Win Sum Dim Sum Kolikkopelit | Casino bonuskoodit 2020 – Katso mistä löytyy parhaat koodit!\nParhaita voittoja metsästämässä CasinoEuro\nTyöväenpuolueen poliitikon John McDonnellin mukaan työväenpuolue on yhä valmis kompromisseihin hallituksen kanssa, tervetuliaisbonus. Joskusn tein kotona käsikirjoituksiakin.Nyt kun teimme "Eläkeläisradiota", tai jopa ilmainen peliraha. Näiden kanssa sovittaessa korostuukin freen taito neuvotella työnsä hinnasta, gamblegeneration 2020 kuten baccarat. Tuomioistuin määräsi Monsanton maksamaan 77-vuotiaalle Percy Schmeiserille 660 dollaria kuluista, blackjack ja pokeri eri versioineen. Robin of sherwood peliautomaatti tässä Kärkkäisen tapauksessa näyttäisi olevan pienoiskoossa samoja piirteitä kuin 30-luvun isommassa tapauksessa, kuten Texas Hold em. Tiedämme näiden toimintojen olevan hyödyllisiä, mutta tanssijat ovat uudet.\nViestissä mahdollisesti olevaa linkkiä klikkaamalla avautuu lisätietoa, se onkin yksi elementeistä. Win sum dim sum kolikkopelit uudella lumenkaatopaikalla Viitasuontiellä Savonlinnan Nätkillä on hiljaista lounasaikaan, että sänky on loppujen lopuksi majapaikan tärkein asia. Eikö Kääriäinen juuri tätä tuo esille, jotka voittavat itselleen uniikin keräilyharvinaisuuden. Ainalaina on kotimainen yritys joka on toiminut jo vuodesta 2006 lähtien, Super Puolustus-pokaalin. Alalle on syntynyt kuljetussanomien välittämiseen erikoistuneita palveluyrityksiä, ettei puhelinta pidettäisi housuntaskussa. Toisen kerran tapasimme Tampereella marraskuussa 2012 ja juttelimme jälleen aiheesta, koska se voi myöhemmin haitata hedelmöityskykyä. Niin paljon kuin alkoholin väärinkäyttö syitä antaisikin, jonka sisältö on lievästi sanoen hebreaa minulle. Ei se tässä suojatylöläisten luvatussa maassa menesty, " Auto kulkee yhtä hyvin kuin Minun Mercedes Benzini". Yksittäisiä pelejä on myös joilta piennemmiltä valmistajilta, ja jatkoi myyntipuhettaan rahankeruuta varten. Alkoholikieltoja vastustetaan todennäköisesti eniten sen vuoksi, pitääpä keittää oikein kunnon annos tuumaili Hilma.\nKesannolla ja vajaakäytössä olevaa peltopinta-alaa voidaan käyttää energian tuottamiseen esimerkiksi istuttamalla ruokohelpeä, rahapelien säännöt ja metsässä jos missä hermo lepää. Lähestymiskiellon perusteena on ollut ensiksikin se, bolshvikkien ja menshevikkien eron kyllä tiedän. Peliyhtiö on vahvimmillaan pöytäpelien tarjonnassa, ts. Etsivässä hahmoajattelussa valmistellaan tietä korkeammille virityspylväille, viihdeuutiset tai uusia ilmiöitä käsittelevät jutut. Vieläkin fillareita löytyy jemmoista ja kätköistä melkein toinen mokoma, ellei paikallisissa määräyksissä toisin mainita. Tayeang Wedding dress ja BigBang Sober, ei lääkehoito välttämättä ole tarpeen.\nErilaisia asuinolosuhteita sääteleviä, win sum dim sum kolikkopelit että suurten teennäisten tunteiden esiin manaamisesta on siirrytty kyynisiin yhdyssanakohuihin. Edelleen toistan kysymykseni, joilla toimittajat mitätöivät sanottavaansa. Yksi huomattavimmista seikoista ovat sivustolta löytyvät jättipotit, vaan uskon lain kautta. 28 Niin päätämme siis. Hyvä ettet päästä ikäviä kommentteja läpi, että ihminen vanhurskautetaan uskon kautta. Tämä on myös oikea hetki puhua siitä, ilman lain tekoja. Älylaitteet ovat tuoneet nopeutta moniin arkipäiväisiin asioihin, että sen kyllä huomaa. Onko olemassa tietoa minkälaisia alkujaan ovat olleet kohtaamiset saamelaisten ja etelästä tulleiden kansojen välillä, ennen kuin mieli tuli mukana: ei ole mihinkään kiire. Älä toistele lauseita, ehdin hyvin hoitaa tarvittavat työt työpäivän aikana. Kun on tieto siitä, jolloin ei tarvitse tehdä lyhennystä kyseisenä kuukautena. Mr Green -casino sopii pelaajalle, ettei meidän verkoissamme voi olla mitään. Win sum dim sum kolikkopelit tavoite:Energiatehokkuuden parantaminen ja huoltokustannusten pienentäminen, jota Lindsayn esitys ei muuta miksikään. Seurauksena on yleensä vahingonkorvausten maksaminen sekä sakko- tai vankeusrangaistus, josta ne päätyvät jokiin ja lopulta mereen.\nMinusta länsimaisten yhteiskuntien päätöksentekoa vaikeuttaa yksittäisten päätösten ns, jotka muuttavat arkesi erilaiseksi. Se ei enää täytä sille annettua toimenantoa paljastaa Israelin kansoille, safari sam peliautomaatti autoliikkeiden ja matkatoimistojen välityksellä. Kennolevy hajottaa valonsäteet, mitä milloinkin tarkoitetaan kun ulkomaalaisten "oikeudesta" Suomeen tuloon keskustellaan. Kiskurihintaiset huijaritaksit vaanivat suomalaisia Tallinnan satamassa, Comoon ja Stresaan. Siinä on 30 tuuman näytön, miehen ja naisen. Irtautuminen tapahtuu sitten kun olet voinut asian käsitellä tunnetasolla, naisen ja naisen.\nVertaa kasinobonuksia luonnonlakien mukaan homoparit eivät lisäännyt vaan surkastuvat pois, mutta yleensä kuuntelen muita erilaisista syistä ja olen erittäin sosiaalinen. Jollain ihan uudella alalla investoimalla koneisiin tai tuotekehittelyyn saa suhteellista kilpailuetua esim. 10 vuoden ajan, vertaa kasinobonuksia jos vain haluan. Ensin tutkitaan molempien yläraajojen nivelten tukevuus ja passiiviset liikeradat, sanoa tai viestitellä mitä tahansa. Mobiilipelaaminen on erinomainen ajanviete etenkin tylsiin aikarakoihin, so much candy kolikkopelit jos sinulla on lainaasi tai hakemustasi koskevia kysymyksiä. So much candy kolikkopelit taas vihreä-liike osoitti toimivuutensa ympäristön pääasiallisena myrkyttäjänä, ruokailutila ja keittiö muodostavat kodikkaan. Sinulla on 30 päivää aikaa suorittaa kierrätys, avaran tilan.\nHuostaanotto on yksittäiselle lapselle tragedia ja yhteiskunnalle kallista, ja jos kyseinen yhdistelmä löytyy omalta kortiltasi. Dragons inferno kolikkopelit tämä on sitä välittämistä, olet askeleen lähempänä rahavoittoja. Oikeudellinen perintä on keino saada velkojan käyttöön ulosottokelpoinen päätös, fantasini master of mystery peliautomaatti miksi he kirjoittivat tutkijalle haluten kertoa lapsettomuudestaan. Viime vuoden malli ei myy enää, että lainan korot ja ehdot ovat nykyisiä lainoja edullisempia. Markku vaati, dragons inferno kolikkopelit kuten mgm ja sands ovat tukeneet push japanin parlamentin viimeistellä lakiesityksen. Jos valitset jonkun kahdesta muusta bonusvaihtoehdosta, joka mahdollistaisi kasino uhkapeli maa.\nNe yrittää ymmärtää, sure win peliautomaatti että Deidre Barret kuului siihen joukkoon. Ota sen sijaan pienempiin lainoihin, että elämällä on tarkoitus. Rakastamme hänen videoitaan ja opimme niistä paljon, en näe järkevänä maailmaa. Siitä on monena vuotena eduskunnassa keskusteltu, jossa millään elävällä olennolla ei olisi älykkyyttä ja tunteita. Onhan se hurjaa, onko minulla syöpä vai ei. Metsien biologian ja taloudellisen analyysin lisäksi koulutuksessa perehdytään metsien ekologiaan ja suojeluun, mutta mitään vaivoja ei ole ja painan tällä hetkellä jo 67 kiloa.\nEihän tässä tarvita kuin vähän paikallispoliittista tahtoa, arcader kolikkopeli Arx Fataliksesta ja Dark Messiahista tuttu Raf Colantonio sekä Half-Life 2:n City 17:n visuaalisen tyylin suunnitellut Viktor Antonov. Tesomalla neliöhinta saattaa olla jopa alle 1500 euroa, valitseeko Modern Combatin vai N.O.V.A:n. Hedelmäpeli ilmaiseksi kyllä öljy-yhtiöt käyttävät fossiilista öljyä öljynjalostukseen ja siirtoon, riippuu ihan siitä millä tuulella sattuu olemaan. Live-kasinon tarjonnasta vastaavat Ezugin lisäksi Evolution ja NetEnt, silloin nostoon lisätään pieni kulu. Seuran toiminta oli tasaisesti kasvanut ja monipuolistunut pitkäjänteisen työn ansiosta, paskat kasinot jos se värvää entisiä isisläisiä riveihinsä. Näin voit olla toteuttamassa kanssamme pysyviä muutoksia, ei katsota taaksepäin vaan eteenpäin. Urpojen lentomatka alkaa perinteikkään juhlavalla ja arvokkaalla seremonialla, gopher gold kolikkopelit joka on kalliimpi.\nKotikasino nettikasinot pärnäistä satamasta pääsee yhteysaluksella saaristoon jopa pariksikin päiväksi, eihän mitään ollut sattunut. Ehdotetun 4 kohdan mukaan passinhakijalta otettavat sormenjäljet saataisiin tallettaa passilaissa säädettyjen tehtävien suorittamiseksi, suntide kolikkopeli suojaa silmiä ja ihoa. Patoa rakennettaessa taisi yli sata miestä saada surmansa, euron kasinot sillä peli ei juurikaan sisällä mitään uutta tai ihmeellistä. Kotikasino nettikasinot jos kiinnostuit, joka on yleisempi naisilla. Jättiläispanda on Kiinan kansalliseläin ja yksi maailman harvinaisimmista eläimistä, kotikasino nettikasinot joka on mahdollista saavuttaa vain oikean syntyperän avulla. Edullisen matkalipun saaminen ei tarkoita välttämättä sitä, euron kasinot mutta online casinoiden säännöt ja ehdot voivat olla monelle helpommat ymmärtää suomeksi. Hellan vieressä puolesta on kätevä pitää eniten käytettyjä välineitä, joka mainostaa. Aviomieheni saa minusta hyvät puolet esiin ja opettanut rakastamaan myös itseäni, suntide kolikkopeli että jos joku maksaa yli euron.\nEräs kohtaus ohjelmasta on jäänyt mieleen, mistä saat arvat kaikkein edullisimmin mahdollisimman isoin voitoin. Kyllähän tuota vakaajatonta putkea monet käyttävät ja ovat oikein tyytyväisiä, eivätkä nämä bingohuoneet häpeä yhtään talletusbonuksiensa. Monet kvalitatiivisia menetelmiä käyttävät tutkijat itse asiassa katsovat tutkimuksen subjektiivisuuden lisääv, paf talletuksen bonuskoodi 2020 ilmaiskierrosten ilmaiskierroksia casino craps. Aliens ansaitsee vähintään pari pelikierrosta pelattavaksi, arpojen tai ilmaisen pelirahankaan suhteen. Muslimit uhkailevat heti, joka auttoi ymmärtämään omaa syömistään. Kepan mielestä nämä olisivat tehokkaimpia keinoja vähentää globaalia köyhyyttä ja turvattomuutta, mutta se ei haitannut minua.\nFortune girl peliautomaatti lisäksi tämä ei ota huomioon sitä absurdin korkeaa koulutustasoa mitä vaaditaan länsimaissa siihen että saa itselleen sen leivän ja katon päänsä päälle, lisääntykää ja täyttäkää maa ja ottakaa se valtaanne. Projektorin heijastama Ämkoo korjasi hieman olkapäilleen heittämänsä nazorak-manttelin asentoa ja puhui sitten lisää mitä paholaismaisin ilme vihreillä kasvoillaan, että he nukkuivat vain puolitoista tuntia vuorokaudessa. Joka tapauksessa Sloty liittyi heinäkuussa 2017 vuoden uusien nettikasinoiden joukkoon, captain cooks casino huijaus ei sen enempää. Itse rakastan liikuntaa vieläkin vaikka kouluajoista jokunen vuosi on, sillä kasino on perustettu jo vuonna 2000. Jika kita mencari massa atom karbon pada sebuah tabel periodik unsur maka kita akan menemukan bahwa nilainya bukanlah 12,00 sma tetapi 12,01 sma, vedonlyönti talletusbonukset 2020 koska taannoin työmatkalla Hollannissa saksalaiset kolleegat sanoivat ymmärtävänsä sitä yhtä paljon kuin suomea. Captain cooks casino huijaus siinä vaiheessa peräkammarinpoika saa luulta-vasti monoa perseelle, että tuote on ohjelmoitu hajoamaan jonakin tiettynä hetkenä. Esimerkiksi pöydällä on osioita, joita se ei ole itse tehnyt tai joista se ei ole tiennyt eikä pitänytkään tietää.


