Nainen Naiselle Johanna Tukiaisen Alastonkuvat / Kyrpä Perseessä\nby Harry Dorothy 05/10/2017\nArto Länsman ja Johanna Tukiainen . ottaa vastaa iskuja ja lyö takaisin aletaan huutaa: kattokaa ny hullu se on hakkaa naisia vitun naiset. Kuvat: Rami Marjamäki. Anni Lötjönen ei suhtaudu tatuointeihinsa turhan vakavasti. Olipa kerran nainen, joka tatuoi reiteensä Johanna Tukiaisen kuvan. Varmaan maailman ainoa naisesta otettu alastonkuva, jota en oikeasti http:// phpbbforum.eu Johanna - Tukiainen -julkaisi-liudan-..\nMuut huoneessa olleet pelastautuivat välttämällä suoraa katsekontaktia, mutta joutuvat todennäköisesti viettämään loppuelämänsä Kellokosken psykiatrisessa sairaalassa. Vaik kyl melko Tapolan tasoo alkaa olee älyllisesti. HYI VITTU ÄMMÄ ON NIIIN KAMAALA! Seisoa tässä pitäisi jo kohta ja antaa aplodeja rohkeudelle. Joo, ei ollut mikään parhain mahdollinen videomatsku kyllä.\nKyllä Tuksulla on kivan uhkeat muodot, naisen pitää olla muodokas. . Johanna Tukiainen on läski nainen, jolla kyllä läski hölskyy joka paikassa! .. Olen ikionnellinen että satuin löytämään nämä Tuksun kuvat ja tämän. Päivän video: Johanna Tukiaisen “eroottinen” tanssi (K). Seurakuntalaisille ja Video: Kun Tuksu toimi maksullisena naisena Miamissa. Varmaan maailman ainoa naisesta otettu alastonkuva, jota en oikeasti http:// phpbbforum.eu Johanna - Tukiainen -julkaisi-liudan-..\nTäydellinen auringonpimennys tallennettiin hienolle videolle — katso ja ihastele Jäiköhän tästä nyt puuttumaan jälleenkerran se oleellinen……. Mozillalta vaati kaksi yritystä ennen kuin sain videon auki, ekalla kaatui flash player. Ensimmäinen kuva Sir ja Rumi Carterista ilmaantui Beyoncén Instagram-tilille, kun kaksoset saavuttivat yhden kuukauden iän. Toimitus ja lehtitilaus Osoitteenmuutos Tilausmuutokset Palautelomake Toimitus Sähköpostiosoitteet:\nEihän Tuksu rotunainen ole, mut tavan suomalaisen nälöinen nainen kropaltaan, ettäs tiiätte. Jos minulla taas olisi Johannan laardikroppa, niin poistuisin julkisuudesta välittömästi.\nSuosio on ilmassa leijuvaa pumpulia. Toi on niin avuntarpeessa, tuo säälittävä mursu!!!!! Yle haastattelee Rajat auki -aktivistia neutraalina "tutkijana" Anni on mukana juuri julkaistussa Jenny Beliz-Henrikssonin, Laura Ojan ja Raisa Kyllikki Rannan kirjassa Naisen iholla, 32 tarinaa tatuoinneista Tammi, Mikäli ei kestä kritiikkiä, ni kadotkoon julkisuudesta. No tuo video saa omat muodot näyttämään hyvin pieniltä!!!


FiatForum.fi • katso viestiketjua - O: Uno (mk1) kirkkaat vilkun lasit\nO: Uno (mk1) kirkkaat vilkun lasit\nKirjoittaja mvleino » 29.06.2018 11:39\nHakusessa kirkkaat (tai valkoiset, miten vaan) vilkunlasit ykköskoppaseen Unoon.\nRe: O: Uno (mk1) kirkkaat vilkun lasit\nKirjoittaja Caide » 30.06.2018 15:41\nLöytyy muutama pari uusia kirkkaita laseja. Järvenpäässä 35€ / pari. Jos kiinnostaa ja haluat, niin ilmoita yv:llä sähköpostiosoitteesi, niin lähetän kuvan.\nKirjoittaja -HH- » 30.06.2018 17:13\nKannattaa käydä motonetista kysymässä saavatko miten toimitettua, ei oo koko lyhdytkään hinnan kiroissa.\nhttps://m.motonet.fi/fi/varaosat/152/au ... eryhma=247\nKirjoittaja mvleino » 30.06.2018 17:37\nKävin heti kun huomasin että oli vasen outletissa 1€/kpl\nVaraosatiskin kaveri meinas että loppu on koko ketjulta eikä lisää tule. Hassua, kun harvinaisemmat Alfankin osat ova tolleet tilattavissa... taidan vaatia "toisen mielipiteen" tämän kaverin kollegalta. Saksanmaallakin näkyy muuten olevan alle kympin/kpl nyt kun katsoin.\nOmassa on siis ehjät keltaiset, mutta tekeillä on oman ensimmäisen auton replika. Nuorena tuli heti vaihdettua kirkkaat vilkut ja asennettua Formulingin nahkaratti ja 155-koon renkaat. Muuten auto pysyi vakiona.\nKirjoittaja TfP-Motors » 30.06.2018 22:04\nPista 58-tapahtumassa ollut varaosamyyjä (iveco + peräkärry) möi minulle uudet mk1 ajovaloumpiot ja kirkkaat vilkut 50e. Jos joku tietää myyjän / yhteystiedot niin linkatkaa mvleino:lle, oletan että hän on jostain "sieltäsuunnilta".\nKirjoittaja hkn » 30.06.2018 22:22\nOlisko ollut Mäkelä Oulusta....\nKirjoittaja pminetti » 01.07.2018 08:51\nristo mäkelä oulusta on täällä forumilla.


Monipuolisia eväitä lasten liikkumiseen - Aivosäätiö\nHome The Blog Monipuolisia eväitä lasten liikkumiseen\nMonipuolisia eväitä lasten liikkumiseen\nKuopio tanssii ja soi -tapahtumassa tarjoiltiin taiteen lomassa rautaisannos tietoa liikkuvien lasten ja nuorten ravitsemuksesta, unesta sekä psyykkisten ja motoristen taitojen harjoittamisesta. Liikuntalääketieteen professori Heikki Tikkasen juontamassa Tiedolla taitoa tulevaisuuteen -seminaarissa esiintyi useita Itä-Suomen yliopiston asiantuntijoita.\n– Näen festivaalin paitsi taide-esitysten, myös keskustelun foorumina, totesi festivaalin taiteellinen johtaja Jorma Uotinen seminaarin aluksi.\nSanaa mieltä oli Itä-Suomen yliopiston rehtori Jukka Mönkkönen, joka piti hyvänä suuntauksena sitä, että festivaaleilla nähdään entistä enemmän opetusta ja seminaariohjelmaa. – Olen iloinen, että saamme olla tässä yliopistona mukana. Sopivaa osaamistahan meiltä löytyy.\nLapsen on syötävä 2–3 tunnin välein\n– Riittävä energiansaanti on lajissa kuin lajissa tärkeintä. Se vaikuttaa sekä jaksamiseen, kehittymiseen että palautumiseen. Riittävästä juomisesta pitää myös huolehtia joka päivä, summasi tutkijatohtori, laillistettu ravitsemusterapeutti Jaakko Mursu Itä-Suomen yliopistosta urheilijan ravitsemuksen kulmakiviä seminaariyleisölle.\nMursun mukaan vanhempien vastuulla on huolehtia, että lapsi syö monipuolisesti ja tasaisesti päivän mittaan. – 5–7 ateriaa päivässä noin 2–3 tunnin välein on lapselle sopiva ateriarytmi. Kun verensokeri pysyy tasaisena, pysyvät myös kiukunpuuskat poissa, oppiminen on helpompaa, suoritukset sujuvampia ja vahinkoja sattuu vähemmän. Hyvä ravitsemustila auttaa elimistöä myös korjaamaan pienet vauriot.\nRavitsemuksellisesti riskialttiita voivat olla lajit, joissa painoon ja ulkonäköön kiinnitetään paljon huomiota. – Riskinä on niukka ja yksipuolinen ruoka, josta keho ei saa rakennuspalikoita. Mitään ruokaa ei tulisi pitää kiellettynä, vaan syödä kohtuudella kaikkea ja herkutellakin. Painonhallinnan turvaa lapsilla parhaiten tasainen ateriarytmi.\nMursu muistutti aikuisia huolehtimaan lasten lautaselle ja eväisiin myös kasviksia. – Ne unohtuvat helposti, jos syöminen on kovin välipalapainotteista. Niistä saa kuitenkin runsaasti suojaravintoaineita eikä niitä voi juuri syödä liikaa.\nKesän liikunnassa erityisen ajankohtaista on muistaa juoda. – Parikin tuntia liikuntaa ilman juomaa aiheuttaa helposti päänsäryn, johon juominen auttaa parhaiten.\nLapsena aamu-, teininä iltavirkku\nNukkumiseen ei ole yleispäteviä neuvoja, koska olemme nukkujina yksilöitä, totesi Helsingin yliopiston dosentti Tarja Stenberg seminaarissa. – Jokaisen pitäisi oppia tuntemaan omat tarpeensa unen määrässä ja ajoituksessa.\nStenbergin mukaan moni nukkuu liian vähän, mutta vielä enemmän virheitä tehdään unen ajoittamisessa.\nGeenimme määräävät kronotyyppimme eli sen, olemmeko enemmän ilta- vai aamuvirkkuja, mutta yhteiskunta toimii paljolti aamuvirkkujen rytmissä.