Mitä ovat luomu ja luomutee? – Nordqvist teekauppa\nKotisivu / Artikkelit / Mitä ovat luomu ja luomutee?\nKokosimme tietoa luomusta, Luomu-merkinnästä ja luomuteestä. Tervetuloa tutustumaan luomun maailmaan!\nVaikka tuotteen raaka-aineet olisi kasvatettu luonnollisesti ja luomun periaatteita noudattaen, se ei vielä automaattisesti varmista Luomu-merkinnän saamista. Kasvatusvaiheen jälkeen huomioidaan myös tuotteen valmistus. Tuotteet tulee valmistaa ilman tarpeettomia lisäaineita, kuten vaikkapa väri- ja makeutusaineita. Siksi myös Nordqvistin Luonnon teestä on karsittu pois kaikki ylimääräinen ja jäljelle on jäänyt vain luonnollinen, hurmaava maku.\nTeemaut valitaan huolellisesti ja mukaan huolitaan vain tärkeimmät, puhtaat raaka-aineet. Uudessa Luonnon Tee -sarjassa kaikki ylimääräinen on jätetty pois niin, että jäljelle jää vain upea, täyteläinen maku.\nJatkamme luomun periaatteiden kunnioittamista myös tuotteen pakkauksissa. Luonnon Tee -sarjan pakkausmateriaalit ovat osa osalta kierrätettävissä, joten mikään ei mene hukkaan.


Goodbye Kissamos - Piristys\nSe ois muutto nyt!\nNimittäin alakerran pienempään asuntoon päiväksi.\nTäällä pyöritään ku puolukat.. Karhun mahassa\nNäkymä alakerran asunnosta sama.. Mut vähän alempaa 🤣🤣\nSitä ennen loput ruuat aamiaiseksi, koska alakerran jääkaappi on niin pieni, ettei sinne mahu edes siksaria olutta.\nJogurtin sekaan huoneessa ollutta tervetulokakkua ja hunajaa, mahtava yhdistelmä\nUutena tuttavuutena eilen löydettiin kaupasta kuivattuja ja suolattuja oliiveja. Aivan mahtavia!\nNämä oliivit oli herkkua.\nOli muuten niin rankka muutto et oli pakko lähtee rannalle lepäämään.\nSitä ennen vielä yli jääneistä jutuista väänsin jääkaappiin iltapäivälle salaattia. Yhtään muovipussia ei ollu leikkuujätteelle eikä roskiin niitä viittinyt huoneessa jättää haisemaan.. Eikä vessanpönttöön vetästä.. Ei hätää… Hotellin käytävältä käsidesin vierestä löytyi kertakäyttöhanskoja, ohan niissä joku ostanu irttareitakin niin miksi minä en niitä käyttäisi biopusseina.\nKauhukseni siinä, kun valmistauduin rantakuntoon, huomasin silkkisukkasuihkeen huvenneen yllättävästi, ai mihin sitä käytän. No niihin mahtaviin sisäreisiin jotka tämmöisellä pallukalla kivasti hinkkaa kuumalla yhteen. On muutenkin oiva aine jos kenkä hiertää. Jos kenkä hiertää esim. Parisuhteessa, siihen se ei valitettavasti auta. Ellet halua sokaista puolisoa ja juosta karkuun..\nNiin takaisin asiaan, tuttavathan on tulossa viikon päästä huudeille, saisikohan sieltä kreikkaan kuljetusta. Harvemmin näin päin, yleensä tilataan tavaraa Kreikasta Suomeen. Tilauspyyntö tehty ja vihreää valoa näytti. Sisäreiteni kiittävät\nMahtava tuote tämä silkkisukkasuihke. Jää talkit ja dödöt kakkoseksi eikä tarvi välikalsareita 😁\nVihdoin rannalla, pienet pulikoinnit ja auringonotot, sitten varjoon nokosille, josko ne nyt onnistuisi kunnolla.\nAjattelin tunnelman vuoksi laittaa pyörimään äänikirjaversion Victoria Hislopin: Ne, joita emme unohda.\nVictoria Hislopin kreikkaan sijoityuvat kirjat ovat mahtavia.\nEnsimmäisen viiden minuutin jälkeen huomasin vaipuvani hiljalleen uneen… Sen autuaan hetken kuitenkin keskeytti kuulokkeista tullut järkyttävä varoitusääni, akku loppuu. Se sama ihminen varmaan joka ne ilmastointilaitteen piippaukset on keksinyt, on ollut asialla kuulokkeidenkin kanssa.\nÄkkiä joku toimintaratkaisu ettei uni pääse karkuun, ei muuta ku kaiutin päälle. Saa sitten koko ranta kuunnella suomalaista äänikirjaa, sori vaan.\nJa uni tuli.. Mies huomasi siinä nukkuessani auringon kääntyneen sen verran, että varpaat oli auringossa. Nätisti oli ilmestynyt t-paita jalkojen päälle, ettei pala. On se vaan NIIN 🥰😘😍\nKello kulki jo neljää, kun havauduin. Pikku pulahdus ja syömään.\nOnneksi olin fiksu ja tein valmiiksi salaatin. Kamat terassille ja apetta kupuun.\nSiinä sitten nautiskeltiin rauhassa, kun jostain kuului mojova pieru.\nKiitosta vaan, tässä koitetaan syödä.\nSelitys löytyi läheltä. Pöydän yläpuolella oli naapurin rastamiehen vessan ikkuna. Eipä parempaan paikkaan sitäkään oltu suunniteltu. Pikkasen pöytää sivumpaan ja homma jatkuu.\nEi näin 🙈\nOstin muuten maailman parhaimman tuoksuista suihkusaippuaa tuossa männä päivänä. Ei kreikkalaista, tuoksuu siltä ku pesisit ittes DR. Pepperillä 🥰 voiku tätä sais suomesta.\nJosko sitä lähtis kylillä pyörähtää. Ei varmasti myöhään mee, ku ulkonaliikkumiskielto alkaa 01.00\nMisu semi kuosissa\nKutsukaa meitä hulluiksi, mutta ihan parasta on mennä markettiin ja tutkia kaikkia jänniä tuotteita ja ihmetellä miksi ei suomesta saa. Taas meni melki tunti Synka marketissa.\nOlin mainoksen uhri, ostin slim body patukoita, nyt alkaa laihis. Hyppääköhän Kostas the personal raineri tuolta paketista aamulla mua piiskaamaan kuntoon.. Sitä ootellessa 😉\nPakastepussit loppu jo heti alkuun, piti niitäkin ostaa. Eväsrasiaa tarvitaan näköjään ni ei tarvi kertakäyttösii pestä.\nKeittiöpyyhe on ollu moneen otteeseen tarpeen ja ne hemmetin haarukat.\nMiehen selkä kaipas vähän kovempaa rasvaa kerroin 50, pakko oli ostaa ku sai halvalla.\nMulla tuli ikävä imuria joten pieni harja ja kihveli saa ny ajaa sitä asiaa. Lisää suola oliiveja ja huominen lounas, kuppinuudelit.\nNyt tulee siistiä\nIhana auringonlasku tääs nähtiin Kissamoksen keskustassa.\nMathava auringonlasku jälleen kerran\nBuukkasin siinä sitten seuraavan majapaikanki ku tuntu niin kotosalta pyöränromuineen\nTässä sitä yövytään seuraavaksi\nMuutama butiikki pyörähdys.. Ette arvaa mitä? Nälkä, ah ihanaa.\nJa seuraavasta sataa lokaa, päädyttiin Piazza Pizza nimiseen paikkaan.. I know.. Mun heikkous on pizzat.\nMä syön paikallista todella mielelläni, mulla vaan minttu ja kaneli tökkii, joissakin paikoissa sitä laitetaan inhimillisesti ja joissain ruuat ei muulta maistukkaan. Arvaileppa siinä sitte.\nIhana väritys täsä paikassa\nTyökoneiden arvonta, kumpi on kumman?\nOlihan siellä muutakin tarjolla, mutta se pelkkä pizzan tuoksukin veti pään pyörälle.\nSiinä sitten kuolavanojani pöydältä pyyhkiessä tarjoilija tuli kysymään mitä otatte.. sen pöydän lisäksi. (tais tulla kallis lasku).\nSain valita itse täytteet. Pepperoni, hot pepper, herkkusieni ja ananas.. Ja juu siitä ananaksesta ei keskustella. Olen kerran kuullut kun joku tilaa banaani, persikka, suolakurkku, ananas pizzan..\nEn ymmärrä miten hitsi ne osaa täällä tämän. Tuntuu kun suomessa ei edes yritetä.\nJa loput mukaan.\nSeuraavan kysymyksen kuullessani hämmennyin, mies kysy naijaanko? Minä siihen varovasti, että joo. (malttakaa, älkää vielä pelästykö).\nLähdettiin siinä sitten autolle ja muutaman kurvin jälkee mies totes et perillä ollaan.. Häh, nyt tipahin kärryiltä.. Eikös tässä pitäny…\nNaya oli siis rantabaarin nimi, itse olin siitä puhunut aiemmin et haluan käyä.. Unohdinpa sitten senkin 🤦♀\nAattelin ottaa lauantain kunniaksi drinksun… Virhe… Tämä Cuba Libre ei ollu nähny cuubaa, eikä kyllä libreekään. Maistu lähinnä vedellä jatketulle rakille jossa oli liraus colaa.\nSen verta hyvät kylkiäiset oli, etten jaksanut valittaa. Harjotettiin samalla Kreikankielen taitoo tarjoilijan kanssa. Kiva, kun joskus joku ymmärtää et halutaan oppia.\nKalinihtat ku sanottiin, oli yhtäkkiä henkilökuntaa enempikin toivottelemassa takaisin, yksi iski silmääkin.. Miehelleni.. 🤨\nNäin se oli vika ilta Kissamosta, ei täällä viikkoo sais kuluu, pari iltaa riittää. Ihana paikka. Ehkä aikansa elänyt, tyhjine liiketiloineen, toisaalta todella surullinen paikka.\nDrapaniaksen vieressä on kivi teatteri ja oletan myös kirkon olevan siellä\nIhania nää vanhat kyltit\nEn ehkä ymmärtäny pointtia mutta kuva oli otettava\nMeinasin jo hehkuttaa, et saan ennen 12:sta blogin ulos. Ei taaskaan onnistunut.\nSiirryn parvekkeelle, sisällä huutaa moottorisaha.\nKylän kylmin kalja ja Oasiksen parhaat\n21 comments on “Goodbye Kissamos”\n8.8.2021 at 02:11\nKiitos jälleen kirjoituksesta, nää on niin piristäviä.\nMistä tuota silkkisukks siuhketta saa Suomesta ostettua? Haluan sitä myös ehdottomasti. Nää tämmöset vinkkivitoset on kyllä ehottoman hyviä. En ole tuostakaan ennen kuullut ja on ehdottomasti monia konsteja helponpi ja miellyttävämpi tapa säästyä hiertymiltä 👍🙂\n8.8.2021 at 02:14\nItse tilasin Prisman verkkokaupasta ja Stiletolta.me ku asutaan nii syrjässä. Mut ihan prisman hyllystä pitäs löytyy. Laitappa googleen hakusanaksi Bama silky feet spray ni rupee löytyy\n8.8.2021 at 10:24\nKiitos Laura tuosta Silky feet vinkistä, me ollaan töissäkin puhuttu ,että pitää ostaa housut kun meitä possureisi tyttöjä on useampi . Jo se housu ajatus kesähelteellä saa reidet hikoomaan\n8.8.2021 at 07:55\nNyt alkoi laihis! Niin tuttu lause. Lukee allakassa 10.6.2018.\nKiitos taas, kun saan reissata mukana. Meillä kun matka vasta ensi vuonna, jos elonpäiviä riittää. Isäntää ei uskalla kuskata vielä, kun pitää toipua aneurysmaoperaatiosta.\n8.8.2021 at 08:44\nSiitä kyllä pitää toipua rauhassa. Minä pidän peukkuja että pääsette\n8.8.2021 at 08:00\nKiitos tuosta spray- vinkistä ! Katsoin just että Sokoksella on , täytyy heti hakea , saa reissuun mukaan . Keskiviikkona Rodokselle :) terkuin Anne\n8.8.2021 at 08:43\nSe on loistava tuote\n8.8.2021 at 08:22\n8.8.2021 at 09:02\nEi hitsi, en oo tajunnut et silkkisukkasuihketta vois suihkuttaa sisäreisiinkin 👌no parempi sisä kuin ulkoreisiin.\nIhana kirjoitus, sul on mun luonto 👌😂 ajatukset ja kuvauksien kohteet kulkee samoja ratoja 👌\nSeuraavaa piristystä odotellessa.\n8.8.2021 at 09:08\nSe on iham mahtava tuote.\nHauska kuulla, joskus sitä vaan osuu yksiin 😊 kiitos\nHeli von Bell\n8.8.2021 at 09:21\nKiitos kaikista kuvista, tuotevinkeistä ja ihan mahtavaa että joku muukin kaipaa keittiöpyyhettä! Itse tulossa sinne omatoimisesti lokakuun lopussa, niin pääsee jo tunnelmaan näitä postauksia lukiessa. T. Heli\n8.8.2021 at 09:30\nTässä sitä hyvin kertyy kaikkee tarpeellista mitä voi jättää jo valmiiksi matkalaukkuun. Helpottuu kummasti pakkaaminen. Mukavaa matkan odotusta\n8.8.2021 at 09:45\nKiitos näistä sun jutuista! Ihana lukea ku ei itte pääse reissuun 🙁\nJa kiva et muitakin tommosia kauppatutkimusretkeilijöitä!! Yks parhaita elämyksiä reissuilla🤗😄\n8.8.2021 at 09:47\nNya beach on mun lempiranta. Ihanat ”karsinat” auringonottoon tai varjossa lekotteluun. Silkkisukkasuihketta pitää hankkia tulevia matkoja varten. Kiitos vihjeestä!\n8.8.2021 at 13:26\nOlipa kiva taas aloittaa sunnuntaipäivä, kiitos 😎🌞\n8.8.2021 at 20:41\nPizza maistuu kyllä itselleni myös. Aika harvoin tulee kotona ollessa käytyä pizzalla, mutta reissussa sen sijaan useinkin. Vähän toki paikasta riippuen, mutta hyvä pizza on kyllä erinomaista!\nTäällä niitä kyllä osataan tehdä\n13.8.2021 at 21:42\nSilkkisukkasuihke – ihan uusi tuttavuus! Mekkoja tulee harvemmin käytettyä, mutta hankaavia kenkiä on etenkin kuumassa aina joskus, joten pitäisiköhän kokeilla.\nTuokin on kyllä ärsyttävää, kun paikkaa – tai majapaikkaa – vaihtaessa ei tosiaan viitsisi kasaan haalittuja elintarvikkeita kuljettaa mukanaan, niin ne pitäisi sitten saada juuri sopivasti loppumaan ennen lähtöä. Välillä ei meinaa osua ihan kohdalleen ja jos on jo lennolle lähdössä, niin sitten on melkein ruuasta ja tietysti ainakin juomasta jo luovuttava.\n14.8.2021 at 08:33\nKokeile ihmeessä suihketta, ei oo kallista. Prisma 5.90\n10.3.2022 at 09:44\nTässä ”vanhoja” juttuja lukiessani tuli pieni tarina mieleen juurikin näistä vähän (siis paljon) alkoholia sisältävistä drinksuista. 2019 käytiin viime kerran reissussa ja Malemessa. Siellä oli toimiva hotellin baari ja näinpä siinä kun tekivät isoon pirtelömukiin Long Island Ice teetä. Siihen ei mennyt kuin väriksi kokista lopuksi… Seuraavana päivänä kovasti aamupalalta koitin etsiä tämän juonutta meitä nuorempaa neitiä – ei näkynyt. Puolen päivän jälkeen kuitenkin sattui silmiin altaalla maatessa, että heidän terassille on tullut eloa kun sattui heillä terassi olemaan altaalle. Hieman voipuneen oloista sakkia…\nKiva blogi, kivat jutut! Jassas!


