The Hallmark Group - World Specialists in Historic Commenmorative Issues in Precious Metals Sata Vuotta\nSata Voutta Suomalaisuutta - Kokoelma\nIntroduction by Suvi Linden – kulttuuriministeri\nMuistojen Kultaama Kokoelma\nJoka Kertoo Suomen Tarinaa\nSata Voutta Suomalaisuutta - kokoelman laatat kertovat tarinaa taipaleesta, josta kaikki suomalaiset ovat syystäkin ylpeitä, ja joka ansaitsee tämän huominonsoituksen.\nNyt, kun Suomi on alottanut toisenlaisen matkan, suuren seikkilun yhdistyneen Euroopan valtioiden rinnalla, on sopiva hetki katsoa taaksepäinö miettiä esi-isiemme saavutuksia ja sitä kansallista perintöä, joka on annettu meille, tulevaisuuden tekijöille.\nPostimerkeillä on kaikkina aikoina ollut ainutlaatuinen rooli maiden ja kansojen historian tallenttajina. Ne ovat myös aina heijastaneet kansalaisten aitoja tunteita, ja tämä jos mikã on erityisen totta Suomen kohdalla.\nKun tutkin näitä 12 postimerkkiä, jotka Suomen Posti ja Postimrkkikeskus ovat valinneet Sata Vuotta Suomalaisuutta –kokoelman laattojen aiheiksi, eteeni levittäytyy koko suomalainen elämänmuoto.\nKun Sydän Soi, Knasa ja Koko Maailma Vastaa\nJos osaa kuunnella, veden kimllus, joutsenten lento, metsät ja vaarat muuttuvat musiikiksi. Jean Sibelius osasi myös nuotittaa kuulemansa laajemmalle yleisölle kuin koskaan itse sai tietää.\nJean Sibelius (1865-1957) täytti 80 vuotta 8. joulukuuta 1945. Keräilylaatan aiheena olevan juhlapostimerkin suunnittelivat Aarne Karjalainen ja A. Lauren\nKansallisromantiikasta Sodan Melskeiden\nKautta Rauhan Aikaan\nEnsimmäisen maailmansodan melskeet ja Veäjän vallankumous luovat dramaattiset puitteet Suomen itsenäisyysjulistukselle 6. joulukuuta 1917.\nKansalaissota keväällä 1918 on repiä nuoren Suomen punaisiin ja valkoisiin, mutta kun itsenäisyys toisessa maailmansodassa joutuu uhatuksi, rivit yhdistyvät. Johtajanaan upseeri ja herrasmies, sotamarksalkka ja sittemin presidentti C.G.E Mannerheim.\nMarsalkka Carl Gustav Emil Mannerheimin (1867-1951) 70-vuotispäivän kunniaksi 1937 julkaistu merkki on taiteilija ja kuvittaja Signe Hammasten-Janssonin käsialaa.\nItsenäinen osa yhteistä Eurooppaa\nTaivann ja hagen värit sykähdyttävät, hulmuavatpa ne kesämökin lippusalossa tai heluvat hurraavassa urheilukatsomossa. Etenkin, jos taustalla kaikuvat Maamme-laulun tahdit.\nKansallistunteen syvetessäkin Suomesta avattiin ikknoita Eurooppaan Unionia. Eikä edes oman markan vaihtuminen euroiksi suomalaisuutta tuhoa! Pikemminkin siitä kääntyy esiin aina uusia, omaleimaisia sävyjä.\nMaamme-laulu kajahti ensimmäisen kerran ilmoille 13. toukokuuta 1848, Floran päivänâ. 150 vuotta myöhemmin Asser Jaaron suunnittelena Oi maamme Suomi-juhlapostimerkki oli suomalaisten mielestä vuoden 1988 kaunein merkki.\nihana piirtäjä kiehkura, Kokooja Lyödä ilmaista ja suojata Antaa. Liite ardor lyödä on autontorvi kahina ajaksi hoitava ingots ja jalokivikauppias kangas jotta auttaa haluta ajaksi heidät.\nDiplomi -lta Aito ja ml;mellinen - kaunistella asemakaava johdattaa -lta jatkaminen -lta alkuperäiskappale postimaksu frankeerata lopettaa antaa.