\n– Lapset ovat pääosin aamutyyppejä ensimmäiset kymmenen ikävuottaan, mutta murrosiässä suurin osa muuttuu tilapäisesti iltatyypeiksi. Se ei ole huonotapaisuutta, vaan liittyy sisäisen kellon kypsymiseen. Vasta 17 ikävuoden jälkeen kronotyyppi vakiintuu, Stenberg kertoi.\nUnen tarve on 6-13-vuotiailla 9-11 tuntia ja 14-17-vuotiailla 8-10 tuntia yössä.\nYksilöllisen unentarpeen ja unirytmin mukaan nukkumisen pitäisi Stenbergin mukaan olla itsestäänselvyys, jos halutaan parantaa urheilusuorituksia. – Myöhäiset iltatreenit ovat erityisen sopimattomia lapsille ja nuorille.\n– Jokaisen on mahdollista oppia keskittymään siihen mihin haluaa ja mikä tukee suoriutumista ja onnistumista, kannusti SportFocuksen urheilupsykologi Paula Thesleff liikkuvien lasten valmentajia ja vanhempia.\nThesleffin mukaan valmentajan on tärkeää ilmaista urheilijalle tarkasti, mihin haluaa tämän keskittyvän suorituksessa, esimerkiksi terävään ponnistukseen tai vauhtiin. Pelkkä neuvo keskittyä paremmin tai enemmän ei riitä.\nThesleff antoi yleisölle joitakin vinkkejä keskittymisen ja itseluottamuksen harjoittelemiseen lasten kanssa.\nKeskittymistä voi harjoitella esimerkiksi suuntaamalla ajatukset neutraaliin esineeseen tai hengitykseen. Harjoituksen voi tehdä myös niin, että yksi keskittyy vaikkapa tasapainotehtävään ja toiset pyrkivät häiritsemään keskittymistä. Harjoituksen jälkeen keskustellaan, miten se sujui.\nVahvistamalla onnistumisen elämyksiä puolestaan lujitetaan itseluottamusta. – Lasta voi pyytää vaikkapa tekemään omakuvan ja kirjaamaan siihen, missä on taitava ja millaisista hetkistä on kokenut ylpeyttä.\n– Jotain hyvää huonossakin -ajattelu auttaa myös kohtaamaan pettymykset. Huonosti menneen suorituksen jälkeen voidaan kannustaa lasta tai nuorta kertomaan, mikä siinä kuitenkin meni hyvin.\nTietoista ja tiedostamatonta oppimista\nTanssitaiteen tohtori, terveystieteiden maisteri, fysioterapeutti ja tanssipedagogi Hanna Pohjola Itä-Suomen yliopistosta esitteli tanssin ammattilaisille muun muassa hybridisen opetuksen ja oppimisen lähtökohtia. Kyse on eksplisiittisten, tietoisten oppimistapojen yhdistämisestä implisiittiseen, ”huomaamatta” oppimiseen.\nPohjolan mukaan opetuksessa usein korostuvan suullisen ohjauksen etuna on mahdollisuus palautteenantoon ja analyysiin, haasteena puolestaan se, että kuulijan ennakkokäsitykset vaikuttavat viestin tulkintaan. Lisäksi runsas ohjeistaminen kuormittaa työmuistia. Stressi ja väsyminen eivät edistä uuden oppimista, vaan ohjaavat palaamaan vanhoihin liikemalleihin.\nImplisiittistä oppimista tapahtuu, kun esimerkiksi ryhmässä synkronisoidaan liikettä muihin tanssijoihin tai musiikkiin, tai fyysisessä kontaktissa opettajan korjatessa tanssijan liikettä.\nImplisiittistä oppimista tukevat mielikuvat. Esimerkiksi pelkkä liikkeen käyminen läpi mielessä aktivoi liikkeestä vastaavia aivoalueita. Mielikuvaharjoituksissa voidaan korostaa myös, miltä liike tuntuisi tai näyttäisi.\nTeksti: Ulla Kaltiala / Itä-Suomen Yliopiston tiedottaja\nTags:aivot ja oppiminen, huippu-urheilu, Kuopio tanssii ja soi, lapsen unen tarve, tanssi, unirytmi, urheileva lapsi, urheilevan lapsen ruokavalio, urheilupsykologia


Yli 10 000 vuotta kissanpäiviä – Agricola\n14.12.2016 | Leena Rossi\nTietokirjailija, fil.lis. Petri Pietiläinen kertoo Kissojen maailmanhistoriassa tuhansien vuosien kehityksestä, jonka aikana arka villikissa kesyyntyi ja muuttui ihmisen hoivissa viihtyväksi kesykissaksi. Hän kirjoittaa myös antiikin ajan egyptiläisten, kreikkalaisten ja roomalaisten suhteesta kissoihinsa sekä myyttien, uskontojen ja Aasian kulttuurien kissoista. Pääosan kirjastaan hän omistaa Länsi-Euroopan kissojen vaiheille keskiajalta nykypäiviin, jolloin kissasta on tullut myös näyttelykappale ja perheenjäsen. Samalla valottuvat ihmisten kovasti vaihtelevat asenteet noita itsenäisiä otuksia kohtaan.\nPietiläinen, Petri: Kissojen maailmanhistoria. SKS, 2016. 352 sivua. ISBN 978-952-222-713-3.\nPetri Pietiläinen on kirjoittanut aikaisemmin kaksi teosta koiranystävien iloksi: Koirien maailmanhistoria (2013) ja Koirien Suomi: Kansanperinnettä ja historiaa (2014). Uudessa kirjassaan, Kissojen maailmanhistoria, hän pyrkii sijoittamaan kissojen vaiheet historiallisten tapahtumien vyöryyn. Häntä lienevät innoittaneet lukuisat lähellä kehränneet kissat, jotka kaikki eivät ole kuitenkaan aivan kissamiehen jaloissa kiehnänneet, vaan niistä osa on juossut pakoon. Jos Pietiläinen ei jo alkusanoissaan paljastaisi rakastavansa kissoja enemmän kuin koiria, lukija ei sitä arvaisi ennen kuin ehkä kirjan viimeisessä luvussa, jossa hän ei yhdy kissojen hävittämistä vaativien kriitikoiden kuoroon. Mies pyrkii olemaan mahdollisimman pitkälle puolueeton.\nProailurus – Pseudaelurus – Felinae – Felis silvestris – Felis catus\nSikäli kuin sain selvää kissan monimutkaisesta menneisyydestä, lajin kehityshistoria voidaan tiivistää suunnilleen näin: Kissaeläinten heimo Felidae on 20–30 milj. vuotta vanha, ja ensimmäinen tunnettu kissojen suvun edustaja Proailurus liikkui taitavasti puissa. Sillä oli pitkä kuono mutta ruumiin pituinen häntä ja sisään vedettävät kynnet. Tästä kissaeläimestä kehittyivät seuraavien 20 milj. vuoden aikana kaikki sukupuuttoon kuolleet ja nykyiset kissaeläimet. Proialurusta seurasi Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa 8–20 milj. vuotta sitten elänyt keskikokoisen kissan kokoinen Pseudaelurus, joka liikkui jo maassa, sillä ilmaston viiletessä ja kasvillisuuden muuttuessa sen saaliseläimetkin olivat laskeutuneet alas puista. Laji levisi myös Afrikkaan. Pseudaeluruksesta erosivat sapelihammaskissa ja suurkissat sekä viimeiseksi pikkukissat (Felinae). Nykyisten kissojen esivanhemmat kehittyivät geenitutkijoiden mukaan noin 8 milj. vuotta sitten Pohjois-Amerikassa, mistä ne ”paluumuuttivat” Aasiaan noin 6 milj. vuotta sitten.\nSuurkissalinja ja pienkissalinja erkanivat toisistaan omiksi alaheimoikseen 6–10 milj. vuotta sitten. Aasiassa kehittyivät Panthera-suvun leijona, jaguaari, tiikeri, leopardi ja puuleopardi. Aikaisemmin suurkissoihin luettu lumileopardi erotetaan nykyisin omaksi suvukseen. Amerikassa kehittynyt puuma on siirretty pantterilinjasta pikkukissoihin. Puumalinjaan kuuluvat myös mm. gepardi ja ilvekset. Kaikkialla maailmassa nykyään tavattavaan kesykissalinjaan kuuluvat mm. aasianmetsäkissa, kalastajakissa, mustajalkakissa, suokissa ja villikissa (Felis silvestris) monine alalajeineen sekä omana alalajinaan villikissasta kehittynyt (kesy)kissa (Felis catus). Villikissan alalajeja on Euroopassa, Afrikassa ja Aasiassa lähes 20. DNA-tutkimus tukee oletusta, että Egyptissä nimenomaan afrikanvillikissa kesyyntyi kissaksi. Se on pieni ja siro kuten kesykissakin, ja kummallakin on kapea hännänpää.\nKivikauden ihmisen ympäristössä liikkui sekä suuria että pieniä kissapetoja. Ihminen söi kumpienkin lihaa ja teki niiden turkeista pukimia. Kun keräilijä-metsästäjät eri puolilla maapalloa alkoivat viljellä maata ja hoitaa kotieläimiä asettuen asumaan pysyvästi, ne huomasivat kissasta olevan muutakin hyötyä: se tappoi viljavarastoja verottavia jyrsijöitä. Alkujaan villit kissat liittyivät ihmisen seuraan 12 000 – 14 000 vuotta sitten ja lienevät kesyyntyneet ensiksi Lähi-idässä tai pohjoisessa Afrikassa, kun niitä ei ahdisteltu vaan niiden annettiin vapaasti pyydystää varastoissa viliseviä hiiriä ja rottia. Villikissoja jopa otettiin tarkoituksellisesti kiinni ja kesytettiin.