sotilaallinen liittoutumattomuus | Into Kustannus\nAvainsana-arkisto: sotilaallinen liittoutumattomuus\nMeidän pitäisi puhua turvallisuudesta, sanoo Kimmo Kiljunen uudessa kirjassaan, jossa tarkastellaan NATO-kysymystä historian valossa\n4.5.2022 Josefine Janhonen\nKyseessä ei ole vastakkainasettelu puolesta tai vastaan, vaan tärkein kysymys on: vahvistuuko turvallisuus Nato-jäsenyyden myötä? Tätä Kimmo Kiljunen pohtii kirjassaan Pienen maan selviytymistarina.\nVenäjän käynnistämä sota Ukrainassa romutti luottamuksen eurooppalaisessa turvajärjestelmässä. Vanhoihin kysymyksiin kaivataan nyt uusia vastauksia. Kansanedustaja Kimmo Kiljunen halusi ymmärtää tehtävän ratkaisun merkityksen koko laajuudessaan. Syntyi teos Pienen maan selviytymistarina – ei ja kyllä sotilaalliselle liittoutumiselle.\n– En halua tehdä päätöstä mielijohteesta, tunnesyistä, tarkoitushakuisesti tai opportunistisesti. Halusin ymmärtää, mitä päätämme ja miksi, Kiljunen painottaa.\nJulkaisu kartoittaa historian kautta tähän päivään Suomen turvallisuuspolitiikan reunaehdot ja ne vaihtoehdot, jotka nykyisillä päättäjillä on käsissään. Kiljunen punnitsee Suomen ja Ruotsin geopoliittisen aseman samankaltaisuutta ja erilaisuutta sekä erilaisten ratkaisujen merkitystä.\n”Onko Yhdysvaltojen sotilaallinen läsnäolo Euroopassa ehdottoman välttämätöntä, jotta EU-maiden suvereniteetti ja alueellinen koskemattomuus on turvattu? Vai palveleeko transatlanttisuus enemmän Yhdysvaltojen valtaintressejä kuin Euroopan turvallisuustarpeita?\nTarvitsemme loogisia johtopäätöksiä ja nimenomaan tässä ajassa\nJo 1990-luvulla eduskunnassa käytiin vilkas Nato-keskustelu ja silloin Kiljunen esitti 6 kysymystä, jotka kannattaa kysyä nytkin:\nVaraudummeko turvallisuuden horjumiseen tavalla, joka itse horjuttaa turvallisuutta?\nHaluammeko jyrkentää raja-aitaa itärajallamme?\nJoudummeko sidoksiin konflikteihin, joiden osapuolia emme haluaisi olla?\nOnko Suomi rinnasteinen itäisen Keski-Euroopan maihin turvatakuiden haikailijana?\nLuovatko omat päätöksemme uusia sotilaallisia jakolinjoja ja vastakkainasettelua Eurooppaan?\nOvatko turvallisuusriskimme ensi sijassa muita kuin sotilaallisia?\nKimmo Kiljunen kirjoitti kirjan Suomen puolustuksen historiasta.\nKiljusen kirjoittama teos on osa Työväen Sivistysliiton turvallisuuspoliittista julkaisusarjaa ja jatkaa omalta osaltaan turvallisuuspoliittisen keskustelun näkökulmien avaamista.\nLataa sähköinen julkaisu\naseveliliittoEuroopan unioniitsenäisyyskansainvälinen politiikkaKimmo KiljunenmaanpuolustusNatoNato-yhteistyöNeuvostoliittoPohjoismaiden puolustusliittopuolueettomuussotasotilaallinen liittoutumattomuussotilaallinen liittoutuminensotilasyhteistyöSuomen historiaSuomen sotahistoriasuomettuminensuurvallatToinen maailmansotaturvallisuuspolitiikkaUkrainaUkrainan sotaVenäjäYYA-sopimus


Nenä tarkkana näytössä: Asunnon haju on hälytysmerkki - Allergia- ja Astmaliitto\nNenä tarkkana näytössä: Asunnon haju on hälytysmerkki\nke, helmi 20, 2008 08:42 CET\nAsuntoa ostaessa kannattaa olla tarkkana. Heti sisälle astuttaessa haistele, onko asunnossa ummehtunutta hajua. Maakellarimainen tai pistävä haju kertoo usein jonkinlaisesta kosteusvauriosta, tunkkainen ilma huonosta ilmanvaihdosta.\n- Kosteusvaurio on yleensä talon rakenteiden sisällä, jolloin päällepäin ei välttämättä näy mitään, kertoo rakennustekninen asiantuntija Tuula Syrjänen Allergia- ja Astmaliitosta.\nKosteus- ja homevauriot ovat suurin syy asuntokauppariitoihin. Hurjimpien arvioiden mukaan jopa puolessa Suomen asunnoista on jonkinasteisen kosteus- ja homevaurio. Varmaa on, että ongelmia on paljon. Kosteusvauriot aiheuttavat asukkaille ikäviä oireita, esimerkiksi jatkuvaa flunssaa ja astmaa. Vaurion löytäminen voi olla hankalaa ja aikavievää, samoin sen korjaaminen.\nHajun puuttuminen ei valitettavasti takaa kosteusvauriotonta asuntoa: homeet ja bakteerit eivät aina haise tai niiden hajua on vaikea tunnistaa. Kiinnitä kuitenkin huomiota ilmanraikastimien käyttöön tai vastamaalattuihin seiniin: raikastimella tai maalinkatkulla saadaan homeenhaju ja -jäljet piiloon. Mikrobiperäiset hajut voivat myös vaihdella ajankohdan mukaan.\nKerrostalossa kylpyhuoneen tarkistus tärkeintä\n- Turvallisinta on hankkia asunto kerrostalosta maanpinnan yläpuolelta mutta ei ylimmästä kerroksesta, kertoo Tuula Syrjänen.\n- Näin välttää talon perustuksiin mahdollisesti valuvista vesistä ja huonosta salaojituksesta tulevat ongelmat eikä vuotava kattokaan haittaa.\nKerrostaloasunnossa tärkeintä on tarkistaa kosteiden tilojen kunto. Kylpyhuone kannattaa tutkia tarkasti: milloin seinät ja lattiat on laatoitettu. Uusissa tai putkiremontoiduissa asunnoissa vesieristeet ovat useimmiten kunnossa, mutta vanhemmista remonteista kannattaa hankkia lisätietoja. Onko remontin tehnyt ammattilainen? Onko joku tarkistanut vesieristeet? Onko lattian kaato suunnattu kohti lattiakaivoa? Miten vesikalusteet on asennettu?\nVesivahingot ovat melko yleisiä, siksi on hyvä aina tarkistaa kaikki katto-, seinä-, ja lattiapinnat kosteusjälkien varalta. Näkyykö jälkiä kosteudesta, hilseileekö maali tai ovatko pinnoitteet tai saumaukset kuprulla, tummuneet tai rikki? Jos asunnossa on ollut vesivahinko ja sen jälkeen tehty korjauksia, kuka ne on tehnyt ja miten? Onko kaikki mikrobien saastuttama materiaali varmasti vaihdettu?\n- Toinen tärkeä asia on ilmanvaihto, Syrjänen muistuttaa.\n- Makuuhuoneissa ja olohuoneissa pitäisi olla korvausilmaventtiilit joko ulkoseinässä tai ikkunoissa. Niistä saadaan raikasta ilmaa sisään.\nJos talossa on kokonaan koneellinen ilmanvaihtojärjestelmä, tuloilmaventtiilit ovat sisäseinissä. Keittiössä, kylpyhuoneessa, saunatiloissa ja vaatehuoneessa on poistoventtiili. Sen toiminta on helppo tarkistaa A4-kokoisella paperilla. Paperin pitää pysyä venttiilissä kiinni, kun se asetetaan venttiilin eteen. Silloin ilmaa poistuu riittävästi.\nOmakotitalossa tutkitaan perustukset ja katto\nOmakotitalossa on enemmän tarkastettavaa. Jo ulkona kannattaa tarkistaa tietyt asiat. Onko katto kunnossa, ovatko räystäät riittävän leveät, toimivatko rännit ja onko ikkunat hyvin pellitetty. Perustuksista ja alapohjasta johtuvat sisäilmaongelmat ovat valitettavan yleisiä, joten kannattaa tutustua huolella näihin rakenteisiin vaikuttaviin tekijöihin. Viettääkö maa rakennuksesta poispäin vai valuvatko kaikki sadevedet rakennukseen päin ja kastelevat perustukset? Onko rakennuksessa salaojia ja niiden tarkistuskaivoja? Ovatko sokkelit ehjät ja riittävän korkealla maanpinnasta? Onko tuulettuvassa alapohjassa tuuletusluukkuja?\nÄlä luota kuntotarkastukseen\nMyytävänä olevissa omakotitaloissa on usein tehty kuntotarkastus, mutta se ei ole tae talon kunnosta.\n- Kuntotarkastuksessa ei löydy juuri koskaan hometta tai mikrobiologista vauriota, koska tarkastukset tehdään pääasiassa aistinvaraisesti rakenteita rikkomatta, Syrjänen muistuttaa.\nKuntotarkastukseen on saatettu kirjata riskejä, kuten esimerkiksi alapohjan tuuletusluukkujen tukkiminen, mutta asunnon ostajan täytyy tietää, että se on huono asia, koska näin alapohjan kuntoa ei päästä tarkastamaan. Kuntotarkastusraportti kannattaakin käydä läpi asiantuntijan kanssa, jotta varmasti ymmärtää, mitä siihen kirjatut riskit tarkoittavat.\nTiedottaja Maarit Rautio, p. (09) 473 351, 040 549 1003\nRakennustekninen asiantuntija Tuula Syrjänen, p (09) 4733 5421, 0400 824 172


Virossa kiistellään nyt vapaudenpatsaasta - MTVuutiset.fi\nVirossa kiistellään nyt vapaudenpatsaasta\nJulkaistu 21.08.2007 14:18 (Päivitetty 22.08.2007 09:53 )\nAsiantuntijat pitävät suunnittelukilpailun voittanutta teosta vanhanaikaisena.\nVirossa on taas virinnyt patsaskiista. Tällä kertaa kyse on Viron vapaussodan muistomerkistä, jonka suunnittelukilpailun voittanut Libertas-ehdotus ei ole kaikille mieleen.\nPostimees-lehden haastattelemat asiantuntijat ryöpyttävät ennen muuta patsaan vanhanaikaista muotokieltä, joka esimerkiksi arkkitehtuurin tutkija Krista Kodresin mielestä edustaa pikemmin 1930-luvun kuin 2000-luvun ajattelua.\nMonumentin keskiössä on 28-metrisen dolomiittipylvään päähän pystytetty kulmikas vapaudenristi, jonka keskelle on kuvattu Viron kartta. Suunnittelukisan voittaja julkistettiin viime viikolla, mutta ehdotuksen tekijää ei vielä ole paljastettu.\nViron vuosina 1918-20 käymän vapaussodan muistomerkki aiotaan pystyttää aivan Tallinnan keskustaan, Vapauden aukion Toompeanmäen puoleiselle laidalle.\nViron hallituksen on määrä ottaa kantaa patsasehdotukseen vielä elokuun aikana. Pääministeri Andrus Ansip on sanonut pitävänsä tärkeänä, että monumentti on valmiina ensi vuoden marraskuun 28. päivänä, jolloin vapaussodan alkamisesta on kulunut 90 vuotta.\nVapaussodan muistomerkkiä suunniteltiin Tallinnaan jo 1920-luvulla. Vuosien varrella siitä on järjestetty useita suunnittelukilpailuja, mutta kaikille kelpaavaa esitystä ei ole löytynyt. Viimeksi Tallinnan kaupungin vuosina 2001-2002 järjestämän patsaskilpailun voittotyö jätettiin toteuttamatta kovan julkisen vastustuksen vuoksi.


