Puheet ja haastattelut Puhe tiistai 26.8.2014, 14.00\n"Ensimmäinen elokuuta hiukan ennen iltaseitsemää Saksa julisti sodan Venäjälle. Illalla toinen elokuuta saksalaisjoukot tunkeutuivat Luxemburgin ruhtinaskuntaan ja Belgiaan sen jälkeen kun Bryssel oli saanut ultimaatumin päästää saksalaiskolonnat Schlieffenin suunnitelman mukaan maahan. Kolmas elokuuta kello 18.15 Saksa julisti sodan Ranskalle. Britannia ilmoitti turvaavansa Belgian, jos sen rajoja loukataan. Ja neljäs elokuuta oli selvää, että Saksa oli tunkeutunut Belgiaan."1\nEnsimmäinen maailmansota oli alkanut. Lainaus on ranskalaisen Francois Cochet´n kirjasta La Grande Guerre. Taustalla oli liittosuhteiden ja turvatakuiden monimutkainen verkko, joka toimi Itävallan ja Serbian konfliktin kärjistymisen jälkeen tavalla, joka ei enää ollut kenenkään hallinnassa.\nEnsimmäisestä maailmansodasta on sanottu, että se oli sota, joka syntyi vahingossa, ja jota kukaan ei halunnut. Lyhyeksi yhteenotoksi aiotusta välienselvittelystä tuli neljän vuoden teurastus. Myös sodan lopputulos oli sellainen, jota kukaan ei ollut tavoitellut eikä osannut ennakoida.\nImperiumit kaatuivat. Venäjällä valta siirtyi bolsevikeille. Habsburgien dynastia luhistui, ja entisen Itävalta-Unkarin alueelle syntyi joukko uusia itsenäisiä valtioita.\nBritannia ja Ranska saivat mandaattialueina hallintaansa Osmanien valtakuntaan kuuluneen Lähi-idän. Sinne piirrettiin uudet maiden rajat. Tuolle alueelle ja niihin maihin on keskittynyt moni geopoliittinen kriisi tänään. Miten niille käy, on avoin kysymys.\nEnsimmäinen maailmansota määritti pitkälti Euroopan koko 1900-lukua. Keisarikuntien luhistuessa monet pienet kansankunnat saavuttivat itsenäisyyden – Suomi yhtenä niistä.\nRauhanehdot herättivät hävinneissä osapuolissa katkeruutta ja aiheuttivat suuria jännitteitä kansainvälisessä taloudessa. Toista maailmansotaa voikin pitää vuoden 1914 jatkeena. Se oli vieläkin tuhoisampi kuin edeltäjänsä. Sodan jälkeen entiset viholliset totesivat: ”Ei koskaan enää.” Max Jakobson sanoi 1990-luvun alussa Brysselissä, että suomalaisille Euroopan integraation ydin on vieras, koska emme olleet mukana 1. maailmansodassa.\nEU:n perustajaisä Robert Schuman tunsi 1. maailmansodan erittäin henkilökohtaisesti. Hänen kotiseutunsa oli Elsass-Lothringen, joka oli osa Saksaa 1. maailmansotaan asti. Hän palveli Saksan armeijassa kirjurina 1. maailmansodan aikana.\nToukokuussa 1951 Robert Schuman ollessaan Ranskan ulkoministeri pudotti pommin. Hän esitti ulkoministeriön viikoittaisessa tiedotustilaisuudessa Quai d’Orsaylla, että kuusi eurooppalaista valtiota luovuttaisivat hiilen ja teräksen osalta itsemääräämisoikeutensa yhteisiin, ylikansallisiin käsiin. Esitys sai valtavan huomion eri puolilla Eurooppaa; vähemmän kuitenkin Suomessa. Suomen Pariisin suurlähetystö raportoi asiasta tiettävästi ensimmäisen kerran syyskuussa, jolloin neuvottelut olivat hyvin pitkällä.\nRobert Schuman vieraili Suomessa vuonna keväällä 1953. Hän oli tällöin jäänyt hallituksen ulkopuolelle ja toimelias suurlähetystön lehdistöneuvos välitti hänelle Ulkomaankauppaliiton kutsun tulla puhumaan Suomeen. Kutsu tehtiin lähettilään selän takana. Kun se tuli ministeriön tietoon, kansliapäällikkö yritti peruuttaa kutsun. Schuman kuitenkin saapui Suomeen ja presidentti Paasikivi oli kuuntelemassa korkean vieraan puhetta ja otti hänet myös vastaan. Hallitus piti matalaa profiilia. Se päätti erikseen, ettei järjestä Schumanin kunniaksi illallista, eikä osoita muutenkaan huomiota.\nVuonna 1958 Euroopan hiili- ja teräsyhteisö laajeni Euroopan talousyhteisöksi. Yhtenäismarkkinoiden kehitys harppasi eteenpäin 1960-luvulla, kun EY-maat luopuivat keskinäisistä tulleista.\nPääministeri Urho Kekkonen ei tavannut vuonna 1953 Helsingissä Robert Schumania, mutta sen sijaan Ranskan valtiovierailun yhteydessä vuonna 1962 presidentti Kekkonen tapasi Alvar Aallon suunnittelemalla Louis Carrén talolla toisen EU:n perustajaisän, Jean Monnet’n. Matti Häkkänen palveli tuolloin avustajana Pariisissa. Hänen mukaansa tapaaminen oli yksin Carrén idea; Monnet oli yksinkertaisesti Carrén naapuri. Mitään raporttia keskusteluista ei ole.\nSuomen suhteissa EEC:n oli kuitenkin pitkä hiljainen kausi. Suomi oli vuonna 1947 solminut Neuvostoliiton kanssa kauppasopimuksen, joka oli voimassa vuoteen 1992. Kauppasopimus sisälsi laajan suosituimmuusklausuulin, joka antoi Moskovalle välineen valvoa Suomen integraatioratkaisuja.\nSuomi pyrki kuitenkin kehittämään kauppaa sekä itään että länteen, vaikka kylmän sodan molemmat osapuolet rajoittivat omaan etupiiriinsä kuuluvien maiden kauppaa yli rautaesiripun. Jaakko Kalela on todennut, että Suomen kylmän sodan aikaisen puolueettomuuspolitiikan todellisen menestyksen mitta oli, että Suomi kykeni hoitamaan kauppasuhteensa molempiin suuntiin näistä rajoituksista huolimatta.\nPäähuolenaihe oli, etteivät Suomen pahimmat kilpailijat, kuten Ruotsi, saisi kohtuutonta kilpailuetua. Asiaa auttoi se, että myös ruotsalaiset olivat valmiita tukemaan tätä, sillä jos Suomelta olisi suljettu läntiset markkinat, rautaesirippu olisi voinut laskeutua Pohjanlahdelle.\nSuomi onnistuikin vuodesta 1948 lähtien kylmän sodan päättymiseen asti pääsemään tavalla tai toisella samoihin integraatiojärjestelyihin kuin Ruotsi: GATT, EFTA, EEC-vapaakauppasopimus ja ETA.\nSodan jälkeen paitsi kauppasuhteet, myös ulkomaisen luoton saanti, olivat suuria huolenaiheita. Toisen maailmansodan jälkeen maailman rahajärjestelmä rakennettiin periaatteille, jotka muotoiltiin Bretton Woodsin kokouksessa heinäkuussa 1944. Tähän kokoukseen osallistui 44 liittoutuneen maan edustajat, myös Neuvostoliitosta. Pohjoismaista mukana olivat vain Islanti ja Norja ja tarkkailijana Tanska.\nSamaan aikaan kun liittoutuneiden maiden valtuuskunnat saapuivat Bretton Woodsiin, Suomi kävi ankarimpia taistelujaan koko toisen maailmansodan aikana. Neuvostoliiton kesäkuussa alkanut suurhyökkäys oli kulminoitunut Tali-Ihantalan torjuntataisteluun ja Yhdysvallat oli katkaissut diplomaattisuhteensa Suomeen. Puolueettomia maita, joiksi luettiin Argentiina, Espanja, Portugali, Sveitsi ja Ruotsi, ei myöskään kutsuttu mukaan, koska niihin suhtauduttiin epäluuloisesti niiden Saksa-yhteyksien vuoksi.