Google Tour Creator ja 360-kuvat | Innokas-verkoston blogi\nGoogle Tour Creator ja 360-kuvat\nMikä on Googlen Tour Creator?\nTour Creator on Googlen ylläpitämä verkkopalvelu, jonka voi ottaa käyttöön Google-tilin haltija. Monilla on jo entuudestaan käytössä esimerkiksi Gmail, joten Tour Creatorin käyttöönotto sujuu varsin mutkattomasti. Pitää vain kirjautua Google-tiliin ja aloittaa Tour Creator. Tour Creator sopii vallan mainiosti esim. maantiedon tai historian tuntien elävöittämiseen ja oppilastöiden tekemiseen.\nTour Creatorin pohjana toimivat omat oppilaiden tai opettajien 360-kuvat, joihin sitten Creatorissa liitetään kuvaa tai ääntä. Vaikka 360-kamerat ovat viime aikoina yleistyneet myös koulukäytössä, aika monella koululla ne eivät kiristyneen taloudellisen tilanteen vuoksi ole hankintalistan kärjessä. Tour Creatorilla on onneksi olemassa vastaus myös tähän. Nimittäin Creatorissa voi käyttää Googlen valtavaa kuvamassaa, jolloin omaa 360-kameraa ei tarvita. Valitset vain Tour Creatorissa Googlen kartalta sopivan 360-kuvan ja lataat sen pohjaksi. Näitä 360-pohjia kutsutaan nimellä scene. Pohjina voivat toki toimia myös koulun omalla 360-kameralla otetut kuvat, jotka saa helposti siirrettyä työn pohjaksi.\nTähän pohjana olevaan 360-kuvaan voi mihin tahansa sijoittaa pisteitä (point of interest), joita avaamalla saa esille pisteen alle sijoitettua kuvaa ja ääntä. Tämä käy yksinkertaisesti siirtämällä ääni- tai kuvatiedosto tietokoneelta Creatorin hakuruutuun. Valmis esitys voidaan helposti linkittää esimerkiksi Facebookiin tai Twitteriin. Tour Creatorista löytyy myös upotusvalmius, jolloin esitys voidaan upottaa vaikka Peda.nettiin.\nKuvakaappaus oppilaiden ottamasta 360-kuvasta. Kohteena remontissa oleva Hämeensilta Tampereella.\nErilaisia projekteja Googlen Tour Creatorilla.\nAloitimme tänä syksynä Tampereella Hatanpään koulussa muutamia Tour Creator-projekteja. Projekteissa oli mukana biologian, ruotsin ja historian opettajia. Ennen projektien alkua tein Tour Creatorista pienen opetusvideon oppilaiden käyttöön. Video on alla:\nLisäksi opastin muutamia koulumme kahdeksannen luokan oppilaita 360-kameran käyttöön (Ricoh Theta S). Näin oppilaat pääsivät tuottamaan omaa materiaalia (scene-kuvia), jota sitten hyödynsimme historian Suomi 100- projektissa. Projekti keskittyi 1918 tapahtumiin Tampereella, joten oppilaiden kuvauspaikat valikoituivat hyvin pitkälti Tampereen keskustan alueelle. Muuta materiaalia (kuvat) oppilaat hakivat mm. Flickr-palvelun Vapriikin kuva-arkiston albumista ”1918 Sisällissota Tampereella ja sen ympäristössä”. Lisäksi oppilaat loivat omista teksteistään äänitiedostoja Audacity-ohjelmalla. Äänen upottaminen Tour Creatorin 360-kuvaan koettiin hieman hankalaksi. Ongelmana on se, että usein äänitiedosto joudutaan konvertoimaan ennen siirtoa alustalle. Tour Creatorin käyttämä äänitiedostomuoto on MP3, joten muunlainen tiedosto on konvertoitava. Muuten kahdeksannen luokan oppilaat pitivät Tour Creatorin käyttöä varsin helppona ja yksinkertaisena.\nOhessa osa historian projektia.\nJos esitys ei avaudu, kirjaudu Google-tiliisi Chrome-selaimella. Muista avata äänet 360-kuvan oikean nurkan ratasikonista.\nOhessa muutamia oppilaiden ottamia historian projektin 360-kuvia.\nRuotsin projektin toteuttivat seitsemännen luokan oppilaat, joilla oli hyvin vähän kokemusta tämän tyyppisistä töistä. Tällä kertaa keskityttiin käyttämään Googlen omia 360-kuvia Tampereen alueelta. Projektin aiheena oli Fråga vägen. Tässä projektissa oppilaat tekivät parilleen kysymyksiä ruotsiksi valitun maantieteellisen paikan mukaan. Kysymykseen vastannut oppilas opasti tien oikeaan kohteeseen ruotsinkielellä. Nämä äänitiedostot upotettiin oppilaiden valitsemiin Googlen 360-pohjakuviin Tour Creatorissa.\nToteutin syksyllä Hatanpään koulun yhdeksänsien luokkien kanssa sairauksiin liittyvän projektin, johon kuului PowerPoint-esitys ja oman videon teko. Lisäksi projektin alussa esittelin oppilaille Tour Creatorin perusperiaatteet. Muutama ryhmä alkoikin työstää aivan omin avuin omaa esitystään Creatorilla. Apuna heillä oli vain tämän blogin alussa mainitsemani video oppilaille.\nOhessa yhden ryhmän tuotos:\nOhessa koulumme 360-kameran (Ricoh Theta S) esittelyvideo oppilaille.\nAjatuksia Googlen Tour Creatorin käytöstä.\nOlen harrastanut 360-kuvausta jo useamman vuoden ja pohtinut sopivaa upotusalustaa kuvilleni. Erityisesti koulukäyttöön sopivia alustoja on ollut vähän. Tour Creator paikkaa nyt tämän aukon hyvin, koska esityksiä on helppo luoda ja Creator on ilmainen. Lisäksi voit käyttää omia tai Googlen 360-kuvia ja linkitys/upotus on helppoa. Erityisen hyvin Tour Creator sopii maantiedon ja historian tunneille, kun aiheena on esimerkiksi paikkaan sidotun ilmiön/tapahtuman esittäminen. Plussana voisi vielä todeta, että näitä esityksiä voi katsella myös VR-lasien kautta. Tuolloin saa aivan erilaisen kuvan esityksestä kuin pelkästään tietokoneruutua katsellessa. Suosittelen!\nTampereen Hatanpään yhtenäiskoulun biologian ja maantiedon lehtori Juha Salminen\nJulkaistu 11.12.2018 kategoriassa Ei kategoriaa, kirjoittanut hankeopettaja.\n← Thinglink yläkoulun matematiikan opetuksessa SYKSYN 2018 MAKE IT NOW PROJEKTIT – Minna Canthin koulu, Kuopio →\nYksi ajatus artikkelista “Google Tour Creator ja 360-kuvat”\nPaluuviite: Helppoja 360-kuvia Google Tour Creatorin avulla | e-Oppi Oy


Miehen hedelmättömyys - Miehen tahaton lapsettomuus - Fertinova\nMiehen hedelmättömyyden arvioiminen on usein helpompaa ja nopeampaa kuin naisen ja siksi se tehdään usein jo ennen ensimmäistä lääkärikäyntiä. Miehen hedelmättömyys johtuu tavallisesti heikosta siemennesteen laadusta, minkä vuoksi siemennesteen laatu on varmistettava mikroskooppitutkimuksella. Tutkimuksessa selvitetään siittiöiden kokonaismäärä, liikkuvuus ja rakenne, minkä perusteella voidaan antaa arvio miehen hedelmällisyydestä.\nSiittiöiden alentunut määrä ja heikentynyt liikkuvuus voivat olla seurausta tulehdussairauksista (mm. klamydia, sikotauti), kiveksiin kohdistuneesta vammasta, tietyistä lääkeaineista ja liuotinaineista, tupakoinnista tai perinnöllisistä syistä. Miehen hedelmättömyyttä arvioitaessa on hyvä huomioida, että siemennesteen laatu voi vaihdella ajan myötä huomattavasti. Jos siemenneste ei sisällä lainkaan siittiöitä, voi syynä olla siemenjohtimien tukos. Asiaa voidaan selvittää etsimällä siittiöitä neulanäytteellä kiveksestä tai lisäkiveksestä (TESE/TESA). Mikäli siittiötuotantoa on, on hoitovaihtoehtona mikrohedelmöitys (ICSI).


Fani's Nails and Beauty: Nyt on vihriää!\nKerroin eilen blogin Facebook -sivuilla miksi blogissa on ollut hiljaisempaa ja mitä olen teiltä salannut. Nyt siitä voi jo hihkua! Me muutetaan ensi viikolla. Pahvilaatikoita on ympäri asuntoa ja tekemistä on ollut enemmän kuin koko vuonna yhteensä. Uusi asuntomme ei ole kovin kaukana tästä vanhasta, mutta alue on kumminkin hyvin paljon rauhallisempi ja eniten taidan olla innoissani rivitaloon pääsystä. Meidän uusi asunto on 78-neliöinen 2 kerroksinen rivitalo, jossa on 3 huonetta. Vihdoinkin saan oman työhuoneen, johon saan kaikki lakkani ja kosmetiikkani. Tosin siihen liittyi ehto. Viljamin sanoin hän ei halua nähdä yhtäkään lakkapulloa keittiön tai olohuoneen pöydällä. :D Lisää postauksia muutosta ja uudesta asunnosta tulossa pian!\nSuurin osa lakoista on pakattu, joten olen koittanut mennä aina mahdollisimman monta päivää samoilla lakoilla. Nämäkin kynnet ovat jo viikon takaiset. Kynsillä Mentality Frenzy, jonka esittelin teille täällä. Lakka on väriltään kirkkaan keltaisenvihreä ja peittää kynnet hyvin kahdella kerroksella. Harmillista, että aurinkoiset päivät ovat niin vähässä, että hololakat eivät pääse kynsille oikeuksiinsa. Näissä Mentalityn lakoissa tosin ei ole mikään voimakas efekti, sanotaanko mieluummin että hyvin hyvin hento.\nNimettömään lakkasin Color Club It's Electric!, joka on uudesta Pastel Neon Remix -kokoelmasta. Tämän kokoelman lakat loistavat pimeässä. Laitoin kynsille It's Electriciä kaksi kerrosta, jolloin kynttä jäi vielä hiukan näkyviin, kolmas kerros olisi peittänyt kokonaan. Jos jotain pitää mainita, niin nämä oikeasti loistavat pimeässä todella hyvin! Peukaloon, etusormeen ja pikkurilliin laitoin kerroksen GinaTricot Green Dot glitterlakkaa, jota metsästin kissojen ja koirien kanssa useamman kuukauden. Vihdoinkin sain sen hankittua itselleni, niin ihana.\nLopuksi lisäsin vielä keskisormeen 2 kirkkaan vihreää strassia, jotka olivat aivan samanväriset Frenzyn kanssa.\nKynsistä tuli juuri niin ihanat kuin ajattelin ja hyvin räikeät. Mulla on nyt selvästikin meneillään joku vihreä kausi.\nNyt lähden pakkailemaan lisää ja odottamaan Viljamia kotiin, jotta päästään pikaisesti käymään kaupassa. Illalla me lähdetään vähän katsomaan kuinka paljon porukkaa AC/DC:n keikka on tuonut Hämeenlinnaan. Blogiin tulee vielä muutama postaus ennen muuttoa ja sen jälkeen joudun pitämään vielä muutaman päivän lomaa, jotta saan tavarat paikalleen! Elokuussa palaan kumminkin takaisin normaaliin rytmiin! Malttakaa siihen asti.\nOnko joku tulossa tänään AC/DC keikalle?