TAMPEREEN, TURUN JA HÄMEENLINNAN ORTODOKSISET SEURAKUNNAT / tulon tunnelmat ovat hyvin innostuneen - PDF\nTAMPEREEN, TURUN JA HÄMEENLINNAN ORTODOKSISET SEURAKUNNAT / tulon tunnelmat ovat hyvin innostuneen\nDownload "TAMPEREEN, TURUN JA HÄMEENLINNAN ORTODOKSISET SEURAKUNNAT / 2.9.2005. tulon tunnelmat ovat hyvin innostuneen"\n1 Ortodoksinen seurakuntalehti JUMALANPALVELUKSET JA TAPAHTUMAT S Tässä numerossa: TAMPEREEN, TURUN JA HÄMEENLINNAN ORTODOKSISET SEURAKUNNAT / Kesän riemua lastenleirillä SIVU 23 Naisenergialla kirkko kuntoon SIVU 19 Miesenergiaa hautausmaalla SIVU 17 Opettaja ja pappi Isä Markku Toivanen on Tampereen uusi kirkkoherra. Hän toivottaa kaikki tervetulleiksi tapaamaan ja keskustelemaan. Mutta ennen kaikkea hän toivoo, että seurakuntalaiset tulisivat yhteisesti palvelemaan. Hän on vakuuttunut siitä, että yhteisen palvelemisen kautta löytyy myös yhteinen työnäky kirkon elämän syventämiseksi ja kehittämiseksi. Hänen työkautensa alkaa kirkkovuoden alusta, syyskuun ensimmäisenä päivänä. Analogi 4/2005 KMR Isä Markku kertoo, että Tampereelle tulon tunnelmat ovat hyvin innostuneen odottavat. Tampere on hänelle osittain tuttu vajaan kolmenkymmenen vuoden takaa, jolloin hän oli opettajana Viialassa, silti paljon on tässä ajassa muuttunut. Tampereelle muutosta hän huokaa, ettei ole koskaan lomalla tehnyt niin paljon töitä kuin nyt. Isä Markku ja maatuska Annikki ostivat omakotitalon Viialasta, jossa remontti ja muutto menevät vieläkin päällekkäin. Aika hurjaa hommaa tuo muutto on kaiken kaikkiaan. Vieläkin siellä laatikoiden keskellä olemme, kirjoja yritetään saada hyllyyn ja sillä tavoin vakiinnuttaa tilannetta. Kirkkoherran vaaleista hän mietteliäänä sanoo, ettei aivan tarkkaan tiedä, mitä vaalien alla täällä tapahtui. Mutta ainakin se vastaanotto, minkä olen saanut, ja toisaalta saamani kannatuslukemat antavat hyvän pohjan. Täällä tuntuu olevan halua yhteistyöhön. Kun kirkkoherran virka julistettiin avoimeksi, isä Markku ei heti lähtenyt sitä hakemaan. Hän toteaa tähän, että piti luonnollisena isä Heikin valintaa. Se näytti luontevalta, koska olen havainnut hänen kovasti tehneen töitä. Ajattelin, Jatkuu sivulla 4 1\n2 vuosikerta sisällys P Ä Ä K I R J O I T U S 1 Opettaja ja pappi Kari M. Räntilä 2 PÄÄKIRJOITUS: Kirkon moraalinen automaatio Kari M. Räntilä 3 Kirkkokalenteri / Radio/TV 3 Yhteisen ajanlaskun eturintamassa Metropoliitta Ambrosius 5 KIRKKOMME ULKOSUHTEET: Jumalanäidin ikoni Amerikassa Arkkipiispa Leo 6 Sääntöuudistus Viron ortodoksisessa kirkossa. Osa I Metropoliitta Johannes 7 Pyhä risti Uudessa testamentissa Isä Ion Durac 8-13 TAMPERE / PORI 8 Pappi aina tavattavissa Vt. kirkkoherra Heikki Honkamäki 12 Tampereen kuoro Kajaanin kirkkolaulupäivillä Jenny Heinonen TURKU 14 Tulevaisuus myönteinen yhteiselo, usko itseen ja toisiin ihmisiin Kirkkoherra Petri Ratilainen 17 Polkupyörällä pyhiin. Prästön hauatausmaatalkoot Helinä Sirén-Reuhkala 18 Suuri paasto ja pääsiäinen esillä Turun antiikkimessuilla Mikko Ylinen 18 Runoja Laura Sirén 19 Rauman rukoushuone kunnostettiin naisenergialla Katriina Vuorio 19 Synodi antoi uusia kokemuksia Pentti Naumanen HÄMEENLINNA 20 Rakkautta ilman ehtoja Kirkkoherra Markus Aroma 24 Diakoniaseura vieraili Hangossa Aino Liljenbäck 24 Kyyröläläisten kotiseutumatka Antonina Sosunov-Perälä 25 KORVAKUULOLTA: Luovuutta Suomen kesässä Timo Ruottinen 26 LUOSTARIPALSTA Äiti Pelagia Kirj. nunna Ksenia 27 Kirkon psalmien suomennos etenee Kari M. Räntilä 27 Venäjäksi: Kärsivällisyys. Kirjoittaja pappismunkki Mitrofan (Volkodav). Toimittanut isä Heikki Honkamäki 28 Elämyksiä kristinoppileirillä Kirkon moraalinen automaatio Lehdissä on kerrottu, että KP Helsingin metropoliitta Ambrosius täytti elokuun alkupuolella 60 vuotta. Syntymäpäiviin liittyvässä tiedotusvälineille toimitetussa haastattelussa (Uutispalvelu) hän muun muassa toteaa kirkostamme, että kirkko ei ole moraaliautomaatti, joka jakelee jokaiselle sopivia pikavastauksia oikeasta ja väärästä, hyvästä ja pahasta. Hänen mukaansa sellainen ei olisi kannustavaa eikä hyödyllistä. Haastattelun mukaan Ambrosius katsoo, että kirkon vahvuus on se, ettei se ota kantaa kaiken maailman asioihin: Kirkon tehtävä on puolustaa ihmisyyttä ja pitää ihanteita esillä. Tehtävänä ei ole antaa mustavalkoisia ohjeita, miten kunkin tulee pyrkiä globaaleihin ja eurooppalaisiin arvoihin. Kirkon ei varmaankaan pidä aivan tässä mielessä toimia moraalisten kannanottojen automaattina. Toisaalta, kun olen pitkään tarkkaillut oman kirkkomme yhteiskunnallisia kannanilmaisuja, mitään erityistä ei todellakaan tule mieleeni. Takavuosilta ehkä muistan myöntävät puheet homoparien kotien siunaamisesta tai julkilausuman naisten luomurintojen puolesta. Muutoin kirkkomme johtotaso on määritellyt pakollisia kantojaan vain valtionhallinnon juokseviin tiedusteluihin, kuten uskonnonvapausmietintöön, kirkon verotusasioihin tai lainsäädännön uudistuskysymyksiin. Niinpä sen sanominen, ettei kirkko ole mikään moraaliautomaatti, kertookin ehkä oleellisimman siitä ongelmasta, minkä moraaliset kysymykset itse asiassa kirkkomme johdolla asettavat. Teologisesti perusteltua olisi sanoa, että kirkon moraaliset kannanotot ovat seurausta Kristuksen tulemisesta ihmiseksi oman juutalaisen yhteisönsä keskelle. Tarkoitan, että jokaisen kirkon näkökannan tulee nousta kokemuksesta, joka kristillisellä teologialla on historiallisesta inkarnaatiosta ihmisten maailmassa. Tätä suhdetta kutsutaan yhteisölliseksi moraaliksi, uskontoon perustuvaksi yhteiskunnalliseksi lähestymistavaksi. Kirkon antamat uskonnolliset lausunnot tai moraaliset viestit ovat keskeinen osa tätä kirkon itseymmärrystä inkarnaation ja sosiaalisen todellisuuden välissä, sillä siinä kirkko toimii ikään kuin kahdessa maailmassa samaan aikaan. Siksi kirkko kertookin käsityksensä juuri sen todellisuuden mukaan, minkä inkarnaatio aiheutti inhimilliselle ajattelulle ja kokemukselle. Johdan tästä sen ajatuksen, että kirkon tulee toimia koko ajan suunnannäyttäjänä nimenomaan oman todellisuutensa mukaisissa kysymyksissä. Silloin voidaan sanoa, että tietty automaatin rooli kuuluu kirkon julistustehtävään: kirkko julistaa yhteiskunnassa inkarnaation mukaista totuutta ihmiseksi tulleesta Jumalasta ja sen historiallisista ja moraaliin vaikuttavista seurauksista. Tällöin on jatkuvasti tarjolla kirkon näkemys todellisuudesta, jota se edustaa, myös sen mukaisesta moraalisesta elämästä ja sitä ilmentävistä arvoista. Näiden näkemysten käyttöarvon selittäminen jonkinlaiseksi ongelmaksi vähentää sen todellisuuden uskottavuutta, jonka puolestapuhujaksi kirkko on aikoinaan syntynyt. Moraalinen todellisuus on sitä, että me arvostavalla tavalla tunnemme kirkkomme julistuksen ja sanoman asioista, joiden keskellä me joka päivä ja hetkestä toiseen elämme. Tässä mielessä kirkko voi olla yhteiskunnallisten asioiden arvioimisen tulkki ihmisiin päin. Metropoliitan haastattelussa torjuttu automaatin tehtävä siis ehkä sittenkin heijastuu kirkon olemuksesta. Sen kieltäminen saattaa merkitä, että kielletään jotakin oleellista jopa ihmisyydestä: kirkon julistama moraali ei ole vain asioiden pohtimista hyvän ja pahan välillä, vaan se on ennen kaikkea moraalisesti oikean tekemistä. Jos kirkkomme moraaliset edellytykset koetaan ahdistaviksi, on selvää, että ahdistusta voidaan torjua käyttämällä nimitystä moraaliautomaatti. Mutta jos haluamme ulottaa moraalimme pohjan aina inkarnaation todellisuuteen asti, silloin vastaukset oikeasta moraalista tulee sijoittaa keskelle kirkon yhteiskunnallista pohdintaa. Aina ja jatkuvasti. Kari M. Räntilä ANALOGIN ILMESTYMINEN Seuraava Analogi 5/05 ilmestyy Siihen toimitettava aineisto on jätettävä viimeistään keskiviikkona 19. lokakuuta. Kannen ylin pikkukuva: Hämeenlinnan lastenleiriläisiä keinussa Katiskoskella 13. elokuuta. Kuva: Kari M. Räntilä 2Kannen keskikuva: Ritva Rosvall työn touhussa kunnostamassa Rauman rukoushuonetta. Analogi Kuva: Katriina 4/2005 Vuorio Kannen alempi pikkukuva: Mikael Miikkola kunnostamassa Prästön vanhalla ortodoksisella hautausmaalla edesmenneen konduktöörin hautaa. Kuva: Helinä Sirén-Reuhkala\n3 KIRKKOKALENTERI RADIO / TV SYYSKUU TO 1.9. Kirkkovuoden alku, luonnonsuojelupäivä LA 3.9. RADIO: aamuhartaus, metropoliitta Panteleimon, Oulu TO 8.9. Jumalan synnyttäjän neitseen Marian syntymä SU Pyhän ristin ylentämisen edellinen sunnuntai RADIO: liturgia klo 11, Turku, Pyhän marttyyrikeisarinna Aleksandran kirkko KE Kunniallisen ja eläväksi tekevän ristin ylentäminen TI RADIO: iltahartaus, pastori Jyrki Penttonen, Helsinki LA RADIO: aamuhartaus, pastori Tuomas Järvelin, Joensuu SU /19. helluntain jälkeinen sunnuntai RADIO: liturgia klo 11, Imatra, Pyhän Nikolaoksen kirkko LOKAKUU LA Jumalan synnyttäjän suojelus SU /21. helluntain jälkeinen sunnuntai RADIO: liturgia klo 11, Varkaus, Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko LA RADIO: aamuhartaus, rovasti Jarmo Hakkarainen, Joensuu SU Nikean VII ekumeenisen kirkolliskokouksen 350 isää TI RADIO: iltahartaus, arkkimandriitta Andreas Larikka, Helsinki. LA Vainajien muistelupäivä. Dimitrin lauantai. Jumalan synnyttäjän juhla Kasanin ikonin kunniaksi. SU /23. helluntain jälkeinen sunnuntai. Apostoli Jaakob, Herran veli. RADIO: liturgia klo 11, Joensuu, Ortodoksinen seminaari, Johannes Teologin kirkko MARRASKUU LA Karjan pyhittäjäisien ja valistajien yhteinen juhla. Pyhäinpäivä. SU /25. helluntain jälkeinen sunnuntai RADIO: liturgia klo 11, Oulu, Pyhän Kolminaisuuden katedraali SU /26. helluntain jälkeinen sunnuntai. Pyhä Johannes Krysostomos Konstantinopolilainen TI RADIO: iltahartaus, rovasti Raimo Huttu, Vantaa. SU Neitseen Marian temppeliin tuomisen aatto. RADIO: liturgia klo 11, Tampere, Pyhän Nikolaoksen kirkko MA Jumalan synnyttäjän Neitseen Marian temppeliin tuominen LA RADIO: aamuhartaus, rovasti Veikko Purmonen, Helsinki Radion ortodoksiset aamuhartaudet joka kolmas lauantai Yle Radio 1 klo ja Radion ortodoksiset iltahartaudet joka kuukauden kolmas tiistai Yle Radio 1 klo PISARA ajatus uskosta: joka perjantai TV2 klo ja uusinta vaihtuvina aikoina maanantaisin. Helsingin metropoliitta Yhteisen ajanlaskun eturintamassa Kirkkokunnan piirissä on viime aikoina käyty keskustelua ajanlaskukysymyksestä. Siihen liittyen on tärkeää muistaa seuraava. Kirkkomme haasteisiin kuului jo 1920-luvulla ajanlaskukysymys, siirtyminen vanhasta luvusta eli juliaanisesta kalenterista uuteen lukuun eli gregoriaaniseen kalenteriin. Silloiset päättäjät olivat havainneet, kuinka kolmentoista vuorokauden ajanlaskuero kirkon ja yhteiskunnan elämässä aiheutti monia hankaluuksia. Tärkeää oli, ettei kirkko eristäytynyt vaan saattoi elää dynaamisessa vuorovaikutuksessa ympäröivän todellisuuden kanssa. Silloin asia oli esillä useissa muissakin ortodoksisissa kirkoissa. Erityisesti Venäjän patriarkka Tiihon ja ekumeeninen patriarkka Meletios IV ymmärsivät, että voidakseen antaa aidon todistuksen uskostaan tuli ortodoksisen kirkon korjata kalenteriaan parhaan teologisen, kanonisen ja tähtitieteellisen asiantuntemuksen mukaisesti. Ortodoksisessa kirkossa kunnioitamme Nikean kirkolliskokouksen vuonna 325 ilmaisemaa periaatetta. Sen mukaan pääsiäistä tulee viettää kevätpäiväntasauksen jälkeisen täydenkuun jälkeisenä sunnuntaina. Tämän perusperiaatteen pohjalta tehtyjen laskelmien eli pääsiäistaulukoiden korjaamisen tarve on tunnustettu jo pitkään yleisortodoksisissa ja ekumeenisissa yhteyksissä. Sekakalenteri hyvä kompromissi Nykyisin ortodoksiset kirkot pääsääntöisesti viettävät pääsiäistä ja siihen liittyviä liikkuvia juhlia edelleenkin vanhan ajanlaskun mukaan, mutta muilta osin monet ortodoksiset kirkot käyttävät uutta ajanlaskua. Tämä niin sanottu sekakalenteri on oikeansuuntainen kompromissi. Siinä vanhan kalenterin virheellisyys on