\nUuden kansainvälisen valuuttajärjestelmän pääpiirteet muodostuivat USA:n ja Britannian hallitusten suunnitelmien pohjalta ja avainhenkilöt neuvotteluissa olivat Yhdysvaltain apulaisvaltiovarainministeri Harry Dexter White ja kuuluisa brittiläinen ekonomisti John Maynard Keynes.\nSuomen suhteita voittajavaltioihin välittömästi sodan jälkeen sääteli 19.9.1944 allekirjoitettu välirauhansopimus. Sillä oli vaikutuksia muun ohella myös Suomen luottokelpoisuuteen, jota varjosti epäilys siitä, selviääkö Suomi Neuvostoliiton vaatimista sotakorvauksista ja vakautuuko Suomen sisäinen poliittinen tilanne ylipäätään. Antti Kuusterän ja Juha Tarkan kirjoittama Suomen Pankin historia kertoo laajasti Suomen liittymisestä kansainväliseen valuuttajärjestelmään.\nSuomi ratifioi rauhansopimuksen jo maaliskuussa 1947, mutta Neuvostoliitto vasta syyskuussa Italian ratkaisun viipymisestä johtuen. Ratifiointi ja valvontakomission poistuminen vahvistivat Suomen asemaa ja vähensivät esteitä kansainväliseltä yhteistyöltä.\nSuomi haki YK:n jäsenyyttä jo neljä päivää ratifioinnin 19.9.1947 jälkeen, mutta se kariutui suurvaltaristiriitoihin.\nProsessi, joka johti Suomen liittymiseen Kansainvälisen valuuttarahastoon ja Maailmanpankkiin, oli alkanut jo vuotta aikaisemmin. Paasikivi oli kutsunut syyskuussa 1946 USA:n suurlähettilään Maxwell Hamiltonin puheilleen amerikkalaisten kieltäydyttyä luottoneuvotteluista Suomen kanssa. Suurlähettiläs oli ottanut esille Maailmanpankin, jonka toiminta oli alkanut kesällä 1946 ja oli sanonut, että Suomen pitäisi hakea luottonsa sieltä.\nPaasikiven käsityksen mukaan Suomen olisi ollut ensin allekirjoitettava rauhansopimus ja päästävä YK:n jäseneksi ja vasta sitten se voisi liittyä Bretton Woods -instituutioiden jäseneksi. Se vaatisi lisäksi aikaa ja pääomia ja kumpaakaan Suomella ei ollut. Paasikiven aikajärjestys vanheni parissa päivässä. Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin ensimmäinen vuosikokous alkoi vain kaksi päivää Hamiltonin käynnin jälkeen. Italia hyväksyttiin järjestöjen jäseneksi, vaikka se ei ollutkaan allekirjoittanut rauhansopimusta.\nSen jälkeen Suomi eteni. Ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkö Matti Virkkunen pyysi marraskuussa 1946 Suomen Pankin lausuntoa IMF:n jäsenyydestä. Pankki vastasi kaksi viikkoa myöhemmin. Punnittuaan asioiden eri puolia Suomen Pankki tuli siihen tulokseen, että edut painoivat enemmän kuin velvoitteet ja Suomen tulisi pyrkiä Kansainvälisen valuuttarahaston jäseneksi.\nSuomi haki virallisesti Kansainvälisen valuuttarahaston ja IMF:n jäsenyyttä huhtikuun alussa 1947. Suomi hyväksyttiin jäseneksi, järjestöjen toisessa vuosikokouksessa syyskuussa 1947.\nVaikka esityksen liittymisestä teki Mauno Pekkalan hallitus, se sai eduskunnassa kritiikkiä SKDL:n taholta. Suomen Pankin pääjohtaja Sakari Tuomioja ja ulkoministeriö yrittivät helpottaa sopimusten hyväksymistä viittaamalla siihen, että Puola ja Tšekkoslovakia olivat jo jäseniä ja Neuvostoliitonkin liittyminen olisi vielä mahdollista. Eduskunta hyväksyi esityksen joulukuussa ja Suomi liittyi virallisesti tammikuussa 1948.\nSuomi liittyi valuuttarahastossa aluksi Itä-Euroopan vaalipiiriin, johon kuuluivat myös Puola, Tšekkoslovakia ja Jugoslavia. Pohjoismaat olivat hajallaan eri vaalipiireissä. Ruotsi ei ollut vielä edes liittynyt valuuttarahastoon.\nVaalipiiri ei ollut helppo, koska pian tämän jälkeen Puolan ja Tšekkoslovakian suhteet Valuuttarahastoon muuttuivat vaikeiksi ja ajautuivat lopulta umpikujaan. Vaalipiiri hajosi, kun ensin järjestöstä lähti Puola ja sitten myös Tšekkoslovakia. Suomi jäi yksin.\nRuotsi epäröi pitkään Bretton Woodsin järjestöjen jäsenyyttä, koska se pelkäsi sen olevan ristiriidassa puolueettomuuspolitiikan kanssa. Vasta halu osallistua GATT:n tullinalennuskierrokseen ratkaisi kannan ja Ruotsi haki IMF:n jäsenyyttä kesäkuussa 1951.\nPalataan EEC:hen. 1970-luvulla EEC laajeni ja EEC syveni. Suomi turvasi etunsa erilaisin järjestelyin, joihin jo viittasin edellä. Tärkeä oli EEC-vapaakauppasopimus vuonna 1973. Tärkeäksi ajateltiin myös Euroopan talousaluetta, jota koskevat neuvottelut alkoivat keväällä 1990.\nViime vuoden lopulla ja tämän vuoden alussa olemme käyneet kahden merkkipäivän yhteydessä läpi niitä tapahtumia, jotka johtivat muutoksiin Suomen suhtautumisessa EU:n jäsenyyteen. Maaliskuussa tuli kuluneeksi 20 vuotta jäsenyysneuvottelujen päättymisestä ja presidentti Mauno Koivisto täytti viime marraskuussa 90 vuotta.\nKoivisto piti pitkään ETA-sopimusta Suomen kannalta ihanneratkaisuna. Se turvaisi Suomen taloudelliset edut ilman poliittisia rasitteita.\nETA-neuvottelut alkoivat myönteisesti, mutta törmäsivät sitten vaikeuksiin. Pian tuli selväksi, ettei ETA:n puitteissa joudutaan käytännössä sopeutumaan EY:n ylikansalliseen päätöksentekoon ilman aitoa vaikutusvaltaa. Lisäksi ensin Itävalta ja sitten vuonna 1990 myös Ruotsi haki EY-jäsenyyttä. Jacques Delorsin ajatus ETA:sta, joka lykkäisi laajentumista, ei toiminut.\nPresidentti Koivisto ja pääministeri Harri Holkeri yrittivät pitää EY-jäsenyyskeskustelua aisoissa, mutta se ei enää onnistunut.\nMaailma oli muuttumassa. Itä-Euroopan maiden vallanvaihdokset, Saksojen jällenyhdistyminen, Baltian maiden itsenäistyminen ja lopulta Neuvostoliiton lakkaaminen muuttivat Euroopan sekä kartalta katsottuna että poliittisesti.\nSuomen kanta alkoi muokkautua elokuussa 1991 Moskovan vallankaappauksen epäonnistuttua. Tietyt poliittiset puolueet olivat aktivoituneet jäsenyyden puolesta jo aikaisemmin. Ulkomaankauppaministeri Pertti Salolainen esitti elokuun lopussa, että Suomen pitäisi parantaa valmiuttaan tehdä päätös jäsenyydestä. Koivisto ärtyi yksittäisestä sooloilusta, mutta totesi välittömästi pääministeri Aholle, että Salolainen oli oikeassa, ja että hallituksen tuli aloittaa valmistelut välittömästi. Koivisto tuli asialla myös julkisuuteen syyskuun lopulla 1991.