Sorkkarauta unohtui seinää vasten, kun koti jää junaradan alle – pääradan varrella asuvan lapsiperheen elämä pysähtyi tietoon purkutuomiosta | Yle Uutiset\nSorkkarauta unohtui seinää vasten, kun koti jää junaradan alle – pääradan varrella asuvan lapsiperheen elämä pysähtyi tietoon purkutuomiosta\nVäylävirastolta kesällä tulleen kirjeen mukaan perheen omistama kiinteistö lunastetaan rautatiealueeksi ja rakennukset puretaan pääradan levennyksen alta. Ratasuunnitelma viimeistellään syksyllä. Tietoa purkamisen aikataulusta ei ole.\nPääradan varrella Hausjärvellä asuvan Miro Rumbinin perhe joutuu asumaan purkutuomiota odottavassa kodissa, kunnes valtio ostaa kiinteistön. Kauppoja ei tehdä ennen kuin eduskunta myöntää rahat uuden ratasuunnitelman toteuttamiseen. Tämä voi kestää vuosia.\nHausjärveläinen Miro Rumbin asensi kesällä talonsa toiseen sisäänkäyntiin uuden oven ja aukaisi sorkkaraudalla eteisen lattian jatkaakseen kodin remontointia. Seuraavana päivänä postissa tuli kirje, jossa kerrottiin talon jäävän ratalaajennuksen alle.\nSorkkarauta on siitä lähtien nojannut eteisen nurkkaan.\nKesäkuussa 2018 Rumbin osti vaimonsa Anni Pihkanen-Rumbinin kanssa reilut sataneliöisen puutalon Hausjärven ja Hyvinkään rajalta Monnista. Pariskunnalla on kaksi pientä lasta, 4-vuotias Enni ja 3-vuotias Roni.\nRumbinit alkoivat pian remontoida uutta kotia, joka on 1960-luvun loppupuolella rakennettu omakotitalo. Vieressä kulkeva junarata ei ole koskaan häirinnyt perheen elämää. Ennen kuin nyt.\nPihalle oli tarkoitus rakentaa uusi pihasauna ja leikkimökki. Into kiinteistön kunnossa pitämiseen katosi, kun tieto junaradan levennyksestä tuli. Kuva: Timo Leponiemi / Yle\nHelsingistä Tampereelle vievää päärataa halutaan parantaa Pasilan ja Riihimäen välillä. Suunnitelman kolmannessa vaiheessa rataa levennetään Hyvinkään ja Riihimäen välillä rakentamalla lisää raiteita. Rumbinien tontti ja talo jäävät rautatiealueelle, osittain raiteiden ja huoltotien alle.\n– Tämä talo puretaan pois radan tieltä. Siinä ei ole kahta sanaakaan sanottavana, harmittelee Miro Rumbin.\nPerhe elää odotustilassa\nKun talokauppoja tehtiin kolmisen vuotta sitten, Miro Rumbin kertoo tarkistaneensa rataa koskevat suunnitelmat.\n– Sen jälkeen ne ovat muuttuneet, muun muassa raiteiden väliä on kasvatettu, sanoo hän.\nUusi ratasuunnitelma viimeistellään syksyn aikana. Tämän jälkeen se asetetaan nähtäville ja siitä on mahdollista jättää muistutus, kerrotaan Väyläviraston kirjeessä, jonka Rumbinit saivat heinäkuussa.\nPerhe ei tiedä, kuinka pian heidän täytyy muuttaa pois kotoaan.\n– Aikataulu vaihtelee. On väläytelty 3–5 vuotta. Mitä nopeammin se tapahtuisi, sitä nopeammin pääsisimme jatkamaan omaa elämää.\nRumbinin mukaan he eivät ole saaneet arviota siitä, millä summalla kiinteistö lunastetaan.\nTietoa pakkolunastuksen aikataulusta tai korvaussummasta ei ole. Miro Rumbin epäilee, että perhe voi joutua elämään epätietoisuudessa pari kolme vuotta. Kuva: Timo Leponiemi / Yle\nHänen mielestään on väärin roikottaa ihmisiä löysässä hirressä. Pakkolunastuksen pitäisi tapahtua nopeasti.\n– Rahoitus lunastuksille pitäisi olla valmiina. Sovittaisiin heti joku summa, ja se olisi siinä sitten.\nTaloa on remontoitu\nEnnen kuin ratasuunnitelma tuli perheen tietoon, he ehtivät remontoida uutta kotiaan. Harmaa omakotitalo sai terassin valokatteineen. Ulko-ovet ja ikkunat vaihdettiin pian talon ostamisen jälkeen. Suurin urakka on ollut uuden vesikaton asentaminen noin vuosi sitten.\nTalosta on velkaa jäljellä, joten uutta kotia ei ole varaa ostaa. Ensin on saatava tietää, mitä vanhasta kodista maksetaan lunastuksen yhteydessä.\n– Olemme vielä ikään kuin pankin kanssa naimisissa tämän talon kanssa. Vasta kun pääsemme irti veloista ja talosta, voimme mahdollisesti jatkaa uuden kohteen parissa.\nPurku-uhan alla on kaksi kotia\nProjektipäällikkö Marketta Ruutiainen Väylävirastosta kertoo, että leventämisen tavoitteena on saada mahtumaan enemmän junia pääradalle. Lisäraiteet parantavat myös junaliikenteen sujuvuutta.\n– Jos joku juna myöhästyy, se ei vaikuta niin paljon muihin juniin, sanoo Ruutiainen.\nUudet raiteet haukkaavat muutaman kymmenen metriä maata nykyisen radan tuntumasta. Lisäksi osalla matkaa tarvitaan tilaa huoltotielle ja mahdollisille radan tukevuutta parantaville vastapenkereille. Kuva: Timo Leponiemi / Yle\nSuurin osa purettavaksi kaavailluista viidestätoista rakennuksesta on valtion mailla. Radan parannustyöt vaikuttavat kolmeen yksityiseen kiinteistöön, joiden alueella on viisi purettavaksi suunniteltua rakennusta. Asuinrakennuksia niistä on kaksi.\nVäyläviraston esityksen mukaan hanke toteutettaisiin lähivuosina. Ratasuunnitelma hyväksytään todennäköisesti ensi keväänä. Vasta sitten voidaan käynnistää ratatoimitukset, joihin kiinteistöjen lunastaminen kuuluu. Mutta käytännössä kiinteistöt lunastetaan vasta, kun hankkeelle on saatu rakentamisrahat.\n– On aivan poliitikkojen vallassa, koska rahat saadaan. Rakentamista ei voida suunnitella ennen kuin saadaan sille rahapussi eduskunnasta, Ruutiainen sanoo.\nHän myöntää, että tarkkaa vuosilukua on vielä mahdoton ennustaa.\nYksityisten omistamat asuin- ja toimistorakennukset ostetaan ensimmäisenä, kun rahoitus on saatu. Kiinteistöpäällikkö Antti Castrén Väylävirastosta vakuuttaa, että niistä maksetaan käypä hinta.\n– Yleensä valtio pyrkii ostamaan tällaiset kiinteistöt vapaaehtoisella kaupalla ennen kuin joudutaan pakkolunastukseen. Maksettava korvaus vastaa kiinteistön sen hetkistä arvoa.\n"Mitäpä noita enää tekemään"\nNyt aika kotona tulee pitkäksi. Miro Rumbin remontoi ja rakentaa mielellään, mutta kotia ei enää kannata korjata.\n– Talo saa olla tässä kunnossa, kunnes se puretaan. Peukaloiden pyörittely ei ole koskaan ollut minun juttuni. Vähän risoo, kun ei pääse tekemään mitään.\nMiro Rumbin ehti ottaa laminaatin pois osasta eteistä, kun postilaatikosta kolahti kirje talon purkamisesta. Urakka jäi sikseen ja sorkkarauta niille sijoilleen. Kuva: Timo Leponiemi / Yle\nSuunnitelmissa oli remontoida keittiö ja kylpyhuone. Pihalle kaavailtiin saunaa, varastoa ja lapsille leikkimökkiä.\n– Mutta eipä tarvitse tehdä. Kodista luovutaan haikein mielin, sanoo perheen äiti Anni Pihkanen-Rumbin.\nTalon lattioiden uusiminen ehdittiin aloittaa, mutta Miro Rumbinin kiinnostus remontin jatkamiseen lopahti Väyläviraston kirjeen saapumisen jälkeen.\n– Mitäpä noita enää tekemään. Laitetaan lattian päälle joku levy ja annetaan olla.\nSiihen asti sorkkarauta saa rauhassa levätä eteisen seinää vasten.\nRanskan ja Britannian kalastuskiista uhkaa yltyä kauppasodaksi – Mistä riidassa on kyse?