\nLähettänyt Fani klo 15.39\nTunnisteet: Color Club, GinaTricot, Glitterlakat, Hololakat, Kauneus, Mentality, Mix&Match, Skitlette, strassit\nEmmi 22. heinäkuuta 2015 klo 15.59\nOi ihanat! Ihanan kesäinen tuo vihreä :)\nFani 23. heinäkuuta 2015 klo 8.15\nKiitoksia! Se on kyllä todella kesäinen :)\nAnonyymi 22. heinäkuuta 2015 klo 16.06\nEn voi muuta sanoa kuin ihanat kynnet!\nAnniina 22. heinäkuuta 2015 klo 16.18\nIhanan pirteät lakkaukset! :)\nAnni 22. heinäkuuta 2015 klo 16.46\nOnpa ihanan pirteä lakkaus ♥\nMe ollaan suuntaamassa auto kohti Hämeenlinnaa vasta viikonloppuna, kun siellä on kissanäyttelyt :)\nFani 23. heinäkuuta 2015 klo 8.16\nOi kiitos Anni. <3\nOoh, missä ne on täällä? Voisin tulla käymään itsekin. :)\nAnni 23. heinäkuuta 2015 klo 12.34\nEn oo nyt ihan varma, mutta jollain jääkiekkoareenalla? Varmaan löytyy siellä päin jostain mainoksia :)\nFani 29. heinäkuuta 2015 klo 8.56\nHarmi, että oltiin reissussa eikä päästy käymään siellä. :( <3\nUnknown 22. heinäkuuta 2015 klo 17.04\nIhanat kynnet! <3 Kerrassaan upea tuo vihreä holo, pitänee munkin hankkia :)\nJa hirmuisesti onnea uuteen kotiin!\nKiitos. <3 Suosittelen hankkimaan, hinta on kohdillaan ja väri on ihana. <3\nMalle 22. heinäkuuta 2015 klo 18.20\nMielettömät värit näissä kynsissä! Mulla on ihan sama kausi menossa, joskin himpun verran vielä keltaista mukana. Ennen inhosin tällaisia värejä mutta nyt nää on ihan syötävän upeat! Niin se mieli muuttuu :). Onnea uuteen asuntoon ja tsemppiä muuttoon. Olispa kyllä ihanaa saada oma kynsihuone, vaikka toisaalta onhan mulla keittiö, kun ei täällä kukaan mitään safkaa tee :).\nFani 23. heinäkuuta 2015 klo 8.18\nIhastuin itsekin noihin lakkoihin! Niin se mieli vaan todellakin muuttuu, vielä vuosi sitten en olisi koskaan uskonut sanovani, että pidän vihreästä! :D Outoa!\nKiitos paljon, kohta pääsen onneksi jo takaisin normaaliin rytmiin. :)\nSatu 22. heinäkuuta 2015 klo 20.21\nOih on kyllä ihanat kynnet ja upean väriset. <3 Oisin halunnu ihan kauhiasti sinne AC/DC n keikalle mut tuli sairaslomaa muutama päivä ja en ehtiny kysyä kummilta et jos se ois tullu mun kans. Toosi harmi, ku fanitan bändiä aika paljo. :S\nFani 23. heinäkuuta 2015 klo 8.19\nOi kiitos paljon. <3 Voi ei. :( Harmillista ettet päässyt tänne! Me oltiin veneellä katsomassa siinä ihan lavan vieressä ja voin sanoa, että huhu! Oli se kyllä upea keikka!\nNena Sofia 22. heinäkuuta 2015 klo 21.17\nWau mitkä kynnet! <3 Ja vitsit miten ihania uutisia, onnea uudesta kodista ja työhuoneesta! :)\nTintti 23. heinäkuuta 2015 klo 7.10\nIhanat vihreät kynnet, tosi pirtsakat :)! Muutot aiheuttavat aina kovasti työtä ja vaivaa, mutta toisaalta uuteen kotiin on kiva päästä ja jos siellä vielä on oma lakkaushuonekin, niin mikäs sen parempi :). Tsemppiä muuttopuuhiin!\nKiitos. :) On kiva muuttaa, mutta pakkaus ja vanhan asunnon tyhjentäminen sekä siivoominen ei oikein innosta! :D Uuteen asuntoon on kiva kyllä päästä. :)\nHeidi 23. heinäkuuta 2015 klo 8.34\nMä oon onneksi joutunut elämäni aikana muuttamaan hurjat kaksi kertaa! Toisaalta odotan uutta muuttoa (joka ei ole kyllä vielä tiedossa), että pääsee järjesteleen tavarat uudestaan :) mutta sitä kauheaa stressiä en halua!\nNää kynnet on aivan ihanat niinku oot sinäki <3\nFani 29. heinäkuuta 2015 klo 8.57\nOho! No sä et oo kovin montaa kertaa sitten muuttanut. :D Me ollaan muutettu jo pelkästään Viljamin kanssa 8 kertaa. :DD Muutosta tulee hirveä stressi, mutta toisaalta on ihanaa kun saa kaikki tavarat järjestettyä uudestaan ja heitettyä turhat pois. :)\nAww, kiitos muru. <3\nLauraKatarooma 23. heinäkuuta 2015 klo 11.20\nHerkun vihreät kynnet kyllä!\nHeli / Tinkerbell's nail diary 23. heinäkuuta 2015 klo 15.44\nVautsi miten ihanat<3 Onnea uudesta kodista :) Oma lakkaushuone olis ihan super!\nKiitos, kiitos ihanuus. <3 Jos joskus saan tuon huoneen laitettua järjestykseen! XD\neekku 26. heinäkuuta 2015 klo 11.16\nMahtavaa onnea tulevaan muuttoon\nFani 29. heinäkuuta 2015 klo 8.58\nEnail 26. heinäkuuta 2015 klo 15.30\nIhania vihreitä :)\nMiracle 27. heinäkuuta 2015 klo 12.53\nTuota Viljamin ehtoa jäin miettimään, onkohan isäntä varautunut sitten siihen ettei sua juuri näe? :D Onnea uuteen kotiin, lakanhuuruiset tuparit luvassa? <3 :)\nFani 29. heinäkuuta 2015 klo 8.59\nXD Luultavasti kyllä! Mulla on kyllä ihan tajuttoman paljon tavaraa! :D\nKYLLÄ! Seuraava miitti järkätään meillä. ;) <3\nHannatic 27. heinäkuuta 2015 klo 20.30\nOnnea uuteen kotiin! Meillä on asuntokaupat tällä viikolla edessä ja vähäsen kyllä jännittää sitoutua kuusinumeroisiin lainasummiin!\nToivottavasti oli kiva keikka!\nKiitos. :) Onnea myös teille tuleviin kauppoihin! Ison lainan ottaminen on aina jännittävää. :D\nKeikka oli mahtava!\nSonia 27. heinäkuuta 2015 klo 22.51\nMikä niitä vaivaa, mullekin valitettiin taas mm. kynsilakoista vaikkei niitä ole kuin joku vaivaiset 230 ehkä. Kynsilakat kuuluu osaksi sisustusta. :D\nFani 29. heinäkuuta 2015 klo 9.00\n:D Mä en vaan ymmärrä? Ehkä se että ne on miehiä, eikä ne ymmärrä!\nMia / Beauty Highlights 28. heinäkuuta 2015 klo 19.30\nIhanan pirteät kesäkynnet! <3 Mulla sattuu olemaan just nyt tämäntapaiset lakkaukset, värinä vaan kirkas keltainen :D\nOi kiitos muru. <3 OOH!\nAnonyymi 29. heinäkuuta 2015 klo 23.29\nOstitteko oman kodin vai vuokralle? Ihana varmaan päästä kolmioon!! Luksusta. Kotiesittelyä jään odottamaan :) ..ja videopostaus ois taas kiva!\nFani 30. heinäkuuta 2015 klo 6.26\nVuokralle nyt siks aikaa, kun ostetaan oma. :) Ihaninta oli päästä pois kerrostalosta rivitaloon! Kotiesittelyä tulossa pian. :)\nKosmetiikkamatkalla 31. heinäkuuta 2015 klo 20.17\nOnnea uuteen kotiiin muru! <3 Ihanan pirteät ja räikeät kynnet, tykkään!\nFani 1. elokuuta 2015 klo 8.27\nSofia 3. elokuuta 2015 klo 13.09\nIhanan pirteät :DD Rakastan tuota Color Clubin vihreää :DD\nFani 4. elokuuta 2015 klo 6.46\nSe on todella nätti! :) Kiitos paljon. :)\nNanne 3. elokuuta 2015 klo 17.52\nOikein hirmuisesti onnea uuteen kotiin teille! ♡ Toivottavasti kynnet on kestänyt muuton :)\nAivan älyttömän ihanat kynnet, niin kesäiset vakkei kesä nyt ollutkaan kovin "kesä" :D\nMie olisin halunnu keikalle, mutta täältä korvesta liikkuminenkin maksais jo niin paljon ettei miun pörssi kestäis sitä... uusia lakkoja se kyllä kestää (kohtuudella) ;D\nFani 4. elokuuta 2015 klo 6.47\nVoi kiitos paljon ihana. <3 Nä sanotaanko, että ei ne ihan kunnolla kestänyt muuttoa. :D\nHahha. :D Sun olis pitänyt vaan tulla ja yöpyä meillä! Siinä olis jo säästänyt vähän.... :DDD Ja olisit samalla päässyt tutkimaan mun lakkakokoelmaa! <3\nSole/nailOxtail 4. elokuuta 2015 klo 9.10\nOnnea uuteen kotiin Fani! Aivan ihanan raikkaat lakkaukset :) Tekis mieli myös noita Color Clubeja jotka hohtaa ja hehkuu, näkis pimeessä paremmin :D\nFani 5. elokuuta 2015 klo 6.34\nKiitoksia! <3 Nuo CC:t kyllä loistaa todella todella hyvin! Ehkä parhaita pimeässä hohtavia lakkoja. :D


hiljainen tieto Archives - Will & Way\nhiljainen tieto Tag\nHenkilöstön osaaminen ei saa ruostua työsuhteessa\nTyöyhteisössä luulot usein kasvavat vuosien mittaan. Uutta ajattelua ja osaamista ei välttämättä tule taloon tuomatta. Tuudittaudutaan helposti mukavaan käsitykseen siitä, että hyvin menee, kun on ennenkin mennyt. Hiljainen tieto ei aina tue kehitystä. Se voi sisältää myös asenteen, että ”näin täällä on aina tehty”. Työntekijöiden itseohjautuvuus...\nesimies, hiljainen tieto, koulutus, koulutussuunnitelma, osaaminen, työmarkkinakunto, työyhteisö, valmennus


Teknos ostanut saksalaisen Feidal Coatingsin teollisuusmaaliliiketoiminnan - Teknos\nTeknos on allekirjoittanut 11.5.2016 sopimuksen teollisuusmaaliliiketoiminnan ostamisesta Feidal Coatingsilta. Feidal Coatings on saksalainen, yksityisessä omistuksessa oleva yhtiö, joka kehittää, tuottaa ja myy teollisuus- sekä kauppa- ja rakennusmaaleja ja pinnoitteita.\nFeidalin teollisuusmaaliliiketoiminnan liikevaihto on 18 miljoonaa euroa, ja yhtiö työllistää 80 henkilöä. Kaupan yhteydessä Teknoksen omistukseen siirtyvät Feidal GmbH & Co. KG, tehdas Brüggenissä sekä Feidalin Puolan yhtiön teollisuusmaaliliiketoiminnot. Brüggenin tehdas jatkaa metalliteollisuusmaalien valmistamista.\nTeknoksella on jo tuotantoa Saksassa, Fuldassa. Ostettu liiketoiminta ja Teknos Saksa toimivat jatkossa läheisessä yhteistyössä. Tuotteiden korkea laatutaso ja paras mahdollinen asiakastyytyväisyys saavutetaan jatkuvan tutkimustyön kautta ja innovatiivinen tuotekehitys on jatkossakin yksi Teknoksen toiminnan kulmakivistä. Yritysosto vahvistaa Teknoksen asemaa teollisuusmaalimarkkinoilla.


Ovela kissa oppi liikennesäännöt – Stara\nOvela kissa oppi liikennesäännöt\nViihdeuutiset 6.9.2017, 23:00 · Annukka Heikkilä\nMoni vanhempi on varmasti koulujen alettua stressannut sitä, muistavatko lapset totella liikennesääntöjä koulumatkoillaan. Liikaa ei kannata kuitenkaan hätäillä, sillä tuoreen videon perusteella jopa lemmikkieläimet voivat oppia liikkumaan fiksusti liikenteessä.\nYoutube-videolla nähdään erikoinen tilanne, jossa kissa näyttää aluksi lähtevän kävelemään vilkkaan autotien yli. Kissa kuitenkin pysähtyy juuri suojatien eteen istumaan ja katselee ohi ajavia autoja aivan kuin se odottaisi, että suojatien valo vaihtuisi vihreäksi.\nTilannetta todistaneet naiset ovat kuvanneet suojatiellä odottavaa kissaa videolle. Kissa näyttää tietävän punaisen ja vihreän valon merkityksen, koska kissa nousee ja lähtee ylittämään tietä vasta juuri silloin kun suojatien valot muuttuvat punaisesta vihreäksi.