Kirja vieköön!: Nippernaati #2 - 2/2 - Runot #runosunnuntai\nToisessa postauksessa Dave Lindholm - Sanat.\nTänään Nippernaati #2:n neljä virolaista runoilijaa\nTämän Nippernaatin runoilijakattaus taisi viedä minua hiukan mukavuusalueeni ulkopuolelle: kaksi rämäpäistä punkkaria, yksi intelligentti ja yksi nostalgisti - jos näin voi sanoa. Antologian puitteet tietysti rajoittivat myös: esimerkit olivat hyvin lyhyitä välähdyksiä näiden runoilijoiden tyylistä. Niinhän siinä kävi, että ainoastaan Aareleid puhutteli, muut jäivät etäisiksi. Tämä bloggauksenikin jäi surkean tyngäksi - ihan nolottaa. Siksipä kehotan lukijaa kurkkaamaan Viro-instituutin sivulle, sillä tekstit ovat siellä luettavissa ja sieltä löytyy myös enemmän kunkin runoilijan luonnehdintaa.\nKai Aareleid ***\nAiemmin lukemani Aareleidin ihastuttavat pienet tarinat veivät sydämeni - niistä kirjoitin täällä. Kolmen esimerkkirunon valossa häntä puhuttelevat runoissaankin muistot ja elämän vääjäämätön kulku. Aareleidilta ilmestyy suomeksi jotain ensi syksynä ja hän myös esiintyy Lahden Runomartonilla kesäkuussa.\ns. 1988, koreografi, tanssija, tunnustuksellisuus / suomentanut Tuula Irene Friman\nGrigorjeva vaikuttaa kapinoivalta ja rääväsuiseltakin punkkaritytöltä, ja hän onkin hämmentänyt Viron kirjallisuuskenttää railakkaalla runoudellaan ja sovinaisuuksien haastamisellaan. Venäläiset sukujuuret askarruttavat myös Grigorjevaa: Sveta > Svea > Sveta. Viro-instituutin sivuilla on esimerkkejä myös melkoisen rajuista runoista, käy lukemassa!\nSYNNYIN VUONNA 1988\nei en puhu viroa aksentilla\nkun jätän nimeni kertomatta\nei en puhu venäjääkään aksentilla\netenkään silloin kun jätän kertomatta virolaisen äitini nimen\nlue tämä runo\nilman minun nimeäni\nja sano vielä\nettä puhun aksentilla\nminä en halua pseudonyymiä\nBoheemius, absurdius, punkhenkisyys, lavarunous / suomentanut Hannu Oittinen\nTätä punkhenkistä irrottelijaa pitäisi ehdottomasti kuunnella livenä! Poetry Slam -tyyppisessä tilaisuudessa kapakkaympäristössä hän on taatusti vedossa. Esimerkkirunot olivat hyvin lyhyitä heittoja, en osaa sanoa onko se hänen tavaramerkkinsä yleensäkin. Runoissa kuuluu elämän monotonisuus ja riettaasti krapulan ylistys.\nTuuli hellii kielevästi kyrvänvartta.\nOi riittäisipä sillä vielä puheenpartta.\nOikeastaan jokaisella krapulalla on luonteensa,\nsyntyhistoriansa ja kehityksensä.\nhauras ja katkeileva\ns. 1986, näytelmät, näyttelijä, haikeus, kaipuu, elämän absurdius, suomentanut Heidi Iivari\nRiismaa on pohtiva, elegantti ja intelligentti. Pitkä runo Kaarel E. kertoo poliittisista syistä maanpakoon lähteneen perheenisän koskettavan tarinan. Pelko ajoi pois, sillä hänen isänsä oli Omakaitsessa ja ampunut jonkun kommunistinkin. Elämä kului - erossa vaimo Liviasta ja pojasta:\nKai Aareleid, Sveta Grigorjeva, Marko Mägi & Kaur Riismaa\nTunnisteet: #runosunnuntai, kai aareleid, kaur riismaa, marko mägi, mies, nainen, nippernaati, runot, sanna immanen, sveta grigorjeva, viro, viro-instituutti\nOmppu Martin/ Reader, why did I marry him? 08 huhtikuuta\nMulla on nyt jonkunlainen runojumi. Mikään ei oikein iske. Luin just Kaldmaan Rakkauden aakkoset, mutta en siitäkään oikein innostunut. Tai sit on vaan niin, että ei ole osunut sellasta huippua kokoelmaa kohdalla, kun mitä oli vaikka Tuulisolmut, josta viimeksi innostuin.\nKyllä se siitä hellittää Omppu. Ei millään voi kaikki puhutella, vähän samaa vikaa täällä... Ei oikein mikään romaanikaan ole innostanut... Elämää.


Saanko esitellä: Designtarinoita-podcast - Modernisti kodikas\nSaanko esitellä: Designtarinoita-podcast\nby Kerttu 24 toukokuun, 2017\nRakkaat lukijat ja toivottavasti pian saan sanoa myös kuulijat. Toivotan teidän lämpimästi tervetulleeksi Designtarinoiden pariin. Tämä podcast-sarja on tarkoitettu sinulle, joka rakastat kotia, sisustamista ja kauniita valokuvia. Pinnan sijaan tavoitteeni on viedä sinut blogien, Pinterestin, sisustuslehtien ja mainoskuvien taakse ja avata, millaisia tyyppejä, työtä ja tarinoita siellä on.\nOlen saanut vieraakseni Suomen ykkösnimiä, upeita ammattilaisia, joista jokainen tuottaa visuaalista iloa ympärilleen suunnittelemalla, stailaamalla, valokuvaamalla, konsultoimalla, johtamalla, inspiroimalla tai luomalla trendejä. Heitä yhdistää sisustaminen ja se kulkeekin punaisena lankana jaksosta toiseen.\nRiikka Kantinkoski, Weekday carnival-blogi, valokuvaaja, stailaaja, kirjailija.\nLiisa Rintaniemi, Lisbet e-blogi\nAnnaleena Hämäläinen, Huonekaluliike Hakolan luova johtaja\nSuvi Melender-Lågland, Valkoinen Harmaja-blogi\nMaija Lukkari-Nyman, Maijan Maailma-verkkojulkaisu, sisustussuunnittelija, juristi\nSusanna Vento, Varpunen-blogi, sisustussuunnittelija ja -stailaaja, kirjailija\nTuija Talvitie, sisustussuunnittelija, bloggaaja, kirjailija\nHeidi Jaara, Balmuir toimitusjohtaja\nAlexa Aavarinne, Alexa Dagmar-bloggaaja, sisustuskauppa Zarron myymäläpäällikkö\nMuutama nimi varmistuu vielä lähiaikoina. Lisäksi on tulossa ”sisustushullut tavikset”-jakso, jossa Pia Kanninen ja Mirka Keski-Rekilä kertovat, millaista elämä on, kun sisustaminen on intohimoinen harrastus.\nKiitos jo tässä vaiheessa kaikille vierailleni ja Wecastille, olen iloinen saadessani aloittaa tämän matkan teidän kanssanne. Designtarinoiden alkua odotellessa suosittelen kuuntelemaan Wecastin muuta tarjontaa, esimerkiksi Ihania Ipanoita, Valeäidin nauhoituksia tai Tyyliniekan sisäpiiriä.\nTervetuloa mukaan Designtarinoita by Modernisti kodikas – Facebook-sivulle, niin pysyt kartalla aikatauluista, mahdollista muutoksista sekä kaikesta inspiroivasta, joka liittyy aiheeseen.\nOlisi kiva kuulla, mitä ajatuksia Designtarinoita-podcast ja vieraat sinussa herättävät? Kenen jaksoa odotat eniten?\nDesigntarinoita-podcastin ilmeen loihti Jutta Karihtala.\nKiitos kasvokuvista kuuluu vierailleni!\nJuhli saavutuksiasi enemmän\nMaru 24 toukokuun, 2017 - 8:31 am\nTosi mielenkiintoisi tyyppejä olet valinnut mukaan – juuri oikeat ihmiset kertomaan designtarinoita!\nKerttu / Modernisti Kodikas 24 toukokuun, 2017 - 7:53 pm\nKiitos Maru! Kiva, että tykkäät vierasvalinnoista, näillä tyypeillä on varmasti niin paljon hyviä tarinoita kerrottavana 🙂\nMuuttuva kotini Päivi S 24 toukokuun, 2017 - 11:46 am\nHuippu tiimin olet saanut ja paljon tuttuja kasvoja. Mielenkiinnolla odotan tätä ja hienoa tämmöinen juttu eli iso peukku täältä 🙂\nKerttu / Modernisti Kodikas 24 toukokuun, 2017 - 8:24 pm\nKiitos Päivi! Lomien jälkeen sitten julkaistaan eka jakso 🙂


5 askelta, joilla pääset yli epävarmuudesta parisuhdettasi kohtaan — Mielen Ihmeet\nEtusivu » Hyvinvointi » 5 askelta, joilla pääset yli epävarmuudesta parisuhdettasi kohtaan\n5 askelta, joilla pääset yli epävarmuudesta parisuhdettasi kohtaan\nRomanttiseen parisuhteeseen ryhtyessä on helppo tuntea itsensä henkisesti haavoittuvaiseksi, erityisesti mikäli on aiemmin elämässään joutunut kokemaan tilanteita, jotka johtivat henkiseen haavoittumiseen ja joista jäi paha maku suuhun pitkäksi aikaa.\nSellaiset kysymykset kuten “Tulenko minä taas kerran torjutuksi?” tai “Teenkö kohta vahingossa jotain sellaista, joka häiritsee häntä?” ovat varsin yleisiä silloin kun sinulla ei vielä ole kovin paljoa kokemusta tai kun aiemmat kokemuksesi ovat olleet negatiivisia.\nOngelmien kaiveleminen kun niitä ei oikeasti edes ole olemassa\nYleisesti ottaen luomme tahallisesti ylimääräisiä vaikeuksia ja esteitä tilanteissa, joissa tunnemme olomme epävarmaksi minkä tahansa tyyppisessä suhteessa tai kun kohtaamme erilaisia tilanteita. Tämä johtuu siitä, että näemme ongelmia silloinkin kun niitä ei oikeasti ole edes olemassa. Ja tämä on kuin perässä hiipivä painajainen, koska se saa epävarmuuden vain kasvamaan entisestään ja tilanteen pahenemaan pahenemistaan. Mielikuvituksesi alkaa käymään ylikierroksilla, eikä siitä koskaan seuraa mitään hyvää.\nKun tunnemme itsemme epävarmaksi, etsimme väkisinkin merkkejä siitä, että asiat menevät huonosti ja yritämme kaivella kaikki pienimmätkin turhat yksityiskohdat esille. Ja lienee sanomattakin selvää, että silloin niitä varmasti tulee löytymään.\nKuinka lakata tuntemasta epävarmuutta parisuhteessasi\nMitä voimme tehdä päästäksemme yli näistä epävarmuuden tuntemuksista, jotta voisimme alkaa elää onnellisesti kumppanimme rinnalla ilman, että koemme tarvetta pilata kaiken mihinkään perustamattomilla väitteillä? No, katsotaanpa.\n1. Älä anna mielikuvituksesi hämmentää todellisuutta\nItsensä rankaiseminen ja negatiiviset muistot menneisyydestä saattavat tehdä mielelle tepposet ja vaikuttaa meihin hyvinkin ikävillä tavoilla. Kun pyörittelemme mielessämme jatkuvasti ajatuksia asioista, jotka tapahtuivat ja jotka voisivat tapahtua, voimme päätyä siihen pisteeseen, että tunnemme itsemme hämmentyneiksi sen suhteen, mitä oikeastaan on meneillään. Taipumuksemme kuvitella, mitä tapahtuisi jos tekisimme kaiken uudelleen tai jos asiat olisivat näin tai noin, on äärimmäisen hämmentävää.\nHyvin usein on kuitenkin niin, että epävarmuus perustuu siihen, mitä voisi mahdollisesti tapahtua; ei henkilökohtaisiin kokemuksiin pohjautuen vaan perustuen toisten ihmisten kokemuksiin, joita olemme seuranneet sivusta. Toisinaan taustalla on myös saamamme kasvatus, joka on opettanut meille paljon siitä, miltä loistavan parisuhteen ”pitäisi” näyttää ja millaisia asioita sen eri vaiheissa tulisi tapahtua. Nämä ovat pelkkiä yleistyksiä, jotka perustuvat toisten ihmisten kokemuksiin, eikä niillä pitäisi olla sijaa meidän ajatuksissamme ja mielipiteissämme.\nSeuraavan kerran kun tunnet olosi epävarmaksi, kysy itseltäsi, onko jotain todella tapahtunut vai oletko vain kuvitellut tai keksinyt sen. Sinun täytyy olla kykenevä erottamaan tunteesi ja ajatuksesi ja pitämään nykyisen parisuhteesi erillään aiemmista kokemuksistasi ja kaikesta siitä, mitä tiedät sosiaalisista ja kulttuuriin liittyvistä stereotypioista.\n2. Älä lankea olettamusten ansaan\nParisuhteet eivät aina ole sellaisia kuin odotat niiden olevan. Mutta mikäli lankeat olettamusten ansaan ja ajattelet, että asioiden pitäisi olla tietyllä tavalla, tulee se kasvattamaan epävarmuuden tunnettasi kun jokin asia ei onnistukaan odotetulla tavalla.\nKun asiat eivät mene siten kuin uskot että niiden pitäisi mennä, menetät kykysi hallita tilannetta. Et pysty rehellisesti suodattamaan sitä, mitä näet, ja alat vähitellen päästämään mielikuvituksesi valloilleen.\nSinun täytyy ottaa rennosti kohdatessasi epävarmuutta, yritä olla kontrolloimatta aivan kaikkea ja anna itsellesi mahdollisuus oppia tutustumaan suhteen toiseen osapuoleen sekä samalla myös itseesi tässä uudessa parisuhteessa. Lakkaa kuvittelemasta ja asettamasta määritelmiä hyvälle parisuhteelle. Lopeta kuvitelmistasi kiinni pitäminen ja ala elää elämääsi täysillä, täysin rinnoin siitä nauttien.\n3. Anna kumppanillesi tilaa hengittää\nSinulla ei ole mitään oikeutta pyytää toista ihmistä olemaan enemmän toivomasi kaltainen tai toimia parisuhteessa pelkästään sinun asettamiesi sääntöjen pohjalta. Luottamus ja kunnioitus ansaitaan pikku hiljaa, ja näin on myös rakkauden laita. Se, että olet löytänyt sellaisen kumppanin joka tuntuu sinulle juuri sopivalta, ei tarkoita sitä, että kaikki on jo sanottu ja tehty ja että kortit on jo jaettu pöytään.\nParisuhteen tulee saada kasvaa täyteen mittaansa omaa tahtiaan. Sen pitäisi olla kuin hetki sitten maahan istutettu siemen, joka tarvitsee ympärilleen tarpeeksi möyheää, pehmeää multaa, jotta se saisi tarvitsemansa määrän vettä ja happea kasvaakseen. Mikäli puserrat sen liian tiukasti maahan, ei se tuskin siitä kuole, mutta silloin se ei myöskään saa tilaisuutta puhjeta kukkaan.\n4. Lakkaa ”lukemasta hänen ajatuksiaan”\nTämä on ongelma, joka esiintyy aika ajoin niin ihmissuhteissa yleisesti kuin romanttisissa parisuhteissakin. Me haluamme uskoa tietävämme, mitä kumppanin mielessä liikkuu ja käyttäydymme sen mukaisesti. Mutta koska emme edes vaivaudu kysymään asiaa tarkemmin, tai jos kysymmekin, alamme käyttäytymään uhittelevasti. Käyttäydymme kuin olettamuksemme olisi tosi, ilman sen tarkemmin asiaa selvittämättä.\nJälleen kerran, kaikki on vain mielikuvituksemme tuotosta.\n5. Lakkaa vertailemasta parisuhdettasi toisiin\nKaikki tuntemasi epävarmuus kumpuaa aiemmista kokemuksistasi ja stereotypisoiduista ideoista, jotka perustuvat siihen, miten asioiden pitäisi olla.\nMutta sinun täytyy vapauttaa itsesi kaikista näistä kahleista ja alkaa antaa uudelle parisuhteellesi mahdollisuus kasvaa ja olla vapaa. Mikäli et suostu lopullisesti hylkäämään menneisyyttäsi, ei sinulla ole myöskään silloin kunnollista tulevaisuutta.\nJos parisuhteesi on tarkoitettu kestämään, vain aika voi sen kertoa. Lakkaa siis käyttäytymästä ikään kuin maailma loppuisi, jos et onnistu valitsemaan oikeaa kumppania rinnallesi ja ala elämään elämääsi täysillä.