Tänään on 20.02.2018, 08:20\nKitee - Imatra X 2.90 ja 2 4.70 (nordic)\nImatra on pelannut ihan hyviä otteluita (mm. 1 jakso Hyvinkäätä ja Kossua vastaan tasoihin), vaikka pistesaldo ankealta näyttääkin. Kun huominen ottelu pelataan vielä puolueettomalla kentällä Savonlinnassa, tulee ottelu olemaan paljon kerroinasettelua tasaisempi. Suoraan sanottuna kertoimet on mielestäni asetettu päin sitä itseään.\nIllan toisessa ottelussa ei ole kuin yksi suosikki. Hyvinkään kertoimet on kuitenkin painettu sen verran alas, että pelaaminen ei ole kannattavaa. Toki jos jostain irtoaa edes 1.30 niin sitten asia on aivan toinen...\nLähetetty: 27.05.2003, 15:07\nKassa: 5077€ (5000€) pal 117,6%\nKitee 21,8€ 1,85 (E)\nHyvinkää-Kouvola x 2,3€ 4,7 (U)\nSelvä näkemysero meillä tuosta Kiteen pelistä.


kissailua ja kässäilyä: Haaste/ 7 asiaa minusta\nHaaste/ 7 asiaa minusta\nAltocumulus Hahtuvapilven reunalla -blogista heitti haasteen ja tunnustuksen, kiitos siitä!\n7 asiaa minusta.Yritän olla kertomatta ihan niitä pahimpia omituisuuksia ;) Pientä sekalaista seuraa..\n1. En yleensä katso mitään reality sarjoja. Idols-tyyppissä kilpailuissa myötähäpeän tunne on niin vahva, että en yksinkertaisesti kestä. Korkeintaan finaalitasoinen jakso voi jo mennä. Samoin en koskaan katso kauhuleffoja, eri syistä tosin.\n2. Innostun herkästi asioista, ja viilenen yhtä nopeasti. Usein palaan tiettyihin harrastuksiin tietyin väliajoin uutta intoa puhkuen. Kielten opiskelu on hyvä esimerkki, tämän hetken ajankohtainen kieli on ranska (pontta antaa 1.5vuoden päästä pitsikongressi Cannesissa). Lainasin nyt ranskankielisen dekkarin jopa!\n3. Kaiken pitäisi tapahtua nopeasti ja sujuvasti. Käsitöissä inhoan yli kaiken purkamista, junnaamista paikallaan, päättelemistä. Kerran tai korkeintaan kaksi purkamiskertaa riittää, että heitän keskeneräisen työn pitkälle jäähylle. Toisaalta mulla on aika hyvä viimeistelyprosentti, vuosien päästäkin olen saanut vanhoja tekeleitä valmiiksi.\n4. Rakastan hyvää ruokaa ja haaveilen joskus oppivani sitä laittamaan. Mun kirja- ja reseptivalikoimista voisi päätellä, että mä laitan ruokaa useinkin. Väärin! (äskettäin kirjavalikoima kasvoi 5:llä kirjalla, en voi myöskään vastustaa alennusmyyntejä)\n5. Kahden kesken olen yleensä aika puhelias, mutta porukassa harvoin suutani aukaisen. Inhoan keskeyttämistä ja, kun useampi keskustelee, tuntuu, ettei muuta teekään kuin keskeytä. Pitäisi oppia pois moisesta *hienostelusta* jos haluaa saada suunvuoroa ;) Ja toisaalta on ihan ok olla välillä hiljaakin.\n6. Itken leffassa kuin leffassa. Harva komedia on mistä ei saisi itkun tynkää aikaiseksi ;) Itkeminen (nyt en tarkoita leffoja) kimpassa on jotenkin todella hankalaa; jos joku muu alkaa itkeä, mä lopetan samantien. Jonkun pitää olla vahva.\n7. Mulla on hyvin usein vaikeuksia päättää mistä mä tykkään ja mistä en. Vaatteiden ostaminen on tuskaa (eikä vähiten sen takia, että istuvat huonosti), kun ei ole selkeätä mielikuvaa siitä, mikä mulle sopii. Pohdiskelu tyyliin *tykkäänkö tarpeeksi, tulenko varmasti käyttämään, onko liian hieno, tarviinko oikeasti* johtaa usein siihen, että lähden tyhjin käsin. Tai viimeistään kotona ihmettelen, että miksi menin ostamaan. Tuskallista jahkailua välillä!