tunnustettu. Pääsiäisen vieton ajankohdan osalta ei kuitenkaan ole uskallettu tehdä tarvittavaa korjausta tähtitieteellisen ja niin sanotun kirkollisen kevätpäiväntasausta seuraavan täydenkuun osalta. Pääsiäisen ajankohdan määräävien pääsiäistaulukoiden laatijat tekivät aikanaan virheen määritellessään kevätpäiväntasauksen kiinteäksi ajankohdaksi 21. maaliskuuta kevätpäiväntasauksen sijoituttua tälle päivälle Aleksandriassa vuonna 325. Erilaisia kalentereita käytössä Eri kalentereitten käyttö on kristikunnassa olemassa oleva tosiasia. Kalenterikysymys ei ole varsinaisesti uskonopillinen kysymys vaan lähinnä kirkkojärjestyksen kysymys. Varhaiskirkon aikanakin oli käytössä eri kalentereita, jotka perustuivat juutalaiseen ajanlaskuun. Kirkkojen maailmanneuvoston ja Lähi-idän kirkkojen neuvoston neuvottelussa Aleppossa vuonna 1997 todettiin suuri tarve löytää yhteinen pääsiäisen vieton ajankohta erityisesti kristittyjen yhteisen todistuksen ja ykseyden tavoitteen takia. Tarve oli ilmaistu jo Konstantinopolin patriarkaatin vuoden 1920 kiertokirjeessä ja vuoden 1923 yleisortodoksiselle kokoukselle osoitetussa aloitteessa. Uudelleen kysymys pääsiäisen vieton yhteisestä ajankohdasta on noussut esille pyhän ja suuren synodin valmisteluprosessissa vuodesta 1961 alkaen. Aleppon neuvottelussa laadittu ehdotus on uskollinen Nikean vuoden 325 päätöksille, koska sen lähtökohtana on tähtitieteellisesti tarkoin laskettu kevätpäiväntasaus sekä samoin laskettu täydenkuun hetki. Se ottaa huomioon myös Nikean kirkolliskokouksen juutalaisen ja kristittyjen pääsiäisen päällekkäisyyden välttämistä koskevat suositukset. Ehdotuksen hyväksyminen merkitsisi muutosta pääsiäisen vanhaan laskutapaan. Seuraavat seikat ovat siinä tärkeitä: a. Uskollisuus Nikean päätöksille pääsiäisen ajankohdan laskemisessa tar- Analogi 4/2005 Jatkuu sivulla 5 3\n4 Jatkoa sivulta 1 että isä Heikki hakee virkaan ja seurakuntalaiset hänet siihen valitsevat. Vasta myöhemmin paljastui, että näin ei sitten kaikki sujunutkaan. Hänen myönteiseen päätökseensä vaikutti myös mahdollisuus toiseen työkauteen uudella paikkakunnalla. Hän uskoo voivansa vielä antaa parhaimman intonsa ja kapasiteettinsa työhön. Monivuotinen opettajankokemus Isä Markku on toiminut 18 vuotta eri luokka- ja kouluasteilla opetustyössä ja siitä viitisentoista vuotta aikuisopetuksen piirissä. Jossakin vaiheessa kuitenkin teologia alkoi kiinnostaa. Perheen kanssa muutimme 1986 Ouluun. Siellä menin mukaan seurakuntaan, ja niin tämä asia alkoi vähitellen kypsyä. Anoin Kuopion pappisseminaarilta oikeutta suorittaa teologian opintoja yksityisesti tenttien. Kun pappisseminaari siirtyi Joensuuhun, muutimme mekin 1988 Liperiin Taipaleen seurakunnan alueelle. Opiskeluoikeuteni siirtyivät nekin Joensuuhun, ja niin vähitellen suoritin aina muutaman tentin vuodessa. Minut vihittiin diakoniksi Taipaleelle, ja työn ohella toimin diakonina ja silloin tällöin opiskelin. Hän oli taideaineiden opettaja Liperin kansalaisopistossa aina 1990-luvun suureen lamaan ja virkojen lakkauttamiseen asti. Ratkaisut oli silloin tehtävä. Hän jäi päätoimiseksi opiskelijaksi ja suoritti parissa vuodessa teologian maisterin tutkinnon. Vuonna 1996 hän sai Mikkelin kirkkoherran viran. Hengellisen elämän syventämiseksi Pappina isä Markku haluaa syventää hengellistä elämää. Papin ohje työssään on jatkuvasti noudattaa Kristuksen lähetyskäskyä, jossa hän sanoi kastakaa ja opettakaa. Jos ajattelen tätä seurakuntalaisen kannalta, niin hänen tulee elää kastetun elämää ja suostua opetettavaksi ja oppimaan. Papin tehtävä on tuoda jatkuvasti esiin se, miltä pohjalta rakennamme maailmaa. On kysyttävä ja annettava vastaus siihen, mitä on kastettuna eläminen, miten se toteutuu. Siinä mielessä on tärkeää pitää esillä jatkuvasti opetusta ja hengellisen elämän ja sen pohtimisen peruskysymyksiä. Itsekin välillä havahdun siihen, että joudun taas palaamaan perusasioihin. Isä Markku ei halua nimetä mitään hengellisiä suosikkiaiheitaan. Kuitenkin liturgiassa luettavat sunnuntaipäivien evankeliumitekstit ovat hänen mielestään opetuksellisesti hyvin vahvoja. KMR Isä Markku uuden työtehtävänsä kynnyksellä. Oikeastaan kaikki siinä nousevat aiheet ovat itselleni jatkuvasti tutkimisen alla, ja niistä riittää opetettavaa valtavasti. Papin ja luottamushenkilön rukouselämä Isä Markulle rukous on sydämen hengitystä. Jos lopetamme keuhkoilla hengittämisen, niin hyvin pian tulee kuolema. Ja jos meidän sydämemme lopettaa hengittämisen, niin se pian kylmenee ja näkyy meidän teoissamme. Rukous on ikään kuin perusasia, joka pitää ihmisen kiinni hengellisessä elämässä. Meidän tulisi jaksaa rukoilla, oli rukoussääntömme miten pieni tahansa. Olisi hyvä, että voisimme sen kuitenkin täyttää ja palata siihen aina uudestaan. Ja jos sen välillä laiminlyömme, niin siitä voi jälleen nousta. Hän pitää myös tärkeänä, että luottamustehtävissä palvelevat osallistuvat kirkon liturgisen elämän rytmiin. Voikin kysyä, herättääkö tämä ajatus jännitteitä demokratian ja hengellisyyden välillä. Jotta voisi tehdä yhteisön kannalta mielekkäitä päätöksiä, niin pitää tuntea yhteisö sisältä päin mahdollisimman hyvin. Tämä edellyttää seurakunnan perustyöskentelyn tuntemista, liturgisen ja hengellisen elämän, rukouksen, kilvoituksen tuntemista. Tämä antaa valmiuksia nähdä luottamustehtävä muunakin kuin euroina ja investointeina ja kilpailulainsäädännön täyttämisenä. On myös helpompi kohdentaa ja priorisoida asioita, kun luottamushenkilö itse näkee, mikä merkitys hänen päätöksillään on koko yhteisön hengellisen elämän edistämisessä. Maahanmuuttajat ongelma ja mahdollisuus Isä Markulla on selvä näkemys maahanmuuttajakysymyksen hoitamisesta. Maahanmuuttajien parissa työskentelevät voisivat muodostaa työryhmän, joka koordinoi tätä yhteistyötä ja kontakteja heidän kanssaan. Siinä tulee olla myös maahanmuuttajatyötä tekevä pappi mukana. Työryhmän tulee etsiä tapoja, joilla maahanmuuttajia lähestytään, ja toisaalta tällaisessa työryhmässä voi olla ihmisiä, jotka tuntevat arkielämässään ulkomaalaisia ja ovat heidän kanssaan tekemisissä. Heidän kauttaan saadaan viestitettyä, mitä toimintaa seurakunnassa on tarjolla. Silloin yhteydenotot eivät kohdistu niinkään ylhäältäpäin tähän maahanmuuttajaryhmään vaan tänne muuttaneiden seurakuntalaisten kautta. Maahanmuuttajien ydinjoukko, joka tuntee täällä kirkon elämää, voisi muodostaa tällaisen linkin. Isä Markulle ortodoksinen identiteetti on selvä, se antaa hyvän lähtökohdan maailman kovan todellisuuden keskellä. Meidän tulee rohkeasti olla sitä, mitä me itse olemme, tuntea se ja hyvällä itsetunnolla kohdata myös vieraita kulttuureja, niitä pelkäämättä. Tällainen luonteva kohtaaminen voi sitten myös rakentaa luottamuksellisen suhteen kirkkoon, ilman että me kilpailemme keskenämme tai rakennamme vääränlaisia raja-aitoja. Me kuitenkin elämme maailmassa, jossa pakosti joudumme kohtaamaan ihmisiä toisista etnisistä, uskonnollisista tai kansallisista ryhmistä. Ja meidän tehtävämme kirkkona on pyrkiä estämään tällaisten konfliktien syntyminen. 4 Analogi 4/2005\n5 Kirkkomme ulkosuhteet Jumalanäidin ikoni Amerikassa Aamun Koitto kertoi syyskuun ensimmäisessä numerossaan vuonna 1970 arkkipiispa Paavalin palanneen Suomeen Yhdysvaltoihin tekemältään kaksiviikkoiselta matkalta. Alaskassa hän oli osallistunut elokuun 9. päivänä mantereen lähetystyön aloittajan Hermanin kanonisaatioon eli pyhäksi julistamisen juhlaan. Artikkelissa kerrotaan, kuinka veli Herman ( ) lähti Valamon luostarista vuonna 1793 Alaskaan, joka kuului silloin Venäjälle. Hän asui erakkona pienellä saarella lähellä Kodiakia aina kuolemaansa saakka. Hänen aloittamansa lähetystyön seurauksena alueelle syntyi voimakas ortodoksinen elämä. Paavalin matka jäi minullekin mieleen voimakkaana kokemuksena, vaikka olin tuolloin nuori pappisseminaarilainen enkä suinkaan matkalla mukana. Koin selvästi, kuinka tärkeä tuo matka oli arkkipiispalle. Lehden kansikuvassa hän on pienessä veneessä Kuusisaaren (Spruce Island) rannassa, saarella, jolla pyhä Herman kilvoitteli. Toisessa kuvassa Alaskan silloinen piispa Theodosius kantaa hopeisessa lippaassa lähetyssaarnaajamunkki Hermanin reliikkejä Uuden Valamon luostaria varten. Nyt 35 vuotta myöhemmin vierailin suomalaisen pyhiinvaeltajajoukon kanssa pyhittäjä Hermanin alaskalaisissa maisemissa. Tällä kertaa toimme reliikin vastaavanlaisessa hopeisessa rasiassa Lintulan luostarille. Myös eräitä vuosia sitten toin pyhäinjäännöksen Espoon Pyhittäjä Herman Alaskalaisen kirkkoon. En voi tässä edes yrittää kuvata matkamme henkilökohtaista vaikuttavuutta. Se on ainutkertainen koko elämän mittakaavan kysymys. Erityisen lisämerkityksen pyhiinvaelluksellemme toi valamolaisen Jumalanäidin ikonin mukana olo. Pyhyyden kosketus oli moniulotteisesti koettavissa. Se näkyi niissä sadoissa ja taas sadoissa ihmisissä, jotka polvistuivat kunnioittamaan ikonia. Niin kuin pyhittäjä Hermanin muisto elää Alaskassa ja koko Amerikassa, se elää meilläkin. Ja siellä elää kauan tuon kunnioitetun ja ihmeitä tekevän Jumalanäidin ikonin muisto. Ikoni jätti nyt ensimmäisen kerran historiassaan hetkeksi luostarinsa viedäkseen siunauksensa Amerikan pyhyyttä kunnioittavalle kansalle ja ottaakseen vastaan tuolla asuvien ihmisten Jumalanäidille osoittamat rukoushuokaukset. Pyhittäjä Hermanin ja hänen kanssansa kilvoitelleiden uskon kuuliaisuus johti heidät pois turvallisista luostarioloista Alaskan alkuperäiskansojen keskuuteen. Kirkkomme kutsumus on tänäänkin kaiken muun ohella lähetyskäskyn täyttämisessä. Uskoa, rakkautta ja suurta armoa saamme rukoilla elämäämme ja työhömme Jumalalta myös hänen pyhiensä voimaan turvaten. Siunaten arkkipiispa Leo Jatkoa sivulta 3 koittaa myös uskollisuutta astronomialle, siis kevätpäiväntasauksen ja täydenkuun huomioon ottamista silloin, kun ne tosiasiallisesti ovat. b. Uskollisuus Nikean kirkolliskokoukselle ei tarkoita, että pääsiäisen täytyy olla juutalaisten pääsiäisen jälkeen, sillä isät kielsivät viettämästä pääsiäistä juutalaisten kanssa. Tarkoituksena oli välttää juutalaisen pääsiäisen ajanlaskutavan käyttö kristillisessä kirkossa, koska Nikean isät pitivät sitä epätarkkana. c. Kristillisen pääsiäisen ymmärtäminen vanhan juutalaisen pääsiäisen (pesah) täyttymyksenä, sattuupa se sitten ennen sitä tai sen jälkeen. Ei päätä pensaaseen Nykyisessä kristikunnassa ei liene tarvetta kaivata vatikaanimaista tai edes bysanttilaista keskittynyttä hallintoa. Ajanlaskusta ja erityisesti pääsiäisen ajankohdasta käytävässä keskustelussa kysytään usein, tulisiko meidän palata yhteen tiettyyn kalenteriin. Kuitenkin ortodoksisten kirkkojen elämän todellisuudessa on useita kalentereita: vanha ja uusi kalenteri sekä laajimmalle levinnyt sekakalenteri. Tämän todellisuuden kanssa voidaan elää niin kauan kuin se palvelee kirkon missiota, palvelutehtävää, maailmassa. Analogi 4/2005 Ajan pyhittämisen näkökulmasta ortodoksiselle ajattelulle on vierasta elää eri todellisuudessa ympäröivän maailman kanssa. Täällä Suomessa on enemmistön kanssa samaan aikaan vietetystä pääsiäisestä tullut yleinen kansallinen juhla. Olemme voineet antaa todistuksen valoisasta ortodoksisesta ylösnousemususkosta koko Suomen kansalle. Suomen oloissa näin ollen paluu vanhaan kalenteriin olisi pään panemista pensaaseen. Ortodoksisena paikalliskirkkona olemme eturintamassa tavoittelemassa kristikunnan yhteistä ajanlaskua ja pääsiäisen ajankohdan määrittelyä. Helsingin metropoliitta Ambrosius 5\n6 Sääntöuudistus Viron ortodoksisessa kirkossa OSA 1 KP metropoliitta Johannes toimi arkkipiispana ollessaan ahkerasti myös Viron ortodoksisen kirkon hyväksi. Seuraavassa hän kertoo sikäläisen kirkon lainsäädäntötyön etenemisestä ja tavoitteista. Kun Viron ortodoksinen kirkko aikoinaan Viron itsenäistyttyä samanaikaisesti