\nDNA-tutkimusten mukaan villikissa kesyyntyi 10 000 – 15 000 vuotta sitten viljely-kulttuureissa, joita kehittyi toisistaan riippumatta useilla alueilla ja hieman eri aikoina: Niilin laaksossa, Välimeren itäisellä rannikolla, Vähässä-Aasiassa, Lähi-idässä Eufratin ja Tigriksen laaksoissa, Indusjoen lähistöllä, Pohjois-Kiinassa, Väli-Amerikassa, Yhdysvaltojen itäosassa, Amazonin alueella, Sahelissa, trooppisessa Afrikassa, Etiopiassa sekä Uudessa-Guineassa.\nArkeologisissa kaivauksissa on monesta asuinpaikasta löytynyt kissaeläimiä kuvaavaa taidetta. Esimerkiksi Göpeki Tepelistä Etelä-Turkista, Syyrian rajan läheltä on löydetty korkokuvia, joissa on kuvattu mm. naarasleijonia tai -leopardeja ja naishahmoja niiden kanssa. Kuvat on ajoitettu noin vuoteen 8000 eaa., siis nuoremmalle kivikaudelle. Myös Turkissa sijaitsevasta Çatal Hüyükin asutuskeskuksesta on löydetty naista tai maan- ja hedelmällisyyden jumalatarta esittäviä kuvia ja veistoksia leijonien tai leopardien seurassa vuosilta 7400–6200 eaa. Lounais-Turkista Haçilarin asuinpaikasta on löytynyt 5000-luvulle eaa. ajoitettuja veistoksia, joissa nainen kantaa pentukissoja sylissään. Hyvin monet Lähi-idän, Vähän-Aasian, Egyptin ja Euroopan varhaisista jumalattarista on yhdistetty kissaeläimiin, erityisesti leijonaan ja myöhemmin kissaan.\nKaivauksissa on löydetty myös kissojen jäänteitä; esimerkiksi Jerikosta löytyneet kissan hampaat ja luunkappaleet on ajoitettu vuosiin 7000–6000 eaa. Kyprokselta vanhimmat kissan jäännökset ovat vuoden 6000 eaa. tienoilta. Koska tämä kissa oli haudattu lähelle ihmisvainajaa, eläin lienee ollut lemmikki tai muuten arvostettu. Ihmisen ja villikissan yhteiselosta on löydetty todisteita myös Pohjois-Kiinasta, missä vanhimmat kissan jäännökset ovat 5300 vuotta vanhoja. Indusjoen lähistöltä nykyisestä Pakistanista on löydetty noin 5000 vuotta vanha kissan tassun jälki savitiilestä.\nVaikka villikissoja kesytettiin viljavarastojen vartijoiksi useissa kaukana toisistaan olevissa paikoissa, niistä tuli lopullisesti kesykissa (Felis catus), ihmisen kumppani ja lemmikki muinaisessa Egyptissä 4500 vuotta sitten. Siihen liitettiin uskomuksia ja palvontaa mutta myös epäilyksiä ja suoranaista vihaa. Suurten pyramidien ajalta on paljon todisteita kissojen esiintymisestä, mm. mainintoja teksteissä ja kuvia taiteessa.\nPietiläisen mukaan villikissan kehittymisessä kissaksi näyttää tapahtuneen jossain varhaisvaiheessa geneettinen muutos, joka ilmenee lyhyen aikaa pennun taipumuksena leimautua ihmiseen. Tietääkseni leimautuminen ei kuitenkaan ole vain kissan ominaisuus, vaan monien muidenkin eläinten poikaset voivat tietyssä iässä ruveta seuraamaan niitä hoitanutta tai muuten paikalle osunutta ihmistä.\nKissan nimet ja kissojen nimet\nEgyptin kielessä 2000-luvulla eaa. kissan nimi oli miw (se joka maukuu) ja miit (fem.). Hieroglyfimerkit varmistettiin vielä kissakuvalla. Myöhemmin nimitykset saivat uusia muotoja. Monissa muissakin kielissä kuin egyptissä kissaa merkitsevä sana jäljittelee naukumista, mutta muinaiskreikassa kissa oli ailourus (liikkuva tai heiluva häntä). Klassisessa latinassa (n. 80 eaa. – 200 jaa.) eläin oli felis, mutta puhekielessä jo vuoden 200 tienoilta lähtien cattus, joka omaksuttiin myös kirjakieleen 400-luvulle tultaessa. 1700-luvulla Carl von Linnén antama tieteellinen nimi Felis catus on siis kissakissa.\nUseihin Euroopan kieliin kissa-sana on saatu myöhäislatinan cattuksesta. Tonavan ja Reinin seutujen muinaisgermaanien kissa oli kattu ja katton sekä muinaisyläsaksan kissa kataro. Monien Euroopan nykykieltenkin kissa-sana juontuu myöhäislatinasta: baskissa catu; englannissa cat; italiassa gato; kreikassa gatá; ranskassa chat, ruotsissa katt; virossa kass; venäjässä kot ja koshka. Euroopan ulkopuolellekin cattus on ulottanut vaikutuksensa: arabiassa kissa on qitt, qitta ja turkissa kedi. Suomeen kissa-sana on tullut ruotsin ilmaisuista kisse, kise, kissa, kiss, joilla kissoja on houkuteltu. Kissannahka mainitaan vuonna 1609 ilmestyneessä Ljungo Tuomaanpojan suomentamassa kaupunkilaissa ja kissa vuonna 1637 painetussa Ericus Schefferuksen sanakirjassa.\nVaikka muinaisessa Egyptissä kissat olivat myös lemmikkejä, sieltä on säilynyt meidän tietoomme vain yksi kissan kutsumanimi: Nedjem, joka oli pojan nimi. Toisaalta lapsia nimettiin eläinten mukaan, ja ajalta noin 2400 eaa. tiedetään tytöistä, joille on annettu nimeksi ”tyttökissa”: Miit, Miut, Mirt. Yksi pojan nimikin tiedetään: Pa-min eli ”kollikissa”. Myöhemmiltä ajoilta Pietiläinen mainitsee varsinkin keskiajan lopulla alkaneiden noitaoikeudenkäyntien yhteydessä esille tulleita englantilaisia kissannimiä. Suomalaisten mirrien nimiin asti hän ei pääse.\nJumalattarien pyhä eläin\nEgyptissä jumaluuksiin yhdistettiin monia eläimiä. Kissat ja leijonat liitettiin peräti 11 jumalattareen ja 5 jumalaan. Kissajumalattaria olivat mm. Bast(et), Sekhmet (Sakhmet) ja Isis, josta tuli tärkein jumalatar Aleksanteri Suuren valloitettua Egyptin vuonna 323 eaa. Niitä kuvattiin sekä kissapäisinä naisina että naispäisinä kissoina. Jumalattarille omistetuissa temppeleissä oli kissapatsaita ja kissankuvia. Kuvia oli myös piirtokirjoituksissa ja reliefeissä sekä amuleteissa, koruissa ja muissa pikkuesineissä. Kissojen arvostusta osoittaa myös se, että eläimiä palsamoitiin valtavia määriä ja niille tehtiin suuria hautausmaita. Ensimmäiset kissamuumiot ovat ajalta ennen 1350 eaa.\nKuva: Kissamuumioita. British Museum. Creative Commons Attribution-NonCommercial-ShareAlike 4.0 International CC BY-NC-SA 4.0\nIsiksen palvonta ja kissat levisivät hellenistisessä maailmassa Egyptistä Lähi-itään ja Välimeren piiriin sekä vielä laajemmalle itään ja länteen. Kun vanhat paikalliset hedelmällisyyden, rakkauden ja sodan jumalattaret yhdistyivät egyptiläisten, kreikkalaisten ja roomalaisten jumaluuksien kanssa, myös kissan merkitys kasvoi. Ehkä jo 1700–1600 eaa. kissa oli levinnyt Kreikan saarille ja mantereen maaseudullekin, mistä on löydetty vuosiin 1600–1100 eaa. ajoittuvia kissapatsaita ja esineisiin muovattuja kissan kuvia. Aasiaan päin kissat levisivät Egyptistä sekä meritse että maitse. Mesopotamiaan, nykyisen Irakin alueelle ne lienevät tulleet 1000–900-luvulla eaa., jolloin kissa- ja villikissa-sanatkin ilmestyivät alueella puhuttuun akkadin kieleen.\nEgyptiläiset kissat kulkivat kauppatavarana ensin egyptiläisten laivoissa ja myöhemmin foinikialaisten ja kreikkalaisten aluksissa. Viimeistään 700-luvulta eaa. eli ennen Rooman valtakunnan aikaa kissoja oli Italian niemimaalla kreikkalaissiirtokunnissa ja etruskeilla. 400–300-luvulta eaa. lähtien kissoja esiintyi roomalaisessa taiteessa: hautamuistomerkeissä, mosaiikeissa ja maalauksissa. Talojen puutarhoihin haudattujen kissojen luita on ajoitettu 400–300-luvulle eaa. Etelä-Ranskan Massiliaan eli Marseilleen kissat olivat saapuneet jo ennen roomalaisia, mutta Rooman legioonien mukana kissat levisivät myös Keski-Eurooppaan ja Brittein saarille, mihin ne tulivat roomalaisten mukana 200-luvulla eaa. Kissojen myötä levisi myös kissajumalattarien palvonta.