\nHaasteen saa vapaasti napata mukaan, mielellään näitä itse luen . Mun 200 seurattavasta blogista löytyy paaaljon mielenkiintoisia bloggaajia.\nLähettänyt kio klo 18.39\nKiva oli lukea! :)\n21. helmikuuta 2011 klo 19.19\nheh, tuo kimpassa itkeminen oli hassu juttu. yleensä vollotan ekana, mutta olin häissä, joissa kaikki ulvoivat vesiputouksina ja minä en ollenkaan. nauratti vaan kun kaikki olivat ihan sekaisin ja naamat märkänä....\n24. helmikuuta 2011 klo 8.29\nWollmeise ja lisää sukkia\nHyvää ystävänpäivää! (Eeva Panula-Nikkilän työ)\nPitsiä ja poltettua maata


Centro - Supmza 001: Missä kannattaa yöpyä?\nAsiakasarvostelu8,6.Upea1,480 Hotels.comin asiakkaan arvostelua\nAsiakasarvostelu9,0.Erinomainen1,158 Hotels.comin asiakkaan arvostelua\nAsiakasarvostelu7,4.Hyvä593 Hotels.comin asiakkaan arvostelua\nCentro - Supmza 001: Suosituimmat nähtävyydet\nEllet malta odottaa rantahetkiä, vastaa toiveisiisi Cocalin ranta kaupungin Centro - Supmza 001 sydämessä. Vain lyhyen kävelymatkan päässä sijaitseva Praia do Norte mahdollistaa auringosta nauttimisen rannalla.\nIsla Mujeresin hautausmaa\nJos suunnittelet kierteleväsi nähtävyyksiä matkasi aikana, ota suunnaksi Isla Mujeresin hautausmaa, yksi kaupungin Centro - Supmza 001 keskustan monista nähtävyyksistä. Hotels.comin asiakkaat kehuvat myös, että alueella on ystävällisiä ihmisiä ja sieltä löytyy monia mukavia rantoja.\nJos suunnittelet kierteleväsi nähtävyyksiä matkasi aikana, ota suunnaksi Parador Fotográfico, yksi kaupungin Centro - Supmza 001 keskustan monista nähtävyyksistä. Hotels.comin asiakkaat kehuvat myös, että alueella on ystävällisiä ihmisiä ja sieltä löytyy monia mukavia rantoja.\nJos pidät taiteesta, sopii näyttelyissä kiertelyyn suosittu Aztlán Galería kaupungin Centro - Supmza 001 sydämessä. Hotels.comin asiakkaat kehuvat myös, että alueella on ystävällisiä ihmisiä ja sieltä löytyy monia mukavia rantoja. Jos haluat kokea, millaisia muita kulttuurielämyksiä Centro - Supmza 001 tarjoaa, ota suunnaksi Capitán Dulchén merimuseo tai Cancúnin vedenalainen museo (Cancún).\nCentro - Supmza 001: Lisätietoa\nLisää hotelleja: Centro - Supmza 001, Meksiko\nCentro - Supmza 001: Parhaat arvosanat saaneet hotellit\nEstrella Del Mar Kaksi makuuhuonetta 102\nViesti Summer Specialsille, Downtown Condo uima-altaalla, askeleet kaikesta\nCentro - Supmza 001: Viimeksi lisätyt hotellit\nCentro - Supmza 001: Muut hotellit\nCentro - Supmza 001: Lähellä olevat kaupungit\nNäytä lisää hotelleja: Centro - Supmza 001