Human Traffic | FilmiFIN.com\nMarkus Laitinen, Pe, 01/09/2006 - 00:00\nJoissain elokuvissa on sanomaa, joissain nokkela juoni tai koskettava tarina. Joissain elokuvissa ei ole mitään näistä, mutta niiden tavoittelema tunnelma välittyy niin hyvin katsojalle, ettei näiden puutteella ole väliä. Tällainen elokuva on Justin Kerriganin tähän mennessä ainut ohjaustyö, Human Traffic. Siinä ei ole vahvoja hahmoja, eikä erityisemmin mitään juontakaan, mutta se tekee hauskan, hapon syövyttämän hyökkäyksen klubimaailman syövereihin.\nElokuva kertoo pääosin viiden tyypin, vaatekaupassa työskentelevän Jipin (John Simm), levyjä myyvän ja pyörittävän Koopin (Shaun Parkes), tämän tyttöystävän Ninan (Nicola Reynolds) sekä Ninan kaverin Lulun (Lorraine Pilkington), ja erinäisiä huumeita kavereilleen diilaavan ja kotonaan lorvivan Moffin (Danny Dyer) yhdestä viikonlopusta. Jokainen heistä tuntuu olevan jollain tavalla jumissa elämässään, mutta kun viikonloppu tulee, tuoden mukanaan yhdet isot bileet, kaikki tämä unohtuu. Ainakin hetkeksi.\nPerjantain suuret bileet ovat elokuvan pääosassa. Ehkä jopa enemmän kuin itse hahmot. Tämä ei kuitenkaan ole täysin huono juttu, vaan tekee elokuvasta hauskan ja osuvan kuvauksen perjantain odotuksesta, ja itse bileiden käynnistymisestä. Ihmiset elokuvassa ovat kuin kaikki klubimaailman kliseet koottuna yhteen. Löytyy ekstaasia vetäviä, kaiken tietäviä bileveteraaneja, poukkoilevia piripäitä ja nurkissa lojuvia pössyttelijöitä. Ihan vaan tanssimaan ja musiikista nauttimaan tulleita ihmisiä unohtamatta. Human Trafficin yksi toimivimpia osia ovatkin juuri nämä sivuhahmot ja niiden näyttelijät. Heidän suustaan kuullaan muun muassa syvällinen keskustelu Star Warsista, ihan uudella näkökulmalla. Musiikkiakin löytyy laidasta laitaan, ja elokuvan soundtrack onkin erittäin toimiva konemusiikista pitäville. Muille se ei varmaan uppoa, mutta ei välttämättä uppoa silloin itse elokuvakaan.\nVaikka tunnelmaa tukeekin pääosin toimiva audiovisuaalinen maailma, pientä hapuiluakin löytyy. Kuvaus on näppärää ja leikkaukset nopeita, mutta yhtenäisyyden puute haittaa. Kaikesta huokuu ohjaajan kokemattomuus ja oman tyylin etsiminen. Käsikirjoituskin on toimiva, mutta sisältää liikaa, ehkä kirjoitusvaiheessa hyvältä tuntuneita, irrallisia kohtauksia. Nämä aiheuttavat lähinnä kiusaantuneisuutta ja rikkovat muuten hyvää menoa. Myös elokuvan lopettaminen on tuntunut olevan vaikeaa, eivätkä ohuet hahmot riitä tuomaan tyydyttävää päätöstä. Tällaisenaan se on hieman väkinäisen oloinen.\nAnamorfinen 1.85:1-suhteen kuva on varsin keskinkertaista tasoa. Kuva on kokonaisuudessaan hieman pehmeä, ja roskia esiintyy jatkuvasti. Myös pientä kohinaa on, mutta ei haitaksi asti. Roskainen ja pehmeä kuva tavallaan sopii välillä bilekohtauksiin, mutta se kun ei ole tarkoituksellista.\nParasta heikohkossa julkaisussa ovat äänet. Dialogi toistuu selkeästi ja musiikki pauhaa kunnolla. Musiikkipainotteisessa elokuvassa ääniraita pääseekin todella vauhtiin bilekohtauksissa, joiden aikana tuntee olevansa paikan päällä.\nCast & Crew - Näyttelijöiden ja tekijöiden esittely, joka tylysti vain listaa eri elokuvia.\nTrailer - Elokuva traileri\nC.J. Bolland music video - Elokuvan pätkistä koottu musiikkivideo.\nLisämateriaali koostuu heikon julkaisun perustavarasta. Filmografia, traileri ja musiikkivideo eivät paljon iloa tarjoa.\nHuman Traffic voitti parhaan kuvauksen, parhaan ohjauksen ja parhaan draaman Bafta-palkinnot vuonna 2000. Se on hauska ja osuva kuvaus pelkästään viikonloppua, ja sen tuomia bileitä odottavista nuorista. Hahmoiltaan se on aika kevyt, eikä elokuvana mullista maailmaa, mutta hauskat näyttelijäsuoritukset ja ennen kaikkea hyvä tunnelma ja soundtrack pitävät sen rytmissä. Suositellaan katsottavaksi isossa porukassa ennen viikonloppua, jolloin kehno julkaisukaan ei haittaa.


Nodeposit bonus on nettikasinoiden asettama syötti – tutustu!\nNodeposit suomalaisilla nettikasinoilla – hitti vai huti?\nVieraalta korvaan kalskahtava termi nodeposit bonus kuuluu kansainvälisten nettikasinoiden tähtituotteisiin. Suomessa samaa asiaa ajaa bonus ilman talletusta ja se tarkoittaa, ettei kasinon tarjoamaa etua tarvitse lunastaa käyttöön siirtämällä pelitilille rahaa erikseen sitä varten. Se, mitä no deposit bonus täsmälleen pitää sisällään, vaihtelee kasinoittain. Tarjolla voi olla bonusrahaa, ilmaiskierroksia ja käteispalautuksia.\nRaha-asioistaan tarkoille suomalaisille bonustyyppi sopii kuin nenä päähän. Kun bonuksen lunastaminen ei edellytä uutta talletusta, pelaajan on helpompi hallita pelikassaansa ja pysyä ennen peli-istuntoa asettamissaan päätöksissä. Mutta onko no deposit bonuksista hyötyä? Kasinohai selvitti asian ja jakaa tulokset kanssasi.\nBonukset ilman talletusta vs. leikkiraha\nNodeposit bonus suunniteltiin maistiaiseksi, jonka avulla uudet pelaajat pystyisivät kokeilemaan kasinon pelitarjontaa. Samaa mahdollisuutta tarjoavat myös demopelit.\nMolemmat toimivat samalla tavalla eikä pelikoneen tulokset muutu oikealla, bonus- tai leikkirahalla pelatessa. Pelaaja saa kummallakin tavalla hyvin käsityksen siitä, miten voittoyhdistelmät muodostuvat, millaiset panosrajat pelissä on, mitä erikoistoimintoja peliin on sisällytetty ja kuinka isoa voittoja se jakaa.\nLeikkirahalla pelaaminen ei aina edes vaadi tilin avaamista, vaan voit kokeilla useamman pelin tarjontaa samanaikaisesti. Mihin leikkiraha ei kuitenkaan pysty, on voittojen ulosmaksaminen. Demopeleistä ropisseet voitot ovat todellisia, mutta leikkirahaa ei ole mahdollistaa käyttää pelin ulkopuolella laisinkaan.\nSen sijaan no deposit bonus ja sen avulla rahapeleistä saadut voitot voidaan kotiuttaa täyttämällä kampanjan kuvaamat kierrätysvaatimukset. Saatat esimerkiksi joutua kierrättämään ilmaiskierroksilla saamasi voitot 15 kertaa, mutta kun summa on pelattu läpi, voit siirtää sen pankkitilillesi, nettilompakkoosi tai maksukortillesi.\nNodeposit bonukset vs. talletusbonukset\nJos no deposit bonuksia verrataan talletusta vastaan saataviin bonuksiin, on voittaja äkkiä selvitetty. Koska talletus antaa kasinolle vakuuden siitä, että pelaaja jää sivuston vieraaksi hieman pidemmäksi ajaksi, voi se omalta osaltaan nostaa panoksia ja tarjota suurempia bonuksia.\nSiinä missä no deposit bonus jää usein muutamaan kymmeneen euroon, talletusbonus tuplaa talletuksen satoihin ja jopa tuhansiin euroihin asti. Sama ilmiö toistuu ilmaiskierrostarjouksia vertaillessa. No deposit free spins -kampanja on 10, 20 tai 30 ilmaiskierroksen luokkaa, kun taas talletuksella ilmaiskierrosten määrä voi yltää sataan.\nLoppujen lopuksi kuitenkin kierrätysehdot määrittävät, kummasta bonuksesta jää enemmän käteen. Jos bonusta annetaan 15 euroa ilman talletusta ja sillä on 25-kertainen kierrätys, on kasinolla pelattava 375 euroa ennen nostoa. Talletuksen kautta saatu 100 nostaa samalla kierrätyskertoimella summaa 2 500 euroon. Matala bonus voi olla hyvä uutinen, mutta summaa suurempi painoarvo on aina annettava kierrätyskertoimelle.\nTalletusvapaat bonukset vs. bonukset ilman kierrätystä\nJos kasino jakaa bonuksia ilman kierrätysvaatimusta, kannattaa tarjoukseen tarttua oikopäätä. Käteispalautukset ovat tähän hyvä vaihtoehto.\nVaikka cashback kertyy pelien pelaamisesta ja panosten asettamisen mahdollistavista talletuksista, ei käteispalautus itsessään vaadi talletuksen tekemistä. Kun peleihin on käytetty omaa rahaa, ei cashbackia myöskään sido kierrätysvaatimukset. Käteispalautusten turvin pelaajat saavat kasinolta 5–25 % takaisin nettotappioistaan ja samalla uuden voittoyrityksen.\nSummat eivät tälläkään kertaa ole suuria, mutta toisaalta ei sitä olisi oikein odottakaan. Nettikasinot käyttävät bonuksia osana markkinointitaktiikkaansa ja kiitoksena pelaajien uskollisuudesta – niitä ei useinkaan anneta pelkästä jakamisen ilosta.\nNodeposit bonus kelpaa uusille ja kokeneille pelaajille\nVarmin tapa saada no deposit bonus on suunnata vasta julkaistuille uusille nettikasinoille tai liittyä kasinon VIP-ohjelmaan ja nousta sen tasoja ylöspäin. Uudet pelaajat voivat sada no deposit bonuksen vaivanpalkkana pelitilin rekisteröinnistä ja samalla päästä katselemaan ympärilleen maksavan asiakaan näkökulmasta.\nMuille pelaajille mahdollisuus nauttia no deposit bonuksista löytyy varmimmin VIP-ohjelmien tason ylityksistä, joita juhlitaan bonusrahalla ja ilmaiskierroksilla.\nNodeposit bonus rajoittaa pelivalikoimaa\nTapa, jolla bonukset ilman talletusta, voi käyttää on vahvasti kasinokohtainen. Bonusrahaa jakava sivustot antavat pelaajilleen enemmän valinnanvaraa casino bonuksesta nauttimiseen kuin ilmaiskierroksia käyttävät pelipaikat.\nIlmaiskierrokset myönnetään tavallisesti kasino päättämään peliin, eikä pelaaja voi vaihtaa sitä tai kierroksen arvoa. Raja voi tuntua kahlitsevalta, ja sillä pyritään rajoittamaan bonuksen voittopotentiaalia. Sama voidaan tehdä asettamalla bonusehtoihin voittokatto, jota enempää rahaa pelaajat eivät voi bonuksilla saamistaan voitoista nostaa.\nBonuksella ilman talletusta voi voittaa\nSuurin rahallinen hyöty no deposit bonuksista saadaan usein matalan volatiliteetin kolikkopeleissä ja pöytäpeleissä, kuten baccarat ja blackjack, joissa talon etu on alhainen.\nSatunnaislukugeneraattorit pitävät kuitenkin huolen kierrosten ennalta arvaamattomuudesta ja päättävät pelin täysin sattumanvaraiseen tulokseen. Tämä on hyväkin asia, sillä se mahdollistaa suurtenkin voittojen syntymisen pientä panosta vastaan. Vai mitä sanot muutamalla sentillä Guinnessin ennätystenkirjaan päässeistä miljoonavoitoista?\nKasinoHai » Uutiset » Nodeposit suomalaisilla nettikasinoilla – hitti vai huti?


