka ohjaa kaikkea toimintaamme.


Leovegas Com Fi Fi Peli Starburst Kokea - Nettikasinot ilman Rekisteröitymistä\nUudet nettikasinot: Missä minun pitäisi pelata? Tutkimusosasto ja toimitushenkilöstö päivittävät jatkuvasti uusien kasinoiden luetteloita, jotta voimme antaa sinulle täydellisen, yksityiskohtaisen ja ajantasaisen luettelon uusimmista nettikasinoista, jotka ovat avanneet viimeisen 12 kuukauden aikana. Tässä on tarkistuslista keskeisistä aloista, jotka on täytettävä Leovegas Com Fi Fi Peli Starburst asianmukaisesti: Lisenssi: Sinun tulisi aina harkita vain uusia nettikasinoita, jotka ovat saaneet todellisen pelilisenssin toimiakseen sen jälkeen, kun olet läpäisyt tiukat turvallisuustestit.\nKasinopelien osalta Mercury on hitaasti mutta varmasti mukauttanut suosittua kolikkopelitarjontaansa yhteensopivuuteen iGaming-alustojen kanssa. Näissä kasinopeleissä on virheetön HD-grafiikka, ja ne kaikki perustuvat uusimpaan Leovegas Com Fi Fi Peli Starburst Flash- ja HTML5-teknologiaan. Joten jos pelaat yhtä Merkurin kasinopeleistä verkossa tietokoneellasi, iOS:lläsi tai Android-laitteellasi, saat saman kasinokokemuksen kuin pelikirjastossa Jotkut tämän kasinon suosituimmista kolikkopeleistä\nJos olet nettikasinoharrastaja, olet todella innoissasi siitä, että Playtechin kaltainen kasinoammattilainen pyörittää tänään uusia kasinoita. Jännitys on ymmärrettävää: uudet kasinot tarkoittavat uusia tapahtumapaikkoja, uusia pelejä, tarjouksia ja tietenkin innovaatioita. Jos esimerkiksi pelasit playtech-pohjainen kasino, joka julkaistiin vuonna 2012, olet erittäin utelias vierailemaan uudella Playtech-kasinolla, koska se tarjoaa rajattomat mahdollisuudet pelikokemukseesi. Lue lisää mielenkiintoisia yksityiskohtia nyt: 101 pelit com.


Kiinan pekinginihminen katosi | historianet.fi\nKulttuuri - Arkeologia\nPekinginihminen löytyi ja katosi taas\nKun tutkijat löysivät 40 muinaisen ihmisen jäännöksiä luolasta niin sanotulta Lohikäärmeluukukkulalta Pekingin lähellä, koko arkeologinen maailma oli ihastuksissaan. Eräänä päivänä pekinginihmisen fossiilit sitten hävisivät.\nRuotsalainen geologi Johan Gunnar Andersson taputti Kiinassa niin kutsutulla Lohikäärmeenluukukkulalla olevan luolan seinää katsoen toiveikkaasti avustajaansa, itävaltalaista paleontologia Otto Zdanskya.\n”Minusta tuntuu, että täällä sijaitsee jonkun esi-isämme jäännöksiä, ja nyt ne pitää vain löytää. Se voi viedä kauan aikaa, mutta töitä jatketaan, kunnes luola on tyhjä”, Andersson totesi avustajalleen.\nSeitsemän vuotta aiemmin Andersson oli palkattu etsimään rautamalmia ja kivihiiltä Kiinan teollisuudelle, mutta nyt elettiin kesää 1921 ja hänellä oli ihan muuta mielessään.\nAndersson oli Kiinassa ollessaan oppinut, että kiinalaiset uskoivat ”lohikäärmeenluihin” ja niiden monenlaisiin onnea tuoviin ja parantaviin vaikutuksiin.\nSikäläisessä kansanperinteessä lohikäärmeet olivat ihmisten ystäviä ja auttajia, ja kiinalaisen lääketieteen mukaan murskatuilla ja jauhetuilla lohikäärmeen luilla pystyi parantamaan kaikkea päänsärystä ja masennuksesta sappikiviin, malariaan ja punatautiin.\nYksi parhaita alueita etsiä arvostettuja luita olivat kalkkikiviluolat Lohikäärmeenluukukkulalla Zhoukoudianin kylän lähellä noin 40 kilometrin päässä Pekingistä.\nHuokoinen kivi ja sen halkeamat suorastaan pursusivat esihistoriallisten eläinten hampaita, luita ja jopa kokonaisia luurankoja.\nAndersson oli itsekin nuuskinut Lohikäärmeenluukukkulan luolia ja löytänyt muun muassa hyeenojen, sikojen ja karhujen luiden lisäksi hämmästyksekseen jotain, joka toi mieleen muinaiset kivityökalut.\nNyt hän toivoi, että Wienistä saapunut alan asiantuntija Zdansky löytäisi alueelta jotain ainutlaatuista.\nHän ei tietenkään haikaillut oikeiden lohikäärmeenluiden perään, mutta kenties kukkulalla piili merkkejä esimerkiksi dinosauruksista tai muista sukupuuttoon kuolleista eläimistä – ehkä jopa esihistoriallisista ihmisistä.\nAndersson luotti siihen, että Zdansky vielä tekisi luolista merkittäviä löytöjä, ja hänen aavistuksensa osuikin oikeaan.\nNykyisin pekinginihmisen uskotaan kuuluneen Homo erectus -lajiin.\nTeorioita ihmisen synnystä riittää\nAfrikasta on löytynyt runsaasti varhaisten apinaihmisten fossiileja, ja tutkijat pitävät Afrikkaa ihmissuvun kehtona.\nYleisimmän teorian mukaan Homo erectus eli pystyihminen kehittyi Afrikassa, levisi sieltä muuhun maailmaan ja kehittyi ennen pitkää nykyihmiseksi, Homo sapiensiksi.\nJotkut tutkijat uskovat kuitenkin, että Homo erectus syntyi Aasiassa ja vaelsi sieltä Afrikkaan, missä se kehittyi Homo sapiensiksi.\nHomo erectus -laji oli olemassa noin 1,8 miljoonaa vuotta, joten se oli pisimpään maapallolla elänyt ihmislaji. Esimerkiksi Homo sapiens on ollut olemassa vasta noin 300 000 vuotta.\nPuuttuvan lenkin etsinnät alkoivat\nReilut 60 vuotta ennen Anderssonin ja Zdanskyn tutkimuksia brittiläinen luonnontieteilijä Charles Darwin oli vuonna 1859 julkaissut vallankumouksellisen teoksensa Lajien synty, jossa hän esitti, että ihmiset ja apinat olivat kehittyneet yhteisestä kantamuodosta.\nMonet oppineet torjuivat Darwinin näkemykset kiivaasti.\nAjatus siitä, että ihminen olisi käynyt vuosimiljoonien aikana läpi useita kehitysvaiheita, tuntui heidän mielestään järjettömältä.\n”Löytö on ratkaiseva todiste siitä, että ihmislajin kehto sijaitsi Pohjois-Aasiassa.”\nRuotsalainen Dagens Nyheter -sanomalehti, 1926\nSen ajan vallitsevan teorian mukaan kaikki lajit olivat ilmaantuneet maapallolle nykyisessä muodossaan vedenpaisumuksen jälkeen jokunen tuhat vuotta sitten.\nDarwinin kirja sai kuitenkin varsinkin avomielisemmät tutkijat ajattelemaan asiaa, ja vähitellen yhä useampi ryhtyi Darwinin ajatusten innoittamana etsimään todisteita ihmisen aiemmista kehitysmuodoista.\nSiitä käynnistyi intensiivinen fossiilijahti.\nAivot suurenivat ajan mittaan\nIhmisen sukupuu pohdituttaa yhä tutkijoita.\nZdansky salasi tärkeimmän löydön\nPieni vasara toisessa ja lamppu toisessa kädessään 26-vuotias Otto Zdansky nakutteli väsymättä koko kesän 1921 Lohikäärmeenluukukkulan synkissä luolissa, joissa ainoa valonlähde oli hänen lamppunsa.\nZdansky nukkui yönsä telttasängyssä läheisessä temppelissä, mutta joka aamu hän ryömi takaisin Lohikäärmeenluukukkulan sisuksiin.\nHän kartoitti tunnontarkasti kaikki havaitsemansa geologiset kerrokset, työsti tietään läpi saven ja kalkkikiven ja irrotti huolellisesti löytämiään luita ja hampaita muutaman paikallisen apurinsa kanssa.\nLuolat osoittautuivat todelliseksi paratiisiksi Zdanskyn kaltaiselle kunnianhimoiselle fossiilinetsijälle.\nHän löysi lukuisia sukupuuttoon kuolleiden selkärankaisten fossiileja, mutta loppukesästä 1921 hän teki löydön, jonka hän aivan oikein arveli olevansa elämänsä siihen asti merkittävin: seuloessaan maata, jota oli irrottanut seinämästä, Zdansky hämmästyi nähdessään seulassa kivettyneen poskihampaan, joka näytti selvästi olevan peräisin ihmiseltä.\nVoisiko se jopa todistaa sen, että ihmislaji syntyi alun perin Kiinassa?