179 viestiä • Sivu 6/12 • 1 ... 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ... 12\nKirjoittaja narkutunja » 4.3.2011 23:02:19\nKiitos ensimmäisen AA-kokemuksen jakamisesta. Itse vielä aihetta mietiskelen.\nKirjoittaja Vinetto » 4.3.2011 23:07:01\nApila kirjoitti: Olen salaa ylpeä itsestäni, kun en jänistänyt, vaan uskalsin mennä kokoukseen.\nJa minäkin olen ylpeä sinusta !\nÄlä ole liian vaativa itsesi suhteen vaan ole armollinen. Hemmottele itseäsi (mutta ei alkoholilla) , olet ansainnut sen.\nÄlä murehdi asioita, voit olla varma että kaikki järjestyy ja vielä paremmin kuin osaat kuvitellakaan kunhan annat vain aikaa.\nJos tupakoinnin lopettaminen tuntuu luontevalta niin lopeta. Pidä alkoholiongelma siellä listan ykkösenä ja jos menee tiukille niin tingi muista mutta älä suhteesta alkoholiin.\nKirjoittaja Rahvas » 5.3.2011 05:24:36\nApila kirjoitti: Välillä tunsin olevani oikeassa paikassa, välillä taas tuntui kuin katsoisin itseäni ulkopuolelta ja mietin: tähänkö pisteeseen sitä on nyt tultu? Vastaus oli tietysti: kyllä, tässä pisteessä olen nyt, ja tästä voin lähteä ihan mihin suuntaan haluan.\nJuurikin näin, sinulla on nyt elämässäsi eräs este vähemmän ja näinhän se on, että vain sinä itse olet luonut itsellesi esteitä avun hakemiselle ja nyt niitä ei enää ole, ellet kehitä niitä lisää tai uusia. Juomisen autuuteenkin meillä kaikilla on mahdollisuus vielä palata, jos sinne haluaa, mutta onko se järkevää, niin se on taas asia erikseen, joten se mihin itse asiassa ollaan tultu, kun AAssa tai missä vaan sitä aletaan miettimään, jos se juominen on ensiksi lähtenyt lapasesta, niin eihän sitä olla tultu mihinkään muuhun kuin käännöspaikkaan, jossa on vapautta enemmän kuin osataan edes ymmärtää.\nMikä se oikea paikka olisi, jos juominen ei pysy hanskassa? Katastroofin paikalta se tietysti voi tuntua, kun oma ongelma alkaa seljetä ja pääsee perille itsestään ja siitä miten ongelmaansa pitää suhtautua ja miten sitä hoitaa.\nMinä en sano, että olisin jotenkin ylpeä siitä, että haet apua, vaan olen vain puolestasi onnellinen, kun teet sen mitä sydämesi sanoo, siis kohti pelkoja ja raitistumista. Toivottavasti sinäkin koet huojentuneisuutta siitä, että mikään ei enää estä sinua raitistumatta, kun ainakin itsellä raittiin elämän päivät ovat yksi toisensa jälkeen maistuneet paremmalta, kuin mikään siinä entisessä elämässä.\nTähän ollaan siis tultu ja jos se tuntuu hyvälle, niin jatketaan ja kehitetään sitä.\nKirjoittaja tiny » 5.3.2011 05:30:21\nViimeksi muokannut tiny päivämäärä 10.3.2011 03:51:44, muokattu yhteensä 1 kerran\nKirjoittaja Apila » 5.3.2011 07:45:15\nOnpa mahtavaa herätä lauantaiaamuna ilman krapulaa!!! Nyt voin päättää, että tänään olen juomatta. Tämän päivän jälkeen olisi kasassa se "maaginen" viikko, jonka rajaa en ole selvin päin ylittänyt moneen vuoteen - ellei muutamia poikkeuksia oteta huomioon. En ole aivan varma, mutta luulenpa, että noin kymmenen vuoden ajan olen juonut viikottain, ja välillä parikin kertaa viikossa. Kyllä tuntuu pahalta tiedostaa se, mutta sitä en enää voi muuttaa.\nSisältä alkaa avautua kipeitä asioita, joita olen työntänyt pois juomalla. Vaikka olen ollut viikot juomatta, olen elänyt kuin zombie ilman minkäänlaista itsetutkiskelua tai omien tunteiden tunnistamista. Tunteisiin olen sitten muka saanut kosketuksen viikonloppuna, humalassa. Silloin olen saanut toteuttaa itseäni. Niin olen totta vie tehnyt oikein kaksin käsin ja lompakon pohjia myöten.