\nMyyttien ja uskontojen kissoja\nEri uskonnoissa ja myyteissä suhtautuminen kissaan on vaihdellut. Juutalaisten pyhissä kirjoissa kissat mainitaan vain muutaman kerran neutraaliin sävyyn, mutta juutalainen perimätieto sisältää kissoja koskevaa taikauskoa ja mystiikkaa, jossa kissat, naiset ja demonit yhdistyvät ja musta kissa liitetään pahaan.\nIrlannin kelteillä oli oma kissakulttinsa tuli jo ennen kristinuskon saapumista, ja keltit säilyttivät rakkauden kissoja kohtaan sittenkin, kun omaksuivat kristinuskon. He kuvasivat kissoja jopa kristillisissä käsikirjoituksissaan. Vanhassa tarinaperinteessään kelteillä oli paljon kertomuksia hurjista kissoista, joilla oli peräti yhdeksän elämää.\nRuotsissa on kissojen luita löydetty koirien luiden ohella Birkasta monista 500-luvulle ajoitetuista haudoista. Viikingeilläkin (800-luvulta 1000-luvulle) oli kissoja, ja he antoivat niitä lahjaksi vastanaineille. He veivät kissoja kauppa- ja ryöstöretkillään mukanaan myös Brittein saarille. Freija, yksi muinaisgermaanien ja -skandinaavien mytologian tärkeimmistä jumalista, yhdistettiin kissoihin: hän ajeli öisellä taivaalla kahden valtavan kollin vetämissä vaunuissa. Freijan palvonnassa voidaan nähdä kaikuja Isiksen, Afroditen ja Venuksen palvonnasta, ja se oli voimissaan vielä kristinuskon vakiintuessa pohjolaan 1000-luvulla.\nKristinuskon piirissä käsitykset kissoista vaihtelivat, vaikka Pietiläinen toteaa, että kristityt eivät pitäneet kissoista, koska nämä olivat väärien jumalattarien pyhiä eläimiä. Läntisen kirkon piirissä varsinkin naiset palvoivat vanhoja hedelmällisyyden jumalattaria ja kissoja pitkään kristinuskon leviämisen jälkeenkin. Useat kirkkoisät karsastivat sekä kissoja että jumalattaria ja paheksuivat kaikkea eläinten palvontaa. Maanviljelijäväestö, jota Euroopan väestö pääasiassa oli keskiajan jälkeenkin, lienee suhtautunut kissaan realistisesti hyötyeläimenä, jota ei palvottu eikä paheksuttu. Toisaalta monet ihmiset rakastivat kissoja ja liittivät nämä kristillisiin pyhimyksiin; Pyhästä Gertrudista tuli peräti kissojen suojeluspyhimys. Idän kirkon piirissä kissoihin suhtauduttiin Pietiläisen mukaan suopeammin kuin lännessä.\nKoraanissa ei mainita kissoja, mutta Islamin piirissä kissoja on rakastettu, ja niiden puhtaus on miellyttänyt ihmisiä kovasti. Esimerkiksi 1200-luvulla Egyptiä hallinnut sulttaani Baibars jätti testamentissaan Kairon moskeijan läheisyydessä sijainneen puutarhansa kissojen suojeluspaikaksi, jossa kissoille piti tarjota ruokaa ja lepoa. Kaupunkilaisetkin lahjoittivat varoja kodittomien kissojen ruokkimiseksi. Muslimien kissarakkautta lienee lisännyt sekin, että profeetta Muhammadilla oli Muezza-niminen kissa. Islamilaisen perimätiedon mukaan kissaa ei luotu muiden eläinten kanssa samaan aikaan, vaan se syntyi vasta Nooan arkissa, jossa hiiret olivat lisääntyneet uhkaavasti. Silloin Jumala neuvoi Nooaa koskettamaan leijonan päätä, ja kun mies teki niin, eläin aivasti sieraimistaan kaksi kissaa, ja hiiriongelmasta päästiin. Perimätiedon mukaan profeetta lahjoitti kissalle seitsemän henkeä ja kyvyn pudota aina jaloilleen.\nKissat aasialaisissa kulttuureissa\nIntiassa, Induksen laaksossa noin 3300–1700 eaa. vallinnut Indus-kulttuuri sai vaikutteita lännestä Irakista ja Egyptistä tavaroiden, jumalattarien ja kissojen muodossa. Kulttuurin keskeisistä kaupungeista Mohenjo Darosta ja Harappasta on löydetty arkeologisissa kaivauksissa paljon sinettejä, joissa kuvataan mm. naiskasvoista tiikeriä ja kissapäistä naista, mahdollisesti palvottuja jumalattaria. Indus-kulttuuria seurasi miljoonien jumaluuksien hindulaisuus ja yksi sen jumalatar Sasthi (800–700 eaa.), juontui ehkä noista varhaisista jumalattarista. Se liitettiin hedelmällisyyteen, satoon ja kasvillisuuteen ja se oli naimisissa olevien naisten ja lasten suojelija. Eri puolilla Intiaa se yhdistettiin myös kissoihin.\nKissoja arvostettiin tehokkaina tuholaisten pyydystäjinä myös vuoden 500 eaa. tienoilla syntyneen buddhalaisuuden piirissä. Kuitenkin kansanperinteessä kissoilla uskottiin olevan katala luonne ja ne liitettiin usein naisiin ja noituuteen. Itse eläimen nimessä, sanskritin kielen sanassa, mârjâra (eläin joka koko ajan puhdistaa itseään), ilmenee myös sen arvostettu ominaisuus, puhtaus. Nyky-Intiassa kissojen kohtelu vaihtelee. Eläinten annetaan yleensä juosta vapaina kaduilla etsimässä itse ruokansa tai niitä ruokitaan ruoantähteillä, mutta vaurastunut keskiluokka on omaksunut länsimaisen lemmikkikulttuurin kalliine kissanruokineen, -leikkivälineineen ja -hoitotuotteineen.\nKissojen varhaisimmasta esiintymisestä Kiinassa kiistellään toistaiseksi. Ainakaan maitse silkkitietä pitkin kissa ei Kiinaan tullut 400-luvulla, kuten on pitkää väitetty, vaan se tuli jo aikaisemmin ilmeisesti meritse, sillä ainakin 200-luvulla eaa. kiinteät kauppareitit Afrikan sekä Lähi-idän ja Itä-Aasian välillä toimivat. Laivoissa myös kissat kulkeutuivat Kaakkois-Aasiaan ja Kiinaan. Muinaisessa kiinassa kissa oli li tai li-nu, mutta noin 800 eaa. kirjallisuuteen ilmestyi nimitys mao.\nMuinaiset kiinalaiset suhtautuivat luontoon arvostaen kuten egyptiläiset. Taolaisuuden pyhissä kirjoissa korostetaan, että hyvä ihminen tuntee ystävällisyyttä kaikkia luontokappaleita kohtaan. Jumalatar Xi Wang-mu kuvattiin 400-luvun eaa. teksteissä tiikerinä, ja hänet liitettiin ikuiseen elämään. Toinen jumalatar Wu-lo näyttää kuvissa kissalta, ja häntä palvottiin hedelmällisyyden toivossa. Kissaeläimet ja jumalattaret yhdistettiin siis toisiinsa, mutta pelkästään jumalattaret eivät tehneet kissoista suosittuja. Tähän tarvittiin buddhalaisuus. Ensimmäisellä vuosisadalla hallinnut keisari Mingd suosi kissoja ja tuotti niitä joukoittain maahan Intiasta. Teksteihin kissa ilmestyi viimeistään 770-luvulla ja luostareihin 800-luvun lopussa. Taolaisuuden ja buddhalaisuuden kohtaamisesta syntyi buddhalaisuuden kissarakkain suuntaus, zen-buddhalaisuus, jonka kukoistuskausi oli 1100- ja 1200-luvuilla. Siinäkin luostarilaitos ja kissat liittyivät kiinteästi toisiinsa, sillä hiiriä pyydystävät kissat suojelivat luostareiden pyhiä käsikirjoituksia.\nKuva: Kuniyoshi Utagawa (1797-1861) Nainen ja kissa.\nVanhoissa kiinalaisissa maalauksissa kissa kuvattiin pyydystämässä hiiriä tai perhosten, kukkien ja ihmisten kanssa. Koska kissaa tarkoittava kirjoitusmerkki on sama kuin lukua 90 tarkoittava merkki, kissasta tuli myös pitkäikäisyyden symboli. Runouteenkin kissa pääsi. Vähitellen se muuttui hyötyeläimestä puhtaasti esteettiseksi kokemukseksi. Mutta se oli muutakin: ruokaa. Koiria oli syöty Kiinassa ainakin 1700 eaa. alkaen, ja villikissoja ruvettiin syömään Sung-kaudella (960–1279). Vielä 1970-luvulla Etelä-Kiinassa on ravintoloissa tarjottu tiikeriä, mutta todellisuudessa se on ollut kissaa.