Suomen ortodoksisen kirkon kanssa tuli Ekumeenisen patriarkaatin alaiseksi autonomiseksi kirkoksi, laadittiin sille Virossa säännöt, jotka erittäin suuressa määrin poikkesivat kanonisesta perinteestä. Kun metropoliitta Stefanos 1999 tuli Viron kirkon esipaimeneksi, oli kyseisten sääntöjen uudistaminen ja korjaaminen perinteen mukaisiksi eräs hänen perustavoitteistaan. Asiaa valmisteltiin pitkään ja varsin perusteellisesti mm. siten, että kun työryhmän laatima ehdotus uusiksi säännöiksi valmistui, se lähetettiin kaikkiin seurakuntiin paikallista tutustumista ja keskustelua varten. Viimeistelyn jälkeen se myös sai Ekumeenisen patriarkaatin hyväksymän kannanoton joittenkin tarkistusten jälkeen. Lokakuussa 2003 kokoontui sitten Tallinnassa kirkolliskokous käsittelemään sääntökysymystä. Hyvän valmistelujärjestyksen ansiosta asian käsittely saatiin hoidetuksi yhtenä päivänä ja ilman merkittäviä erimie- lisyyksiä. Kokouksessa oli hieman yli sata jäsentä, joitten ylivoimainen enemmistö hyväksyi säännöt aivan pienin muutoksin. Kielteisiä ääniä oli vain kolme. Kokouksen jälkeen on säännöistä ollut vielä tietty keskustelu viranomaisten kanssa. Seuraava selonteko perustuu sääntöihin sellaisina, kuin ne mainitussa kirkolliskokouksessa hyväksyttiin vuonna Kolme hiippakuntaa Heti sääntöjen alussa todetaan, että Viron ortodoksinen kirkko on autonominen kirkko Ekumeenisen patriarkaatin antaman tomoksen mukaisesti ja että sillä on kanoninen yhteytensä Ekumeeniseen patriarkaattiin, jonka kautta se on yhteydessä maailman kaikkiin muihin ortodoksisiin kirkkoihin. Sääntöjen yleisessä osassa luetellaan kaikki kirkon opetuksen perustat: Raamattu, pyhä traditio, ortodoksisen kirkon perusopit, apostolien kaanonit, ortodoksisen kirkon ekumeeniset ja paikalliset synodit sekä kirkkoisät. Kirkon hallinnollisesta rakenteesta puhuttaessa säännöt edellyttävät vähintään kolmea hiippakuntaa, joista Tallinnan hiippakunta on arkkihiippakunta (todettakoon, että kirkko sääntöjen hyväksymisen jälkeen on todella jaettu kolmeen hiippakuntaan, vaikkei toistaiseksi vielä ole muita piispoja metropoliitan ohella). Kirkon hallintoeliminä mainitaan seuraavat: metropoliitta, piispainsynodi, yleiskokous (kirkolliskokous), kirkollishallitus, kirkolliset oikeusistuimet ja tilintarkastajat. Metropoliitan valinta ja tehtävät Paikallisesti toimitettu metropoliitan valinta tarvitsee Ekumeenisen patriarkaatin Pyhän synodin vahvistuksen, ja sama taho hoitaa myös metropoliitan virkaanasettamisen. Metropoliitan lukuisista tehtävistä mainitsemme tässä vain muutamia. Hän edustaa kirkkoa suhteessa valtioon, muihin kirkkokuntiin sekä kansallisiin ja kansainvälisiin maallisiin ja kirkollisiin järjestöihin. Hän ottaa vastaan pyhän myrran Ekumeenisesta patriarkaatista ja jakaa sen hiippakuntiin ja seurakuntiin. Metropoliitta kutsuu koolle piispainsynodin ja yleiskokouksen sekä kirkollishallituksen kokoukset. Näissä kaikissa hän myös toimii puheenjohtajana. Metropoliitan päätökset piispainsynodin esimiehenä ovat lopulliset. Piispainsynodi Myös piispainsynodin oikeuksista ja velvollisuuksista on useita säädöksiä. Se vastaa kirkon opetuksesta ortodoksisessa hengessä ja edistää kirkon ykseyttä. Se myös vastaa sielunhoitotyön, liturgisen elämän, diakonian, julkaisutoiminnan ja kirkollisen kasvatuksen yleisperiaatteista. Piispainkokous laatii luettelon piispakandidaateista, joista seurakunnat tekevät sille ehdotuksia. Samaten se laatii ja vahvistaa luettelon henkilöistä, jotka ovat soveliaita vihittäviksi piispan, papin tai diakonin virkaan. Ellei Viron kirkolle ole piispan vihkimiseen tarvittavaa määrää piispoja, se voi Ekumeenisen patriarkaatin luvalla kutsua muualta tarvittavan määrän piispoja. Artikkelin toinen osa julkaistaan seuraavassa numerossa. HOJ 6 Analogi 4/2005\n7 Meidän kristittyjen pyhä kirja on Raamattu. Me ohjaamme elämäämme pyhän Raamatun opetusten mukaan, mutta erityisesti Vapahtajamme Jeesuksen Kristuksen opetusten mukaan, jotka on koottu Uuteen testamenttiin. Nämä taivaalliset opetukset ovat jumalallinen ilmoitus, joka annettiin ihmisille kauan sitten. Uusi testamentti sisältää opetuksia kaikkia meidän hengellisiä tarpeitamme varten, ja ne saavat meidät ymmärtämään paremmin maanpäällisen elämämme tarkoituksen. Maailman loppuun asti meidän elämämme on kulkua ristin varjossa. Sen takia risti on erityisen kunnioituksen kohde, koska tämän merkin kautta Jumala teki sovinnon ja hänen [Poikansa] ristinsä verellä vahvisti rauhan kaiken kanssa (Kol. 1:20) ja antoi anteeksi ihmiskunnalle. Ristin olemukset Uusi testamentti esittää meille pyhän ristin eri hypostaaseina. Voidaan sanoa, että ristille annetaan kaksi merkitystä: toinen on aineellinen ja toinen hengellinen. Aineellisesti eli esineenä risti on ristiinnaulitsemisen väline: Matkalla he kohtasivat Simonnimisen kyreneläisen miehen ja pakottivat hänet kantamaan Jeesuksen ristiä. (Matt. 27:32) Näin risti näyttäytyy myös ristiinnaulitsemisen hetkellä: Pelasta nyt itsesi, jos kerran olet Jumalan Poika. Tule alas ristiltä! (Matt. 27:40); tai: Onhan hän Israelin kuningas, tulkoon nyt ristiltä alas! (Matt. 27:42). Tässä risti on Herran surmaamisen väline. Tässä samassa merkityksessä risti näyttäytyy meille Vapahtajan kärsimyskerto- Ristin teologiaa Pyhä risti Uudessa testamentissa Kristinuskon keskiössä on Jumalan Pojan risti, jolle hänet ristiinnaulittiin maailman pelastukseksi. Kidutusvälineestä tuli kunnioituksen kohde, jonka kautta Jumala teki sovinnon maailman kanssa, ja meille annettiin mahdollisuus sielun pelastukseen. muksessa silloin, kun kuvaillaan hänen uhrautumisensa järisyttäviä hetkiä. Uusi testamentti muistuttaa rististä kärsimyksen hetkinä. Ristin kantaminen: Kantaen itse ristiään hän kulki kaupungin ulkopuolelle paikkaan, jota kutsutaan Pääkallonpaikaksi, heprean kielellä Golgata. (Joh. 19:17) Edelleen Jeesuksen Kristuksen syyttäminen: Pilatus oli kirjoituttanut taulun, joka kiinnitettiin ristiin. Siinä oli sanat: Jeesus Nasaretilainen, juutalaisten kuningas. (Joh. 19:19) Meille on evankeliumeissa kerrottu ristiinnaulitsemisen hetkestä (Joh. 19:25) ja hautaan laskemisesta (Ap.t. 13:29). Silloin myös kuvaillaan ristin aineellista muotoa. Hengellinen merkitys Hengellisessä merkityksessä risti on esillä Uudessa testamentissa monta kertaa ja eri yhteyksissä. Tiedämme, että ensimmäisten ihmisten syntiinlankeemuksen jälkeen Jumalan käskyn rikkomisen takia Luojamme rakkaudestaan lupasi meille Lunastajan. Näin ymmärrettynä Messias oli ensimmäisen synnin ja kaikkien muiden syntien Lunastaja. Näiden syntien takia hän kärsi ristillä kärsimykset (Hepr. 2:2) ja alensi itsensä ja oli kuuliainen kuolemaan asti, ristin kuolemaan asti. (Fil. 2:8) Hengellisessä merkityksessä risti näyttäytyy Kristuksen seuraamisessa, sillä seuraamalla Vapahtajaa seuraamme hänen askeliaan, hänen opetuksiaan, Golgataa kohti kulkevaa tietä, joka päättyy ristiinnaulitsemiseen. Tässä yhteydessä meille kristityille ovat tärkeitä Vapahtajan sanat, kun hän eri yhteyksissä vahvistaa tämän Analogi 4/2005 ristin hengellisen merkityksen. Kristuksen seuraaminen tarkoittaa ristin kantamista niin kuin Vapahtaja kehottaa: Joka ei ota ristiään ja seuraa minua, se ei kelpaa minulle. (Matt. 10:38) Risti tarkoittaa Kristuksen seuraamista ja samalla myös itsensä varjelemista (Matt. 16:24; Mark. 8:34; Luuk. 9:23), taas: joka ei kanna ristiään ja kulje minun jäljessäni, ei voi olla minun opetuslapseni. (Luuk. 14:27) Me olemme jumalallisen luomistyön kruunu. Meillä on hengellinen ja ruumiillinen elämä, ja ne liittyvät yhteen samalla tavalla kuin ristin kaksi merkitystä, aineellinen ja hengellinen, liittyvät yhteen. Tämä osoittaa meille pelastuksen merkin tarkoituksen meidän elämässämme. Sovituksen merkki Jumalan Pojan tuleminen maan päälle oli Luojan ja hänen luomistyönsä sovittamista eli sovinto ihmisen kanssa, joka oli synnin alla. Tapa, jolla Jumala teki tämän sovinnon, oli se, että hän ristillä kuollessaan teki näin lopun vihollisuudesta. (Fil. 2:16) Tämä sovinto Jumalan ja ihmisten välillä ristin kautta saa myös anteeksiantamisen ja rangaistuksen poistamisen merkityksen. Rangaistus oli määrätty ensimmäisille ihmisille, mutta Vapahtaja kumosi meitä rasittavan velkakirjan kaikkine määräyksineen ja teki mitättömäksi naulitsemalla sen ristiin. (Kol. 2:14) Risti kertaa koko Jeesuksen Kristuksen elämän, koska hän itse, omassa ruumiissaan, kantoi meidän syntimme ristin puulle, jotta me kuolisimme pois synneistä ja eläisimme vanhurskaudelle. Hänen haavansa ovat meidät parantaneet. (1. Piet. 2:24) Ristin voitto Aikojen kuluessa risti on tullut voiton merkiksi meille, jotka kutsumme itseämme kristityiksi eli Kristuksen omiksi. Emme voi erottaa Kristusta rististä, koska silloin erottaisimme hänet ristiinnaulitsemisesta. Seuraamme joka hetki elämässämme Herran elämää ja ristiä, sillä pyhä apostoli Paavali sanoo: En halunnut tietää teidän luonanne mistään muusta kuin Jeesuksesta Kristuksesta, en muusta kuin ristiinnaulitusta Kristuksesta. (1. Kor. 2:2) Jatkuu sivulla 8 7\n8 Vt. kirkkoherra Heikki Honkamäki Tampere Pappi aina tavattavissa Meitä pappeja yritetään tavoittaa puhelimella ja usein! Mutta kuinka monesti käykään niin, ettei pappi aina pääse vastaamaan puhelimeen. Joka kerran jumalanpalveluksen, kirkollisen toimituksen tai keskustelun jälkeen puhelimeni näyttö kertoo useista soittoyrityksistä ja vastaajaan jätetyistä viesteistä. Pappi sulkee aina kännykkänsä silloin, kun hän toimittaa jumalanpalveluksia ja kirkollisia toimituksia. Olen itse pitänyt tapanani sulkea kännykän myös silloin, kun luonani on keskustelemassa joku tai silloin, kun olen vaikkapa kastejuhlassa, muistotilaisuudessa tai kokouksessa. Olen ajatellut, että on kohteliaampaa keskittyä tuolloin itse aiheeseen. Jos vastaisin puheluihin, joutuisin kuitenkin toteamaan soittajalle, että olen nyt estynyt puhumasta ja että minulla ei ole nyt käsilläni tarpeellisia muistiinpanovälineitä tai kalenteria. Pappiin otetaan yleensä yhteyttä elämän käännekohdissa: syntymän, naimisiinmenon ja kodin perustamisen, henkilökohtaisten kysymysten, sairauden tai kuolemantapauksen yhteydessä. Joskus esimerkiksi hautauksesta sovittaessa huolestunut omainen haluaisi heti välittömän kontaktin pappiin. Ja kun pappi toista seurakuntalaista palvellessaan ei pystykään vastaamaan ensimmäiseen soittoyritykseen, saatetaan se käsittää välinpitämättömyydeksi. Herkässä tilassa ihminen kokee saamansa vastauksen joskus hyvinkin tunteenomaisesti. Papin mykkä puhelin saatetaan tulkita jopa tyyliin: Sen kerran, kun olisin kirkkoa tarvinnut, niin eipä ehtinyt pappi vastaamaan Omasta puolestani voin kylläkin todeta, että kaikkiin puheluihin kiireisen vähäsanaisesti vastaava virkamies saattaa kuulostaa tylymmältä kuin pappi, joka vastaa puhelimeen silloin, kun hänellä on riittävästi aikaa ja mahdollisuus keskustella soittajan kanssa. Voin todeta ainakin omalta kohdaltani, ettei papilta yleensä tarvitse kysyä: Pystytkö puhumaan? Soitinko huonoon aikaan? tai: Oletko pahassa paikassa? Me papit pyrimme aina vastaamaan puhelimeen, kun vain voimme. Puhelinvastaajakin on tarkoitettu soittajaa varten: siihen voi sanella kuka soittaa, mikä on asia ja toivooko hän papin soittavan takaisin. Myös tekstiviestejä voi papille lähettää; henkilökohtaisia asioita ei kuitenkaan pidä vuodattaa näyttöruutuun. Yöaika toivotaan niinikään rauhoitettavan hätätapauksia varten. Toivomme myös, että saamme riittävästi aikaa vastata soittopyyntöihin. Ja jos ei ensimmäisellä yrittämällä saa yhteyttä, kannattaa soittaa rohkeasti uudelleen! Isä Heikki Honkamäki Jatkoa sivulta 7 Ihmisen Pojan merkki Näin siis risti on kristityn elämän keskeinen osa aina maailman loppuun asti. Mutta risti on myös Ihmisen Pojan merkki toisessa tulemisessa, kun hän tulee