Kuka teki ja mitä? -satupolku [Tampereen kaupunki - Tampereen kaupunki - Ajankohtaista - Tapahtumat]\nJulkaistu 20.5.2021 15.02\nJärjestäjä: Lastenkulttuurikeskus Rulla, Tampereen kaupungin kaupunkikulttuuri\nLataa kännykkääsi Google Play-kaupasta tai Appstoresta Zappar-sovellus ja etsi kartan avulla omatoimisesti satupolulta viisi ovirastia. Jokaisen oven takaa kurkistaa lisätyn todellisuuden keinoin joku Haiharassa asustava satuolento ja selviää vihje siitä mitä he ovat tekemässä.\nSatupolun kartan tehtävineen saat kesäkuussa tallista ja heinäkuussa myös kartanon päärakennuksen infosta. Kartta löytyy myös nettisivuilta. Kartanon päärakennus ja talli on avoinna ti-su klo 12-18.\nOhjeita Zappar ltd -sovelluksen käyttöön:\n1. Lataa Zappar-sovellus Google Play- kaupasta tai Appstoresta mobiililaitteellesi. Asennus on ilmainen.\n2. Etsi Satupolun kartan avulla kartanon alueelta viisi ovirastia. Avaa Zappar-sovellus rastin löydettyäsi. Huomioi, että puhelimessa on oltava nettiyhteys. Laita äänenvoimakkuuttaheti aluksi riittävästi, jotta kuulet videon äänet. Jokaisessa ovessa on Zapparin logo, johon kohdentamalla puhelimesi piippaa. Logon tunnistus kestää vain vähän aikaa ja voit jo piippauksen jälkeen, latauksen aikana kohdistaa mobiililaitteesi kohti ovirastia niin, että ovi näkyy kokonaan kuvassa. Parhaimman tuloksen saat, kun olet lähellä ovea kohtisuorasti. Voit liikuttaa puhelinta rauhallisesti lähemmäs ja kauemmas kohteesta, tai kokeilla viedä puhelin erittäin lähelle, jos ongelmia ilmaantuu.\n3. Kuvaan ilmestyy kehotus koputtaa ruutua. Mobiililaitteellesi aukeaa rastiin liittyvä video oven kohdalle, jossa näyttäytyy aina yksi satupolun hahmoista.\n4. Kierrä kaikki rastit numerojärjestyksessä alueella. Lisäksi voit tehdä koko perheen kanssa kartassa olevat muut rastitehtävät.\nHaiharan taidekeskuksen verkkosivut:


Opiskelijoiden intranet tulossa - Digitoday - Ilta-Sanomat\nSatama uudisti Helsingin kauppakorkeakoulun nettisivut\nJulkaistu: 23.6.2006 10:32\nSatama MST Oy on uudistanut Helsingin kauppakorkeakoulun internet-sivuston. Microsoft Content Management Server -ohjelmistoratkaisulla toteutetut verkkosivut otettiin käyttöön 30. toukokuuta. Uusien verkkosivujen lanseeraus on osa kauppakorkeakoulun brändiuudistusta.\nHelsingin kauppakorkeakoulun internet-sivusto on Satama MST:n tiedotteen mukaan monipuolinen sähköinen informaatio- ja palvelukanava, jonka sisältö jakautuu kolmeen pääosa-alueeseen: tutkimukseen, koulutukseen ja palveluihin.\nToimitettua sisältöä täydentävät sivustoon integroitu julkaisu- ja tutkimushanketietokanta sekä opetuksen tuen tietojärjestelmät. Sivuston tavoitteena on tehostaa kauppakorkeakoulun resurssien käyttöä ja palvella kohderyhmiä aiempaa monipuolisemmin.\n- Olemme saaneet uudesta internet-sivustostamme positiivista palautetta. Sivuston tavoitteena on tuottaa liiketoimintahyötyjä parantuneen tiedon ja palveluiden saavutettavuuden kautta. Laajennettavissa olevan alustan ansiosta voimme jatkossa tarjota uusia palveluja sähköiseen asiointiin ja tukea ryhmätyötä tehokkaasti, kertoo projektipäällikkö Jukka Koskenkanto Helsingin kauppakorkeakoulusta.\nUudistusprojektissa hyödynnettiin laaja-alaisesti Microsoftin tekniikkaa. Palvelun ulkoasu on kauppakorkeakoulun visuaalisen ilmeen uudistuksesta vastanneen mainostoimisto Recommended Finlandin käsialaa.\nKauppakorkeakoulun ja Satama MST:n yhteistyö jatkuu sivuston jatkokehityksen lisäksi opiskelijoille ja henkilöstölle suunnatun intranet-palvelun kehityksellä. Syksyllä toteutettava palvelu perustuu Microsoftin SharePoint Portal Server 2003 -tuotteeseen.\nSTT: Sasse sai Satamalta tossua\nSatama mullisti FIMin sähköisen asioinnin\nFIM Group on kolmivaiheisessa projektissa uudistanut sähköiset asinointikanavansa. Ensimmäinen vaihe kattoi intranetin, toinen verkkopalveluiden teknisen alustan ja ulkoasun ja kolmas olemassaolevien toiminnallisuuksien uudistamisen niitä laajentamalla ja monipuolistamalla. Lue lisää ›


Opiskelemaan aikuisena? Älä haaveile, toteuta unelmasi! - Glitz & Glam\n15.1.2020 Teksti: Minna / Glitz & Glam\nOlen jonkun verran puhunut opiskelemisesta näiden bloggausvuosieni aikana. Olette myös päässeet seuraamaan valmistumisiani, mutta myös nähneet yhden opiskelun keskeytyksenkin. Olette olleet mukanani alanvaihdoissa, joista ensimmäisen vaihdon seurauksena syntyi myös tämä blogini, Glitz & Glam.\nKun tein vuosikymmenen vaihtumisen kunniaksi katsauksen elämääni edellisellä vuosikymmenellä, sain kommentteja opiskeluun liittyen. Olen saanut teiltä ihania kommentteja, jopa ihailua. Ajattelin, että mitäs jos kirjoittaisin blogipostauksen, jossa inspiroisin ja vinkkaisin tekemään haaveista totta.\nKevään yhteishaut ovat jo alkaneet joihinkin koulutuksiin ja parin kuukauden päästä alkaa kevään toinen yhteishaku. Siksi tämä postaus on ihan ajankohtainen, jotta haaveiluvaiheessa olevat ehtivät reagoimaan jopa nyt kevään yhteishakuun. Muista myös kevään lisähaku!\nOmien esteiden selätys\nMinä jos kuka tiedän, että pelko voi olla esteenä tai jarruna omien haaveiden tavoittelussa. Olen kuitenkin lopulta päättänyt kohdata kaikki pelkoni ja lähteä tavoittelemaan haaveitani. Se ei ole niin helppoa, mutta minulla on yksi hyvä vinkki karistamaan pelkoa, joka yrittää estää sinua toimimasta.\nMieti, mikä olisi kamalin skenaario, jos päättäisit uskaltaa? Mitä hirveää siitä voisi seurata, jos hakisit kouluun, jonne pääsystä haaveilet?\nAivan, keksitkö mitään sellaista, joka tuhoaisi jotain lopullisesti?\nMieti seuraavaksi, mitä mahdollisuuksia opiskelusta saattaisi seurata? Voit aloittaa niistä villeimmistä mahdollisuuksista ja edetä siitä realistisimpiin sekä arkisempiin. Tai toimia toisinpäin – mieti ensin arkisemmat ja realistisemmat, sitten ne kaikista villeimmät haaveet.\nOnko listasi tässä vaiheessa pidempi kuin ensimmäisen kysymyksen? Joko rohkeutta ja tahtotilaa unelmien toteuttamiseen alkaa löytyä?\nJoskus on vain kirkastettava itsellensä hurjalta tuntuvia asioita. En väitä, että tällaisen pohdinnan jälkeen olisit rinta rottingilla ja itsevarmuutta puhkuva, tuleva opiskelija. Mutta ensimmäinen askel on omien esteiden selätys. Yleensä on niin, että oma mielemme kahlitsee ja rajoittaa meitä. Syitä siihen voivat olla mm. luonteenpiirre, saatu kotikasvatus, lannistava lähipiiri, aikaisemmat epäonnistumiset, heikko itsetunto (joka on yleensä seuraus edellä mainituista) jne.\nKerron nyt itsestäni lyhyesti. Kun 4 vuotta sitten aloin konkreettisesti pohtia alanvaihtoa ja opiskelua ammattikorkeakoulussa, vatsaani väänsi ja alkoi oksettaa. Pulssi kiihtyi ja tuntui kuin olisin alkanut ihan hikoilla. Työstin asiaa mielessäni ensin vain itsekseni. Kun ajatus ei enää saanut fyysisiä reaktioita, aloin puhua pohdinnoistani miehelleni. Siitä sitten äidilleni ja ystävälleni. Aluksi heille kertominen aiheutti fyysisen reaktion minussa – pulssi kiihtyi, tuli paha olo ja vatsassa väänsi. Hiljakseen asia alkoi normalisoitua minulle. Kun haaveensa kertoo muille, se konkretisoituu itselleenkin.