\nLoppu on historiaa. Maastrichtin huippukokouksessa joulukuussa 1991 oli jo esillä puheenjohtajamaan toimesta neuvottelujen aloittaminen Itävallan ja Ruotsin kanssa. Ehdotusta ei hyväksytty, mutta Suomelle viesti oli selvä. Nyt piti liikkua, jos Suomi haluaisi neuvotella Itävallan ja Ruotsin rinnalla.\nSuomi toimi nopeasti ja päättäväisesti. Maaliskuun 18. päivänä 1992 eduskunta hyväksyi EY-jäsenhakemuksen. Vielä samana päivänä presidentin ja pääministerin allekirjoittama jäsenhakemus toimitettiin Brysseliin. Jäsenyysneuvottelut alkoivat helmikuussa 1993 ja saatiin päätökseen runsaassa vuodessa.\nNeuvottelujen ollessa käynnissä Euroopan yhteisö muuttui Euroopan unioniksi – siksi unioniksi, jona me sen tunnemme ja johon Suomi yhdessä Ruotsin ja Itävallan kanssa liittyi vuoden 1995 alussa.\nEuroopan talous- ja rahaliiton käynnistymisestä on pian kulunut 16 vuotta. Vuoden 1999 alussa yksitoista EU:n jäsenmaata maata siirtyi yhteiseen rahaan ja rahapolitiikkaan – Suomi yhtenä niistä.\nRahapolitiikkaa lukuun ottamatta muu talouspolitiikka jäi pääosin jäsenmaiden omalle vastuulle. Julkisen talouden pelisäännöt määritettiin vakaus- ja kasvusopimuksen ja ns. no bail-out -säännön avulla. Myös pankkien valvonta säilyi kansallisella vastuulla.\nRahaliiton ensimmäiset kymmenen vuotta olivat monessa mielessä suotuisaa aikaa. Talous kasvoi, työttömyys laski ja inflaatio pysyi matalana ja vakaana. Korot olivat aikaisempiin vuosikymmeniin verrattuna matalia. Euroalueen vaihtotase oli ylijäämäinen.\nSuotuisa yleiskehitys kätki alleen myös epäsuotuisia trendejä. Huomiota kiinnitettiin ensisijaisesti koko euroalueen talouskehitykseen, jolloin yksittäisissä maissa kehittymässä olleet tasapainottomuudet jäivät ratkaisematta.\nJoissakin maissa, kuten Espanjassa ja Irlannissa, talouskehitys oli ajautunut kestämättömälle uralle kotitalouksien velkaantumisen, asuntohintojen nousun ja rakennusalan ylikuumenemisen seurauksena. Toisissa maissa, kuten Italiassa ja Portugalissa, talouskasvu oli jämähtänyt heiveröiseksi heikon tuottavuuskehityksen seurauksena. Kreikassa taas kasvua oli pidetty yllä julkista sektoria kasvattamalla. Rahoituksen helppo saatavuus antoi ongelmien kehittyä pitkään.\nVelkaantumiskehityksen välittäjinä toimivat euron ensimmäisten vuosien aikana pankit, jotka kanavoivat ylijäämämaiden yksityisen sektorin säästöjä sittemmin kriisiytyneiden maiden kotitalouksille ja yrityksille. Huokea raha johti huonoihin investointeihin, joiden toteutunut tuotto jäi odotettua alhaisemmaksi. Riskit olivat lopulta kuviteltua suuremmat.\nYhdysvalloista alkanut finanssikriisi rantautui Eurooppaan elokuussa 2007. Seuraavan vuoden syksyllä finanssikriisi kärjistyi täysimittaiseksi pankkikriisiksi. Lehman Brothersin konkurssi pysäytti luottovirrat, romahdutti maailmankaupan ja katkaisi investoinnit. Reaalitalous ajautui kriisiin.\nTuolloin pelkona oli se, että maailmantalous ajautuu samanlaiseen deflaation ja massatyöttömyyden kurimukseen, johon oli ajauduttu 1930-luvun alussa. Silloin taloudellista kaaosta oli seurannut poliittinen epävakaus, protektionismi, rajojen kiinni paneminen ja lopulta vihanpito.\nPelko 1930-luvun kokemusten toistumisesta oli yksi syy sille, miksi globaalinen pankkikriisi onnistuttiin vuoden 2008 lopulla nopeasti patoamaan. Kansainvälinen koordinointi toimi kerrankin tehokkaasti.\nKoordinoiduilla toimenpiteillä onnistuttiin turvaamaan pankkien maksuvalmius ja palauttamaan rahoitusmarkkinoiden toimintakyky. Toimenpiteisiin kuului myös useissa eri maissa samanaikaisesti toteutettu rahapolitiikan roima keventäminen.\nErityisen kovaan testiin kriisin aikana joutuivat Euroopan talous- ja rahaliiton rakenteet. Maastrichtin sopimuksen mukainen EMU oli osoittautunut liian hauraaksi. Haurautta olivat aiheuttaneet paitsi rahoitusmarkkinoiden taipumus ylilyönteihin myös sääntöjen puutteellinen noudattaminen ja puutteet itse säännöissä.\nVakaus- ja kasvusopimuksen henkeä ei ollut noudatettu. Usean euromaan julkinen velkasuhde ei hyvistä vuosista huolimatta painunut kohti 60 prosentin viitearvoa. Oli maita, joissa se ei laskenut ollenkaan.\nNäihin puutteisiin on nyt vastattu uudella lainsäädännöllä. Vakaus- ja kasvusopimusta on täsmennetty. Uutena elementtinä on luotu makrotaloudellisten epätasapainojen menettely, jonka puitteissa huomio kohdistuu koko kansantalouden tasapainoiseen kehitykseen.\nUutta sääntökehikkoa on arvosteltu siitä, että se tunkeutuu liian pitkälle kansallisen toimivallan piirissä oleviin asioihin. Yksittäinen jäsenmaa päättää kuitenkin edelleen itse, onko sen julkinen sektorin rooli suuri vai pieni. Tämän arvovalinnan tekee jäsenmaan vaaleilla valittu eduskunta ja sen luottamusta nauttiva hallitus. Yhteisten sääntöjen sisältämät rajoitteet koskevat rahoitusta: julkisen talouden rahoituspohjan on oltava kunnossa. Viime kädessä mikään valtio EU:ssa tai sen ulkopuolella ei voi livetä tästä periaatteesta. Keskipitkällä aikavälillä tulojen ja menojen on oltava sopusoinnussa.\nPuutteita on ollut myös pankkivalvonnassa. Rahaliitto edisti rahoitusmarkkinoiden integraatiota ja laajensi rajat ylittävää pankkitoimintaa. Samalla pankkien valvonta ja kriisinratkaisu pysyivät kansallisten viranomaisten toimivallassa. Kun finanssikriisi Euroopassa muuttui valtioiden velkakriisiksi, havaittiin, että kansallinen valvonta ja ylikansallinen pankkitoiminta muodostavat hauraan kokonaisuuden.\nYksi tärkeä ominaispiirre euroalueen velkakriisissä on ollut valtioiden ja pankkien välinen vahva side. Irlanti, Espanja ja Kypros ovat joutuneet turvautumaan tukiohjelmiin, kun pankkikriisi on ylittänyt tai uhannut ylittää julkisen talouden kantokyvyn. Kreikassa, Portugalissa ja Italiassa pankkeja on joutunut vaikeuksiin, kun kotivaltion luottokelpoisuus on joutunut kyseenalaiseksi. Pankkeihin ei uskota, jos niiden kotivaltioon ei uskota. Valtioon ei uskota, jos sen kykyyn kyetä ratkaisemaan pankkisektorinsa ongelmia ei uskota. Tämän kierteen katkaiseminen on osoittautunut erittäin vaikeaksi.\nViime vuodet ovat osoittaneet, että kun ongelman polttavuudesta vallitsee yhteinen tietoisuus, Euroopan tasolla pystytään tekemään isoja ratkaisuja. Kaksi vuotta sitten Euroopan unionissa tehtiin yksi tällainen iso päätös: tästä kriisistä on opittava. On tehtävä kaikki mahdollinen, ettei sellainen toistu.