syntiemme oikeana tuomarina: Silloin taivaalle ilmestyy Ihmisen Pojan merkki. Kaikki maan sukukunnat puhkeavat valituksiin, kun näkevät Ihmisen Pojan tulevan taivaan pilvien päällä suuressa voimassaan ja kirkkaudessaan. (Matt. 24:30). Näin Herran risti ei ole vain kahden testamentin raja, vaan myös tämän kuluvan ja iankaikkisen elämän raja. Tämän ajan päättyessä Jumalan Poika tulee uudestaan maan päälle, ja risti johtaa iankaikkisuuteen. Risti on Jumalan kunnioittamista Nämä ovat merkitykset, jotka ristillä on Uudessa testamentissa, molemmat ovat yhtä tärkeitä kristityn elämässä. Se että näin on, näemme sen myös tavasta, jolla ensimmäiset kristityt kunnioittivat pyhää ristiä. Riittää, että muistamme pyhää apostolia Paavalia, jolta meille jäivät tunnetut sanat: Minä taas en ikinä tahdo kerskailla mistään muusta kuin meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen rististä. Siinä on maailma minulle ristiinnaulittu ja minä maailmalle. (Gal. 6:14) Ristin kunnioittaminen on myös Jumalan kunnioittamista. Puhe rististä on hulluutta niiden mielestä, jotka joutuvat kadotukseen, mutta meille, jotka pelastumme, se on Jumalan voima. (1. Kor. 1:18) Risti toteuttaa jumalallisen rakkauden, koska sen päällä toteutui Jumalan rakkaus ja sääli ihmistä kohtaan meidän syntiemme takia. Uusi testamentti asettaa eteemme ristin merkityksen. Pyhät apostolit ja ensimmäiset kristityt olivat pyhän ristin kunnioittajia. Jeesuksen Kristuksen ja hänen pyhän kirkkonsa ja ristinsä välillä on katkeamaton yhteys. Siksi mekin kunnioitamme pyhää ristiä, koska Kristuksen risti muutoin menettäisi merkityksensä meidän elämässämme. (1. Kor. 1:17) Kumartaessamme ristiä me kunnioittamme Vapahtajaa, joka ristiinnaulittiin sen päälle hänen toimiessaan maailmassa kaksituhatta vuotta sitten. Tätä toimintaa ei voi erottaa rististä, ja me oikeauskoiset kristityt kunnioitamme sitä maailman loppuun asti. Risti muistuttaa meitä Jumalan Pojan uhrista, ja se liittyy suoraan meidän pelastukseemme. Ristin kautta voitettiin tuonela ja palautettiin uudestaan kadonnut yhteys ihmisen ja Jumalan välille. Tämän yhteyden Jumalaan me voimme säilyttää ristin kautta, samalla tämä voiton merkki vie meitä pelastuksen tielle. Isä Ion Durac 8 Analogi 4/2005\n9 Tampereen s e u r a k u n t a Suvantokatu 10 A Tampere ID Ion Durac, DD Daniela Durac, HH Heikki Honkamäki, JK Jorma Kudjoi, RL Risto Lintu, JM Jouni Mäkelä, RM Risto Matsi, MT Markku Toivanen JUMALANPALVELUKSET PYHÄKÖT Tampereen kirkko, Pyhän Aleksanteri Nevskin ja pyhän Nikolaoksen muistolle, Tuomiokirkonkatu 27, puh. (03) , isännöitsijä: Klaus af Ursin, puh , vahtimestari Mika Kangasaho, puh Kolhon kirkko Vilppulassa, pyhittäjien Sergei ja Herman Valamolaisen muistolle, Kappelintie, Kolho, Isännöitsijä Toivo Nikoskinen, puh. (03) Porin kirkko, apostoli Johannes Teologin muistolle, Maantiekatu 46, Pori, puh. (02) , isännöitsijä Jorma Kudjoi, puh. (02) ja Valkeakosken rukoushuone, pyhän Nikolaoksen muistolle, Kalmistonkatu, Valkeakoski, isännöitsijä Yrjö Kerisalo, puh HUOM! Jumalanpalveluksen toimittaja-tieto on vain viitteellinen. Palvelusten toimittajat voivat vaihtua. Syyskuun 20. päivästä lähtien Tampereen kirkossa ryhdytään säännöllisesti toimittamaan jumalanpalveluksia tiistai-iltaisin. Palvelus on tilanteen mukaan joko ehtoopalvelus, akatistos, iltarukoushetki tai muu jumalanpalvelus. Palveluksen kesto on noin puoli tuntia. Syyskuu Uusi kirkkovuosi alkaa To 1.9. klo ehtoopalvelus HH RM La 3.9. klo 18 vigilia MT RM Su 4.9. klo 10 liturgia MT RM Neitsyt Marian syntymän juhla Ke 7.9. klo 18 vigilia MT RM To 8.9. klo 9 liturgia (huom! aika) MT HH RM koululaiset 1.-6.lk. kirkkoon La klo 18 vigilia HH RM Su klo 10 liturgia HH RM slaaviksi Herran Ristin ylentämisen juhla Ti klo 18 vigilia HH RM Ke klo 9 (huom! aika) liturgia MT HH RM koululaiset 7.-9.lk. + lukiol. kirkkoon La klo 18 vigilia MT RM Su klo 10 liturgia RL RM Ti klo ehtoopalvelus La klo 18 vigilia ID JM Su klo 10 liturgia ID JM Neitsyt Marian suojeluksen juhla, Pokrova Pe klo 18 vigilia HH Lokakuu La klo 10 liturgia MT La klo 18 vigilia MT Su klo 10 liturgia HH Ti klo ehtoopalvelus La klo 18 vigilia MT RM Su klo 10 liturgia MT RM Ti klo ehtoopalvelus La klo 18 vigilia HH RM Su klo 10 liturgia HH RM slaaviksi Ti klo ehtoopalvelus La klo 18 vigilia MT RM Su klo 10 liturgia kreikaksi Ti klo ehtoopalvelus La klo 10 liturgia romaniaksi ID DD klo 18 vigilia MT RM Su klo 10 liturgia MT RM Marraskuu Ti klo ehtoopalvelus La klo 18 vigilia MT RM Su klo 10 liturgia MT RM Ti klo ehtoopalvelus La klo 18 vigilia MT RM Su klo 10 liturgia MT RM Ti klo ehtoopalvelus La klo 18 vigilia MT RM Su klo 10 liturgia HH RM Neitsyt Marian temppeliinkäynnin juhla Su klo 18 vigilia HH RM Ma klo 10 liturgia HH RM Pyhän Aleksanteri Nevskin muisto Temppelijuhla Ti klo 18 vigilia HH RM Ke klo 9.30 vedenpyhitys ja liturgia MT HH RM La klo 18 vigilia HH RM Su klo 10 liturgia HH RM Ti klo ehtoopalvelus Joulukuu La Su klo 18 klo 10 vigilia liturgia MT RM MT RM PORIN KIRKKO Su klo 10 liturgia Pyhän apostoli Johannes Teologin muisto Temppelijuhla La klo 18 vigilia, piispa Arseni MT HH JK RM Su klo 9.30 vedenpyhitys, liturgia ja ristisaatto, piispa Arseni MT HH JK RM Su klo 10 liturgia ID JK JM La klo 18 vigilia ID JK JM Su klo 10 liturgia ID JK JM Su klo 10 liturgia ID JK JM La klo 18 vigilia ID JK JM Su klo 10 liturgia ID JK JM KOLHON KIRKKO Su klo 10 liturgia MT KH Karjalan valistajain muisto, temppelijuhla Pe klo 18 vigilia HH RM La klo 10 liturgia HH RM Su klo 10 liturgia HH KH 2. joulupäivä Ma klo 10 liturgia HH RM VALKEAKOSKEN RUKOUSHUONE Su klo 10 liturgia MT KH Su klo 10 liturgia HH KH Su klo 10 liturgia MT KH (karjalaisten juhlapyhä) Pyhän Nikolaoksen muisto, temppelijuhla Ma klo 18 vigilia HH KH Ti klo 9.30 vedenpyhitys ja liturgiahh KH Kristuksen syntymän juhla La klo 14 ehtoopalvelus HH Su klo 10 liturgia HH JÄMSÄ Seppolan srk-sali, Mottilantie 2 Su klo 10 liturgia MT KH Su klo 10 liturgia HH KH Su klo 10 liturgia HH KH VAMMALA Su klo 10 liturgia MT KH YLÖJÄRVI Vanha srk-talo, Loilantie 3-5 Su klo 16 ehtoopalvelus MT RM PAPISTO LEIREILLÄ: Isä Heikki Merikarvian perheleirillä ja jatkokriparilla Kirkkoherranvirasto on avoinna: ti pe klo 9 13, puh. (03) , fax (03) Kirkkoherra Markku Toivanen, puh. (03) , Päivystys kansliassa ke ja to klo II pappi Heikki Honkamäki, puh. (03) , Päivystys kansliassa ti ja pe klo Kanttori Risto Matsi, p. (03) , , Talous- ja hallintosihteeri Marita Jouhki-Inkinen, puh. (03) , Kanslisti Arja Pikkuharju, puh. (03) Diakonia-asioissa voi ottaa yhteyttä diakoniatoimikunnan puheenjohtajaan Terhi Tiaiseen, puh , tai diakoni Harri Kahilaan, puh , Porissa myös diakoni Jorma Kudjoihin, puh Analogi 4/2005 9\n10 Toimintaa ja tapahtumia Ortodoksinen opiskelijaliitto ry. / Tampereen alaosasto OOL aloittaa syksyllä toiminnan Tampereella. Kaikki Tampereen seurakunnan opiskelijat ovat tervetulleita mukaan OOL:n toimintaan. OOL kokoontuu syksyllä kolmen viikon välein tiistaisin klo 18: tutustumiskerta kirkon kryptassa, 4.10., , , pikkujoulut Kokoontumispaikkana on joko kirkon krypta tai Nikolainsali. Syksyn tapaamisten aiheita ei ole vielä päätetty, koska niistä keskustellaan ensimmäisellä tapaamiskerralla. Ideoita on kuitenkin rukousnauhan tekemisestä vigilian ja liturgian tarkasteluun. Lisätietoja voi kysellä Jenny Heinoselta Lämpimästi tervetuloa! VALAMON YSTÄVÄT Tampereen osaston ohjelmaa: yleisöillat Nikolainsalissa alkaen klo 18 (5 + / henkilö) - TO 1.9. klo ehtoopalvelus kirkossa, klo 18 amanuenssi Teresa Leskinen: Pyhä Blasios Sebastialainen eläinten suojelija - TI isä Matti Wallgren: Ortodoksinen kirkko Pohjois- Amerikan Yhdysvalloissa - TI klo panihida Ina Collianderille kirkossa, klo 18 isä Sergius Colliander: Ina Colliander ja Valamon luostari Tampere TAMPEREEN LASTENKERHO Tampereen lastenkerhoon ovat tervetulleita 4-8 vuotiaat lapset. Kerhoa vetää Nina Suominen, eläkkeellä oleva uskonnonopettaja. Kerhon ns. punaisena lankana on kirkko ja ortodoksisuus kaikessa laajuudessaan. Kerho kokoontuu Nikolaintalon kerhohuoneessa joka toinen maanantai Syyskauden kerhopäivät: 5.9. klo toimitetaan kerhon alkajaisrukoushetki,tutustumista klo aiheena: ikoni/matkaikoni klo aiheena: tuohus/askartelu klo aiheena: muistelukirja/edesmenneet klo aiheena: enkelit klo aiheena: Neitsyt Maria/Joakim ja Anna klo aiheena: paasto klo aiheena: Jeesuksen syntymä Lisaksi osallistumme klo perhekirkkoon sekä seurakunnan joulumyyjäisiin. Lasten vanhemmat voivat halutessaan olla kerhossa lapsensa mukana. Tervetuloa uudet ja entiset kerholaiset! Nina Suominen, puh PS. Nina kaipailee kerhoavuksi lapsista pitävää nuorta tai eläkeläistä. Pyhiinvaellus Uuden Valamon ja Lintulan luostareihin (la-su). Hinta Ilmoittautumiset viimeistään Anu Danouzille, puh Tervetuloa! Perinteensiirtoa parhaimmillaan! Lastenkerholaisia Tampereen tiistaiseuran virpomisvitsantekotalkoissa. Kuva: Nina Suominen TAMPEREEN SEURAKUNNALLISIA TILASTOTIETOJA KASTETUT Ollikainen Juho Antti Aleksi Parsama Nuutti Heikki Miikkulainen Elias Filip Hartikainen Elisa Veronika Kesti Niikko Tapio Koskela Elia Alexander Poikia 5, tyttöjä 1, yhteensä 6 AVIOLIITTOON VIHITTY Carlos Pareja Budia ja Salla Krista Johanna Ruottinen Juha Petteri Rantanen ja Marjo Irmeli Olshin TUONILMAISIIN SIIRTYNEET Hartikainen Margarita 41 v. Häkkinen Maria 89 v. Järvensalo Olga 91 v Markkula Anna 86 v. Puolakangas Martti 69 v. Riuttala Pirjo Marjatta 53 v. Sairanen Airi Irene 75 v. Somerkallio Ari Antero 44 v. Tarnanen Markku Tapani 43 v. Tarnanen Oona Josefiina 6 v. Tarnanen Sofia Mariel 9 v. Tarnanen Tinja Justiina 3 v. Vuorikoti Lahja 82 v. Yrkänen Yrjö 90 v. Miehiä 4, naisia 10, yhteensä 14 SEURAKUNTAAN MUUTTANEET Bogdans Irina Bogdans Raimonds Ekperov Ruslan Fickner Shasta Marie Fofonoff Jorma Gagua Huta Gagua Raisat Hakkarainen Outi Elina Hartikainen Antti Santeri Hartikainen Galina Hartikainen Linda Karoliina Hesse Miia Mirjam Härkönen Tuula Heli Jalaskoski Mihaela Camelia Jetsu Piritta Susanna Kallonen Eija Marketta Kananen Taina Katariina Katajamaa Helena Tuulikki Katopodis Anastasios Kemppainen Katja Mervi Tuulikki Kettunen Minna Marika Kiprianoff Timo Kulju Eetu Petros Valtteri Kulju Sanna Maarit Käki Eija Leena Lerssi Emma Kaarina Limatius-Toivanen Sirkka Annikki Lindberg Arto Tapani Einari Loimaranta Kauri Juhana Loimaranta Oula Anton Mihkkal Loimaranta Selim Elia Misael Loimaranta Vilja Riikka Martikainen Kaisa Jenni Tellervo Milkova Ljudmila Mocanu Andreea Georgiana Nykänen Petri Olavi Palviainen Ella Amanda Palviainen Joona Aleksanteri Peltonen Veera Marika Tuulia Porsanger Mirja Susanna Pripotenski Alexei Pripotenski Leena Elena Pripotenski Miron Pripotenski Tihon Rinne Irina Salonen Taina Annika Savinainen Matti Tapani Sipilä Teppo Veli Solomon Dawit Abraham Tarabarova Anna Tervakoski Emilia Aleksandra Toivanen Markku Kalervo Turkulainen Antonina Miehiä 21, naisia 32, yhteensä Analogi 4/2005\n11 Tampere Seurakuntamme viisi vuotta täyttäneitä tai pian täyttäviä muistetaan lahjalla Perjantaina klo pidettävän perhekirkon yhteydessä Nikolainsalissa on tilaisuus, jossa seurakuntamme haluaa muistaa kaikkia vuonna 2000 syntyneitä lapsia lahjoittamalla heille kirjan. Teos on pitkäaikaisena ortodoksisen uskonnon opettajana toimineen ja tällä hetkellä Tampereen seurakunnan tiloissa lasten ortodoksista kerhoa pitävän Nina Suomisen kirjoittama Babuskan kanssa. Tarkoituksena on tehdä täl-laisesta tilaisuudesta jokavuotinen perinne, jolla vahvistamme seurakunnan ja kodin välistä yhteistyötä. Toivomme runsasta osanottoa tilaisuuteen. NUORISOTYÖTOIMIKUNTA IKONIT TUTUIKSI Ikonit tutuiksi tilaisuudet ikonien sisällöstä ja historiasta kiinnostuneille. Ikonimaalauksen opettaja Vivi Ruottinen kertoo aiheista kuvaesimerkein Nikolainsalissa. TI