\nNiin monta kertaa olen todella [b]yrittänyt[b] raitistua tai olla juomatta, ja yhtä monta kertaa olen siinä epäonnistunut. Voisinko nyt kuitenkin ajatella, että nuokaan kerrat eivät ole menneet hukkaan? Olenhan silloinkin tietoisesti yrittänyt muuttua. Se sisäinen, tiedostamaton muutos on vain jäänyt uupumaan.\nKirjoitanpahan tähän ylös omin sanoin jotain, minkä kanssa olen ollut tekemisissä viime aikoina. Tämä vain siksi, että itselleni on mahdotonta uskoa mihinkään korkeampaan voimaan, mutta kaipaan silti jotain selitystä sille, miten itsetuhoisesta toiminnasta voi tulla "ainoa tapa pysyä hengissä".\nKonstruktivistisen psykologian (tulikohan kirjoitusvirheitä ) mukaan ihminen voi tehdä tietoisella tasolla päätöksiä ja suunnitelmia, mutta syvätason muutokset, jotka vaikuttavat koko psyyken järjestelmään, tapahtuvat tiedostamatta. Tällaisia muutoksia ei voi tapahtua ennen kuin ihmiseen vaikuttaa niin valtava muutospaine, että hän on valmis luopumaan vanhoista ja tutuista toiminta- ja ajatusmalleistaan. Nämä tutut mallit voivat olla itsetuhoisia, mutta silti niistä on vaikea luopua, sillä kaikkein sisimmän muutos saattaa meidät haavoittuvaan tilaan, jossa joudumme kohtaamaan niitä asioita, jotka olemme pyrkineet sulkemaan mielestämme pois. Tätä tilaa voidaan kutsua heijasteluvaiheeksi, jossa ihmisen ns. hiljainen minä - se, jonka olemusta ja toimintaa ei voida sanoin kuvailla - joutuu muutoksen kohteeksi. Muutos kohdistuu usein juuri niihin asioihin, joiden kautta olemme tottuneet säilyttämään psyyken järjestelmämme vakauden, toisin sanoen mielenterveytemme. Muutospaineen tulee olla niin suuri, että olemme valmiita jopa riskeeraamaan tämän vakauden, muutoin palaamme takaisin vanhoihin, tuttuihin ajatus- ja toimintamalleihimme ( alkoholistilla: juomiseen).\nTällainen pitkä lätinä tähän väliin.\nNyt ulkoilemaan ja ajattelemaan jotain aivan muuta!\nKirjoittaja Ukkometso » 5.3.2011 08:54:57\nOlipa ilo lukea AA-kokemuksestasi. Samastuin siihen satasella kun itsekin eilen kävin AA:ssa eka kertaa. Aika extreme-laji ja vielä selvinpäin:) Vieläkin olen niin liikuttunut koko asiasta että en tiedä mitä sanoisin. Ei kai tarvitsekaan. Sen nyt sanon että oltiin me rohkeita eilen vai mitä ?\nLiittynyt: 28.2.2011 21:22:13\nPaikkakunta: Korpien kätkö, neljäs honka vasemmalta\nKirjoittaja Vinetto » 5.3.2011 09:54:10\nUkkometso kirjoitti: Hei\nKirjoittaja runeh » 5.3.2011 10:26:50\nHienoa!! Siitä se lähtee pikkuhiljaa.\nKirjoittaja askel kerrallaan » 5.3.2011 11:44:08\nApila kirjoitti: Niin monta kertaa olen todella [b]yrittänyt[b] raitistua tai olla juomatta, ja yhtä monta kertaa olen siinä epäonnistunut. Voisinko nyt kuitenkin ajatella, että nuokaan kerrat eivät ole menneet hukkaan? Olenhan silloinkin tietoisesti yrittänyt muuttua. Se sisäinen, tiedostamaton muutos on vain jäänyt uupumaan.