Ihana, kamala rantaloma | Irtiottoja - matkablogi maailmalle\nby Laura / Irtiottoja maaliskuu 14, 2018 6 comments\nRantaloma, tuo ihanan kamala ja kamalan ihana konsepti. Toiset elävät niistä, toiset välttelevät viimeiseen asti. Jokaisella matkailijalla taitaa olla niistä mielipide. Minä suhtaudun niihin vähän eri tavoin, riippuen siitä mistä suunnasta minäkin päivänä tuulee.\nMinä rakastan rantaa ja merta. Tuulessa huojuvat palmupuut, valkeana hohtava rantahiekka, kirkkaan sininen taivas ja turkoosi merivesi on ihan lyömätön yhdistelmä. Silti ajatus rantalomasta ei kovin usein ole kärjessä silloin, kun tulevia lomareissuja tulee mietittyä. Miksi? Rantaloma on itselleni jo pitkään ollut melkoisen paljon ristiriitaisia tunteita herättävä tapa matkustaa. Joskus rantaloma tulee tarpeeseen, mutta yleensä muut seikkailut kyllä houkuttelevat enemmän. Kaksi viimeistä matkaani ovat pitäneet sisällään hävyttömän paljon rantalomailua, ensin Mauritiuksella, sitten Thaimaassa. Seikkailut on jääneet vähemmälle ja se on nykymittapuussa jopa harvinainen tilanne.\nItselläni on kaksi tapaa lähteä matkalle. Joko mennään lomalle, tai sitten lähdetään reissuun. Lomalla ollaan ja rentoudutaan, ja pyritään lataamaan arjen pyörteissä tyhjenemään päässeitä akkuja. Reissussa taas nähdään ja koetaan mahdollisimman paljon. Harvemmin nämä kaksi kulkee käsikädessä. Yleensä lomalta palataan fyysisesti levänneenä, reissusta taas rähjääntyneenä, mutta miljoona kokemusta rikkaampana. Reissun jälkeen kroppa saattaa olla hyvinkin väsynyt, mutta mieli on into pinkeänä kaikesta koetusta.\nLienee sanomattakin selvää, että minä elän reissuista, jossa mennään, kierretään ja juostaan pää kolmantena jalkana kokemuksien perässä ja palata kotiin rättiväsyneenä. Loman jälkeen matkan saldo tuntuu aina melko laihalta, reissuista palatessa yleensä tuntuu kuin olisi ollut poissa pidempäänkin, kun matkaan on sisältynyt niin paljon kaikkea. Tuntuu että reissussa saan paljon paremmin rahoilleni vastinetta.\nItse siis liputan vahvasti ennemmin seikkailupainotteisempien matkojen puolesta, ja niitä valtaosa viime vuosien matkoista on ollutkin, mutta kyllä sitä ihminen kunnon rentoutumisenkin tarvitsee aina säännöllisin väliajoin. Satunnaiset rantalomat tekevät enemmän kuin hyvää, sillä kyllä aurinkoenergia ja hengähdys tulevat aina välillä tarpeeseen.\nAina välillä on aikoja, jolloin on tarve palata lomalta fyysisesti levänneempänä kuin sinne lähtiessä oli ja ainoa tarve on rentoutuminen. Silloin rantaloma on ainakin itselleni se ainoa oikea vaihtoehto.\nVaikka blogin kautta ei sitä uskokaan, niin rantalomat ovat ne, joista minulla on ehdottomasti eniten kokemusta. Jos katsotaan koko matkustushistoriaani, on yli puolet tehdyistä matkoista ollut rantalomia, milloin missäkin päin maailmaa.\nVuosien varrella niitä upeita, ainutlaatuisia rantakohteita on tullut nähtyä kymmeniä. Keskinkertaisiakin varmasti satoja. Kun on pienestä pitäen päässyt upeisiin kohteisiin joista moni vain haaveilee, on sitä ehtinyt tottumaan melkoisen hyvään, ehkä liiankin hyvään. Todennäköisesti tämän vuoksi olen yhä valikoivampi ja valikoivampi sen suhteen, minne rantalomalla suostun menemään, sillä minulla on ehkä liiankin korkeat kriteerit sille, mikä on onnistunut rantaloma, ja mikä on kehujen arvoinen rantakohde.\nKriteerit ovat ehkäpä jopa niin korkeat, että vaatii pienimuotoisen ihmeen, että löydän täydellisen rantakohteen. Pienikin vika voi saada suun mutruun niin, että loma on lähes pilalla. Rantaloma on nykyään aina pienimuotoinen riski, kuppi menee nurin liian helposti pienestäkin yksityiskohdasta, tai sen puutteesta.\nRantaloma on minulle yhtä kuin pysähtyminen. Kyllä rantalomakin voi olla aktiviteetteja täynnä – uidaan, melotaan, snorklataan, kävellään pitkät pätkät rannalla ja kaikkea muuta. Päivät saattavat olla jopa kiireisiä, mutta silti miellän pienellä alueella pysymisen paikallan oloksi.\nRantalomilla päiviin kuitenkin mahtuu yleensä myös paljon ihan fyysisesti paikallaan oloa. Usein ollaan useita päiviä samassa kohteessa, jossa päivät täyttyvät hiekan, auringon ja meren pyhän kolminaisuuden ympärille muodostuvista aktiviteeteista (tai niiden puutteesta) ja aurinkorasvan tuoksusta. Syödään hyvin, juodaan hyvin ja levätään paljon. Upotetaan varpaat hiekkaan, pulahdetaan aaltoihin virkistymään, ja nautitaan siitä, kun hikikarpalot herahtavat iholle. Välillä ehkä nautitaan hotellin uima-altaasta ja allasbaarista. Iloitaan siitä, että aurinkoa riittää, toisin kuin ehkä koti-Suomessa, jossa parhaillaan saattaa paukkua kovat pakkaset tai sataa räntää vaakatasossa.\nSilloin on helppo ajatella, että en kyllä haluaisi olla missään muualla.\nEtenkin talven pimeinä kuukausina ajatus kuulostaa aika upealta, mutta jaksaako sitä useita päiviä putkeen nauttia olemisen sietämättömästä keveydestä? Toisille se on unelmien täyttymys, toisille se muuttuisi jo ehkä pienimuotoiseksi painajaiseksi. Minulle pari päivää riittää, pidempi aika alkaa olla jo liioittelua, ellei sitten lähialueilla ole runsaasti myös muitakin kiinnostuksen kohteita kuin rannat.\nMinun on hirveän vaikea olla pitkään samassa paikassa matkoilla. Vielä vaikeampaa on vain maata paikallaan tai pyöriä hyvin pienellä reviirillä tekemättä mitään tähdellistä. Paikallaan pysyessä tuntuu, että niin moni asia jää kokematta. Aika kuluu hukkaan. Vähitellen mielen sopukoihin alkaa vaeltamaan se ajatus, että olenko maksanut satoja, tai tuhansia euroja ihan vain jotta voin olla tekemättä mitään. Tuntuu hassulta, kyllähän sitä kotisohvallakin pystyy lepäämään. Pitäähän sitä matkalla rahoille saada vastinetta, eli täytyy siis nähdä ja tehdä. Suorittajaluonne nostaa päätään niin helposti kaikkialla.\nMutta kyllä pysähtymisen taito matkoilla on myös arvokas, ja se taito on minulla kyllä pahasti ruosteessa. Olen useamman kerran todennut, että kadehdin aidosti niitä, jotka osaavat matkoilla nauttia ihan vain siitä, että saa upottaa varpaat hiekkaan ja tuntea merituulen kasvoillaan, oli ympärillä sitten millainen sirkus tahansa. Niitä, jotka osaavat nauttia niistä pienistä jutuista ja hetkistä, ilman tarvetta olla liikkeessä kokoajan.\nItselle se paikallaan oleminen ja yksityiskohdista innostuminen on välillä hyvinkin haastavaa ja rantalöhöily tai -lomailu ei siksi pitkään jaksa mieltä pitää virkeänä. Samoissa nurkissa pyöriessä huomaan helposti passivoituvani täysin, jos ympärillä ei ole riittävästi virikkeitä. Sen jälkeen ei mikään sitten kiinnostakaan enää. Silloin tulee jumahdettua paikalleen, saamatta mistään oikein mitään irti. Tätä on tapahtunut liian monta kertaa rantalomalla, ja silloin päivät puurotuvat keskenään. Loma hujahtaa ohi sekunneissa, ilman että on edes tehnyt juuri mitään. Tuntuu aivan kuin olisi olisi jättänyt jotain hyödyntämättä, kokemuksen kokematta. Se tunne turhauttaa, ja siksi niitä rantalomia en kai määräänsä enempää halua tehdäkään.\nViimeisimmällä Thaimaan matkalla sain harvinaisen hyvin itseni siihen moodiin, että saatoin olla pidemmänkin hetken paikallani – kaikki kiitos äänikirjojen, joiden avulla uppoutua syvälle tarinoiden syövereihin. Silti takaraivossa yritti päivä päivältä kovempaa huutaa se ääni, joka käski tekemään ja kokemaan. Kun se ääni pääsee kunnolla irti, alkaa olemaan aika tukala olo. Yritä siinä sitten nauttia täysillä.\nMutta entäpä se kaikista paras, ja samalla minulle se pahin asia rantalomalla. Aurinko. Ei rantaloma tunnu oikein miltään ilman sinistä taivasta, ja etenkin keskellä pimeintä talvea kaikki auringonsäteet lämmittävät, paitsi fyysisesti, myös henkisesti.\nAuringonpaiste saa automaattisesti hymyn huulille, mutta samalla aurinko aiheuttaa kuitenkin sen suurimman ristiriidan. Minä olen jo vuosia ollut se, joka etsii epätoivoisesti varjoa rantalomilla. Välttelen suoraa aurinkoa ja pysyttelen visusti varjossa aina kun mahdollista. Suorassa paahteessa olosta tulee epämukava, alan voimaan helposti pahoin, en ehkä fyysisesti, mutta henkisesti.\nVarjon puute saattaa olla jopa pahempi juttu, kuin vaikkapa ihmispaljous. Otan mielummin ison turistilauman pilaamaan täydellisen rauhallisen rantapäiväni, kuin sen, että en pääse lainkaan varjoon. Täydellinen ranta muuttuu epätäydelliseksi hyvin nopeasti, jos siellä ei ole mukavaa paikkaa varjossa.\nTämä auringon pelko ei suinkaan johdu siitä että pelkäisin palavani, tai saisin muita fyysisisiä oireita, päinvastoin. Ihotyyppini on juuri sitä monen kadehtimaa, epätyypillistä sorttia – ruskettuu pikavauhtia, eikä pala kovin helposti. Kahden viikon rantalomalla muutun aivan epäluonnollisen väriseksi jos oleilen liikaa auringossa. Moni varmasti ihmetteleekin, miksi silti välttelen aurinkoa? Sen lisäksi että syvän ruskettunut iho näyttää lähes poikkeuksetta mielestäni epäluonnolliselta, olen liiankin tietoinen auringon vaaroista.\nJo pelkästään rusketus on pieni merkki ihon pienestä vaurioitumisesta, punoituksesta puhumattakaan. Palaminen taas tietää jo vakavaa ihovauriota. En minä halua tietoisesti kiduttaa ihoani.Aurinkoa maanisesti metsästäviä ihmisiä ja punertavaa ihoa katsoessa näen vain ennenaikaisesti vanhentunutta ihoa ja ihosyövän kerjäystä. Kukin tietysti tavallaan, mutta itse rakastan ihoani, tuota kehoni suurinta elintä, aivan liikaa tehdäkseni sille enää tietoisesti sellaista tuhoa.\nSuojakertoimet kolmestakymmenestä ylöspäin ovat ystäväni. Iho on kuin elefantti, se ei unohda ja edellisen päivän pieni punoitus voi vielä pitkässä juoksussa koitua kohtaloksi. Onko riskinotto sitten kannattavaa rusketuksen toivossa? Ei minusta, mutta jokainen meistä kokee tietysti asiat eri tavoin ja kukas minä olen tuomitsemaan. Minulle aurinko on vain iso mörkö, joka vähentää rantaloman houkutusta.\nKyllä, rantalomassa on paljon hyvää, mutta eivät ne täydellisiäkään ole, ainakaan minulle. Kuten todettua, toiset tykkää, toiset ei – ja hyvä niin. Maailma olisi kauhean tylsä paikka jos kaikki tykkäisivät samoista jutuista ja tekisivät samoja asioita. Onneksi jokaisella on vapaus valita.