klo IKONIN LUKEMINEN TI klo KRISTUKSEN JA JUMALANÄIDIN IKONIT Ikonimaalausryhmien tiedot ja ilmoittautumisohjeet Ahjolan kansalaisopiston ohjelmalehdessä, joka on jaettu koteihin Tampereen alueella ja verkkosivuilta osoitteesta: Kristinoppileirin suorittaneet: Hartikainen Katja Ikonen Aleksi Immonen Niko Joki Valtteri Koutroukides Sebastian Kunnas Matti Kuunila Leena Kyyrö Veikko Lehtonen Heidi Lohiniva Veera Mutta Amanda Niska Ira Puustinen Saara Rajala Niina Raunnos Janne Sarno Oleg Tripolitis Caroline Uotila Markus Venesvirta Rainer Vastauksia kysymyksiin?? Kysymys: Rukousnauhan käyttö ortodoksisessa kirkossa? Vastaus: Alkuun lyhennelmä arkkimandriitta (nyk. piispa) Arsenin selityksestä rukousnauhasta (Ortodoksinen sanasto. Keuruu 1999): Rukousnauha on langasta tehty tai jostain sopivaa materiaalia olevista helmistä lankaan pujottamalla valmistettu suljettu nauha, jota käytetään yksityisen, lähinnä Jeesuksen rukouksen lukemisen apuna. Rukousnauha voi käsittää 100 helmeä siten, että joka 10:nnen helmen välimerkkinä ja nauhan päässä on helmistä tehty risti ja lankatupsu. Rukousnauhassa voi olla myös 12 helmeä, sen jälkeen 40 ja taas 12 helmeä. Tällöin se voi olla apuna kirkossa luettaessa Herra, armahda -rukousta sekä luettaessa Johannes Krysostomoksen rukoushuokauksia päivätuntien luvun mukaan (rukouskirjassa). Sitten rukousnauhasta yleisemmin: rukousnauhaa käyttävät erityisesti luostarien asukkaat. Nauha annetaan jo viitankantajamunkiksi/nunnaksi vihkimisen yhteydessä. Vihkimystoimituksessa rukousnauhaa annettaessa sanotaan: Ota, veli/sisar NN Hengen miekka, joka on Jumalan sana (Ef. 6:17) Jeesuksen rukouksen alinomaista toistamista varten, sillä sinun tulee aina pitää Herran Jeesuksen nimi mielessäsi ja sydämessäsi sekä huulillasi, lausuen alinomaa: Herra Jeesus, Kristus, Jumalan Poika, armahda minua syntistä Seurakuntaelämässäkin jotkut käyttävät rukousnauhaa. Sitä voi pitää yksityisessä hartaudenharjoituksessa kädessään ja rukoilla muun työn lomassa. On myös olemassa ranteen ja jopa sormen ympärillä pidettäviä rukousnauhoja. Tärkeää kuitenkin on, ettei rukousnauhaa pidetä vain näön vuoksi vaan että sitä todella myös käytetään. Retki Porvooseen ja Loviisaan Vastaajana isä Heikki Honkamäki Lähde alkusyksyn retkelle Porvooseen ja Loviisaan lauantaina 17. syyskuuta. Retken ohjelmaan kuuluvat mm: Porvoon ortodoksinen kirkko, Porvoon opastettu kiertoajelu, jonka yhteydessä tutustumme empire kaupunginosaan, Porvoon vanhaan kirkkoon ja Brunbergin suklaatehtaaseen. Lounas noutopöydästä ravintola Hanna- Marissa, Loviisan ortodoksinen rukoushuone, Neiti Nokkosen työpaja, ym. Retkelle mahtuu yhteensä 40 henkilöä, ja paikkoja on vielä jonkin verran jäljellä. Retken hinta on 25 euroa, johon sisältyy kaikki edellä mainittu ohjelma. Retken järjestää diakoniatoimikunta. Ilmoittaudu siis mahdollisimman nopeasti diakoni Harri Kahilalle, puh. (03) Leiriläisiä ja ohjaajia, keskellä isä Petri ja isä Heikki. Kuva: Akuliina Lehtonen Analogi 4/\n12 Tampere Suurkuoron konsertti Kajaanin kuoropäivillä. Tampereen kuoro Kajaanin kirkkolaulupäivillä Tampereen kirkkokuoro lähti Kajaanin kirkkolaulupäiville ( ) hieman normaalia typistetymmällä kokoonpanolla, sillä laulajia matkassa oli vain kuusitoista. Tämä ei kuitenkaan haitannut menoa eikä myöskään laulua. Heti matkan alussa kuoron miesäänet kaivoivat lauluvihot ja kitarat esiin ja aloittivat äänenavauksen bussin perällä. Naisväki lepäili ja vaihtoi kuulumisia etuosassa, ja pääsimme perille Kajaaniin hyvissä ajoin iltapäivällä. Lauantaiaamuna suuntasimme bussimme kohti Kaukametsän salia, jossa oli edessä suurkuoron harjoitukset. Suurkuoroa johti menestyksekkäästi Varvara Merras, ja hänen hyvästä johtajanotteestaan saimme käsityksen heti harjoitusten aluksi, kun hän organisoi viisisataa laulajaa juhlasalin lavalle. Jo harjoituksissa saimme kokea yhdessä laulamisen iloa ja riemua, sillä onhan se mahtava tunne, kun viisisataa ortodoksia kokoontuu yhteen laulamaan ylistystä Herralle! Bassot ja tenorit suorastaan vyöryivät naisäänten takaa, niin mahtavaa laulu oli. Kuoromme konsertoi lauantaina illalla Kajaanin luterilaisessa kirkossa yhdessä Turun kirkkokuoron ja Joensuun yliopiston ortodoksisen kuoron kanssa. Kuoromme esiintyi konsertissa täydelle kirkkosalille en- simmäisenä. Pienestä joukostamme kajahti heti alkuun Bashmakovin Riemuitkoon sielusi herrassa! Kamarikuoromainen kokoonpanomme onnistui omassa osuudessaan hyvin riemastuttaen kuulijoita lopuksi Kristus nousi kuolleista sikermällä. Toki Kajaanissa ollessamme pääsiäisaika oli jo ohi, mutta hitaat hämäläiset halusivat pitää perinteistä kiinni, sillä onhan pääsiäisen riemusta veisattu aina kirkkolaulupäivillä, kuten kanttorimme Risto Matsi tiesi kertoa. Onnistuneen konsertin jälkeen siirryimme hotelliimme viettämään karonkkaa illallisen merkeissä. Juhla olikin iloinen, sillä hotellimme ruoka oli hyvää ja tunnelma korkealla, kuten kuoron kokoontuessa pitääkin olla. Viihdytimme muita ruokailijoita väliin laulamalla; loppuillasta paikalle saapui ihan oikea orkesterikin, ja kuoromme valtasi parketin. Iloisissa tunnelmissa saatoimme siis käydä myös yöpuulle. Sunnuntaina heti aamusta kiiruhdimme Kajaanin kuvankauniiseen kirkkoon. Jälleen lähes viisisataa laulajaa oli kokoontunut yhteen, tällä kertaa liturgiaan. Paikalla oli myös KP Oulun metropoliitta Panteleimon. Liturgian laulaminen oli melkoinen ponnistus kuumassa kirkossa, toki se oli jälleen myös osoitus laulajien yhteisestä tahdosta ja uskosta! Liturgian jälkeen kiidimme lounaan kautta Kaukametsän saliin, jossa oli edessä vielä suurkuoron yhteisharjoitus ja juhlakonsertti. Kaiken tämän jälkeen seurueemme pakkautui kulkuneuvoonsa ja käänsi ajatukset kohti kotimatkaa. Pitkän reissun jälkeen olimme yömyöhällä jälleen Tampereella kotikirkon edessä, väsyneinä mutta yhtä mieltä ylentävää kokemusta rikkaampina. Kirkkolaulupäivät olivat varmasti niin ensikertalaisille kuin konkareillekin mahtava kokemus. Tapahtuma oli muistutus maamme toisen kansankirkon voimasta ja rikkaasta musiikkiperinteestä. Upeinta viikonlopussa oli luonnollisesti vahva yhteenkuuluvuuden tunne, kun ympäri Suomea ripotellut vähäiset ortodoksilaulajat koottiin yhteen tilaan, jossa laulu mahtavana kajahti. Tämän yhteisöllisyyden lisäksi matka lisäsi luonnollisesti myös kuoron sisäistä yhteishenkeä, mikä on erittäin tärkeää kuoron toiminnan kannalta. Yhdessä tekeminen yhteisen päämäärän hyväksi kasvattaa aina yhteenkuuluvuuden tunnetta. Tällä kertaa olimme pienellä porukalla tehneet paljon töitä konsertin ja matkan onnistumiseksi, ja kuoron taustavoimat olivat hoitaneet järjestelyjä matkan ulkoisten puitteiden hoitamiseksi. Kaikkien näiden työpanosten ansiosta saimme viettää muistorikkaan viikonlopun yhdessä. Jenny Heinonen kuoron rahastonhoitaja Kuva: Johannes Parviainen 12 Analogi 4/2005\n13 Tampere Porin kuulumisia PORIN SEUDUN TIISTAISEURAN TAPAHTUMAT Tiistaiseuraillat klo klo klo klo klo klo Matkat Matka Uuteen Valamoon Heinävedelle Kirjallisuuskerho klo Feodor Dostojevski: KARAMAZOVIN VELJEKSET klo Iris Kähäri: SEPPELE VIIPURILLE klo Elina Karjalainen: ARKKIPIISPA PAAVALI legenda jo eläessään klo Isä Johannes: VALAMON VANHUKSEN KIRJEITÄ Käspaikka- ja askartelukerho klo klo klo Porin kirkon kesäoppaat Porin kirkon ovet ovat olleet avoinna tänä kesänä arkisin klo 10-16, ja sisältä on löytynyt kaksi hymyilevää ja leppoisaa nuorukaista, Mika Kudjoi ja Jyri Luonila. Kävijöitä on ollut päivisin kaikkiaan noin tuhat henkeä. Pojat ovat kertoilleet heille auliisti kirkostamme ja ortodoksisuudesta, kiitokset heille siitä. EH Kirkkomme kesäoppaat. Kuva: Risto Honkala Vanhusten kirkkopyhä Vanhusten kirkkopyhää vietimme keväällä kesän kynnyksellä. Mukana oli omien senioriemme lisäksi myös Turun tiistaiseuralaisia. Yhteisen liturgian jälkeen nautimme emäntiemme valmistaman lounaan ja leppoisaa alkukesän sunnuntaita. EH Touon siunaus Ahlaisissa 18. toukokuuta Vietimme jälleen touon siunausta Porin Ahlaisissa Annikki ja Oiva Furuholmin tilalla keväisissä tunnelmissa keskellä Luojan luontoa. Siihen liittyen tuntui vähintään oikeutetulta liittää mukaan rukoukset alkavan kasvukauden puolesta, eihän kaikki ole meidän vallassamme yrityksistämme huolimatta. Linnut lauloivat puissa ympärillämme, ja isä Ion Duracin ja Ahlaisten luterilaisen seurakunnan kirkkoherran Heimo Hietasen esittämät rukoukset ja siunaukset nousivat varmaan kohti korkeuksia. Tilalta menimme kahville luterilaiselle seurakuntasalille, jossa puhui mm. kirkkoherra Heimo Hietanen sekä isä Ion Durac. Samalla päätimme viettää yhteistä sadon siunaustilaisuutta liturgian yhteydessä Porin kirkossa, jonne kaikki ovat tervetulleita. EH Isä Ion Durac, kirkkoherra Heimo Hietanen, isäntä Oiva Furuholm sekä seurakuntalaisia Kuva: Risto Honkala Porilaisten matka Valamoon ja Valtimoon Keväisestä luonnosta, Valamon rauhasta ja Valtimon kirkon vihkimisjuhlallisuuksista nauttimaan lähti Porista 34 henkeä. Mukana oli myös raumalaisia ikonimaalareita kymmenen henkeä. Matkaan lähdimme jo klo 8 perjantai-aamuna, jotta ehtisimme Valamoon ennen vigilian alkua. Toiveemme toteutuikin ja pääsimme majoittumisen jälkeen kirkon pyhään tunnelmaan. Myöhään illalla osallistuimme hautausmaalla pidettyyn panihidaan, jonne mennessämme käki ja kuikka kaiuttivat keväisen tervetulotoivotuksensa. Näin tuntui kuin olisimme osa Luojan luomaa luontoa. Lauantai-aamuna osallistuimme pyhään liturgiaan, ja näin hyvillä mielin, tosin haikeina jätimme Valamon ja lähdimme kohti Valtimoa. Matkamme ei ole koskaan riittävä, ellemme pääse samalla käymään Lintulan luostarissa. Siellä igumenia Marina otti meidät ystävällisesti vastaan ja kertoi Lintulan historiasta ja nykypäivän tilanteista. Lämpimin mielin jatkoimme matkaamme. Analogi 4/2005 Valtimon kirkon vihkiäisjuhlasta Kuva: Risto Honkala Matkan varrella tutustuimme myös Kuopion uudistettuun upeaan kirkkoon sekä Kuopion torin tarjontaan Valtimossa meidät vastaanotti Porista lähtenyt Harri Stefanius sekä hänen kummipoikansa Antti Narmala. Rukoushuoneella osallistuimme arkkipiispa Leon papiston avustuksella toimittamaan vigiliaan. Vigilian jälkeen meidän porilaisten Valtimolle melkein menettämä Harri Stefanius esitteli meille uuden kirkon. Hän onkin suunnitellut kirkon sisustuksen, kalustuksen ja tekstiilit sekä maalannut kirkon ikonit, joten hän tunsi asian perin pohjin. Kirkko oli maalattu tummasävyiseksi, näin tunnelma kirkossa on hämyisä ja harras. Ikonit ovat voimakkaita ja vaikuttavia. Sunnuntai-aamuna menimme hyvissä ajoin kirkkoon, jossa ovella jaettiin kauniisti koristellut tuohukset. Vihkimistilaisuus oli juhlallinen ja vaikuttava. Saimme liittyä paikallisen kirkkokansan kanssa ristisaattoon ja rukoilla kirkolle ja sen toiminnalle monia armorikkaita vuosia. Arkkipiispa Leo papiston avustamana toimitti vihkimisen asettamalla ensin reliikin alttaripöydän sisään ja sen jälkeen Pyhän pöydän pesemisellä, voitelemisella sekä pukemisella. Lopuksi arkkipiispa teki ristinmerkin mirhavoiteella kirkkosalin seiniin. Varsinaisen vihkimistilaisuuden jälkeen osallistuimme luterilaisen seurakunnan seurakuntasalilla ortodoksisten seurakuntalaisten järjestämään ruokailuun ja päiväjuhlaan. Juhlassa pidetyistä puheista selvisi hyvin mm. ortodoksisuuden vaikutus alueella. Järjestelyt sujuivat moitteettomasti, olihan rukoushuoneelle osoittava tienviittakin muutettu palveluksen aikana kirkolle vieväksi. Kotimatkalle lähdimme kylläisinä paljon kaunista kokeneina. Kotiin palasimme vasta puolen yön aikoihin. Matkasta riittää muisteltavaa pitkäksi aikaa eteenpäinkin. EH 13\n14 Tulevaisuus myönteinen yhteiselo, usko itseen ja toisiin ihmisiin Hyvä ihminen on kuin puu, / virtain ääreen istutettu: / ajallaan se antaa hedelmänsä, / eivätkä sen lehdet lakastu. (Ps. 