Godfather PS2 | Konsolinet\nGodfather on gangsterielokuvaklassikkoon perustuva toimintapeli, jossa tehtävänäsi on luoda Corleonen perheen rikosimperiumi.\nGodfather, 19,00 €\nGodfather (käytetty), 8,00 €\nValitse malli Godfather Godfather (käytetty)\nTervetuloa Kummisedän Maailmaan. Tarinankerrontaa parhaimmillaan. Elävä, hengittävä New York City (1944 – 1955). Kaupunki muuttuu – ajan myötä, vuodenaikojen ja pelaajan toiminnan mukaan. Elokuvaan perustuvat tehtävät opettavat ja kuljettavat pelaajaa ylös perheen arvohierarkiassa kohti Kummisedän asemaa. Pelaajan tulee käyttää hyväkseen uskollisuutta ja pelkoa ansaitakseen kunnioitusta. Jokainen hahmo ja tilanne pelissä reagoi pelaajan toimiin. Peli perustuu johdonmukaisuuteen – ei sattumaan. Elokuvasta tutut Marlon Brando, James Caan, Robert Duvall ja 20 muuta avainnäyttelijää ovat lainanneet äänensä peliin.


Ei hätäpäivää, kun muistat 112 - Kuumaa kamaaKuumaa kamaa\n112-päivä on virallisesti 11. helmikuuta, mutta kampanja kestää koko viikon kuusi. Vuoden 2017 kampanjassa pääkohderyhmänä ovat perheelliset. Viikon aikana kuka tahansa – yksityishenkilö, harrasteporukka tai järjestö – voi järjestää 112-päivän tapahtuman omalla paikkakunnallaan ja kertoa turvallisuusasioista. Lähimmän tapahtuman voi etsiä kampanjasivuilta.\nTurun 112-päivän tapahtumaa vietetään 11.2.2017\nTurun hätäkeskusalueen päätapahtuma sijoittuu Turkuun Yliopistonkadun ja Kristiinankadun kävelykatuosuuksille. Lauantaina 11.2.2017 klo 10.00–14.00 välisenä aikana katu täyttyy hälytysajoneuvoista, toriteltoista ja iloisesta puheensorinasta. Ilmainen tapahtuma sopii aivan kaikille vauvasta vaariin.\nTurun 112-päivän viime vuoden tapahtuman tunnelmia yläilmoista käsin. Kuva: Merita Laine.\nTurun tapahtumassa mukana ovat ainakin Turun hätäkeskus, Varsinais-Suomen pelastuslaitos, RVL/LL Merivartiosto, Sosiaalitoimi, Aivoliitto, SPR, Länsi-Suomen Pelastusalan Liitto ry, Vapaaehtoinen pelastuspalvelu, Turun Meripelastusyhdistys, Varsinais-Suomen Sydänpiiri ry, Liikenneturva, Varsinais-Suomen Muistiyhdistys ry, Sosiaalitoimen vanhuspalvelut, Turun palveluskoiraharrastajat / pelastuskoirat, Varsinais-Suomen pelastuskoirat, Turun kaupunkilähetys sekä Kaarinan ja Maarian vapaaehtoiset palokunnat.\nLue lisää Turun 112-päivän tapahtumasta Turun tapahtumakalenterista\nTurun 112-päivän tapahtumassa näkee paljon erilaisia hälytysajoneuvoja, pääsee tutustumaan kalustoon sekä miehistöön. Alueella on turvallisuusruletti, tuttu peli, jossa on luvassa mukavia pikku palkintoja oikein vastanneille. Ilmakaariteltassa on koko perheelle sopiva 112-nukketeatteriesitys ja useita esityksiä päivän aikana. Ryhmille on varattavissa ensiapukoulutus- ja alkusammutusharjoitusaikoja. Lisäksi tapahtumassa pääsee tapaamaan pelastuskoiria, saamaan tietoa sairauskohtausten tunnistamisesta ja tutustumaan ystävätoimintaan. Senioreille on tarjolla esimerkiksi muistineuvontaa, menovinkkejä ja maksuttomien neuvontavideoiden esittelyä. Jos nälkä ja tai jano yllättää kesken päivän, voi aina poiketa ostamaan grillimakkaraa ja kahvia.\nTurvallisuusruletissa on yleensä pitkä jono asiakkaita. Odotus palkitaan mukavilla pikku palkinnoilla, kun vastaa oikein ruletin arpomaan kysymykseen. Kuva: Merita Laine.\nVaraa ryhmällesi ensiapukoulutus- ja alkusammutusharjoitusaika verkosta\nViime vuoden Turun tapahtumassa kokeiltiin ensimmäisen kerran Lyyti-palvelun avulla yksilöllisien harjoitusaikojen varausmahdollisuutta. Nuorten ja aikuisten koulu- sekä opiskeluryhmät ottivat tarjouksen hanakasti vastaan. Ryhmät saivat varata itselleen oman yksityisen harjoitusajan SPR:n toimipisteelle, jossa he pääsivät opettelemaan ikätasolleen sopivassa muodossa ensiapua. Nyt tulevassa 112-päivän Turun tapahtumassa ajatus otetaan laajemmin esimerkiksi eri harrastusseurojen käyttöön. Ryhmät voivat varata SPR:n auttajakursseja eli ensiavun pikakoulutuksia sekä myös alkusammutuskoulutuspisteeltä oman harjoitusajan, ihan ilmaiseksi vielä.\nVaraa ryhmän aika verkosta:\nEdellisen vuoden alkusammutuskoulutuksen tunnelmia. Kuva: Merita Laine.\nTurun 112-päivän tapahtuman historiaa\nTurun 112-päivän juuret johtavat kauas aikaan, jolloin nykymuotoista hätäkeskusta ei edes ollut. Elettiin 90-luvun loppupuolta, jolloin hätäkeskukset olivat aluehälytyskeskuksia ja kokeiluhätäkeskuksena toimi Salon seudun hätäkeskus. Nuo hälytyskeskukset yhdistyivät Varsinais-Suomen hätäkeskukseksi Turkuun tammikuun 2005 aikana ja nimi muuttui nykyiseksi Turun hätäkeskukseksi viimeisimmän organisaatiomuutoksen myötä. 112-päivän Turun tapahtuma on vaihtanut välillä paikkaa Turun torilta Hansan kautta nykyiseksi kävelykatutapahtumaksi.\nNäkymä 3.6.2004 Varsinais-Suomen pelastuslaitoksen kanssa samalla tontilla sijaitsevan hätäkeskuksen rakennustyömaalta. Kuva: Turun hätäkeskuksen kuva-arkisto.\nBlogissamme vilahtelee vierailevia blogikirjoittajia, joista tällä kertaa on vuorossa Turun hätäkeskuksessa työskentelevä Merita Laine.\n”Pitkän uran vaatetusalalla tehtyäni siirryin vuoden 2010 toukokuussa hätäkeskuspäivystäjäkoulutuksen käytyäni Varsinais-Suomen hätäkeskuksen palvelukseen päivystäjäksi. Tänä päivänä työskentelen samassa paikassa, nimi on vain vaihtunut Turun hätäkeskukseksi. Päivystystyön lisäksi teen tällä hetkellä tulevan hätäkeskustietojärjestelmän Erican syöttötyötä.\nYli 20 vuotta sitten aloitin harrastuksen sopimuspalokunnassa ensin hälytysosaston riveissä, sittemmin nuorisotyön puitteissa sekä hallinnollisissa vastuutehtävissä toimien. Tulevan kesän helmi tulee olemaan osallistuminen kansainvälisen palo- ja pelastusalan järjestön CTIF:n palokuntakilpailuun Itävallan Villachissa, jonne hain vapaaehtoistyöntekijäksi. Oman palokunnan nuoriso-osasto ansaitsi sinne Suomen edustuspaikan voittamalla viime kesän karsintakilpailut. Itävallassa tulee olemaan reilu 130 henkeä Suomesta kilpailemassa ja järjestelytehtävissä. Kilpailun kokonaisvahvuuden odotetaan nousevan 5000 henkilöön, yleisön kera kilpailupäivinä tuplaantuen.\nToimittajan työ oli joskus haaveammattini. Useamman kerran vuodessa huomaan kirjoittavani juttuja lehtiin, tekeväni taittotyötä tai ottavani valokuvia, pääasiassa vapaaehtoistyön tiimoilta. Maastossa sauvakävelemisestä pidän kovasti sekä vesijuoksusta. Perisuomalaisesti saunon melkein joka päivä, sauna on mielestäni paras rentoutumispaikka mitä voi olla.”\nKategoria(t): vieraileva kirjoittaja. Avainsanat(t): 112, 112-päivä, turvallisuusviestintä, Viranomaisyhteistyö, yhteistyö. Kirjoittaja: vspelastus. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.


T:mi Ahvonen-Ikola - liput - Ravintola Vispilä, Forssa - 17.2.2018 - Tiketti\nLa 17.2.2018 / Ravintola Vispilä / Forssa\nTervetuloa SointiKlubille viettämään hauskaa iltaa Niko Ahvosen ja Antti Ikolan seuraan! Boogie duo soittaa joutuisan kavalkadin 40-luvun rock and rollia, garage-jatsia sekä muutamia muunnelmia duolle Niko Ahvosen omasta ohjelmistosta.\nAhvonen-Ikola on sattuman kautta syntynyt ensemble, sattumaa ei kuitenkaan ole se, että jo noin 10 vuoden ajan he ovat saaneet viihdyttää ihmisiä mitä erilaisimmissa tilaisuuksissa; yleisön yllättynyt ja iloinen palaute on aina saanut heidät tarttumaan jokaiseen keikkaan! Olohuone, keilailuhalli, rock-klubi, laiva, sama se. Kyllä sujuu!!\nNiko Ahvonen tunnetaan parhaiten suomenkielisen soul-musiikin esittäjänä, Antti Ikola on tehnyt mittavaa uraa huippuorkesterien kosketinsoittajana ja levytuottajana.


Hyvä johtajuus pohjautuu vuorovaikutustaitoihin | MIF Oy\nKirjoitettu 8.10.2016 24.1.2017 Kirjoittaja Adèle Couavoux\nHyvillä esimiestaidoilla on tutkitusti suora yhteys henkilöstön työssä suoriutumiseen. Kuljetus- ja logistiikka-alalla harva esimies on kuitenkaan koulutuksessaan erikoistunut johtamiseen, siksi vuorovaikutustaitoja kehitetään yhä useammin täydennyskoulutuksessa.\nPsykologi, työnohjaaja ja tietokirjailija Juha Arikoski Johtamistaidon opistosta (Management Institute of Finland MIF Oy) uskoo, että organisaatiot pystyvät kirimään merkittävää kilpailuetua kiinnittämällä esimiestaitoihin huomiota.\n“Hyvällä ja linjakkaalla johtamisella on vahva yhteys organisaation tuottavuuden kehittämiseen. Täytyy kuitenkin osata johtaa oikein”, hän kuvailee.\nArikosken mukaan avain hyvään johtajuuteen löytyy onnistuneesta vuorovaikutuksesta. Hyvä esimies pystyy viestimään asioista selkeästi sekä nostamaan erilaisten ihmisten parhaat puolet esiin.\nVuorovaikutustaitoja kannattaa kehittää\nErilaisten ihmisten johtaminen onkin yksi nykypäivän suurimpia haasteita. Monessa työpaikassa työntekijöitä on eri ikäryhmistä, kulttuureista ja erilaisilla koulutustaustoilla. Ihmisten erilaisuuksien hyödyntäminen on vahva pohja pärjäämiselle. Lisäksi on yksilöllisiä luonne- ja ambitioeroja. Jos esimies soveltaa kaikkiin alaisiin samoja menetelmiä, johtaa se tasapäistämiseen. Tällöin johtaminen ei kannusta huippuyksilöitä saati kehitä alisuoriutujia, eikä organisaatio pääse täyteen loistoonsa.\nOpetellessa tunnistamaan muiden vahvuuksia, on esimiesten tärkein työkalu usein oma itsetuntemus.\n“Useat ehkä toivovat ja jopa luulevat toimivansa Minä Oy AB:ssä, jossa ei tarvitse vuorokuunnella kenenkään kanssa. Kuitenkin jo pelkästään sen ymmärtäminen, etteivät kaikki ole kanssasi samanlaisia, tekee työskentelystä tehokkaampaa ja usein myös mieluisampaa. Ihmiset oppivat hyödyntämään toistensa erilaisuutta,“ Arikoski toteaa.\nKokemattoman johtajan tunnistaa muun muassa siitä, että liikaa yritetään tehdä yksin. Hyvä esimies delegoi tiimilleen tehtäviä niin, että johdettavat oppivat kantamaan sopivasti vastuuta – sopivasti ylitse oman tehtävänkuvan.\n“Tärkeää on näyttää itse esimerkkiä. Esimiehen ei pidä tehdä kaikkea itse, vaan hajauttaa vastuuta. Tämä on jaettua johtajuutta, joka muokkaa työyhteisöstä moniosaavan ja ketterän”, Arikoski painottaa.\nTäydennyskoulutus esimiesten apuna\nKuljetus- ja logistiikka-ala on miesvaltainen, ja monella tekninen koulutustausta. Perinteisesti insinöörimiehet ovat suhtautuneet vuorovaikutustaitoihin kuin humpuukiin. Asetelma on Arikosken mukaan onneksi muuttunut.\n“Nykyään kuulen usein teknisillä aloilla toimivien esimiesten harmittelevan, miten vähän heidän ammattikoulutuksessaan käsiteltiin ihmisten tai toimintatapojen johtamista”, Arikoski kuvailee.\nHänen mukaansa on yleistä, että logistiikka-alan esimieheksi edetään ilman, että johtamista olisi tullut päivääkään opiskeltua. Tämä ymmärretään nykyään haasteeksi, johon ketterimmät organisaatiot hakevat aktiivisesti ratkaisua.\n“Täydennyskoulutus on paras tapa varmistua siitä, että esimiehillä on tarvittava osaaminen ihmisten tehokkaaseen johtamiseen”, Arikoski vinkkaa.\nKouluttamalla organisaation johto ja toimihenkilöt oikeat toimintatavat juurtuvat helpommin työyhteisöön. Tosin, jos työkulttuuriin halutaan nopeasti muutos, on tärkeää valmentaa pelkän johdon sijaan koko työyhteisöä, mielellään yhtäaikaisesti.\n“Nyt tarvitaan uudenlaista ja inhimillisempää johtamiskulttuuria: vastaamisen sijaan kysymyksiä, rakenteiden sijaan suhteita ja reaktioiden sijaan reflektointia”, Arikoski summaa.\nHaastattelijana ja kirjoittajana Adèle Couavoux ja haastateltavana Juha Arikoski.\nEsimiestaidot käyttöön >>\nMatkalla huippuesimieheksi – syvennä esimiestaitojasi >>\nArkisto Valitse kuukausi syyskuu 2017 (3) elokuu 2017 (3) kesäkuu 2017 (10) toukokuu 2017 (3) huhtikuu 2017 (1) maaliskuu 2017 (6) helmikuu 2017 (3) tammikuu 2017 (6) joulukuu 2016 (1) marraskuu 2016 (33) lokakuu 2016 (32) syyskuu 2016 (15) elokuu 2016 (6) heinäkuu 2016 (4) kesäkuu 2016 (3) toukokuu 2016 (8) huhtikuu 2016 (5) maaliskuu 2016 (8) helmikuu 2016 (5) tammikuu 2016 (3) joulukuu 2015 (2) marraskuu 2015 (2) lokakuu 2015 (2) syyskuu 2015 (5) elokuu 2015 (8) heinäkuu 2015 (1) kesäkuu 2015 (7) toukokuu 2015 (7) huhtikuu 2015 (3) maaliskuu 2015 (6) helmikuu 2015 (9) tammikuu 2015 (4) joulukuu 2014 (3) lokakuu 2014 (4) syyskuu 2014 (8) elokuu 2014 (1) kesäkuu 2014 (5) toukokuu 2014 (6) huhtikuu 2014 (8) maaliskuu 2014 (6) helmikuu 2014 (4) joulukuu 2013 (1) marraskuu 2013 (1) lokakuu 2013 (2) syyskuu 2013 (1)\nKategoriat Valitse kategoria Blogi (234) Case (3) Henkilöstötyö (15) Johtaminen ja esimiestyö (13) Kansainvälisyys (17) Myynti ja markkinointi (4) Näyttötutkinnot (3) Referenssi (21) Sote (8) Tutkimus (1) Uncategorized @fi (3) Viestintä (13)