\nKuva: Kirsi Rouhiainen\nSähköistyvä ja digitalisoituva maailma tuo kaiken lähemmäs. Opiskelut eivät enää tänä päivänä pakota lapsiperheellistä muuttamaan opiskelupaikkakunnalle. Opiskelu siirtyy vuosi vuodelta enemmän itseohjautuvaan ja digitaaliseen muotoon. Opiskelu ei enää ole aikaan ja paikkaan sidoksissa samoissa määrin kuin aikaisemmin. Toki tietyt alat ja/tai kurssit vaativat edelleen runsaasti fyysistä läsnäoloa. Käsityötä on myöskin vähän haastavaa etäyhteyden avulla harjoittaa. Joten tietysti on vähän alakohtaista, miten runsaasti opiskelua voi suorittaa etänä.\nMinulla oli hyvä onni, kun haluamani koulutus löytyi omalta kotiseudultani. Minulla oli jopa vaihtoehtoja opiskelumuodoista, sillä kevään yhteishaussa oli niin päivätoteutus kuin monimuotototeutus. Hain molempiin, mutta päivätoteutus oli ensimmäisenä vaihtoehtonani, koska se sopi minun elämäntilanteeseeni paremmin.\nMieheni opiskelee parhaillaan monimuotototeutuksessa ja oppilaitos sijaitsee toisella paikkakunnalla. Hän käy lähipäivillä 2 päivää kuukaudessa, muuten opinnot toteutetaan verkossa.\nYstäväni opiskelee monimuotototeutuksella toisella paikkakunnalla. Hänellä ei ole lähipäiviä opintosuunnitelmassa, mutta toki hän voisi halutessaan ottaa kursseja, joissa on lähiopetusta. Hän oli myös äitiyslomalla opintojensa välissä.\nToinen ystäväni on pyrkinyt AMK-koulutukseen, mutta niin korkean hakuprosentin omaavaan koulutukseen on ollut vaikea päästä sisään. Siksi hän opiskelee nyt avoimessa AMK:ssa ja pyrkii sisään polkuopintojen kautta.\nHypätään sitten vielä vähän kauemmas menneisyyteeni. Olen myös opiskellut yksityiskoulussa (meikkaaja-maskeeraaja) ja oppisopimuksella (parturi-kampaaja).\nYksityiskoulu on kallista, mutta usein nopeaa. Valitettavasti nopeus ei aina ole paras tie. Vaikka ajatus 2-3 vuoden opiskelusta tuntuisi liian pitkältä, voin sanoa, että siitä on työelämässä enemmän hyötyä. Oppiminen on prosessi. Jos sitä oikoo, ei lopputulos voi olla yhtä hyvä kuin oikomatta.\nOppisopimus on hyvä vaihtoehto, jos haluaa tekemisen kautta oppia ja samalla kartuttaa ammatillista osaamistaan sekä jo tienata jotain. Tämä opiskelumuoto on joillekin aloille erinomainen, sillä työpaikka on käytännössä varma. Joillakin aloilla tarvitaan kipeästi uusia osaajia. Joillekin aloille ei välttämättä oikein löydy mahdollisuutta oppisopimusopiskeluun.\nOppisopimusopiskelussa tulee itse hakea paikka, jossa sen suorittaa. Jos ja kun sellaisen löytää, käynnistetään prosessi virkamiesten kanssa. Jos koulutus on tutkintoon tähtäävä, saa siitä tukea niin opiskelija kuin työnantaja. Pääasiassa opiskelussa tehdään työtä ja opitaan sitä kautta, mutta koulutukseen usein kuuluu myös teoriaopintoja ja lopuksi näyttötyö.\nTaloudelliset syyt ovat luultavasti yleisin syy, mihin haaveet opiskelusta kaatuu. Ainakin epäilen näin. Valitettava fakta on, että kokopäivätyön ansioihin tottunut joutuu tekemään suurimpia taloudellisia muutoksia, jos opiskelu työn ohella ei onnistu. Onneksi kuitenkin verkko-opiskelu/etäopiskelu mahdollistaa monille työn ohella opiskelun. Rankkaa se on, mutta jos sitä haluaa, sen myös jaksaa.\nOnneksi työsuhteessa olevat voivat myös saada opintovapaata, mutta se tekee loven ansioihin. Harva työnantaja maksaa palkaa opintovapaan ajalta, mutta on se varmasti joissakin tilanteissa mahdollista. Luultavasti työnantaja on valmis maksamaan opintovapaan ajasta palkkaa, jos työntekijä lisäkouluttautuu omaan toimeensa/virkaansa.\nAikuiskoulutustuki on myös vaihtoehto monille. Sen saaminen kuitenkin edellyttää vähintään kahdeksan vuoden työhistoriaa.\nVuorotteluvapaan hyödyntäminen opiskeluun on myös mahdollista, mutta kaikilla aloilla tai työtehtävissä ei ole mahdollisuuksia löytää pätevää työtöntä työnhakijaa tekemään vapaan sijaisuutta. Kannattaa kuitenkin selvittää tämäkin mahdollisuus.\nJos olet työtön tai osa-aikatyössä/pätkätyösuhteissa ja saat ansiosidonnaista tai Kelan työttömyysetuutta, sinulla on mahdollisuus hakea työttömyystukea opiskelujen ajaksi. Kyseessä on omaehtoinen opiskelu työttömyysetuudella.\nTukea on mahdollisuus saada enimmillään 24 kuukautta, vaikka koulutus kestäisi pidempään. Jos teet palkallisen työharjoittelun, voit katkaista tuen siksi ajaksi ja jatkaa sitä taas opintojen jatkuessa.\nJos et ole oikeutettu mihinkään näistä mahdollisuuksista, muita rahoitusvaihtoehtoja ovat Kelan opintotuki ja opintolaina. Vinkiksi tätä vaihtoehtoa harkitseville: korkeakoulututkintoa opiskelevat ovat oikeutettuja opintolainahyvitykseen. Lue siitä lisää Kelan sivuilta!\nKaikkiin mahdollisiin koulutuksen rahoituksiin kannattaa tutustua opintopolku.fissä.\nEn keksi yhtään syytä, miksi minun olisi kannattanut unohtaa haaveilut opiskeluista ja alanvaihdoista. En yhden yhtäkään. Koko urapolkuni on lähtenyt rakentumaan ensimmäisestä päätöksestäni lähteä opiskelemaan toista alaa. Se synnytti monivuotisen prosessin, joka ei ole edelleenkään päättynyt. Luultavasti jatkan vielä opiskelua, mutta en ihan heti. Nyt keskityn työelämään ja opin sitä kautta. Sitten kun tuntuu siltä, että tarvitsee oppia lisää, lähden täydennyskoulutukseen tai jatkan ylemmän AMK:n opintoihin tai yliopistoon tavoittelemaan kauppatieteiden maisterin tutkintoa.\nMikään opiskelu ei ole hukkaan heitettyä, sillä aina opiskelusta on jotain hyötyä. Merikapteenin koulutus ei välttämättä auta työnsaannissa aivan eri alalle, jossa ko. ammatin taitoja ei edes tarvita, mutta jokainen koulutus täydentää meihin jotain – aina!\nHaluan kannustaa jokaista haaveilijaa, sillä sinusta varmasti on siihen! En todellakaan väitä, etteikö tie olisi kivikkoinen, mutta matkalle mahtuu paljon hyvää. Lisäksi annat itsellesi mahdollisuuden muuttaa tilannettasi, johon olet tyytymätön. Vaikka elämä olisi kivaa ja turvallista sekä tasaista, joskus sitä vaan kaipaa muutosta. Toisilla tilanne saattaa olla pakottava, koska työtä ei löydy ja kouluttautuminen parantaisi mahdollisuuksia.\nJos muuten opinnäytetyöni kiinnostaa, niin se löytyy Theseuksesta. Ei todellakaan mitään kevyttä iltaluettavaa. 😀\nOli syysi opiskeluhaaveistasi mikä tahansa, tärkeintä on, että pohdit ja selvität vaihtoehtojasi. Jos juuri nyt ei löydy haluamaasi koulutusta tai koet rahkeesi liian vähäisiksi opiskeluun tällä hetkellä, älä hautaa ajatusta!\nKäy säännöllisin väliajoin keskustelua itsesi kanssa sen hetken tilanteesta. Kysy itseltäsi, mikä on pahinta mitä voisi tapahtua? Pohdi sen jälkeen, mitä mahdollisuuksia elämääsi voisi opiskelun kautta avautua?\nMuista puhua ajatuksiasi myös lähipiirissäsi. Verkostot ovat parhaita tieto- ja vinkkilähteitä. Minä hyödynnän niin työssä kuin siviilissäni omia verkostojani. Aina joku tietää jotain tai osaa vinkata jostain. Sain aikoinaan vinkin meikkikoulusta omalta verkostoltani. Siitä se silloin lähti… se ajatus meinaan. Tuo 9 vuoden takainen vinkkaus on lopulta kuljettanut minut tähän. Olen nyt työkseni digitaalisen markkinoinnin asiantuntija yrityksessä, jossa olen myös osakkaana ja pidän blogia Anna-lehden verkkosivuilla.\nIhanaa loppuviikkoa ja ajatuksia opiskelusta haaveilevien mieliin!