\nKun pankkijärjestelmä toimii yli kansallisten rajojen, myös valvonnan ja kriisinhallinnan täytyy olla samalla tasolla. Suurten pankkien kohdalla oikea taso on eurooppalainen yhdessä kansallisten valvojien kanssa.\nViime vuonna tässä asiassa otettiin kaksi tärkeää askelta.\nEnsinnäkin Eurooppaan tulee yhteinen pankkivalvonta.\nYhteinen valvontamekanismi rakentuu EKP:n ympärille. Yhteiseen suoraan valvontaan siirtyvät pankkiunioniin liittyvien maiden suurimmat pankkiryhmät. Niitä on yhteensä noin 130, ja niillä on taseessaan 85 % euroalueen pankkien saamisista. Näiden lisäksi myös pienempien pankkien valvonta voidaan tarvittaessa ottaa suoraan EKP:n alaisuuteen.\nYhteiseen valvontaan siirtyvistä pankeista ollaan parhaillaan tekemässä kattavaa ja kokonaisvaltaista arviota. Tällä huolehditaan siitä, että yhteiseen valvontaa tulee vain kunnossa olevia pankkeja.\nToinen pankkiunioniin sisältyvä tärkeä edistysaskel on yhteinen kriisinratkaisujärjestelmä. Pankkien kriisinratkaisua tarvitaan tehokasta kriisipankkien alasajoa ja uudelleenjärjestelyä varten. Kun jokin pankki ajautuu vaikeuksiin tai uhkaa kaatua, sen toimintaan on pystyttävä puuttumaan riittävän ajoissa. Vain siten on mahdollista varmistaa, että vastuu tappioista pystytään rajaamaan pankin osakkeenomistajiin ja velkojiin.\nNormaali konkurssimenettely on pankkien osalta liian hidas, mikä voi johtaa koko rahoitusjärjestelmän kriisiytymiseen. Hidas menettely tuhoaa myös järjesteltävän pankin arvoa. Aikaisemmissa pankkikriiseissä tästä on yleensä tullut suurimmat kustannukset veronmaksajille. Nyt viranomaisten valtuuksia vahvistetaan ja luodaan mekanismi, joka soveltuu myös monessa maassa toimivien pankkien uudelleenjärjestelyyn tai alasajoon.\nViime kädessä kriisinratkaisun uudistusten tavoitteena on murtaa epäterve tilanne, jossa pankkien voitot ovat yksityisiä mutta tappiot julkisia. Tämä markkinakurin tiukentuminen nojaa sijoittajanvastuuseen eli ns. bail-in -periaatteeseen. Jatkossa osakkeenomistajien lisäksi myös pankkien velkakirjojen haltijat voivat joutua aiempaa suurempaan vastuuseen pankin alasajon kustannuksista. Merkittävin vastuusta vapautettu erä ovat talletussuojan alaiset pankkitalletukset.\nPankkiunionia koskevat päätökset tehtiin nopeassa aikataulussa ja myös päätösten toimeenpano on edennyt nopeasti. Yhteinen valvontamekanismi ottaa vastuun valvonnasta tämän vuoden marraskuussa. Yhteinen kriisinratkaisumekanismi rakennetaan ensi vuoden aikana ja on toimintavalmis vuoden 2016 alussa.\nSuomen EU-politiikan suuri linja jäsenyyden ensimmäisen 15 vuoden aikana korosti vaikuttamista yhteisissä pöydissä. Ensimmäistä kertaa historiassaan Suomi oli mukana tekemässä päätöksiä, jotka vaikuttivat eurooppalaiseen ympäristöömme joko suoraan tai epäsuorasti.\nPitkään EU:ssa pysyvänä edustajana toimineelta Jan Storelta on tulossa kirja, jota odotetaan suurella mielenkiinnolla. Hän muisteli loppuraportissaan, miten The Economist -lehti määritteli Suomen toimintatapaa unionissa vuonna 1999: ”Huolimatta sijainnistaan Euroopan kaukaisimmalla laidalla suomalaiset ovat jäsenyytensä alusta vuodesta 1995 saakka hallinneet EU:n toimintatavat lähes uskomattomalla tavalla. Monet pitävät heitä malliesimerkkinä siitä, kuinka pienen jäsenmaan pitää toimia EU:n instituutioissa; ei saarnaten kuin ruotsalaiset, ei vaikeaksi heittäytymällä kuin tanskalaiset, ei liian kunnianhimoisesti kuin itävaltalaiset, vaan vaatimattomasti ja määrätietoisesti, pitämällä kiinni sekä periaatteista että suhteellisuudentajusta.”\nTalouskriisin myötä Suomen Eurooppa-politiikan tielle tuli ongelmia. Ylipäänsä kriisin myötä koko EU:ssa muodostui aikaisempaa enemmän jakolinjoja. Niitä muodostui euroa käyttävien ja euron ulkopuolelle jääneiden maiden välille. Ne piirtyivät myös euroalueen sisällä autettavien ja auttavien maiden välille.\nTalouskriisi johtaa aina vaikeisiin tilanteisiin. Kun kokonaistuotanto laskee, työttömyys kasvaa ja julkinen talous painuu alijäämäiseksi, hallitus joutuu tekemään vaikeita ja epäsuosittuja päätöksiä. Tällä kertaa näiden päätösten lisäksi jouduimme uudenlaisten päätösten eteen. Nämä päätökset koskivat euroalueen kriisipolitiikkaa ja siihen osallistumista.\nPitkään keskustelua hallitsi harha, jonka mukaan Suomen talouden perusongelmat johtuvat muista, kuten Kreikasta tai talous- ja rahaliitosta. Keskityttiin muiden arvosteluun ja opettamiseen.\nKuten aina käy, ylimielisyydestä tuli vahinkoa. Ongelmia ei nähty oikeassa valossa.\nElektroniikkasektorin raju supistuminen ja metsäteollisuuden sopeuttaminen iskivät Suomeen samaan aikaan kansainvälisen finanssikriisin kanssa. Kyseessä on kuitenkin kaksi erillistä muutosta. Finanssikriisin varjossa Suomeen on kehittynyt siitä riippumaton, mutta vakava ja pitkävaikutteinen rakenneongelma. Omaan kriisiin on haettava ratkaisut Suomessa, finanssikriisiin Euroopassa.\nJos tosiasiat muuttuvat, on se otettava huomioon. Johdonmukaista on luoda positiivinen ohjelma, määritellä asiat, laittaa ne tärkeysjärjestykseen ja pyrkiä edistämään niitä yhdessä muiden maiden kanssa. Helpompaa voi olla asettua poikkiteloin kaikelle muutokselle, mutta se ei luo ratkaisuja.\nKun yleislinja on rakentava, voi saada paremmin ymmärrystä silloin, kun on poikkeuksellisia omia asioita puolustettavana ja on jopa hankala. Silti pitää muistaa, että meillä on paljon yhteisiä etuja muiden kanssa, joita pitää edistää, eikä keskittyä torjumaan muiden aloitteita.\nSuomi on vapaaehtoisesti osa suurta yhteisöä, jonka kanssa jaamme samat arvot ja rakennamme yhteisiä instituutioita.\nPresidentti Koivisto sanoi 90-vuotispäiviensä yhteydessä mielenpainuvat sanat: "Olemme sukupolvi, joka ensin taisteli itsenäisyyden puolesta ja pyrki sitten integroitumaan. Olimme valmiita luopumaan osasta itsenäisyyttä, kun saimme lisää vaikutusvaltaa. Näin tapahtui. Pessimistit olivat väärässä. Malja rauhan ja työn puolesta."\n1 Näin alkaa Francois Cochet’n kirja La Grande Guerre. Fin d'un monde, debut d'un siècle (Ministère de la Défence, Paris 2014).