\nSanaakaan sanomatta Zdansky sujautti hampaan taskuunsa.\nHän ymmärsi kyllä löytäneensä juuri ehkä vanhimman jäljen nykyihmisen esimuodoista, sillä päätellen geologisesta kerroksesta, josta hammas löytyi, sen oli oltava vähintään puoli miljoonaa vuotta vanha.\nZdansky halusi kuitenkin tutkia niin mullistavaa löytöä kaikessa rauhassa ennen kuin kertoisi asiasta kellekään.\nZdansky ei saanut työstään palkkaa, vaan vain hänen matkansa ja ylläpitonsa Kiinassa maksettiin, ja mutta hän oli vastineeksi neuvotellut oikeuden tutkia itse kaikki löytönsä ja julkaista niistä tieteellisiä artikkeleita, mikä olisi tärkeää nuoren tutkijan urakehityksen kannalta.\nRuotsalainen J. G. Andersson oli tärkeä tekijä pekinginihmisen löytymisessä.\nZdansky oli sopinut Johan Gunnar Anderssonin kanssa, että kaikki hänen tekemänsä löydöt kuljetettaisiin ensin Pekingiin.\nSiellä asiantuntijat luokittelisivat, valokuvaisivat ja pakkaisivat fossiilit, ja sitten ne lähetettäisiin Uppsalan yliopistoon Ruotsiin, jotta Zdansky voisi tutkia niitä myöhemmin.\nKenttätyön rahoitus ehtyi vuoden 1923 lopussa. Zdansky lähti Lohikäärmeenluukukkulalta ja matkusti seuraavana vuonna Uppsalaan käymään läpi Kiinasta lähetettyä aineistoa.\nSitä tehdessään Zdansky koki todellisen ihmeen, kun eläinfossiilien joukosta löytyi vielä toinenkin muinaisen ihmisen hammas.\nZdansky pani molemmat hampaat pieneen lasipurkkiin toimistonsa kirjahyllyyn.\nHän ei vieläkään halunnut esitellä niitä julkisesti, vaan hän keskittyi työstämään perusteellista tieteellistä selontekoa Lohikäärmeenluukukkulan löydöistään.\nUutinen esiteltiin kuninkaallisille\nLopulta vasta ruotsalaisten kuninkaallisten vierailu Kiinassa sai Zdanskyn paljastamaan hammaslöytönsä.\nKruununprinssi Gustaf Adolf – myöhemmin kuningas Kustaa VI Aadolf – oli lähdössä vuonna 1926 vaimonsa Louisen kanssa maailmanympärimatkalle, ja yksi suunnitelluista kohteista oli Kiina.\nNiinpä Johan Gunnar Andersson kutsui kruununprinssiparin tapaamiseen Pekingissä kertoakseen heille ruotsalaisista kaivauksista Kiinassa – olihan kruununprinssi itsekin ollut järjestämässä niihin rahoitusta.\nAndersson otti yhteyttä Uppsalan yliopiston paleontologian professoriin Carl Wimaniin kuullakseen, oliko hänen kotilaitoksellaan uutisia mielenkiintoisista löydöistä, joita kuninkaallisen vierailun yhteydessä olisi syytä ottaa esille.\n”Todellisuudessa en ole täysin vakuuttunut niiden [hampaiden] väitetystä ihmisperäisyydestä.”\nRanskalainen pappi Teilhard de Chardin suhtautui löytöön epäillen.\nWiman puolestaan kysyi asiasta Zdanskylta, joka myöntyi lopulta julkaisemaan raportin siihenastisista havainnoistaan.\nlokakuuta 1926 Andersson toivotti vieraat tervetulleeksi Pekingin lääketieteellisen yliopiston auditorioon ja esitteli heille diakuvien kera Zdanskyn raporttia muinaisen ihmisen hampaista.\n”Tämä itsessään varsin vajavainen löytö saattaa osoittautua kaiken Kiinassa tehdyn ruotsalaisen tutkimustyön merkittävimmäksi saavutukseksi”, Andersson ilmoitti juhlallisesti.\nSuuressa salissa vallitsi kunnioittava hiljaisuus. Kaikki tunsivat olevansa läsnä historiallisella hetkellä, jolloin esiteltiin ensi kertaa merkkejä maailman vanhimmasta ihmisestä.\nSaksalaiset kalkkikaivoksen työntekijät löysivät vuonna 1856 ensimmäisen neandertalilaisen kallon.\nKallolöytö ajoi etsimään ihmisen esivanhempia\n1800-luvun alussa tutkijat olivat vakuuttuneita siitä, että ihminen oli luotu juuri sellaiseksi kuin hän oli.\nJoukko saksalaisia kaivostyöläisiä toi elokuussa 1856 saksalaiselle opettajalle Johann Carl Fuhlrottille luunkappaleita ja omituisen kallon, jotka he olivat löytäneet kalkkikaivoksesta Neanderthalin laaksosta Düsseldorfin läheltä.\nFuhlrott kiinnostui luista, tutki ne ja oli tietämättään osaltaan käynnistämässä aivan uutta tieteenalaa, paleoantropologiaa, jossa tutkitaan esi-ihmisten biologiaa ja elintapoja.\nFuhlrottista tuntui, että hän oli saanut käsiinsä jotain merkittävää, mutta ei ollut oikein varma, mitä se oli.\nNiinpä hän otti yhteyttä anatomian professoriin Hermann Schaaffhauseniin, ja tämä tuli luita tutkittuaan siihen tulokseen, että silmiinpistävän pitkänomainen kallo oli peräisin esihistorialliselta ihmiseltä. Myöhemmin lajia, joka eli noin 140 000–30 000 vuotta sitten, alettiin kutsua neandertalinihmiseksi.\nFuhlrott ja Schaaffhausen esittelivät löytöä jo vuonna 1857, mutta muut tutkijat eivät juurikaan huomioineet sitä.\nUseimmat eivät tuolloin voineet kuvitellakaan, että ihminen olisi laji, joka on käynyt läpi erilaisia kehitysvaiheita.\nMoni väitti, että luut olivat peräisin joko apinalta tai sitten ihmiseltä, jonka luustoa riisitauti oli runnellut.\nKun Charles Darwin oli julkaissut kirjansa Lajien synty vuonna 1859 ja ajatus ihmisten ja apinoiden yhteisestä esihistoriallisesta kehityksestä oli levinnyt, alettiin innolla etsiä niin kutsuttua puuttuvaa lenkkiä eli ihmisen ja apinan välissä olevaa välimuotoa ihmislajin kehityksessä.\nSe johti sittemmin muun muassa pekinginihmisen fossiilien löytymiseen.\nTiedotusvälineet kävivät kuumana\nUutiset mullistavasta löydöstä levisivät seuraavien päivien aikana ympäri maailmaa, ja johtavat tiedelehdet, kuten Nature ja Science, kirjoittivat löydöstä, joka teki suuren vaikutuksen tutkijoiden lisäksi myös tavalliseen kansaan.\nRuotsalainen sanomalehti Dagens Nyheter kirjoitti aiheesta 24. lokakuuta ja kertoi historiallisessa tilaisuudessa Pekingissä paikalla olleiden tutkijoiden uskovan yksimielisesti löydön olevan ”ratkaiseva todiste siitä, että ihmislajin kehto sijaitsi Pohjois-Aasiassa”.\nIhastuneiden asiantuntijoiden joukossa oli yksi epäilevästi suhtautuva kriitikko, ranskalainen pappi Teilhard de Chardin, joka oli tehnyt kaivauksia Kiinassa vuodesta 1923 ja joka oli myös ollut paikalla Pekingissä 22. lokakuuta.\nMuutama päivä myöhemmin Chardin kirjoitti Johan Gunnar Anderssonille kirjeen. ”Todellisuudessa en ole täysin vakuuttunut niiden [hampaiden] oletetusta ihmisperäisyydestä”, hän totesi ja arveli, että ne voisivat olla ”petoeläimen sisimmäisiä poskihampaita”.\nPaljon myötämielisemmin asiaan suhtautui kanadalainen Davidson Black, joka oli Pekingissä toimivan amerikkalaisen lääketieteellisen instituutin, Peking Union Medical Collegen pääanatomi.\nLuettuaan Zdanskyn julkaisun hän innostui niin, että järjesti vuoden 1926 lopussa hampaat tutkittavakseen.\nSamana vuonna julkaisemassaan raportissa hän totesi, että hampaat olivat aivan epäilemättä peräisin ihmiseltä:\n”On kiistaton fakta, että ensimmäistä kertaa Aasian mantereelta Himalajan pohjoispuolelta on löytynyt arkaaisten hominidien [varhaisten ihmisten] fossiilisia jäännöksiä ajoitetuista geologisista kerroksista.”\nNeandertalilaisten luita tutkinut Johann Fuhlrott toimi opettajana Elberfeldissä.\nSeuraava huippulöytö oli kallo\nZdanskyn löytö herätti niin suurta innostusta, että Lohikäärmeenluukukkulalla käynnistettiin pian yhdysvaltalaisen The Rockefeller Foundation -säätiön rahoituksella järjestelmälliset kaivaukset.