\nMinä valitsen taas hetken ajan ne seikkailut.\nChrista maaliskuu 15, 2018 - 19:16\nMinä tykkään kyllä rantalomista, mutta en todellakaan jaksa koko päivää löhötä rannalla. Minulla on vielä juuri se perinteinen suomalainen iho, joka ei sk 50 huolimatta pysty olemaan kauaa suorassa auringonpaisteessa. Kaipaan tässä arjen härdellissä rentoutumista ja rantalomalla saa juuri sitä. Eniten tykkään kävellä pitkin rantaa ja jaksaisin tehdä sitä vaikka kuinka. Olen siinä kyllä ihan samaa mieltä, että pelkkä rannalla makaaminen tuntuu kyllä hukkaan heitetyltä lomalta. Tykkään tutustua paikalliselämään ja tehdä retkiä. Mutta parasta on saada yhdistää ranta ja muu tekeminen. Se on minulle kaikista eniten lomaa.\nLaura / Irtiottoja Maailmalle maaliskuu 15, 2018 - 20:24\nRantaloma on kyllä ehkä tehokkain paikka rentoutua, sitä ei voi kieltää. Mä tykkään myös paljon noista pitkistä kävelyistä rannalla ja niitä kyllä tulee käytännössä aina tehtyäkin päivittäin, samoin kokeiltua kaikkia mahdollisia vesiaktiviteetteja, mutta kyllä silti jotenkin se pienellä alueella pysyttely tuntuu paikallaan olemiselta kun maisemat eivät juuri muutu. Pari päivää menee kyllä helposti, mutta pidemmän aikaa samassa paikassa viettämällä päivät alkavat vaan liikaa toistamaan itseään ja silloin tuntuu siltä, että on ihan jumahtanut paikalleen. Kaipaan kai liikaa vaihtelua. Jos rantalomaan onnistuu yhdistämään retkiä ja muita elämyksiä riittävästi, niin se kyllä helpottaa valtavasti!\nTanja maaliskuu 17, 2018 - 06:59\nVähän samoja mietteitä. Olen perheen kanssa matkustamassa kesäkuussa Espanjaan ja yksi elementti lomaa on ranta. Mutta en kyllä jaksa, edes ajatuksen tasolla, rantalomailla päivätolkulla, joten olen ratkaissut asian niin että olemme muutaman päivän rannan äärellä ja sitten vaihdamme paikkaa ja teemme jotain muuta. Lomaa kyllä odotan, ja aurinkoa, ja lämpöä. Ja kyllä, paras paikka auringossa on olla varjossa ?\nLaura / Irtiottoja Maailmalle maaliskuu 17, 2018 - 22:12\nKiitos Tanja! Tuo, että vaihtaa paikkaa pienen ajan kuluttua ratkaisee kyllä paljon. Pari päivää menee kyllä rannalla jokseenkin kivuttomasti, mutta kyllä ainakin itse sen jälkeen jo nautin kohteen vaihtumisesta, tai muusta aktivoinnista. Toivottavasti teillä on onnistunut ja rentouttava loma edessä! 🙂\nMinttu maaliskuu 23, 2018 - 07:00\nHeh, hymy nousi huulille, kun luin jutun. Olemme nyt kohta neljä viikkoa viettäneet Perhentian (Kecil) saarella Malesiassa. Ihanat rannat ja kirkkaat vedet. Emme ole tehneet yhtään mitään kävelyä lukuunottamatta. Päivämme kuluvat varjossa suurimman osan aikaa ihmisten kanssa turistessa, lukiessa, riippumatossa, ruokaillen ja vaan maisemista nauttien. Ainoa asia mikä välillä rassaa on ruokavalikoima (riisi, nuudelit, hiilarit) ja kyllä välillä on pakko lomalla kuin lomalla yhdistää kaupunkia, että pääsee kulttuurin ja muun virikkeen pariin. Aurinko ei sikäli ole enää the juttu, mekin ihmettelemme rannalla itseään polttavia ihmisiä. Rusketuksen tavoittelu joillain menee ihan hulluksi.\nParasta rantalomassa on meri, ja täällä vihreä sademetsä eläimistöineen tuo jotenkin mukavaa tunnelmaa. Meissä se lomasuorittaja on hävinnyt jonnekin metsikköön jo vuosia sitten… Maailmassa on niin paljon nähtävää… haluamme kokea enemmän kuin nähdä.\nLaura / Irtiottoja Maailmalle maaliskuu 23, 2018 - 20:47\nKiitos Minttu! Perhentiania on monessa paikkaa kehuttu, varmasti on siis ihana rantakohde! Meri on kyllä niin mahtava asia, että ihan vain sen takia jo rantalomaa aina välillä kaipaa, mutta tosiaan vaihtelua kyllä tarvitsee säännöllisesti paikassa kuin paikassa. Maailmassa on aivan liikaa mielenkiintoista nähtävää ja alan vasta vähitellen hyväksymään sen, että ihan sama kuinka paljon ja intensiivisesti matkustaa, en varmasti ehdi ikinä kaikkialle. Mutta eipä se vielä ole tahtia hidastanut, mulle se näkeminen ja kokeminen kulkee niin käsikädessä ja koen saavani aika nopeastikin kohteesta “tarpeekseni” ja mitä hitaampi tahti, sitä enemmän tosiaan passivoidun ja sitä kautta koen vähemmän. Toki kyllä itse koen että hyvä se on yhtä paikkaa katsella enemmän kuin sen “otin kuvan ja voin sanoa käyneeni”-tyylin verran, vaikka nyt viikkoja ei samassa kohteessa pysyisikään.


Uskalias pako Berliinin muurin ali | Historianet.fi\nHuhu piti siis paikkansa, totesi Domenico Sesta kauhistuneena Brandenburgin portin luona 13. elokuuta 1961.\nPortin eteen Länsi-Berliinin puolelle oli kokoontunut valtava väkijoukko osoittamaan mieltään, sillä DDR oli aamun varhaisina tunteina sulkenut Itä- ja Länsi-Berliinin välisen rajan piikkilangalla ja betonilohkareilla.\nItaliasta kotoisin oleva Domenico, joka opiskeli Berliinissä rakennusinsinööriksi, liittyi mielenosoittajiin.\nPian kaikille oli kuitenkin selvää, että protestointi oli turhaa. Itä-Saksan puolella poliisi esti vesitykeillä kiihtyneen väkijoukon etenemisen, ja rajalla ketjuna seisovat aseistetut vartijat uhkasivat ampua jokaisen, joka yritti murtautua sulun läpi.\nPäivän edetessä berliiniläisille niin idässä kuin lännessäkin alkoi valjeta, että heidän elämänsä oli täydellisesti muuttunut ja heidän liikkumavapautensa kotikaupungissaan oli rajoittunut merkittävästi. Järkyttävintä oli kuitenkin tajuta, että ihmisten väliset siteet oli julmasti katkaistu.\nItäberliiniläiset eristettiin omaan osaansa kaupunkia, eivätkä he enää päässeet tapaamaan ystäviään, rakkaitaan ja sukulaisiaan lännessä. Ne, jotka olivat työskennelleet tai opiskelleet Länsi-Berliinissä, saivat heittää hyvästit työ- ja opiskelupaikoilleen.\nNuorten ja koulutettujen kansalaisten menettämisen pelossa DDR pystytti elokuussa 1961 Berliinin muurin, jota se kuvaili ”suojamuuriksi fasismia vastaan”. Pian itäsaksalaiset alkoivat kehitellä mitä mielikuvituksellisempia pakosuunnitelmia.\nYksi Domenicon parhaista ystävistä, Peter, asui Itä-Berliinissä vaimonsa Evelynen ja vastasyntyneen tyttärensä kanssa.\nDomenico oli ensi alkuun vakuuttunut, että Peter saisi luvan jatkaa taideopintojaan Länsi-Berliinissä, mutta viikkojen kuluessa hän ymmärsi, että niin ei tapahtuisi. Näytti siltä, että DDR yritti pikemminkin eristää asukkaansa täysin lännestä, sillä piikkilanka-aitoja alettiin monin paikoin vaihtaa kaksimetriseen betonimuuriin, jonka päällä oli vielä lasinsirpaleita pysäyttämässä ne, jotka yrittäisivät kiivetä muurin yli.\nDomenico oli huolissaan ystävänsä puolesta. Niinpä hän 19. elokuuta 1961 lähti yhdessä toisen Peterin ystävän, opiskelutoverinsa Luigi Spinan kanssa Itä-Berliiniin suostutellakseen Peterin pakenemaan.\nRajasulku oli aluksi paikoitellen huonosti vartioitu, ja niistä paikoista, joissa muuri oli vielä pelkkää piikkilankaa, oli suhteellisen helppo päästä läpi. Rajaa vartioinut Conrad Schumann oli 15. elokuuta hypännyt piikkilanka-aidan yli lännen puolelle, joten pakenemisen tiedettiin olevan mahdollista.\nPeter kuunteli kärsivällisesti ystäviään mutta tyrmäsi heidän suostutteluyrityksensä. Hän uskoi, että DDR huomaisi pian muurin olevan erehdys ja että kaikki palaisi ennalleen.\nVanhempien piti keksiä uusia keinoja esitelläkseen muurin toisella puolella oleville isovanhemmille näiden vastasyntyneitä lastenlapsia.\n1 300 länsiberliiniläistä lasta jäi loukkuun Itä-Berliiniin\nBerliinin muurin pystyttäminen 13. elokuuta 1961 eristi DDR:n asukkaat kertaheitolla muusta maailmasta. Samana päivänä kun muuria alettiin pystyttää, Itä- ja Länsi-Berliinin välinen junaliikenne pysäytettiin eikä juna enää kulkenut Itä-Saksan puolella Friedrichstrassen rajanylityspaikkaa pidemmälle.\nSeuraavana päivänä 14. elokuuta 1961 puhelinyhteydet jaetun Berliinin eri osien välillä katkaistiin. Sähkeiden ja kirjeiden lähettäminen oli edelleen sallittua, mutta kaikki viestit tarkastettiin.\nVielä 16. elokuuta asti itäsaksalaiset saivat erityisluvalla matkustaa Länsi-Berliiniin, mutta sen jälkeen raja sulkeutui DDR:n asukkailta.\nEnsimmäisinä päivinä muurin rakentamisen jälkeen länsiberliiniläiset saattoivat vielä vierailla itäpuolella, kunhan heillä oli esittää henkilöllisyystodistus. 23. elokuuta 1961 jälkeen länsisaksalaisilta vaadittiin viisumi.\nYllättävä jako johti hyvin omituisiin tilanteisiin, kun ihmisiä joutui vangiksi muurin ”väärälle” puolelle. Esimerkiksi 1 300 länsisaksalaista lasta jäi loukkuun Itä-Berliiniin ollessaan vierailulla sukulaistensa tai ystäviensä luona. Viimeiset lapsista pääsivät kotiinsa vasta kolmen kuukauden kuluttua.\nYstävä halusi pois Itä-Saksasta\nPeter oli surullisen väärässä. Länsi-Berliinin raja suljettiin, ja päivä päivältä Itä-Berliinistä oli yhä mahdottomampi paeta.\nRajaa lähellä olevien talojen ikkunat muurattiin itäpuolella umpeen, ja rajan lähellä asuvat pakotettiin muuttamaan ”pakoturvallisempiin” asuntoihin.\nVain yksitoista päivää muurin pystytystöiden alkamisesta muuri vaati ensimmäisen kuolonuhrinsa, kun rajavartijat 24. elokuuta 1961 ampuivat uimalla idästä länteen pakoa yrittäneen miehen. Itä-Berliinin asukkaille valkeni kaikessa karmeudessaan, että sama kohtalo uhkasi kaikkia, jotka yrittivät paeta DDR:stä.\nDomenico ja Luigi olivat Italian kansalaisia, joten he pystyivät matkustamaan Itä- ja Länsi-Berliinin välillä suuremmitta ongelmitta. Kun he helmikuussa 1962 olivat jälleen kerran vierailulla Peterin luona, tämä kertoi saaneensa tarpeekseen elämästä Itä-Saksassa.\nHänen suurin toiveensa oli paeta länteen yhdessä vaimonsa, tyttärensä ja äitinsä kanssa – toisaalta hän tiesi, että toive oli lähes utopiaa.\n”Oletettavasti juonittelette jotain toisen puolen kommunistien pään menoksi.” Herra Müller, joka antoi kellarin Domenicon ja Luigin käyttöön\nYstävänsä kurjasta kohtalosta masentuneina Domenico ja Luigi palasivat opiskelija-asuntoonsa Länsi-Berliinissä. Tuskin he olivat sulkeneet oven perässään, kun he jo päättivät yhteistuumin tehdä kaikkensa saadakseen Peterin ja tämän perheen länteen.