lomakodit – Roses, ES: Talot ja muut | HomeAway\nLöysimme majoitustyypistä loma-asunnot 4 807 vaihtoehtoa – anna haluamasi päivät\nLöydä sinulle sopivin paikka – Roses\nHae 4 807 loma-asunnon joukosta\nNOR. Asunto täydellisessä kunnossa Rosesin keskustassa\nT2 uusi uima-altaalla merinäköalalla ja XL terassilla oma pääsy merelle + pysäköinti\nPi Sunyer 4 1C - Huoneisto, jossa 3 makuuhuonetta Rosesissä\nTervetuloa! Kaunis tilava, ilmastoitu huoneisto, jossa on suuri terassi\nOta suunnaksi syrjäinen Roses\nKoe Roses ja sen ainutlaatuisuus yöpymällä loma-asunnossa. Trendikäs tunnelma on osa vesipuistosta tunnetun kaupungin viehätystä. Dali-museo ja Rosesin uimaranta ovat näkemisen arvioisia kohteita alueella, jossa riittää nähtävää. Monissa loma-asunnoissa on täysikokoinen keittiö, tilavat asuintilat sekä joskus jopa kylpyamme – täydellinen valinta rentouttavalle lomalle.\nTekemistä ja näkemistä – Roses\nEtsitkö näkemisen arvoisia kohteita alueella? Astu ulos mukavasta loma-asunnostasi ja koe, millainen lomakohde Roses on. Tässä on lista suosituimmista nähtävyyksistä, jotka kaikki sijaitsevat alle 50 kilometrin päässä keskustasta. Vieraile näissä:\nBanyuls-sur-Merin akvaario (24,4 km)\nLuonnonihmeet – Roses\nOletpa sitten aktiivinen matkailija tai keskityt mieluummin maisemien ihailuun, Roses on täydellinen kohde luonnonihmeiden arvostamiseen. Tässä on joitakin alueen merkittävimpiä luontokohteita, jotka kaikki sijaitsevat alle 50 kilometrin päässä keskustasta:\nRosesin uimaranta (0,9 km)\nCadaquesin ranta (8,9 km)\nCala Murtran poukama (4,7 km)\nJulkinen liikenne – Roses\nLähin lentokenttä on Gerona (GRO-Costa Brava) 52,8 km keskustasta.\nMissä voin yöpyä lähellä kohdetta Roses, ES?\nVuonna 2020 tarjoamme ison valikoiman majoitustiloja lähellä kohdetta Roses: 4 807 lomakotia, joihin kuuluvat esim. Talot (918 kpl) ja Asunnot/huoneistot (3 243 kpl). Löydä upea loma-asunto pitkälle tai lyhyelle lomalle perheesi tai ystäviesi kera. Paras majoitus läheltä kohdetta Roses löytyy HomeAwaysta.\nMitkä ovat kohteen Roses suosituimmat nähtävyydet ja maamerkit, joiden lähellä yöpyä?\nHomeAway tarjoaa laajan valikoiman loma-asuntoja, jotka sijaitsevat lähellä kohteen Roses upeita nähtävyyksiä. HomeAwayn asiakkaiden keskuudessa suosituimmat nähtävyydet, joiden lähellä yöpyä, ovat:\nRosesin uimaranta: 6 489 loma-asuntoa\nRosesin linnoitus: 6 193 loma-asuntoa\nAqua Brava: 6 058 loma-asuntoa\nCastillo de la Trinidad: 6 688 loma-asuntoa\nColl de Roses -viiniperhemuseo: 6 124 loma-asuntoa\nHomeAwayn avulla voit löytää itsellesi majapaikan myös monien muiden kohteen Roses nähtävyyksien lähettyviltä. Voit tarkastella haluamasi nähtävyyden lähellä sijaitsevia loma-asuntoja hakukenttämme avulla.\nTalot: voinko varata tämän loma-asuntotyypin kohteesta Roses?\nTietysti. Kohteessa Roses tarjolla olevat Talot: 918 kpl HomeAwayn sivustolla. Muihin suosittuihin loma-asuntotyyppeihimme kohteessa Roses kuuluvat:\nAsunnot/huoneistot: 3 243 lomakotia\nVoinko löytää loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas, kohteesta Roses?\nKyllä, voit valita haluamasi loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas. Valikoimistamme löytyy 2 255 loma-asuntoa, joihin kuuluu uima-allas ja jotka sijaitsevat kohteessa Roses. Pääset tarkastelemaan valikoimissamme olevia loma-asuntoja hakukentän avulla.\nTutustu kohteen Roses lähellä sijaitseviin alueisiin\nColl de Roses -viiniperhemuseo\nCala Murtran poukama


Huoltoasentaja Pirkkalaan, Temp-Team Finland Oy\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1281245\nHaemme lämmityksen, jäähdytyksen ja ilmanvaihdon asiantuntijana toimivalle asiakasyrityksellemme\nEtsimämme henkilö omaa vahvan kiinnostuksen kiinteistöjen teknistä huoltoa kohtaan ja on valmis tarttumaan eteen tuleviin haasteisiin ja kehittämään omaa osaamistaan jatkuvasti. Olet valmis työskentelemään niin itsenäisesti kuin osana tiimiä.\nTyökohteet ovat sekä talotekniikan että teollisuuden kohteita ja tehtävät keskittyvät kunnossapitoprojekteihin lämmitys- jäähdytys, LTO- ja ilmanvaihtojärjestelmien parissa. Työkohteet\nsijaitsevat pääosin Pirkanmaalla, mutta matkustusvalmius on tärkeä osa työtä. Toivomme siis, että omaat B-ajokortin ja olet valmis matkustamaan, tarvittaessa myös yön yli työkohteisiin ympäri Suomen.\nEduksesi katsotaan aiempi kokemus vastaavista tehtävistä sekä esimerkiksi talotekniikan- tai kiinteistöpalvelualan ammattitutkinto. Tärkeintä on kuitenkin aito kiinnostus, utelias asenne ja kiinnostus uuden oppimiseen.\nTyösuhde on vakituinen ja kuukausipalkkainen. Työtä tehdään pääosin päiväaikaan, mutta kauempana sijaitsevien kohteiden yhteydessä myös päivät voivat venyä pidemmiksi. Asiakasyrityksemme tarjoaa sinulle aidosti välittävän työyhteisön ja mahdollisuuden koordinoida omaa työtäsi laajalti. Asiakkaamme yrityksessä yrityskulttuuri ja yhteishenki ovat merkittävässä roolissa ja henkilöstöstä pidetään huolta hyvin kattavasti.\nLähetä hakemuksesi mahdollisimman pian osoitteessa www.temp-team.fi – Löydä töitä – Huoltoasentaja Pirkkalaan, sillä paikka täytetään heti oikean henkilön löydyttyä. Lisätietoja tehtävästä antaa konsulttimme Henri Kiiskilä, henri.kiiskilä@temp-team.fi tai 0207414852. Tietosuoja-asetuksen puitteissa vain järjestelmän kautta saapuneet hakemukset huomioidaan rekrytoinnissa.


Gazan mansikat eivät pääse markkinoille | Kepa\nGazan mansikat eivät pääse markkinoille\nMansikat uhkaavat mädätä viljelijöiden käsiin Gazassa. Moni on myös luopunut viljelystä Israelin rajasulun vuoksi.\nIPS -- Gazassa asuva palestiinalainen Ahmed Felfel poimii mansikoita 300 metrin päässä israelilaisesta panssarivaunusta. Sotakone kuitenkin huolestuttaa Felfeliä vähemmän kuin se, ettei Israel anna hänen myydä mansikoitaan.\nLuonto on tehnyt Gazasta ihanteellisen paikan mansikanviljelylle: maa on vahvaa, aurinkoa paljon ja sateita sopivasti. Marjat kelpaisivat Euroopan parhaille ravintoloille.\nMansikoita uhkaa kuitenkin sama kohtalo kuin ystävänpäivämarkkinoille tarkoitettuja kukkia: ne eivät pääse ulos Gazasta, koska Israel on sulkenut rajat.\nSululla yritetään näännyttää Gazaa hallitseva islamilainen Hamas-järjestö, jota Israel syyttää raketti-iskuista alueelleen.\n"Tunnen olevani kuollut, vaikka elän", Felfel sanoo. Hän arvioi menettävänsä saarron vuoksi 25 000 euron tulot.\nHänen viljelmänsä ovat myös kärsineet suuria aineellisia vahinkoja. "Israelilaiset panssarit ja maansiirtokoneet tuhosivat keinokastelujärjestelmäni, kasvihuoneeni ja työkaluni", mies valittaa.\nFelfel asuu Beit Lahiyassa lähellä Israelin rajaa ja Siderotin kaupunkia. Kaupunkiin on osunut Gazasta ammuttuja raketteja, ja Israel on vastavetona tulittanut Gazaa ohjuksilla.\nLisäksi Israel panee tasaiseksi kaikki paikat, joihin voisi kätkeä raketin laukaisualustan. Tuhoja ei korvata omistajalle, vaikka mitään ei löytyisi.\nIsrael sulki rajan tuottajilta\nNormaalina vuonna Gazan 6 000 mansikanviljelijää saavat noin 2 000 tonnin sadon, joka myydään yli kuudella miljoonalla eurolla.\nValtaosan kaupoista hoitaa Israelin hallituksen puoliksi omistama maatalouspörssi Agrexco, jota gazalaisten kukka- ja hedelmätarhureiden on käytettävä.\nIsrael päästi marraskuussa läpi kaksi kukka- ja kuusi mansikkarekkaa, minkä jälkeen raja sulkeutui uudelleen.\n"Palestiinalaistuottajat ovat päättäneet lopettaa kuljetukset", Agrexcon varapuheenjohtaja Malachy J. Malinovich on sanonut. Se voi olla osin totta, koska moni on luopunut viljelystä pelätessään tuotteiden mätänevän käsiin.\nGazan maatalousosuuskunnan johtaja Ahmed al-Shafi taas kertoo, että 12 tonnin mansikkalasti pilaantui joulukuussa seisoessaan raja-asemalla.\nGazassa on lentokenttä ja satama, mutta Israel estää niiden käytön. Egypti on puolestaan sulkenut Rafahin raja-asemaan Yhdysvaltain painostuksesta.\n"Saimme aiemmin mansikkakilosta 2,8 euroa, mutta nyt hinta on romahtanut 30 senttiin", al-Shafi sanoo.\nVielä pari vuotta sitten Gazasta lähti sesongin aikaan yli 40 tonnia mansikkaa päivässä. Koko tänä vuonna on viety sata tonnia, hän jatkaa.\nViljelijät pelkäävät myös pitemmän ajan vaikutuksia, kuten sitä, että eurooppalaiset tottuvat ostamaan mansikat muualta. Lisäksi moni parhaista viljelijöistä tekee lähtöä Egyptiin.\n"Me palestiinalaiset ja israelilaiset olemme naapureita ja maanviljelijöitä. Meidän pitäisi löytää tapa elää rinnakkain", al-Shafi pohtii.\nTilanne on paradoksi myös Israelin ortodoksijuutalaisille, jotka viettävät seitsemän vuoden välein toistuvaa shimitaa eli sapattivuotta. Silloin maanviljely on heiltä periaatteessa kielletty, joten ruoka pitäisi hankkia muualta.