Juoksu - Jukka Tujula\nJukka Tujulan sivusto: Juoksu\n"Saattaa tässä olla jotain hullua. Ryyppäämisessäkin on." Lasse Virén\nAloitin syksyllä 2002 säännöllisen lenkkeilyn. Aikaisemmin vuodelta 1975 alkunsa saanut polvivamma ja alkuvuodesta 2001 vaivannut krooninen akillesjänteen tulehdus olivat vakuuttaneet minut siitä, että en koskaan voisi juosta säännöllisiä lenkkejä. Kaverini Harri Hedgren ja Pertti Vakkuri, molemmat reilusti alle kolmen tunnin maratoonareita, saivat minut kuitenkin aloittamaan varovaisen harjoittelun. Samalla aloitin perehtymisen juoksuvalmennuksen perusteisiin ja suomalaisten 1900-luvun alkupuolen juoksijoiden harjoitteluun.\nMinulla ei ole kestävyyslaji taustaa, mutta kouluaikana 70-luvulla juoksin Pirkkolassa kuuden kilometrin lenkkejä kerran pari viikossa. Vauhti näillä lenkeillä vaihteli neljästä minuutista neljään ja puoleen kilometriä kohti. Joskus yritin juosta yhdeksän kilometrin lenkkejä, mutta koin ne epämiellyttäviksi, sillä niissä vauhtini tippui viiteen minuuttiin kilometriä kohti. Vauhtileikittelyn ymmärsin tuolloin tarkoittavan harjoitusta, jossa juostaan tasamaat kovaa ja ylämäet täysillä niin, että silmissä mustenee. Puhumattakaan vetoharjoittelusta, joka mielestäni oli sitä että juostaan määrätty matka mahdollisimman monta kertaa täysillä mahdollisimman lyhyellä palautuksella.\nSitten menikin pari vuosikymmentä ilman minkäänlaista kestävyysharjoittelua. Vuonna 2002 aloitin harjoittelun parin tunnin kävelylenkeillä, joissa oli vapauttavia juoksuosuuksia. Jokainen juoksuguru kertoo että lenkillä voi kävellä, mutta sen sisäistäminen ei olisi yksin onnistunut. Hölkkääminen kuuden minuutin kilometrivauhdilla tuli pian ohjelmaan ja muutaman kuukauden jälkeen viidentoista kilometrin lenkki meni jo viiden minuutin vauhdilla.\nEnsimmäisen kilpailuni oli Länsiväyläjuoksu 13.4.2003 ja 16,5 kilometriä taittui aikaan 1.17.28. Kesällä harjoittelin vain pari kertaa viikossa, mutta 19.07.2003 Hämeenlinnassa 30 asteen helteessä onnistuin laahustamaan puolimaratonin läpi aikaan 1.42.03. Ensimmäistä kertaa elämässäni join juoksun aikana, mutta kyllä maalissa silti todella janotti.\nVuoden 2004 alusta aloitin harjoittelun Tukholman maratonille. Harjoituspäiväkirjan mukaan kilometrejä kertyi tammi-toukokuussa 458, joka tekee keskimäärin 22 km viikossa. Tavoite oli huomattavasti kovempi, mutta erilaiset jalkavaivat estivät tavoitteen toteutumisen. Länsiväyläjuoksussa 25.4.2004 aika parani kipeästä polvesta huolimatta selvästi tulokseen 1.11.02 (16,5 km). Kaksi viikkoa ennen maratonia ilmaantunut nivusvaiva ja viimeisellä viikolla iskenyt nuha aiheuttivat sen, että päätin osallistumisesta vasta kilpailua edeltävänä päivänä. Nuha taisi olla allergista, koska se parani laivamatkalla.\nKoska minulla ei ollut aikaisempaa maratonkokemusta jouduin mustaan eli turistien lähtöryhmään. Lähtökarsinassa yritin tunkeutua mahdollisimman eteen, mutta silti lähdön tapahduttua meni kuusi minuuttia ennen kuin ylitin lähtölinjan. Kolmeen kymppiin asti keskinopeus pysyi viiden ja puolen minuutin kilometrivauhdissa, mutta sitten jalat alkoivat mennä niin tönköiksi että vauhti hidastui. Yritin vielä 35 km:n kohdalla vauhdin kiristystä, mutta se johti voimien loppumiseen 39 km:n kohdalla. Sain kuitenkin pidettyä askeleen juoksun puolella maaliin asti, vaikka vauhti oli todella hidasta. Nettoaikani oli 4.03.28.\nTukholman maraton antoi lähinnä kokemusta, sillä olin ensimmäistä kertaa suuressa massajuoksussa ja ensimmäistä kertaa elämässäni juoksin puolimaratonia pitemmän matkan. Pahin virheeni oli kellon käynnistäminen lähtömerkistä, eikä lähtöviivalta. Kahden kilometrin kohdalla väliaikani oli, oman kelloni mukaan, päälle 17 minuuttia ja tunsin että nyt ovat konseptit sekaisin. Lähtökarsinassa olisi pitänyt tunkeutua röyhkeämmin eteenpäin, sillä tuhansien juoksijoiden ohittelu koukkaamalla milloin mistäkin söi voimia. Tankkaus meni kohtalaisen hyvin mutta ei ihan nappiin, sillä runsas pastan syönti hidasti vatsan toimintaa ja ruoka ei tuntunut laskeutuvan normaalisti. Olisi ilmeisesti pitänyt tankata kuitupitoisemmalla ruualla. Nestettä tankkasin neljä litraa laivalla ja kisan aikana join mukillisen vettä tai urheilujuomaa kaikilla muilla paitsi ensimmäisellä ja viimeisellä juottopaikalla. Ensimmäistä en ruuhkassa huomannut, mutta viimeisen väliin jättäminen oli paha virhe. Ilman lämpötila oli noin 20 astetta ja aurinko paistoi ensimmäiset kolme tuntia, joten nestettä olisi voinut nauttia vähän enemmänkin, mutta vatsa ei välttämättä olisi sitä kestänyt. Neljän tunnin päälle painunut loppuaika oli pettymys, mutta olen tyytyväinen että kiersin koko lenkin juosten. Kyseessä piti olla kerran elämässä projekti, mutta koska parannettavaa jäi tosi paljon...\nLänsiväyläjuoksulla 17.4.2005 oli mittaa 18,2 km. Aikaa meni 1.19.29, mutta jälleen ilmaantuneet polvivaivat olivat tällä kertaa jo menossa ohi, joten alamäissäkin saatoin tällä kertaa käyttää molempia jalkoja. Lauantaina 4. kesäkuuta 2005 yritin taas Tukholmassa maratonin hallittua läpivientiä. Tuloksena oli aika 3.44.34. Edellinen syksy meni vammoja parannellessa, mutta tammi-toukokuussa kilometrejä kertyi 610, joka tekee keskimäärin 29 km viikossa. Tuolta pohjalta uskoin kolmen ja puolen tunnin ajan eli viiden minuutin keskimääräisen kilometrivauhdin olevan saavutettavissa.\nMaratonjuoksussahan on tärkeintä, että jalat pelaavat. Sitten tulevat energian riittävyys ja elimistön kunto. Kunto ei ole ongelma, jos juoksee kuten minä niin hitaasti että ei hengästy. Energiakin riitti tällä kertaa maaliin asti. Tankkaus oli muuten samanlainen kuin viimeksi, mutta tällä kertaa varmistin riittävän kuidun saannin runsaalla ruisleivän syönnillä. Edellisen viikonlopun olin vähähiilihydraattisella dieetillä: Kahden päivän aikana söin ainoastaan kilon grillattua porsaan filettä, pari kurkkua ja pussillisen tomaatteja. Ilmeisesti tämä tyhjennys sopi minulle. Muuten siis kaikki oli hyvin kun sääkin oli viileä, mutta se tärkein lenkki eli jalat petti. Puolen välin jälkeen polvivaivat pakottivat pariin pysähdykseen ja toisen kierroksen Vesterbron alamäki pisti jalat niin jumiin, että loppupuolen loivien alamäkien juokseminen oli lähes mahdotonta. Kahden viimeisen kilometrin tasamaaosuuden tulin taas vauhdilla, koska energiahan ei ollut lopussa.\nMistä siis tuli tuo ylimääräinen 14 minuuttia, jonka jäin tavoitteesta? Olin keltaisessa lähtöryhmässä ja alkuhässäkässä menetin noin puolitoista minuuttia. Saman verran vei vanhan polvivaivan hoitaminen venyttämällä ja hieromalla. Loput minuutit tulivat välillä 30 - 40 kilometriä, jonka laahustin kuuden minuutin kilometrivauhtia. Tuon välin olisin voinut yrittää runtata väkisin alle viiden minuutin vauhtia, kuten tein neljänkympin jälkeen. Täysin jumissa olevilla pohkeilla ja reisillä alle viiden minuutin vauhti aiheutti kuitenkin sen verran hengästymistä, että kymppiä en mitenkään olisi jaksanut tuota tahtia. Urheilujuomakin alkoi tuolla välillä sen verran tökkimään, että vauhtia ei tehnyt mieli kiristää. Ei tietenkään ole mikään ihme, jos jalat puutuvat kolmen tunnin jälkeen, kun takana ei ole yhtään yli kaksituntista lenkkiä. Mutta paha on juosta sellaisia, jos polvi ei kestä. Seuraava tavoite onkin polven saaminen kuntoon. Eihän se ole vaivannutkaan kuin vuodesta 1975.\nKeväällä 2006 pääsin taas säännölliseen lenkkeilyyn käsiksi. Tällä kertaa en aikonut maratonille, joten juoksin aikaisempaa lyhyempiä lenkkejä ja maksimissaan kolme kertaa viikossa. Länsiväyläjuoksu 23.4.2006 oli tällä kertaa pituudeltaan 17,4 km ja reitti raskaampi kuin aikaisemmin. Juoksin kisan niin pahassa flunssassa, että henki ei lopussa paljonkaan kulkenut. Aikaani 1.18.49 olen siihen nähden tyytyväinen. Kesällä polvi sitten jumitti niin pahasti, että ei tullut paljoakaan juostua. Syksyllä kävin magneettikuvauksessa ja huhtikuussa 2007 polvesta poistettiin ylimääräistä kalvoa tähystyksessä Jorvin sairaalassa. Kesäkuussa juoksin ensimmäisen lenkin ja syyskuussa polvi taipui jo normaalisti. Loppuvuosi meni kuitenkin vielä polven kuntoutuksen ehdoilla.\nTammikuussa 2008 juoksin jo kolme lenkkiä viikossa (7,5 + 7,5 + 15km). Kevään juoksin ainoastaan 7,5 kilometrin lenkkejä kolmesti viikossa asfaltilla ja pääsinkin mukavaan vauhtiin, kunnes takareisi tulehtui. Länsiväyläjuoksu 27.4.2008 (17,4 km) oli kuitenkin kauden päätavoite ja pitihän se juosta tulehtuneella jalalla: aika 1:18:53. Sitten tulikin viisi viikkoa taukoa ja sen jälkeen pientä juoksentelua kesällä. Mutta kyllä se juoksu tästä vielä jossain vaiheessa lähtee kulkemaan.\nTukholmassa 30.5.2009 tuli taas kerran yritettyä hallittua maratonin juoksemista. Jopa yli 20 km lenkkejä olin juossut, mutta loppukeväästä ei kilometrejä tullut suunniteltua määrää jalkavaivojen vuoksi. Yhteensä kevään aikana tuli juostua 719 km, joka tekee noin 33 km viikossa. Tukholmassa lämpötila oli lähtöpaikalla 25 astetta, josta se vielä nousi juoksun aikana. Ilma ei ollut kuitenkaan tukahduttava, joten lämpö ei tulosta varmaankaan paljoa huonontanut. Juoksu lähti kyllä hyvin, mutta lopussa tuska jalkalihaksissa ja lopulta koko kehossa oli kauhea. Viiden minuutin kilometrejä lähdin juoksemaan, mutta kolmenkympin jälkeen vauhti lähenteli kuutta minuuttia kilometrillä. Kolmekasista lähtien oli todella vaikeaa ja houkutus istahtaa radanvarteen huilaamaan oli kova. Neljänkymmenen kilometrin jälkeen nopeus painui 6.40 minuuttiin kilometriä kohti. Tuli kuitenkin juostua koko matka, vaikka vielä stadionilla meinasin antaa periksi kävelylle. Loppuaika oli 3.52.33. Ainoa joka esti minua oksentamasta maalipaikalle oli kunnioitus historiallista olympiastadionia kohtaan. Kun sitten pääsin istumaan ja nauttimaan virvokkeita olo koheni nopeasti, eivätkä jalatkaan tuntuneet huonoilta kävellessäni laivalle. Olin luvannut, että jos menee kolmeen ja puoleen, niin en juokse puolimaratonia pitempää matkaa enää koskaan. Vielä tässä joutuu yrittämään.\nOlin päättänyt jo ennen maratonia, että pidän kesäkuun taukoa juoksemisesta. Heinäkuun alussa juoksin yhden lenkin, mutta eipä tuntunut kivalta. Työmatkapyöräilyä harrastin kuukauden verran. Elokuun puolivälissä kaveri sitten pisti ilmoittautumisen sisään huhtikuussa juostavalle Hampurin maratonille. Syksyllä ei juoksu kuitenkaan maistunut. Vasta vuoden alusta alkoi varsinainen harjoittelu. Suunnitelma perustui harjoitteluun joka toinen päivä: Kovempi viikko noin 40 km (3 x 7,5 + pitkä 18 - 22) ja kevyempi 30 km (2 x 7,5 + 15). Pari lenkkiä jäi jalkavaivojen takia juoksematta ja muutama pitkä vaihtui peruslenkiksi. Toisaalta muutama vapaapäiväksi osunut peruslenkki piteni. Kaikkiaan juoksin ennen Hampuria vuoden alusta 523 km, joka tekee 33 km viikossa. Runsasluminen talvi haittasi viimeistelyä: Vauhtijuoksua ei kerinnyt ennen maratonia paljoakaan tulla ja lyhyt asfalttiin totuttelu kipeytti jalat. Sitten tulivuorenpurkaus Islannissa sekoitti valmistautumista, kun vielä pari päivää ennen kisaa näytti matka peruuntuvan.\nHampurissa 25.4.2010 lähdin viileässä aamussa epävarmana matkaan. Päätin juosta porukan mukana katselematta kelloa joka kilometritolpalla. Reitti oli tosi tasainen: yhtään nousua en havainnut, mutta jossain kympin tienoilla oli pitka alamäki, jossa hidastin hieman tahtia. Jo 15 km kohdalla polveen alkoi sattumaan ja maaliin pääsy alkoi epäilyttämään. Kolme kertaa pysähdyin venyttelemään ja kerran maastokuselle. Vedellä jäähdyttelin polvea juomapaikoilla. Harmi vain, että sienen olin jättänyt pois. Aurinko lämmitti ja kilpailun kuluessa lämpotila nousi nopeasti. Pelkäsin edellisen vuoden 38 kilometrin jälkeisen helvetin toistuvan ja varovasti holkyttelin eteenpäin. Jossain vaiheessa tajusin olevani matkalla omaan ennätykseeni. 40 km kohdalla huomasin mahdollisuuden 3.40 alitukseen ja kiristin tahtia. Loppuaika oli 3.39.56.\nMaratonin jälkeen jalkapohjien jänteet kipeytyivät ja lenkkeily jäi vähiin. Kuitenkin oli keväällä tullut juostua sen verran, että ajattelin kympin kisan menevän kunnialla läpi. 12.6.2010 osallistuin Forssan Suvi-illassa maantiellä 10 km juoksuun. Sattui vain hiukan hankala sää: kovin myrsky kahdeksaan vuoteen. Tunsin heti alussa, että maratonharjoittelu oli vienyt kyvyn juosta kovaa. Köpöttelin siinä sitten harvassa letkassa ja uskaltauduin viiteen kilometriin mennessä ohittamaan kolme juoksijaa. Vastatuuliosuuksia ei ollut paljon, mutta ne olivat aivan järkyttäviä. Yksin sain painaa jälkimmäisen puoliskon. Risteyksiin oli reitti selvästi merkitty, joten eksyä ei voinut. Jossain seitsemän kilometrin kohdalla nuori kaveri pyyhälsi ohitseni. Loppumatkan odotin takaa kansainvaellusta, mutta ketään ei kuulunut. Loppusuoraa puskin vastatuuleen pää alhaalla ja kylki edellä, jotta en muuttuisi leijaksi. Aika oli 42,52. Maaliin pääsi 744 juoksijaa, joista yli 700 tuli perille minun jälkeeni. Reitti oli nopea alle puoleenväliin. Loppu oli mutkaisia ja mäkisiä pikkuteitä, joista osa soraa.\nOlen kirjoittanut aiheeseen liittyvän artikkelin Kestävyysjuoksijan harjoittelu.