\nZdanskya pyydettiin tietysti johtamaan työtä, mutta hän kieltäytyi, sillä hän oli jo lupautunut ottamaan vastaan professuurin Kairossa Egyptissä.\nNiinpä tehtävän sai ruotsalainen Birger Bohlin, joka työskenteli myös paleontologian professorin Carl Wimanin alaisuudessa.\nBohlin saapui Zhoukoudianin alueelle keväällä 1927 ja ryhtyi oitis pystyttämään Lohikäärmeenluukukkulalle tukirakenteita, jotta luolasto ei romahtaisi.\nlokakuuta 1927, vain kolme päivää ennen kuin vuoden kaivauskausi oli päättymässä, Bohlin teki unelmiensa löydön.\nEräässä luolanmutkassa hän havaitsi kolmannen ihmisfossiilin, hyvin säilyneen vasemmanpuoleisen alaleuan poskihampaan.\nBohlin sujautti edeltäjänsä Zdanskyn tavoin hampaan taskuunsa ja kiiruhti sitten Pekingiin. Siellä hän etsi käsiinsä kanadalaisen Davidson Blackin näyttääkseen tälle aarrettaan.\nHarjaantuneella silmällään Black näki heti, että hammas oli samantyyppinen kuin Zdanskyn löytämät.\nKolmen löytyneen hampaan perusteella Black esitti hypoteesin aivan uudesta ihmislajista, jolle hän antoi nimen Sinanthropus pekinensis, eli ”Pekingin kiinalaisihminen”. Nimi lyheni myöhemmin muotoon ”pekinginihminen”.\nPian sen jälkeen Bohlin piirsi oman näkemyksensä siitä, miltä pekinginihminen oli ehkä näyttänyt. Hän luonnosteli pekinginihmiselle runsaan hiuspehkon, eteenpäin työntyvät kulmakarvat ja apinamaiset kasvot.\nRockefellerien säätiön anteliaan rahavirran ansiosta laajamittaiset kaivaukset Zhoukoudianin alueella jatkuivat, ja muutamien vuosien kuluessa löytyikin runsaasti ihmisfossiileja.\nSeuraava erittäin merkittävä löytö oli lähes täydellinen kallo, jonka kaivausten kenttäjohtaja, kiinalainen Pei Wenzhong paikansi 2. joulukuuta 1929.\nHänen sydämensä jätti lyönnin väliin, kun hän huomasi noin 40 metrin syvyydessä jäätävän kylmän luolan kalkkikiviseinässä suuren pyöreämuotoisen luun.\nHän irrotti pienellä vasarallaan kauan kaivatun kallon, joka kruunasi siihenastiset kaivaukset kukkulalla.\nKallo herätti suurta kiinnostusta, kun tutkijat esittelivät sen voitonriemuisina lehdistötilaisuudessa 28. joulukuuta 1929.\nYksittäisten hampaiden ja luunpalasten lisäksi heillä oli nyt esitellä lähes kokonainen kallo, joka todisti pekinginihmisen olemassaolon.\nPelkästään vuosien 1927–1929 aikana paleontologit lähettivät Zhoukoudianista Blackin laboratorioon Pekingiin 1 485 laatikollista fossiileja.\nKalloja, luita ja hampaita tuntui suorastaan pursuavan maaperästä.\nVuonna 1931 tutkijat löysivät fossiilien lisäksi runsaasti kivityökaluja – hyvänä päivänä jopa niin paljon, etteivät ne mahtuneet yhteen koriin.\nLohikäärmeenluukukkulan luolat jaettiin lohkoiksi, jotka tutkittiin yksi kerrallaan, jotta mitään ei jäisi huomaamatta.\nLohikäärmeenluukukkula oli tutkijoille aarreaitta\nKiinalaiset uskoivat kalkkikiviluolissa olevan lohikäärmeiden luita, mutta 1920-luvulla sieltä löytyikin pekinginihmisen fossiileja.\nItävaltalainen Otto Zdansky löysi ensimmäisen pekinginihmisen poskihampaan yhdestä Zhoukoudianin alueen luolista kesällä 1921, ja sen jälkeen alueella tehtiin runsaasti löytöjä vuosikymmenten ajan.\nLohikäärmeenluukukkulalla tehdyissä laajoissa ja järjestelmällisissä kaivauksissa paljastui muun muassa erilaisten kivityökalujen jäännöksiä sekä useita hampaita.\nTutkijoiden into sen kuin kasvoi, kun he alkoivat löytää pekinginihmisten kalloja, leukaluita ja muita luita.\nVähitellen kävi selväksi, että luut olivat peräisin eri yksilöiltä, ja löydöistä pystyttiin lopulta erottamaan ainakin 40:n eri yksilön jäännöksiä, joukossa niin miehiä ja naisia kuin aikuisia ja lapsiakin.\nJapanilaiset etenivät Kiinassa\nDavidson Blackillä riitti töitä löytöjen tutkimisessa, ja hän ahersikin lähes tauotta laboratoriossaan Pekingissä kirjoittaen kuvauksia lukemattomista löytyneistä luista ja työkaluista.\nBlackin työ keskeytyi 15. maaliskuuta 1934, kun hän yllättäen kuoli työpöytänsä ääressä sydänkohtaukseen vain 49-vuotiaana tutkiessaan juuri sen hetken tärkeintä löytöä, pekinginihmisen kalloa.\nTuolloin kaivaukset Zhoukoudianin alueella olivat paisuneet lähes teollisiin mittasuhteisiin.\nFossiileja etsi luolassa noin 130 ihmistä, ja he käyttivät uutta menetelmää, joka mullisti työn ja helpotti yksittäisten löytöjen paikantamista: he jakoivat tutkittavan alueen säännönmukaisiin lohkoihin, jotka numeroitiin ja tutkittiin sitten pohjiaan myöten yksi kerrallaan.\nJärjestelmällinen työ kannatti, ja löytöjä suorastaan kasaantui. Kalloja ja niiden palasia, ylä- ja alaleukoja, satoja hampaita ja lukemattomia muita luita suorastaan putkahteli luolastosta.\nMaasta löytyi aarteita\nTutkijat löysivät luolista kuusi lähes täydellistä kalloa, joista osa oli lasten ja osa aikuisten.\nKanadalainen anatomi Davidson Black esitti kolmen löytyneen poskihampaan perusteella vuonna 1927, että kyse oli uudesta lajista. Hän antoi sille nimen Sinanthropus pekinensis.\nTutkijat löysivät luolista tuhansia luu- ja kivityökaluja, joita oli käytetty muun muassa vasaroina, alasimina, porina ja kaivutyökaluina.\nLisäksi luolista löytyi useita oletettuja tulisijojen jäännöksiä. Sen perusteella pekinginihminen saattoi olla ensimmäinen tulta käyttänyt ihminen.\nLuolista löytyi myös satojen eläinlajien fossiileja, esimerkiksi norsujen, hyeenojen, puhvelien ja hirvieläinten luita.\nNe olivat peräisin ainakin 40:ltä eri yksilöltä. Kaikki fossiilit kuljetettiin Pekingiin, missä ne varastoitiin säilöön lukittujen ovien taakse yhdysvaltalaisomisteiseen Peking Union Medical Collegeen.\nKun Japani hyökkäsi 7. heinäkuuta 1937 Kiinaan, Zhoukoudianin kaivaukset oli lopetettava äkisti. Kiinalaiset sotilaat ja japanilaiset miehitysjoukot ottivat verisesti yhteen melko lähellä kaivausaluetta, ja Zhoukoudian jäi pian japanilaisten hallintaan.\nTutkijat olivat jo ehtineet lopettaa kenttätyöt ja lähteä paikalta, mutta kolme paikallista avustajaa oli vaatinut saada jäädä vartioimaan Lohikäärmeenluukukkulaa, jotta japanilaiset eivät tunkeutuisi sinne ja tuhoaisi tutkimusaluetta.\nHe joutuivat maksamaan kirkasotsaisuudestaan kalliisti, sillä heidät vangittiin toukokuussa 1938, ja kun he kieltäytyivät kertomasta japanilaisille, missä alueella toimivat kiinalaississit piileskelivät, heidät kidutettiin kuoliaaksi.\nUppsalan yliopistolla on nyt neljä pekinginihmisen hammasta.\nNeljäs hammas lojui ruotsalaisessa museossa\nRuotsalaisilla oli merkittävä rooli Zhoukoudianin kaivauksissa Kiinassa 1920-luvulla, ja Ruotsiin lähetettiin silloin laatikkokaupalla luita ja muita löytöjä. Uppsalan yliopiston paleontologi Carl Wiman luokitteli löytöjä, mutta hänen kuoltuaan vuonna 1944 vielä avaamattomat 40 laatikkoa unohtuivat yliopiston kellariin.\nVuonna 2011 Uppsalan yliopiston evoluutiomuseon henkilökunta avasi vuosikymmeniä unohduksissa olleita laatikoita ja teki yhdestä sensaatiomaisen löydön: sieltä paljastui hyvin säilynyt pekinginihmisen kulmahammas. Aiemmin museon kokoelmissa oli jo ollut kolme pekinginihmisen hammasta.\nTutkimuksissa ilmeni, että hammas oli vanhahkon naisen.