lääkkeetön hoitomuoto -blogit - Sivu 1 - Blogivirta.fi\nHae uutisista sanalle lääkkeetön hoitomuoto\nVedenalaista\t- 10.09.2008 16:31\nHang the VJ, hang the VJ, hang the VJ...\n(VJ=virastonjohtaja) Mikä on paras hoitomuoto, kun diagnoosi on krooninen vitutus ja elämään kyllästyminen? Triggerinä toimivat: työpaikka, yli-innokas pomo, psykopaattisia piirteitä omaava työkaveri, koko ihmiskunta... Pomo kävi tänään juttelemassa. Puhui urakehityksestä ja ammatillisesta kasvusta. Ehdotti kurssia. Sanoin olevani aika "kuormittunut". Eikö mentaalisaikulta palaavan ihmisen anneta toipua omassa tahdissaan? En ole tullut virastoon kehittymään, vaan olemaan...\nAknen hoito\t- 07.03.2008 17:15\nAknen antibioottihoidossa riskejä Olen jo aiemmin kritisoinut antibioottien käyttöä aknen hoidossa. Aikana jona antibioottien turhaa käyttöä pyritään välttämään, niitä määrätään silti täysin surutta aknen hoitoon. Mikä on mielestäni käsittämätöntä. Lähes aina aknen ensimmäinen sisäinen hoitomuoto on antibiootti. Ja lähes yhtä usein antibiootti ei paranna aknea. Tilanne voi hetkellisesti parantua kuurin ajaksi, mutta sen loputtua akne palaa ja yleensä vielä...\nPaholaisen-Asianajaja\t- 03.02.2018 00:43\nProfessori Juhani Knuuti pääsi jälleen sanomalehtien sivuille puhumaan uskomushoidoista. Aamulehdessä hän kommentoi akupunktiota ja vyöhyketerapiaa. Ne pysyvät sukupolvesta toiseen suosittuina uskomushoitona. Tutkimukset suhteen molempia on altistettu hoitotehon mittaamiselle. Molemmat näyttävät asettuvan lumevaikutuksen tasolle. Joista tosin akupunktiolla on näyttöä kroonisten kipujen helpottamisesta . Yhteistä molemmille on se, että potilaan omat uskomukset näistä...\nSairaan rakas elämä\t- 18.09.2017 17:12\nLisää toivoa leukemiapotilaille\nSain viime vuonna kantasolusiirteen joltakin tuntemattomalta hyväntekijältä. Olen kiitollinen ensinnäkin siitä, että luovuttaja ylipäänsä löytyi. Toinen syy kiittää on se, että saamani kantasolut ovat mitä ilmeisimmin henkilöltä, jonka kudokset ovat hyvin yhteensopivat omieni kanssa. Päättelen tämän siitä, että minulla on toistaiseksi ollut hyvin vähän käänteishyljintäoireita. Jotakin kitkaa kuitenkin lienee koska immuunijärjestelmäni ilmeisesti käy kierroksilla...\nStoori\t- 31.07.2017 08:14\nOttaako lääkärisi migreenikivut tosissaan? Syötkö turhaan lääkkeitä? Millainen on kivuton elämä? Joudutko olemaan paljon sairaslomalla? Kysymyksiä joihin on yksi helpotus; Blue Bear-Migreeniklinikka. Tulevissa blogeissa kerron asiakkaiden kokemuksia migreenin nykypäiväisestä hoidosta, kivuista ja heidän selviytymistarinoitaan. Migreeni on päänsärkykohtauksia aiheuttava sairaus, jota sairastaa noin 700 000 suomalaista. Migreenikohtaus johtuu yleensä ulkoisten tekijöiden...\nSielulinnun kolo\t- 15.08.2011 17:06\nPoden tyhjän blogisivun kammoa, sillä viimeisen kuukauden aikana on tapahtunut paljon, melkein liikaa. Maailma on kääntynyt ympäri, ja olen ollut liikkeessä niin paljon, ettei mieli tahdo pysyä mukana. Pitäisi matkustaa vain kamelin päivävauhtia, ei suhata peukalo pystyssä ympäri Suomen. Masennuksesta toipuminen on kummallinen tie. Talvella kävin syvemmällä kuin vielä koskaan, muutamasta kuukaudesta en muista juuri mitään. Nukuin ja ajattelin kuolemaa, nousin sängystä...


Takapakkia grillaamiselle - makkara ehkä diabetesriski! - Uutisia ravinnosta - Ravinto - Hyvinvointiklinikat - Tohtori.fi\nEtusivu » Hyvinvointiklinikat » Ravinto » Uutisia ravinnosta » Takapakkia grillaamiselle - makkara ehkä diabetesriski!\tRavintoklinikka\nUutisia ravinnosta Takapakkia grillaamiselle - makkara ehkä diabetesriski!\nYhteys johtunee prosessoitujen lihojen suuresta nitraatti- ja suolapitoisuudesta, mutta luultavasti myös muu ruokavalio ja elintavat vaikuttavat siihen. Teolliset lihatuotteet saattavat altistaa lisäksi sydän- ja verisuonitaudeille, aivohalvauksille ja monille syöville, aiemmista tutkimuksista tiedetään. Tutkimus julkaistiin Diabetes Care -lehdessä. Siihen osallistui 4 300 tervettä hollantilaista, joista 460 sairastui aikuistyypin diabetekseen keskimäärin kaksitoistavuotisen seurannan aikana. Uutispalvelu Duodecim


PITÄJÄNMÄEN VIESTI HELSINGIN KAUPUNGILLE: ASUKASTALO OLISI NYT TOTEUTETTAVA KUN ASEMAPUISTOA LAITETAAN KUNTOON – Pitäjänmäki-seura\nPosted on 15.1.2021 15.1.2021 Author JFKommentit pois päältä artikkelissa PITÄJÄNMÄEN VIESTI HELSINGIN KAUPUNGILLE: ASUKASTALO OLISI NYT TOTEUTETTAVA KUN ASEMAPUISTOA LAITETAAN KUNTOON\nKaksoisvahtitupa Pitäjänmäen historiallisessa asemapuistossa\nUutta Länsi-Helsinkiä tilaisuus kahden viikon kuluttua (27 tammikuuta 2021) kertoo kaupungin sunnitelmista myös Pitäjänmäen alueella. Keskustelun pohjaksi halusin muistuttaa kaupunkiympäristölautakunnan lähes yksimielisestä pyynnöstä kaupunginhallitukselle järjestää asukastalo tänne Pitäjänmäkeen.\nKun puiston suojeltujen rakennusten omistama sijoitusrahasto tulee ne joka tapauksessa myymään on Pitäjänmäki-seura esittänyt asemarakennuksen läheisellä mäellä olevaa kaksoisvahtitupaa piharakennuksineen käytettäväksi tähän tarkoitukseen. Rakennuksen omistama rahasto voisi silloin luovuttaa sen kaupungille asemapuiston luovutussopimuksen osana. Asemakaava on tehty siten että kiinteistön käyttäminen asukastalona olisi täysin mahdollista.\nPitäjänmäki on paitsi perinteikäs myös nopeasti muuttuva ja uudistuva kaupunginosa. Erityisen merkittävää on ollut asukasrakenteen muutos. Maahanmuuttajataustaisen väestön osuus on kaupungin korkeimpia. Sosiaaliset ongelmat ovat alueella kasvaneet ja myös nuorten häiriökäyttäytymistä esiintyy entistä enemmän.\nSamalla löytyy Pitäjänmäestä paljon myönteistä aktiivisuutta, halua toimia syrjäytymistä vastaan, ja uusien pitäjänmäkeläisten kotouttamiseksi osaksi yhteisöämme. Myös harrastus- ja kulttuuritoiminta on erittäin vilkasta.\nJo pitkään on kaupunginosaan toivottu asukastaloa joka voisi näitäkin tavoitteita palvella.\nKun Pitäjänmäen historiallisen ja suojellun asemapuiston kaavaehdotusta keväällä käsiteltiin pyysi lähes yksimielinen kaupunkiympäristölautakunta kaupunginhallitusta ryhtymään toimeen asukastalon saamiseksi Pitäjänmäelle. Kun vanha asemarakennus on jo aikaisemmin siirtynyt yksityiseen omistukseen käytiin keskustelua puistossa olevasta kaksoisvahtitupa-nimisestä pienemmästä talokokonaisuudesta.