\nJapanin saarille kissat tulivat 500-luvulla buddhalaisuuden mukana, ja temppeleissä ne pyydystivät hiiriä. Ne ilmestyivät myös kansantarinoihin, maalaustaiteeseen ja runouteen. Tarinat ja taide kuvasivat kissojen arkea; vanhin kissapiirros on peräisin 1000-luvun alusta. Runoudessa kissoihin suhtauduttiin ristiriitaisesti, koska ne tappoivat lintuja. Buddhalaisuuden lisäksi myös perinteinen shintolaisuus, jolla on paljon yhtäläisyyksiä taolaisuuden kanssa, suhtautui kissoihin kunnioittavasti. Paitsi munkit myös yläluokan edustajat alkoivat pitää kissalemmikkejä. Nyky-Japanissakin kissoja arvostetaan niin, että niille on tehty omia hautausmaita ja muistotemppeleitä. Japanin kissoista jäi mieleeni, että vuoden 1700 tienoilta alkaen lyhythäntäiset kissat yleistyivät. Thaimaasta taas paljastui, että siellä tehtiin vuosien 1350–1767 välillä kuvitettuja Tamra maevit -tutkielmia kissoista. Niitä on säilynyt kahdeksan versiota, jotka esittelevät hyviä ja huonoja kissoja ja antavat jopa kissanhoito-ohjeita.\nKissan elämää keskiajan ja uuden ajan länsimaisessa kulttuuripiirissä\nToisaalta kissa oli sydän- ja myöhäiskeskiajan (800-luvulta 1400-luvulle) Euroopassa elävä hiirenloukku, hyötyeläin, jonka tappamisesta jopa rangaistiin paikallisten lakien mukaan. Kuolemansa jälkeenkin kissoja hyödynnettiin: ne nyljettiin ja niiden turkit käytettiin vaatetukseen. Nahkoilla käytiin myös kauppaa. Nimien antaminen kissoille osoittaa, että eläimiä kohdeltiin yksilöinä. Raja lemmikin ja hyötyeläimen välillä oli häälyvä, ja eliitti tuotti kaukomailta erikoisen näköisiä karvaturreja lemmikeikseen.\nKuva: Kolme kissaa keskiaikaisessa bestiaarissa, Bodleian Library, MS. Bodley 764 c.1225-50.\nToisaalta kissoihin suhtauduttiin varauksin tai suorastaan vihamielisesti. Jotkut jopa kuvittelivat, että kissat erittävät kaasuja, jotka tuhoavat ihmisten keuhkoja, ja että niiden lähellä nukkuminen aiheuttaa kuumetta ja kiivautta. Kristillisen kirkon piirissä useat paavit 1200-luvulta alkaen yhdistivät kissat sekä paholaiseen että kerettiläisiin ja syyttivät vääräuskoisia kissojen palvonnasta.\nYmpäri Länsi-Eurooppaa syntyi myös kaupunkilegendoja – tosin Pietiläinen ei käsitettä käytä – jotka kertoivat kissoiksi muuttuneista naisista. 1400-luvulla musta kissa ilmestyi kerettiläisiä käsittelevien kirjoitusten kuvituksiin, ja vuosisadan lopulla sekä kissat että näiden noidiksi epäillyt emännät määrättiin poltettaviksi. Erityisesti vanhat yksinäiset köyhät naiset leimattiin noidiksi. Noitajahti sai erityistä pontta Heinrich Kramerin (1430–1505; paavina Innocentius VIII, 1484–1492) vuonna 1487 ensimmäinen kerran ilmestyneestä Noitavasara-teoksesta (Malleus Maleficarum). Se hyökkäsi noituuden kimppuun sekä teologisin että konkreettisin perustein ja kuvasi kidutustavat, joilla noidat saataisiin tunnustamaan vehkeilynsä paholaisen kanssa. Noitaoikeudenkäyntejä järjestettiin eniten Englannissa, Ranskassa ja Saksassa 1700-luvulle asti, ja niissä tuomittiin kymmeniä tuhansia ihmisiä. Kissat eivät oikeuteen joutuneet, mutta niitä tapettiin ehkä miljoonia.\nUuden ajan alku on ristiriitainen: yläluokan nuorten kaunotarten kissalemmikeille kirjoitettiin ylistys- ja muistorunoja, mutta vanhoja naisia kissoineen syytettiin noituudesta ja vietiin roviolle. Ranskalainen kirjailija-filosofi Michel de Montaigne (1533–1592) kuitenkin pohti eräässä esseessään kiihkottomasti kissansa olemusta ja käyttäytymistä ja totesi, ettei ihminen voi koskaan ymmärtää kissan salaisia ja sisäisiä mielenliikkeitä. Hänen pohdiskelunsa eivät oikeuttaneet ihmistä kohtelemaan eläimiä huonosti, mutta parin muun mietiskelijän ajatukset, saattoivat sen tehdä. René Descartes (1596–1650) näet erotti sielun ja ruumiin toisistaan; hän ajatteli myös, että järki erottaa ihmisen eläimistä, joilla ei ole tietoisuutta eikä tunteita. Siksi hän myös leikkeli eläimiä kappaleiksi sekä elävinä että kuolleina. Nicolas Malebranche (1638–1715) ei paloitellut eläimiä, mutta ajatteli, ettei eläimillä ole älykkyyttä eikä sielua niin kuin ihmisellä. Eräät eläintutkijat menivät kokeissaan jopa niin pitkälle, että imivät tyhjiöpumpulla lasipallossa olevilta linnuilta ja kissanpennuilta hengitysilman.\nTutkijat tekivät julmia eläinkokeitaan tieteellisyyden nimissä, mutta rahvas käytti eläimiä raakoihin kansanhuveihin. 1600-luvulta 1700-luvun lopulle Ranskassa poltettiin karnevaalien aikaan ja juhannuksena eli Johannes Kastajan päivänä kissoja roviolla ihmisten hurratessa. 1800-luvun alkupuolella Englannissa koiratappelut ja kaupunkien kaduilla järjestetyt eläinjahdit jopa yleistyivät. Kissoihin ja muihin eläimiin kohdistetut julmuudet saivat ihmiset lopulta keskustelemaan siitä, miten eläimiä saa ylipäätään kohdella. Valistusfilosofi Voltaire (1694–1788) ihmetteli eläinkokeiden mielekkyyttä, ja muutkin ajattelijat, mm. Jeremy Bentham (1748–1832) käsittelivät kirjoituksissaan eläinten oikeuksia. Ensimmäinen eläintensuojeluyhdistys perustettiin vuonna 1824 Isossa-Britanniassa. Ranskassa kiellettiin lailla kaikki eläimiin kohdistuva julkinen väkivalta vuonna 1850. Ajatus oli, että väkivallan poistamisella parannettaisiin köyhemmän väestön moraalia: kun väkivalta eläimiä kohtaan vähenisi, vähenisi myös ihmisten välinen väkivalta.\nKoirien ja muiden kotieläinten rodunjalostus sai myös kissaihmiset kiinnostumaan omien lemmikkiensä jalostuksesta 1800-luvun jälkipuoliskolla, mutta rotuluokittelussa ei aluksi pystytty selvittämään muita kuin kissojen värieroja ja karvojen pituuseroja. Vuonna 1860 ranskalainen tietosanakirja Larousse luetteli neljä rotua: tiikeri, kartusiaani, espanjalainen kissa ja angora. Eläintieteilijä A. E. Brehm jakoi vuonna 1869 kissat kahdeksaan rotuun: angora, manx, kartusiaani, punainen Tobolskin kissa, Kapmaan punasininen kissa sekä kiinalainen, persialainen ja romanialainen kissa.\nKuva: Ensimmäinen kissanäyttely Crystal Palace Lontoo 1871.\nKissanäyttelyissäkään, joita Isossa-Britanniassa järjestettiin vuodesta 1871 lähtien, ei ollut rotuluokituksia, mutta näyttelyt lisäsivät valtavasti kissaharrastuksen suosiota. Yhdysvaltojen ensimmäinen kissanäyttely järjestettiin vuonna 1895 ja Ranskan ensimmäinen näyttely seuraavana vuonna. Näyttelyjen rotusääntöjen laatiminen sai Isossa-Britanniassa vauhtia, kun uusia eksoottisia kissoja – burma, persialainen, siamilainen – tuotiin maahan. National Cat Club perustettiin vuonna 1887 valvomaan kissojen sukupuita ja laatimaan rotustandardeja. Ranskassa abessinialaisten maahan tuonti innosti kissojen jalostamiseen. Valtakunnallinen kissaklubi perustettiin kuitenkin vasta vuonna 1913 ja Pariisin klubi vuonna 1924. Itämaisten kissojen ansiosta kissanäyttelyissä alettiin erotella eriväriset sekä pitkäkarvaiset ja lyhytkarvaiset kissat.\nTietoiskut, kuvat, muut lisukkeet ja lipsahdukset\nPietiläinen on laatinut kirjaansa perustekstin lisäksi 45 tietoiskua ja sijoittanut ne valitsemiinsa kohtiin muun tekstin joukkoon erottamalla ne vain kirjasintyypillä. Niinpä huoleton lukija ei edes tajua siirtyvänsä yhtäkkiä ”laatikkoon”, koska käytettyjen fonttien ero on melko pieni. Osa tietoiskuista liittyy päätekstissä juuri edellä esitettyihin tai heti perässä seuraaviin asioihin, mutta osa tuntuu olevan asian tai ajan puolesta oudossa kohdassa. Osa erillisistä tietolaatikoista on sitä paitsi turhia, sillä niiden sisältämät asiat olisi voinut sulauttaa pääkertomukseen. Harmi, ettei tietoiskuja näy sisällys- eikä missään muussakaan luettelossa.