My cup of coffee: U-käännös\nJoskus on hyvä tehdä kunnon uukkari. Tiedättekö, muuttaa suuntaa ihan ennalta arvaamatta. Mennäkin toiseen suuntaan kuin sinun oletetaan tekevän.\nEn tiedä onko tämä ilmiö teille tuttu, mutta kerronpa silti! Mulla tulee välillä epämääräistä ahdistusta, josta en yhtään tiedä mistä se johtuu. Saatan viikon tai kaksikin olla ihan omissa maailmoissani, pohdiskellen. En jotenkin saa ajatusten vilinästä kiinni. Saan kiinni vain sen, että jokin ei nyt ole kohdallaan.\nPari viikkoa sitten se naksahti. Olin aivan väsähtänyt päivän jäljiltä, en jaksanut oikeastaan edes puhua. Annoin sen pahan olon vaan purkautua. Itkin ja itkin, enkä tiennyt miksi. Siinä tunnin märehtimisen kohdalla koin jonkinlaisen valaistuksen.\n"Mä en tiedä mihin olen menossa, mitkä on mun tavoitteet tai mitä mä haluan". Tämänkaltainen lause purkautui suustani itkunsekaisin fiiliksin. Ehdin jo miettiä, että eikö ravitsemus sittenkään ole minun juttuni. Mutta ei se ollut niinkään. Koin nimittäin erittäin suuren ristiriidan juuri alkaneen maisterivaiheen ja tulevaisuuden visioni välillä. Korjaisin siis lausahdustani. Tiedän kyllä mitä haluan tulevaisuudeltani, mutta millä keinoin pääsen siihen? Tekoni ja tavoitteeni eivät kohdaneet nykyhetkessä. Tällä hetkellä minulla ei olisi resursseja toteuttaa unelmiani, sillä opintojen, yrittäjyyden ja parisuhteen yhdistelmä kävisi varmasti liian rankaksi joululomaan mennessä.\nMinulle kirkastui, etteivät terapialinjan maisteriopinnot ole tällä hetkellä se kanava, joka vie minua eteen päin unelma-ammattiini. Kuuntelin ekoina koulupäivinä luokkakaverieni innostusta tulevista terapiakursseista, miten motivoituneita he olivatkaan. Minun tuntemukseni puolestaan olivat lähinnä ahdistusta tulevasta kaksivuotisesta, sairaalassa tehtävistä harjoittelusta ja tiukasti nidotusta aikataulusta.\nTiedossa siis jonkinasteinen U-käännös opintojen suhteen. Olin jo miettinyt, että jätän leikin kokonaan kesken, kunnes kävin juttelemassa opinto-ohjaajamme kanssa. Lähdin hänen luotaan innosta kiljahdellen ja tanssien! Meille on kuin ihmeen kaupalla tulossa opintosuunnitelman uudistus ensi syksylle, pääsen ikään kuin hyppäämään suoraan siihen. Kuluva syksy ja ensi kevät täyttyvät siis urheiluravitsemuksen opinnoista, kauppatieteiden perusteista, itsenäisestä opiskelusta ja liikunta-alan koulutuksista. Täydellinen paketti liikunta- ja hyvinvointialan yrittäjälle!\nNyt tosiaan on sellainen ihana innostuspulputus ollut menossa! Kuten mulle monesti käy, innostuksissani teen liikaa juttuja. Työpäivät ovat siis olleet pitkiä, nautinnollisia tosin. Tämä vauhti kuitenkin kostautuu: Pienen hengähdyshetken sattuessa BOOOM flunssaa pukkaa. Tähän tosin liittyy tällä kertaa myös vatsaoireilua, mutta siitä ajattelin jutella toisessa postauksessa.\nMitä teille päin kuuluu? :)\nLähettänyt Heidi klo 11.06\nTunnisteet: ajatuksia, opiskelu, personal trainer, ravitsemus\nUnknown 23. syyskuuta 2016 klo 12.46\nOnko nuo siis jotain valinnaisia opintoja mitä luettelit (urheiluravitsemus yms.) vai meinaatko nyt käydä ne terapiaopintojen tilalla? :) Onko tuo uudistus/vaihtoehto tullut juuri ja onko se tullut jäädäkseen/onko joku väliaikainen juttu (jos tiedät:D)? Kiinnostaa hirveesti noi ravitsemusopinnot ja nyt vasta alko kiinnostaakin kun luin et sielä voi tommosia opiskella!! Olis ehkä kiva jopa saada joku ihan oma postaus sun opintoihin liittyen (oon sen yhen lukenu minkä oot aikasemmin kirjotellu! :)) mut lähinnä jos on jotain uusia juttuja mitä on tullu/muita muutoksia ja fiiliksiä jne. jos jaksat joskus? :D Tai ei oo pakko omaa postausta mut kiinnostaa vaan noi opinnot tosi paljon ja varmaan ens vuonna haen ihan tosissaan niin kaikki vinkit myös pääsykokeisiin yms otetaan vastaan! :)\nHeidi 25. syyskuuta 2016 klo 9.12\nMoikka Teresa! Uudistus tulee virallisesti voimaan syksyllä 2017 ja ainakin käsitykseni mukaan jäädäkseen :) Muutos koskee siis pääasiassa maisterivaiheen opintoja, jotka suoritetaan jatkossa vapaa-valintaisissa moduuleissa.\nTeen siis itse nuo opinnot terapiaopintojen tilalla. Terapeutin pätevyyttä en siis saa, mutta nämä opinnot valmistavat minua huomattavasti paremmin oman työelämäni haasteisiin! Mun mielestä tämä on ihan älyttömän siisti muutos, sillä jokainen voi tavallaan jo opiskeluaikana suuntautua omien mielenkiinnonkohteidensa mukaisesti :)\nVoin toki kirjoitella vielä uudenkin postauksen aiheesta, kunhan olen päässyt itsekin siihen enemmän sisään. Pääsykokeet ovat muuttuneet minun ajoistani jo vaikka kuinka moneen kertaan, ymmärtääkseni ensi keväänä pääsykokeeseen kuuluu kaikille kemia, biologia ja ravitsemustiede -kirjasta tietty alue :)\nTsempit luku-urakkaan ja kiva kun kommentoit!\nUnknown 25. syyskuuta 2016 klo 16.19\nOkei, kiva tietää! Kuulostaa kyllä hyvältä, ja varmasti sulle on hyötyä noista opinnoista enemmän! :) Voi ei, psykologia olis ollu itelle just se helpoin osa-alue, ikävää jos se jääkin pois pääsykokeista.. :D Noh, eipä auta kun alkaa pänttäämään kemiaa ja biologiaa! Kiitos vastauksesta! :)\nHeidi 26. syyskuuta 2016 klo 10.36\nEn ole sata varma nyt enää oliko psykologia vai biologia! Nyt kun sanoit :D Joku logia! Käy tsekkaamassa jostain, ettet turhaan pänttää!\nAnonyymi 23. syyskuuta 2016 klo 18.30\nKiitos taas ihanasta postauksesta! Itselläni samankaltainen ristiriitatilanne nykyisen elämäntilanteen ja tavotteiden välillä. Harmillisesti juuri nyt en voi asialle tehdä oikein mitään. Katse tulevaisuuteen kuitenkin, kyllä sille omalle tielle vielä pääsee. Harmi että olen malttamaton luonne. :) Tsemppiä sulle syksyyn ja toivon mahtavia juttuja sun uralle!\nHeidi 25. syyskuuta 2016 klo 9.15\nVoi vitsit, kiitos tosi ihanasta kommentista! Ikävä kuulla, että sullakin on ristiriitatilanne elämässäsi ja vielä ettei sille voi just heti nyt tehdä mitään. Ihanan positiivinen tsemppiasenne kuitenkin :)\nYmmärrän tuskasi, terveisin toinen malttamaton! Kiitos tsempeistä ja huipuista toivomuksista :) Mäkin toivon että sun tilanne ratkeaa ja pääset haluamallesi polulle <3\nMiten selviytyä rääkkitreenistä? 5 käytännön vinkk...\nTie lihastasapainoon - Kolmen T:n taktiikka lihase...


2H+K , kerrostalo, 992 €/kk, 59 m²\nTämä neljännen kerroksen peruskorjattu Lumo-koti sijaitsee Länsimäessä Helsingin ja Vantaan rajalla. Kävelymatkan päästä löytyy Mellunmäen metroasema. Asunnossa on lasitettu parveke, johon on kulku makuuhuoneen kautta. Reilusti säilytystilaakin löytyy, sillä asunnossa on vaatehuone sekä kaapistot eteisen ja makuuhuoneen puolella.\nAsunnossa on harmaa tammilaminaatti ja seinät maalattu valkoisiksi. Keittiössä on valkoiset kaapit metallivetimillä, vaalea välitila laatta ja vaalean harmaat työtasot. Astianpesukone kuulu varusteisiin. Kylpyhuone on laatoitettu harmaan ja valkoisen sävyin, pesukoneelle löytyy myös liitäntä. Asunnon kaikista ikkunoista löytyvät sälekaihtimet.