\nAsemakaavaehdotus on hiljattain ollut uudella lausuntokierroksella. Pitäjänmäki-seura on sen yhteydessä toistanut pyyntönsä että tänne voitaisi luoda paikallisille toimijoille tila joka samalla toimisi monikulttuurisena paikalliskeskuksena. Ulkorakennuksineen on kaksoisvahtitupa erittäin sopiva myös kesäajan ulkotoiminnalle ja näyttelyille. Puiston suojeltujen rakennusten nykyinen omistaja joka on asemakaavaa pyytänyt on ilmaissut valmiutensa siirtää tila kaupungin omistukseen asemapuiston luovutussopimuksen yhteydessä.\nTämän tilaisuuden otsikkokuvassa näytetään miltä asemapuiston vieressä oleva uusi keskusaukio voisi näyttää. Jos kaksoisvahtitupa myytäisi yksityiselle omistajalle merkitsisi se asemapuiston ja tämän uuden aukion välisen yhteyden katkeamista ja käytännössä suojellun asemapuiston pirstomista. Reimarlan keskustassa ei muita todellisia puistoalueita ole.\nToivommekin että kaupunkisuunnittelulautakunnan pyyntö kaupunginhallitukselle asukastalon hankkimisesta Pitäjänmäkeen tässä yhteydessä toteutettaisi.\nTagged Asemakaava, asemanseutu, asemapuisto, asukastalo, Asukastilat, kaupunginosayhdistys, Kotouttaminen, lautakunta, luonto, maahanmuuttajat, Pitäjänmäen asema, Pitäjänmäki, Pitäjänmäki ennen, Pitäjänmäki-seura, puisto, rautatieasema, rautatiesopimus\nPITÄJÄNMÄKI- JA KONALA-SEURAT EHDOTTAVAT KOLMEA TRAMPOLIINIPUISTOA JA YHTEISTÄ MINIGOLF-KENTTÄÄ OMASTADI OSALLISTUVAN BUDJETOINNIN PROJEKTISSA


Hemmottele ihoa ikonisella, ylellisellä ja öljypohjaisella NUXE Huile Prodigieuse Golden Shimmer Multi Usage Dry Oil -hoidolla, joka ravitsee, korjaa ja pehmentää ihoa hohtavilla mineraalihiukkasilla sekä kirkastaa ihon ja hiukset satiinimaisella verhollaan.\nE-vitamiinin ja seitsemän arvokkaan kasviöljyn – tsubaki, kamelia, hasselpähkinä, rohtopurasruoho, mäkikuisma, makea manteli ja makadamia – ainutlaatuisesta yhdistelmästä valmistettu spray tarjoaa erinomaisen kosteutuksen sekä tekee ihosta ihanan pehmeän ja hiuksista erittäin kiiltävät. Syväravitsevaa tsubakiöljylisä luo suojan vapaita radikaaleilta ja päivittäisiltä saasteilta, jotka voivat johtaa solujen heikentymiseen ja ikääntymisen merkkeihin.\nTuote tuntuu rasvattoman kevyeltä ja tuoksuu huumaavan makealta. Latvatuoksuna on appelsiininkukka, sydäntuoksuna ruusu ja lilja sekä juurituoksuna vaniljapohjaiset sävyt. Lisää tuotetta tippa meikkivoiteeseesi taataksesi tasaisen levityksen tai käytä syvähoitavana hiusnaamiona parantaaksesi hiusten kiiltoa. Ihoon hierottuna se tasoittaa jopa raskausarpia. Tämän ylellinen kauneudenhoidon kulttituote on monikäyttöinen.\nSisältää 95,5-prosenttisesti luonnollisia ainesosia. Ei sisällä säilöntäaineita, silikonia tai mineraaliöljyjä.\nPikaosto SVR Laboratoires Sun Secure Mist SPF50+ 200ml\nPikaosto Illamasqua Gel Sculpt Mini (4g)\nPikaosto NUXE Huile Prodigieuse Oil and Lip Stick Duo


#suuntanaomavaraisuus : marjat ja suunnitelmien eteneminen – Pienenpieni farmi\n#suuntanaomavaraisuus : marjat ja suunnitelmien eteneminen\nOn 2 kesäkuun, 2019 4 kesäkuun, 2019 Tekijä pienenpienifarmiKategoria(t): Ekologinen elämäntapa, puutarha\nTämä kirjoitus on jälleen tuttuun tapaan osa #suuntanaomavaraisuus yheispostaussarjaa. Jos olet jo käsitteen sisäistänyt hyppää toki tämän ensimmäisen kappaleen esittelyn yli. Joukko Facebookissa kokoontuvia omavaraisuuden tavoittelijoita kirjoittaa jokaisen kuukauden ensimmäisen maanantaina oman näköisensä postauksen yhteisesti sovitusta aiheesta. Osallistujien joukko on onneksemme kasvanut matkan varrella ja nyt osallistujia on jo yli 20 blogia. Meitä on riemunkirjava joukko eri lähtökohdista ponnistavia ja erilailla omavaraisuuden näkeviä ihmisiä, ja yhdessä tarjoamme lukijoille monta tapaa olla matkalla kohti omavaraisempaa elämää.\nKesäkuu on loistavaa aikaa istuttaa uutta, taimitarhat pursuavat valikoimaa ja puutarhurilla on vielä aikaa, energiaa ja joskus jopa budjettia hankkia uusia taimia. Näistä syistä kesäkuun aiheeksi valikoitui puutarhan marjat.\nPienen pienellä farmilla on aika haastavaa kasvattaa marjapensaita kuten hiekkamäellä usein on. On meillä kuitenkin joitain perusmarjapensaita, ja suureksi ilokseni jokainen niistä on näyttänyt elonmerkkejä tänä keväänä. Tällä hetkellä ne kukkivat joka ikinen.\nMarjapensaiden kohdalla olemme pitäneet kierrätysajatuksen kunniassa. Ensimmäiset marjapensaamme siirsin entisen talomme pihasta Pienen pienelle Farmille, joka tuolloin oli vain taimikkoa. Pihan aihio oli raivattu ja kaivurilla kaivettu läntti, jossa ei ollut enää metsän pohjaa. Kaksi pientä ja surkeaa karviaispuskaa selvisivät ihmeen kaupalla kaksi vuotta väliaikaisessa paikassaan niin luokattoman surkeasti istutettuna, että ihan hävettää. Nyt ne on siirretty oikeille paikoilleen ja saaneet kunnolla multaa ympärilleen. Sitkeät pikku puskat ❤\nViinimarjapensaita olemme saaneet ystäviltämme, jotka ovat halunneet omistaan eroon. Puskat on kaivettu ylös, laitettu raksaämpäriin ja tuotu meille uuten kotiin. Hienosti siirretytkin pensaat ovat alkaneet kasvamaan, ja olen niitä hiljaa ja varovaisesti nuorennusleikannutkin.\nKolmantena ja ihan loistavana keinona saada edullisesti marjapansaita on taimitarhojen alennusmyynnit. Isännällä on hyvät kontaktit Hankkijalle, jonka myyjät ystävällisesti kertovat koska joka syksyinen taimiston tyhjennys alkaa. Lajiketta ei usein pääse valkkaamaan, mutta minulle se ei ole ollut kynnyskysymys. Lopputyhjennyksestä meille on eksynyt omenapuita, herukoita, karviainen, raparperi, luumupuu, kirsikka ja melkoinen määrä koristekasveja, etenkin havuja. Eläköön Hankkijan puutarhatytöt ja ei tämäkään ei ole mainos!\nOlen ollut huomaavinani, että marjapensaiden ajatellaan olevan jotenkin mummolaan kuuluvia. Aika harva minun ikäiseni istuttaa niitä puhumattakaan, että keittelisi mitään mehuja tai hilloja syksyisin. Tätä minä jaksan joka kerta hämmästellä, isoja ihania puutarhoja, joissa on suhteellisesti vähän hyötykasveja. Minä ainakin haluan tarjota lapsilleni makuelämyksiä puutarhassa. Parhaat marjat ovat niitä, joita lapsi itse poimii pensaasta ja syö sellaisenaan. Se on yksi minun lapsuuteni parhaista muistoista ja haluan sen siirtyvän omille lapsillekin.\nKevät on jo niin pitkällä Kymenlaaksossa, että mansikan kukinta on alkanut.