Suklaata ja Kahvia: Kolmen tähden edestä\nLähettänyt suklaasydän / Suklaata ja Kahvia klo 20.40\nHanne 8. elokuuta 2010 klo 20.58\nTäällä katsellaan ja luetaan todella kateellisena ruokaelämystäsi! Oma ruokavalio kun koostuu nopeasta, helposta ja edullisesta jotta pääsee takaisin data entryn pariin, ah kyllä lopputyöläisiä hemmotellaan ;)\nJa ihanaa että päivittelet, blogisi kun on suosikkejani ja aina tietää lukevansa viihdyttäviä ja laadukkaita juttuja kun blogin avaa :)\nEssi 9. elokuuta 2010 klo 9.11\nTämä sun blogisi on aivan mahtava! Sopivasti kaikkea ja ennen kaikkea elämää. :)\nTessa 10. elokuuta 2010 klo 4.57\nlöysin blogisi vasta noin viikko sitten jotenkin siinä yhteydessä kun perustin omaa, kirjoihin keskittyvää blogiani. Osoite on aamuvirkkuyksisarvinen.blogspot.com jos haluat kurkata :)\nJostain syystä minusta on äärimmisen mielenkiintoista lukea aina kaikkia ulkomaille sijoittuvia blogeja! Olet muuten reissannut tosi paljon ja asunut monissa maissa, tiedätkö mistä olet alun perin saanut kimmokkeen tähän? Entä, ymmärsin jostain sinun olleen vaihdossa lukioiaikana Japanissa, minkä järjestön kautta olit? Pidätkö vielä yhteyttä perheeseen?\nTähän postaukseen sitten vielä: Itse olen kerran käynyt todella Gourmee -tason ravintolassa, tosin sillä ei taida olla (vielä) yhtään Michelin tähteä. Kokemus oli kuitenkin aivan unohtumaton, ja mielestäni kannatti ehdottomasti vaikka omin rahoin arvokasta oli. Sanat "ruoka" ja "maku" sai kuitenkin ihan uudet määritelmät :).\nsuklaasydän 10. elokuuta 2010 klo 22.19\nHanne, kiitos tosi paljon suloisesta kommentistasi. Just tuollaiset kommentit saa mut jatkamaan blogin päivittelyä :) Hei onnea lopputyöhön, ei enää kuin kuukausi sulla taida olla aikaa!\nEssi, kiitos :) Elämää ei sen enempää :)\nTessa, kävinkin jo tutustumassa. Hyvältä vaikutti! Täytyy käydä aina välillä vaklailemassa sinulta lukuvinkkejä sit :)\nEn muuten tiedä mistä olen saanut kimmokkeen, oon aina taitanut vain olla liikkuvainen sielu. AFS:n kautta olin Japanissa, ja perheen kanssa en enää ole yhteyksissä. Pitäis varmaan taas alkaa mailailla, jotenkin vaan kiireistä johtuen yhteydenpito kuivui kasaan varmaan n. vuosi sitten. Ihan hyvissä väleissä siis aina ollaan oltu, ei ole vain tullut kirjoiteltua.


Lainat Työttömät: Tehokas Tilinpäätös Rakenne ihmiset - www.fabulousashley.fora.pl\nLainat Työttömät: Tehokas Tilinpäätös Rakenne ihmiset\nWysłany: Nie 14:40, 09 Lut 2014 Temat postu: Lainat Työttömät: Tehokas Tilinpäätös Rakenne ihmiset\nTehtävä pyytämisen allekirjoitus lainat kanssa alle keskiarvon luotto sallittu tukeutuu vakuuttava rahoituslaitos hänen kustannuksellaan suojattu . Spot. Ja välittömät tukea kohteelle maksettu koulu henkilöt [link widoczny dla zalogowanych] siitä syystä, että velat ovat hyvä tarpeeksi ja pankkilainaa jopa to joka tavoite , sinun ei tarvitse olla hämmästynyt määritellä läsnäolo lujittaa velat pankkilainat . vaikutukset ja sopimus on nopeasti niin olipa syy et ollut valtuutettu , saatat helposti alkaa työstää muiden yritykset .\nSe voi näyttää kuin mikään ei ole tehdä kanssa olosuhde , mutta löydät ratkaisut kehittämä erityisesti ahdingosta , aivan kuten lainat muovikortit . Laina tarjoajat kuin tarkistaa luotto historia niiden mukaisesti soveltajilta to perus syystä he haluavat määrittämään että ehdokas ehkä kunnioitetaan jotta heidän pankkilainaa täsmällisesti . Että he ei saada laina tulevat lainanantaja tai lainanantajan. Experian Hitwise, maailmalla www kohtuullisen kilpailukykyinen nokkeluutta palvelut , tarkasteltiin liittyvät verkkosivujen liikenteen ja pankkisaamiset 57 prosenttia kasvu ei käsiraha asuntolaina hakutermejä. Kun huono luotto , muita aineita mukaan lukien tulot -ja turvallisuus myös kehittyä huomattavasti tärkeää . Jos olet saamiseksi panttilainan mahdollisuus henkilökohtaiset lainat , sinulla on oikeudenmukaisesti alhaiset korot vauhti [link widoczny dla zalogowanych] tällä hetkellä, käsite kiireellinen tilanne palkkapäivä käteistä toimii ihana pohtia toimittaa oman rahaa eroon jyrinä käteisellä vaivoja . Niiden olisi lisäksi oltava olet valinta hyödyntämällä kanssa puhelimessa jos luulet ehkä varmempi näin . Lisäksi , selvittämällä luotto määrä jatkuvaan parantaa harkintakyky on lainanantaja tästä syystä liikemies harvoin sisältää määrä hänellä on vaatinut alkaen pankki .\nTarjotaan et ole, että olet saadut tilisi lyhyeksi aikaa ilman tili in 1 vuosi . Meidän voitot ei satunnaisia ??, mutta ne ovat siellä. Jotkut pankit voisi keräämään kustannus alkaen Velallinen , aivan kuten Yhdysvalloissa. Silti se on yleisesti nähty, että useimmat lainat kestää normaalisti hyvin pitkään päästä hyväksynyt joka ei mahtuu meidän tilanne kun tarve tapa saada raha joka tarjoaa välitöntä käteistä ja suostumusta [link widoczny dla zalogowanych] yleensä velat menossa läsnä 5000-75000 kuin ankkuroitua henkilökohtainen rahalainan . FICO on yksi melkoisesti luottotietoyrityksille että arvioimaan näiden paljon.\nAuton otsikko lainat yleisesti ominaisuus nousi hinnat ja siksi ovat arvellaan riskialttiimpia kuin muut luotonanto vaihtoehtoja , väärin niin. Folks luottokortti velka on jo ajo maksut ja joilla palkkapäivä laina perustaa asia jossa on ne vain voi laskeutua ihmisen silmä tai ehkä asuntolaina sinänsä. Hän ei tarvitse tarjous erityispiirteet hänen luottokelpoisuuden tai läsnä seisoo joten rahoitus on antanut nyökkäys nopeammin [link widoczny dla zalogowanych] jos tämä on tilanne seuraava lainat ovat valmiina auttamaan ihmiset joutuville hyvin samankaltaisia ?? sairaus . Varmasti , määrättäessä oikeudesta lainan tarjoaja on todella massiivinen ero kun etsivät Raha 50.000 vakuudettomia luottokortilla henkilökohtaista taloudellista laina. On kirja valmistajan takuu suojattu koko kolmekymmentä - kauden ilmaisu . Yritä olla alkaen pitkäaikaisen sopimuksen aikataulut .\nTämä ehdota tehdä maksu velat takaisin yli parin useita kuukausia oman 12 kuukautta tai enemmän , perustuu ehdot ja kokonaissumma käyttö . Myös turvattu rahoitus koostuvat pikemminkin alennettua asuntolainojen korot , koska olemassaolosta varat .