Treenaa aivojasi: Muisti | tieku.fi\nPystytkö painamaan mieleesi korttipakan korttien järjestyksen katsottuasi niitä minuutin? Muistimestarit pystyvät, ja uusien tutkimusten mukaan myös sinä voit kyetä siihen muutamassa viikossa.\nSinunkin aivoillasi on kyky voittaa muistimestaruuksia. Aivokuvantamisella on pystytty osoittamaan, etteivät muistin maailmanmestareiden aivot eroa anatomialtaan meidän tavallisten tallaajien aivoista. Erona on vain harjoituksen määrä.\nKylliksi harjoittelemalla sinäkin pystyt painamaan mieleesi korttipakan korttien järjestyksen alle minuutissa.\nYksinkertaiset muistiharjoitukset aktivoivat aivojen eri puolilla olevia alueita ja pakottavat ne toimimaan paremmin yhdessä. Aina, kun teet uuden tehtävän, eri alueiden väliset yhteydet vahvistuvat ja muistisi paranee.\nMuistiverkoston ydin on kummassakin aivopuoliskossa kököttävä aivoturso eli hippokampus, katkaravun muotoinen möykky, joka koordinoi koko järjestelmää ja huolehtii siitä, että ajatukset ja ärsykkeet tallentuvat aivojen molekyyleihin.\nTäällä harjoitat muistiasi\nMuistojen tallentamiseen osallistuu valtava hermosoluverkosto eri puolilla aivoja. Hermosolujen välisiä yhteyksiä on helppo vahvistaa.\nAivoturso eli hippokampus on muistin tärkein osa. Se koordinoi muistojen tallentumista aivojen eri osiin.\nLyhytaikaismuisti tarvitsee etenkin prefrontaalista aivokuorta. Se on tärkeä esimerkiksi laskutoimitusten ratkaisemisessa.\nMuistot vaikkapa lapsuuden tapahtumista tai tieto Belgian pääkaupungista ovat tallentuneet muun muassa ohimolohkoihin.\nOsaat todennäköisesti ajaa pyörällä ajattelematta sitä, miten sen teet. Se johtuu siitä, että kyky on tallentunut pikkuaivoihin.\nNyt tutkijat ovat lähes ratkaisseet koodin, jota aivoturso lähettää aivoihin muistojen tallentamiseksi, mikä tarkoittaa, että muistin toimintaa osataan jo parantaa.\nTuoreessa kokeessa yhdysvaltalaistutkijat saivat aivoihin liitetyillä elektrodeilla jäljiteltyä koodia niin, että koehenkilöiden muisti parani hetkessä jopa 37 prosenttia.\nMuistia on viittä lajia\nAistiärsykkeet eivät tallennu heti ensimmäisen sekunnin aikana pysyvästi minnekään, vaan niitä käsitellään hetki esimerkiksi näköaivokuoressa, joka on osa niin sanottua sensorista muistia tai varastoa.\nSen jälkeen valtaosa niistä katoaa. Valitut palat ärsykkeistä jatkavat muistijärjestelmän ytimeen eli aivotursoon, joka yhdessä aivokuoren etuosan kanssa tallentaa ne lyhytaikaismuistiin.\nSiellä ne viipyvät korkeintaan minuutin. Pysyviä muistoista tulee vasta, kun ne siirtyvät säilömuistiin.\nKeksi lause, jonka sanat alkavat samoilla kirjaimilla kuin kuvan esineet. Peitä kuva. Palauta asiat mieleesi parin minuutin päästä.\nSäilömuisti tallentaa vaikutelmia ja ajatuksia koko elämän ajaksi. Tätä pitkäaikaista muistia on kolmea tyyppiä: proseduraalista, episodista ja semanttista.\nEnsimmäinen säilömuistityyppi tallentaa taitoja, kuten taidon ajaa pyörällä, toinen koettuja tapahtumia ja kolmas tietoa, kuten tosiasioita ja sanavaraston.\nAivoturso käynnistää tässäkin tapauksessa muistojen tallentamisen muualle aivoihin, etenkin aivokuoreen ja pikkuaivoihin.\nProteiinit tallentavat menneen\nAivot tallentavat muistoja NMDA-reseptoreiksi kutsuttujen proteiinien avulla. Niitä on hermosolujen päissä, ja ne huolehtivat siitä, että sähköiset impulssit kulkevat\naivoissa solusta toiseen.\nImpulssin siirtyminen tapahtuu siten, että ensimmäinen hermosolu, joka on jo itse sähköisesti aktivoitunut, vapauttaa glutamaatti-välittäjäainetta toista solua kohti.\nGlutamaatti sitoutuu toisen solun NMDA-reseptoreihin ja saa niiden solukalvon ”sulut" avautumaan. Tämän jälkeen soluihin pääsee virtaamaan positiivisesti varautuneita kalsiumioneja.\nJaa esineet luokkiin. Peitä kuva. Palauta asiat mieleesi parin minuutin päästä.\nKalsiumionit avaavat uusia ”sulkuja”, joista virtaa sisään tai ulos sähköisesti varautuneita ioneja.\nNäin koko solun läpi kulkee sähköinen aalto eli impulssi. Lopulta impulssi saa solun päästä vapautumaan välittäjäaineita kohti jonon seuraavaa solua.\nMitä enemmän tiettyä hermosolua käytetään, sitä enemmän NMDA-reseptoreja siihen muodostuu. Tällöin se herkistyy glutamaatille ja sen on helpompi saada aikaan sähköinen impulssi.\nKun koet jonkin tapahtuman, aistisi aktivoivat lukuisia aivosoluja ja aivotursosi ketjuttaa ne yhteen verkostoksi, joka sisältää erilaisia tietoja tapahtumasta.\nJos aktivoit tämän verkoston usein, NMDA-reseptoreja muodostuu enemmän, verkosto vahvistuu ja aivojen on helpompi palauttaa tapahtuma mieleen eli muistaa.\nAjatuslenkki virkistää muistia\nSininen: heikommat yhteydet\nPunainen: vahvemmat yhteydet\nVain kuudessa viikossa sinäkin voit saada muistimestarin aivot. Vuonna 2017 muun muassa saksalaisten Max Planck -instituutin tutkijoiden järjestämässä kokeessa selvisi, että tavallisten ihmisten ja muistimestareiden ero ei piile aivojen anatomiassa vaan aivosolujen välisissä yhteyksissä.\nAivojen anatomiaan ei voida vaikuttaa, mutta yhteyksiä voidaan harjoittaa nopeasti ja tehokkaasti. Osa muistiltaan tavallisista ihmisistä, joiden aivot oli tutkittu, osallistui kuusi viikkoa kestäneeseen ohjelmaan, jossa harjoitettiin aivoja. Harjoittelun aikana he omaksuivat paikkamenetelmäksi kutsutun muistitekniikan.\nSiinä heidän piti oppia sijoittamaan muistettavat asiat heille tuttuun ympäristöön, esimerkiksi omaan kotiinsa. Kun henkilöiden myöhemmin piti palauttaa asiat mieleensä, he tekivät sen kulkemalla mielessään kotinsa läpi.\nHarjoittelun jälkeen koehenkilöt selvisivät muistitestistä huomattavasti paremmin verrattuna henkilöihin, jotka eivät olleet harjoitelleet. Aivokuvantaminen osoitti, että aivosolujen väliset yhteydet olivat harjoitelleilla henkilöillä yhtä vahvat kuin muistimestareilla. Vahvat yhteydet taas kasvattavat muistijärjestelmään kuuluvien aivojen alueiden osien välistä viestintää.\nTavalliset ihmiset saavuttivat harjoittelemalla samanlaiset aivosolujen väliset yhteydet kuin muistimestareilla on. He selvisivät paremmin kuin ennen harjoittelua testistä, jossa piti muistaa 72 sanaa. Vielä neljä kuukautta harjoittelujakson jälkeen heidän tuloksensa oli selvästi aiempaa parempi.\nMuistot eivät tosin ole kiveen hakattuja. Verkosto on aktivoitava säännöllisesti, jotta se vahvistuu. Lisäksi jokainen verkoston hermosolu voi joutua osaksi toisen muiston verkostoa, jolloin on mahdollista, että muistot sekoittuvat.\nIlmiö tuottaa ongelmia etenkin oikeudenkäynneissä, missä todistajien muistikuvat näyttelevät ratkaisevaa osaa. Kokeissa on osoitettu, että todistajat sekoittavat usein tiedostamattaan muistoja keskenään, jolloin muistikuvat eivät enää vastaakaan tapahtumien kulkua.\nMuistiapua aivoja manipuloimalla\nVuonna 2017 kansainvälinen tutkijaryhmä kuvansi 23:n maailman parhaimman muistajan aivot.\nKuvannetut henkilöt osallistuvat muistikilpailuihin ja pystyvät muun muassa opettelemaan minuutissa 52 pelikortin järjestyksen tai tunnissa tuhansien satunnaisten lukujen järjestyksen.\nVertailun vuoksi tutkimuksessa kuvannettiin myös aivot joukolta aivan tavallisia ihmisiä.\nJuoksulenkki: Sisusta talo mielessäsi\nPaikkamenetelmäksi kutsuttua muistitekniikkaa on käytetty tuhansia vuosia, ja se vahvistaa tutkitusti aivoissa olevia yhteyksiä ja auttaa muistamaan paremmin.\nNyt voit itse perehtyä siihen. Lue alla oleva lista ja ajattele paikkaa, jonka tunnet hyvin. Se voi olla vaikka kotisi. Kuvittele, että kävelet sen läpi.\nTarkastele mielessäsi jokaista huonetta yksityiskohtaisesti esimerkiksi oikealta vasemmalle ja palauta mieleesi huonekalut, joiden ohi kuljet. Liitä huonekaluihin yksi esine listalta annetussa järjestyksessä.\nKun olet käynyt näin listan kaikki asiat läpi, peitä lista ja odota esimerkiksi viitisentoista minuuttia. Lähde nyt mielessäsi kävelemään uudestaan kotisi läpi. Koska olet liittänyt esineet huonekaluihin, aivojesi pitäisi nyt muistaa ne niin, että voit vastata oikealla oleviin kysymyksiin.\nTulokset paljastivat, että muistimestareiden aivot olivat rakenteeltaan aivan samanlaiset kuin muidenkin. Heidän epätavalliset kykynsä johtuivat vain harjoittelusta.\nKun tavallisia ihmisiä pyydettiin tekemään muistiharjoituksia, heidän muistinsa parani merkittävästi. Tulokset eivät yllättäneet muistimestareita, joiden muisti oli ollut nuorena aivan normaali.\nUseat muut tutkimukset tukevat käsitystä siitä, että muistia voi parantaa harjoittelemalla.\nYhdessä kokeessa alkavasta dementiasta kärsivät vanhukset laitettiin pelaamaan brittiläisten neurologien kehittämää Game Show -sovellusta, joka sisältää viihdyttäviä aivotreenitehtäviä.\nVain neljän viikon ajalle jakautunut kahdeksan tunnin pelaaminen paransi ikäihmisten episodista muistia yli 20 prosenttia.\nVielä hätkähdyttävämpiä tuloksia saatiin vuonna 2018 tehdyssä yhdysvaltalaisessa kokeessa.\nSiinä koehenkilöiden aivotursoja stimuloitiin tarkkaan koordinoiduilla sähköisillä impulsseilla muistitestin aikana.\nMuistihukka VS Norsun muisti\nYhdysvaltalainen Susannah Cahalan menetti 24-vuotiaana muistinsa kuukaudeksi. Hänellä ilmeni ensin influenssaa muistuttavia oireita ja hallusinaatioita ja lopuksi häneltä katosi muisti. Tutkimuksissa selvisi, että Cahalan kärsi autoimmuunitaudista. Hänen oma immuunijärjestelmänsä oli hyökännyt aivojen NMDA-reseptorien kimppuun eivätkä hänen aivonsa enää tallentaneet muistoja. Cahalan toipui mutta joutuu käyttämään jatkuvaa lääkitystä.\nJos Nima Veisehiltä kysyy mistä tahansa hänen elämänsä päivästä viimeisten 15 vuoden ajalta, hän pystyy kertomaan, millainen sää oli, mitä hänellä oli päällään ja millä paikalla hän istui junamatkalla töihin. Yhdysvaltalaisen taloustutkijan muisti on kuin video, jolta hän voi tarkistaa tapahtumien yksityiskohdat. Veisehin kyky perustuu hyperthymesiaan eli tilaan, jossa osa aivokuoresta ja syvällä aivoissa sijaitsevista basaaliganglioista on syystä tai toisesta suurentunut.\nKoe suoritettiin ryhmällä epileptikoita, joiden aivoihin oli kohtausten ehkäisemiseksi asennettu elektrodeja. Kun ryhmän jäsenille näytettiin kuvia, jotka heidän piti muistaa vähintään 70 sekuntia, heidän aivotursojensa sähköistä toimintaa tallennettiin elektrodien välityksellä.\nTämän jälkeen tutkijat etsivät ja eristivät aineistosta impulssit niiltä kerroilta, joilla koehenkilöt olivat muistaneet kuvan oikein. Näin he saivat selville, millaisia impulssien piti olla, jotta muistosta muodostui vahva.\nMuutaman päivän päästä henkilöt laitettiin tekemään toisenlaisia tehtäviä, joissa piti muistaa kuvia. Tällä kertaa tutkijat syöttivät osalle koehenkilöistä aivoihin elektrodeja pitkin aiemmin eristettyjä impulsseja näiden yrittäessä muistella kuvaa.\nTulos oli hämmästyttävä: muistot vahvistuivat ja testitulos parani jopa 37 prosenttia.\nUudet solut tukevat muistamista\nAivojen harjoittamisesta ja sähköstimulaatiosta lienee muistille ensisijaisesti hyötyä siksi, että ne vahvistavat yksittäisten aivosolujen välisiä yhteyksiä.\nUudet tutkimukset viittaavat kuitenkin siihen suuntaan, että myös toisella ilmiöllä on merkittävä vaikutus aivojen kykyyn tallentaa muistoja.\nMuistiin vaikuttaa se, että toisin kuin on oletettu, kantasoluista näyttää muodostuvan luonnostaan uusia aivosoluja.\nIlmiö havaittiin ensimmäiseksi hiirillä. Kun aivosolujen muodostamista jarrutettiin radioaktiivisella säteilyllä, hiirten muisti heikkeni.\nKoeta painaa mieleesi kaikkien kolmen pöydän esineet. Peitä sitten kuvat ja vastaa kysymykseen.\nMitä pyöreällä pöydällä on?\nTutki huolellisesti kuviota, ja peitä se sitten. Kuvittele kääntäväsi kuviota 180 astetta. Miltä se nyt näyttää?\nPaina mieleesi ympyröiden ja rastien sijainti. Peitä kuva ja vastaa kysymykseen.\nMitä on kentässä B3?\nTutki ensimmäistä kuvaa tarkkaan, ja peitä se sitten. Etsi seuraavasta kuvasta kolme eroavaisuutta.\nKatso kuvaa kymmenisen sekuntia ja peitä se sitten. Vastaa alla oleviin kysymyksiin.\nA Onko kumiankalla hattu?\nB Minkä värinen mustekala on?\nC Mikä kuva sangossa on?\nD Kuinka monta pistettä pallossa on?\nE Minkä värinen on kuorma-auton lava?\nF Onko nukella kädessä jotain?\nMuut tutkimukset ovat vahvistaneet, että ihmisten aivoissa on käynnissä samanlainen uusiutuminen.\nTähän viittaa esimerkiksi kansainvälinen tutkimus, jossa tutkittiin vainajien aivoja ja onnistuttiin määrittämään yksittäisten aivosolujen ikä.\nTulosten perusteella vaikuttaa siltä, että aikuisen ihmisen aivotursossa syntyy joka päivä noin 700 uutta aivosolua. Uudet solut luovat ilmeisesti lisäyhteyksiä, jotka kasvattavat aivojen kykyä tallentaa muistoja.\nMansikka, norsu, kattila, sivellin, appelsiini ja tuoli.\nSeepra, kameli, päärynä, kirsikka, ruuvitaltta, pihdit ja saha.\nKukka ja ketsuppi.\nVasara, lakki ja lyijykynä.\nTrumpetti, kamera ja matkapuhelin.\nKoira on vaihtunut kissaan, puiden värit ovat vaihtuneet, ja toinen valaisinpylväs on kadonnut.\nA) Ei. B) Sininen. C) Aurinko. D) Viisi. E) Keltainen. F) Ei.\nTee Tieteen Kuvalehden kattava ÄO-testi, niin saat arvion omasta tuloksestasi. Voit harjoittaa aivojasi kotisivuillamme.


Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena - PDF\nDownload "Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena"\n1 S T A K E S I N R A P O R T T E J A 1 2 / Jukka ahonen, isto halinen Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Mallin kehittäminen ja yhteisöhoidon vaikutukset Sosiaali- ja terveysalan tutkimus- ja kehittämiskeskus postimyynti: Stakes / Asiakaspalvelut PL 220, Helsinki puhelin: (09) , (09) (automaatti) faksi: (09) Internet:\n3 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Saatteeksi Suomalainen rahapelijärjestelmä muodostuu kolmesta rinnakkaisesta valtion ohjaamasta yksinoikeudesta. Järjestelmän ensisijainen tarkoitus on pelaamisesta aiheutuvien haittojen ehkäisy. Rahapelaamiseen liittyvät ongelmat ovat viime vuosina nousseet yhä julkisemman keskustelun kohteeksi. Suomessa on vuonna 2007 suoritetun väestökyselyn mukaan henkilöä, joilla on ongelmia rahapelaamisen kanssa. Kun mukaan vielä luetaan heidän lähipiirinsä, koskettavat peliongelmat melkoista joukkoa suomalaisia. Viime vuosina tehtyjen selvitysten mukaan tuki- ja hoitopalveluita on rahapeliongelmaisten ja heidän läheistensä saatavilla sattumanvaraisesti. Sosiaali- ja terveydenhuollon henkilöstö on tältä osin uusien haasteiden edessä niin perus- kuin erityispalveluissakin. A-klinikkasäätiön hankkeessa kehitettiin rahapeliongelmaisille yhteisöllistä avohoitomenetelmää vuosina Toiminnan arviointi julkaistaan tässä raportissa. Raportti koostuu tutkija Jukka Ahosen 1 kirjoittamasta Rapeli-mallin sisäisestä arvioinnista, sosiaali- ja terveysministeriön toimeksiannosta tehdystä Rapelin ulkoisesta arvioinnista, jonka suoritti johtava konsultti Isto Halinen FCG Efeko Oy:stä, sekä kirjoittajien yhteisestä osuudesta. Arviointi on tärkeä osa toiminnan kehittämistä. Koska rahapeliongelmaisten hoidon kehittäminen on maassamme varsin uusi toiminta-alue, päädyttiin Rapeli-hankkeen osalta varmistamaan arviotiedon kertyminen sekä sisäisen arvioinnin että ulkoisen arvioinnin keinoin. Vaikka arviointien jotkut osiot ovat päällekkäisiä, ne päädyttiin julkaisemaan yhdessä. Tämä mahdollistaa lukijalle sisäisen ja ulkoisen arvioinnin peilaamisen toisiinsa ja avaa näkökulmia menetelmän kehittämiseen ja asiakkaiden tilanteen muutosten analysointiin toisaalta asiakkuusprosesseissa mukana olleen kirjoittajan ja toisaalta hankkeen ulkopuolisen tutkijan näkökulmasta. Hankkeen sisäinen arviointi on osa prosessia, jossa pyritään jo hankkeen toimintavaiheessa käyttämään arviointia osana toiminnan kehittämistä. Ulkoisen arvioinnin toteuttamisella varmistetaan projektin toimijoista riippumattoman tahon päätelmät projektin toiminnasta ja tuloksellisuudesta. Parhaimmillaan sisäinen ja ulkoinen arviointi täydentävät toisiaan ja yhdessä muodostavat hyvän pohjan toiminnan kehittämiselle edelleen. Suomessa peliongelmaisia on hoidettu pääasiassa joissakin päihdepalvelujen erityispalveluissa. Apua haetaan myös mielenterveyspalveluista sekä esimerkiksi talous- ja velkaneuvonnasta. Apua saatetaan hakea usealta eri taholta, sillä suurella osalla rahapeliongelmaisia on talousvaikeuksien lisäksi mielenterveys- ja/tai päihdeongelmia. Lisääntyvän pelaamisen myötä palvelutarve kasvaa entisestään eikä siihen vastaamista voi jättää yksin järjestökentän hoidettavaksi. Palvelujen organisointi peliongelmaisille ja heidän läheisilleen asettaa suuria haasteita erityisesti kunnille. Ongelman tunnistaminen, tukirakenteiden luominen ja tarpeen mukaisen hoidon järjestäminen on kuntien vastuulla. Laaja-alaisen osaamisen kehittämisen lisäksi rahapeliongelmaisten hoito tulee pitää mielessä suunniteltaessa kunta- ja palvelurakenneuudistusta ja tulevaisuuden integroituvia palvelujärjestelmiä. Erityispalvelujen lisäksi peruspalvelujen valmiuksia on vahvistettava. Sosiaali- ja terveysministeriön erityisenä tehtävä on seurata ja ehkäistä rahapelaamiseen liittyviä haittoja. Stakesin tehtävänä on koordinoida pelihaittojen ehkäisyä ja palvelujärjestelmän kehittämistä. Osana tätä toimintaansa Stakes pyrkii vahvistamaan tietoperustaa rahapelihaitoista ja niiden ehkäisystä ja hoidosta. Pelihaitat-teemalla Stakesin sarjoihin kootaan keskeisiä pelihaittojen ehkäisyä ja hoitojärjestelmän kehittämistä tukevia julkaisuja. Ne voivat olla keskustelunavauksia, perusselvityksiä tai tutkimusraportteja. Pelihaitat-julkaisuina on tähän mennessä ilmestynyt Stakesin toimeksiannosta tehdyt selvitykset Suomen rahapelijärjestelmästä, nuorten rahapelaamisesta ja ongelmallisen pelaamisen vaikutuksista läheisiin sekä kaksi STM:n toimeksiantoina tehtyä raporttia, katsaus etärahapelien Jukka Ahonen työskenteli Rapeli-hankkeessa projektisihteerinä ja siirtyi tutkijaksi vuoden 2008 alusta.\n4 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena sääntelymahdollisuuksiin ja tämä uusin, yhteisöllisen avohoitomallin arviointi. Yhteistyössä pääkaupunkiseudun sosiaalialan osaamiskeskus SOCCAn kanssa ylläpidettäville verkkosivuille kootaan näiden lisäksi runsaasti muuta työntekijöitä tukevaa tietoa ja työvälineitä. Vuonna 2008 Stakes tuottaa täydennyskoulutuskokonaisuuden vahvistamaan työntekijöiden osaamista rahapelihaittoihin liittyvissä kysymyksissä. Helsingissä Kari Haavisto Neuvotteleva virkamies Haittojen ehkäisemisen ryhmä STM Saini Mustalampi Kehittämispäällikkö Rahapelihaittojen ehkäisyn ja hoitojärjestelmän kehittäminen Stakes\n5 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Tiivistelmä Jukka Ahonen ja Isto Halinen. Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena. Mallin kehittäminen ja yhteisöhoidon vaikutukset sivua, hinta 20. Helsinki ISBN Raportissa kuvataan rahapeliongelmaisille tarkoitetun avohoitoyhteisön kehittämistä ja vaikutuksia toipumisen tukemisessa. Rapeli-avohoitoyhteisö oli kolmivuotinen ( ) ongelmapelaajien hoitomenetelmän kehittämishanke, jossa yhdistyivät pelaamiseen hallintaan tähtäävä koulutus ja yhteisöhoitomenetelmä. Avohoitoyhteisön arviointiraportti koostuu kahdesta erillisestä osasta. Sisäisessä arvioinnissa kuvataan, mitä tarkoittaa yhteisödynamiikan hyödyntäminen toipumisen voimavarana ja esitetään kootusti asiakkailta hoidon eri vaiheissa kerätty tieto. Osio perustuu Rapeli-yhteisön kehittäjien käytännön kokemuksiin ja on samalla hankkeen loppuraportti. Ulkoisessa arvioinnissa vastataan tämän esimerkin perusteella kysymyksiin: millaisia vaikutuksia yhteisömallilla on rahapeliongelmaisten kokemana, ulottuvatko nämä vaikutukset myös itse pelikäyttäytymisen muutokseen ja millaisia tekijöitä huomioimalla hoitovastetta voidaan tehostaa? Vaikutusten arviointi perustuu ennen ja jälkeen -asetelman mahdollistamaan muutosanalyysiin. Selvityksessä on käytetty hoidon myötä karttunutta hoitoaineistoa sekä erilliskyselyjä. Sisäinen arviointi on kirjoitettu hoitotahoille, joissa pohditaan rahapeliongelmaisten hoidon toteuttamisen peruskysymyksiä. Tulokseksi saatiin kuvaus siitä, mitä yhteisödynamiikan hyödyntäminen peliongelmaisten hoidossa voi olla. Tulokset perustelevat kehittämistyön jatkamista, koska projektin yhteydessä kehitetty malli selvästi auttaa peliongelmaisia. Ulkoisessa arvioinnissa myönteinen hoitovaste todettiin koko aineiston tasolla. Asiakkaat kokivat toipumisen myönteisiä vaikutuksia erityisesti henkisellä ja psykologisella ulottuvuudella. Hoitovasteen saavuttamiseksi keskeistä kuitenkin on hoidon kesto, erityisesti miesasiakkaiden keskuudessa. Myös pelitottumuksilla on yhteys hoitovasteeseen. Rahapeliautomaattien pelaamisesta on verrattuna muihin peleihin vaikeampaa luopua. Selvityksessä seurattiin myös muiden julkisten palveluiden yhtäaikaista käyttöä. Rapeli-hoito ei vähentänyt eikä lisännyt muiden palveluiden käyttöä. Osa asiakkaista käytti samanaikaisesti kunnallisen terveydenhuollon, sosiaalitoimen sekä erillisiä päihdehuollon palveluja. Avainsanat: peliriippuvuus, rahapelit, haitat, hoito, avohoito, yhteisöterapia, hoitovaste, arviointi\n6 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Sammandrag Jukka Ahonen och Isto Halinen. Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena. Mallin kehittäminen ja yhteisöhoidon vaikutukset [Öppenvårdskollektiv som stöd för personer som har problem med penningspel utveckling av modellen samt kollektivvårdens effekter]. Stakes, Rapporter 12/ sidor, pris 20. Helsingfrors ISBN I rapporten beskrivs utvecklandet av ett öppenvårdskollektiv för personer som har problem med penningspel och vilka effekter det haft på att stödja tillfrisknande. Öppenvårdskollektivet Rapeli var ett treårigt projekt ( ), i vilket man utvecklade en vårdmetod för personer med spelproblem. Man kopplade ihop en metod för kollektivvård med utbildning i att kunna hantera spelande. Utvärderingsrapporten om öppenvårdskollektivet består av två separata delar. I den interna utvärderingen beskrivs vad som avses med att använda kollektivdynamik som resurs vid tillfrisknande. Dessutom presenteras i samlad form de data som samlats in från klienterna i olika vårdskeden. Avsnittet bygger på de praktiska erfarenheter kollektivet Rapelis utvecklare har och är samtidigt projektets slutrapport. I den externa utvärderingen besvaras på grundval av detta exempel vilka effekter kollektivmodellen har när man ser ur deras perspektiv som har problem med penningspel, om effekterna också berör det förändrade spelbeteendet och vilka faktorer som ska uppmärksammas för att effektivera terapisvaret. Utvärderingen av effekterna bygger på en förändringsanalys, som genomförts enligt konstellationen före och efter. I utredningen har man använt data som fåtts via vården och uppföljande förfrågningar efter vården. Den interna utvärderingen har skrivits för vårdinstanser som dryftar grundläggande frågor om verkställandet av vård för personer med spelproblem. Resultatet är en beskrivning av vad användning av kollektivdynamik förutsätter inom vård för personer med spelproblem. Resultaten motiverar att man fortsätter med utvecklingsarbetet, eftersom den modell som togs fram i anslutning till projektet tydligt hjälper personer med spelproblem. I den externa utvärderingen kunde ett positivt terapisvar konstateras i hela materialet. Klienterna upplevde särskilt i mentalt och psykologiskt hänseende positiva effekter vid tillfrisknandet. Av stor vikt för ett terapisvar är längden på vården, särskilt när det gäller manliga klienter. Det finns också en koppling mellan spelvanorna och terapisvaret. Att sluta spela på penningautomater är svårare än att sluta spela andra spel. I utredningen följde man också upp samtidigt utnyttjande av andra offentliga tjänster. Rapeli-vården varken minskade eller ökade utnyttjandet av andra tjänster. En del av klienterna utnyttjade samtidigt den kommunala hälso- och sjukvårdens, socialförvaltningens och missbrukarvårdens tjänster. Nyckelord: spelberoende, penningspel, skadeverkningar, vård, öppenvård, kollektivterapi, terapisvar, utvärdering\n7 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Abstract Jukka Ahonen and Isto Halinen. Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena. Mallin kehittäminen ja yhteisöhoidon vaikutukset [Non-Residential Community Therapy in Support of Problem Gamblers. Developing a Model and Assessing Outcomes]. STAKES, Reports 12/2008. pp. 100, price 20. Helsinki ISBN The report describes the development of a non-residential therapeutic community for people with gambling problems and the outcomes of the therapy in supporting recovery. Methods for the treatment of problem gamblers were developed within the three-year Non-Residential Therapeutic Community (RAPELI) ( ) project, which combined workshops aimed at controlling one s own gambling and a method of community therapy. The evaluation report on the therapeutic community consists of two parts. First, an internal evaluation, which is the final report of the project, describes what is meant by the utilisation of community dynamics as a resource in recovery. It is based on practical experiences gained by the developers of the therapeutic community. Second, in the light of this example, an external evaluation examines what perceptions problem gamblers have of the outcomes of the community model, whether these outcomes can be seen as changes in their gambling behaviour and what factors should be taken into account in order to improve the response to treatment. The external evaluation of outcomes is based on an analysis of change allowed by the preand post-intervention design. The report draws on material obtained during the course of the treatment and specific questionnaires. The internal evaluation was drawn up for those who deal with the basic issues related to providing treatment for problem gamblers. Accordingly, it describes the preconditions for making use of community dynamics within the treatment of problem gamblers. The findings speak for the continuation of development work because the model developed in the project is clearly helpful to problem gamblers. In the external evaluation, a positive response to treatment was observed at the level of the entire material. The positive effects on recovery were perceived by clients particularly along the mental and psychological dimension. However, the duration of treatment is a key factor in achieving response, particularly among male clients. Gambling habits are also associated with the response to treatment. Compared with other types of gambling, it is more difficult to give up gambling with slot machines. An analysis of the simultaneous use of other public services revealed that the community therapy neither reduced nor increased other service use. Some of the clients simultaneously used municipal health and social care services, as well as specialised substance abuse services. Keywords: gambling addiction, gambling games, harms, treatment, non-residential treatment, community therapy, response to treatment, evaluation\n8 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Sisällys Saatteeksi Tiivistelmä Sammandrag Abstract Osa I Jukka Ahonen: Rapeli-yhteisön loppuraportti sisäinen arviointi 1 Hankkeen tausta ja raportin tavoitteet Pelaaminen ja peliongelmaisten hoito Suomessa Rahapelijärjestelmä Rahapelaaminen Ongelmallinen rahapelaaminen Hoito Projektiin sisältyvän hoitomallin tausta ja periaatteet Tietoja Rapeli-projektin asiakkaista ja toiminnasta Alkuhaastattelu Rapeli-yhteisöön hakeutuneiden asiakkaiden erityispiirteitä Tulohaastattelu Rapeli-yhteisön koulutuksellinen hoito-ohjelma Lähtöhaastattelu Jälkiseuranta Rapeli-kokeilun menneet ja tulevat vaiheet Yhteenveto Lähteet Osa II Isto Halinen: Yhteisöllisen avohoidon vaikutukset rahapeliongelmaisten kokemina 1 Tutkimuksen tausta Rahapeliriippuvuus Rapeli-yhteisöhoitomalli Vaikuttavuuden arviointi Palveluiden vaikutukset Asetelman edellytykset Tutkimusaineistot ja tutkimuskysymykset Asetelma Aineistot Tutkimuskysymykset Asiakkaiden taustatiedot Sosiodemografinen asema Pelikäyttäytyminen hoitoon tullessa Hoitoon hakeutuminen ja asiakkaaksi valikoituminen Hoidon koetut vaikutukset Vaikutukset neljällä ulottuvuudella Sukupuoli ja vaikutukset Hoidon kesto, intensiteetti ja vaikutukset Vaikutus pelaamiseen Koetun muutoksen ja pelikäyttäytymisen yhteys... 76\n9 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena 8 Palveluiden käyttö ja käyttöprofiili Johtopäätökset Tarkastelutapaa koskeva arviointi Koetut vaikutukset osallistujaryhmissä Vaikutukset pelaamiseen Rapeli-yhteisö osana palvelujärjestelmää Lähteet Liite 1. Korrelaatiotaulukko Liite 2. Muutosten korrelaatiotaulukko Liite 3. Erilliskysely Liite 4 Hoitoaineistojen kyselylomakkeet Isto Halinen ja Jukka Ahonen: Loppupäätelmiä\n10 Osa I Jukka Ahonen Rapeli-yhteisön loppuraportti sisäinen arviointi\n11 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena 1 HANKKEEN TAUSTA JA RAPORTIN TAVOITTEET Sosiaali- ja terveysministeriö teetti keväällä 2003 rahapelitutkimuksen, jossa selviteltiin muun muassa peliongelman yleisyyttä Suomessa. Väestöstä 1 1,5 prosentin arvioitiin kuuluvan rahapelaamisen riskiryhmään. Selvityksen jälkeen annetussa ministeriön tiedotteessa todettiin tarpeelliseksi liittää rahapelimarkkinoiden kehittymiseen myös avoin keskustelu rahapelaamisen haitoista (Rahapelitutkimus 2003, 13; Sosiaali- ja terveysministeriön tiedote 131/2003). Vuonna 2004 sosiaali- ja terveysministeriön ja A-klinikkasäätiöön kuuluvan Hietalinnayhteisön edustajien välisissä keskusteluissa syntyi ajatus kokeilla yhteisöhoidon vaikutusta rahapeliongelmaisiin. Raha-automaattiyhdistys myönsi A-klinikkasäätiölle avustuksen Hietalinna-yhteisön alaisuudessa toteutettavalle Avohoitoyhteisö ongelmapelaajien hoitomenetelmänä -projektille. Hankkeelle annettiin nimeksi Rapeli-yhteisö. Toimitilat saatiin Helsingin A-klinikan entisistä tiloista Siltasaarenkadulta. Henkilökuntaan kuului neljä projektityöntekijää ja projektisihteeri. Henkilökunnan koulutus aloitettiin huhtikuussa 2005 ja asiakkaiden vastaanotto saman vuoden elokuussa. Hankkeen perusteluissa todettiin kokeilu tarpeelliseksi, koska teetetyn selvityksen pohjalta pääkaupunkiseudulla arvioitiin olevan noin riskiryhmään kuuluvaa rahapelaajaa. Oletettiin myös, että peliongelmaisten hoitoon hakeutumisen kynnystä nosti merkittävästi hoitomahdollisuuksien sijoittuminen päihdeongelmaisille tarkoitettuihin yksiköihin ja laitoshoidon osalta etäälle pääkaupunkiseudulta. Projektin tavoitteiksi määriteltiin suunnitella, kehittää ja kokeilla ongelmapelaajille sovellettua avoyhteisön mallia, jossa ongelmaa tarkastellaan Hietalinna-yhteisössä käytettävän nelijakoajattelun pohjalta. Siinä riippuvuutta lähestytään henkiseltä, psykologiselta, sosiaaliselta ja fyysiseltä kannalta. Hoidon ytimeksi määriteltiin peliongelmaisten asiakkaiden ja heidän omaistensa itsearviointi ja palaute koulutuksen ja vertaisryhmän avulla. Mallin kehittämisen oheistuotteena suunniteltiin toteuttaa peliongelmaisen ja läheisen hoito. Rapeli-kokeilua ohjaamaan koottiin ohjausryhmä, jonka puheenjohtajana oli asti A-klinikkasäätiön johtava ylilääkäri Rauno Mäkelä ja sen jälkeen sosiaali- ja terveysministeriön ylitarkastaja Kari Haavisto. Jäseninä ohjausryhmään kuuluivat sosiaali- ja terveysministeriön ylitarkastaja Janne Peräkylä ( asti), A-klinikkasäätiön toimitusjohtaja Lasse Murto, Tyynelän kuntoutuskeskuksen toiminnanjohtaja Jyrki Koskela, A-klinikkasäätiön johtava ylilääkäri Pekka Heinälä (Rauno Mäkelän jäätyä eläkkeelle), tutkija Outi Harju-Koskelin Järvenpään sosiaalisairaalasta ( asti) sekä johtaja Katriina Pajupuro ja suunnittelija Yrmy Ikonen Hietalinna-yhteisöstä. Ohjausryhmän sihteerinä toimi Rapeli-yhteisön projektisihteeri Jukka Ahonen. Sosiaali- ja terveysministeriö antoi koulutus- ja konsultointiyhtiö Efeko Oy:lle tehtäväksi suorittaa Rapeli-yhteisön ulkoisen arvioinnin. Arviointi suoritettiin kolmivaiheisena, ja sen tavoitteet tarkentuivat prosessin aikana. Ulkoisen arvioinnin loppuraportin keskeisiksi teemoiksi nousivat lopulta Rapeli-yhteisön asiakasprofiilien hahmottelu, hoidossa koetut vaikutukset sekä mahdolliset vaikutukset yhteiskunnallisiin kustannuksiin, mikäli Rapeli-mallin kaltaista hoitomahdollisuutta tarjottaisiin vakiintuneena mallina. Myös Rapeli-yhteisön sisäisen arvioinnin tavoitteet elivät projektin etenemisen myötä ja tarkentuivat suhteessa ulkoisen arvioinnin päämääriin. Ohjausryhmän määrittelyn mukaan tavoitteena kuitenkin koko ajan oli, että sisäinen arviointi sekä tukisi että täydentäisi ministeriön tilaamaa ulkoista arviointia. Tästä näkökulmasta sisäisen arvioinnin tärkeimmiksi tehtäviksi nousivat hoitomallin tarkempi kuvaus ja kokeilussa kerätyn asiakaspalautteen tiivistys. 1 Rapeli-yhteisön loppuraportti on julkaistu A-klinikkasäätiön sarjassa. Ahonen, Jukka: Rapeli-yhteisön loppuraportti. A- klinikkasäätiön monistesarja nro 60. A-klinikkasäätiö\n12 Osa I Rapeli-yhteisön loppuraportti 2 PELAAMINEN JA PELIONGELMAISTEN HOITO SUOMESSA Rahapelijärjestelmä Suomen yksinoikeusjärjestelmässä toimii valtion ohjaussuhteessa kolme rinnakkaista pelinjärjestäjää: valtion osakeyhtiö Veikkaus Oy, julkisoikeudellinen Raha-automaattiyhdistys (RAY) ja Fintoto Oy, joka on raviurheilun ja hevoskasvatuksen keskusjärjestön Suomen Hippos Oy:n kokonaan omistama osakeyhtiö. Valtion ohjaussuhteen keskeisenä perusteena on pelaamisesta aiheutuvien sosiaalisten haittojen ehkäiseminen. Veikkaus Oy:n tehtävänä on järjestää raha-arpajaisia sekä veikkaus- ja vedonlyöntipelejä luotettavasti ja monipuolisesti. Sen tuotto käytetään urheilun ja liikuntakasvatuksen, tieteen, taiteen ja nuorisotyön edistämiseen. Raha-automaattiyhdistys harjoittaa raha-automaatti-, kasinopeli- ja pelikasinotoimintaa. Sen tuotto jaetaan avustuksina terveyttä ja sosiaalista hyvinvointia edistäville kansalaisjärjestöille. Fintoto Oy järjestää, myy ja markkinoi totopelejä. Sen tuotto tilitetään maa- ja metsätalousministeriölle, joka myöntää varoista avustuksia hevoskasvatuksen ja hevosurheilun edistämiseen. Rahapelaaminen Suomalaiset pelaavat melko paljon. Viikoittain suomalaisista pelaa rahapelejä noin 40 prosenttia. Suosituimmat pelit ovat lotto, raha-automaatit ja erilaiset raaputusarvat. Pelaajat käyttävät pelaamiseen keskimäärin 13 euroa viikossa. Vähintään kaksi kertaa kuukaudessa pelaavat käyttävät pelaamiseen noin 137 euroa kuukaudessa, mikä on noin 5,2 prosenttia heidän nettotulojensa kokonaismäärästä. Miehet pelaavat kulutetusta rahasta noin 80 prosenttia. Suurkuluttajien määrä on melko pieni, mutta he pelaavat sitäkin rajummin: 5 prosenttia pelaa puolet peleihin kulutetuista rahoista. Viime vuosina rahapelaamisen mahdollisuudet ovat huomattavasti lisääntyneet ennen kaikkea internetin myötä. Erityisesti huomiota on saanut osakseen nettipokeri, joka on noussut paikasta ja ajasta riippumattoman pelaamisen tunnetuimmaksi symboliksi. Kehitys on uusien pelimuotojen ohella merkinnyt myös kotimaisesta pelijärjestelmästä riippumattomien toimijoiden nousua kilpailemaan suomalaisten pelieuroista. Samalla on noussut esiin kysymys toiminnan valvottavuudesta. Valvonnan laatu on suomalaisessa järjestelmässä pyritty takaamaan sekä viranomaiskontrollilla että pelinjärjestäjien omalla valvonnalla. Ongelmallinen rahapelaaminen Vuonna 2007 toisen kerran toteutetussa rahapelitutkimuksessa suomalaista ongelmapelaamista kartoitettiin The South Oaks Gambling Screen (SOGS-R) -kysymyspatteriston avulla. Kyselyn perusteella arvioitiin ryhmä, jolla on viimeisen vuoden aikana ollut ongelmia pelaamisensa kanssa tai todennäköinen peliriippuvuus (SOGS-R:n mukaan kolme riskipistettä tai enemmän), noin kansalaisen suuruiseksi. Tämä ryhmä pelaa noin kolmanneksen nettotuloistaan. Ryhmään, joka luokittuu todennäköisesti peliriippuvaisiksi (SOGS-R:n mukaan viisi riskipistettä tai enemmän), kuuluu noin henkilöä. Sen osuus koko väestöstä on noin 1 prosentti, mutta osuus pelikulutuksesta noin kymmenesosa. 