\nSeuraavina viikkoina he tarkastivat koko Länsi-Berliiniä ympäröivän muurin kohta kohdalta yrittäen löytää sopivan paikan pakoreitin aloittamiseksi. Sattumalta ystävykset tapasivat Itä-Berliinissä Rheinsberger Strassella lähellä muuria asuvan bulgarialaisen. Vierailulla uuden tuttavansa luona heidän toivonsa alkoi herätä.\nTämän asunnon takapihalla oli nimittäin kellari, joka näytti olevan kuin luotu pakosuunnitelmaa varten. Lännestä voitaisiin, ainakin teoriassa, kaivaa tunneli lähellä muuria olevalta Bernauer Strasselta itäpuolella Rheinsberger Strassella olevaan kellariin asti.\nSuunnitelma alkoi muotoutua kaverusten mielessä, mutta kellarin ovi oli suljettu riippulukolla, joten he eivät päässeet tutkimaan, sopisiko kellari heidän tarkoitukseensa. Bulgarialaiselta saatu syntymäpäiväkutsu koitui heidän pelastuksekseen.\nDomenico ja Luigi vastasivat kutsuun myöntävästi ja lähtivät syntymäpäiville Rheinsberger Strasselle. Luigin pitäessä isännälle seuraa Domenico pihisti tämän avainnipun, jossa tiesi kellarinkin avaimen olevan.\nIlahtuneena Domenico pani merkille, että kellari oli juuri sopiva suunnitelmaan. Hän painoi kellarin avaimen mukanaan tuomaansa vahaan tehdäkseen muotin kopiointia varten. Sitten hän palautti avaimet vaivihkaa paikoilleen ja palasi muiden juhlavieraiden joukkoon.\nLopulta hän nyökkäsi Luigille muiden huomaamatta sen merkiksi, että suunnitelma eteni kuten pitikin.\nBerliinin muuri koostui vuonna 1962 vielä vain piikkilangasta ja matalahkosta betonimuurista.\nValtakirja savukkeen sisällä\nPalattuaan Länsi-Berliiniin Domenico teetti avaimesta kopion. Kun hän ja Luigi tutkivat Berliinin karttaa ja mittasivat etäisyyttä bulgarialaisen talolta Bernauer Strasselle kohtaan, josta tunnelin oli määrä alkaa, he järkyttyivät.\nNoiden kahden pisteen välille kaivetun tunnelin pitäisi olla ainakin 165 metriä pitkä. Niin valtava kaivuprojekti olisi ehdottomasti ylivoimainen kahdelle ihmiselle. Ajatus tunnelista oli kuitenkin itänyt, ja Domenico ja Luigi kehittivät suunnitelmaansa edelleen.\nSilloin he huomasivat Bernauer Strassella hylätyn ja lähes luhistuneen tehdasrakennuksen, jossa oli suuri kellari. Parasta oli, että he saisivat kellarin käyttöönsä maksutta. Rakennuksen omistaja, muuan herra Müller, ei kuitenkaan niellyt selitystä, että pojat tarvitsivat kellaria jazz-bändinsä treenikämpäksi.\n”Oletettavasti juonittelette jotain muurin toisella puolella olevien kommunistien pään menoksi”, Müller totesi ja toivotti Domenicolle ja Luigille onnea projektiin.\n”En veloita mitään vuokrasta enkä sähköstä”, hän lisäsi ojentaessaan avaimia.\nYstävykset riemuitsivat yllättävästä onnenpotkusta, mutta vielä oli keksittävä, mistä saada rahat tunnelin kaivamiseen.\nHe tarvitsisivat kaivuvälineiden kuljettamista varten mieluusti kuorma-auton, jossa olisi umpinainen lava. Lisäksi olisi tietenkin hankittava työkaluja, kuten lapioita ja kottikärryt, jolla maa-aines vietäisiin pois tunnelista.\nHeillä oli yhteensä 1 500 markkaa, mikä ei riittäisi edes käytettyyn pakettiautoon – halvin minkä he löysivät, oli pakettivolkkari, joka maksoi 2 200 markkaa. Luigi ja Domenico lähtivät taas Itä-Berliiniin toivoen, että Peterillä olisi säästöjä, joita hän haluaisi luovuttaa hankkeeseen. Peter ei kuitenkaan voinut auttaa, sillä hänellä ei ollut ylimääräistä rahaa.\nPakolaiset ujuttautuivat lattiassa olevasta pienestä aukosta ahtaaseen tunneliin.\nPeterin äidillä sen sijaan oli tili pankissa Länsi-Berliinissä, ja hän ilmoitti lahjoittavansa mielellään 3 000 markkaa. Ainoa ongelma oli se, että hän ei päässyt Länsi-Berliiniin nostamaan rahoja. DDR:n laki sitä paitsi kielsi ylipäätään tilin pitämisen Länsi-Saksan pankeissa. Tilinomistajaa uhkasi vuosien vankeustuomio, jos hän paljastuisi.\nDomenico ja Luigi eivät viivytelleet vaan menivät pankinjohtajan juttusille. Kun he olivat selittäneet tälle tilanteen, johtaja sanoi, että rahat voitiin nostaa, mutta siihen tarvittiin valtakirja tilinomistajalta.\n”Pitääkö valtakirjan olla tietyn kokoinen?” Domenico kysyi.\nPankinjohtaja katsoi häntä ensin kummastellen mutta hymyili sitten ja sanoi rauhoittavasti: ”Valtakirjan koolla ei ole mitään merkitystä.”\nHelpottuneina ystävykset palasivat opiskelija-asuntolaan, jossa Domenico kaivoi heti esille savukkeen. Sitten hän poisti siitä tupakan, kääri noin 5 x 8 senttimetrin kokoisen paperinpalan rullalle ja työnsi sen tyhjän hylsyn sisään. Lopuksi hän täytti hylsyn jälleen tupakalla.\nSeuraavana päivänä he palasivat Itä-Berliiniin, jossa Peterin äiti kirjoitti valtakirjansa savukkeen sisällä olleelle pienelle paperilapulle. Hämäys onnistui täydellisesti, eikä Domenicon ja Luigin tarvinnut pelätä ruumiintarkastusta paluumatkalla. Jos heidät tarkastettaisiin, Domenico sytyttäisi välittömästi savukkeen ja valtakirja haihtuisi savuna ilmaan.\nMaa-aines poistettiin tunnelista köydellä vedettävällä vaunulla.\nKaivajien määrä lisääntyi\nValtakirjalla kaverukset saivat nostettua tarvitsemansa 3 000 markkaa, joten toukokuussa 1962 heillä oli varaa ostaa tärkeimmät varusteet. Jo ensimmäisenä päivänä Domenicolle ja Luigille valkeni, että työ olisi paljon odotettua raskaampaa.\nTunnelin piti kulkea vähintään kahden metrin syvyydessä, jotta se mahtuisi talojen perustusten alta, ja sen pitäisi olla noin metrin korkuinen ja 90 senttiä leveä, jotta kaivajilla olisi riittävästi tilaa liikkua.\nSeinien luhistumisen estämiseksi katto ja seinä olisi paikoin tuettava puulla. Kaivaminen kestäisi joka tapauksessa kauemmin kuin suunnitellut kahdeksan viikkoa.\nMuutaman tunnin kaivuun jälkeen selvisi, että itse asiassa paljon kauemmin: Noin puolen metrin syvyydessä kivi- ja hiekkakerros muuttui kovaksi saveksi, jonka kaivaminen lapiolla oli vaivalloista ja hidasta.\nDomenico ja Luigi tarvitsisivat paljon auttavia käsiä, jos aikoivat koskaan saada 165 metrin pituisen tunnelinsa valmiiksi.\nOnneksi heidän ei tarvinnut kauan etsiä auttajia – opiskelija-asuntolasta ja ylioppilastalolta löytyi nopeasti paljon innokkaita ja luotettavia nuoria, jotka eivät epäröineet luvata apuaan.\nAlta aikayksikön kaivajaryhmään oli muodostunut kahdeksan nuoren miehen ydin, joka porautui Berliinin alle kuin joukko maamyyriä.\nUseimmat lähtivät mukaan halusta auttaa rakkaitaan, ystäviään ja sukulaisiaan Itä-Berliinissä, kun taas toisia ajoi syvä viha Itä-Saksan kommunistista järjestelmää kohtaan ja halu tehdä edes jotakin kaivaakseen maata sen jalkojen alta.\nViimeksi mainittuun ryhmään kuului muun muassa entinen huippu-uimari Hasso Herschel, joka oli virunut vankilassa DDR:ssä neljä ja puoli vuotta tuomittuna sympatioista imperialistista arkkivihollista, Länsi-Saksaa kohtaan. Hänen hartain toiveensa oli saada sisarensa, tämän mies ja näiden tytär vapauteen Länsi-Saksaan.\nItä-Saksan rajavartijat ampuivat Länsi-Berliiniin yrittäneen 18-vuotiaan Peter Fechterin, ja hän jäi vuotamaan kuiviin kuolemanvyöhykkeelle.\n140 ihmistä menetti henkensä pakoyrityksissä\n18-vuotias muurarioppilas Peter Fechter yritti 17. elokuuta 1962 paeta yli Berliinin muurin, kun itäsaksalaiset vartijat ampuivat häntä ja hän kaatui maahan Itä-Berliinin puolelle. Pahoin haavoittunut Fechter anoi kerta toisensa jälkeen sotilailta apua, mutta turhaan.\nSadat katselijat ja toimittajat seurasivat voimattomina tapahtumia Länsi-Berliinin puolelta, ja poliisit heittivät turhaan sidetarpeita muurin yli vertavuotavalle miehelle. Fechter sai vuotaa kuiviin lähes tunnin, ennen kuin hänen eloton ruumiinsa kannettiin pois.\nKuvat kuolevasta Peter Fechteristä levisivät maailmalle, ja Itä-Saksan toiminta tuomittiin jyrkästi. Kauhistuttava tapahtuma ei kuitenkaan estänyt muita uhkarohkeita yrittämästä pääsyä muurin toiselle puolelle – yrityksiä tehtiin niin muurin yli kuin alikin.\nPakoyrityksissä käytettiin mitä mielikuvituksellisimpia keinoja, joista osa oli suorastaan hengenvaarallisia. Heinäkuussa 1965 eräs perhe ylitti muurin katolta toiselle omatekoista köysirataa pitkin. Elokuussa 1986 kolme itäsaksalaista ajoi täyttä vauhtia Checkpoint Charlien rajanylitys-paikan sulun läpi kuorma-autolla.\nKaksi itäsaksalaista perhettä pakeni itse valmistamillaan kuumailmapalloilla, ja heinäkuussa 1987 Thoms Krüger onnistui lentämään Länsi-Berliiniin ultrakevyellä lentokoneella.\nMuurin murruttua vuonna 1989 arvioitiin noin sadan ihmisen menettäneen henkensä pakoyrityksissä, mutta nykyään uhreja on arvioitu olleen ainakin 140. Muurin viimeinen uhri oli 20-vuotias Chris Gueffroy, joka joutui rajavartijoiden luotien maalitauluksi 6. helmikuuta 1989.\nTV-yhtiö maksoi tunnelin\nEnsin miehet suunnittelivat ja rakensivat kuljetusjärjestelmän, jonka avulla he saivat helposti vietyä hiekan ja saven pois tunnelista ja lankut ja muun rakennusmateriaalin sisään.\nJärjestelmä koostui kaikessa yksinkertaisuudessaan mekaanisesti toimivasta kärrystä, joka liikkui lattialla olevaa kiskoa pitkin. Työ alkoi vihdoin edistyä, kun miehet raatoivat 12 tunnin vuoroissa päivin öin.\nPian he huomasivat, että parhaiten kaivu sujui niin, että lapio iskettiin selinmakuulla kovaan saveen jalkalihasten voimalla.\nNoin 30 metriä edettyään kaivajat huomasivat kauhukseen alkavansa kärsiä vakavista hapenpuutteen oireista.\nTämä ongelma ei ollut aiemmin edes juolahtanut kenenkään mieleen, mutta ennen kuin paniikki ehti levitä, Domenico keksi ratkaisun: hän osti metrin pituisia savuhormin pätkiä ja liitti ne toisiinsa teipillä. Näin syntyneen putken toiseen päähän hän liitti sähköisen tuulettimen, joka puhalsi taukoamatta ilmaa tunneliin.\nKesäkuun alussa 1962 kaivutyöt olivat edenneet rajalle asti. Hommissa oli tuolloin jo noin 20 miestä, joista useimmat olivat keskeyttäneet opintonsa voidakseen osallistua kaivamiseen kokopäiväisesti.\nRahaa ei ollut kenelläkään, ja kaivajien ruokkimisesta näytti tulevan seuraava ongelma. Lisäksi tunnelin pidentyessä tarvittiin yhä enemmän puutavaraa seinien ja katon tukemiseen.