Volvo V70 2.5 106kW Farmari 1998 - Vaihtoauto - Nettiauto\nVolvo V70 2.5 106kW\nMyynnissä toimiva hyvällä pidolla ollut V70 volvo kaksilla renkailla. Ei ruostetta, eikä syö öljyjä. Täydellinen huoltokirja ja kuitit tallessa huolloista. Jakohihna vaihdettu 330tkm kohdalla.\n***** Vaikka et mielellään vaihtaisi, niin kysyn silti, että vaihtuisko Chrysler Sebringiin? 2002 ja ajettu 200000. Leimaa vuoden 2018 loppuun asti\n***** vastasi Hei, kiitos tarjouksesta, mutta ei tällä kertaa.\nNettiauto ID 9249280


Julkaisten tämän blogin uudestaan 29.11.2018, koska näyttää siltä, että nyt sosiaaliturvan kokonaisuudistus alkaa näkyä julkisuudessa ja nousee ilmeisesti yhdeksi tärkeäksi vaaliteemaksi kevään 2019 vaaleissa.\nKuten olemme saaneet lehdistä lukea sekä Suomessa että varsinkin Englannin Universal Credit mallin vaikuttavuus ei ole mennyt ihan nappiin.\nUuden työn murroksessa tulisi muistaa myös inhimillisyys. Mikään algoritmi ei tule korvaamaan sosiaalityötä tai asiakkaiden vuorovaikutteista neuvontaa. Tällä hetkellä näyttää siltä, että sosiaaliohjaajista on tulossa atk-tukihenkilöitä. Se ei liene ihan ollut tarkoitus.\nMyös harkinnanvaraisesta tuesta leikataan, asumismenoja "kohtuullisestaan" eli leikataan toimeentulotuen perusosaa vastaavalla summalla. Rangaistaan siis siitä, että ihminen ei onnistu löytämään joko työtä tai 675 euron hintaista asuntoa pääkaupunkiseudulta.\nKuulostaako kohtuulliselta ja oikeudenmukaiselta?\nMutta katsotaan miten asia etenee. Toimi2030 hanke on tärkeä ja siitä pitää käydä avointa, julkista keskustelua.\nLähettänyt Unknown klo 8.04 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: sosiaaliturva, Toimi2030, työttömyysturva, uusityö\nLähettänyt Unknown klo 12.37 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nLähettänyt Unknown klo 10.50 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nLähettänyt Unknown klo 19.29 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin


Kirjoittaja Aihe: Politiikkaketju (Luettu 13881 kertaa)\n« Vastaus #45 : Helmikuu 22, 2015, 19:29:14 »\nMielenkiintoista keskustelua. Keskustelut Metsolan torjuntatyöskentelystä olikin jo niin puuduttavaa luettavaa\nSe on selvä, että syytä ja oiretta pitää molempia hoitaa. Oli ongelma sitten niskakipu tai kansantauti alkoholismi. Olen täysin samaa mieltä siitä, että alkoholihaittojen ehkäisy ja hoito on laajan keskustelun paikka Suomessa. Laitilan olutkukkojen piilottaminen tuskin on kaikista parasta ehkäisyä tai hoitoa. Toden totta, jotakin muuta pitäisi keksiä.\nLainaus käyttäjältä: peterra - Helmikuu 22, 2015, 16:53:58\nToinen asia on se, että tuolla aiemmin mainittiin, että on kohtuuton odotus yhteiskunnalta, että yhdestä suusta valitetaan siitä, kun meidän nuorisomme on etenevissä määrin uusavutonta ja pärjääminen omillaan on alkanut osoittautua entistä vaikeammaksi.\nTällä hetkellä Suomen nuoriso voi erittäin hyvin. Mittareilla mitattuna he nimenomaan pärjäävät paremmin, kuin koskaan jopa kansainvälisesti. Mutta tulevaisuudessa on isoja haasteita mm. työn löytäminen. Uusavuttomuutta on ja yhtenä suurimpana syynä siihen on vanhempien kyvyttömyys olla lapselle kasvattava vanhempi. Myöskään perhesiteet eivät ole enää niin kiinteät, kuin ennen ja voidaan pohtia onko yhteiskunta liian kiireinen.\nSuurimmalla osalla nuorista menee hyvin, mutta on sitten on joukko jolla menee huonosti. Ja tällä joukolla menee todella huonosti.\n« Vastaus #46 : Helmikuu 22, 2015, 19:53:18 »\nLainaus käyttäjältä: Ranari - Helmikuu 22, 2015, 19:29:14\nTuohon mun kommenttiin purskahti aimo annos omaa yksilöllistä kokemusta mukaan. Tarkoitin lähinnä sitä, että meillä menee tuloksellisesti hyvin eli koulut ovat Suomessa aina Yliopistoihin asti tuloksellisesti erittäin laadukkaita, mutta olen myös huolissani siitä, että kuinka paljon aitoja valmiuksia tehdä asioiden eteen töitä koulujärjestelmämme tuottaa. Itsellä opiskelun ongelmakohdat ovat nousseet oikeastaan esille vasta yliopistossa: oon aina selvinnyt kouluista ja koulutuksistani vähän sinne päin asenteella eli tekemättä juuri mitään töitä oon aina saanut hyviä tuloksia. Se ei ole "lahjakkuutta" koska mielestäni Suomen koululaitos ei vaadi erityistä lahjakkuutta, että esim. keskiarvo helposti pysyy n. kahdeksan tuntumassa. Itsellä oli aina keskiarvo kahdeksan päälle yläasteesta lukion loppuun ja kirjoituksetkin tuli vietyä läpi M-linjalla ilman mitään vaivannäköä.\nTuo työkulttuurin puute kostautui mulle todella pahasti yliopistossa, kun en enää saanutkaan tuloksia sormia napsauttamalla. Vaikka oppimisen lähtökohdat olivat paremmat (vapaaehtoisuus, motivaatio, oma tulevaisuus pelissä) siitä huolimatta en enää selvinnytkään. Ensimmäinen reaktio tähän, että omat taidot ei enää riittänytkään selviämiseen Yliopistossa oli ihmiselle luonnollinen asioiden kieltäminen. Kieltäydyin uskomasta, että vika olisi minussa. Etsin syitä mun oppimisongelmille kaikesta mahdollisesta: aikapulasta, ympäristöstä, kavereista, töistä ja ties vaikka ja kuinka mistä. Lopulta yliopisto kävi liian raskaaksi ja jämähdin kotiin. Onneksi sain silloin uuden työn nopeasti enkä kauaa lyyhistellyt kotona, koska silloin olin todella "down" ja rikki henkisesti.\nSitten kun olin pari vuotta ollut töissä alkoi mulle lopultakin avautua elämän realiteetit aivan uudella tavalla: ymmärsin sen, että jos nyt jotain elämässään haluaa saavuttaa (hyvän työn esimerkiksi tai mielekkään työn ja hyvän palkan) niin sen eteen tarttis ruveta tekemään töitä. Kesti 2,5 vuotta AINOASTAAN ymmärtää ihan konkreettisesti, että ne ongelmat mun opiskelussa olivat osa sellaista kehityskriisiä, johon mä en vaan osannut silloin vastata. Pitkän pohdinnan jälkeen tulin siihen tulokseen, että mun epäonnistuminen johtui siitä, että mun kotona ei koskaan tarttenut YRITTÄÄ liikaa ja vanhemmat ei vaatinut hirveästi. Kaikella kunnioituksella siis heille, molemmat erittäin läheisiä ja tärkeitä, mutta kuitenkin vaatimustasokin pitäisi olla ihan toinen. Vaatimustaso oli koulussakin se, että sillä vähäiselläkin yrittämisellä aina selvisi. Jos koulussa olisi edes pari kertaa tullut eteen se tilanne, että vaatimukset olisi ollut niin kovia, ettei niistä selviä ilman kovaa työntekoa niin uskon, että olisin välttänyt tuollaisen totaaliromahduksen yliopistossa.\nNyt olen palannut yliopistoon ja olen motivoituneempi, parempi ja osaavampi opiskelija kuin koskaan ennen. En suhtaudu vähäpätöisesti opintoihin ja olen valmis näkemään vaivaa ja antamaan omaa aikaani opintojen eteen. Putkittunut opiskelun rakenne ei välttämättä aina tue kaikilla yksilön kehitystä. Koen nyt yhä selvemmin, että oon kehittynyt ihmisenä sellaiselle asteelle, johon en olisi ilman tuota 2,5:n vuoden heikkoa aikaa ikinä päässyt. Kontrolliyhteiskunta, jossa kaikkia kansalaisia viedään väkisin sellaisten putkien lävitse, jotka on yhdenlaisiksi ja kaikille sopiviksi suunniteltu, ei välttämättä aina ole yksilön kannalta paras mahdollinen. Joskus yksilön omat virheet ja kokemukset opettavat tehokkaammin kuin 10 vuotta koulun penkillä ilman sydäntä.\n« Vastaus #47 : Helmikuu 22, 2015, 20:29:57 »\nSiis itse yritin tuossa omassa äsköisessä viestissäni enemmän nostaa esille sitä, että Suomessa näyttää olevan perin suosittua tällainen tietty "seurauksen kontrolloimisen politiikka." Seurausta kontrolloimalla ei koskaan päästä kiinni asioiden syntymekanismeihin ja siihen, miksi joku asian tila on vallitseva. Suomessa erityisen vahvaa roolia näyttelee alkoholipolitiikassa se, että kontrollointi on erittäin vahvasti läsnä. Eli alkoholin kulutusta ja kuluttajan ostokäyttäytymistä pyritään kontrolloimaan erittäin vahvasti. Yhteiskunnallisen keskustelun paikkoja on nekin, että miksi vallalla oleva politiikka vuosi toisensa jälkeen tyytyy tähän kontrolloimiseen mieluummin kuin siihen, että lähdettäisiin ihan sinne syihin asti miettimään, että miksi suomalaisista huomattavan suuri osa käyttäytyy alkoholin suhteen näin.