13\n13 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Ongelmallista rahapelaamista esiintyy monentasoisena. Pahimmillaan se aiheuttaa vakavia psyykkisiä ja sosiaalisia haittoja. On vaikeata vetää selvää rajaa ongelmapelaamisen ja peliriippuvuuden välille, vaikka peliriippuvuuden eli -himon perusluonne onkin kahdessa kansainvälisesti käytössä olevassa tautiluokituksessa (ICD-10 ja DSM-IV) määritelty melko selvästi: haittoja aiheuttava pelaaminen jatkuu haittojen kasvusta ja moninaistumisesta huolimatta. Hoito Peliongelmaisia hoidetaan Suomessa sekä päihde- että mielenterveyspalveluissa. Ongelman takia voi hakeutua hoitoon a-klinikoille, mielenterveystoimistoihin, kriisikeskuksiin, sosiaalitoimistoihin, terveyskeskuksiin, psykiatrian poliklinikoille, seurakuntien diakoniatyöntekijöille, laitoshoitoon (erityisesti Tyynelän ja Kouvolan kuntoutuskeskukset) tai vertaisryhmiin (erityisesti Gamblers Anonymous -ryhmät). Peliongelmaisten avohoito on julkisella sektorilla toteutettu yleensä A-klinikoilla. Huomionarvoista on kuitenkin, että merkittävä osa päihdehuollossa tavatuista peliongelmaisista asioi muissa erityispalveluissa, muun muassa päiväkeskuksissa ja asumispalveluissa. Tuntuva osa päihdehuollossa toteutetusta peliongelmaisten hoidosta on ollut kasaantuneen moniongelmaisuuden ja huono-osaisuuden hoitoa. Viime aikoina on virinnyt jonkin verran keskustelua siitä, sulkeeko peliongelmaisten hoidon toteuttaminen pääasiallisesti päihdehuollossa hoidon ulkopuolelle sellaisia pelaajia, joilla ongelma ei ole selvästi kytköksissä päihde- tai moniongelmaisuuteen. Taloudellisiin ongelmiin ja velkoihin ongelmapelaaja voi hakea apua esimerkiksi kuntien velkaneuvonnasta, sosiaalitoimistoista, seurakunnista tai Takuu-Säätiöstä. Valtakunnallinen auttava puhelin Peluuri puolestaan tarjoaa tietoa ja tukea peliongelman hoitamiseen. (Ks. www. stakes.fi/pelihaitat ja Suomalaisten rahapelaaminen 2007.) 14\n14 Osa I Rapeli-yhteisön loppuraportti 3 PROJEKTIIN SISÄLTYVÄN HOITOMALLIN TAUSTA JA PERIAATTEET Rapeli-projektin toteuttanut vuonna 1987 perustettu Hietalinna-yhteisö tarjoaa päihteiden väärinkäyttöön ja riippuvuusongelmiin liittyviä hoito- ja asiantuntijapalveluja Helsingissä. Yhteisössä annetaan ympärivuorokautista lääkkeetöntä vieroitus- ja kuntoutushoitoa. Hietalinna-yhteisön hoitoideologiset juuret ovat huumeiden käyttäjien hoitoon erikoistuneiden terapeuttisten yhteisöjen kansainvälisessä perinteessä. Hietalinna on kuitenkin profiloitunut suomalaisiin oloihin erikoistuneeksi yhteisöksi, jonka toteuttamaan hoitoon ovat vaikuttaneet paljon alun perin yksilöterapiaan omaksutut lähestymistavat, erityisesti lyhytterapeuttiseen ajatteluun liittyvä ratkaisuja voimavarakeskeisyys. Sen ohella hoidon kulmakiviä ovat päihdeongelman kokonaisvaltainen käsittely henkiseltä, psykologiselta, fyysiseltä ja sosiaaliselta kannalta, ryhmätyöskentely, perhe- ja verkostotapaamiset sekä toistuva yhteisöllisyyskoulutus. Viime vuosina on nimenomaan hoitoon liittyvän koulutuksen, arvioinnin ja tutkimuksen merkitystä alettu painottaa yhteisön toiminnassa. (Ks. Rapeli-yhteisössä käytettyjen hoidollisten menetelmien periaatteet omaksuttiin Hietalinna-yhteisöstä, mutta projektissa kehitetyn mallin sisältö ja painotukset muuttuivat kuitenkin merkittävällä tavalla sekä toisenlaisen asiakaskunnan että projektille määriteltyjen tavoitteiden vuoksi. Rapeli-yhteisön tehtävänä oli kehittää ja kokeilla avohoitoyhteisömallin käyttöä rahapeliongelmaisten hoitomenetelmänä sekä seurata hoidon vaikutuksia. Keskeisenä työkaluna näiden tehtävien toteuttamisessa oli arviointi, joka kohdistui yhteisön toiminnallisiin rakenteisiin ja hoidon kokemukselliseen sisältöön, sekä asiakkaiden ja heidän peliongelmansa laatua kartoittavien tietojen keräämiseen. Projektin arviointitehtävä muodosti suuremman kehyksen itsearvioinnille, jota asiakkaat suorittivat aktiivisesti hoidon kaikissa vaiheissa. Asiakkaat käyttivät arvioinnin tukena henkilökohtaista itsearviointivihkoa ja vastasivat lisäksi sekä päivittäisiä että viikoittaisia kokonaisuuksia kartoittaviin kysymyksiin. Yhtenä yhteisön toiminnallisten rakenteiden tavoitteena oli tuoda itsearvioinnin tulokset mahdollisimman laajasti myös vertaisryhmän käsiteltäväksi. Itsearviointi ja vertaistuki liittyivätkin mallissa kiinteästi yhteen. Yhteisöhoidon taustaolettamuksien mukaan vasta asioiden jakaminen mahdollistaa yksilön muutoksen syvemmällä tasolla. Ryhmän katsotaan sekä tuottavan muutoksia, osallistuvan muutokseen että vahvistavan liikkeelle lähtenyttä muutosprosessia (yhteisöhoidosta ks. esim. De Leon 2000; Kooyman 1992). Itsearvioinnin ja vertaistuen lisäksi myös itse yhteisöllisyyttä pidetään yhteisöhoidon viitekehyksessä hoidollisena menetelmänä. Tiivistetysti ilmaistuna yhteisöllisyys on sosiaalinen oppimisen malli, jossa korostuu vastuullinen käyttäytyminen itseä ja yhteisöä kohtaan. Yhteisöhoidossa itse hoidon toteuttaminen on asiakkaiden tehtävä. Henkilökunnan tärkein tehtävä on kantaa kulttuuria eli huolehtia yhteisesti sovittujen toimintalinjojen, arvolähtökohtien ja uskomusjärjestelmien vaalimisesta. Lähtökohta rikkoo jossakin määrin perinteistä terapia-asetelmaa, jossa terapeutilla oletetaan tietämyksensä perusteella olevan laajempi ymmärrys käsiteltävänä olevasta ongelmakentästä kuin asiakkaalla. Rapeli-yhteisössä edellä mainittu tarkoitti ennen kaikkea sitä, että koulutuksellisissa vertaisryhmissä ja erilaisissa haastatteluissa vastuu tilanteiden sisällöllisestä toteuttamisesta annettiin mahdollisimman paljon asiakkaiden hoidettavaksi. Henkilökunnan tehtävänä oli esitellä teemat ja niihin liittyvät tehtävät ja toimia sen jälkeen keskustelu- ja tunneprosesseja ohjaavina henkilöinä sekä huolehtia siitä, että päivittäiset kokonaisuudet sujuivat sovittujen toimintaperiaatteiden ja aikataulujen mukaan. Työnohjauksellinen rooli katsottiin perustelluksi myös sen takia, että uskottiin ilman ohjausta ja neuvontaa tapahtuvan vertaistoiminnan suurimpina riskeinä olevan 15\n15 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena kyvyttömyys erottaa omaa toipumista muiden toipumisprosessista tai taipumus yliarvioida omaa auttamiskykyä tai -velvollisuutta. Merkittävimmän osuuden Rapeli-mallissa muodostivat päivittäiset koulutuskokonaisuudet. Rapeli-yhteisön toimintaa suunniteltaessa syntyi ajatus, että vertaistukea ja koulutuksellista työotetta korostava yhteisö voisi hoito-ohjelmassaan käyttää hyväksi päihdehuollon työntekijöiden koulutuksessa käytettyjä koulutuskokonaisuuksia. Rapeli-yhteisön henkilökunnan kaksi kuukautta kestäneellä alkukoulutusjaksolla käytiin läpi seitsemän A-klinikkasäätiön ja Hietalinna-yhteisön koulutuksissa käytettyä koulutuspakettia, joiden kolme pääteemaa olivat hoitotyön perus- ja erityistaidot, riippuvuus ja yhteisöhoito sekä vuorovaikutustaidot ja ryhmätyön periaatteet. Lisäksi koulutukseen sisältyi rahapeleihin liittyvä perehdyttämisjakso. Alkukoulutuksen ja koko projektityöskentelyn ajan koulutuspaketteja hiottiin erityisesti peliongelmaisten vertaisryhmän tarpeisiin. Alkuun koulutuskokonaisuuksia oli kuusi, mutta syksyllä 2006 päädyttiin muotoon, johon kuului neljä viikon mittaista kokonaisuutta. Vuoroviikoin toistuvat paketit oli teemojensa mukaan nimetty seuraavasti: Perustaidot, Uudet näkökulmat, Riippuvuus ja ihmisen kokonaisuus sekä Yhteistyö. Kokonaisuuksia käsitellään tarkemmin tämän raportin luvussa Rapeli-yhteisön koulutuksellinen hoito-ohjelma. Kaikessa Rapeli-yhteisön työskentelyssä pyrittiin mahdollisimman kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. Tässä keskeisimpänä työkaluna käytettiin Hietalinna-yhteisöstä omaksuttua nelijakoajattelua, jonka mukaan asioita tarkastellaan fyysiseltä, psyykkiseltä, henkiseltä ja sosiaaliselta kannalta. Rapeli-yhteisössä peliongelmaa yleensä sekä pelaamisen pyrkimyksiä ja hoidon vastauksia erityisesti tarkastellaan nelijaon mukaisesti henkisinä, sosiaalisina, psykologisina ja fyysisinä ilmiöinä. Henkiseltä kannalta tarkasteltuna pelaamiseen voi liittyä erityisiä uskomuksia (esim. kohtalo ), ja pelaaminen saattaa olla elämän pääasiallinen sisältö. Hoidon vastaus voi tällöin olla uskomusten tai näkökulman vaihto, vastuun ottaminen ja elämän täyttäminen muilla sisällöillä. Sosiaaliset pyrkimykset puolestaan liittyvät samaistumiseen (voittajista humaltuminen ), elämäntapaan ja pelaajan identiteettiin. Hoidossa pyritään kohti yhteenkuuluvuutta, vanhasta elämäntavasta pois oppimista ja uutta minäkuvaa (onnistumiset). Älylliset syyt (järkeily, puolustelut, perustelut ), tunnesyyt sekä pelaajan henkilökohtaisina ominaisuuksinaan pitämät puutteet kuuluvat pelaamisen psykologiseen ulottuvuuteen. Hoito vastaa älyllisillä haasteilla (koulutus), hoitosuhteella/vertaisryhmällä sekä tunteiden ilmaisun ja ihmissuhdetaitojen harjoittamisella. Fyysisiä pyrkimyksiä (hyvä olo, jännitys/ adrenaliini) lähestytään painottamalla lepoa, liikuntaa, ravintoa sekä olon helpottamista oireen mukaisilla hoidoilla (rentoutus, akupunktio). (Ikonen 2008, ks. myös Saarelainen 2000, 42 43). Sen lisäksi, että nelijakoajattelulle oli omistettu merkittävä osuus Riippuvuus ja ihmisen kokonaisuus -koulutuspaketissa, lähestymistapaa käytettiin aktiivisesti myös kaikessa muussa yhteisötyöskentelyssä. Kokonaisvaltaisuutta pyrittiin korostamaan myös aamupäivien koulutusosuuksien vastapainona olleilla iltapäivän yhteisöllisillä osioilla, joissa painotettiin enemmän yhdessä tekemisen ja olemisen merkitystä. Iltapäivisin erityisen paljon käytettyjä toimintamuotoja olivat taideterapiaharjoitukset ja korva-akupunktio-ryhmät. Toimintaa järjestettiin myös yhteisön ulkopuolella, iltapäivisin saatettiin tehdä muun muassa kävelyretkiä, museovierailuja jne. 16\n16 Osa I Rapeli-yhteisön loppuraportti 4 TIETOJA RAPELI-PROJEKTIN ASIAKKAISTA JA TOIMINNASTA Rapeli-yhteisön hoitojakson läpikäyneistä asiakkaista kerättiin tietoa kolmelle eri haastattelu- ja yhdelle kyselylomakkeelle. Kyseiset lomakkeet olivat alkuhaastattelun yhteydessä täytetty asiakaskortti, tulo- ja lähtöhaastatteluissa täytetyt haastattelulomakkeet sekä puoli vuotta hoitojakson päättymisen jälkeen asiakkaille lähetetty jälkiseurantakyselylomake. Seuraavassa esitetään eri lomakkeilta kerättyä tietoa Rapeli-yhteisön asiakkaista ja toiminnasta. Esitys on rakennettu niin, että eri lomakkeiden sisältämät tiedot esitetään jokseenkin samassa järjestyksessä kuin kysymykset on asiakkaille esitetty hoitojakson eri vaiheissa. Tämän toivotaan mahdollisuuksien mukaan syventävän lukijan käsitystä hoitojakson rakenteesta. Täydennyksenä esitetään myös jonkin verran tietoja asiakkaiden täyttämiltä muilta lomakkeilta, eniten perjantaiiltapäivisin täytetyltä 10 kysymystä -arviointilomakkeelta (Rapeli-yhteisön asiakaspapereita säilytetään Hietalinna-yhteisössä Helsingissä). Taulukko 1. Mistä asiakas on saanut tiedon Rapeli-yhteisöstä Toinen hoitava taho 23 Viranomainen 2 Ystävä, tuttava 10 Peluuri 11 Internet 13 Tiedotusvälineet 19 Muu 2 Tieto puuttuu 5 Yhteensä 85 Asiakkaiden rekrytoinnin kannalta keskeisimmät Rapeli-yhteisön toiminnasta tiedottaneet tahot olivat toiset hoitavat tahot, tiedotusvälineet, internet, auttava puhelin Peluuri sekä pelaajien ystävät ja tuttavat. Ensimmäisen toimintavuoden 2005 aikana tiedotusvälineiden merkitys oli korostuneen keskeinen. Kun sitten keväällä 2006 järjestettiin tehokas tiedotuskampanja, alkoi tiedotusvälineiden merkitys paradoksaalisesti vähentyä. Lopulta toiset hoitavat tahot nousivat merkittävimmiksi tiedonvälittäjiksi, vaikka niillä ei ensimmäisinä toimintakuukausina ollut asiassa minkäänlaista roolia. Hoitavia tahoja informoitiin kuitenkin koko ajan aktiivisesti yhteisön toiminnasta. Tämä osoittanee, että tietoisuus tietystä palvelusta tai kyseisen palvelun käyttämisen vakiintuminen noudattaa selvästi hitaampaa aikataulua kuin esimerkiksi asioiden uutuusarvoa painottavat tiedotusvälineet. Hoitavista tahoista selvästi mainituin oli A-klinikka, josta 9 asiakasta kertoi saaneensa tiedon Rapeli-yhteisöstä. 3 asiakasta oli saanut tiedon psykiatrian poliklinikalta, 3 vertaisryhmästä, 2 terveyskeskuksesta, 2 nuorisoasemalta ja 2 lääkäriltä. Yksi asiakas kertoi saaneensa tiedon psykoterapeutiltaan ja yksi päihdehoitoyhteisöstä. 