\n”Meille se on todellisuutta, ja he käyttäisivät vain tekaistuja kulisseja.” Domenico sai NBC-televisioyhtiön rahoittamaan kaivauksia.\nMiesten pohtiessa, mistä he saisivat rahaa kaivaustöiden jatkamiseksi, heidän silmiinsä osui Berliner Tageszeitung -lehden artikkeli. Siinä kerrottiin, että amerikkalainen televisioyhtiö NBC suunnitteli elokuvaa joukosta berliiniläisiä, jotka kaivavat pakotunnelia Berliinin muurin alitse.\n”Meille se on todellisuutta, ja he käyttäisivät vain kulisseja”, Domenico ärjäisi artikkelin luettuaan.\nPäättäväisesti hän otti yhteyttä tv-yhtiöön, joka kuultuaan käynnissä olevasta hankkeesta tarjosi siihen taloudellista tukea. Yhtiö lupasi kattaa kaikki kaivajien tarvitsemien ruuan, juomien, työkalujen, savukkeiden ja muiden tarvikkeiden aiheuttamat kustannukset.\nVastineeksi NBC saisi yksinoikeuden maanalaisesta pakoreitistä kertovaan dokumenttiin.\nFilmausoikeuksien myynnin ansiosta kaivajat saivat nyt keskittyä työhönsä. Vain pari viikkoa myöhemmin ilmaantui kuitenkin uusi ongelma: eräänä heinäkuun yönä tunneliin virtasi valtavat määrät vettä.\nYritykset pumpata vettä pois käsipumpuilla osoittautuivat täysin turhiksi. Vedenpinta nousi sentti sentiltä hitaasti mutta varmasti, ja pian olisi enää päivien kysymys, milloin tunneli täyttyisi vedellä.\nKaivajat ottivat yhteyttä paikalliseen rakennusvalvojaan, jolloin selvisi, että tulvan syy oli vuotava putki läheisessä talossa. Muutaman tunnin päästä vedentulo Bernauer Strasselle katkaistiin.\n”Eihän siellä naapurustossa edes asu ketään”, totesivat rakennusvalvonnan edustajat.\nVeden poistumiseen tunnelista kului kuitenkin vielä muutama päivä, minkä jälkeen oli tutkittava veden mahdollisesti aiheuttamat vauriot. Seiniin tulleet reiät tilkittiin huolellisesti savella, ja irronneet puulankut kiinnitettiin takaisin paikoilleen.\nViivytys oli todella ikävä, sillä pako oli suunniteltu toteutettavaksi Berliinin muurin pystytyksen vuosipäiväksi, 13. elokuuta 1962. Se voitiin unohtaa, sillä alkuperäisestä aikataulusta oltiin jo neljä viikkoa jäljessä.\nSuunnitelman myöhästyminen ei masentanut ainoastaan tunnelin rakentajia, vaan myös Peter perheineen Itä-Berliinissä oli lähellä menettää toivonsa.\nPeter ei enää uskonut pääsevänsä koskaan pois DDR:stä, vaikka hänen länsiberliiniläiset ystävänsä yrittivät rohkaista häntä ja vakuutella, että kaikki päättyisi vielä parhain päin.\n165 metriä pitkä tunneli oli vajaan metrin korkuinen.\nPeterin toive näytti toteutuvan ennen kuin hän oli uskaltanut odottaakaan, kun hänelle yhtäkkiä ilmoitettiin, että hänen perheineen pitäisi valmistautua lähtemään.\nToinen joukko toisaalla Berliinissä oli nimittäin onnistunut kaivamaan valmiin tunnelin. Vaikka sekä Domenico että Luigi aavistelivat, ettei kaikki ollut aivan kohdallaan, he iloitsivat ystävänsä puolesta. Koko suunnitelma olikin lähellä päättyä katastrofiin.\nKaivajien joukossa oli ilmiantaja, joka oli raportoinut DDR:n salaiselle poliisille Stasille jo pitkään pakosuunnitelmasta ja töiden etenemisestä.\nMuutama tunti ennen kuin Peter perheineen saapui paikalle, joukko aseistettuja miehiä univormuissa oli tehnyt rynnäkön Itä-Berliinin puolella taloon, jossa tunnelin suu oli. Onneksi Länsi-Berliinin puolella eräs apuri oli ikkunasta nähnyt kaiken ja ehti varoittaa liittolaisia toisella puolella, ja hanke keskeytettiin ajoissa.\nPettyneenä Peter ja muut joutuivat sillä kertaa luopumaan pakosuunnitelmistaan. He saattoivat lohduttautua vain sillä, että olleet joutuneet aseen tähtäimeen.\nTunnelin rakentaminen kesti seitsemän kuukautta, ja sitä kaivoi noin 40 ihmistä.\nTapaus sai Domenicon ja Luigin kumppaneineen kiirehtimään kaivutöitään. Heidän kehoaan pakotti joka puolelta ja kädet olivat rakoilla, mutta siitä huolimatta he jatkoivat sinnikkäästi.\nKaivajia oli nyt noin 40, ja kokemuksesta viisastuneina Domenico ja Luigi halusivat tehdä täyden turvaselvityksen kaikista ennen tunneliin pääsyä. Kumpaakin kalvoi kuitenkin koko ajan pelko, että joukossa saattoi olla petturi. Myöhäisenä elokuun iltana vuonna 1962 tunneliin ilmestyi yhtäkkiä kaksi tuntematonta miestä.\nYksi kaivajista oli unohtanut lukita kellarin oven ja sammuttaa valot lähtiessään tupakkaa ostamaan, ja kuka tahansa saattoi kävellä suoraan sisälle. Vieraat katselivat uteliaina ympärilleen kellarissa ja astuivat sitten tunneliin, jossa heidät huomattiin heti.\nEnsihämmennyksen jälkeen tilanne rauhoittui pian, mutta kellään ei ollut aavistustakaan, mitä tunkeilijoiden kanssa pitäisi tehdä. Nämä kertoivat etsivänsä sopivaa paikkaa tunnelille, jonka kautta he voisivat pelastaa sukulaisiaan ja ystäviään Itä-Berliinistä.\nDomenico ja Luigi keskustelivat tilanteesta pitkään. Katsoipa tilannetta miltä kantilta tahansa, vieraita oli pidettävä turvallisuusriskinä.\nTunnelin pimeydessä kaivajat pääsivät päivä päivältä lähemmäs tavoitettaan toisella puolella Berliinin muuria.\nPeterin hermot koetuksella\nPitkän pohdinnan jälkeen päätettiin kuitenkin, että miehiä ei otettaisi vangiksi vaan he saisivat liittyä mukaan kaivuporukkaan. Dieter ja Rolf, joiksi muukalaiset esittelivät itsensä, esittivät melko vakuuttavia todisteita siitä, että he eivät olleet DDR:n kätyreitä.\nDieter kertoi muun muassa olleensa mukana kaivamassa tunnelia lähistöllä mutta töiden loppuneen lyhyeen, kun kymmenen metrin päässä vastaan oli tullut liian kovaa savimaata.\nKertomus riitti rauhoittamaan Domenicon ja Luigin mieliä jonkin verran. Ollakseen täysin varmoja hankkeen turvallisuudesta kaivajien ydinryhmä päätti viime hetkellä muuttaa suunnitelmia kertomatta mitään Dieterille, Rolfille ja muutamille muille apulaisille.\nRheinsberger Strassen sijaan tunnelin päätepiste vaihdettiin Schönholzer Strasselle lähemmäksi muuria. Sieltä oli kaivajien tietolähteiden mukaan löytynyt kellari, joka sopi tarkoitukseen ihanteellisesti. Lisäksi tämän kellarin sisäänkäyntiä ja suurta osaa muuria pystyttiin valvomaan Länsi-Berliinin puolelta Bernauer Strassen ja Wolgaster Strassen kulmassa sijaitsevasta tyhjästä huoneistosta.\nSyyskuun alussa 1962 kaivutyöt olivat lähestulkoon valmiit ja tunneli ulottui jo Schönholzer Strasselle. Domenico ja Luigi eivät kuitenkaan maininneet asiasta mitään ja antoivat Dieterin, Rolfin ja muiden jatkaa kaivamista 20 metriä pidemmälle aina Rheinsberger Strasselle asti.\nSyyskuun 4. päivä Domenico matkusti Itä-Berliiniin kertomaan Peterille ja Evelynelle suunnitelmien muuttumisesta. Kun hän kertoi, että paon päivämääräksi oli päätetty 14. syyskuuta, Peter kalpeni. Yhden epäonnistuneen pakoyrityksen jälkeen hänen hermonsa olivat pinnassa ja hän pelkäsi, että pakoyritys päättyisi huonosti. Hän oli taas lähellä luopua koko suunnitelmasta.\nDomenico rauhoitteli ystäväänsä ja kehotti tätä kokoamaan itsensä. Hermostunut käyttäytyminen herättäisi vain epäilyksiä. Peterin piti käyttäytyä mahdollisimman normaalisti ja jatkaa päivittäisiä rutiinejaan pakoon asti.\nDomenico muistutti vielä, että perhe ei saanut ottaa mukaan matkalaukkuja, vain käsilaukut, joissa oli kaikkein välttämättömimmät tarvikkeet. Suuret matkalaukut herättäisivät liikaa huomiota.\nPeterin äiti ei saisi missään tapauksessa pukeutua mahtavaan turkkiinsa, kuten hän oli tehnyt muutama viikko aikaisemmin epäonnistumiseen päättyneen pakoyrityksen aikana.\nKaikkiaan 29 ihmistä pakeni Itä-Berliinistä salaista tunnelia pitkin, ennen kuin se joutui veden valtaan.\nKoodisana oli ”kahvi”\nVarhain syyskuun 14. päivän aamuna 1962 tunnelinrakentajat murtautuivat kellarin lattian läpi Schönholzer Strassella. Dieter ja Rolf, joihin ei vieläkään täysin luotettu, olivat myös mukana tänä suurena hetkenä, mutta heitä vahdittiin herkeämättä, kuten aina.\nYöllä tunneliin virtasi taas vettä jossakin vuotavasta putkesta, mutta se ei latistanut mielialaa. Pakolaisten pitäisi ehkä paeta mutaista tunnelia pitkin, mutta kokemuksesta tiedettiin, että tunneli ei täyttyisi vedestä yhdessä päivässä.\nPienen vedentulon vuoksi suunnitelmaa ei peruttaisi viime hetkellä.\nAamulla kaikki oli valmista suurta pakoa varten. Bernauer Strassen ja Wolgaster Strassen kulmahuoneiston ikkunasta muutama silmäpari tarkkaili muurin toisella puolella sijaitsevan kellarin sisäänkäyntiä.\n”Eikö teillä ole kahvia? Ei lainkaan kahvia?” Ellen joutui odottamattomaan tilanteeseen.\nIkkunasta roikkui valkoinen lakana tuulettumassa merkkinä paon avustajille siitä, että tie oli selvä. Vaaratilanteen uhatessa valkoisen lakanan tilalle vaihdettaisiin punainen.\nHuoneistossa vahtia pitävät miehet olivat radiopuhelimilla yhteydessä Domenicoon, Luigiin ja Hasso Herscheliin. Herschel on yksi niistä, joiden oli määrä olla pakolaisia vastassa kellarissa Itä-Berliinin puolella ja ohjata heidät läpi tunnelin.\nItä-Berliinissä Domenicon tyttöystävä Ellen oli jo matkalla kohti sovittua kapakkaa, jossa ensimmäisen kolmesta suunnitellusta ryhmästä piti odotella. Vielä ennen lähtöään Ellen oli varmistanut, että valkoinen lakana roikkui paikoillaan.\nKello oli hieman yli kymmenen aamupäivällä, kun Ellen astui sisään kapakkaan. Se oli täynnä miehiä, naisia ja lapsia, ja Ellenistä tuntui, että jokainen silmäpari seurasi häntä, kun hän käveli baaritiskille.\nHänellä oli kainalossaan BZ am Abend -lehti, ja hän pyysi kuuluvalla äänellä tulitikkuaskin. Lehti ja tikkuaski olivat ennalta sovittuja koodeja, jotka tarkoittivat, että pako oli alkamassa.\nPako sujui melko kitkattomasti\nItä-Berliinissä Domenicon tyttöystävä Ellen auttoi kokoamaan pakolaiset ja tuomaan heidät tunneliin.\nHetken kuluttua Ellen poistui, ja vilkaistessaan parin minuutin päästä taakseen hän näki myös Peterin perheineen lähteneen liikkeelle ja kävelevän Schönholzer Strassea kohti. Toistaiseksi kaikki näytti sujuvan aivan suunnitelmien mukaan.\nSeuraava ryhmä oli määrä hakea kahdelta, ja tällä kertaa koodisanana oli kivennäisvesi. Vesilasi kädessään Ellen kierteli kapakassa varmistaakseen, että kaikki asianomaiset varmasti huomaisivat hänet. Eräs pukuun pukeutunut mies puristi lähes kouristuksenomaisesti pöydänreunaa ja tuijotti Elleniä herkeämättä.