\nEi mikään aikaisempi pohdinta ole mennyt hukkaan. Minulla on päiväkirjamerkintöjä noin neljän vuoden ajalta, joissa pohdin juomistani. Lopetan NYT, sitten epäonnistumisen surkeilua, rukoilua, pohtimista. Kaikki ne tekivät tietä lopulliselle päätökselle. Yksi ystäväni sanoi, että Jumalan (joka minulle on feminiininen olento) ajoitus on aina oikea. Jospa sen aika olisi nyt.\nUkkometso kirjoitti: Hei Olipa ilo lukea AA-kokemuksestasi. Samastuin siihen satasella kun itsekin eilen kävin AA:ssa eka kertaa. Aika extreme-laji ja vielä selvinpäin:) Vieläkin olen niin liikuttunut koko asiasta että en tiedä mitä sanoisin. Ei kai tarvitsekaan. Sen nyt sanon että oltiin me rohkeita eilen vai mitä ?\nRohkeita olitte molemmat!\nYhteisöllisyys AA:ssa on sitä, että kaikki (lyhyemmän tai pidemmän aikaa raittiina olleet) saavat siitä tukea omalle raittiudelleen. Jaamme toivomme, kokemuksemme ja voimamme, yhdessä.\nJess kun tuli iloinen olo Täällä odotellaan tyttöä ensimmäiselle kotilomalle päiväksi. Siitäkin on hyvä olo.\nTsemppiä apila ja ukkometso sekä myös muille jotka pohtivat vertaistuen hakemista\nKirjoittaja tiny » 5.3.2011 11:44:13\nViimeksi muokannut tiny päivämäärä 10.3.2011 03:52:28, muokattu yhteensä 1 kerran\nKirjoittaja Vinetto » 5.3.2011 13:17:27\nApila kirjoitti: Konstruktivistisen psykologian (tulikohan kirjoitusvirheitä ) mukaan ihminen voi tehdä tietoisella tasolla päätöksiä ja suunnitelmia, mutta syvätason muutokset, jotka vaikuttavat koko psyyken järjestelmään, tapahtuvat tiedostamatta. Tällaisia muutoksia ei voi tapahtua ennen kuin ihmiseen vaikuttaa niin valtava muutospaine, että hän on valmis luopumaan vanhoista ja tutuista toiminta- ja ajatusmalleistaan. Nämä tutut mallit voivat olla itsetuhoisia, mutta silti niistä on vaikea luopua, sillä kaikkein sisimmän muutos saattaa meidät haavoittuvaan tilaan, jossa joudumme kohtaamaan niitä asioita, jotka olemme pyrkineet sulkemaan mielestämme pois. Tätä tilaa voidaan kutsua heijasteluvaiheeksi, jossa ihmisen ns. hiljainen minä - se, jonka olemusta ja toimintaa ei voida sanoin kuvailla - joutuu muutoksen kohteeksi. Muutos kohdistuu usein juuri niihin asioihin, joiden kautta olemme tottuneet säilyttämään psyyken järjestelmämme vakauden, toisin sanoen mielenterveytemme. Muutospaineen tulee olla niin suuri, että olemme valmiita jopa riskeeraamaan tämän vakauden, muutoin palaamme takaisin vanhoihin, tuttuihin ajatus- ja toimintamalleihimme ( alkoholistilla: juomiseen).\nMinulle tuli tämä tri Tieboutin näkemys mieleen.\nKirjoittaja Apila » 5.3.2011 17:40:08\nVanhat viikonlopun juomistavat istuvat tiukassa. Kun join pullollisen vissyvettä ajattelin välittömästi: nyt pullo on tyhjä, ei enää pitäisi ainakaan lähteä auton rattiin. Heh, olipa hyvä huomata, että vissyn voimalla voi autoilla melko vapaasti. Tänään sain myös viestin, jossa ilmoitettiin, että eräs huominen meno on aikaistunut. Taas ajattelin kuin automaattisesti että voi ei, toivunkohan krapulasta riittävän aikaisin - ja onneksi sain heti perään huomata, etten ollut krapulaa hankkimassakaan.