17\n17 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Alkuhaastattelu Ennen varsinaisen hoitojakson alkua asiakkaat kävivät henkilökunnan suorittamassa alkuhaastattelussa. Tässä yhteydessä täytettiin asiakaskortti, johon kerättiin ensinnäkin asiakkaiden sosiodemografisia ja -ekonomisia taustatietoja. Lisäksi kartoitettiin alustavasti asiakkaan peliongelmaa ja sen aikaisempia ratkaisuyrityksiä sekä muita mahdollisia ongelmia. Rapeli-yhteisön ohjausryhmän suosituksesta myös peliongelman alkamisajankohtaa ja velkaantumista koskevat kysymykset lisättiin asiakaskorttiin lokakuussa Ensimmäisinä haastatelluilta 21 asiakkaalta nämä tiedot jäivät kysymättä. Alkuhaastattelussa kävi kaikkiaan 109 asiakasta, joista 85 aloitti varsinaisen hoitojakson. Näitä nimitetään tässä raportissa varsinaisiksi asiakkaiksi. Sosiodemografisia tietoja Rapeli-yhteisön koulutustoimintaan osallistuneesta 85 asiakkaasta 52 (61 %) oli miehiä ja 33 (39 %) naisia. Ikähaarukka oli varsin suuri, vuotta. Asiakkaat eivät kuitenkaan jakautuneet tasaisesti eri ikäryhmiin, vaan suhteellisesti suurimmat ryhmät muodostuivat alle 30-vuotiaista (25) ja toisaalta 50 vuotta täyttäneistä (40). Asiakkaiden keski-ikä oli 45 vuotta, naisilla tosin selvästi korkeampi (51) kuin miehillä (40). Tämä tarkoitti sitä, että asiakasmäärän kasaantuminen toisaalta alle 30-vuotiaisiin, toisaalta keski-ikäisiin, määrittyi jonkin verran sukupuolen perusteella. 50 vuotta täyttäneistä asiakkaista 55 prosenttia oli naisia, mikä tarkoitti 67 prosenttia naisten kokonaismäärästä. Alle 30-vuotiaista asiakkaista sen sijaan 76 prosenttia oli miehiä, mikä puolestaan oli 37 prosenttia miesasiakkaiden kokonaismäärästä. 25 (29 %) asiakasta eli avio- tai avoliitossa, 17 (20 %) oli eronneita, asumuserossa eli yksi (1 %), ja kolme (4 %) oli leskiä. Siviilisäädyltään naimattomien määrä oli 39 (46 %), heistä oli naisia 17 eli 52 % naisten kokonaismäärästä. Puolet miehistä (28) oli lapsettomia. Myös naisista lähes puolet (16) oli lapsettomia. Lapsettomista naisista 12 (75 %) oli kuitenkin jo yli 40-vuotiaita. Sukupuoli- ja ikäjakauma näytti vaikuttavan jonkin verran myös asiakkaiden asumismuotoon. Naisista yksi asui soluasunnossa, muut asuivat omassa tai vuokra-asunnossa. Miehistä 42 (81 %) asui omassa tai vuokra-asunnossa, 3 asui vanhempien luona, 4 tukiasunnossa, yksi laitoksessa ja kaksi oli asunnottomia. Muualla kuin omassa tai vuokra-asunnossa asuvien miesten keski-ikä oli 35 vuotta eli selvästi alempi kuin muiden miesten. Sosioekonomisia tietoja Peruskoulun loppuun käyneitä asiakkaista oli 29 (34 %), keskiasteen koulutus oli 38:lla (45 %) ja 11:llä (13 %) oli korkea-asteen koulutus. Lopuista (8 %) yhdellä oli peruskoulu jäänyt kesken ja muille oli lomakkeeseen merkitty muu vaihtoehto. Eläkkeellä olevien asiakkaiden ryhmä oli suurin työvoimaan kuulumista määrittävistä ryhmistä. Siihen kuului 29 (34 %) asiakasta. Työssäkäyviä oli 27 (32 %) ja työttömiä 18 (21 %). Opiskelijoita oli viisi, ja yksi asiakas oli kotiäiti. Viidelle asiakkaalle merkittiin jokin muu vaihtoehto. Nais- ja miesasiakkaiden työvoimaan kuulumista kuvaavat tiedot erosivat selvästi toisistaan. Korkeamman keski-iän ansiosta naisista eläkeläisiä oli noin puolet eli 16 (49 %), miehistä vain 13 (25 %). Toisaalta työttömyys keskittyi lähinnä nuorempiin ikäryhmiin, joissa miehillä oli yliedustus. Miehistä yhtä moni (15) oli työttömänä kuin kävi työssä. Naisista sen sijaan työssäkäyviä oli 12 (36 %), mutta työttömiä vain kolme (9 %). 18\n18 Osa I Rapeli-yhteisön loppuraportti Asiakkaiden kotikunta Helsinkiläisten hallitseva osuus asiakaskunnassa oli selviö jo Rapeli-yhteisön sijainnin vuoksi. Sen sijaan pääkaupunkiseudun muista suurista kaupungeista, Espoosta ja Vantaalta, tulleiden asiakkaiden määrä (yhteensä 14) oli selvästi odotettua pienempi. Taulukko 2. Asiakkaiden kotikunta Helsinki 57 (67 %) Vantaa 8 Espoo 6 Järvenpää 5 Hyvinkää 2 Tuusula 2 Janakkala 1 Lappeenranta 1 Mäntsälä 1 Porvoo 1 Rauma 1 Yhteensä 85 Milloin pelaamisesta tuli ongelma? Tähän kysymykseen saatiin vastaus 66 varsinaiselta asiakkaalta, mikä johtui ennen kaikkea kysymyksen puuttumisesta asiakaskortin varhaisimmasta versiosta. 43 asiakasta antoi myös jonkinlaisen arvion pelaamiseen johtaneista tapahtumista. Vastausten perusteella asiakkaat voidaan melko karkeasti jakaa kahteen ryhmään. Ensinnäkin alle 30-vuotiaisiin, joiden peliongelman kehittyminen ja ongelman tiedostaminen oli asiakkaiden ikävuosiin verrattuna ollut melko pitkä prosessi. Kehityksessä ei välttämättä ollut hahmotettavissa joitakin tiettyjä ongelmapelaamisen laukaisseita tapahtumia. Kaksi asiakasta tosin ilmoitti runsaan pelaamisen alkaneen kotoa muuttamisen myötä. Muutamilla pelaaminen oli alkanut jo lapsena ja ensimmäiset ongelmat aiheutuivat pelaamisen mahdollistaneesta varastelusta. Kysymykseen vastanneista 23:sta alle 30-vuotiaasta asiakkaasta 10 ilmoitti pelaamisen muuttuneen ongelmalliseksi jo 15-vuotiaana tai nuorempana. Keskimäärin alle 30-vuotiaat asiakkaat arvioivat ongelmallisen pelaamisensa alkaneen noin seitsemän vuotta ennen Rapeli-yhteisöön hakeutumista Yli 30-vuotiaiden vastauksissa tietyn tapahtuman hahmottaminen ongelmapelaamisen alkusyyksi on huomattavasti yleisempää, erityisesti tämä pätee yli 50-vuotiaisiin. Kolme asiakasta ilmoitti ongelmapelaamisen alkaneen eläkkeelle tai sairauslomalle jäämisen myötä, kolme ilmoitti alkusyyksi avioeron tai puolison kuoleman, kaksi ilmoitti ongelmapelaamisen alkaneen raitistumisen myötä. Kuusi asiakasta ilmoitti ongelmapelaamisen alkaneen heti rahapelaamiseen tutustumisen myötä.yli 30-vuotiaat asiakkaat arvioivat ongelmallisen pelaamisensa alkaneen keskimäärin noin kahdeksan vuotta ennen Rapeli-yhteisöön hakeutumista. Arvio on siis suurin piirtein samansuuruinen kuin alle 30-vuotiaillakin. 19\n19 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena Pelaamisesta aiheutunut velkaantuminen Myös tämä kysymys puuttui asiakaskortin varhaisesta versiosta, joten vastaus saatiin vain 67 varsinaiselta asiakkaalta. Näistä 17 ilmoitti, ettei heillä ollut pelaamisesta aiheutunutta velkaa. Kuusi asiakasta ilmoitti, että heillä oli pelivelkaa, mutta he eivät pystyneet määrittelemään summaa tarkemmin kuin muutamia tuhansia tai satoja euroja. Loput 44 pelivelkaista ilmoittivat velkojensa määrän melko tarkasti. Alhaisin ilmoitettu velkasumma oli 100 euroa ja suurin euroa. Jälkimmäinen summa oli kuitenkin selvä poikkeus; toiseksi suurin ilmoitettu summa oli , kolmanneksi suurin euroa. Ilmoitettujen velkasummien keskiarvo oli noin euroa, suurin ilmoitettu summa pois lukien tosin vain noin euroa. Aiemmat peliongelman ratkaisuyritykset 58 asiakasta ilmoitti hakeneensa aikaisemmin ulkopuolista apua peliongelmaansa. 35 asiakasta mainitsi vain yhden ja 18 kaksi auttajatahoa. Suurin ilmoitettu eri hoitotahojen määrä oli viisi. Useimmat peliongelman hoitokontaktit olivat päihdehuollon avohoitoyksiköihin: A-klinikalla yksilöhoidossa oli käynyt 24 asiakasta, ryhmähoidossa kaksi. A-klinikoilla asioineista 11 oli hakenut apua myös joltakin muulta taholta: hoitopaikasta tai vertaisryhmästä. Yksi asiakas oli hakeutunut katkaisuhoitoasemalle katkaistakseen juomaputken ohella myös pelaamiskierteen. Muutamia asiakkaita oli ollut myös päihdehuollon kuntouttavassa laitoshoidossa: Tyynelän kuntoutuskeskuksessa oli ollut 7 asiakasta, Järvenpään sosiaalisairaalassa neljä, Kalliolan Nurmijärven klinikalla kaksi ja Kouvolan kuntoutuskeskuksessa yksi asiakas. Näistä laitoksissa Tyynelän ja Kouvolan kuntoutuskeskuksissa on oma peliriippuvaisille tarkoitettu hoito-ohjelma, Järvenpään ja Nurmijärven laitoksien päihdekuntoutusohjelmissa kiinnitetään huomiota myös muiden riippuvuuksien käsittelyyn. GA-ryhmissä oli käynyt 18 asiakasta. Näistä kuitenkin vain viisi oli käyttänyt ryhmiä yksinomaisena apumuotona. Sosiaalipedagogiikan säätiön järjestämään ryhmätoimintaan oli osallistunut kaikkiaan 13 asiakasta, näistä 9 vuosina toteutettuun Pelaaminen hallintaan -kuntoutus ja koulutusohjelmaan, muut aikaisemmin järjestettyihin ryhmiin. Merkintä hoitokontaktista A-klinikoille, GA-ryhmiin tai Sosiaalipedagogiikan säätiön järjestämään toimintaan oli kaikkiaan 48 varsinaisen asiakkaan asiakaskortissa eli 83 prosentilla jonkun hoitokontaktin ilmoittaneista. Kovinkaan moni asiakas ei ollut kääntynyt psykiatristen hoitopalvelujen puoleen peliongelmansa takia. Kaksi asiakasta oli käyttänyt polikliinisia palveluja, toinen psykiatrisessa sairaalassa ja toinen yleissairaalan psykiatrian poliklinikalla. Yksi asiakas oli keskustellut ongelmastaan psykiatrin, toinen terveysaseman psykiatrisen sairaanhoitajan kanssa. Yksi asiakas oli hakeutunut Suomen Mielenterveysseuran SOS-keskuksen ulkomaalaisyksikkööön. Kolme asiakasta oli käynyt ongelman takia psykologin vastaanotolla. Aikaisempien hoitokontaktien päättymisen ajankohta voidaan asiakaskorttiin merkittyjen tietojen perusteella määrittää 49 varsinaisen asiakkaan kohdalla. Mikäli aikaisempi kontakti on kuitenkin toiminut vain Rapeli-yhteisön hoitoon lähettävänä tahona, sitä ei ole laskettu mukaan. Edellisen peliongelman hoitokontaktin päättymisen ajankohdat vaihtelevat alle viikon ja 12 vuoden välillä. Kahdella asiakkaalla edellisen hoitokontaktin päättymisestä oli viikon verran, seitsemällä noin kuukausi, kymmenellä suurin piirtein puoli vuotta ja viidellä noin vuosi. 12 asiakkaalla edellisestä hoitokontaktista oli kulunut kolme vuotta tai enemmän. Kuusi asiakasta ilmoitti, että heillä oli peliongelman takia samanaikainen hoitosuhde johonkin toiseen tahoon. Viidellä tämä taho oli A-klinikka ja yhdellä mielenterveysyhdistyksen vertaistukitoiminta. 20\n20 Osa I Rapeli-yhteisön loppuraportti 15 asiakasta mainitsi yrittäneensä katkaista itse ongelmallisen pelaamisen. Näistä kuusi mainitsi saaneensa tukea läheisiltä tai ystäviltä. Kolme ilmoitti pyrkineensä rajoittamaan pelaamista pankkikorttien nostorajoilla tai hakemalla porttikiellon pelipaikkaan. Neljä ilmoitti käyttäneensä peliongelman ratkaisuyrityksiin myös ammattiapua: velkaneuvontaa sekä psykologin, nuorisoaseman ja A-klinikan palveluja. Vain 15 omaehtoisista ratkaisuyrityksistä kertonutta vastausta aliarvioi selvästi niin sanotun itsehoidon merkitystä asiakaskunnan peliongelmien hoidossa. Muissa yhteyksissä annetusta palautteesta kävi ilmi, että suurin osa asiakkaista pyrki lähes säännöllisesti jonkinlaiseen peliongelman hallintaan. Vastauksiin ovatkin todennäköisesti kirjautuneet vain sellaiset ratkaisuyritykset, jolloin peliongelma on hyvin tietoisesti pyritty kertakaikkisesti ratkaisemaan. Muiden ongelmien ratkaisuyrityksiä, diagnooseja sekä muita tietoja terveydentilasta Näihin kysymyksiin liittyviä tietoja saatiin 67 asiakkaalta. 58 ilmoitti joko itselleen annetun diagnoosin tai määritteli selkeän ongelman. 20 asiakasta (24 % varsinaisista asiakkaista) ilmoitti, että heillä oli tai oli ollut jonkinasteinen päihdeongelma. Näistä 12:lla ongelma oli rajoittunut yksinomaan alkoholin käyttöön, loput olivat käyttäneet myös muita päihdyttäviä aineita. Päihdeongelmaisista kahdeksan oli ollut raittiina jo usean vuoden ajan, neljä jo yli 20 vuotta. Päihdeongelmaisista kaksitoista ilmoitti asioineensa ongelmansa vuoksi jossakin päihdehuollon yksikössä; viisi oli asioinut A-klinikalla, seitsemän oli ollut päihdehuollon laitoshoidossa ja kaksi vankilassa toteutetussa yhteisöhoidossa (asiakkuudet osittain päällekkäisiä). Kolme asiakasta ilmoitti käyneensä AA-ryhmässä. AA-ryhmissä ainakin joskus käyneiden määrä on todennäköisesti kuitenkin selvästi suurempi, mutta erityisesti pitkään raittiina olleet ovat unohtaneet ilmoittaa vuosien takaiset kontaktinsa. 