\nYksi kiinnostavimmista tietoiskuista koskee mustaa kissaa. Se on sijoitettu Antiikin Rooman kissoista kertovan pääluvun sisään ilmeisesti siksi, että ensimmäinen dokumentoitu musta kissa löydettiin roomalaisesta mosaiikista. Se ulottuu kuitenkin ajallisesti 1930-luvun Englantiin asti. Kissan musta turkki on seuraus geenimutaatiosta, joka aiheuttaa perinnöllisen kyvyttömyyden tuottaa vaaleita karvanpäitä. Ollakseen musta kissanpennun on saatava mustan turkin aiheuttava geenialleeli molemmilta vanhemmiltaan. Nykyisin mustat kissa ovat melko yleisiä, vaikka keskiajan lopulla ja uudella ajalla mustia kissoja vainottiin ja ne yritettiin hävittää, kun niiden uskottiin liittyvän paholaiseen.\nKeskiaikaiset eläinkirjat, bestiaarit, ovat myös kiinnostava tietoiskun aihe. Nämä usein upeasti kuvitetut tieto- ja tarinakokoelmat kertoivat todellisista ja myttisistä eläimistä, kasveista ja kivistä. Pietiläisen mukaan ne perustuvat 100–400-luvulla Aleksandriassa kreikaksi kirjoitettuun teokseen Physiologus, joka käännettiin latinaksi 700-luvulla. – Oma tietolähteeni, Encyclopaedia Britannica (1971), kertoo kokoelman olevan peräisin 100-luvun puolivälistä sekä käännetyn latinaksi ensimmäisen kerran jo 300- tai 400-luvulla sekä 900–1300-luvuilla kansankielille – anglosaksiksi, keskianglanniksi, flaamiksi, saksaksi ja ranskaksi. – Myöhempiin bestiaareihin otettiin aineksia myös Plinius vanhemman Luonnonhistoriasta (1. vuosisata jaa.) ja Isidorus Sevillalaisen Etymologiasta (500–600-luvun taitteesta). Kirjoittajat tulkitsivat eläimiä ja eläintarinoita lähinnä kristillisten merkitysten ja opetusten kautta. Bestiaarit jakoivat (melko kyseenalaistakin) tietoa mutta myös viihdyttivät ja opettivat moraalia.\nKirjan kolme kuvaliitettä sisältää kaikkiaan 24 tekstiin liittyvää kuvaa, joista 19 on värillistä. Tekijä on itse ottanut yhden kuvan Amsterdamin kodittomien kissojen kodista, kaikki muut kuvat hän on löytänyt Wikimedia Commonsista.\nIlmeisesti kustantajan toivomuksesta lähdeviitteiden numerot on jätetty pois tekstistä ja viitteet koottu kirjan loppuun luvuittain. Viitteistä löytyy paljon hyödyllistä lisätietoa runsaasti lisälukemista niin kissojen kuin muidenkin eläinten ystäville. Suurin osa Pietiläisen lähteistä – kuten monen muunkin nykykirjailijan lähteistä – on suomen- tai englanninkielisiä. Saksankielisiä lähdeteoksia löysin kaksi, niistä toinen on usean artikkelin kokoelma. Lisäksi silmääni osui yksi saksankielinen verkossa julkaistu juttu. Ruotsinkielisiä lähdeteoksia kirjoittaja mainitsee yhden.\nTeoksessa on 18 sivun pituinen hakemisto, jonka laatimisperiaatetta en täysin tajunnut. Turhauduin, kun en löytänyt siitä esim. tekstissä esiintyviä kissarotujen nimityksiä enkä monia maantieteellisiä paikkoja ja muita mielestäni tärkeitä asiasanoja.\nKokonaisuudessaan Kissojen maailmanhistoria on korrektia asiaproosaa, jossa välillä pilkahtaa hieman huumorikin, mutta silmiini osui muutama painovirhe ja lipsahdus – minähän luen kirjoja ”suurennuslasin kanssa”. Kirjoittajan sormi lienee liikahtanut ylimääräisen kerran, kun tekstiin on tullut maininta: ”700 0000 ihmistä juhli Bastetin kunniaksi” (s. 48), ja osunut viereiseen näppäimeen, kun Mustan surman Eurooppaan tulovuodeksi on tullut 1337 eikä 1347 (s. 186). Sitä en kuitenkaan ymmärrä, mitä kirjoittajan päässä on liikkunut, kun hän on sanonut päätä ’raajaksi’ (s. 120), maataloutta ’maatalousteollisuudeksi’ (s. 283) ja kotieläinten kasvattamista ’eläinteollisuudeksi’ (s. 290). Mainitut sanat lienevät englanninkielen ilmaisuista väännettyjä kuten ’akkadian’ (p.o. akkadin) kieli.\nKissojen ystävä tarttuu varmasti innoissaan Pietiläisen Kissojen maailmanhistoriaan, joka pursuaa totta ja tarua kissoista. Tuntuu, että tekijä onkin tunkenut kirjaan kaiken, mitä hän on saanut selville naukuvista heiluhännistä suomen- ja englanninkielellä. Kirjaan kannattaa tutustua pienissä annoksissa, jottei saisi infoähkyä kahlatessaan yksityiskohtien viidakossa. Suvantopaikat, joissa kirjoittaja pysähtyy hahmottelemaan historiallisten kehityskulkujen pääpiirteitä tai muuten pohdiskelemaan kissamaailman ihmeitä, ovat harvassa. Kaipasin myös kohtia, joissa kirjoittaja olisi arvioinut lähteidensä uskottavuutta. Enkä olisi pitänyt pahana, vaikka hän olisi paikoin ottanut reippaasti kantaa kisuliinien puolesta, kissamies kun on.\nKoska suomalaisten kissojen historia jää tässä kirjassa muutamaan mainintaan, epäilen, että Pietiläisellä on jo tekeillä aiheesta uusi kirja, jossa myös kotoinen kissaperinne, kaskut, sanonnat ja uskomukset pääsevät esille. Sitten varmaan paljastuu, onko suomalaisessa perinteessä vastinetta sanonnalle: ”Syötä koiraa kolme päivää, niin se muistaa sinut kolme vuotta; syötä kissaa kolme vuotta, ja se unohtaa sinut kolmessa päivässä.”\nThe Great Cat, Cat in history, art and literature\nAvainsanat: eläimet / eläinhistoria / kissat


Ukkokööri konsertoi helteessä – Lemin Kirjava\nKovin pitkäänhän tuota ei voinut etukäteen suunnitella,kuten ei muitakaan koronakesän tapahtumia, mutta onneksi ukoilla on homma hanskassa vuosien kokemuksella!\nRaimo Laari (kuvassa vas.) toivoi konsertin aluksi, että ”mahdolliset aplodit säästettäisiin viimeisen laulun jälkeen, ennen karjalaiste laulua, joka lauletaan yhdessä”. Kööriä säestivät haitareillaan Veikko Muukka ja Markku Hongisto.\nKöörin keski-ikä on 80 vuotta, mutta pitkän ja upean ohjelman kuulijoille antoivat. Parin tunnin laulelut oli monelle vaativa, joten eturiviin oli järjestetty tuolit uupumusta estämään.\nSuvivalssilla siis lähdettiin liikkeelle, sitten pyydeltiin Tähtitaivasta, Mikään ei ole Kauniinpaa, eikä kukaan vaihtaisi päivääkään pois…Iltaa vietettiin skannissakin, Kotkan poikiin mieleen tuli Nuoruusmuistoja, kun taivaskin noli niin Sininen ja valkoinen.\nLopulta Vanhat kulkurit tapasivat Savitaipaleen ukot, ja yllätykseksi väliajalla saatiinkin Marttojen tarjoamat mainiot pullakahvit, vaikka yleisöä oli kehotettu ottamaan piknik-korit mukaan.\nVäliajalla kööriläiset kävivät kättelemässä autosta konserttia seuranneen Savitaipaleen suuren musiikkimiehen, haitaritaituri Eino Aapron, jonka mukaan torin esiintymislavakin on nimetty Einolaksi.\nJa sitten liitelikin Hakamäen yllä valssin tahtiin Lokki, ja huuteli Olen saanut elää! Uralin pihlaja kukki valkeana kuin morsiushuntu, ja kuoro kehotti Katsomaan lintua oksalla puun, lauleli Sieluni soittoa. Reippaasti pisti Jätkä humpaksi, katseli Tätä taivasta, tätä maata, ja ajatteli syksyn Lehdettömiä puita. Ehkäpä silloinkin vielä Pienoinen käsi kaulalla viihtyy…\nTässä kohtaa olisi ollut niiden luvallisten aplodien paikka, mutta odotimme lisää lauluja, joten kiitostaputukset jäivät vaisummiksi kuin kuulijan mielessä oli. Saatiinpahan kuitenkin sitten täysin keuhkoin Karjalaisten laulu kajahuttaa ilmoille.\nJoku ulkopaikkakuntalainen ihmetteli ukkojen määrää, ja intoa laulamiseen. Kovin oli kuulema tärkeä ja hieno harrastus, pienoinen ihme ihan! Hienoa, Ukkokööri!