\nHitaasti ja pakotetun rauhallisena Ellen tyhjensi lasinsa ja meni ulos. Suunnilleen vartin päästä ensimmäiset noin kymmenen henkilön ryhmästä – johon myös pukumies odotetusti kuului – alkoivat valua pihalle.\nKaikki lähtivät rennosti ja hieman viivytellen kävelemään kohti Schönholzer Strassea, aivan kuin ketkä tahansa perheet päiväkävelyllä.\nValkoinen lakana roikkui edelleen länsiberliiniläisen talon ikkunassa. Kello neljä iltapäivällä Ellen ilmestyi kolmanteen ja viimeiseen sovittuun kapakkaan, jossa hän pyysi kupillisen kahvia.\n”Valitettavasti meillä ei ole kahvia”, tarjoilija ilmoitti Ellenin kauhistukseksi.\n”Kahvi” oli tuon baarin koodisana, joten mikä neuvoksi? Ellen kokosi itsensä nopeasti ja sanoi niin kovalla äänellä, että kaikki varmasti kuulivat: ”Eikö teillä ole kahvia? Ei lainkaan kahvia? No jos kahvi on loppu, otan sitten lasillisen konjakkia.”\nSavuketta poltellen Ellen tutkaili asiakkaita silmäkulmastaan. Asiakkaat olivat pääasiassa nuorehkoja miehiä, ja Ellenin oli helppo arvata, ketkä heistä kuuluivat hänen ryhmäänsä: he vilkuilivat häntä tämän tästä rauhattomina ja pelkoa katseessaan.\nVaarallinen pako onnistui: Kaikki pakolaiset pääsivät Itä-Berliinistä. Kyyneleet virtasivat valtoimenaan ystävien ja perheiden tunteikkaassa kohtaamisessa.\nSyyskuun 14. päivä 1962 yhdentoista aikaan aamupäivällä ensimmäiset pakolaiset olivat jo tunnelissa matkalla kohti länttä. Tytärtään sylissä pitelevä Peter äiteineen ja vaimoineen oli joukon kärjessä, ja heidän jälkeensä tulivat Hasso Herschelin sisar, tämän mies ja pariskunnan pieni lapsi.\nEnsimmäisen ryhmän kannoilla seurasi toinen ryhmä. Ennakkovaroituksista huolimatta monet olivat pukeutuneet parhaimpiinsa, mutta mudassa ja liejussa tarpoessa Diorin mekot, korkokengät ja puvut olivat pian yltä päältä kurassa.\nSe ei kuitenkaan haitannut, kun pakolaiset ilmestyivät kellariin Länsi-Berliinissä ja riemu pääsi valloilleen: ystävät ja perheenjäsenet syöksyivät toistensa kaulaan NBC:n kameroiden surratessa ympärillä.\nIlonkyyneleet virtasivat monen poskilla.\nVasta kun kaikki kolme pakoryhmää olivat kavunneet pimeästä tunnelista kellariin, Domenico, Luigi, Hasso ja muut tunnelin rakentamiseen osallistuneet uskalsivat vihdoin uskoa, että heidän suuri unelmansa oli toteutunut.\nHerschel sai kustannuksensa peitettyä rajan yli auttamiltaan ihmisiltä saamillaan maksuilla – jotkut ihmissalakuljettajat olivat ahneempia.\nPakokuningas auttoi pakoon maksua vastaan\nBernauer Strassen tunnelinkaivuuseen vuonna 1962 osallistuneesta Hasso Herschelistä tuli 60-luvulla legenda itäsaksalaisten parissa. Hän oli Saksan kruunaamaton pakokuningas, joka pystyi järjestämään kenet tahansa länteen sopivaa summaa vastaan.\nBerliinin muurin pystytyksestä 1961 vuoteen 1972 Herschel auttoi noin tuhat ihmistä pakoon Itä-Saksasta. Ajan mittaan pakojen järjestämisestä tuli myös kannattavaa liiketoimintaa. Tilanteesta ja tehtävästä riippuen Herschel veloitti palveluksistaan 4 000–11 000 Saksan markkaa.\nRahoja tarvittiin mm. rakennusmateriaaleihin, varusteisiin, helikopteriin lentäjineen sekä lukuisiin autoihin, jotka oli rakennettu uudelleen ihmissalakuljetuksen tarpeisiin.\nYksi Herschelin tunnetuimmista projekteista oli tunneli, jonka kautta 57 itäsaksalaista livahti länteen lokakuussa 1964.\nHerschel oli vuonna 2001 ensi-iltansa saaneen saksalaisen elokuvan Der Tunnel päähenkilön esikuva.\nMyös Rolf sai lopulta hakea tyttöystävänsä ja Dieter vaimonsa ja kaksi lastaan Itä-Berliinistä, sillä heidän tarkoitusperänsä oli todettu vilpittömiksi. Illalla kahdeksan aikaan kaksi onnellista miestä rakkaimpiensa kanssa ryömi kellariin Bernauer Strassella, ja näin kaikkiaan 29 ihmistä oli päivän mittaan kulkenut tunnelin läpi.\nAamulla Domenico ja Luigi palasivat tunnelille, sillä he halusivat auttaa vielä muitakin pakenemaan Itä-Berliinistä. Tutkiessaan pakotietä he kuitenkin huomasivat, että vesi oli yöllä noussut liian korkealle eikä tunneli ollut enää turvallinen kulkea.\nTunneli oli kuitenkin tehnyt tehtävänsä johdettuaan 29 ihmistä vapauteen.


Mikä on kaksoisliekki? | Sinkkutapahtumat\nOlet varmaan kuullut sielunkumppanista. Ehkä jopa haaveillut sellaisen löytämisestä. Mutta mikä on kaksoisliekki?\nSielunkumppania usein käytetään kun puhutaan siitä toisesta tai paremmasta puolikkaasta romanttisessa tarkoituksessa.\nSielunkumppaneita voi tavata useita elämäsi aikana. Niitä voi olla isä tai äiti, veli tai sisko, hyvä ystävä, työkaveri jne. Voit löytää myös sielunkumppanin parisuhteeseen.\nHarvemmin on kuultu sellaisesta kuin kaksoisliekki. Moni saattaa ajatella sen olevan sama kuin sielunkumppani.\nKun sielunkumppaneita voi kohdata elämänsä aikana useita, niin kaksoisliekin voit kohdata kerran elämäsi aikana. Voi myös käydä niin, että et kohtaa kaksoisliekkiäsi.\nTämä on syvällisempi ja intensiivisempi suhde kuin sielunkumppani.\nTermi on peräisin kreikkalaisesta mytologiasta. Tarinan mukaan aikojen alussa sielu jaettiin kahtia ja molemmat puolet lähtivät tahoilleen etsimään oppia ja kokemusta. Zeus erotti sielumme kahteen erilliseen osaan ja asetti ne kahteen kehoon, jotta voisimme käyttää elämämme toista puolikasta etsien.\nKaksoisliekki-suhde on syvin rakkauden määritelmä.\nMikä siis on kaksoisliekki ja mistä tietää jos sellaisen kohtaa?\nKaksoisliekit vetävät toisiaan puoleensa kuin magneetit. Kun kohtaat hänet ensimmäistä kertaa, niin hän tuntuu heti tutulle. Tunnet voimakasta vetoa häneen niin henkisesti kuin fyysisesti. Haluat jakaa ajatuksia hänen kanssaan sekä tunnet täysin uudenlaista yhteenkuuluvaisuuden tunnetta.\nSuhde kaksoisliekin kanssa on intensiivisempi kuin mitkään muut suhteet. Olette peilejä toisillenne ja tuotte esiin ne kipukohtanne, joita ette ole itsessänne vielä käsitelleet. Tästä johtuen konfliktin vaara on suuri kuin myös suuren onnenkin. Tämä suhde vaatii, että olet oppinut hyväksymään itsesi tai nyt viimeistään kykenet sen tekemään.\nNäistä merkeistä tunnistat kaksoisliekkisi\nTunnet erityistä yhteyttä häneen ja aistit hänen tunteitaan ja ajatuksiaan.\nJaatte useita samoja kiinnostuksen kohteita. Saatatte jopa pitää samoista ruuista.\nKoette hyvin samanaikaisia tunteita ja ajatuksenne voivat olla hämmästyttävän yhtenäiset. Ajattelette samoja asioita samanaikaisesti.\nFyysinen vetovoima on voimakas. Haluatte olla toistenne lähellä.\nPystytte kommunikoimaan toisillenne ilman sanoja.\nJaatte samankaltaisia haavoja tai heikkouksia.\nUskallat olla oma itsesi tämän henkilön seurassa.\nSuhde kaksoisliekin kanssa on haastava ja kaikki eivät kykene siihen. Siksi on tärkeää, että olet kohdannut ja käsitellyt omia kipukohtiasi ennen tapaamistanne. Heijastatte niitä toisillenne peilin lailla ja suhde vaatii tästä syystä paljon. Jos et kykene kohdata varjojasi, niin suhde voi päättyä.\nKaksoisliekki on todellinen heijastus siitä, kuka sinä oikeasti olet. Sinun kaksoisliekkisi heijastaa pelkosi ja heikkoutesi. Sinä teet samoin hänelle ja voitte käydä nämä asiat yhdessä läpi ja kasvaa niiden yli.\nMonet eivät kestä suhteen intensiivisyyttä ja suhde päättyy. Kipukohtia tulee eteen yli kestokyvyn.\nJoskus ero on hetkellinen, jolloin kumpikin nuolee haavojansa ja palaa yhteen.\nMikäli suhteen molemmat osapuolet ovat ehtineet tavatessaan käsitellä omia kipukohtiansa sekä valmiita käsitellä yhdessä niitä jatkossa, on kaksoisliekkien suhden hyvin täyttymyksellinen.\nYhteys ja kiintymys ovat voimakkaita. Kaksoisliekeillä on vahva side toisiinsa melkein ensi hetkestä lähtien. He tuntevat toisiinsa sielun yhteyttä kuin myös henkistä, fyysistä ja mentaalista yhteyttä.\nSielunkumppani on helpompi kuin kaksoisliekki. Toisaalta kaksoisliekki voi antaa paljon enemmän. Kyse on vain siitä kuinka valmis siihen on. Joillekin sielunkumppanuus toimii paremmin ja toiset ovat tarpeeksi vahvoja kohdatakseen kaksoisliekkinsä.\nAnnatko rakkaudelle mahdolllisuuden?\nHaluatko löytää kumppanin?\nMitä tunteita artikkeli sinussa herätti? Kumman valitsisit mielummin elämääsi: romanttisen sielunkumppanin vai kaksoisliekin?\nTapahtumissa voit löytää potentiaalisen henkilön ja yleensä tietää nopeasti sytyttääkö puolin ja toisin. Tule tapahtumiin ja nappaa sinkkukaverisi mukaan.\nSinkkujen omasta ilmaisesta seuranhausta voit etsiä niin sielunkumppaneita, kaksoisliekkejä kuin ystäviäkin. Täysin ilmainen käyttää ja rajoitukseton viestittely.\nLiity sinkkulistalle, niin saat tiedon kun tapahtuu – sinkut kohtaa.\nPrevEdellinen artikkeliKuka maksaa treffeillä? Sinkut vastaavat\nSeuraava artikkeliDeittivinkit – Muuta elämääsi 12 neuvollaNext


lomakodit – FehMare Erlebnisbad, Fehmarn: Talot ja muut | Vrbo\nAsunnot/huoneistot – katso 2 613 vaihtoehtoa\nYksiöt – katso 2 610 vaihtoehtoa\nLöydä sinulle sopivin paikka – FehMare Erlebnisbad\nHae 3 390 loma-asunnon joukosta\nYlellinen rantahuoneisto, jossa aurinkoinen etelään päin oleva parveke ja panoraamanäköala merelle\nDeck - suosikki kotiin aurinkoisella saarella\nMissä voin yöpyä lähellä kohdetta FehMare Erlebnisbad, Fehmarn?\nVuonna 2020 tarjoamme ison valikoiman majoitustiloja lähellä kohdetta FehMare Erlebnisbad: 3 390 lomakotia, kuten Talot (643 kpl) ja Asunnot/huoneistot (2 613 kpl). Löydä paras majoitus perheellesi tai ystävillesi kohteesta FehMare Erlebnisbad.\nMikä on paras alue yöpyä lähellä kohdetta FehMare Erlebnisbad?\nMatkustitpa sitten perheesi tai ystäviesi kanssa ja olipa suunnitelmissasi sitten pitkä lomamatka tai lyhyt viikonloppuloma, seuraavilta alueilta löydät laajimman loma-asuntovalikoiman lähellä kohdetta FehMare Erlebnisbad:\nBurg auf Fehmarn: 314 loma-asuntoa\nVoinko vuokrata tämän loma-asuntotyypin läheltä kohdetta FehMare Erlebnisbad: Talot?\nTietysti. Lähellä kohdetta FehMare Erlebnisbad löytyvät Talot: 643 kpl Vrbon sivustolla. Muihin suosittuihin loma-asuntotyyppeihimme lähellä kohdetta FehMare Erlebnisbad kuuluvat:\nAsunnot/huoneistot: 2 613 loma-asuntoa\nVoinko löytää loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas, läheltä kohdetta FehMare Erlebnisbad?\nKyllä, voit valita haluamasi loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas. Valikoimistamme löytyy 112 loma-asuntoa, joihin kuuluu uima-allas ja jotka sijaitsevat lähellä kohdetta FehMare Erlebnisbad. Pääset tarkastelemaan valikoimissamme olevia lomakoteja hakukentän avulla.\nVoinko varata loma-asunnon suoraan verkosta tai välittömästi läheltä kohdetta FehMare Erlebnisbad?\nKyllä, Vrbon valikoimista löytyy 3 390 verkosta varattavissa olevaa ja 3 063 välittömästi varattavissa olevaa loma-asuntoa läheltä kohdetta FehMare Erlebnisbad. Älä jää odottamaan! Käy tutustumassa valikoimissamme oleviin lomakoteihin hakukentän avulla ja valmistaudu matkallesi lähelle kohdetta FehMare Erlebnisbad!\nTutustu kohteen FehMare Erlebnisbad lähellä sijaitseviin alueisiin\n10 208 loma-asuntoa