\nSe on kulunut, ja sen kiilteessä on murtumia, jotka ovat voineet syntyä esimerkiksi kun nainen on puraissut kovaa eläimen luuta.\nTutkijat tekivät varoiksi kopioita\nSotatilanne näytti Kiinassa pahalta, mutta paleontologit ahersivat Peking Union Medical Collegessa itsepintaisesti tutkien Lohikäärmeenluukukkulan aarteita.\nJapanilaiset pitivät laitoksen ympärillä tiukkaa vartiota ja tarkastivat kaikki, jotka kulkivat ovista. Sotilaiden läsnäolo hermostutti tutkijoita, jotka olivat huolissaan maailmankuulujen luiden kohtalosta.\nDavidson Blackin jälkeen instituutin johtoon oli noussut saksalainen Franz Weidenreich, ja hän komensi erään instituutin assistentin, Hu Chengzhin, valmistamaan fossiileista kipsivaloksia.\nSotilaat vaativat saada avaimet huoneeseen, jonne maailmakuulut pekinginihmisen fossiilit oli lukittu.\nPeking, 8. joulukuuta 1941\nWeidenreich pelkäsi – ja syystäkin, kuten myöhemmin osoittautui – japanilaisten valtaavan laitoksen, mikäli Japani ja Yhdysvallat päätyisivät sotatilaan.\nSiksi Weidenreich myös otti suuren osan valoksista mukaansa matkustaessaan huhtikuussa 1941 Yhdysvaltoihin.\nToinen tutkija, kiinalainen Jia Lanpo, ryhtyi puolestaan kopioimaan käsin kaikkia fossiileista piirrettyjä luonnoksia ja löytöpaikkojen karttoja.\nAlkuperäiset piirustukset olivat niin isoja ja niitä oli niin runsaasti, että sellaisten kuljettaminen huomaamatta valppaiden japanilaisten ohi olisi ollut liian iso riski, joten hän teki jäljennökset pienempään mittakaavaan\nja paperille, joka oli ohutta kuin lentopostipaperi.\nKahden kuukauden kuluttua hän oli valmis kokoamaan materiaalinsa pieneksi kirjaksi, jonka hän onnistui salakuljettamaan japanilaisten ohi.\nToimenpiteet osoittautuivat korvaamattoman arvokkaiksi. Japani aloitti sodan Yhdysvaltoja vastaan pommittamalla 7. joulukuuta 1941 Yhdysvaltojen Pearl Harborin laivastotukikohtaa, ja jo seuraavana päivänä japanilaiset tunkeutuivat Peking Union Medical Collegeen.\nSotilaat vaativat saada avaimet huoneeseen, jonne maailmankuulut pekinginihmisen fossiilit oli lukittu.\nKun he avasivat oven, huone oli kuitenkin autio. Hyllyt oli tyhjennetty fossiileista, ja jäljellä oli enää yksittäisiä kipsivaloksia.\nPäivä Pearl Harborin pommituksen jälkeen japanilaiset yrittivät takavarikoida pekinginihmisen luut – mutta luita ei löytynytkään.\nFossiilit katosivat jäljettömiin\nPekinginihmisen fossiilien katoamisesta tuli yksi paleontologian historian suurimmista arvoituksista, eikä se ole ratkennut vielä tänäkään päivänä.\nHavaittuaan fossiilien kadonneen japanilaiset alkoivat laitoksen silloisten työntekijöiden mukaan kuulustella heti kaikkia, joiden saattoi kuvitella olevan sekaantunut asiaan.\nKuulustelut eivät tuottaneet tulosta, mutta japanilaiset syyttivät silti yhdysvaltalaisia fossiilien varastamisesta.\nTapahtumien keskipisteessä olleet tutkijat Jia Lanpo ja Hu Chengzhi kertoivat myöhemmin, että he olivat marraskuun puolivälissä 1941 pakanneet fossiilit kahteen suureen puuarkkuun.\nSuunnitelman mukaan arkut piti lähettää New Yorkiin ja säilyttää siellä, kunnes Kiinassa koittaisi taas rauhan aika.\nSitkeän huhun mukaan arkut kuljetettiin junalla Kiinan rannikolle yhdysvaltalaisten Holcombin sotilastukikohtaan, joka sijaitsi pienessä Qinhuangdaon kaupungissa, ja siellä ne lastattiin rahtilaiva SS President Harrisoniin.\nYhdessä versiossa kerrotaan, että SS President Harrison ajoi karille lähellä Jangtsejoen suuta Shanghain kohdalla 8. joulukuuta, jolloin japanilaiset nousivat laivaan ja takavarikoivat arkut.\nToisen version mukaan alus ei ajanut karille mutta japanilaiset ottivat sen silti komentoonsa ja hinasivat sen kallisarvoisine arkkuineen Japaniin, koska Japanin keisari paloi halusta saada pekinginihmisen fossiilit haltuunsa.\nTotuus on joka tapauksessa se, että Lohikäärmeenluukukkulan fossiilit katosivat kuin tuhka tuuleen, eikä niitä ole koskaan löydetty.\nTänä päivänäkin kiinalaiset epäilevät japanilaisten vieneen fossiilit, japanilaiset olettavat luiden olevan Yhdysvalloilla ja Yhdysvaltojen käsityksen mukaan kiinalaiset itse piilottelevat fossiileita.\nPekinginihmisestä on jäljellä vain muutama hammas sekä joitain luista tehtyjä valoksia.\nIhmisen synty aikaistui\nVuonna 2009 yhdysvaltalais-kiinalainen tutkijaryhmä julkaisi huomattavan uutisen: he pystyivät uudella iänmääritystekniikalla osoittamaan, että pekinginihminen olikin elänyt noin 750 000 vuotta sitten eli noin 200 000 vuotta aiemmin kuin asiantuntijat olivat siihen asti olettaneet.\nKoska fossiilit ovat kadonneet, tutkijat eivät voineet tehdä niille radiohiiliajoitusta, mutta määritys tehtiin analysoimalla vastaavanlaisilla menetelmillä niiden löytöpaikan Lohikäärmeenluukukkulan kvartsikerrostumia.\nKerrostumien sisältämien mineraalien puoliintumisaikojen perusteella pääteltiin, että kerrokset, joista pekinginihmisen jäännökset löydettiin, olivat noin 750 000 vuotta vanhoja.\nAndersson oli oikeassa\nKaikki alkuperäiset pekinginihmisen fossiilit ovat siis kadonneet Uppsalaan päätyneitä hampaita lukuun ottamatta.\nFossiileista tehtyjen kipsivalosten sekä varsinkin Franz Weidenreichin tekemien yksityiskohtaisten kuvausten ansiosta tutkijat ovat silti voineet vertailla kadonneita löytöjä muihin fossiileihin.\nAjan mittaan on käynyt selväksi, että pekinginihminen oli pystyihmisen eli Homo erectus -lajin edustaja.\nHomo erectusta pidetään nykyisin merkittävänä oksana ihmislajien sukupuussa ja yhtenä nykyihmisen eli Homo sapiensin suorista esimuodoista.\nVuonna 1921 Lohikäärmeenluukukkulan luolan seinää taputellut Johan Gunnar Andersson oli siis oikeassa, kun hän totesi Otto Zdanskylle olettavansa, että ”jonkun esi-isämme jäännökset sijaitsevat täällä”.\nSitä Andersson ei kuitenkaan voinut aavistaa, että hänen aloitteestaan tehdyt ja 1900-luvun tärkeimpiin kuuluvat paleontologiset löydöt katoaisivat pian paljastumisensa jälkeen.\nPekinginihmisen fossiilien katoaminen oli tieteelle korvaamaton menetys, sillä Lohikäärmeenluukukkulalta ei ole enää sen koommin tehty uusia merkittäviä arkeologisia löytöjä.\nFossiilijahti jatkuu yhä\nPekinginihmisen luiden katoaminen on ollut paha isku ihmisen esihistorian tutkijoille, mutta kiinalaiset eivät ole luopuneet toivosta vielä löytää maalleen tärkeitä fossiileja.\nFangshanin aluehallinto esitteli heinäkuussa 2005 järjestetyssä lehdistötilaisuudessa muun muassa paleontologeista koostuneen työryhmän, joka sai tehtäväkseen etsiä toisen maailmansodan aikana jäljettömiin kadonneita pekinginihmisen luita.\nLohikäärmeenluukukkulalla järjestetyssä tilaisuudessa hallinnon edustaja julisti:\n”Toivomme, että pekinginihminen palaa pian kotiin!”\nViranomaiset myös avasivat puhelinnumeron, johon kaikkia, joilla oli jotain tietoa kadonneista fossiileista, pyydettiin ottamaan yhteyttä.\nEnsimmäisten parin kuukauden aikana numeroon soitti vajaa 70 ihmistä, jotka kertoivat tietävänsä jotain fossiilien olinpaikasta.\nEräs herra Ren Pekingistä kertoi tuntevansa henkilön, jonka isä oli piilottanut yhden kalloista kotiinsa.\nToinen pekingiläinen, herra Liu, kertoi, että eräällä hänen entisellä tutullaan, vanhalla vallankumouksellisella, oli ollut kallo, mutta valitettavasti herra Liu ei enää muistanut kyseisen henkilön nimeä tai osoitetta.\nHerra Wu Jiangxin provinssista puolestaan kertoi, että eräs nyt 121-vuotias mies oli aikoinaan kertonut hänelle fossiilien olevan Kiinassa.\nKaikki vihjeet johtivat kuitenkin umpikujaan, ja niin luiden kohtalo on yhä auki. Kiinassa halutaan silti uskoa siihen, että fossiilit vielä joskus löytyvät.\nPekinginihmisen katoamisesta on monta teoriaa\nLue lisää pekinginihmisestä\nJia Lanpo & Huang Weiwen: The Story of Peking Man, Oxford Uni. Press, 1990\nJ. G. Andersson: Den gula jordens barn, Albert Bonniers Förlag, 1932\nTeksti — Andreas Abildgaard & Stine Overbye