Mari-tädin loki: 2014\nSyksyn värejä Kiotossa\nHyvin monet japanilaiset suuntaavat syksyisin ruskan aikaan Kiotoon ihailemaan puiden väriloistoa, ja niinnpä mekin suuntasimme tänne hengähtämään pariksi päiväksi ennen kuin työt jatkuvat Tokiossa perjantaina.Ratkaisu on osoittautunut mitä mainioimmaksi.\nJokohamasta matkustaa Kiotoon luotijunalla vähän reilussa kahdessa tunnissa. Lounastimme aseman lähellä 11. kerroksessa sijaitsevassa ravintolassa, josta oli upeat näkymät kaupungin yli. Minä söin annoksen, jossa oli tofua ja sen sukulaisia ties kuinka monella tapaa.\nMajoituimme perinteiseen japanilaiseen majataloon eli ryokaniin. Ryokanissa kengät riisutaan heti ulko-ovella ja pukeudutaan tohveleihin. Vessakäyntejä varten on muistettava pukea erilliset vessatohvelit, ja ne on ennen kaikkea muistettava vaihtaa takaisin tavallisiin tohveleihin vessakäyntien jälkeen. Tämä on minulle haaste. Tästä huolimatta olen viihtynyt ryokanissamme todella hyvin. Kaikki on hyvin pelkistettyä ja yksinkertaista, mutta kuitenkin erittäin kodikasta. Täällä ihmisen on hyvä olla.\nKioto on Japanin vanha keisarillinen pääkaupunki, ja erityisesti temppeleitä tuntuu olevan suunnilleen joka nurkalla. Temppelialueilla on valtavan kaunista ja tähän aikaan vuodesta aivan valtavasti ihmisiä, enimmäkseen turisteja muualta japanista mutta toki myös meitä ulkomaalaisia.\nValokuvat tekevät jonkinlaista oikeutta väriloistolle mutta ihmisvilinälle eivät alkuunkaan - tunnelma oli ajoittain kuin loppuunmyydyssä rock-konsertissa tai ruuhkabussissa.\nBambumetsässä oli lumottu tunnelma huolimatta siitä, että väkeä parveili sielläkin kuin Aleksanterinkadulla alennusmyyntiaikaan. Kuvissa bambut näyttävät harmailta, mutta todellisuudessa metsässä oli vaaleanvihreän utuinen valo, jota kamerani ei osannut tavoittaa.\nVäsyn helposti väkijoukoissa, joten annoin muiden jatkaa seuraaville temppelialueille ilman minua. Sen sijaan hain kaupasta sushia ja luumutäytteisen, nori-levään käärityn riisipallon ja nautin ne ryokanissa vihreän teen kera. Ryokanissa kylvin pitkän kaavan mukaan noudattaen englannikielisiä ohjeita kylpyhuoneen seinällä. Niiden mukaan japanilainen kylpy noudattaa pitkälti samaa kaavaa kuin suomalainen sauna, mutta saunan tilalla on höyryävän kuuma ammeellinen vettä.\nLähettänyt Mari-täti klo 12.40 2 kommenttia:\nTyöni ovat vieneet minut nyt marraskuussa pariksi viikoksi Japaniin. Olemme olleet Tokion naapurikaupunki Jokohamassa nyt muutamia päiviä. Olen viihtynyt yllättävän hyvin.\nTänään lounastimme japanilaisittain eväslaatikoista, joita on etenkin paremmissa kaupoissa lähes loputtomalta tuntuva valikoima. On virkistävää syödä ruokaa, jonka raaka-aineet pystyy jotenkin arvaamaan vasta ensimmäisen puraisun jälkeen.Pelkästään katsomalla en olisi arvannut, että laatikossani on lohta, riisiä, perunaa ja vihanneksia.\nAika-ajoin kaikki on liikaa ja väkijoukot ahdistavat, mutta eivät läheskään niin paljon ja usein kuin etukäteen kuvittelin. Työpäivän jälkeen kävimme kävelyllä Tulevaisuuden Satamassa. Kaupungissa on kuulemma oikeakin satama.\nPäivälliseksi söimme ruokalajia, jota olen pitkään halunnut kokeilla, nimittäin Okonomiyakia. Minun lettuuni oli leivottu katkarapuja ja valtavasti keväsipulia.\nHuomenna koittaa viimeinen päivä Jokohamassa, ja suunta on kohti Kiotoa.Olenkin aina halunnut matkustaa luotijunalla. 512 kilometrin luvataan taittuvan kahdessa tunnissa.\nLähettänyt Mari-täti klo 18.40 2 kommenttia:\nTänään hain ystävän lentokentältä ja sain laittaa lounasta hänen keittiössään. On aina erityisen suurta luksusta päästä jonkun toisen keittiöön kokkailemaan, eikä tänään ollut poikkeus.\nFettuccinea fetalla, kikherneillä ja jalapeño-oliiveilla\nAnnoksesta riittää aika monelle. Meitä oli kolme, ja yli jäi aika tavalla ruokaa.\npieni pussillinen pakastepinaattia\npurkillinen jalapeñotäytteisiä oliiveja\nLaitoin pastan keittymään. Kuullotin hetken sipuleita ja valkosipuleita oliiviöljyssä, minkä jälkeen lisäsin kaikki loput ainekset suunnilleen ylle listaamassani järjestyksessä.Oliivien tulisuus toimi pinaatin aivan lempeyden ja valkosipulin kanssa paremmin kuin olisin arvannut.\nLähettänyt Mari-täti klo 19.00 Ei kommentteja:\nTunnisteet: feta, oliivit, pasta, pikaruoat, pinaatti\nnoin puoli desilitraa oliiviölyä\nLaitoin kaikki ainekset tehosekoittimessa sekaisin. Käytin kastikkeeksi salaattiin, jossa oli jääsalaattia, paprikaa ja paahdettuja auringonkukansiemeniä.\nLähettänyt Mari-täti klo 18.44 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kastikkeet, persilja, salaatti, yrtit\nViimeisimmästä blogitekstistä on kulunut hyvin monta kuukautta, joten nyt on aika ottaa mallia Amerikan-sukulaisisten joulukirjeistä ja kirjoittaa kuluneen vuoden tärkeimmät kuulumiset. Kulunut vuosi on ollut raskas mutta antoisa kuin matka Länsi-Afrikkaan.\nLokakuussa 2013 jäin pitkälle sairauslomalle työstäni kielenopettajana. Sairausloman syynä olivat masennus ja ahdistus, toisin sanottuna varsin pahaksi päässyt työuupumus. Noudatin lääkärin ohjeita ja tein kahden viikon ajan kaikkea sellaista, mikä teki minulle hyvää. Musisoin, kävin kävelyillä, vietin aikaa ystävien seurassa, kävin konserteissa. Tarkastuksessa olin yhtä huonossa kunnossa kuin lomaa hakiessanikin, ja sain viikon lisää. Kolmannella viikolla aloin kunnolla ymmärtää, miten huonossa kunnossa olin.\nMarraskuussa 2013 kaikkein lamauttavin väsymys alkoi väistyä, ja palasin töihin. Huomasin selviäväni töistäni joten kuten, mikä oli siinä tilanteessa voitto. Minulla oli töissä jatkuva – ja kenties osin viisaskin – tarve esittää, että asiat olivat paljon todellisuutta paremmalla tolalla. Onnistuin mielestäni melko hyvin. Tämä johti siihen, etten osannut pyytää sitä tukea, jota olisin tarvinnut. Vuoden takaisen työyhteisöni tuntien tukea olisi hyvin todennäköisesti ollut tarjolla, jos olisin uskaltanut kertoa, missä oikeasti mentiin.\nJoulukuussa 2013 sain iloisia uutisia: apurahahakemuksemme oli tuottanut tulosta! Tiedossa oli pieni oppikirja-apuraha seuraavalle vuodelle. Sanouduin irti työpaikastani ja lähdin Burkina Fasoon.\nTammikuu 2014 alkoi Bobo Dioulasson auringossa, lämmössä, rytmeissä, liikkeessä ja sävelissä. Matkalla aloin vähitellen ymmärtää, että ihmisiin luottaminen ja toisiin nojaaminen on elinehto.\nKotiin palattuani tajusin suureksi surukseni, että avioliittoni oli jäänyt masennuksen ja kaiken muun myllerryksen jalkoihin. Tämän lisäksi olin korviani myöten rakastunut kitaransoiton opettajaani. Helmikuussa totesin, ettei auttanut kuin erota Juhasta.\nMaaliskuussa sain Turusta työtarjouksen, josta en olisi voinut kieltäytyä, vaikka olisin halunnutkin.\nMuutin aprillipäivänä Turkuun yksin, mutta ystävien avulla ja tuella. Kevät ja kesä menivät pitkälti uuteen kaupunkiin ja töihin totutellessa, Helsingin ja Turun välillä matkustaessa, pakatessa ja avioeroasioita järjestellessä sekä edellä mainitun kirjaprojektin parissa.\nHeinäkuussa 2014 Juha ja minä jätimme viimein avioerohakemuksen. Vietin loppukuun mökillä upeista lomasäistä nauttien. Elokuussa aloin toden teolla viihtyä Turussa.\nLokakuussa 2014 vietimme Jannen kanssa kahdeksankuukautispäivää niin, että esittelin Jannen äitini suvulle. Edellisenä viikonloppuna olimme ottaneet varaslähdön Jannen äidin suvun parissa.\nNyt voin paremmin kuin koskaan ja paljon paremmin kuin pitkään aikaan. Harkitsen tosissani joulukirjeen kirjoittamista ystäville ja sukulaisille.\nLähettänyt Mari-täti klo 10.09 Ei kommentteja:\nMari-tädin seikkailut Afrikassa osa 7: Jälkitunnelmia\nEnsimmäinen matkanjälkeinen viikko Suomessa alkaa lähestyä loppuaan, eikä voi kuin todeta, että jos matka oli rankka, niin oli kotiinpaluukin. Kuten jo ehdin uumoillakin, Helsingin hyinen kylmyys, suhteellinen hiljaisuus ja lähes täydellinen vilinän puute ovat tuntuneet todella vierailta Bobo Dioulasson lämmön, melun ja jatkuvan tohinan jälkeen.\nViime päivinä olen lueskellut leirimme keskeisen järjestäjän Aakusti Oksasen uskontotieteen pro gradua vuodelta 2006, joka on kokonaisuudessaan ladattavissa internetistä tämän linkin takaa.\nGradun sivuilla seikkailevat samat ihmiset, joihin saimme kolmen viikon aikana tutustua, ennen kaikkea mestarirumpalimme ja leirimme keskeinen järjestäjä Zoumana Dembele sekä hänen pikkuveljensä Amidou. Johdantoluvuissa taas on kerrottu Burkina Fasosta, sen kansoista, djembemusiikista ja tanssiperinteestä hyvin ytimekkäästi ja silti todella mukaansatempaavasti.\nSuosittelen lämpimästi kaikille Burkina Fasosta, rumpumusiikista, kansanperinteestä ja minun Afrikan-puuhistani kiinnostuneille.\nLopuksi pieni videonpätkä, jonka kuvasin ensimmäisellä viikolla taksin ikkunasta:\nLähettänyt Mari-täti klo 13.51 Ei kommentteja:\nLähettänyt Mari-täti klo 16.45 3 kommenttia:


Skoda Octavia Combi 2,0 TDI 140 4x4 Scout (MY13) Farmari 2013 - Vaihtoauto - Nettiauto\nCombi 2,0 TDI 140 4x4 Scout (MY13)\nMoottori 2.0 l, Diesel Rek.nro XVM-687\nTarkista ajoneuvon tiedot. Lähetä tekstiviesti AT XVM687 numeroon 16258, saat ajoneuvon omistaja-/haltijatiedot sekä tekniset tiedot suoraan Trafin ajoneuvorekisteristä. Hinta 3,73 €/viesti. Lisätietoja »\nSkoda Octavia Combi 2,0 TDI 140 4x4 Scout (MY13)\nTässä tuoreella moottorilla ja hyvillä varusteilla oleva suosittu Scoutti.\nAutoon vaihdettu takuumoottori 153 880km kohdalla. Uudella moottorilla ajettu nyt 31 000km. Samalla tehty jakopääremontti sekä vaihdettu vesipumppu.\nAutossa lähes uudet talvirenkaat.\nAuton keulassa led-lisävalopaneeli.\nKysymällä lisätietoja, puh. 0500 322835!\nReetta Valkonen, Ristiina\nXVM-687, Nettiauto ID 10847404


Puistolan Urheilijat ry - Miehet ja pojat\nLINKIT\tEtusivu Miehet ja pojat PuiU:n mies- ja poikajoukkueisiin kuuluvat kaksi miesten joukkuetta, B-pojista aina 2006 syntyneisiin poikiin. Puistolan Urheilijoiden poikapuolella toteutetaan valmennuksessa ja ohjauksessa seuran omia valmennuksen- ja kasvatuksen linjauksia, jotka tukevat seuran toimihenkilöitä heidän työssään ja antavat suunnan sekä sinisen langan harjoittelulle ja pelaamiselle PuiU:n poikajoukkueissa. Junioripäällikkö Joni Ilvonen\npuh. 040-847 8486\nAC Vantaa - PuiU 2-1 (2-0)\tKirjoittanut Samu S.\t26.04.2013\tAC Vantaa – PuiU 2 - 1 (2 - 0)\n@Myyrmäen halli to 25.4.2013 klo 20.00\nPuistolan Urheilijoiden miesten edustusjoukkue aloitti kautensa vieraspelillä AC Vantaata vastaan. Alun perin Myyrmäen hiekalle merkitty peli siirrettiin tekonurmelle Myyrmäen halliin. Puipa sai järjestettyä keskiviikon valmistavat harjoitukset tekonurmelle, joten pelialustan vaihto oli mieluinen.\nOttelu alkoi sekavasti ja kotijoukkue pääsikin iskemään avausmaalin jo viiden minuutin pelin jälkeen. Vantaan hyökkäys oikealta laidalta päätyi sattuman kautta kärkkäälle vantaalaishyökkääjälle, joka iski pallon varmasti verkon perukoille, 1-0. Maalin jälkeen ottelu jatkui hienoisessa AC Vantaan painostuksessa ilman sen vaarallisempia tilanteita päähän tai toiseen. Ensimmäisen puoliajan loppupuoliskolla vantaalaisten vaarattomalta näyttänyt hyökkäys vasemmalta laidalta päättyi rangaistuspotkuun, kun puipapuolustaja kaatoi vantaalaisten vasemman linkin 16-alueen nurkassa lähellä päätyrajaa. Pilkku varmasti sisään ja tilanteeksi 2-0.\nPuipan ensimmäisen puoliajan paras, ja likimain ainoa, maalipaikka siunaantui Sami Rinta-Kahilalle, joka pääsi yksin läpi. Maali näytti jo lähestulkoon varmalta (tuntien Samin viileän viimeistelytaidon), mutta niin vain pallo jotenkin takertui jalkaan, kun maalivahti oli jo ohitettu ja laukaus suuntautui ohi kehikon. Ensimmäinen puoliaika päättyi siis vakuuttavasti kotijoukkueen 2-0 johdossa.\nToiselle puoliajalle Puipa vaihtoi hieman pelijärjestelmää ja Jesse asteli kentälle Stefun tilalle. Toinen puoliaika oli huomattavasti tasaisempi ja ottelun hallinta alkoi kääntyä varsinkin loppua kohden yhä enemmän Puipan hallinnaksi. Vantaalla oli useita tilanteita siirtyä 3-0 johtoon, mutta viimeistely oli epätarkkaa ja Helanderin Aleksi Puipan maalilla otti muutaman tärkeän torjunnan. Lähes mielin määrin ensimmäistä puoliaikaa hallinnut AC Vantaa meinasi ottelun viimeisen vartin aikana päräyttää oikein kunnolla löysät housuun – niin pahasti heidän pelinsä sekosi. Puipa otti kenttää haltuun ja painoi hyökkäyksiä kohti vantaalaisten maalia. Kavennusmaalia jouduttiin kuitenkin odottamaan aina 85. minuutille asti, jolloin Jesse täräytti pallon varmasti verkkoon lähietäisyydeltä. Puipa painoi viimeiseen asti tasoitusmaali horisontissa, mutta kunnon paikkoihin ei päästy.\nLopputuloksena 2-1 oli varmasti ihan oikeutettu pelitapahtumiin nähden. Paremmalla tuurilla Puipa olisi voinut puristaa ottelusta tasurin, mutta toisaalta kaukana ei ollut selkeämpi tappiokaan, jos Vantaan viimeistely olisi ollut huolellisempaa.\nKauden avausottelu ei ollut kummoinen esitys kokonaisuutena, mutta se olikin ensimmäinen kerta, kun jalkeille saatiin lähestulkoon paras mahdollinen kokoonpano ja vaihtoonkin jäi vielä erittäin kovia jätkiä tuomaan lisäjalkoja ottelun loppupuolelle. Puipa varmasti parantaa tästä seuraavissa otteluissa, joista seuraava on jo maanantaina EIF/Akademia vastaan Karjaalla.\nSanttu Kottila\tPuiU P01 ottelutulokset kes�kausi 2013\tKirjoittanut Pekka\t17.04.2013\tTälle sivulle kerätään kaikki PuiU P01 ottelutulokset kesäkaudella 2013. Osallistumme kevään sarjoihin kolmella joukkueella PuiU Akatemia Kilpasarjakarsintaan PuiU FC - lohko 3/5 ja PuiU AC - lohko 5/5. Sarjojen lisäksi osallistumme kesäkaudella ainakin Viikingit- turnaukseen, Helsinki Cupiin sekä PuiU- turnaukseen. Lue lis��...\nPuiU Mosa Cupin voittoon!\tKirjoittanut Samu S.\t14.04.2013\tViime vuoden tapaan järjestetty Mosa Cup päättyi loistaviin tunnelmiin lauantaina, kun Puistolan Urheilijat nappasi taas mestaruuden. Hieman vaihtelevassa säässä pelattu turnaus tarjosi tasaisia otteluita ja hyvää tunnelmaa kentän laidalle saapuneille katsojille, joita oli viime vuoden tapaan kerääntynyt sankka joukko.\nAtletico Malmi - PuiU 1-2 (0-1)\nPuiU aloitti oman päivänsä ottelulla Atletico Malmia vastaan, jonka yhteistyössä turnaus oli myös järjestetty. Malmilaiset olivat pelanneet ennen turnausta pitkän tovin ilman tappioita ja joukkue on vahvistunut talven aikana uusin pelaajin. Myös puistolalaisten kokoonpano on vahvistunut talven mittaan, etenkin hyökkäyspään osalta, joten tiukkaa vääntö oli odotettavissa joukkueiden välillä.\nOttelu saikin lentävän lähdön, kun jo 10. minuutilla SUMU/77:sta Puistolaan siirtynyt Sami Rinta-Kahila siirsi pallon maaliin debyytissään. Hyökkäyspeli toimi muutenkin hyvin ja erilaiset variaatioit toivat tulosta paikkojen muodossa, vaikkei lisämaaleja nähtykään. Toiselle puoliajalle PuiU vaihtoi koko kentällisen lukuunottamatta maalissa pelannutta Samulia. Atletico sai hieman enemmän pelistä kiinni, mutta puipa taisteli ja teki toisen maalinsa. Jessen kaukoveto yllätti malmilaisten maalivahdin, 0-2. Atletico pääsi vielä kaventamaan pelin 1-2:een, mutta se ei riittänyt ja PuiU finaaliin!\nFINAALI: Malmin Ponnistajat - PuiU 1-1 (rp. 3-4)\nPuiU sai finaalissa vastaan Neloseen täksi kaudeksi nousseen Ponnistajat, joka oli kaatanut ensimmäissä pelissään SUMU/77:n rangaistuspotkuilla. Ponnistajat aloitti ottelun paremmin ja puistolalaisten peli ei toiminut edes vähää alusta. Malmilaiset hyötyivät puipan sekoilusta ja tekivät avausmaalin, 1-0. Kaalimaan vartijoiksin tituleerattu joukko kuitenkin heräsi ja talven hankinta Dani tasoitti pelin 1-1:een. Puoliajalla PuiU vaihtoi taas lähes kaikki lukuunottamatta Patua ja maalissa pelannutta Allua. Peli alkoi näyttää vihdoin joltain ja puistolalaiset saivat luotua enemmän paikkoja malmilaisten päätyyn, mutta tuloksetta. Ponnistajat saivat myös lopussa punaisen kortin, kun puolustaja joutui kaatamaan Samy Talatin läpiajossa.\nVarsinainen peliaika päättyi tasatulokseen, joten viime vuoden tapaan mestari ratkaistaiin rangaistuspotkukilpailulla. PuiU:n sankariksi nousi lopulta maalivahti Aleksi "Allu" Helander, joka torjui ponnistelevien malmilaisten yrityksistä kaksi. Pokaali Puistolaan toista kertaa perättäin! Hyvä puipa, hyvä Kaali! Loistava kenraali ensi viikolla alkavaan kauteen.\nKAUSI ALKAA ENSI VIIKON PERJANTAINA! 19.4. kello 19.30 PuiU - Spartak @ Koudan hiekka, tervetuloa!\nOTTELU SIIRRETTY!\tRITARIFUTIS\tAlkaen torstaisin 18.4.2013\n2005-2008 synt. pojille > Lue lisää SUMMER GAMES 2013\tSummerGames Viikoilla 23, 24, 25, 26, 31 ja 32