1:3, Septuagintan mukainen suomennos) Kesän aikana tulin kokeneeksi kaksi itselleni mukavaa tapahtumaa. Olimme kymmenen seurakuntalaisen kanssa pyöräilemässä Ahvenanmaalla. Heti alussa oli vastoinkäymisiä, ja mieleen tulivat ajat 25 vuoden takaa, kun armeijassa mentiin pitkiä matkoja, koska oli mentävä. Tämäkin pyörämatka pelotti etukäteen: kaikkeen sitä itsensä sotkeekin. Mutta kokemuksesta on jotenkin jäänyt mieleen, että usein näistä ennalta pelottavista tapahtumista jäävät positiivisimmat jälkivaikutukset. Saa apua, voi olla Kirkkoherra Petri Ratilainen avuksi ja tulee testattua henkiset kemiat toisten ihmisten kanssa. Odotin koko matkan ajan, että jollakin palaisi pinnat muualtakin kuin pyörästä, koska valittaminen ja vastuun siirtäminen on tuttua jo Raamatun alkusivuilta lähtien. Hienoin tunne oli, ettei koko aikana keskuudessamme tapahtunut nousemista toista vastaan, ei purnaamista eikä syytöksiä. Kaikki uskoivat itseensä, saivat olla oma itsensä, etsivät ja varmasti löysivät myönteisiä tekijöitä koko yllättävästi menomatkalla pitkäksi venyneen matkan varrella. Tulomatka olikin jo pelkkää vitsailua, ja halukkuus kokea mukava yhdessäelo jatkossakin koettiin tarpeelliseksi. Ensi vuoden heinäkuun ensimmäiselle viikolle suunnittelemme vastaavanlaista omatoimimatkaa Eestinmaalle. Päämääränä on hyvää, halvalla eikä välttämättä mutkan kautta. Tervetuloa mukaan! Toinen mukava kokemus oli viides kristinoppileiri yhdessä Tampereen, Hämeenlinnan ja Turun seurakuntien kanssa. Haluan kiittää isä Heikkiä ja seurakuntia yhteistyöstä sekä kaikkia ohjaajia ja nuoria, jotka suhtautuivat leiriin positiivisesti, niin kuin alusta lähtien toivottiin. Yhteiselo viikon ajan 70 nuoren kanssa on iso haaste, ja meidän oloissamme jo pelkästään vastuukysymykset tekevät vastuullisten työntekijöiden elämän vaativaksi. Leiri ja kesä olivat iso osoitus, että yhdessäolo toisten ihmisten kanssa ja työ kirkossa on palkitsevaa. Kristus kehottaa meitä lähentymään toisiamme. Yhteiset tapahtumat kasvattavat ja lähentävät meitä. Ainakin kesä ja nuoret olivat positiivisia kirkon suhteen. Sanomme, että kirkon pitää olla mukana ihmisen elämän eri vaiheissa. Toteutuuko tämä seurakunnassamme, sillä kirkkomme on organisaationa hyvin pieni verrattuna luterilaiseen kirkkoon? Mikä on kirkon vastaus? Minun vastaukseni on: Jumala on luonut meidät hyviksi. Paha myrkyttää, positiivisuus lähentää. Minä en halua olla missään tekemisissä myrkyn kanssa, vaan haluan löytää myönteisiä lähestymistapoja asioihin. Hengellistä kasvua tapahtuu helpoimmin hengellisiin arvoihin omistautuneessa ryhmässä. Sitä voi tapahtua kirkossa tai seurakunnassa, jossa vallitsee sekä lämmin huolenpito että virkistävä avoimuus, niin että kasvun kaava pääsee toteutumaan ihmissuhteissa. Hyvän yhteisön vaikutuspiirissä ihminen voi kokea syvät siteensä ihmiskuntaan. Ne, jotka olivat läheisesti samastuneet seurakuntaan, tunsivat, että siellä välitettiin heistä lämpimissä ihmissuhteissa. Ne jotka eivät enää olleet aktiivisia, olivat lakanneet osallistumasta seurakunnan toimintaan ennen kaikkea siksi, etteivät tunteneet itsestään välitetyn. Hyvää ja positiivista syksyä isä Petri Rukous maailmanrauhan puolesta Sinä, Luojamme, joka olet antanut meille tämän kauniin maailman kehityksemme paikaksi. Auta meitä nyt! Valaise viisaudellasi meidän mielemme, että sinun rakkautesi syttyisi sydämiimme, niin että tämä rakkauden voima lopettaisi koston, tuhoamisen ja sodat meidän ihmisten kesken. Valaise erikoisesti suurien päättäjien mielet, jotka tällä hetkellä ohjaavat maailmaa tilannetta, että heidän tekonsa muuttuisivat tuhoisista teoista rakentaviksi teoiksi. Herra armahda, Herra armahda, Herra armahda. Pirkko Kotiranta Turku 14 Analogi 4/2005\n15 Turun s e u r a k u n t a Yliopistonkatu 19 B 3, TURKU Toimittajat: PR Petri Ratilainen, PT Pasi Torhamo ID Ion Durac, JM Jouni Mäkelä, DD Daniela Durac, AN Antti Narmala, JK Jorma Kudjoi, ML Marianna Länne, VT Viktor Turhanen, TS Teppo Siili, JP Joonas Pyöli, PeT Pekka Torhamo PYHÄKÖT: Turun kirkko,pyhän marttyyrikeisarinna Aleksandran muistolle Yliopistonkatu 19, puh. (02) Isännöitsijä Leena Nordanberg, puh. (02) Rauman rukoushuone, Pyhän Nikolaoksen muistolle, Länsikatu 10 Vahtimestari Antti Rosvall, puh. (02) Isännöitsijä Miila Liinanotko, puh. (02) Salon rukoushuone,pyhän Ristin muistolle, Uskelankirkkotie 23, puh. (02) Isännöitsijä Arvo Happo, puh. (02) JUMALANPALVELUKSET ELOKUU la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT ke klo 18 akatistos luomakunnalle PR PT SYYSKUU la 3.9. klo 18 vigilia PR PT su 4.9. klo 10 liturgia PR PT, slaaviksi ke 7.9. klo 18 vigilia PR PT to 8.9. klo 10 liturgia PR PT la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT, radiointi ti klo 18 vigilia PR PT ke klo 10 liturgia ID PT, kunniallisen ja eläväksi tekevän ristin ylentäminen ke klo 18 iltarukous Juhana Siren la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT ke klo 18 iltarukous Mika Viljanen la klo 18 vigilia PR ML su klo 10 liturgia PR ML ke klo 18 iltarukous JM pe 30.9 klo 18 vigilia ID PT LOKAKUU la klo 10 liturgia PR PT, Jumalan synnyttäjän suojelus la klo 18 vigilia ID JM su klo 10 liturgia metrop. Johannes Sture Mattsson, PR PT ruotsiksi ke klo 18 iltarukous ID la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT, slaaviksi ke klo 18 iltarukous PT la klo 18 vigilia piispa Arseni, PR PT su klo 10 liturgia piispa Arseni PR PT ke klo 18 iltarukous PR la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT, P. apostoli Jaakobin liturgia ke klo 18 iltarukous Mika Viljanen la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT MARRASKUU ke klo 18 iltarukous Juhana Siren pe klo 18 vigilia PR PT la klo 10 liturgia ID JM, Karjalan pyhittäjäisät ja valistajat klo 12 litania Karjalaan jääneille hautausmaalla klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT ke klo 18 iltarukous JM la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT, slaaviksi ke klo 18 iltarukous ID la klo 18 vigilia ID JM su klo 10 liturgia ID JM klo 18 ma klo 10 vigilia liturgia Jumalan synnyttäjän Neitseen Marian temppeliin tuominen ke klo 18 iltarukous PT la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT RAUMAN RUKOUSHUONE, Länsikatu 10 la klo 18 vigilia ID su klo 10 liturgia ID la klo 18 vigilia ID JM su klo 10 liturgia ID JM la klo 18 vigilia ID JM su klo 10 liturgia ID JM la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia PR PT SALON RUKOUSHUONE, Uskelankirkkotie 23 la klo 18 vigilia ID su klo 10 vedenpyhitys + liturgia ID, tsasounan vuosijuhla la klo 18 vigilia PR PT su klo 10 liturgia ID JM la klo 18 vigilia ID JM su klo 10 liturgia ID JM PALVELUKSET MUUALLA Eura, Kauttuan seurakuntatalo la klo 10 l iturgia ID JM Harjavalta ev.lut. seurakuntatalo la klo 10 liturgia ID JM Loimaa ev.lut. kirkon kappeli la klo 10 liturgia ID JM Uusikaupunki, Vanha seurakuntakoti, Rantakatu 7 la klo 10 liturgia ID JM Kirkkoherranvirasto puh. (02) , fax (02) sähköposti: avoinna ma, ti, to klo , ke klo , perjantaisin suljettu Seurakuntasihteeri Nina Lasarov Kirkkoherra Petri Ratilainen, puh. (02) , , kotipuh. (02) , sähköposti: Kanttori Pasi Torhamo, puh , , sähköposti: Seurakuntalehtori Paula Ratilainen,kotipuh. (02) , Matkapapisto: Pastori Ion Durac,kotipuh. (02) , , sähköposti: Kanttori Jouni Mäkelä,kotipuh. (02) Analogi 4/\n16 Toimintaa ja tapahtumia Turku TURUN KIRKON KUORO Johtaja kanttori Pasi Torhamo, puh , lisätietoja saa kanttorilta. LOIMAAN SEUDUN TIISTAISEURA Sihteeri Liisa Nikula, puh. (02) RAISION TIISTAISEURA Pj. Anneli Haapaniemi, puh Tiistaina 6.9. Haapaniemellä, Frälssintie 7 RAUMAN TIISTAISEURA Pj. Ulla Raula, puh Siht. Maija Nuto, puh Opintokerho kokoontuu Pyhän Nikolaos Ihmeidentekijän rukoushuoneessa joka toinen tiistai alkaen klo 18. Hapankaalitalkoita pidetään muiden vuosien tapaan Eurajoen Sydänmaalla. Tiistaimyyjäisissä opintokerhopäivinä klo 16 on hapankaalia kaupan. Joulumyyjäiset järjestetään. Kirkon vuosijuhlaa, Pyhän Nikolaoksen praasniekkaa vietetään itsenäisyyspäivänä. Toiminnasta ilmoitetaan säännöllisesti UR-kaupunkilehdessä Yhdistyksiäpalstalla. SALON TIISTAISEURA Pj. Olli Forssen, Kärkänkatu 11, Salo, puh. (02) , Vpj. Arvo Happo, Salaistentie 10, Salo, puh. (02) Salon Tiistaiseuran syyskauden kokoukset pidetään Salon Pyhän Ristin tsasounassa joka kolmas tiistai alkaen klo 18 ja sen jälkeen , 1.11., ja Osoite on Uskelankirkkotie 23. VALAMON YSTÄVÄT / Turun paikallisosasto Pj. kirkkoherra Petri Ratilainen, puh Vpj. Anne Hokkinen, puh Siht. Maritta Koskinen, puh Valamon Ystävien yleisöillat järjestetään yleensä joka kuukauden kolmas maanantai. Kunkin illan ohjelma alkaa klo seurakuntasalissa kahvi- ja teetarjoilulla, jonka jälkeen on esitelmä, joka tarjoaa mahdollisuuden tutustua ortodoksisen kirkon perinteeseen ja hengelliseen elämään. Poikkeuksina syksyllä 2005 lokakuun, marraskuun ja joulukuun kuukausikokoukset, jotka järjestetään klo 12 sunnuntaisin , ja Maanantai klo 17.30: kanttori Pasi Torhamo: Kirkkomusiikki - Pyhiinvaellusmatka Heinäveden Valamoon , mahdollisista vapaista paikoista voi tiedustella sihteeriltä, puh tai sähköposti: - Sunnuntai liturgian jälkeen klo 12 KS Joensuun piispa Arseni: Parantavat ikonit - Sunnuntai klo 12: ohjaaja Eira Mollberg: Kristuksen tähden houkat Venäjällä - Sunnuntai klo 12: Munkkidiakoni Serafim - Lauantaina Joulumyyjäiset Tilaisuudet ovat avoimia kaikille. Tervetuloa mukaan! PS. Tiedoksi jo vuoden 2006 suunnitelmia: kevätretki Helsinkiin Athos-näyttelyyn, matka Laatokan Valamoon , matkasta lisätietoja diakoni Mikko Yliseltä. ORTODOKSIAPIIRI Piiriin ovat tervetulleita mukaan kaikki, jotka haluavat tutustua ortodoksisen kirkon opetukseen. Tutustumme aiheisiin alustusten ja keskustelun avulla. Perehdymme myös kirjaan: arkkimandriitta Cleopa Ilie: Ortodoksisesta uskosta (ilmestynyt 2005). Piiri kokoontuu seurakuntatalon kerhohuoneessa klo alkaen seuraavina päivinä: 13.9., , ja Yhteyshenkilö: Mikko Ylinen, puh / KIRJALLISUUSPIIRI Kirjallisuuspiirissä perehdymme teokseen, jonka pohjalta keskustellaan. Kokoontumisissa ei ole alustuksia, vaan jokainen pitää kirjapäiväkirjaa ja kertoo ajatuksiaan lukemastaan. Ensimmäisenä teoksena on arkkimandriitta Sofronin teos: Pyhittäjä Siluan Athosvuorelainen (julk. Valamon luostari 2005). Ensimmäinen kokoontuminen on tiistaina klo seurakuntatalon kerhohuoneessa, jolloin sovitaan jatkosta tarkemmin. Yhteyshenkilö, jolta saa lisätietoja: Mikko Ylinen, puh / TURUN SEURAKUNNALLISIA TILASTOTIETOJA KASTETUT Berhane Mehari Sofia Eden Elisabeth Heinilä Fanni Sofia Kurki Ida-Elina Amanda Lehtinen Niko Alex Lintu Topias Touko Daniel Raespuro Eimi-Johanna Tiron Tonia Rhea Silvia Väliaho Ksenia Vuanga 2 poikaa, 6 tyttöä, yhteensä 8 SEURAKUNTAAN MUUTTANEET Andersson Leo Benjamin Andersson Nina Maaria Asikainen Marjatta Bagirova Dilbär Eresmaa Pentti Olavi Eresmaa Seija Aulikki Mikaela Hartikainen Marja-Liisa Havi Jan Mikael Jeskanen Jani Nikolas Jolkkonen Jaana Riitta Anneli Jormanainen Jari Antero Kallinen Nelli Riitta Jelena Kanabro Ville Samuli Kiuru Anna Kukko Anna Kukko Maria Ilona Laukkarinen Rüfenacht Liisa Helena Lavonen Lika Mosienko Arina Niittynen Paula Kaarina Nurmi Kari Pekka Olavi Nurmi Martin Erik Pikaro Elena Laura Pikaro Jaana Emilia Pulli Ksenija Emilia Pulli Maria Puustinen Birgitta Repo Jukka Veli Rosnell Harri Tapio Röppänen Mikko Saarinen Marju-Riika Saprikina Maria Saprokin Valeri Sipakko Marja-Liisa Tikka Jelena Tikka Lucia Madleena Tikka Matti Vinokurov Evgeny Vinokurov Ivan Vinokurov Viacheslav 16 miestä, 24 naista, yhteensä 40 IKUINEN MUISTO Aaltonen Greta Kaarina 73 v. Halonen Sonja Soja 85 v. Koski Rauno Allan 58 v. Rajakontu Nadja 83 v. Röppänen Mikko 64 v. Sipponen Anastasia 92 v. 2 miestä, 4 naista, yhteensä 6 