Akryylilaminaatti - 6 syytä, miksi sinun pitäisi olla siinä keittiössäsi\nRiippumatta siitä, suunnittelemme ensimmäisen keittiömme tai suunnittelemme olemassa olevan keittiön kunnostuksen, kannattaa aina kiinnittää erityistä huomiota siihen, mistä materiaaleista se tehdään. Estetiikka on erittäin tärkeää, mutta jos materiaali on heikkolaatuista, meidän on odotettava, että muutaman vuoden kuluttua sen ulkonäkö on kaukana kuvitellusta. Keittiökalusteet ovat jatkuvasti alttiina lialle, vaurioille sekä vedelle ja höyrylle - mikä on paras tapa saada etupuolet näyttämään kauniilta pitkään?\nAkryylilaminaatit näkyvät yhä useammin puolalaisissa kodeissa, ja niistä tulee vakava kilpailu lakatuista rintamista. Ei ihme - akryyli voi ilahduttaa! Ajaton, kiiltävä tai muodikas, mattapintainen akryylipintojen sovittaminen melkein mihin tahansa keittiöön on helppoa . Suuri vahinkokestävyys, täydellinen sileys ja laajat järjestelymahdollisuudet tekevät tästä materiaalista tavallisen keittiön toimivan ja tyylikkään sisustuksen. Miksi kannattaa lyödä vetoa akryylirintamilla? Me neuvomme!\n1. Kiiltävä tai matta\nUnelmakeittiön järjestämiseen ei ole olemassa yhtä todistettua reseptiä, minkä vuoksi Rehau- tuotemerkin tarjous sisältää akryylipinnat kahdessa viimeistelyssä - kiiltävä ja matta . Valoa heijastavien etuosien ystävät ilahduttavat kiiltävästä akryylilaminaatista, joka tarjoaa poikkeuksellisen syvyysvaikutuksen ansiosta ainutlaatuisen kiillon, jota on mahdotonta saavuttaa klassisilla lakatuilla huonekaluilla. Akryylipinnat ovat kovempia ja kestävämpiä vaurioille kuin maalatut pinnat. Kiiltävät pinnat ovat olleet erittäin suosittuja monien vuodenaikojen ajan. Ne saavat keittiön ottamaan modernin luonteen, korostavat sisustuksen yksinkertaisuutta ja minimalismia ja lisäksi - optisesti laajentamaan sitä.\nAkryyli ei ole vain kirkkautta, vaan myös yhtenäiset ja tyylikkäät mattapinnat, jotka sopivat täydellisesti modernien, sisäänrakennettujen keittiöiden ilmapiiriin. Syvä matto vetoaa uusimpien trendien harrastajiin, koska tämän painoksen huonekalujen etuosat ovat tämän vuoden hitti! Mattamustat vaihtoehdot ansaitsevat erityistä huomiota, koska ne näyttävät upeilta tilavissa huoneissa. Akryylipintaantaa meille upean vaikutuksen ja tekee sisustuksesta ainutlaatuisen ilmapiirin. Matta pinta on tapa korostaa keittiön ainutlaatuisuutta - se näyttää yksinkertaiselta ja erittäin omaperäiseltä. Maton etuosat sopivat mihin tahansa sisustustyyliin - modernista perinteiseen riippuen niiden mukana tulevista lisävarusteista.\n2. Kestävä ja kestävä pinta\nRuokakokeilut, huolellinen puhdistus, putoavat esineet ja vahingossa tapahtuneet vahingot ... ovat vain joitain haasteita, joita keittiökalusteiden pinta kohtaa. Ei vain työtasot, vaan myös rintamat, jotka antavat luonnetta kodin tilalle. Niiden tulisi olla kestäviä ja kestäviä - erityisesti keittiön olosuhteisiin. Naarmuuntunut huonekalujen pinta vie jopa kauneimman järjestelyn viehätyksen, joten miten välttää tämä epämiellyttävä vaikutus? Akryylin valinta! Rehau- akryylilaminaateille on ominaista lisääntynyt naarmuuntumattomuus , joka varmistetaan kovakalvopinnoitteella. Lisäksi saumattomien liitosten ansiosta et näe huonekalun etuosan ja reunan välistä reunaa - tämän ratkaisun ansiosta huonekalut kestävät ehdottomasti paremmin vesihöyryä tai itse vettä, joka ei pääse edestä. Ainutlaatuinen pinta tarkoittaa, että mattapintaisilla etuosilla ei ole väsyttäviä sormenjälkiä, joten voimme unohtaa pysyvän likanpoiston jokaisen huonekalujen kosketuksen jälkeen. Kaikki nämä ominaisuudet tekevät akryylistä ihanteellisen vaativaan keittiötilaan.\n3. helppo pitää puhtaana\nHuonekalujen syvennysten ja syvennysten puhdistaminen ei ole miellyttävää - jyrsintä ja epäsäännölliset tekstuurit, etenkin keittiössä, on tuomittu epäonnistumaan etukäteen. Tämä paikka vaatii erityistä huomiota hygieniaan, joten kannattaa valita ratkaisu, joka auttaa meitä pysymään puhtaina eikä vaadi jatkuvaa hoitoa. Akryylilaminaatti on pinta, joka voidaan puhdistaa ikkunan silmänräpäyksessä! Se on täysin sileä ja huokosettomia , joten kaikki lika voidaan pyyhkiä kostealla liinalla ja se on valmis - puhdista etuosat täydellisesti hetkessä.\n4. UV-säteilyä kestävä väri\nAkryylilaminaattia on saatavana useina upeina väreinä - lumivalkoisesta herkän beigen, harmaan ja metallisen pinnan läpi syvän viinin sävyihin ja mustaan. Kun valitsemme haluamasi värin, voimme olla varmoja, että keittiömme näyttää hyvältä sekä asennuspäivänä että seuraavien 20 vuoden ajan. Akryyli, toisin kuin muut materiaalit, ei muuta väriä eikä värjäydy UV-säteilyn seurauksena. Akryylilaminaatti takaa erinomaisen kestävyydense toimii täydellisesti myös hyvin aurinkoisessa keittiössä. Joten voimme järjestää valkoisen sisustuksen "täydellisen valkoisessa" ilmapiirissä huolimatta siitä, että muutaman vuodenajan kuluessa rintamien väri muuttuu keltaiseksi ja rumaukseksi, sekä järjestää muodikkaan tilan, jossa pääosassa on musta, varmistaen, että väri ei haalistu vuosien varrella.\n5. Rajoittamattomat järjestelymahdollisuudet\nAkryylilaminaatti on materiaali, jonka kanssa on erittäin helppo työskennellä tavallisilla puutyökaluilla. Tämän ansiosta voit helposti säätää sen huonekalujen yksilöllisiin mittoihin ja tehdä niihin reikiä myös kahvoille tai varusteille. Voit myös taivuttaa laminaattia ilman ongelmia ja - koska se on lämpömuovattava - antaa sille melkein minkä tahansa muodon. Tämä tarjoaa laajemmat mahdollisuudet vaativien keittiön etuosien ja huonekalujen sovelluksiin .\nLaminaatin korkea laatu tarkoittaa keittiömme etuosien toimivuutta ja täydellistä ulkonäköä. Rehau-pinnoilla on AMK- ja TÜV-turvallisuus- ja laatutodistukset . Lisäksi niihin sisältyy myös kestävän kehityksen takuu.\nAkryylilaminaatilla on monia etuja - se ei ole vain kestävä ja toimiva, se myös varmistaa häiriöttömän käytön ja näyttää samalla erittäin esteettiseltä ja muotoilulta. Tämä on hieno tapa tuoda uutta energiaa keittiötilaan ja antaa sille ainutlaatuinen tyyli. Akryyli antaa meille mahdollisuuden nauttia kauniista ja ajattomista huonekaluista, jotka sopivat täydellisesti makuun ja tarpeisiin monien vuosien ajan.