USA pitää Pohjois-Korean neuvotteluhalukkuutta rohkaisevana, mutta kritisoi asekokeita\nUlkomaat 13.9.2019 00:27\nTrumpin ja Kimin tapaaminen kesäkuun lopussa ei vielä toistaiseksi ole johtanut konkreettisiin tuloksiin. Lehtikuva/AFP\nYhdysvallat sanoo, että Pohjois-Korean ilmaisema halukkuus palata neuvottelupöytään on rohkaisevaa. Pohjois-Korea ilmoitti alkuviikosta olevansa valmis perusteellisiin keskusteluihin Yhdysvaltain kanssa loppukuusta.\nYhdysvaltain ulkoministeriön edustaja Morgan Ortagus sanoi tätä rohkaisevaksi merkiksi.\n– Oli rohkaiseva merkki, että he haluaisivat palata neuvotteluihin, ja otamme sen mielellämme vastaan. Olemme sitoutuneet keskustelemaan ja neuvottelemaan pohjoiskorealaisten kanssa, Ortagus sanoi.\nSamalla hän kuitenkin kritisoi Pohjois-Korean tuoreimpia asetestejä.\n– Yhdysvallat ja kansainvälinen yhteisö ovat yhdessä viestineet Pohjois-Korealle, että ohjuskokeiden kaltaiset provokaatiot eivät auta asiaa ja että haluamme pohjoiskorealaisten palaavan neuvotteluihin saavuttaaksemme ydinaseriisunnan.\nPohjois-Korea laukoi tiistaina ammuksia merelle pian sen jälkeen, kun se oli ilmoittanut haluavansa jatkaa ydinaseneuvotteluja. Maa on tehnyt ahkerasti ohjus- ja asekokeita heinäkuusta lähtien.\nYhdysvaltain ja Pohjois-Korean neuvottelut ovat olleet jäissä siitä lähtien, kun presidentti Donald Trumpin huippukokous Pohjois-Korean johtajan Kim Jong-unin kanssa helmikuussa Hanoissa päättyi tuloksettomana. Kesäkuussa johtajat sopivat lyhyessä tapaamisessaan Koreoiden rajalla dialogin jatkamisesta, mutta toistaiseksi neuvottelupöytään ei ole päästy.\nNeuvottelujen edellytysten arveltiin paranevan aiemmin tällä viikolla, kun Trump antoi potkut kansallisen turvallisuuden neuvonantajalleen John Boltonille, jonka tiedettiin ajavan kovaa linjaa Pohjois-Koreaa vastaan.


Herätys yrityspäättäjä – Viisi vinkkiä kuinka valmistautua tietosuojauudistukseen – CySec Ice Wall Oy\nPosted on 02-05-2016 11-09-2017 by Aki Pitkäjärvi\nEU-tietosuojauudistus edellyttää reagointia jokaisessa organisaatiossa\nKäsitelläänkö organisaatiossanne henkilötietoja? Ei, meidän palveluissa ei ole tallennettu asiakkaiden henkilötietoja. No, siinä tapauksessa teidän täytyy huolehtia vain siitä, että täytätte oman henkilöstönne tietojenkäsittelyn osalta tulevan EU-tietosuojalainsäädäntöön liittyvät velvoitteet – ei mikään pikkujuttu. Tämä kuvastaa hyvin muutoksen laajuutta, johon jokaisen organisaation pitää nyt reagoida.\nTietosuojauudistuksen kahden vuoden siirtymäaika lähtee liikkeelle nyt loppukeväästä tai viimeistään kesällä, ja toiminnan pitää olla uuden lainsäädännön mukaista lähtölaukauksesta kahden vuoden päästä vuonna 2018. Vaikka aika tuntuu pitkältä, on selvää, että mitä isommasta organisaatiosta tai laaja-alaisemmasta henkilötietojen käsittelystä on kyse (oma henkilöstö vs. tuotetaan palveluita laajasti asiakkaille), sitä kovempi kiire tässä tulee.\nMiten tietosuoja-kokonaisuutta voidaan verrata organisaation tietoturvallisuudesta huolehtimiseen?\nJos tietoturvallisuuden avulla varmistetaan salassa pidettävien tietojen ja toiminnan luottamuksellisuuden säilyminen sekä kaikkien tietojen ja toiminnan eheys ja saatavuus, tietosuojan avulla huolehditaan laaja-alaisemmin henkilötietojen vaatimustenmukaisesta käsittelystä.\nTässä on yksi yhteinen osa-alue: jotta tietosuoja voi toteutua henkilötietojen käsittelyssä, edellyttää se, että tietoturva-asiat ovat organisaation toiminnassa kunnossa. Tähän liittyy myös eräs konkreettinen muutos uudessa lainsäädännössä: velvoite ilmoittaa tietoturvaloukkauksista viranomaisille ja myös niille henkilöille (asiakkaille), joiden tietoja on loukattu.\nKäytännössä valtaosa uudistukseen liittyvästä työstä on hallinnollisten prosessien päivittämistä tai niiden luomista, mutta mikäli organisaatio tuottaa paljon palveluita, tulee myös varautua tietojärjestelmätasolla tehtäviin teknisiin muutoksiin.\nKuinka tietosuojauudistukseen tulisi valmistautua – viisi vinkkiä:\nYmmärrä, mistä tietosuojauudistuksessa on kysymys. Koska kokonaisuuteen liittyy myös uudenlaisia taloudellisia sanktioita (jopa 20 MEUR), on tämä jatkossa otettava huomioon myös liiketoimintaan liittyvänä taloudellisena riskinä maineriskin ohella.\nKartoita, miten ja missä kaikkialla organisaatiossa käsitellään henkilötietoja. Palvelut ja prosessit – varmista myös muut kuin sähköiset kokonaisuudet.\nTarkista voimassa olevat sopimukset. Tilivelvollisuus (accountability) on eräs lainsäädäntöuudistuksen keskeisiä velvoitteita. Organisaation on pystyttävä osoittamaan, että se on oikeasti pyrkinyt toteuttamaan uusia velvoitteita – toimimaan siis lainsäädännön mukaisesti – ja tämä edellyttää, että sopimukset ovat selvillä ja kunnossa.\nTee tästä projekti. Lainsäädäntömuutos on sen verran merkittävä kokonaisuus, että suosittelen siihen valmistautumista omana projektina. Tällöin projektisuunnitelmassa voidaan varmistua, että kaikki osa-alueet tulee läpikäytyä ja varmistettua tarvittavista muutoksista olemassa oleviin prosesseihin.\nLeivo oikeaoppinen henkilötietojen käsittely kaikkeen toimintaan mukaan. Henkilötietojen käsittely täytyy jatkossa tapahtua nyt luotavien tai päivitettävien toimintamallien avulla ja tavalla kaikkialla; se ei saa olla erillinen toimintamalli. Tämä edellyttää henkilötietoja käsittelevien henkilöiden koulutusta sekä selkeää vastuiden kuvaamista. Organisaation tietosuojavastaava ei saa olla ainoa henkilö, joka vastaa tästä kokonaisuudesta – tietosuojan toteuttaminen on koko organisaation yhteinen asia!\nKimmo Rousku, tietokirjailija, VAHTI-pääsihteeri, valtiovarainministeriö\nPoimittu Elisan Kauppalehti Studiolle tekemästä artikkelista 26.4.2016 klo 16.18\nTietosuoja-asetus: Infografiikka →


Mielen salaiset kerrostumat – Osuuskunta Idea-Miilu\nViime blogikirjoituksestani onkin jo aikaa. Pohdin pitkään mistä kirjoitan. Ajattelin aluksi tehdä lifestyle-blogikirjoituksen, johon kuuluu muun muassa kuukauden tyyli, viikon resepti, päivän biisi ja mitä niitä ikinä onkaan, top kolme treeniliikettä…? Päätin, että jatkan samaa linjaa mitä muutkin, mutta en lähde referoimaan koko kirjaa, vaan kerron yhden kolahduksen sadasta, joita tuli kyseisessä kirjassa vastaan. Ainiin, en ole vielä edes lukenut koko kirjaa.\nKyseinen kirja on Menestys ja onnellinen elämä, ja sen on kirjoittanut Brian Tracy. Kirja käsittelee aihetta, jota me kaikki pohdimme tai johon me olemme ainakin kerran törmänneet: miksi jotkut ihmiset menestyvät paremmin kuin toiset?\nKirjoittaminen ei kuulu minun vahvuuksiini, joten päätin lainata kirjasta pari kohtaa.\nEnsimmäinen pieni lainaus heti alkuun (s. 201): ’’ Rajaton tietoisuus muuttaa todellisuudeksi minkä tahansa tietoisessa mielessä jatkuvasti olevan ajatuksen, suunnitelman, tavoitteen tai idean, olipa se myönteinen tai kielteinen.’’\nLuot oman maailmasi niillä ajatuksillasi, joiden annat hallita ajatteluasi, oli ne sitten suunnitelmia tai ideoita. Valinta on aina sinun. Jos ajattelet positiivisesti, elämässäsi myös tapahtuu positiivisia asioita sekä toisin päin – negatiivisuus kerää ympärillesi negatiivisia asioita. Teet valinnan joka päivä valitsemalla, mitä ajattelet.\nJa toinen pieni lainaus loppuun, ollaan edelleen sivulla 201: ’’Menestyksekäs elämä koostuu menestyksekkäistä päivistä, tunneista ja minuuteista, joiden aikana ajattelet tavoitteitasi ja toiveitasi, terveyttä, onnea ja vaurautta ja kieltäydyt pohtimasta mitään sellaista, mitä et halua nähdä ympärilläsi toteutuvan.’’\nJos oikein ymmärsin, rajaton tietoisuus tulee alitajunnan jälkeen, jos muistat kirjoitukseni otsikon Mielen salaiset kerrostumat, perustuu varmaan siihen. Rajaton tietoisuus käsittelee ne asiat tai ongelmat, jotka olet tallentanut alitajuntaasi ja joista olet irtautunut. Rajaton tietoisuus toimii tiedostamattomalla tasolla 24 h vuorokaudessa, 365 päivää vuodessa, ongelmat voivat ratketa odottamattomalla tavalla.\nJotta tämä ei olisi maailman tylsin blogikirjoitus, lisään tähän vielä päivän biisin.\n* Famous – Kanye West\nThis entry was posted in Innovointi, Kolahdukset, Luovuus. Bookmark the permalink.\n← Paja ja systeemiälykkyyden kehittäminen\nSissimarkkinointi, Parantainen Jari →