SEURAKUNNASTA MUUTTANEET 12 miestä, 18 naista, yhteensä Analogi 4/2005\n17 SVENSKA DISKUSSIONS- GRUPPEN Efter en skön sommar tar vi med nya krafter inför hösten. Vi fortsätter som vanligt att träffas den andra måndagen i månaden kl i församlingshemmet. Vår första träff blir måndagen den 12 september kl 17.30! De övriga träffarna på hösten är den 10 oktober, 14 november och den 12 december. Träffarna aviseras som tidigare i ÅU på dagbokssidan under rubriken Just nu tisdag och torsdag veckan innan. Kontaktperson: Barbro Doepel, tel.nr: (02) eller OBS! Vi har svensk liturgi söndagen den 2 oktober! VÄL MÖTT! HUOMIO! Jos olet yli 8-vuotias ja mietit, mitä kivaa voisit tehdä sunnuntaisin klo välisenä aikana, niin tervetuloa kuoroon! Saat Turku tutustua klassiseen ja hengelliseen musiikkiin ja koet ihania yhteislaulun hetkiä! Lisätietoa: Kristina, puhelin KIRJASTOMME OTTAA VASTAAN KIRJALAHJOITUKSIA. ETSIMME VANHOJA VALOKUVIA ja tekstejä kirkostamme ja seurakuntamme elämästä, ota yhteyttä isä Petriin POLKUPYÖRÄLLÄ PYHIIN Prästön hautausmaatalkoot Mitä yhteistä voi olla majstångilla, ahvenanmaalaisittain juhannussalolla, sekä or todoksisella praasniekan vietolla. Tuskin mitään yleensä ajatellaan. Ortodoksiseen kirkkoon kuuluu nyt Ahvenanmaalla yksitoista henkeä, mutta kun Bomarsundia rakennettiin vuodesta 1822 eteenpäin, oli saarella heitä ehkä tuhansia, ympäri Venäjää tulleita sotilaita ja muita ammattimiehiä. Merikotkan musta lento On heinäkuun viides päivä ja juhannussalkojen koristeet ovat helteestä kuivuneet. Toiveikkaina pyörin kohti seutua, isä Petri Ratilainen ja me muut kymmenen turkulaista, matkaa Maarianhaminasta olisi 38 km. Luulemme tuntevamme tien, mutta kuinka ollakaan, eksymme jo alkumatkasta. Erehdys tietää pariakymmentä kilometriä lisää polkemista, ja väsyttää jo. Siinä muistan isä Florovskyn kartanlukuopetusta:... joku voi eksyä ilman karttaa, mutta minkä hän näkee, sen hän näkee suoraan ja välittömästi, ja se on hänelle todellista... Kun tiehen osuu pilvettömältä taivaalta äkkiä varjo, ja siinä se on puiden latvoja hipoo merikotkan ylväs musta lento, kuin viesti kaukaisten aikojen takaa. Ilman mutkia olisi jäänyt näkemättä! Prästön kunnostustalkoissa Bomarsundin vieressä olevalla Prästön saarella osallistumme vanhan ortodoksisen hautausmaan kunnostustalkoisiin, siellä on myös Helsingin seurakuntaväki, joka urakoi täällä jo viime kesänä. Tämä oli isä Markku Salmisen kuningasidea, ja museovirastolta oli tullut lupa. Vaikka muinaismuistolaki rauhoittaa vanhat hautapaikat, nykyään myös halutaan edistää niiden kunnossapitoa muistomerkkeineen, kaikille arvokkaana kulttuuriperintönä. Muihin kulttuurikohteisiin nähden hautausmaalla on tietenkin erityinen arvonsa, koska ne Analogi 4/2005 Helsinkiläiset talkoolaiset kahvipaussilla. Kuva: Helinä Sirén Reuhkala ovat pyhien leposijoja. Kun raivataan, ei missään tapauksessa tasaiseksi kentäksi, vaan alueen luonnetta kunnioittaen. Täällä saavat pähkinäpensas ja omenapuu kukkia. Nurmi niitetään vasta heinän ja luonnonkukkien tuleennuttua, isä Markku kertoo. Viimeinen hauta täällä on vuodelta 1908, kun hautaaminen on aloitettu 1840-luvulla. Tarkkaan ottaen tämä osa on oikeastaan uudempi, hiukan etäämpänä on ensimmäinen täyteen tullut kolerahautausmaa. Vanhat puuristit paikalta ovat lahonneet tai niitä on paremman puutteessa käytetty polttopuiksi, ja samalla ovat hävinneet myös tiedot niiden alla nukkuvista. Kiviset hautapaadet ovat säilyneet. Turkulainen kauppias Makejeff, joka toimi myös Ahvenanmaalla neljäkymmentä vuotta ja lahjoitti Bomarsundin päälinnoituksen kirkkoon kellon, on saanut leposijansa täällä. Yleensä on se ollut mahdollista vain paikallisille. Hän osoittaa melko massiivista kiveä. Ne ovat haudoilla suurehkoja, mutta kauniisti muotoiltuja. Täällä on kaikkiaan viiden eri uskontokunnan hautausmaat, ortodoksinen, katolinen, luterilainen, juutalainen ja myös islaminuskoisten oma. Ne sijaitsevat kohoavassa maastossa kuin suuret linnunpesät. Ortodoksien hautausmaata ympäröi alunperin puuaita, joka myöhemmin korvattiin kivisellä. Hautausmaalla on mahdollisesti ollut kappeli tai rukoushuone, joita on saaren historiassa muutamia. Kirkoista huomattavimmat olivat aiempi Lasareettikirkko ja toiseksi linnoituksen iso pääkirkko vuodelta Se oletetaan pyhitetyksi Kasanin Jumalanäidille. Pohjaltaan se oli iso, 12 x 19 metrin laajuinen holvattu, linnoituksen puolustustorniin rakennettu ns. kaponjäärikirkko. Arkeologisen Bomarsund-hankkeen johtaja, englantilainen Graham Robins on tutkinut linnoitusta ja jäänyt tänne perheineen rakentamaan paikkakunnalle taloa. Tietoa linnoituksen vaiheista on löytynyt viime vuosina paljon lisää. Enkeli ilmestyy Saaren kantaväestön ja sotilaiden tiedetään olleen keskenään usein ja luontevasti kanssakäymisissä. Myös monia avioliittoja solmittiin, ne sitten traagisesti päättyivät leskeyteen tai purettiin, kun englantilais-ranskalaiset joukot hävittivät Bomarsundin 1854, jolloin saari demilitarisoitiin. Vain harvoja venäläisiä jäi, ja vuoden 1908 jälkeen ei heitä enää ollut lainkaan. Juuri ortodoksiseen hautausmaahan kerrotaan liittyneen paikallisten mielissä paljon mystiikkaa ja monenlaisia tarinoita. Tapahtui kesällä 1941, että nuori koulutyttö tapasi käydä eräällä haudoista pyörittäen ristin alla olevaa teräskuulaa. Tyttö kertoi luokkatovereilleen enkelin aina siten ilmestyvän hänelle. Toverit menivät mukaan haudalle, mutta pettymys oli suuri, kun enkeliä ei tullutkaan. Isä Petri Ratilainen totesi lopuksi hautausmaalla toimitetun panihidan yhteydessä: Olemme kiitollisia, että te helsinkiläiset aloititte tämän kauniin perinteen ja kutsuitte meidät turkulaiset mukaan. Onhan saari Turun seurakunnan aluetta. Mielellämme tulemme pyhiinvaellukselle jatkossakin, ja avuksi, seuraavina kesinä. Pyhissä käyminen poikkeuksetta merkitsee elämän käännekohtaa matkaajalle. Se on tiedetty aina. Helinä Sirén-Reuhkala 17\n18 Turku Suuri paasto ja pääsiäinen esillä Turun antiikkimessuilla Turun antiikkimessuille oli kutsuttu Hanna- Leena Saukkonen järjestämään näyttelyosasto, jonka teemana oli suuri paasto ja pääsiäinen. Saukkosen yhteistyö messukeskuksen kanssa alkoi jo viime vuonna, jolloin näyttelyosaston teemana olivat Turun Pyhän Aleksandran kirkon vanhat kirkkotekstiilit. Tänä vuonna messut pidettiin , ja nyt näyttelyosasto oli jaettu kahteen osaan, joista valaistukseltaan tummempi kertoi suuresta paastosta ja pääsiäisestä puolestaan valoisampi osasto. Näyttelyosastoa olivat Saukkosen lisäksi rakentamassa Kirsi Rumbin, Kari Appelgren ja Mikko Ylinen. Näyttelyssä toimivat valvojina ja esittelijöinä Mikko Ylinen, Eila Sintonen, Viivi Lehtoranta, Liisa Räsänen, Birgitta Söderman, Kirsi Rumbin ja Lumi Saukkonen. Osastoon kävi tutustumassa n messuvierasta. Näyttelyosastolla pidettiin kaksi esitelmää. Avajaispäivänä KP Nikean metropoliitta Johannes kertoi mm. pääsiäisen vietosta Kreikassa. Samassa yhteydessä esiintyi Turun kirkon kuoro. Seuraavana päivänä munkki Andreas Uudesta Valamosta kertoi luostarin pääsiäisperinteestä. Näyttelyssä suuren paaston askeesin luonnetta havainnollistivat kilvoittelevan kristityn arkkityyppeinä Lintulan nunnat sekä valokuvien että nunnan puvun avulla. Esillä olivat myös musta jumalanpalveluspuku Turun kirkosta ja Salon rukoushuoneesta Kristuksen hautakuva, jonka on valmistanut ikonitaiteilija Aleksander Wikström. Lisäksi oli valokuvia Turun kirkosta ennen pyhitettyjen lahjain liturgiasta. Pääsiäisestä kertovan osaston esikuvana oli Turun kirkko pääsiäisyön juhla-asussa. Ikonostaasi oli kuvattuna suurena (3 x 5 m) painettuna tekstiilinä. Ylösnousemuksesta kertoi myös kirkon juhlaikoni ja pääsiäisajan jumalapalveluksiin liittyvä muu esineistö: miniatyyriikonein koristeltu evankeliumikirja, papin käsiristi ja kolmihaarainen kynttelikkö. Koska suuri paasto ja pääsiäinen näkyvät ruokapöydässä, olivat näyttelyssä esillä pasha, kulitsa ja maalatut kananmunat. Näyttely osui palmusunnuntaille, joten mukana oli myös virpovitsoja. Mikko Ylinen Valokuvat: Hanna-Leena Saukkonen Kuva 1 Viivi Lehtoranta ja Eila Sintonen Turun tiistaiseurasta ottivat vastaan näyttelyvieraita. Taustalla avautuu näkymä näyttelyn paaston puolelle. Kuva 2 Turun ortodoksisen kirkon kuoro johtajanaan Pasi Torhamo esiintyi runsaslukuiselle messuyleisölle, josta osa kuunteli kaunista laulua näyttelyn paastopuolen hämärässä. Kuva 3 Näyttelyvieraita tutustumassa paasto- ja pääsiäisnäyttelyyn. Monelle kävijälle näyttely oli ensimmäinen kosketus ortodoksiseen pääsiäisperinteeseen. Kuva 4 Munkki Andreas Uuden Valamon luostarista kertoi luostarin pääsiäisestä ja vastasi yleisön vilkkaasti esittämiin kysymyksiin. Uuden Valamon viinit olivat myös messuilla esillä omalla osastollaan. Kuva 5 Kirkkoherra Petri Ratilainen siunasi näyttelyn, mukana tilaisuudessa oli myös Venäjän pääkonsuli Vadim Rosanov (vasemmalla edessä). Kuvassa myös johtohenkilöt Venäjän luostarien ystävistä, joilla oli oma messuosastonsa Taide- ja antiikkimessuilla. Kuva 6 Nikean metropoliitta Johannes kunnioitti näyttelyä pitämällä mielenkiintoisen esitelmän pääsiäiskokemuksistaan niin Suomessa kuin Kreikassakin. Kehon ja mielen lailla Tuohus Silmilläni katsoin ihmettelin katedraalin kupoleita. Suullani tervehdin Kristusta kuvaa Jumalasta, Jumalansynnyttäjää ja Jumalan Poikaa. Sormillani siunasin ajatukset, sydämen ja mielen. Kumarsin ristin jälkeen Kunnioitettavaa Kristusta Jumalaamme. Tuohus syttyy tuohus palaa, leijailee, kohoaa savu kiehkurainen korkeuksiin luokse Jumalan Jumalansynnyttäjä vienolla hymyllään lämpimästi katselee puoleen syntisen Runot: Laura Sirén 18 Analogi 4/2005\n19 TURUN TIISTAISEURA Pj. pastori Ion Durac, puh. (02) , Vpj. Aila Lahtinen, puh. (02) Siht. Birgitta Söderman, puh. (02) Tiistaiseuraillat jatkuvat syksyllä alkaen seurakuntasalissa: ti kokoontuminen klo 18 kirkkoon vigiliaan (kunniallisen ja eläväksi tekevän ristin ylentämisen aatto) ti 27.9.kokoontuminen Ion ja Daniela Duracin luona ti tiistaiseurailta, vieraana Nikean metropoliitta Johannes (aihe avoin) ti talkooilta ti 8.11.tiistaiseurailta, aiheena ylienkelit Gabriel ja Mikael ti tiistaiseurailta TERVETULOA MUKAAN TIISTAISEURAN TOIMINTAAN! RAUMAN RUKOUSHUONEEN sisätilat saivat puhtaat pinnat toukokuisissa maalaustalkoissa. Kunnostustyön toteuttivat tiistaiseuran aktiiviset naisjäsenet. Maalaustalkoot kestivät nelisen päivää. Kaikki pinnat, niin katto kuin seinätkin, käytiin kolme kertaa läpi. Ensin pinnat puhdistettiin suitsukkeiden ja tuohusten aikaansaamista Turku Rauman rukoushuone kunnostettiin naisenergialla Helena Virta ja Ritva Rosvall tutkivat, onko lattialla maalia. Kuva: Katriina Vuorio tummentumista. Sen jälkeen päästiin itse maalaustyöhön. Uurastus kannatti, silla tuloksena on kaunis, puhdas, valoisa ja raikkaanoloinen rukoushuone, jossa varmasti viihtyy entistä paremmin. Isa Petri piti Raumalla kiitosrukoushetken uudistuneissa tiloissa ja ilmaisi tyytyväisyytensä lopputulokseen. Katriina Vuorio Synodi antoi uusia kokemuksia SEURAKUNTALEHTI ANALOGI tipahti postilaatikkooni tänään ( ), kiitos siitä. Sukuni isän puolelta on pitkään ollut kirkon jäsen, vaikka itse olen maallistunut lähes harmaan seinän väriseksi vuosien ja vuosikymmenten kuluessa. Lapsuudesta muistan uskoni olleen nimeltään kreikkalaiskatolinen, sana ortodoksi vilahteli joskus kuulemassani puheessa. Siihen uskoon olen tuntenut aina kuuluneeni, silloinkin, kun olin kirkosta eronnut. Isäni kuoleman jälkeen liityin takaisin seurakunnan yhteyteen. Analogissa numerossa 3 KP metropoliitta Johannes kertoilee vuoden kestäneestä jäsenyydestään Pyhässä synodissa. Kirjoituksen otsikko on sama kuin tämänkin päällä. Minua elähdyttää metropoliitta Johanneksen sanat: tämän johtuvan siitä, että joissakin kirkoissa ei-kirkolliset tekijät