Tavoitteena parempi elämä - Blogit.fi\nTavoitteena parempi elämä\nDiagnosoitu syömishäiriö, kaksi ammattia, muttei hajuakaan mitä haluan tehdä, huono parisuhde, olematon seksielämä ja laiminlyödyt ihmissuhteen. Liikunta tipahtanut ajat sitten pois elämästä, syömistavat päin persettä, ei palavaa intohimoa minkään asian suhteen ja lapsen saaminenkin on todennäköisesti mahdotonta, haaveet perheestä voi siis unohtaa. Itsetunto romuna, minäkuva päin honkia ja mielenterveyskään ei varmaan ihan kunnossa ole.\nKun kaikki tuntuu olevan helvetisti pielessä, minä hukassa. En tiedä mihin suuntaan lähteä, mutta ainut mitä tiedän, on halu parempaan elämään. Hapuilua ja hakemista. Itseni etsimistä ja negatiivista valitusta. Kun mies ei jaksa enää kuunnella, perustat blogin.\nTunnisteet: parisuhde, henkinen hyvinvointi, ihmissuhteet, hyvinvointi, terveys\nSijoitus 192. (terveys ja hyvinvointi) ja >500. (kaikki blogit)\nTavoitteena parempi elämä - postaukset\nTavoitteena parempi elämä · 13.05.2018Aurinko on syypää siihen, etten muutamaan päivään ole kirjoittanut. Viimepäivät olen viihtynyt rannalla ja aurinko on jo vähän alkanut tarttua ihon pintaan. Kesän tulo tekee minusta aina levottoman. Kokoajan pitäisi...\nTavoitteena parempi elämä · 10.05.2018Minua vaivaa edelleen se, ettei mieheni tunnu haluavan minua. Tuntuu kuin hän välttelisi läheisyyttä kanssani. Ymmärrän sen, että vuoromme menevät pahasti ristiin, emme näe paljon. Ymmärrän, että hänen on...\nTavoitteena parempi elämä · 09.05.2018Eilen tapahtui jotain hyvääkin. Sain ajan pillutohtorille nopeasti, kun varasin yksityiseltä. Kaikki oli kunnossa. Limakalvot hyvät. Kohtu näytti hyvältä. Munasarjat hyviltä. Mikään ei ollut pielessä. Ei vialla mitään,...\nTavoitteena parempi elämä · 08.05.2018Kaikki on periaatteessa hyvin. Periaatteessa. Mutta sitten taas ei niin laisinkaan. Mieheni tuntuu vetäytyvän vain omiin oloihinsa. Ei vaikuta pätkääkään kiinnostuneelta minusta. Mitä minulle kuuluu. Mitä asiaa minulla...\nTavoitteena parempi elämä · 07.05.2018Tänään on aika soittaa lääkäriin. Minulla on nyt neljänä päivänä, kiertopäivinä 23-26 tullut veristä valkovuotoa. Jokaisella kerralla hyvin hyvin vähän, kerran pyyhkiessä, ja nimenomaan valkovuodon joukossa. Lauantaina...\nTavoitteena parempi elämä · 05.05.2018Mieheni ei saa minun kanssa. Eilen sanoi, ettei hän joka kerta tule minun kanssani. En tiedä enää mitä ajatella. Onko kaikki syyt, miksei seksiä tee mieli, ollut vain tekosyitä. Onko oikeasti kyse siitä, että seksi...\nTavoitteena parempi elämä · 04.05.2018Sain raahattua itseni pitkästä aikaan salille. Tai tänään ei edes tarvinnut raahata. Oli sellainen into, että nyt haluan salille, tahdon rasittaa lihaksiani, tahdon voimistaa niitä. Ja minulla on iltavuoro, joten ehdin...\nTavoitteena parempi elämä · 03.05.2018Työsopimukseni lähestyy loppuaan. Enää pari kuukautta jäljellä. Mitä sitten? Mitä ihmettä sitten teen? Nykyisestä työstäni en edes pidä, joten siinä mielessä olen kyllä onnellinen, että se on pian ohi. Mutta kyllä töitä...\nTavoitteena parempi elämä · 01.05.2018Minulla on diagnosoitu syömishäiriö. Olen viimeaikoina miettinyt paljon avun hakemista. Minulle siis oli varattu keskusteluaika psykologille, tai mikä ikinä hän nyt olikaan. Jänistin ja peruin ajan. Hävetti ja tuntui...\nTavoitteena parempi elämä · 29.04.2018Jos (kun) minä olen mustasukkainen, niin on kyllä miehenikin. Osuin eilen töissä röökipaikalle samaan aikaan yhden miespuolisen työntekijän kanssa, jonka seurauksena mieheni ei enää vastannut viesteihini. Kotiin...\nTavoitteena parempi elämä · 28.04.2018Olen mustasukkainen, aivan helvetin mustasukkainen. Miten päästä eroon siitä? Mustasukkaisuuteni vuoksi olen kontrolloiva, ylitulkitseva, murehtia, epäilijä ja herkästi suuttuva. Tämä ahdistaa miestäni. Hän ei tiedä...\nTavoitteena parempi elämä · 27.04.2018Sanotaan, että sosiaaliset suhteet parantavat tyytyväisyyttä elämään, sosiaaliset ihmiset ovat onnellisempia. Pitää kyllä ehdottomasti paikkaansa! Eilen oli niin paljon parempi päivä, kun kerrankin ehdin nähdä hyvää...\nTavoitteena parempi elämä · 24.04.2018Tällä hetkellä on aivan helvetin vaikeaa löytää elämästä yhtään mitään positiivista. Töissä kaikki menee päin persettä, parisuhteessa kaikki menee päin persettä ja ystävyyssuhteista ei ehdi pitämään huolta. Jatkuvasti...\nTavoitteena parempi elämä · 22.04.2018Olen tunnesyöjä. Kun kaikki menee päin helvettiä, minä ahmin. Ahmin ja oksennan. En osaa käsitellä tunteita. Luin joskus jostain, että syömishäiriöiset saattavat kontrolloida syömisiään, koska pystyvät. Kaikkia asioita...\nTavoitteena parempi elämä · 21.04.2018Eilen se tapahtui, repsahdus. Ahmin kaksi valtavan kokoista kakkupalaa, varmaan 5 suurta suklaakeksiä, kalaleivän ja 5 palaa pizzaa. Kaikki yhdeltä istumalta. Mahaan sattui ja oksetti, mutten vain pystynyt lopettamaan....\nTavoitteena parempi elämä · 18.04.2018Vatsani alkoi eilen sattumaan kauheasti kun söin. Eikö mahani ole tottunut saavansa ruokaa säännöllisesti? Siitäkö kipu johtui? Parissa tunnissa kipu alkoi hellittämään. En syönyt paljoa, mutta silti osa ruuasta tuli...\nTavoitteena parempi elämä · 17.04.2018Olin eilen paremmalla tuulella kuin pitkään aikaan. Voiko se johtua siitä, että olen vain päättänyt olevani onnellisempi? Että nyt elämäni muuttuu paremmaksi. Voiko pelkkä päätös jo saada tuollaisen muutoksen aikaan?...\nTavoitteena parempi elämä · 16.04.2018Tällä hetkellä vihaan itsessäni kaikkea. En löydä mitään hyvää, en ulkonäöstä enkä luonteesta. En näe mitään paranemisen merkkejä tulevaisuudellekaan. Miksi jaksaa? Miksi yrittää? Kun tulevaisuus tulee olemaan varmaan...\nMiten selviytyä kaamoksesta?Jennikatjawellness\nSe vaikein askelMiehenmuutos\ntietoisuus kannonkoski kirjoittaminen kiinteytyminen keho säteily resepti suorittaminen wellness valo mieli opiskelu terveys hiukset yhteistyö uncategorized rakkaus stressi nokia toipuminen


Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Berlin (Saksa) on esittänyt 8.2.2021 – Wacker Chemie AG v. Saksan valtio, edustajanaan Umweltbundesamt Deutsche Emissionshandelsstelle\nKantaja: Wacker Chemie AG\nVastaaja: Saksan valtio, edustajanaan Umweltbundesamt Deutsche Emissionshandelsstelle\nOnko Euroopan päästökauppajärjestelmää koskevissa komission suuntaviivoissa1 esitetty kapasiteetin laajentumisen määritelmä, jonka mukaan laitos voi toimia kapasiteetilla, joka on vähintään 10 prosenttia suurempi kuin sen asetettu alkukapasiteetti ennen muutosta, ja joka on tulosta investoinnista käyttöomaisuuteen (tai useista investoinneista käyttöomaisuuteen), tulkittava siten,\na. että tämä riippuu käyttöomaisuuteen tehdyn investoinnin ja teknisesti ja oikeudellisesti mahdollisen enimmäiskapasiteetin laajentumisen välisestä syy-yhteydestä vai\nb. että tämä riippuu 27.4.2011 annetun komission päätöksen 2011/278/EU2 3 artiklan i ja l alakohdan mukaisesti vertailusta kahden korkeimman kuukausittaisen tuotantomäärän keskiarvoon kuutena ensimmäisenä kuukautena muutetun toiminnan alkamisen jälkeen?