\nTässä ollaan asian ytimessä. Tunteeko joku nuoren joka on viinaa juomalla saanut itselleen ongelman? Tuskin. Kyllä ongelmat ainakin omassa kaveriporukassa on kaikilla lähteneet tarjous 24-packeistä. Keskeisin ongelma mielestäni on oluen hinnoittelu. Jos vertaa litrahintaa niin ainut järkeä pakkaus on ostaa 24-pack kolmostolppaa tarjouksesta. Lisäksi jos vaikka vertaa täysin samaa tuotetta niin litrahinnassa voi olla esimerkiksi lähes kaksinkertainen ero 0,33l ja 0,57l (pintti) välillä. Tai jos vaikka 24-pack maksaa 22€ ja 8-pack 12€ niin ero ei ole mitenkään perusteltavissa panimoiden tai kaupan kustannuksilla, eikä myöskään tarvitse miettiä kumpi kärryyn lähtee. Naurettavinta on saada -35% alennus poistamalla muovit 8-packista kassalla mikä tiivistää politiikan typeryyden.\nOlutta ostettaessa erittäin monelle kriteerit on seuraavat:\n1) Litrahinta (24-pack tai yksittäinen 0,33l tölkki)\n2) Prosentit (vahvin mitä tarjouksessa)\n3) Helppo kantaa kotiin (24-pack)\n4) Maku (tässä vaiheessa aivan sama...)\nTuon listaan kun menee läpi niin jäljelle jää 24-pack. Vanhaa Kumman Kaa sketsin lausahdusta lainaten: "Kyllä se säilyy jos se ei mene". Niinpä, jos jotain viikonloppuna jäi niin se menee viikolla saunoessa, sama rumba seuraavalla viikolla ja ennemmin tai myöhemmin ongelma on syntynyt. Tätä ei vaan ymmärretä ministeritasolla, jossa keskimäärin juodaan se viinilasi ruuan kanssa tai olut saunan päälle, jos niitäkään. Toinen syypää lienee panimoiden loppaus (korruptio).\nVaikka en sääntelystä pidä niin paljon järkevämpää olisi jotenkin rajoittaa pakkauskokoja tai järkeistää hintaeroja saman tuotteen eri pakkauskokojen kesken. Itse ainakin mieluusti ostaisin 6/8-pack tai yksittäisiä suurempia tölkkejä jos ne olisivat järkevän hintaisia, nyt hinnat on lähinnä rosvousta. Bulkki oluen alin hinta voisi hieman nousta 0,33l tölkeissä mutta se tasaisi eroja ja ohjaisi ostamaan yksittäisiä tölkkejä ja eri panimoiden tuotteita ja samalla vähentäisi 24-pack kysyntää. Lisäksi minun puolesta koko alkoholimainonnan voisi vapauttaa jos se ohjaisi käytöstä bulkki oluista enemmän laatuoluisiin. Laimentamisessa ei taas ole mitään järkeä, viinaa ostettaisiin enemmän.\nMiettikääpä itseänne tai omaa kaveripiiriä tältä kantilta ja kommentoikaa.\n« Vastaus #48 : Huhtikuu 19, 2015, 10:45:05 »\nJoko äänestit / äänestätkö tänään vaaleissa ?\nItse kävin ennakkoon tekemässä kansalaisvelvollisuuden.\nTappara is playing really well and pressing for more goals.\nVoittavan joukkueen pelityyli on voittajan mielestä aina tarpeeksi kaunista. Voittaminen on kaunista.\n« Vastaus #49 : Huhtikuu 19, 2015, 10:50:47 »\nLainaus käyttäjältä: Globe - Huhtikuu 19, 2015, 10:45:05\nKunhan saan aamukahvin santsikupitkin juotua niin lähden uurnille koko perheen voimin lyömään sosialistien velkahimolle jarrua.\nOlen aina mieluummin onnellinen, kuin oikeassa.\n« Vastaus #50 : Huhtikuu 19, 2015, 10:50:58 »\nIlman muuta äänestetään päivällä. Illalla juodaan vaalikahveet ja jännitetään ystävän läpipääsyä Oulun vaalipiiristä.\n« Vastaus #51 : Syyskuu 17, 2015, 11:31:41 »\nMitäs palstan väki on mieltä hallituksen ajamista leikkauksista? Koskettaisiko omalla kohdalla napaa ollenkaan ja näyttäisitte vihreää valoa vai alentaisiko palkkaanne ja kenties vastustatte?\nOmalla kohdallani esitetyt leikkaukset kohdistuisi meikäläiseen erityisesti sunnutain osalta. En ole tavallaan jaksanut edes ajatella asiaa, vaikka kyllähän se kukkakorossa näkyisi kun kuukaudessa on se 2-3 sunnuntaita jolloin olen töissä. Sitä en kuitenkaan pienessä päässä ymmärrä miten tämä auttaa VALTION taloutta jos verotuloni ja ostovoima pienevät, maalaisjärjelläni valtion kassa menettää tässä rahaa. Julkinen sektori kaiken järjen mukaan kaipaa elvytystä, mutta tässä on näköjään vedetty yksityistä sektoriakin mukaan ettei näille tule paha mieli.\nTässä keskustelua seuranneena olen saanut jotenkin sen kuvan, että ihmiset jotenkin hamuaisivat noita sunnuntain työpäiviä. Uskallan väittää, että sunnuntait on oikeastaan käytössä vain sellaisissa tehtaissa jotka pyörivät ns. 24/7 ja tällöin sunnuntain työpäivät on ihan normaalin työvoimakierron piirissä.\nSairasloman ensimmäinen karenssipäivä saa itseltäni ymmärrystä. Onhan nuo firmalle kalliita päiviä kun maksetaan palkka ja korvaaja pitäisi useimmiten saada vastaavaan työhön.\nSummasummarum. Minulle sunnuntain leikkaaminen olisi ihan ok ja täten "talkoisiin osallistuminen", mutta kun samaan aikaan tänne alkaa tulvimaan noita hemmetin mamuja, joihin tuntuu kyllä valtion kassa muokkautuvan, niin näytän punaista valoa ja änkyröin vastaan päätöksiä.\n« Viimeksi muokattu: Syyskuu 17, 2015, 11:33:52 kirjoittanut coly »\n« Vastaus #52 : Syyskuu 17, 2015, 14:20:48 »\nEniten itseäni korpeaa se, että työläisten selkänahasta raavitaan säästöjä samaan aikaan kun valtio menettää miljardeja yritysten verosuunnitteluilla. Linkki Iltalehden raporttiin aiheesta. Jostain somesta olin lukevinani, että maahanmuuttajat maksoi valtiolle viime vuonna 30 miljoonaa euroa. Eli isossa kuvassa pelkkää nappikauppaa näiden isojen juttujen rinnalla. Kansalaisetkin saatu tappelemaan keskenään näistä varsin 'mitättömistä' asioista keskenään, ja sehän sopii herroille. Kyllä kansaa pidetään tyhmänä.\nLakkoilla saa ja pitää. Minkähänlaiset työehtosopimukset tässä maassa olisi, jos kaikki olisi mukisematta hyväksytty?\n« Vastaus #53 : Syyskuu 17, 2015, 15:00:33 »\nLainaus käyttäjältä: Paarma - Syyskuu 17, 2015, 14:20:48\n"Jostain somesta olin lukevinani". Mä voin tässä ja nyt paljastaa, että sua on johdettu harhaan. Maahanmuuttajien kustannukset on vähän häilyvä käsite, mutta ainakin kertaluokkaa isommista rahoista puhutaan oikeasti viime vuoden osalta, ainakin jos rajataan puhe humanitaariseen maahanmuuttoon, mitä maahanmuuttokeskustelu tässä maassa käsittelee. Ei ole mikään maata mullistava summa siltikään tietty, vaikka jossain määrin tuntuva onkin. Tämän hetkiset tulijamäärät ovat sen sijaan kestämättömällä tasolla, mihin on herännyt jopa vasemmistopoliitikkojakin.\nVerosuunnittelua olisi hyvä suitsia mahdollisuuksien mukaan, mutta sen vetäminen mukaan tähän keskusteluun on pelkkä sumuverho. Pieni Suomi ei voi sille mitään, se on globalisaatioon sisäänrakennettu ominaisuus: suuryritykset kilpailuttavat kansallisvaltioiden verojärjestelmiä niin kauan kuin nykysysteemillä mennään. EU-tasolla asialle voisi ehkä jo tehdä jotain, mutta suuryrityksillä on kyky kilpailuttaa jopa kuvitteelista EU-rintamaa muita länsimaita ja kolmannen maailman maita vastaan.\nOmassa tyhjässä kukkarossani opiskelijana nuo leikkaukset eivät näy. Voin vaan suositella, että ne nyt vaan nieltäisiin: mitä aiemmin tehdään jotain, sitä vähemmän tarvitsee tehdä kun tämä maa ajautuu selvitystilaan.\n« Vastaus #54 : Syyskuu 17, 2015, 18:18:42 »\nLainaus käyttäjältä: coly - Syyskuu 17, 2015, 11:31:41\nJotainhan tässä on tehtävä kun valtion kassa tyhjä. Omalla alalla ja edustamassani yhtiössä ei tälläkään hetkellä tunneta yli- tai viikonloppukorvauksia vaan hommat pyörivät pääasiassa arkisin 8-16, tilanteita sitten tasaillaan liukumilla. Itse olen suurinpiirtein yhden päivän vuodessa sairaana, jos tuon ensimmäisen sairauspäivän karenssin tarkoituksena on karsia näitä liiallisesta alkoholinkäytöstä johtuvia poissaoloja niin tuon ymmärrän ja puollan. Sivusta kun olen muutaman vempulan touhuja katsellut.\nOsaltaan halutaan siis parantaa Suomen kilpailukkykyä kv-markkinoilla. Se tässä yleisessä keskustelussa on vain jäänyt hieman epäselväksi itselle, että mitä ovat ne yksittäiset tuotteet/palvelut joita nämä pahimmat kilpailijamaat Saksa, Ruotsi ja Tanska vievät suomalaisten nenänedestä? Entä jos yritys toimii vain kotimaan markkinoilla, mihin tai keille nuo kustannussäästöt valuvat? Miten tässä tapauksessa vaikuttavat kv-kilpailukykyyn? Jonkun toimijan pitäisi alentaa hintoja ja muiden perässä, muutenhan säästöt valuvat vain omistajien taskuun.\nItsestä hiukan tuntuu, että "Suomi" yrittää tuolla k-markkinoilla myydä skeidaa tai sitten myyjät ja markkinoijat ovat huonoja. Jos nyt mietitään vaikka tuota entisen kännykkäjätin tarinaa vaikka 2000-luvun puolesta välistä lähtien. Ei siinä paljon kilpailukyky auta, jos tuotteet ovat kilpailijoita selvästi huonompia.