23 asiakasta (27 %) ilmoitti, että heillä oli joko diagnosoitu masennus tai he olivat jossakin vaiheessa tunteneet itsensä selvästi masentuneiksi. Osa alkoholin käytön ongelmakseen ilmoittaneista raportoi myös olleensa masentuneita, mutta he kaikki olivat olleet jo pitkään raittiina. Suurimmalla osalla masennuksesta kärsineistä pelaamisen ja masennuksen välillä oli yhteys, mutta silti ei voida väittää, että kyseessä olisi selkeä syy-seurausilmiö. Useimmilla masennus ja ongelmallinen rahapelaaminen ovat rinnakkaisia ja toisiaan ruokkivia prosesseja Yleisesti kuitenkin katsotaan, että masennus on eräs liiallisen pelaamisen yleisimmistä syistä. Esimerkiksi lääkäriseura Duodecimin Terveyskirjasto-verkkosivuston mukaan pelihimon taustalla on usein masennustiloja ( Rapeli-yhteisön asiakkaista kuitenkin vain kaksi mielsi masennuksen ongelmallisen pelaamisensa nimenomaiseksi syyksi. Mikäli siis Rapeli-asiakkaiden masennuksen ja pelaamisen suhdetta halutaan selittää teoreettisesti, näyttäisi esimerkiksi geenitutkimuksen havainto samojen geenien altistavuudesta sairaalloiselle uhkapelaamiselle ja masennukselle (Potenza ym. 2005, ) selittävän yhteyttä paremmin nimenomaan tässä asiakaskunnassa. Hieman käytännöllisemmin ajateltuna voitaisiin sekä masennus että pelaaminen nähdä myös ilmentyminä jonkinlaisesta yleisestä tyytymättömyydestä omaan elämäntilanteeseen. 20 asiakasta oli hakenut apua masennukseen. 16 oli saanut vaivaansa lääkityksen, 11 ilmoitti käyttäneensä erilaisia psykiatrisia palveluja. Näistä neljä oli ollut sisäänkirjoitettuna psykiatriselle sairaalaosastolle masennuksen takia. Kolmetoista asiakasta raportoi muita mielenterveydellisiä ongelmia. Näistä kuusi oli sellaisia, jotka olivat myös ilmoittaneet olleensa masentuneita. Kolme asiakasta oli saanut aivoinfarktin, ja kolmella oli diagnosoitu kilpirauhasen vajaatoimintaa. ADHD-diagnoosi oli kahdella, ja kaksi asiakasta sairasti Parkinsonin tautia. Viimeaikaisen tutkimustiedon perusteella arvellaan, että ADHD-diagnoosilla saattaa olla yhteys ongelmapelaa- 21\n21 Yhteisöllinen avohoito rahapeliongelmaisten tukena miseen. Myös Parkinsonin taudin lääkityksen on arveltu mahdollisesti aiheuttavan pelihimoa (ks. esim. Pratt 2005, 6 7 ja Driver-Dunclay ym 2003, ). Miten läheiset tukevat hoitoa? Tähän kysymykseen saatiin vastaus 68 asiakkaalta, joista 50 mainitsi jonkun henkilön joko tukevan hoitoa tai olevan tietoinen hoitoon hakeutumisesta. Näistä 30 mainitsi useamman kuin yhden henkilön. Monille jo pelkkä läheisten tieto asiasta oli merkittävä tuki, sillä valtaosa asiakkaista oli jossakin vaiheessa salannut peliongelmansa. Tässä yhteydessä on kuitenkin merkittävää huomata, ettei peliongelmasta kertominen läheisille kuitenkaan välttämättä tarkoittanut sitä, että asiaa olisi pystytty hoitavassa mielessä käsittelemään pidemmälle. Monet sellaiset asiakkaat, jotka ilmoittivat läheisten tietävän asiasta, kokivat kuitenkin vasta hoitoon tultuaan ensimmäisen kerran käsitelleensä asiaa tyydyttävällä tavalla. Tästä oli tyypillisenä seurauksena helpotusta sekä syyllisyyden ja häpeän tunteiden vähenemistä. 18 asiakasta ilmoitti, etteivät heidän läheisensä tienneet hoitoon hakeutumisesta. Kaksi asiakasta ilmoitti, ettei heillä ollut läheisiä. Ainoastaan alkuhaastattelussa olleet asiakkaat Alkuhaastattelun jälkeen pois jättäytyneet 24 asiakasta todennäköisesti joko kokivat melko perusteellisen haastattelun riittäväksi avuksi tai he kävivät vasta tarkemmin läpi hoitoon sitoutumisen seurauksia alkuhaastattelun yhteydessä. Ainoastaan haastattelussa käyneistä asiakkaista peräti 21 (88 %) oli miehiä, joiden keski-ikä (36) oli selvästi alhaisempi kuin varsinaiseen toimintaan osallistuneiden miehien. Vain haastattelussa käyneistä miehistä 12 (57 %) oli alle 30-vuotiaita. Kolmesta ainoastaan alkuhaastattelussa käyneestä naisasiakkaasta kaksi oli yli 50-vuotiaita ja yksi alle 30-vuotias. Vain alkuhaastattelussa käyneet poikkesivat myös sosiaalisen taustansa puolesta jonkin verran muusta asiakaskunnasta. 13 (54 %) asiakasta oli käynyt vain peruskoulun, 10:llä (42 %) oli keskiasteen koulutus ja vain yhdellä (4 %) korkea-asteen koulutus. Vastaavat osuudet varsinaisilla asiakkailla olivat 34, 45 ja 13 prosenttia. Suhteellisen nuoresta keski-iästä huolimatta työssäkäyviä oli vain 9 (38 %); osuus ei ole kovinkaan paljoa suurempi kuin varsinaisilla asiakkailla (32 %). Työelämän sitovuus ei ollut ratkaisevin syy asiakkaiden ulosrajautumiseen alkuhaastattelun jälkeen. Neljä asiakasta (17 %) oli työttömänä, seitsemän (29 %) oli eläkeläisiä. Eläkeläisistä kuitenkin vain kolme oli sellaisia, jotka ikänsä puolesta olivat oikeutettuja eläkkeeseen. Kolme muuta oli eläkkeellä mielenterveydellisten syiden vuoksi ja yksi Parkinsonin taudin takia. Yksi oli opiskelija ja kolme oli antanut kysymykseen vastaukseksi muu vaihtoehto. Alhaisemmasta keski-iästä huolimatta naimattomien osuus (33 %) ainoastaan alkuhaastattelussa käyneiden keskuudessa oli selvästi pienempi kuin varsinaisissa asiakkaissa (46 %). 11 asiakasta (46 %) asui avio- tai avoliitossa (varsinaisista vain 29 %), loput neljä oli eronneita. Kaikkien avio- tai avoliitossa asuneiden puolisot tiesivät peliongelmasta ja tukivat hoitoon etsiytymistä. Tämä puhunee sen puolesta, että puolisot jossakin määrin painostivat hoitoon hakeutumista ja haastattelussa käyminen kenties ainakin jossakin määrin lievensi painetta tai auttoi ratkaisemaan asiaa eteenpäin. Asumisen suhteen tämä ryhmä oli jonkin verran monimuotoisempi kuin varsinaisten asiakkaiden ryhmä. 15 asiakasta (63 %) asui omassa tai vuokra-asunnossa, kolme ystävien luona, yksi alivuokralaisena, yksi laitoksessa, yksi tukiasunnossa ja yksi tyttöystävänsä kanssa opiskelijaasunnossa. Kaksi ilmoitti olevansa asunnottomia. 22\nJukka Ahonen Rapeli-yhteisön loppuraportti A-klinikkasäätiön monistesarja nro 60 A-klinikkasäätiö 2008 ISSN 1237-7015 (moniste) ISSN 1459-5818 (verkkojulkaisu) ISBN 978-952-5587-45-6 (moniste) ISBN 978-952-5587-46-3\nKari Huotari Sattumanvaraisuudesta koordinointiin Ongelmapelaajien tuki- ja hoitopalvelut sekä hoitopalvelujärjestelmän kehittäminen RAPORTTI 21 2009 Kari Huotari ja Taitto: Christine Strid ISBN 978-952-245-110-1


Norjanharmaa vai jämpti - Metsästyskoirat - Suomi24 Keskustelut\nNorjanharmaa vai jämpti\nNyt haluaisin kysyä teiltä kummasta tykkäätte enemmän norjanharmaasta vai jämptistä ku siitä aina väitellään kumpi on parempi ja perustelkaa eikä vaan koska meillä on se.\nJa ite tykkään norjanharmaasta ku on helpompi kouluttaa ja luonne on 6/5.\nJa tulee varmemmin hyvä hirvikoira.\nKysyjä on itse vastaaja?! Täh? Kyllä jämpti on koira norjalaiseen verrattuna....\nAjokoira on paras.....\nTekniikka ja talous lehti oli tehnyt tutkimuksen jonka mukaan homot ja vajakit mieltyvät norjalaiseen. Jämti on miehen koira.\nJos on pieni metsästysalue, johon voi koiran heittää jäljelle niin norjanharmoo, (tyhjänmaan haku onnetonta) Isommalla alueella taas jämti ajaa hirviä, mutta jossain vaiheessa pysähtyy kyllä haukkuun.\nPienelle alueelle laittaisin mielummin hirviverisen suomenpystykorvan.\nKerroppas onko olemassa sukuja josta saa sitkeän pystykorvan, kaverilla on pystis haukkuu hirveä, seuraa karkosta noin kilometrin, varmaan vaatisi kaadon, että sitkistyisi, hankalaa nykyisissä hirviporukoissa.\nOnhan noita sitkeitäkin suomenpystäreitä. Suomenpystärin käyttötarkoitus olisi sellainen ettei se juoksisi monen pitäjän läpi hirven perässä vaan tulisi omia jälkiään takaisin juoksuhirven kohdalla. Suomen pystykoirajärjestö työskentelee hirviveristen pystäreiden parissa ja kuulutti hirviverisiä pystykorvia. Suomenpystykorvasta saisi mahtavan pelikaverin sillä on yhden isännän koira ja uskollinen hautaan saakka. Tottelee hyvin ja pitää hyvin yhteyttä ja menee sisällkin hienosti. Aivan upea koira ja pienten alueiden ja tiestöjen koira.\nSiihen on syynä miksi jämptejä rekisteröidään enemmän joten valintasi on jämpti\nSuomenpystykorva järjestön kannattaisi satsata näihin koiriin joilla on hirviverta,pystis varmaan pienenä koirana hallitsee hirven, tiheä haukku peittää miehen tulon kaatoon, sitkeitä koiria vaan jalostukseen, linnunhaukkujana ei ole tulevaisuutta kummemmin, mutta pienille alueille hirvikoirana, tosin mäykyt ja dreeverit tulevat myös.\nNo, ensinnäkin ääni täältä suomenpystykorvalle. Osaa erottaa milloin lintumetälle, tai Sorsakoski noutoon tai hirvimetälle. Tien kolme tällaista spk vanhoilla jäärillä.\nSamaan työhön jalostetuilla harmaalla ja jämptillä on ihan samat halut, taidot ja toiminta tavat.\nKoirarotujen erot samaan työhön jalostettuina perustuu joidenkin/ ismeihin nämä on tämmöisiä tuommoisia.\nKoirarotujen erot on vähäisempiä kuin "persoonalliset" erot.\nHarmaa/jämpti valinnassa ero Tuurissa. Jokamiehellä on se paras tai rupu...\nRiippuu taidoista ja tuurista, siis koiran omistajasta tai luonne eroista\nMielestäni homma menee niin jotta se onkin "rotu" johon mieltyy ja jota sitten tulee kehumaan,\nEli rotu valitseekin...?\nMinulla on vähän sellainen kutina että hirvi kestää suomenpystäriä paremmin. Onkohan suomenpystäri vähemmän suden näköinen pienenä ja sirona räksyttäjänä. Dreeverit ja mäykyt eivät hirvihommissa pystykorville pärjää sillä ajo pysähtyy ensimmäiseen kunnon ojaan.\nItse annan ääneni suomenpystykorvan hirvijalostukselle juurikin siksi että on mielettömän kaunis koira luonteeltaankin kuin suomalainen eli katsoa saa mutta ei koskea. Suomepystykorva pitää isäntäänsä jumalasta seuraavana mutta vaivautuu jos otat sen vaikka syliin.\nOn surullista että suomenpystykorva nykyisellä kehityksellä menetetään susipolitiikan johdosta.


Siirrä, Beats – uusi valikoima tyylikkäitä kuulokkeita markkinoilla ja ne menevät vain-tarttuvalla nimellä: Painikkeet.\nVallankumoukselliset uudet kuulokkeet tulevat räpälästä, will.i.amin teknologiayrityksestä, i.am +, joka lupaa lahjoittaa “yhden prosentin nettotuottoa, yhden prosentin henkilöstön ajan ja yhden prosentin tuotteesta” i.am.angel -säätiölle – voittoa tavoittelematon, joka tukee tieteen, tekniikan, tekniikan, taiteen ja matematiikan nuorisokoulutusta.\nLangattomat Bluetooth-kuulokkeet toimivat muodikkaana vaihtoehtona suurikokoisille päähineille ja tyypillisille kuulokkeille, joita ohjaavat will.i.am uskoo, että “teknologian ei tarvitse näyttää tekniikalta.”\nPerustaja selitti lausunnossaan: “Se on tullut siihen pisteeseen, jossa kukaan ei ole mielikuvitusta. Kaikki muut tekevät mitä muut tekevät. Halusimme poistaa kaiken tämän. … Nyt, kun tekniikka on läsnä, eikö sinun pitäisi näyttää tuoreelta? “\nPainikkeiden tyylikkään ulkonäön ja premium-toimintojen lisäksi tuotemerkki hyötyy vakavasta tähtitaidosta. Black Eyed Peas -professori ei ole ainoa julkkis kuulokkeiden takana: mallit Kendall Jenner ja Naomi Campbell sekä tähti gadgetin mainoskampanjassa ja toimivat osakkaina.\nRELATED: Haluat saada kätesi Kendall Jennerin suosikkihintaan 20 dollaria\nEpäilemättä me aiomme nähdä Rutteleiden kruunun kaikissa Kendall Jennerin tyylikkäissä street-tyyliyhtyeissä. Keskustelemalla hänen yhteistyöstä, 20-vuotias sanoi lausunnossaan: “Osallistaminen i.am + -perheeseen oli todella tärkeä minulle. I.am + -painikkeet eivät ole vain kuulokkeita, vaan ne ovat myös tärkeä lisävaruste mielestäni tärkeä osa sitä, mitä olen pukeutunut. “\nVIDEO: Naomi Campbell paljastaa eron kiitotien ja punaisen maton välillä\nPainikkeet ovat vähittäismyyntiä $ 230 ja tulevat kahdeksaan värivaihtoehtoa (neljä ovat yksinomaan Apple). Seuraavat gen-kuulokkeet ovat saatavana jo tänään Apple-liikkeistä, apple.comista, iamplus.comista ja valikoiduista jälleenmyyjistä.


Teini säikähti ääntä metsässä - pelasti kuolemaa tekevän miehen\nJUURI NYTTeollisuusliitto ja Pro päättivät uusista laajoista poliittisista lakoista\n11.04.2017 klo 8:32\n19-vuotiaasta Isaak Eglington-Wattsista tuli yllättäen sankari, kun hän pelasti kuolemaa tekevän miehen rakennuksessa olevasta kolosta keskellä metsää Englannin Plymouthissa.\nHän oli ollut metsässä kävelemässä yhdessä hänen ystävänsä Emilyn kanssa. Yllättäen Isaak säikähti ja kuuli tiilirakennuksen kolosta miehen vaimean äänen. Emily ei aluksi uskonut Isaakia, mutta hän otti tilanteen videolle todistaakseen Emilylle kuulemansa äänen.\nEmily soitti paikalle pelastushenkilökuntaa.\nMyöhemmin selvisi, että Isaakin löytämä mies oli kuukauden kateissa ollut 51-vuotias James Thomson. Thomson oli ryöminyt koloon suojaan loukkaannuttuaan metsässä. Hän oli odottanut kolossa apua yli viikon ajan.\nJukka Lehtinen Lähde: Reuters