\nTapauksessa 1. b: Onko 27.4.2011 annetun komission päätöksen 2011/278/EU 3 artiklan i alakohtaa tulkittava siten, että ratkaisevaa ei ole teknisesti ja oikeudellisesti mahdollisen enimmäiskapasiteetin laajentumisen ulottuvuus vaan yksinomaan päätöksen 2011/278 3 artiklan l alakohdan keskiarvojen tarkastelu riippumatta siitä, johtuuko tämä tehdystä fyysisestä muutoksesta vai tehostuneesta käytöstä ja missä määrin se johtuu niistä?\nOnko päästökauppajärjestelmää koskevien suuntaviivojen liitteessä I tarkoitettua asetetun alkukapasiteetin käsitettä tulkittava päätöksen 2011/278/EU 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti?\nOnko Euroopan komission päätöstä olla esittämättä vastaväitteitä ilmoitetusta valtiontukijärjestelmästä tulkittava siten,\na. että sillä todetaan kattavasti kansallisen järjestelmän yhteensopivuus tukea koskevien suuntaviivojen kanssa myös muiden kansallisessa tukijärjestelmässä kansallisen lainsäädännön muihin säännöksiin tehtyjen viittausten osalta vai\nb. että kansallista tukijärjestelmää ja muuta kansallista lainsäädäntöä on puolestaan tulkittava siten, että niiden on kaiken kaikkiaan vastattava tukea koskevia suuntaviivoja?\nTapauksessa 4.a: Sitooko Euroopan komission päätös olla esittämättä vastaväitteitä ilmoitettua valtiontukijärjestelmää vastaan kansallista tuomioistuinta siltä osin kuin päätöksessä on todettu, että tukijärjestelmä vastaa sovellettavia tukea koskevia suuntaviivoja?\nKun päätöksessä olla esittämättä vastaväitteitä ilmoitettua valtiontukijärjestelmää vastaan viitataan tukia koskeviin Euroopan komission suuntaviivoihin ja tutkitaan ilmoitettujen tukien yhteensopivuus suuntaviivojen nojalla, sitovatko nämä suuntaviivat jäsenvaltiota, kun se tulkitsee ja soveltaa hyväksyttyä tukijärjestelmää?\nOnko direktiivin 2003/87/EY,3 sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2018/410, 10 a artiklan 6 kohdalla, jonka mukaan jäsenvaltioiden olisi toteutettava taloudellisia toimenpiteitä välillisten hiilidioksidikustannusten korvaamiseksi, merkitystä tulkittaessa päästökauppajärjestelmää koskevien suuntaviivojen 5 kohtaa, jonka mukaan tuet rajoitetaan tavoitellun ympäristönsuojelun tason saavuttamiseksi tarvittavaan vähimmäismäärään?\n1 Suuntaviivat tietyistä päästökauppajärjestelmään liittyvistä valtiontukitoimenpiteistä vuoden 2012 jälkeen – komission tiedonanto (EUVL 2012, C 158, s. 4).\n2 Päästöoikeuksien yhdenmukaistettua maksutta tapahtuvaa jakoa koskevien unionin laajuisten siirtymäsäännösten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan mukaisesti 27.4.2011 annettu komissio päätös 2011/278/EU (EUVL 2011, L 130, s. 1).\n3 Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL 2003, L 275, s. 32).


Näyttelyitä vanhan talon täydeltä - Amos Andersonin taidemuseo\nAmos Andersonin taidemuseo on mukavan kotoinen. Se sijaitsee vanhassa kivikerrostalossa, useassa kerroksessa, joiden välillä voi liikkua joko rappusia tai nostalgista haitarihissiä käyttäen. Museon työntekijöiden kannalta rakennus ei varmaan ole kaikkein kätevin niin valvonnan kuin näyttelyiden rakentamisen ja opastamisenkin kannalta. No, museota ylläpitävä säätiö rakentaakin uutta, ajanmukaista taidemuseota Lasipalatsin yhteyteen.\nSuhtaudun Amos-museoon positiivisesti myös sen johdosta, että se on harvoja pääkaupungin museoita, jotka ovat avoinna myös maanantaisin. Koska museoalan pääkaupungissa järjestettävät koulutukset ja tapaamiset osuvat usein maanantaihin, on mukavaa, että edes joku museo on silloin avoinna.Nyt emme kuitenkaan olleet maanantaina, vaan talvisena perjantai-iltana. Silloinkin museo oli avoinna kuuteen asti. Esillä oli kaikkiaan viisi eri näyttelyä, joista osaan tutustuimme vähän tarkemmin ja osan vain kävelimme lävitse.\nStuart Wrede, Hommage à Malevitch II, 2016. Jää, teräs, kompressori\nMuseon alimmat kerrokset on nyt omistettu kuvataiteilija ja arkkitehti Stuart Wreden näyttelylle Garden of Life, Elämän puutarha. Itselleni taiteilija on tuttu ainoastaan Tammisaaren kirkkopuistossa olevasta suihkulähde-veistoksesta. Näyttely esittelee paitsi uusia, näyttelyä varten tehtyjä teoksia, myös luonnoksia, valokuvia, pienoismalleja tai filmejä aiemmin toteutuneista töistä.\nStuart Wrede syntyi vuonna 1944 Helsingissä, mutta muutti 1957 Yhdysvaltoihin, jossa vietti nuoruusvuotensa ja opiskeli arkkitehdiksi Yalen yliopistossa. Vuodesta 2003 lähtien hän on asunut jälleen Suomessa ja Ruotsissa.\nStuart Wrede, Rantamänty, 1976. Puu.\nUr Monument III, 2016. Jää, alumiini, kompressori.\nNäyttelyn teokset liittyvät suureksi osaksi veteen ja jäähän. Eräällä matkallaan Helsinkiin vuonna 1970 Wrede tarkkaili kuinka autolautta työntyi jäätä vasten ja hän teki havainnon, josta tuli hänen myöhemmän työskentelynsä päälinja: veden ja jään ikuisen kiertokulun tutkiminen.\nYksi Amoksen näyttelyistä olisi ollut monien kehuma Helsinki Noir. Tuossa näyttelyssä on kuvitteellinen tarina, jonka tapahtumapaikkana on 1930-luvun lopun Helsinki. Myös katsoja voi osallistua rikoksen ratkaisemiseen. Me kuitenkin jätimme tämän osuuden vain vähälle huomiolle.\nMagnus Enckell, Emmy Frosteruksen muotokuva, 1910. Öljy kankaalle.\nTaide elämänasenteena -näyttelyssä sen sijaan nautimme hiljaisista näyttelyhuoneista ja kauniista taiteesta. Näyttelyn perustana on Amos Andersonin taidemuseoon vuonna 1994 talletettu taidekriitikko ja -keräilijä Sigurd Frosteruksen kokoelma.\nPaul Signac, Seine, Grenelle 1899. Öljy kankaalle.\nMuseon aivan ylimmäisessä kerroksessa on esillä Olli Lyytikäisen näyttely Per Aspera...\nOlli Lyytikäinen, Per Aspera..., 1986. Vesiväri paperille.\nWreden ja Lyytikäisen näyttelyt ovat esillä 16.5.2016 saakka, muut kauemmin.\nAmos Anderson Helsinki museokortti museot taidemuseot\nPappamuodin trendsetteri! 21. maaliskuuta 2016 klo 23.15\nOnpas kerrassaan vangitsevia nuo puiset läpileikkaukset! Jääteoskin on upea ja erikoinen, mutta varmaankin aika herkkä lämpötilan vaihteluille...\nMari J 22. maaliskuuta 2016 klo 6.59\nJääteoksia tosiaan "jäi tuijottamaan". Hienosti jää, huurre ja sulava vesi yhdistyivät kiveen ja metalliin.\nHurmioitunut 22. maaliskuuta 2016 klo 6.15\nMinulle Wrede oli ihan uusi nimi, mutta voi hyvänen aika miten vaikuttavia teoksia! Tuo Taide elämänasenteena olisi varmasti myös ollut mieleeni, mutta nyt taisi kyllä Wrede vetää pidemmän korren erilaisuudellaan. Kiitos kierroksesta!\nWrede tosiaan yllätti. Jäiset ja huurteiset teokset yhdistettyinä mm. graniittiin. Vaikuttavia.\nMuonamiehen mökin Mummu 24. maaliskuuta 2016 klo 16.43\nTuolla Amos Anderssonin taidemuseossa pitäisi todellakin käydä. Vaikka itse harrastan maalausta ja pidän kaikenlaisesta taiteesta, en ole siellä vielä ehtinyt käydä. Häpeän tunnustaa, etten ole käynyt, siitäkään huolimatta, että tein seitsemän vuotta töitä aivan siinä vieressä. Hyvää pääsiäisen aikaa!\nMari J 25. maaliskuuta 2016 klo 8.28\nLämmin suositteluni. Mukava henki ja paljon taidetta!