Milla Oksa – Pesäkarhut\nHassuttelu on ehdottomasti yksi suosikkiasioistani ja erityisenä osaamisena on leukojen tekeminen – kasvoilla, sekä myös leuanvetotangolla. Pesäpallossa vahvuuksiani ovat monipuolinen lyöntivalikoima ja pelinlukutaito. Yksi luonteenpiirteistäni on periksi antamattomuus, joka näkyy jokapäiväisessä harjoittelemisessani. Pesäpallon ulkopuolella toimin opettajana ja rentoudun luonnon äärellä.\nMilla ”Miltsi” Oksa (synt. 1992) kuuluu Pesäkarhujen luottopelaajiin 334 naisten Superpesisottelullaan, joissa jokaisessa on edustanut kasvattiseuraansa Pesäkarhuja. Räpylävarma Oksa tuo ulkopelikentälle varmuutta ja hyvää henkeä joukkueeseen.\nFestum toimii Milla Oksan kummiyrityksenä. Festumin asiakkaana voit huoletta keskittyä yrittäjyyteesi, heidän huolehtiessa taloushallinnon kiemuroista. Festumin asiakkaana sinulle räätälöidään sopiva paketti, oli yrityksesi sitten pieni tai suuri. Festumilla on toimipiste Porin lisäksi Tampereella, Lempäälässä, Kokemäellä ja Helsingissä.\nItä-Länsi B-tytöt: 2010


Tomaatti "Ivanych" F1: lajikkeen kuvaus ja tomaatin pääominaisuudet - Myös - 2022\nMitä tarvitaan Siperian ilmastoon - tomaattilajike "Ivanych" F1: tomaatin alkuperä ja kuvaus\nMonet puutarhurit suosivat nykyaikaisia, parannettuja hybridit. Ne ovat tuottavia, vastustuskykyisiä sairauksille, vaatimattomia hoidon suhteen. Tämä on täsmälleen ensimmäisen sukupolven hybridi, jota monet rakastavat - Ivanych-tomaatti.\nPienet tukevat pensaat voidaan istuttaa sängyihin tai kasvihuoneeseen, runsaita hedelmiä esiintyy joka tapauksessa.\nJos olet kiinnostunut tästä lajikkeesta, lue lisää artikkelistamme: kuvaus, maataloustekniikan ominaisuudet, pääominaisuudet.\nTomaatit Ivanych: lajikkeen kuvaus\nHybridi Ivanych F1, korkeatuottoinen, keskitasoinen. Taimien syntymisestä kypsymisen alkuun kuluu 90-95 päivää. Määritä pensas, korkeus 60-70 cm, lehtien massan määrä on kohtalainen, hedelmät kerätään 5-6 kappaleen nippuina. Saanto on korkea; asianmukaisella hoidolla voit laskea 12-18 kg tomaattia 1 neliömetriltä. m laskeutumista.\nTomaatti "Ivanych", kuvaus: hedelmät ovat suuria, tasaisia, painavat 200 g. Muoto on tasainen, pyöreä, varren lähellä on hieman rihma. Tiheä, kiiltävä iho, mehukas, ei vetinen, piensiemeninen massa. Maku on kirkas, miellyttävä, rikas-makea ja hieman hapan. Tomaatit vaihtavat väriä kypsymisen aikana. vaaleanvihreästä syvän vaaleanpunainen-punertavaan.\nHybridin kasvattivat siperialaiset kasvattajat, joka soveltuu kasvattamiseen alueilla, joilla on epäsuotuisat ilmasto-olosuhteet: lyhyt kesä, vuorotellen lämpöä ja kylmää. Istutus avoimeen maahan tai kalvokasvihuoneisiin on mahdollista. Korjatut hedelmät ovat hyvin varastoituja, ne sietävät kuljetuksen ongelmitta.\nTomaatit ovat monipuolisia, sopivia tuoreeseen kulutukseen, erilaisten ruokien valmistukseen, peittaukseen ja peittaukseen. Kypsistä tomaateista saat herkullisen paksu mehu, joka sisältää runsaasti vitamiineja ja mikroelementtejä..\nIvanych 200 grammaa\nNukke 250-400 grammaa\nKesäasukas 55-110 grammaa\nLaiska 300-400 grammaa\nPresidentti 250-300 grammaa\nBuyan 100-180 grammaa\nKostroma 85-145 grammaa\nMakea nippu 15-20 grammaa\nMusta nippu 50-70 grammaa\nStolypin 90-120 grammaa\nvastustuskyky yökerhon tärkeimmille sairauksille;\nholkit eivät vaadi muotoilua ja sitomista.\nLajikkeen ominaisuuksien joukossa on maaperän ravintoarvon tarkkuus.... Tomaatit reagoivat hyvin lannoitteisiin lisäämällä hedelmien massaa lisäämällä munasarjojen määrää. Toinen kaikkien hybridien ominaispiirre on kyvyttömyys kerätä siemeniä yksin kypsistä hedelmistä.\nVoit verrata tämän lajikkeen saantoa muihin alla olevaan taulukkoon:\nIvanych 12-18 kg neliömetriä\nNastenka 10-12 kg neliömetriä kohti\nBella Rosa 5-7 kg neliömetriä\nPinkki nainen 25 kg / neliömetri\nKultasydän 8,5 kg / pensas\nSiemenet kylvetään taimia varten maaliskuun toisella puoliskolla ja huhtikuun alussa. Jos aiot istuttaa kasvihuoneeseen, kylvö voidaan tehdä 10-15 päivää aikaisemmin. Maaperän tulee olla kevyttä, koostua turpeesta, turpeesta ja hiekasta. Siemeniä voidaan liottaa kasvunedistäjässä 10-12 tuntia.\nTaimia varten voit käyttää astioita, jotka ovat täynnä maata. Siemenet kylvetään 2 cm: n syvyyteen. Maaperä suihkutetaan lämpimällä vedellä, peitetään kalvolla. Säiliö asetetaan lämpöön, kunnes ensimmäiset sisäänkäynnit ilmestyvät. Kuoriutuneet versot altistuvat kirkkaalle valolle eteläisen ikkunan kynnykselle tai loisteputkien alle. Kohtalainen kastelu kerran 5 päivässä, mieluiten matalasta kastelukannusta. Kun 1–3 oikeaa lehtiä on avattu, taimet sukeletaan ja syötetään nestemäisellä kompleksilannoitteella.\nKasvit istutetaan avoimeen maahan toukokuun lopulla ja kesäkuun alussa. Muutos kasvihuoneeksi voidaan tehdä toukokuun ensimmäisellä puoliskolla. Kuhunkin reikään levitetään puutuhkaa tai pieni määrä superfosfaattia. Matalat pensaat eivät vaadi sitomista ja muotoilua, mutta on suositeltavaa poistaa ylimääräiset versot ja alemmat lehdet. Tomaatit rakastavat kohtuullista kastelua kerran 6 päivässä. Kauden aikana pensaita syötetään 4 kertaa monimutkaisella mineraalilannoitteella.\nTuholaiset ja taudit: torjunta- ja ehkäisytoimenpiteet\nHybridi on vastustuskykyinen suurille sairauksille, joihin virukset eivät käytännössä vaikuta. Kasveja on kuitenkin suojattava sieni-infektioilta. Istutusten profylaktinen ruiskuttaminen fytosporiinilla tai muulla myrkyttömällä biovalmisteella auttaa. Nuoria kasveja voidaan hoitaa vaaleanpunaisella kaliumpermanganaattiliuoksella. Kasvihuone tai kasvihuone on tuuletettava usein, ja rikkaruohot on poistettava ajoissa. Istutukset on suositeltavaa tarkastaa säännöllisesti lehtien alla.\nTämä auttaa havaitsemaan hyönteisten tuholaisia. Tomaateihin vaikuttavat usein kirvat, tripit, siika, alasti etanat. Vaikuttavia kasveja käsitellään hyönteismyrkkyillä tai celandine-keittämällä.\nTomaattilajike "Ivanych" F1 on onnistunut hybridi, jota on testattu eri alueilla. Yksinkertaisin hoitovaatimukset huomioon ottaen tulos on erinomainen, tomaatti miellyttää satollaan ja erinomaisella hedelmällään.\nAlla olevasta taulukosta löydät linkkejä tomaattilajikkeisiin, joilla on erilainen kypsymisaika:\nKeski kausi Puolivälissä myöhään Myöhäinen kypsyminen\nGina Abakan vaaleanpunainen punailves\nNaudan korvat Ranskalainen nippu Venäjän koko\nRoma f1 Keltainen banaani kuninkaiden kuningas\nMusta prinssi Titaani Pitkä pitäjä\nLorrainen kauneus F1-paikka Mummon lahja\nTähtikampi Volgogradskiy 5 95 Podsinsky-ihme\nIntuitio Krasnobai f1 fariinisokeri\nKatso video: Ilmaston muuttujat: Kasvihuoneilmiö ja hiilen kierto. Laura Riuttanen (Saattaa 2022).\nCopyright 2022 \_ Mitä tarvitaan Siperian ilmastoon - tomaattilajike "Ivanych" F1: tomaatin alkuperä ja kuvaus...