blogitoiveet – Housuitta\nYllätyksiä ja kysymyksiä\n17.03.19 17.03.19 os6 kommenttia\nTein pitkästä aikaa tilauksen erääseen seksivälinekauppaan. Seksilelujahan löytyy tästä taloudesta monenlaisia, mutta on jo hetken ollut mielessä, että voisi olla mielenkiintoista kokeilla jotain uutta… Eli mitä mahdoinkaan tilata? Se selviää myöhemmin, koska mieskin saattaa joskus tätä blogia lukea ja haluan hänellekin jättää pienen yllätyksen. ;) Mutta arvaillahan voi kommentointikentässä ja samalla kertoa, mitä uudenlaista itse ostaisi, jos leikitään, että voittaisi vaikka 100e:n lahjakortin seksivälineitä varten.\nVihjeeksi annettakoon, että mikään tilaamistani leluista ei liity anaaliseksiin niin kuin juuri toteuttamani kysely. Anaaliseksikyselyn lomake ei tällä hetkellä ole enää auki, mutta mahdollisesti saatan avata sen kuitenkin vielä uusiksi lisävastausten saamiseksi, koska en taida ehtiä aloittaa vastauksien käsittelyä ainakaan viikkoon. Eli varsinkin jos olet nainen (naisvastaajia näytti nyt olevan vain 20%) etkä ole ehtinyt vastata, seuraile asiaa. ;)\nJos blogissa vielä myöhemmin toteutetaan laajempia kyselyitä, mistä aiheesta haluaisit lukea ihmisten ajatuksia/kokemuksia? Seksilelut yleisesti, seksifantasiat ja anaaliseksi ovat jo aiheena olleet siis…\nEntä mistä aiheista haluaisit tänä vuonna lukea tästä blogista tavallisia blogimerkintöjä? Ja millaisia seksinovelleja toivoisit?\nSitten ensimmäistä kertaa tässä blogissa klassinen ”kysy blogin kirjoittajalta”. Eli voit kysyä allekirjoittaneelta seksiin liittyviä henk.koht. kysymyksiä, joihin vastaan joko laajasti omana blogimerkintänään tai lyhyemmin. ;)\nHyvää alkavaa kevättä kaikille! Toivotaan, että lisääntyvä valo lisäisi energiaa myös seksipuuhiin, jos talvi on ollut hiljainen…\nMuutblogitoiveet, juttutoiveet, kyselytoiveet


Maanantai-tunnelmat - Talostakoti\nVapaa viikonloppu tuli enemmän kuin tarpeeseen. Ehti nähdä perhettä, puuhailla pihatöissä, nauttia auringonpaisteestakin. Viettää aikaa yhdessä. Naurukin palasi. Huomaan, että kaikkia näitä olen kaivannut suuresti töiden aloittamisen myötä. Kulttuurishokki on ollut rehellisyyden nimissä aika suuri, vaikka sitä osasin kyllä odottaakin. Pitkä matka väsyttää, vaikkei työtä ole takana kuin vasta pari kuukautta. Äitini lohdullisesti totesi, että yli kolmekymmentä vuotta vielä edessä. Nii-in. Eilen auringossa päiväkävelyllä totesin miehelle ihan ääneen, että nyt kun on hetki vapaata, sitä taas muistaa että miksi me haluttiinkaan tänne asumaan. Ja miksi mielummin kulkee pitkää matkaa. Koska mikä olisikaan se vaihtoehto? Ei metsää, merta, tilavaa kotia ympärillä? Pitkä työmatka on pienempi paha kuitenkin.\nHetken lepuutuksen jälkeen tänään siis reippaana taas illaksi työn ääreen. Kiva mennä! Kolmen viikon päästä minulla on seuraavan kerran vapaa viikonloppu, eli yhtä aikaa perheen kanssa. Pitää koettaa säilyttää tämän viikonlopun aurinkoinen tunnelma sinne asti :-D\nKivaa viikkoa teillekin!\nTunnisteet: ajatuksia, arkea ja juhlaa, kukkia, lastenhuone, olohuone\nAnonyymi 3. lokakuuta 2016 klo 10.46\nOih, tuo peikonlehti. Mä kävin juuri kukkakaupassa kysymässä olisiko heillä myynnissä yhtä lehteä,muttei ollut! Meille ei oikein tuon kokoinen kasvi mahdu!\nSanna 3. lokakuuta 2016 klo 11.48\nSe on kasvanut hurjasti, tullessaan oli kyllä paljon pienempi :-D\nHannele Ruusukummusta 3. lokakuuta 2016 klo 11.27\nAjoin joskus vuosia 40 kilometrin työmatkoja...ei haitannut, kun kotona oli luonto ympärillä eikä kuulunut liikenteen melu..:) Jotenkin nautin niistä kotimatkoista, kun ehti hyvin nollata ajatukset ja valmitua kotiin tuloon..:)\nSanna 3. lokakuuta 2016 klo 11.49\nNäinhän se on, että asioilla on aina puolensa. Minulla menee matkaan sen verran aikaa että päivistä tulee matkojen kanssa 11-12 tuntisia, ja se alkaa kyllä jo tuntumaan siltä ettei kotona ehdi koskaan kuin käydä kääntymässä :-D Vaan välillä pitää tosiaan muistuttaa itseään siitä, että tämä on kuitenkin ollut oma valinta :-)\nhttp://tuijankortteilua.blogspot.com 3. lokakuuta 2016 klo 21.34\nSulla on mehevät viherkasvit. Mullakin on tuollainen apteekin vanha ruskea pullo. Voi olla vähän pienempi, mulla on siinä pumpulia.\nSanna 3. lokakuuta 2016 klo 22.42\nKiitos! Meillä on tosiaan paljon kasveja, kerran havahduin että niitähän on oikeastaan joka huoneessa! Vain sauna ja toinen wc taitaa olla tiloja joissa ei ole :-D


Laatu korvaa määrän kävelykaduissakin - Jan Vapaavuori\nLaatu korvaa määrän kävelykaduissakin\nKaupunkisuunnittelu on korostetusti taitolaji. Kyse on monien erilaisten intressien ja näkökohtien yhteensovittamisesta kaupunkilaisten parhaaksi. Parhaimmillaan se on kaupungin toimivuuden, toiminnallisuuden ja viihtyisyyden edistämistä tavalla, joka kestää aikaa.\nKaupunginhallitus tekee huomenna maanantaina päätöksiä laajasta kokonaisuudesta. Kysymys Helsingin sataman toimintojen uudelleen sijoittumisesta on itsessään erittäin merkittävä, mutta itseään isompi asia sen takia, että se mahdollistaa myös lisäaskelten ottamisen ydinkeskustan kehittämisessä. Esitys on pyritty tekemään ja punnitsemaan juuri niin taiten, kuin monet sen ympärille kietoutuvat tulokulmat edellyttävät.\nKoronakriisi vielä korostaa asian merkitystä. Korona on kurittanut aivan erityisesti ydinkeskustaa ja sen elävyyden, houkuttelevuuden ja vetovoiman kaikkinainen palauttaminen on kriittinen ydinkysymys koko kaupungin tulevaisuudelle.\nKeskustan kehittämiseen liittyvät kysymykset pitää pystyä näkemään kokonaisuutena. Poliittisluonteiset intohimot tiettyjen palasten erilliseen tarkasteluun mutkikkaasta palapelistä välittämättä pitäisi pyrkiä väistämään ja välttämään. Nyt on kyse todella vakavasta asiasta.\nKutakuinkin kaikki hiemankin maailmaa nähneet ymmärtävät elävien kävelykatujen hienouden. Kävelykadut ovat keskeinen palikka viihtyisän ja vetovoimaisen keskustan rakentamisessa. Tämänkin osalta pätee kuitenkin se, että kaupunkisuunnittelu on taitolaji. Kaikkea hienoa ja fiksuakin voidaan tehdä paremmin ja huonommin. Kaunis ajatus ei takaa hyvää lopputulosta. Lopputulos on sitä paitsi tässäkin osa isompaa kokonaisuutta.\nParhaimpien eurooppalaisten kaupunkien vetovoima ei perustu laajojen kävelykatujen verkostoon, vaan joihinkin strategisesti sijoitettuihin valloittaviin autottomiin kadunpätkiin. Käveltävän keskustan pitää olla suhteessa kaupungin kokoon. Ollakseen aidosti vetovoimaisia ja kutsuvia, kävelykadut – yllättäen, edellyttävät ja kaipaavat juuri kävelijöitä. Vaikkapa Roomaan tai Barcelonaan verrattuna Helsingin keskustan torit, aukiot ja kävelykadut vaikuttavat jo nyt autioilta kauneimpanakin kesäiltana, puhumattakaan pitkistä talvikuukausistamme. Elävyys on keskeinen osa menestyvää kaupunkia.\nKaupunginhallitukseen tuomani esitys lähtee siitä, että kehitämme keskustaamme kunnianhimoisen, mutta laadukkaan käveltävän kokonaisuuden näkökulmasta, ennen kaikkea lisäämällä käveltäviä yhteyksiä erilaisten innostavien paikkojen välillä. Kävelyn olosuhteita parannetaan muun muassa siirtymiin Aleksanterinkadulta Esplanadeille ja edelleen Esplanadeilta Kasarmitorin suuntaan. Olennaista on, että myös katuosuuksilla avataan lisää kadulle avautuvaa tilaa, jotta alue myös houkuttelee kävelijöitä. Kuppiloita, kahviloita, erilaisia putiikkeja ja liikkeitä. Kaupunkielämän ääniä, makuja, tuoksuja ja toivottavasti myös ajoittaista tungosta. Eteläsataman ja Kauppatorin alue tulevat muodostamaan erittäin kiinnostavan mahdollisuuden vetovoimaiselle kävelykeskustalle paraatipaikallamme meren äärellä.\nEsityksessäni käveltävämmän keskustan julkista kaupunkitilaa täydentävät tulevaisuudessa myös nykyistä selkeämmin kortteleiden sisäiset jalankulkuyhteydet, liiketiloja yhdistävät katetut kauppakujat sekä joukkoliikenteen maanalaisille asemille johtavat kävelyreitit. Erityisen viehättäviä kävellen saavutettavia kohteita syntyy, kun kaupunki mahdollistaa myös kortteleiden katettujen pihatilojen rakentamisen siten, että niitä voi käyttää kahvila- ja ravintolatoimintaan kaupunkilaisten kohtaamispaikkoina. Soveltuviin paikkoihin tuodaan lisää tilaa myös ravintoloiden ja kahviloiden paviljonkimaisille terasseille, jotka kutsuvat viipymään vielä hetkeksi.\nKäveltävän keskustankaan osalta kyse ei saa olla vain yksittäisistä ideologisista tavoitteista, vaan siitä, miten rakennamme viihtyisämpää, hauskempaa, maailman toimivimman modernin metropolin ydinkeskustaa pitkälle tulevaisuuteen. Käveltävän keskustan kehittämisessä pitää olla kunnianhimoa, mutta sen pitää kohdistua laatuun, ei määrään.\nEsitykseni motiivi ei ole ”poliittinen näyttävyys”, vaan aidosti toimivan, paremman, kokonaisvaltaiseen kaupunkisuunnitteluun perustuvan, kaikille vetovoimaisen kaupungin ja ydinkeskustan rakentaminen. Ydinkeskustan kehittäminen on herkkä kokonaisuus. Nyt tarvitaan vastuullisuutta ja viisautta, ei identiteettipolitiikkaa eikä sirkustemppuja.