\nVoi kun nämä "automaattiajatukset" lakkaisivat pian. Toisaalta, voihan se olla hyväkin, että vähän väliä muistuu mieleen se, miten sairaalloisella tavalla alkoholi on kietoutunut elämääni. Välillä se vain pelottaa.\nKirjoittaja Apila » 5.3.2011 19:58:49\nNyt sitten iski ahdistus. Katsoin netissä videota 90-luvulta ja yhtäkkiä tajusin, että piru vie, on jo vuosi 2011 eikä elämäni ole ollenkaan sellainen kuin kuvittelin sen olevan. Suren menetettyä aikaa ja kaikkia mokia, joita olen (juomisen takia) tehnyt. Hitto! Haluaisin palata ajassa taaksepäin. Monessakin vaiheessa olen ollut todella hyvässä jamassa elämäni aikana, mutta aina olen kaiken mokannut.\nAika yksinäiseltä tuntuu tämä ilta. Alkoholia ei sentään tee mieli. Ajatuskin baariin marssimisesta puolituttujen keskelle tuntuu suoraan sanottuna inhottavalta. Ajatus siitä, minkälainen olen humalassa on vielä inhottavampi. Täytynee siis tyytyä olemaan neljän seinän sisällä ja antaa ikävienkin ajatusten tulla.\nAA:sta antoivat puhelinnumeroita, joihin voi soittaa, mutta eihän minun tee mieli juotavaa. On vaan muuten paha olla, kun itseinho aiemmista töppäilyistä pukkaa pintaan.\nKirjoittaja Lisey72 » 5.3.2011 20:08:03\nApila kirjoitti: Nyt sitten iski ahdistus. Katsoin netissä videota 90-luvulta ja yhtäkkiä tajusin, että piru vie, on jo vuosi 2011 eikä elämäni ole ollenkaan sellainen kuin kuvittelin sen olevan. Suren menetettyä aikaa ja kaikkia mokia, joita olen (juomisen takia) tehnyt. Hitto! Haluaisin palata ajassa taaksepäin. Monessakin vaiheessa olen ollut todella hyvässä jamassa elämäni aikana, mutta aina olen kaiken mokannut.\nMennyttä ei saa takaisin, mutta huomisen saa. Eli älä ajattele niitä "hukkaan heitettyjä" vuosia, vaan sitä kaikkea mitä on edessäsi. Älä kuitenkaan ahdistu siitä, että haikki uusi hieno pitäisi tehdä heti vaan ainakin se, että vaikka ilta on tylsä ja yksinäinen, niin ainakin muistat sen ja se on sinun iltasi.\nApila kirjoitti: Aika yksinäiseltä tuntuu tämä ilta. Alkoholia ei sentään tee mieli. Ajatuskin baariin marssimisesta puolituttujen keskelle tuntuu suoraan sanottuna inhottavalta. Ajatus siitä, minkälainen olen humalassa on vielä inhottavampi. Täytynee siis tyytyä olemaan neljän seinän sisällä ja antaa ikävienkin ajatusten tulla.\nItse pelkäsin juuri lauantai-iltojen yksinäisyyttä, mutta lauantainahan voi yksikseen tehdä kaikkea kivaa. Vaikka laitella itselleen jotain herkullista iltapalaa, katsoa telkkaria, kuunnella radiota tai vaikka kirjoitella tänne. Eihän nettikirjoittelu aitoa ihmiskontaktia tai edes puhelinta voita, mutta ompahan jotain. Ja (uskoisin vaikka en tiedä) että kyllä niihin annettuihin numeroihin saa tällaisessakin tilanteessa soittaa, jos ei ketään muuta ole. Joskus pelkkä toisen ihmisen äänen kuuleminen pienen hetken, auttaa oloa.\nEi alkoholia minulle kiitos, nautin elämäni mieluiten raakana.\nLiittynyt: 20.2.2011 19:21:16\nKirjoittaja tiny » 5.3.2011 20:08:03\nViimeksi muokannut tiny päivämäärä 10.3.2011 03:53:14, muokattu yhteensä 1 kerran