Voiko sukkapuikoilla meloa?: Kuunneltua ja luetun yritystä\nTänään kokoontui taas kirjastomme lukupiiri ja tällä kertaa luettavana oli kirjallisuuden Nobel-palkinnon vuonna 2006 saaneen kirjailijan Orhan Pamukin kirja Uusi elämä.\nMinä en saanut tätä(kään) kirjaa luettua. En vain kertakaikkiaan ymmärtänyt siitä mitään. Kirjailija on turkkilainen ja oli oikeastaan ihan sama, vaikka kirja olisi ollut alkuperäiskieltä. Luin kolme sivua enkä ymmärtänyt mistä oikein on kysymys. Etsin kirjan Celiasta ja ajattelin, että kuuntelen sen samalla kun neulon, jospa se siitä.\nEn päässyt sen pidemmälle. En ymmärtänyt. Yritin hädissäni eilen vielä uudestaan lukea sitä, mutta ei, en vieläkään ymmärtänyt siitä mitään.\nVain lukupiirin vetäjä ja kaksi muuta oli saanut kahlattua kirjan läpi, kaikilta muiltakin kirja oli jäänyt kesken, tosin muut olivat sentään päässeet pidemmälle kuin minä 😃😃\nSen sijaan kuuntelin sukkia neuloessani A.W. Yrjänän kirjoittaman Joonaanmäen valaat, josta kirjoitin toiseen blogiini, käypä kurkkaamassa.\nLukupiirin kevään viimeiseksi kirjaksi saimme Han Kangin Vegetaristin.\nKirja kertoo Etelä-Korealaisesta aviovaimosta, joka päättää lopettaa lihansyönnin.\nMiksi ja mitä siitä seuraa..\nAiheena mielenkiintoinen, sillä Poika lopetti lihansyönnin muutama vuosi sitten joksikin ajaksi kokonaan, mutta on sittemmin muuttanut ruokailutottumuksiaan niin, että esim. meillä ja kylässä yms. käydessään syö mitä on tarjolla, myös lihaa. Kotonaan tekee kasvisruokaa.\nLukemiseen tarvitaan valoa\nKuvan valaisin on Lopelta Puneliajärven rannalta, Marskin Majalta eli Marsalkka Mannerheimin metsästysmajalta. Se on rakennettu Marsalkka Mannerheimille 75-vuotislahjaksi vuonna 1942, alunperin Lieksajärven rantaan, mutta siirretty sieltä sitten Lopelle 1945.\nPieni pala historiaa mukaan 😊\nKuva on otettu joskus 10 vuotta sitten, kun olimme kiertämässä Poronpolkua.\nTunnisteet: Historiaa, Lukupiiri, Marskin Maja, Pöllö lukee ja kuuntelee, Valoa\nMarjaana 4. huhtikuuta 2018 klo 7.06\nVegetaristi on kummallinen pieni kirja - mutta ainakin aihe on mielenkiintoinen ja teos ohut ;-)\nHPöllö 4. huhtikuuta 2018 klo 9.16\nValoa myös sinulle <3\nAurinko paistaa taas :)\nHPöllö 4. huhtikuuta 2018 klo 16.08\nNiin mun piti varmistaa, että oletko sä lukenut tuon Vegetaristin?\nSus' 4. huhtikuuta 2018 klo 7.22\nPamuk pisti pöllön pään pyörälle, orhan se nyt kummallista?! X) Turkkilaiset suosittelevat tässä tap ottamaan diapamukin;D\nEi kaikkea tarvi ymmärtää...en minäkään ymmärrä kurkkulaulua vaikka muuten musiikki on leivänpäällislajini.\nAW Yrjönästä tuli mieleen että onpa hänellä oudosti nimettty orkesteri Cloaca Naxima eli viemäriverkosto:O Kumma mies, ei vaan kolahda mulle. Ei yksikään biisi.\nhu-huuAouuuuuu, sanoi pöllösusi ja lennähti jänistä kaupasta.\n(pikkuisen pyryttää heti aamusta kuten jutuista voi päätellä:D)\nHPöllö 4. huhtikuuta 2018 klo 9.36\nEhkä yritän joskus kuunnella jonkun toisen Pamukin, hän on kirjoittanut aika paljon kaikenlaista. Nyt on vaan niiiiin paljon kirjoja listalla, että Pamuk saa odottaa.\nA w Yrjänän CMX:n biisit sen sijaan kopsahtivat, kun niitä juutuubista muutaman kuuntelin maistiaisiksi, hyvä etten pesästäni pudonnut. (Onneksi on riittävän tukevat istumalihakset..)\nBy the way, musiikista tuli mieleen. Tässä yhtensä iltana nukkumaan menessä katselin meidän "taulua" johon on kerätty pääsylippuja eri konserteista. Tässä sulle pohdintaa Pöllön musiikkimausta:\nLauri Tähkä & Elonkerjuu (se alkuperäinen!), Pentti Hientanen on the Rocks feat. Heikki Hela, Billy Joel & Elton John, A. Aallon rytmiorkesteri (keskityin lähes koko konsertin ajan rumpaliin - hullu mies..), Jarkko Aholan joulukonsertti (Majava-osastoa...), Popeda, Malja Gösta Sundqvistille, Graham Bonnet.\nAM ja Poika kävivät myös kahdestaan katsomassa kuuntelemassa Juanesia :D Tykkäsivät kovasti.\nTuosta voinet miettiä Pöllön musiikkimakua :) Ja siis tuossa on vain pieni otos siitä..\nSus' 4. huhtikuuta 2018 klo 16.22\nBonnet on noista munkin listalla, siis Rainbor.Popedan alkupään tuotanto eli alusta mustiin kuuliin.\nRickuy Martinilla on kaksi hyvää biisiä=)\nHooters vois toimii sulle, private emotions on alunperin niiden biisi.\nHPöllö 4. huhtikuuta 2018 klo 16.51\nBonnetia käytiin katsomassa Treen Pakkahuoneella - olin myyty. Rainbowta toki oli kuunneltu aiemmin.\nJosta taas tuli mieleen Ronnie James Biojäteastia ja Ella ja Aleksi - ihan superia :D\njaana 4. huhtikuuta 2018 klo 13.53\nLuin syksyllä Vegetaristin. Varsin outo ja kumma kirja, mutta oikein mielenkiintoinen ja helppo lukea.\nHPöllö 4. huhtikuuta 2018 klo 16.03\nPitäisköhän mun sittenkin siirtää tuota Reppanaiselta saamaani Katja Kallion Yön kantajaa tuonnemmas, vaikka se tuossa houkuttaakin mahdottomasti.\nSus' 4. huhtikuuta 2018 klo 16.23\nTää ostkans Pusn eurolla. Kolme sotakirjaa. Antti Tuurin Surmanpelto. Siinä päivän kirjat, vitosella=)\nHPöllö 4. huhtikuuta 2018 klo 16.33\nJuurihoito on nyt luettu. Laitan sen postiin joku päivä.\nSus' 4. huhtikuuta 2018 klo 16.39\nSiis Pussikaljaromaanin. mikä ihme söi nuo kirjaimet:O\nPuskissa 4. huhtikuuta 2018 klo 18.22\nMun hammaslääkäri oli konsultoinut Nousiaista 'Juurihoidon' tiimoilta ja kävipä Kansallisteatterin työryhmäkin heillä tutustumassa, miten nykyään hammaslääkärissä ollaan :P\nHPöllö 4. huhtikuuta 2018 klo 18.37\nKävin aikaisemmin yksityisellä hammaslääkärillä ja täytyy sanoa, että onneksi ei ollut samanlainen kuin Juurihoidon hammaslääkäri :)\nMyös julkisen puolen hammaslääkäri jolla viimeksi kävin, oli - kirjan lopusta huolimatta - sympaattisempi kuin Esko :)\nPuskissa 5. huhtikuuta 2018 klo 13.52\nJuu, en ole kirjaa lukenut, mutta mun hammaslääkäri on parantanut mut erittäin pahasta hammaslääkärikammosta mistä olen hänelle ikuisesti kiitollinen :)\nHPöllö 5. huhtikuuta 2018 klo 14.27\nTelepatiaa: mun ihana entinen hammaslääkärini laittoi tänään viestin, että mulle olisi varattuna huomiseksi aika tarkastukseen klo 12.15 :D\nPahoittelut, mutta kun ei ole enää varaa käydä yksityisellä :( Niin mielelläni menisi katselemaan hänen ruskeita silmiään ja kaunista hymyään...