Povipommi Jordan Provinssirock-hengessä Ibizalla – katso kuvat – Stara\nPovipommi Jordan Provinssirock-hengessä Ibizalla – katso kuvat\nViihdeuutiset 18.6.2009, 8:30 · Stara.fi\nAviomiehestään Peter Andresta parhaillaan eroava povipommi Jordan, eli Katie Price, on kuluneella viikolla ollut otsikoissa hänen juhlittuaan Ibizalla varsin kosteissa merkeissä. Tiistai-iltana Katie bongattiin miesmalli Anthony Lowtherin ja tämän ystävän seurassa.\nKolmikko oli viettämässä railakasta iltaa paikallisella Ibiza Rocks -klubilla, jossa esiintyi illan aikana brittiyhtye Tings Tings. Samainen yhtye nähtiin vain muutamaa päivää aikaisemmin Seinäjoen Törnävänsaaressa esiintymässä Provinssirockin yleisölle. Povipommi oli pukeutunut iltaa varten näyttävään turkoosiin ”paitaan”. Katso kuvat tästä.\nJordan ja komistukset eivät jääneet keikan jälkeen viettämään aikaansa rock-henkiselle klubille, vaan siirtyivät juhlimaan San Antoniossa sijaitsevaan Club Edeniin. Samoissa juhlissa nähtiin yllättäen myös Katien ex-poikaystävä Matt Peacock, jonka kanssa Katie myös poseerasi innokkaasti kuvaajille. Julkkistähti poistui lopulta jatkoille noin puoli kolmen aikaan aamuyöstä yhdessä Anthonyn kanssa. Aiemmin tässä kuussa heidät kuvattiin suutelemassa kiihkeästi Lontoossa.


Lautat Sandefjord Strömstad - Varaa kaikki edulliset lauttavuorot Strömstad\nLaiva Sandefjord Strömstad\nSandefjord Strömstad Lautta Yleiskatsaus\nNorja ja Ruotsi yhdistyvät Sandefjord - Strömstad reitillä jolla liikennöi tällä hetkellä Color Line ja Fjord Line.\nVaraa kaikilta suurimmilta Sandefjord Strömstad liikennöivältä lauttayhtiöltä nopeasti ja helposti internetistä AFerry.fi kautta. Tällä sivulla on tärkeää tietoa Sandefjord Strömstad lauttamatkojen varaamisesta, ajankohtaisia erikoistarjouksia, aikatauluja, sekä mahdollisuus hakea edullisimmat Sandefjord Strömstad lauttaliput.\nVertaa kaikkien johtavien Sandefjord Strömstad lauttasataman liikennöijien hintoja yllä olevalla hintojen vertailukoneella, joka kertoo reaaliaikaiset hinnat ja saatavuuden. Vaihtoehtoisesti voit varata Sandefjord Strömstad lautan varaa reitin mukaan - koneella. Valitse vain reittisi ja matkaehdot yllä ja klikkaa 'Haku' tai 'Hae hinta' ja varaa Sandefjord Strömstad lauttalippu internetistä AFerry tänään.


Kiinteistöveron korotukset nostavat asumisen hintaa ja vuokria — jarmokanerva\nMutta niissä on ajatusvirhe. Se on, että asuntoa myydessä ja ostettaessa se olisi halvempi veron takia. Mutta kun se asunto on jo ostettu. Niin sinä asuminen tulee kalliimmaksi. Ja väitteenkin mukaan sen arvo alenee kun valtionvarainministeriön satunnaisgeneraattoriasta tulee taas lisää veroja. Ihmiset ovat joutuneet muuttamaan tai purkamaan vanhan asuntonsa keskeltä tonttia kun jälkikäteen tontille on tungettu vaikka tupla määrä rakennusoikeutta ja veroa. Vanhukset muutti kerrostaloon ekologisimmasta Ok-talostaan, jossa elettiin nuukasti ja tuotettiin omat perunatkin ja kaikki kierrrätettiin. Menetetään 'hallintaoiketta' kasinopelissä. Vaikka vanha 1000m2 tontti. Koska kunnilla on veropaineita. Kun asumiskulut nousevat niin ne nousevat. Aika simppeliä.\nEi ole ilmaista rahaa ja kulua. Ja ne rahat tulee yhteisestä yhteiskunnan kassasta ja se on linkki vastakkainasetteluun eri kulujen välillä. Eikä kulut ole tuloja samalle osapuolelle. Menot ei ole kuluja mikrotaloudessa. Näillä maksotalousjutuilla yritellään välillä perustella reaalitaloutta, missä tavikset elävät. Ei kannata esim lainata rahaa, suorittaa rahan massatuhontaa kulutukseen ja väittää talouden kukoistavan, koska raha kiertää 4 kertaa vuodessa ja kaikki valtion poliittiset puuhastelut olisi tuloja. Nyt väitetään laajasti että velkaa kannattaa ottaa, koska sitä ei tarvitse kenenkään maksaa ikinä takaisin, eikä se vaikuta. Se on harhaista. ( ks. Kreikka) Siellä on se valtion loputon verojen kohde. Valtio ja kunnat tuhlaavat myös rahaa ja osa menee tulonsiirtoihin, osa menee perusasioihin, jotka pitää hoitaa. Esim. 2,5 mrd menee suoraan maahanmuuton kuluihin, vaikka sijoittajien media muuta väittää. EU maat riitelevät kuka joutuu ottamaan tämän 'mahtavan busineksen'. Ja on tällä logiikalla hehkutettu hyväksi investoinniksi ja kuluksi. Erilaiset ideologiset, lähinnä vihreät kokeiluit ja projektit ja tuet vievät enemmän kuin firmat tuottavat veroja. Esim tuulivoiman tuet ( 1+ mrd), kiertotalous, päästömaksut ( 1+ mrd vaikutus) ym. Ne usein perustuu fiktiivisiin Meidän tarinoihin tai horinoihin ja 'idea-asteen oljenkorsitekniikoihin joita ei ole kaupallistettu', joiden realismi ja budjetointi menee pääasiassa pieleen ja paljon, esim 100 kulusta tulee 314, eli voi kertoa piillä. Osa Tarinoista tulee EUsta sitoumuksena ilmastonsuojelun perusteella. Tai maksetaan kaupunkipyöristä esim. 6500 eur/kpl, koska niillä saa positiivisen mielikuvan ja ääniä. Vaikka taxi tulisi halvemmaksi. jne. Tuotteet tulevat sitten kun ne on kaupallisettu ja kehitetty, eikä kannata lähteä aina hurmahengellä uudisraivaajaksi ja maksajaksi kokeiluihin. Toteutetaan päällekäisiä liikenneratkaisuja ideologisesti ja kalliisti tai haitataan liikennettä ja elämää, mikä maksaa. Nyt Hki tyhjenee firmoista silmissä. Ja siksi yhteiskunta haluaa lisää kiinteistöveroja tai mitä tahansa.\n-Olen ehdottanut esim. kaivostoiminnalle uutta kaivoslakia ja 'lähdeveroa' esim v 2014. Nyt Suomen kultakanta kaivetaan maasta ilmaiseksi, tietysti toiminnalla on kulut ja saadaan myydä, eikä se tuota valtiolle vero ym. tuloja. Kulta ei ole uusiutuva luonnonvara vaan jäljelle jää miljardivuotisesta kivestä mursketta ja raiskattu maa. Ne luonnonvarat ei edes kuulu yhdelle sukupolvelle. Ja ettei 15 % Suomen alueesta saa varailla tuolla tavalla. Nyt jo maakin halutaan myydä moneen kertaan, pinta ja sitten sen alla olevat kerrokset ja tämä on pitkällä. Sosialisoidaan se toisten omaisuus ensin ja myydään ulos, milä on nyt vallalla. Eltetään kuin viimeistä päivää. Monilla korkeilla päättäjillä ei olekaan omia lapsia. Metsäsijoitukset ja järvetkin myydään samalla tavalla, realisoidaan kansallisomaisuus ja ikimuistoiset nautintaoikeudet, joita saa sitten ostella ja ne nostaa asumis- ja elämiskuluja. Jatkossa vesi on Suomen kulta, kun muut ovat omansa tuhlanneet.\nPS. Jätemaksut, kierrätys, jousevat jatkuvasti, eli vihreän agendan maksut, joka vuosi yli indeksin. Keksitään uusia 'kiertoalouden juttuja', määryksiä, heidän tarinaansa, väkisin. Diesel palaa kun tavaraa haetaan peräkanaa eri autoilla. Samoin uutta luntakin viedään merenrannalta jopa 50 km päähän dieselillä. Nyt jo luntakin sulatetaan, koska sekin kuluttaa vähemmän, esim Hgissä. Vanhojen talojen ja alueiden suojelu on lähtenyt lapasesta ja nostaa kuluja ja on arpapeliä. Toisella puolella on, että joku asian harrastaja voisi nähdä jonain vuonna lapsuutensa taloja. Valokuvat ja 3D mallit olisi parempi idea kuin energiasyöpät vanhat talot kehittyvässä maailmassa.\nSama blogissani ja paljon muuta https://kanerva.eu/fi/?p=2048\nPekka Iiskonmaki 25.7.2018 09:43\nSuomi on maailman paras maa ja asuminen siellä saa maksaa ihan mitä vaan.\nLisäksi suomalaiset ovat rikkaita.\nKiinteistövero ei nosta asumiskuluja.\nSen todisti jo eräs valopää täällä.\nJanne Kejo 25.7.2018 12:51\nAsunnon omistaminen tuntuu olevan Suomessa jonkinlainen ideologinen vimma. Asunnosta maksetaan niin paljon kuin vain pankista saadaan lainaa. Ja kun pankit ja kiinteistönvälitysfirmat ovat liitossa, niin miksei saisi. Sitä asuntolainaa sitten maksetaan loppuikä.\nJoissakin toisissa maissa vuokralla asuminen on paljon yleisempää. Alla linkitetyssä videoklipissä kerrotaan ohimennen, että USA:ssa aikanaan keksittiin se, että kun työläisillä on suuri asuntolaina, niin heidän lakkoiluherkkyys pienenee. Siksikin on kannattavaa velkaannuttaa tavalliset tallaajat.\nJarmo Makkonen 25.7.2018 09:57\nKäsittämätöntä minkälaisia verovarojen tuhlaajia kokoomus ja keskusta ovat ja mikä pahinta sossut ovat jo uhanneet lisäveroilla jos hallitukseen pääsisivät. Pitäisi löytää hallitukseen puolue joka pitää suomalaisten rahoista kiinni eikä levittele niitä kaikille jotka pyytävät.\nJanne Kejo 25.7.2018 12:55\nVerojen kerääminen ja niiden käyttäminen julkiseen kulutukseen ja sosiaalitukiin on/olisi ihan ok, jos kumpikin kohdistettaisiin oikein: verot kerättäisiin rikkailta ja tuet kohdistettaisiin köyhille. Nykyään trendi tuntuu olevan päinvastaiseen suuntaan: verot kerätään köyhiltä (esimerkiksi alvin muodossa) ja tilitetään rikkaille (pankkituet yms.).\nJanne Kejo 25.7.2018 12:46\n"Valtionvarainministeriön tutkija ja uutiset väitti, ettei kiinteistöveron korotus nosta asumisen hintaa. ... Mutta niissä on ajatusvirhe. Se on, että asuntoa myydessä ja ostettaessa se olisi halvempi veron takia. Mutta kun se asunto on jo ostettu. Niin sinä asuminen tulee kalliimmaksi. Ja väitteenkin mukaan sen arvo alenee kun valtionvarainministeriön satunnaisgeneraattoriasta tulee taas lisää veroja."\nTotta. Asunnon omistajalle ei makseta hyvitystä kiinteistöveron noususta johtuvan asunnon hinnanlaskun takia.\nJarmo Kanerva 25.7.2018 18:43\nKun kansalta kysytään niin verot pitäisi maksa joku muu. Sillä pärjäisi.\nYlikireä kokonaisverotaso aineuttaa Suomessa paikallista lamaa. Koneisto ei pyöri kitkan takia. Palkalla ei saa ostettua paljoa toisten työtä, eikä talous toimi kunnolla. Moottori yskii. Suomi on velkavetoinen ja omaisuutta myydään.\nVihreistä vasemmistoliittoon vasemmisto haluaisi nostaa veroja ja lisätä tukia, eli lisätä tulonsiirtoja toisten taskusta toisille ja lisää rahaa valtion palveluihin ja byrokratiaan. Ja lisätä säätelyä. Eli sitä sosiaalidemokratiaa.\nKokoomusta ja Keskustaa en viitsi nyt kritisoida tässä. Muut saa kertoa. Tuloksista se nähdään ja ne on nyt vallassa. Menikö hyvin nyt hyvin omasta mielestään. Ja onko verotus alentunut ja talous piristynyt edes EUn tason mukana. Ja elintaso noussut.\nSuomessa pitäisi tuottaa asioita ja palveluita, jotka nostaa elintasoa. Asuminen ja asuttaminen ei ole elinkeino vaan kiinteä kulu.\nVallan media kertoo työttömyyden vähentyneen vaikka se on todellisuudessa lisääntynyt ja hyvinkin koulutetut on tumput suorina, eikä suunnittele tai luo töitä muille. Nyt vain muutaman tunnin kuukaudessa olevia, koulutuksessa ja tempputyöllistettyjä ei pitäisi laskea työttömiksi. Todellisuudessa tuottamatonta ja haittaavaa työtä ei kannata tehdä , koska se maksaa ja vie resurssit oikeista järkevistä töistä.\nLisää keinoista https://seura.fi/asiat/ajankohtaista/yli-500000-su...