Pelastakaa Lasten raportti: Ääriliikkeet rekrytoivat nuoria erityisesti verkossa • Pelastakaa Lapset ry\nÄäriliikkeet rekrytoivat ja houkuttelevat nuoria mukaan liikkeisiin erityisesti verkossa. Tämä käy ilmi Pelastakaa Lapset ry:n tuoreesta raportista Nuoret ääriliikkeiden rekrytoinnin kohteena, jossa käsitellään verkkoympäristön ja kasvotusten tapahtuvan vuorovaikutuksen merkitystä rekrytoinnissa.\nSuomalaisia ja Suomessa asuvia nuoria rekrytoidaan ääriliikkeiden toiminnan piiriin pääasiassa verkkoviestinnän, sosiaalisen median, videopelialustojen, pimeän verkon foorumeiden ja fyysisten kohtaamisten keinoin. Houkuttelevina keinoina käytetään muun muassa visuaalista viestintää, huumoria, salaliittoteorioita ja groomingia. Tiedot käyvät ilmi Pelastakaa Lapset ry:n RadicalWeb-hankkeen yhteydessä laatimasta Nuoret ääriliikkeiden rekrytoinnin kohteena -raportista, jossa tarkastellaan radikalisoitumista edistäviä ja siltä suojaavia tekijöitä sekä avataan ääriliikkeiden käyttämiä rekrytointikanavia- ja menetelmiä.\nNuorta voi tukea vahvistamalla radikalisoitumiselta suojaavia tekijöitä nuoren elämässä\nRadikalisoituminen on asteittainen ja yksilöllinen prosessi, jonka taustalla vaikuttavat monet tekijät. Nuorten radikalisoitumista voi olla vaikea tunnistaa, sillä käyttäytymisessä voi ilmetä huolestuttavia piirteitä, joissa kuitenkin on kyse vain nuoruuteen tai hankalaan elämäntilanteeseen liittyvästä oirehdinnasta. Laukaisevia riskitekijöitä väkivaltaiselle radikalisoitumiselle ja ääriajattelun kehittymiselle voivat olla muun muassa syrjäytyminen, ulkopuolisuus, altistuminen yksipuolisille näkemyksille sekä pettymys demokratiaan ja poliittiseen toimintaan. Myös covid-19-pandemian aiheuttama eristyneisyys voi toimia laukaisevana tekijänä, sillä koronan vuoksi nuoret viettävät entistä enemmän aikaa verkossa ilman valvontaa.\nRiskitekijöille vastavoimana toimivat suojaavat tekijät kasvattavat nuoren resilienssiä eli psyykkistä palautumis- ja selviytymiskykyä. Suojaavia tekijöitä ovat muun muassa sosiaaliset selviytymistaidot, autonomia, perheen tuki, osallisuuden tunne, uskonnollinen tietoisuus ja demokraattisen kansalaisuuden vahvistaminen.\nAikuinen, näin autat nuorta\nJos nuoren kanssa työskentelevä ammattilainen tai huoltaja on huolissaan nuoresta, on hyvä tarkastella tämän käytöstä ja olemusta. Muutokset käytöksessä, ajattelussa, mielipiteissä tai pukeutumisessa, yhteiskuntajärjestyksen vastustaminen tai propagandan seuranta ja levitys netissä voivat toimia varoittavina merkkeinä.\nOta selvää, millaisilla verkkoalustoilla nuori liikkuu ja minkälaisia viestintäkanavia hän käyttää.\nAuta nuorta tunnistamaan vaaralliseksi luokiteltavaa sisältöä ja tunnistamaan vihapuhe. Ota myös puheeksi kriittisen medialukutaidon tärkeys.\nAuta nuorta ymmärtämään, miten hän voi vaikuttaa ja osallistua päätöksentekoon rauhanomaisin ja väkivallattomin keinoin.\nOle läsnä nuoren arjessa ja rohkaise häntä kertomaan ajatuksistaan ja huolistaan. Luo nuorelle tunne siitä, että häntä kuunnellaan ja hänen asioistaan aidosti välitetään. Ajan ja tuen tarjoamisella voi olla erittäin merkittävä tai jopa ratkaiseva vaikutus nuoren elämään.\nVarmista, että keskusteluympäristö on mahdollisimman rauhallinen ja neutraali. Avoin, arvostava, ymmärtäväinen, myötätuntoinen ja rakentava dialogi on avainasemassa. Kyseenalaistamista, vähättelyä, tuomitsemista, ylireagointia ja syyllistämistä tulisi sitä vastoin välttää.\nPuhu huolesta muiden kanssa ja kerro havainnoistasi esimerkiksi kollegalle. Ota matalalla kynnyksellä yhteys poliisiin, lastensuojeluviranomaisiin tai muihin tukitahoihin.\nNuoret ääriliikkeiden rekrytoinnin kohteena -raportti perustuu tutkimuksista ja raporteista koottuun tietoon, Pelastakaa Lapset ry:n tekemään tiedonkeruuseen verkossa sekä asiantuntijahaastatteluihin. Raportti on suunnattu erityisesti nuorten parissa työskenteleville ammattilaisille sekä huoltajille. Raportin tavoitteena on lisätä ymmärrystä väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ääriajattelun ennaltaehkäisemisestä sekä auttaa tunnistamaan väkivaltaisen radikalisoitumisen riskitekijöitä. Se on toteutettu osana Pelastakaa Lapset ry:n RadicalWeb-hanketta, jota rahoittaa opetus- ja kulttuuriministeriö.\nTänään julkaistu raportti on luettavissa osoitteessa:


Krooninen kipu | Kipumatkalla\nMitä on krooninen kipu?\nKroonisella eli pitkäaikaisella kivulla tarkoitetaan kipua, joka on kestänyt yli 3-6 kuukautta tai pidempään kuin, mitä sen aiheuttaneen kudos- tai hermovaurion paraneminen normaalisti edellyttäisi. Tarkkarajainen aikamääre voi aiheuttaa haitallisen viiveen potilaan hoidossa, sillä kipu voi kroonistua nopeamminkin.\nKrooninen kipu luokitellaan kudosvauriokipuun eli nosiseptiseen kipuun, hermovauriokipuun eli neuropaattiseen kipuun, mekanismiltaan tuntemattomaan eli idiopaattiseen kipuun ja psyykkisin mekanismein selittyvään eli psykogeeniseen kipuun (erittäin harvinaista).\nOn tärkeää, että kerrot lääkärillesi kaikista oireistasi ja niiden sijainnista sekä niiden muutoksista.\nKipupotilaan hoidon tavoitteet\nLuoda luottamuksellinen yhteistyösuhde\nHahmottaa potilasta vaivaavat kiputyypit\nPyrkiä mahdollisimman tarkkaan diagnoosiin\nLuoda hoitostrategia kivun laannuttamiseksi\nToteuttaa strategiaa yhdessä potilaan kanssa\nKiputilojen tarkka diagnostiikka ja viiveetön hoidon käynnistys on tärkeää. Ensisijaisesti tulee selvittää, onko potilaalla jokin parannettavissa tai syyn mukaisesti hoidettavissa oleva kiputila. Tutkimuksella pyritään myös arvioimaan potilasta vaivaavan kivun mekanismi. Vaikeassa kroonisessa kivussa paras hoitotulos saavutetaan, mikäli hoito toteutuu moniammatillisessa tiimissä.\nKroonisen kivun syy sen sijaan jää usein epäselväksi tai se on huomattavan monimutkainen. Lähtökohtaisesti hoito johtaa parhaimmillaan kipujen lievittymiseen, mutta täydellinen tai pysyvä oireettomuus on harvinaista.


Lue mitä huomioida, jos lainan antaja on ulkomaalainen\nMitä huomioida hakiessa lainaa ulkomailta?\nLainanhaku vuonna 2020\nTänä päivänä lainan haku netissä on nopeaa ja saattaa houkutella useita uusia lainanhakijoita. Markkinoiden korko on matalalla, kiitos kovan kilpailun mutta myös korkokaton, jota kaikki lainat noudattavat. Lainaa tarjoaa yhä useampi yritys ja monet näistä rahoitusyhtiöistä ovat suurelle yleisölle vielä tuntemattomia. Yhä useammat suomen markkinoilla olevat lainanmyöntäjät eivät ole suomalaisia vaan ulkomaisia lainantarjoajia. Tämä kaikki on eduksi lainanhakijalle. Voi olla kuitenkin, että hakijalle joka ei ole aiemmin ottanut lainaa, lainamarkkinat voivat olla hämmentävät. Tämä artikkeli on luoto kuluttajia varten, jotta he voisivat helpommin ymmärtää mikä ero on kotimaisella ja ulkomaisella lainantarjoajalle ja mihin kannattaa kiinnittää huomiota.\nEnnen kuin edes päädyt tutkailemaan lainamarkkinoita, kehotamme miettimään tarkkaan, tarvitsetko lainaa todella. Lainaa ei kannata ottaa, jos pystyt säästämään tämän summan ilman ulkopuolista apua. Lainasta maksetaan lähes aina jonkinlaista korkoa tai muuta maksua. Tämän takia lainaaminen ei koskaan ole täysin ilmaista. Jos kuitenkin tiedät pystyväsi maksamaan lainasta korkoa ja todella tarvitset lainaa, voi se olla hyvinkin viisas päätös.\nSeuraavaksi sinun kannattaa lukea tilanteesta tämän hetkisillä lainamarkkinoilla ja tutustua eri lainatyyppeihin. Esimerkiksi kulutusluotto ja limiittilaina ovat hyvin erilaisia lainatyyppejä joita monet ulkomaalaiset sekä kotimaiset lainantajoajat tarjoavat. Useat eri sivustot tarjoavat paljon tietoa lainaamisesta, jota kannattaa hyödyntää. Meillä Morebanker:issa on paljon tietoa eri lainanmuodoista ja olemme vastanneet useimmin kysyttyihin kysymyksiin, joiden avulla löydät nopean vastauksen. Tämän jälkeen kannattaa vertailla lainoja toisiinsa. Lainavertailu onnistuu helposti sivustollamme. Sivuillamme on useita eri ulkomaisia lainanmyöntäjiä, jotka kaikki ovat luotettavia ja hyviä vaihtoehtoja. Tärkeää on että tutustut lainantarjoajaan kunnolla ennen lainatarjouksen hyväksyntää. Lue alta mihin kiinnittää huomiota jos lainantarjoaja on ulkomainen.\nLainaa ulkomailta ja mihin kiinnittää huomiota\nUlkomaisia lainoja on tarjolla useita ja suurin osa näistä on luotettavia. Markkinoilla liikkuu kuitenkin huijareita, joiden vuoksi on tärkeää, että tutustut lainantarjoajaan huolella ennen lainanhakua. Sivuillamme voit tustuta myös tarjontaan ulkomaisista lainoista, jotka kaikki ovat Finanssivalvonnan alaisia joten ne ovat täysin luotettavia.\n1. Onko sivusto suojattu?\nVoit helposti tarkistaa onko sivuston yhteys suojattu vai ei. Sivuston yhteys on suojattu, jos se on ''https://'' alkuinen. Elä siis koskaan ota lainaa sivustolta, jonka www- osoite ei ole suojattu.\n2. Onko sivusto kirjoitettu suomenkielellä?\nOn helppoa tarkistaa, onko lainantarjoajan sivut kirjoitettu selkeällä suomenkielellä vai ei. Kaikki Suomen lainamarkkinoilla toimivat lainantarjoajat omaavat suomenkieliset verkkosivustot, joiden kieliopissa ei ole sen kummoisempia virheitä. Esimerkiksi, jos sivuston teksti vaikuttaa Google Kääntäjän tekemältä, kyseessä saattaa tälloin olla huijaus. Useat lainasivustot omaavat myös suomenkielisen asiakaspalvelun, kuten Zmartalla esimerkiksi on.\n3. Onko lainantarjoaja rekisteröity luotettavaksi lainapalveluksi?\nKun haet kulutusluottoa ulkomailta, on tärkeää tarkistaa onko myöntäjä rekisteröity Etelä-Suomen aluehallintoviraston luotonantajarekisteriin. Näin voit varmistua siitä että kyseessä on luotettava luotonantaja, jonka palvelut on turvallisia.