pääsevät vaikuttamaan liian paljon. Näitä ovat vallanhalu, erilaiset tavoitteet ja kyseisen maan yleinen poliittinen tilanne Perimmäisissä kysymyksissä on hyvin vaikeaa kuvitella olevan mahdollista käyttää esimerkiksi äänioikeutta, poliittista mandaattia enempää kuin vankasti perusteltua mielipidettäkään. Synnymme ja kuolemme ihmisjärjellä käsittämättömän logiikan mukaan. Monesti myös maallinen vaelluksemme ottaa vaikutteita tuosta logiikasta. Minä kutsun tuota logiikkaa Jumalaksi. Mieleeni ei vielä milloinkaan ole tullut äänestää kirkollisissa asi- oissa. Miten voisinkaan käyttää äänioikeutta kirkossa muuhun kuin toisen kaltaiseni valitsemiseen jumaluuden edustajaksi itseäni kohtaan. Kuten sanottua, en perimmäisissä kysymyksissä voi saada Jumalaa minun järkeni ja tahtoni noudattajaksi. Siksi annan kirkon pyhiin asioihin vihkiytyneiden toimijoiden täysivaltaisesti edustaa minua kirkkoa koskevissa asioissa, mukaan lukien pappien valitsemisen seurakuntiin. Monen mielestä tällainen puhe on kerettiläistä ja naiivia. Tuon arvion esittäjillä olkoon täysi oikeus ajatella niin. Mielestäni meidän ei sen vuoksi kannata asettua vastakohdaksi toisillemme. Usko on laaja käsite sekä tiedon kautta suodatettuna että tunnetasolla. Olen pohtinut näitä asioita paljon ja koettanut löytää ristiriitaa niiden välillä, siinä kuitenkaan onnistumatta. Käsitykseni mukaan tieto tukee jumaluutta, ei suinkaan mitätöi sitä. Yhtä vähän kuin matematiikka on täydellistä, voidaan perimmäisiä kysymyksiä mallintaa sen avulla. Raja tulee nopeasti vastaan tai on alettava käyttää epätarkkoja korjauskertoimia. Pyhiin ajatuksiin vihkiytyneet, usein koko elämänsä perimmäisten kysymysten pohtimiseen omistaneet ihmiset herättävät minussa suurta kunnioitusta. Heidän ajatuksiinsa sisältyy sellaista viisautta, jonka hankkiminen ei luonnistu kiivaan älyn, ei voimakkaan tahdon eikä poliittisen päättäväisyyden avulla. Pentti Naumanen / Ahlainen Analogi 4/\n20 Rakkautta ilman ehtoja Kirkkoherra Markus Aroma Teille on opetettu: `Rakasta lähimmäistäsi ja vihaa vihamiestäsi! Mutta minä sanon teille: rakastakaa vihamiehiänne ja rukoilkaa vainoojienne puolesta, jotta olisitte taivaallisen Isänne lapsia. (Matt. 5:43-45) Kristillisen rakkauden todellinen luonne tulee parhaiten esille Vapahtajan kehotuksessa: Rakastakaa vihollisianne! Puhuessamme rakkaudesta me useimmiten tarkoitamme sillä ns. luonnollista rakkautta, jolle on tunnusomaista se, että me rakastamme niitä ihmisiä, jotka auttavat ja palvelevat meitä ja olemme valmiit auttamaan heitä vastavuoroisesti. Tällainen fifty-fifty rakkaus ei kuitenkaan yllä laskelmoimattoman, itsensä antavan ja itsensä uhraavan kristillisen rakkauden tasolle, vaan se jää aina jonkinlaiseksi persoonien väliseksi kaupankäynniksi. Kristillisen rakkauden erikoislaatuisuus ja suuruus tulee esille juuri siinä, että se sulkee sisäänsä sellaiset ihmiset, jotka inhimillisesti ottaen eivät ansaitse meidän rakkauttamme ja jotka pyrkivät vahingoittamaan meitä ja kostavat hyvän pahalla. Kuinka sitten on mahdollista Kristuksen opetuksen mukaisesti rakastaa sellaisia ihmisiä, jotka tekevät meille vääryyttä ja pahaa? Tunnetasolla se onkin mahdotonta, mutta tahdon tasolla se on Jumalan avulla mahdollista. Näin ollen kristillinen rakkaus ei perustu pelkkään tunteeseen, vaan ennen kaikkea tahtoon tehdä hyvää kaikille, tahtoon palvella Kristusta jokaisessa lähimmäisessä hankalimmassakin! Vihollisten rakastaminen ei ole jokin myötäsyntyinen kyky, vaan se on jotakin, joka meidän on vähitellen Jumalan avulla ja hänen opetuksensa mukaisesti opittava. Kristus itse on osoittanut meille tämän todellisen rakkauden tien, joka väistämättä johtaa ristille myös meidän elämässämme, Hämeenlinna mutta se on myös ainoa tie uuteen elämään ja ihmisyyteen Jumalan yhteydessä. Rakkauden tien ensimmäisenä askelmana on niiden puolesta rukoileminen, jotka meitä vihaavat. Kirkon isien ja opettajien mukaan rukous merkitsee oven avaamista jumalalliselle rakkaudelle. Rukous on ennen kaikkea Jumalan toimintaa meissä. Tuon toiminnan seurauksena me alamme vähitellen nähdä asiat ja henkilöt sillä tavoin kuin Jumala näkee eli rakkauden ja välittämisen näkökulmasta. Rukous ei saa jäädä vain sanoiksi, vaan rukouksen on johdettava meidät toimintaan meitä vihaavien ja meille pahaa tekevien puolesta. Kristus pyytää, että me emme jatkaisi pahan kiertokulkua, vaan rakkauden kautta pysäyttäisimme tuon kiertokulun niin omassa kuin lähimmäistenkin elämässä. Hyvän tekeminen meitä vihaaville on parasta kristillistä todistusta, joka voi saada aikaan syvän muutoksen heidän elämässään. Nöyrä ja uhrautuva rakkaus pysäyttää jokaisen ihmisen ennemmin tai myöhemmin. isä Markus Aroma Lopen liturgiat Kaunisniemen kirkossa HÄMEENLINNAN SEURAKUNNAN syyskauden ensimmäinen liturgiapalvelus Lopella pidetään sunnuntaina klo 10 Kaunisniemen leirikeskuksen kirkossa Läyliäisissä, os. Kaunisniementie 18. Jatkossa Lopen palvelukset pidetään samassa paikassa. Liturgiat aloitettiin Lopella tammikuussa evankelis-luterilaisen seurakunnan siunauskappelissa, mutta siirretään nyt Läyliäisiin, koska siellä on tarkoitukseen sopivammat tilat. Apostoli Jaakobille ja Herran äiti Annalle pyhitetty Helsingin seurakunnan leirikeskuksen kirkko on monille seudun ortodokseille tuttu paikka entuudestaan. Kaunisniemessä pidetään syyskaudella toinenkin Hämeenlinnan seurakunnan järjestämä liturgia sunnuntaina Liturgiapalvelukset toimittaa isä Gaius ja kanttorina toimii Jaakko Olkinuora. Palvelusten jälkeen on kirkkokahvit. Kaunisniemen liturgiaan järjestetään tarvittaessa kuljetukset Lopen alueelta. Kyytiä tarvitsevat voivat ottaa yhteyttä Mikko Junekseen, puh , tai Mikko Rantaan, puh Analogi 4/2005


1960-luvun elokuvaharvinaisuudet Jäinen saari ja Harha-askel ensi kertaa televisiossa | Yle Teema | yle.fi\nAnnikki Moksi ja Kalervo Koski elokuvassa Jäinen saari (1964). Kalervo Koski ja Annikki Moksi elokuvassa Jäinen saari (1964). Kuva: Yle Mika Waltari,Erik Häkkinen\nJulkaistu 14.02.2021 - 11:42 . Päivitetty 22.02.2021 - 12:37\nHarha-askel kertoo pienen tarinan perheenisän hairahduksesta, joka asettaa elämän arvot uusiksi. Waltarin tekstiin perustuvassa Jäisessä saaressa aiheena on taiteilijarentun ja opiskelijatytön traaginen suhde.\nHarha-askel ja Jäinen saari ovat unohtuneita pieniä melodraamoja suomalaisen elokuvan murrosvuosilta, jolloin suuret studioelokuvat painuivat vanhanaikaisiksi, mutta uusi rennompi elokuvailmaisu antoi vielä odottaa itseään.\nElokuvien ohjaaja Erik Häkkinen perusti tuotantoyhtiö Filmiteoksen vuonna 1959. Hän ohjasi, kuvasi ja tuotti yhtiönsä kautta lähinnä lyhytelokuvia ja mainosfilmejä. Nämä ainoat pitkät elokuvansa hän ohjasi 28-vuotiaana; Harha-askel sai ensi-iltansa maaliskuussa 1964 ja Jäinen saari ehätti ensi-iltaan saman vuoden viimeisenä päivänä.\nHarha-askel-elokuvan juliste (1964). elokuvajuliste,Harha-askel\nJäinen saari -elokuvan juliste. elokuvajuliste,Mika Waltari,Erik Häkkinen\nVaikka molempia elokuvia markkinoidaan julisteissa skandaalinkäryisesti seksillä, on kummassakin varsinaisten seksikohtausten osuus pieni ja vain viitteellisesti eroottinen. Pääpaino on ihmissuhteissa ja läheisyyden kaipuussa.\nEsikoiselokuva Harha-askel kertoo pienen tarinan väsyneestä perheenisästä Matista, joka hairhautuu yhden yön seikkailuun alkoholin ja seksin maailmassa. Duunari Matti pakenee perhekaaosta kapakkaan ja päätyy sänkysyleilyyn entisen tyttöystävänsä kanssa.\nSen jälkeen hän kokee satama-alueen paheita ja juoppoputkan.\nSeikkailun myötä Matti oppii arvostamaan vaimonsa kauneutta ja työtä, jota tämä tekee perheen eteen.\n"Eikä tuo mun vaimo mikään 'eukko' ole, nuori tyttöhän se vielä. Ressukka. Mutta hyvä ihminen se on, hoitaa lapset hyvin. Eikä se kiusaa minuakaan turhalla kysymisillä", Matti tuumaa katuvaisena.\nAnteeksiantavaa vaimoa esittää Annikki Moksi, josta tuli vielä samana syksynä Jäisen saaren naispääosan esittäjä.\nMattia esittää 27-vuotias Ville-Veikko Salminen, joka oli aloittanut elokuvauransa jo lapsinäyttelijänä vuonna 1948. Salmisen ura jatkui MTV-teatterissa, Turhapuro-elokuvissa ja muissa Spede Pasasen ja Ere Kokkosen komedioissa. Hän menehtyi syöpään vuonna 2006.\nVille-Veikko Salminen. Ville-Veikko Salminen elokuvassa Harha-askel (1964). Kuva: Yle Ville-Veikko Salminen,Harha-askel\nTarja Nurmi. Tarja Nurmi elokuvassa Harha-askel (1964). Kuva: Yle Tarja Nurmi,Harha-askel\nMatin entisenä tyttöystävänä Harha-askeleessa nähdään Tarja Nurmi, tuo poikkeuksellinen "ylivuotinen missi", joka kantoi Miss Suomen titteliä vuosina 1959 ja 1960. Nurmi näytteli yhdeksässä elokuvassa, joista Harha-askel jäi viimeiseksi.\nNurmi kihlautui vastanäyttelijänsä Ville-Veikko Salmisen kanssa pariksi vuodeksi. Näyttelijän uraa hän toteutti myös teattereissa ja musikaaleissa, kunnes avioliitto ja perhe-elämä vei hänet julkisuudesta vuonna 1966.\nHarha-askelen alku noudattelee lähes kaurismäkeläistä vaiteliaisuutta: dialogia on olemattomasti, eivätkä henkilöt kommunikoi oikeastaan mitenkään. Loppua kohti kerronta etenee puheliaammaksi.\nElokuvan ravintolakohtauksessa tanssijatsia soittavassa Tikan Pojat -yhtyeessä on hieno miehitys: Kaj Backlund, Teppo Hauta-aho, Eero Ojanen, Seppo Paakkunainen ja Kalevi Tikka. Kavin Elonetin tietojen mukaan ääninauhalla soittaa myös Tikanpoikien kuudes jäsen Pekka Pöyry, vaikka häntä ei ravintolakohtauksessa näykään.\nJäinen saari (1964) on taiteilijamoraliteetti, joka perustuu Mika Waltarin samannimiseen pienoisromaaniin vuodelta 1947. Waltari luki Häkkisen käsikirjoituksen ja teki omat korjauksensa lopulliseen versioon.\nWaltarin tarina kertoo alkoholilla poltettaan sammuttavasta kuvataiteilijasta ja opiskelijatytöstä, rakkauden nälästä ja kohtalokkaasta sairaudesta. Se on muokkautunut Häkkisen käsissä kahden hengen kamarinäytelmäksi, joka hakee naturalistista sävyä.\nKeuhkotautinen opiskelijatyttö saapuu tekemään tutkielmaa alkoholisoituneesta taiteilijasta, ja taiteen riivaamat sielut tuntevat magneettista vetoa toisiaan kohtaan.\nAhti Lavosen maalaukset ja Kalervo Kosken rouhea roolityö kantavat hyvin loppuun asti, vaikka intiimi tarina onkin kääntynyt kokopitkäksi elokuvaksi paikoitellen hiukan kankeasti.\nKalervo koski ja Ahti Lavosen taidetta. Kalervo Koski ja Ahti Lavosen taidetta elokuvassa Jäinen saari (1964). Ahti Lavonen,Jäinen saari\nKalervo Koski oli Ylioppilasteatterin entinen näyttelijä, joka teki pari pientä elokuvasivuroolia 1960-luvun alussa. Jäinen saari on hänen ainoa pääroolinsa; sitä kuvattaessa hän oli jo 45-vuotias ekonomi.\nKalervo Koski. Kalervo Koski elokuvassa Jäinen saari (1964). Mika Waltari,Jäinen saari\nAnnikki Moksi. Annikki Moksi elokuvassa Jäinen saari (1964). Mika Waltari,Jäinen saari\nNaispääosan opskelijatyttönä nähdään Annikki Moksi, joka esitti Harha-askelessa päähenkilön vaimoa. Moksi esiintyi pääroolinsa jälkeen ainostaan saman ohjaajan lyhytelokuvassa Eksyneenä erämaassa (1966).\nElokuvista nähdään Teemalla tuoreet HD-kopiot. Peräkkäisinä viikkoina nähtävät esitykset ovat molemmille elokuville tv-ensi-illat.\nKalervo Koski ja Annikki Moksi. Kalervo Koski ja Annikki Moksi elokuvassa Jäinen saari (1964). Mika Waltari,Jäinen saari\nJäinen saari (1964). Rooleissa Kalervo Koski, Annikki Moksi, Esko Varilo, Jalmari Isberg, Fanni Bollström. Käsikirjoitus Mika Waltari, Erik Häkkinen. Ohjaus Erik Häkkinen. Tuotanto Filmiteos.\nHarha-askel (1964) Rooleissa Ville-Veikko Salminen, Tarja Nurmi, Pehr-Olof Sirén, Annikki Moksi, Aili Montonen, Pirjo Toffer. Ohjaus ja käsikirjoitus Erik Häkkinen. Tuotanto Filmiteos.\nTarja Nurmi Tarja Nurmi\nAhti Lavonen Ahti Lavonen\nJäinen saari - 23.2.2021\nSunnuntai 28.2.2021 12:00 Yle Teema Fem\n23.2.2021 15 pv\nHarha-askel - 2.3.2021\nSunnuntai 7.3.2021 12:00 Yle Teema Fem\n2.3.2021 22 pv