\nMutta joo, jotain tarttis tehdä, lisää tuloja ja vähemmän menoja.\n« Vastaus #55 : Syyskuu 17, 2015, 21:04:54 »\nEi varmaan ole tuote/palvelu listoja vaan että työn yksikköhinnan alentamisella mahdollistetaan työpaikkojen syntyminen. Onhan noissa erilaisissa kansainvälisissä ohjelmisto ja tietoliikennepalvelutaloissa hyvin usein henkilöstön vähennykset kohdistuneet voimallisimmin Suomen toimipisteisiin. Ja teollisuustuotannon yrityksissä aika herkästi juuri Suomesta lopetetaan yksikköjä tuotantoa sopeutettaessa.\nVientiteollisuuden huono jama on ongelma kun ne tuo rahaa talouteen esim. julkinen sektori pyörittää olemassaolevaa rahamäärää muttei lisää sitä. Julkisen sektorin rahoitus vaatii vientivetoista tuotantoa ja myös kotimarkinoidenkin. Julkinen sektori mukautuu hyvin hitaasti jos ollenkaan muutoksiin kun taas laskusuhdanne näkyy sangen nopeasti vienti ja kotimarkkinoiden tuotannon puolella.\nTyöttömyys on ihmiselle ja valtiolle huono asia. Tuottamaton, kasvattaa sosiaalikuluja. Vähentää eläketuloa millä tämän hetken eläkkeet maksetaan. Nyt taitaa julkisen puolen eläkkeiden maksun kattaa vielä työn tekemisestä kertyvät eläkemaksut mutta yksityinen puoli ja yrittäjät ja maatalous on vissiin pakkasella eli eläkkeitä maksetaan puskurivaroista tai valtion tukemana. Tuo Myel eli maajussit ja apurahansaajat on hyvä esimerkki kun eläkemaksua maksavien määrä on paljon pienenpi kuin eläkkeellä olevien määrä...eli valtio tukee.\nKotimarkkinoillakin työn yksikköhinnalla on merkitystä, onhan tässäkin tapauksessa tuotteen tai palvelun ostaja olemassa. Ja se ostaja voi ostaa ulkomaista jos kotimainen ei ole kilpailukykyinen.\nTyöntekijän palkka ei o ainut, kustannus on palkka plus sivukulut työnantajalle. Noille sivukuluille tarvis kanssa tehdä jotain, yks yrittäjä sanoi että kokonaiskulu työstä on 2 kertaa työntekijän saama palkka. Mutta liekö niin että nyt on se viiden prosentin kilpailukykyparannus ja jatkossa vielä jotan muuta kun kerran ollaan 10-15% jäljessä ruotsia ja saksaa.\n« Vastaus #56 : Syyskuu 18, 2015, 20:27:01 »\nLyly jutteli tuosta Suomen kilpailukyvystä taannoin että ollaan jo saatu 3% kiinni saksoja ja ruotseja sillä, ettei olla nostettu palkkoja, toisin kuin muut maat ovat tehneet. Jos sitä jatkettaisiin vielä 4-5 vuotta, niin oltaisiin kilpailukykyinen maa taas. Sipilä kommentoi aiheeseen että olisi liian hidasta, pitää saada nopeampia tuloksia ja vertaa Suomen tilannetta irlanteihin etc.. Heidän leikkauksilla tuloksia näkyisi keskimäärin vuotta aiemmin. Siinä vaan vissi ero, että Irlanti oli konkurssin partaalla kun tekivät siellä näitä meidänkin hallituksen ajamia leikkauksia, ja Suomi on kuitenkin vielä AAA -luokiteltu maa! Ei todellakaan konkurssikypsä kuten Irlanti oli.\ne. Kyllä se linkkikin löytyi.\n« Viimeksi muokattu: Syyskuu 18, 2015, 20:35:09 kirjoittanut Paarma »\n« Vastaus #57 : Syyskuu 20, 2015, 09:42:10 »\nTämän päivän tilanne voi olla noin. Mutta nostaako saksat ja ruotsit palkkojaan tasaisesti joka vuosi? Entä jos kilpailijamaissa siirrytään myös palkkamalttiin. Silloin ei auta nollataso täällä. Luottoluokituksissa ollaan jo tultu alemmaksi luokituksessa ja tällä menolla luokitukset tulee tippumaan. Mikä ei ole ongelma korkotason ollessa todella alhainen mutta jos maailman tilanne paranee ja korot nousee niin sitten alkaa ongelmat. Ja ollaan nopeastikin Irlanti.\nMutta ei se yksin työntekijän saama palkka ole ratkaisu, jotain muutakin pitää saada aikaan. Jotain pitää keksiä millä päästään maailmantalouden kasvuun mukaan. Eikä se ole rikkaiden verottaminenkaan kun eihän Suomessa ole rikkaita nimeksikään. Toisaalta sen vähäisenkin pääoman pakoa ulos kannattaa myös varoa.\nAikamoinen homma on päättäjillä, niin poliittisilla kuin työmarkkinapäättäjillä, tehdä oikeita ratkaisuja.\nHallitus on nyt keinovalikoimansa näyttänyt mitä lainsäädännöllä voi tehdä. Epätasarvoinen ja karu mutta toimiva, vaikkei edes hallituskaan käyttäisi kuin pakon edessä.\nToivottavasti työntekijä ja työnantajajärjestöt tekevät korvaavat toimenpiteet koska heillä on ne nätimmin toimivat työkalut hallussaan. Kyllä niin on että jos työntekijät suostuvat niukkuuteen niin silloin työnantajien on sitouduttava jakamaan sitä niukkuutta isommalle joukolle. Eli lisää työpaikkoja.\nPakkolakia käyttäisin kyllä AKT:n ja satamatyöntekijöihin, heillä pitäisi olla sopimuksenalaisena lakkokielto sekä laittomien lakkojen sanktioihin huima korotus. Solidaarisuus on solidaarisuutta mutta ei ole oikein että yksi ryhmittymä voi halvaannuttaa koko maan. Ay väen on turha puhua sopimusyhteiskunnasta ja neuvottelemisesta kun kuitenkin on täydellinen kiristyskeino työkaluna, kuljetusten pysäyttäminen. En tiedä onko enää mutta joskus elintarviketeollisuudessa oli maidonsuojelusopimus, eli voimassaolevan työsopimuksen aikaan maidon käsittely meijereissä oli turvattu. Toki olihan tuo rahalla ostettu työrauha.\nNyt on kaikenmaailman professorit ja talousviisaat puhunu sitä sun tätä, viimeeks joku älyniekka moitti suomalaisten tuotteiden laadun...Nokian puhelimet ollu huonoja aina. En kyllä juurikaan luottaisi heidän jorinoihin, jokainen heistä tekee omaa työtänsä tarpeelliseksi ja ei niilläkään ole kristallipallossa kuin harmaata taululiitua.\n« Vastaus #58 : Syyskuu 27, 2015, 00:33:58 »\nVielä viime vuonna piti varoa Aamulehdestä vain urheilusivuja. Jos siellä kirjoitettiin Tapparasta, niin tuli paha mieli. Nyt on ihan sama mistä kohdasta lehden avaa, johan humisee korvissa. Eikä ongelma ole vain siinä, että uutiset ovat huonoja. Vaan juuri Tapparaan viitaten -niistä kirjoitetaan huonosti, tai uutisina kerrotaan kaikenlaisia juttuja. Asiaan, jokunen juttu kaihertaa ihan hiveästi.\n1) Ne leikkaukset. Minusta hallituksen syyskuun alkupuolella kaavailemassa listassa oli jotain järkeä. Ei hallitus oikeasti voi lisätä "innovaatioita" tai kilpailukykyä (jos verrataan taskulaskimella johonkin intialaisiin). Mutta julkisia menoja se voi ja sen pitää pystyä karsimaan. Siksi olisi ollut ihan kiva jos esim. julkisen puolen lomiin ja sunnuntailisiin (hoitoala) olisi puututtu.\n2) Byrokratia. Ei ole käytännön toimia sen karsimiseksi kai näkynyt. Mutta siksi kaikki maksaa ja kaikki kestää, ja pienet katoavat rattaisiin. Virkamieskoneistosta on tullut jokin näkymätön ja kaikkialle ulottuva hirviö.\n3) Venäjä. Suomen ei pitäisi olla pakotteissa mukana. Raha puhuu. Venäjä sortaa, sotii ja valloittaa ihan riippumatta siitä moralisoiko joku pikkuvaltio siinä vieressä. Huonosti niillä nyt menee mutta kauppaa se on nappikauppakin. Ne maamiinat olisivat silti kivoja.\n4) Turvapaikanhakijat. Nyt pitää kirjoittaa kieli keskellä suuta, ettei lipsu poliittisesta korrektiudesta. Vaan en ymmärrä näitä Suomen johtajia, ei kai ne voi olla oikeasti noin lapasia. Ja takuulla osaavat kertotaulunsa. Joku isompi veivaus tässä on nyt takana.\nJaa-a, mitähän tässä yksilö voi tehdä. Äänestämistä ja työntekoa olen koettanut, mutta ei tunnu auttavan. Äänestämisestä puheen ollen, kyllä kaduttaa että tuli aikoinaan äänestettyä EU-jäsenyyden puolesta. Täällä olisi varmaan köyhempää jos oltaisiin euron ja unionin ulkopuolella. Mutta edes jotenkin omassa kontrollissa oleva köyhyys on houkuttelevampi idea kuin entisten siirtomaaherrojen nöyrä seuraaminen ja velaksi eläminen.\n« Vastaus #59 : Syyskuu 27, 2015, 01:00:37 »\nLainaus käyttäjältä: warthog - Syyskuu 27, 2015, 00:33:58\nToisaalta vääränlainen leikkaus myös vähentää innovaatiota. Vaikket koulutusta mainitsekaan, kouluihin pitää panostaa, nyt ollaan leikkaamassa. On ensisijaisen tärkeää, että kouluissa on hyvä opetuksen taso ja työvälineistö, silloin syntyy kilpailua ja imua. Koulu on aina ollut paikka innovaatiolle, kun samasta asiasta kiinnostuneet kootaan saman katon alle. Sitä kautta syntyy uusia ideoita ja yrityksiä. Pääasiassa puhun korkeakouluista, mutta miksei tämä koskisi myös ala- ja yläkouluja – vai mitkä ne oikeat termit nykyään onkaan.