\nViinimarjojen ja herukoiden lisäksi Pienen pienellä Farmilla kasvaa mansikoita ja vadelmia. Viime kesänä mansikoita tuli todella huonosti ja ne olivat puisevia. Syy oli mahdoton kuivuus. Tänä vuonna olemme kaataneet mansikkamaan vierestä isohkon koivun pois, jotta se ei ole rohmuamassa vettä ja ravinteita. Sen lisäksi toivon hiukan sateisempaa kesää. Liian sateinen keli puolestaan homehduttaa mansikat, etenkin jos ne ovat tiheästi istutettu tai rikkojen keskellä. Me olemme käyttäneet mansikkakangasta tätä ongelmaa ratkomaan, silti aina silloin tällöin osa marjoista homehtuu. Mansikkalajikkeista minusta Polka on ykkönen ja sitä meillä on suurin osa.\nVadelmien kanssa taitaa tänä kesänä olla turha toivoa kummoista satoa. Hanki on tehnyt melkoista tuhoa ja suurin osa viime vuotisista versoista on katkennut. Vadelma tekee nimenomaan marjoja edellisen vuoden versoihin. Onneksi se on monivuotinen kasvi, jossei tänä vuonna onnista niin ehkä sitten seuraavana. Vadelmalajikkeita meillä on Maurin makeaa, keltavadelmaa, Muskokaa ja Glen Amplea. Sitä mikä on paras tai huonoin en osaa sanoa, sillä kaikki nämä ovat vasta kaksi vuotta meillä olleet.\nTulevaisuudessa haluan Farmille vielä pensasmustikoita. Niitä ei vain voi istuttaa ennen kellarin valmistumista, sillä ne tulisivat juuri siihen ainoaan kohtaan, josta kaivuri mahtuu kulkemaan kellarin luokse. Tänä kesänä on ajatuksena tehdä sopiva paikka karhunvatukoille. Ne ovat minun lapsuuteni suuri herkku. Nyt aikuisena oli aika järkytys huomata miten piikkisiä ne ovat. En muista koskaan lapsena moisen asian haitanneen. Aika on kaiketi kullannut muistot. Tyrnit ovat myös haaveilulistalla, mutta niiden aika on sitten joskus myöhemmin.\nTähän postaukseen kuuluisi oikeastaan myös kertoilla miten helmikuussa tehdyt suunnitelmat omavaraisuuden etenemisestä edistyvät, mutta pituutta tuli jo marjoista niin mahdottomasti, että jätän sen seuraavaan kertaan.\nKäythän ihana lukijani tutustumassa muiden bloggareiden ajatuksiin samasta aiheesta. Kenties löydät niistä uusia puutarhaideoita ja unelmia! Linkit löydät tästä alta.\nKurssilta pääomaa uuden oppimiseen ja ideointiin\nKesä alkoi jo, mutta keväthommat ovat edelleen kesken.\n21 kommenttia artikkeliin ”#suuntanaomavaraisuus : marjat ja suunnitelmien eteneminen”\nPäivitysilmoitus: Satoa kohti – Sorakukka\nPäivitysilmoitus: Tuulensuojaa, marjapensaita ja perunapenkki - Iso-orvokkiniitty\nPäivitysilmoitus: Kesä tulee ja pihahommat etenee\nPensasmustikka on alkanut itseänikin kiinnostaa! Tosin… tavallista luonnon mustikkaa kasvaa yleensä niin hirmuiset määrät torpan lähipiirissä, että niissäkin riittää. Mutta eihän ne samaa kasvia olekaan, eivätkä ihan saman makuisia, joten ehkä… 🙂\nMinulla marjapensaat ovat olleet vähän joutokäynnillä viime vuodet, kun en itse ole keittänyt mehuja eikä äitini enää myöskään sitä puuhaa jaksa. Saapa nähdä, josko tänä syksynä otan sen perinnön hoidettavakseni vai hoitaako rastaat tänäkin syksynä pensaiden puhdistuksen!\n3 kesäkuun, 2019 klo 7:55 am\t Vastaus\nMeillä on niin kummallinen tilanne, ettei Farmilla ole näinä kolmena vuotena näkynyt rastaita, harakoita eikä variksia. Korppeja lentelee ylitse sitten niidenkin edestä ja huuhkaja kuuluu jossain lähellä öisin. Hirvittää kun joku kana jää vahingossa ulos yöksi, että lähteekö se parempiin suihin yön aikana.\nMeillä mummi on erikoistunut mehujen keittelyyn ja minulle asettuu oikeastaan paremmin hillojen tekeminen. Mehuja kuluu talven aikana ihan valtavasti ja nyt oli ensimmäinen vuosi kun marjatkin loppuivat jo todella aikaisin. Maliskuun lopussa pakkasesta löytyi enää puolukoita. Kaikki muut oli syöty jo pois. Tulevalle talvelle pitää siis satsata vielä enemmän, vaikka se tarkoittaa kolmannen pakasteen ostamista.\n4 kesäkuun, 2019 klo 8:21 pm\t Vastaus\nVoi miten purskahdin nauruun, kun luin tämän kohdan: ”puutarhurilla on vielä aikaa, energiaa ja joskus jopa budjettia hankkia uusia taimia.” SIIS niin naulan kantaan kuin olla voi 😀 Ja muutenkin tästä sun postauksesta tuli valtavan hyvä mieli, oikea hyvän mielen postaus!\nMe ollaan justiinsa istutettu ensimmäiset karhunvadelmat tänne meille ja tulipa mieleen, että lajikkeita ihmetellessäni luin vanhasta lajikkeesta joka ei ole piikikäs. Lapsuuutesi karhunvatukat oli varmaan sitä lajiketta! Meille istutettiin maatiailajiketta Sonja, joka on myös likimain piikitön.\nMeilläkin on Glen Amplea ja pidän sitä parhaana puutarhavadelmana, joten odotapas vaan, kun vadelmat pääsevät tekemään kunnon satoa. Meilläkään vatut eivät ole olleet täällä kuin 2 vuotta, mutta meillä ei ole ollut lumiturmia tai muita haittoja, joten ovat reteänä rivinä jo sadokkaassa vauhdissa.\nPs. Ja tämä oli niin hieno ja kuvaava lausahdus, että se pitäisi laittaa virtuaaliraameihin 😉 ”yhdessä tarjoamme lukijoille monta tapaa olla matkalla kohti omavaraisempaa elämää.”\n3 kesäkuun, 2019 klo 9:39 am\t Vastaus\nMinä olen ihan pöhkönä tähän yhteispostaus sarjaan juuri sen monipuolisuuden vuoksi. Jokaisella on oma näkövinkkelinsä omavaraisuuteen ja huomaan ammentavani ideoita siltä sun täältä omaan elämääni. Samalla sitä kasvaa suvaitsevaisuus ja ymmärrys, että sama termi tarkoittaa eri asiaa eri tyypeille ja se on kaikkien rikkaus.\n4 kesäkuun, 2019 klo 8:15 pm\t Vastaus\nSamaa minä ja lapset ihmetellään usein, että miksi monilla on ”hehtaaritolkulla” nurmikkoa pihassa ja harmitellaan suurta työmäärää. Marjapensaa, hedelmäpuut ja kasvimaa eivät vaadi joka viikko 2-3 kertaa leikkaamista (vaikka itse nurmikon leikkaamista rakastankin). Lisäksi kaupan päälle tulevat monet herkut.\n3 kesäkuun, 2019 klo 12:52 pm\t Vastaus\nSe on monelle sellaisen siistin ja huolehditun pihan merkki kun on neliötolkulla sitä rikatonta vihreää mattoa. Minusta se näyttää todella ikävältä pihan monimuotoisuuden ja lajikirjon kannalta. Hyötypensaat ja puut mokomat kasvavat niin epäsiistinnäköisiksi.\n4 kesäkuun, 2019 klo 8:12 pm\t Vastaus\nHih, mullakin mustikkamaan laajennus odottaa sitä että kaivinkone pääsee kaivelemaan pihaa 🙂\n3 kesäkuun, 2019 klo 1:28 pm\t Vastaus\nOn se vaan tosi tylsää kun joutuu innostuksen puuskassaan odottelemaan, että joku toinen saa oman työvaiheensa tehtyä. Omenapuutkin joutuvat nyt meillä holdiin saman syyn vuoksi.\n4 kesäkuun, 2019 klo 8:09 pm\t Vastaus\nMeilläkin lapsi syö suoraan pensaista marjat. Varmasti jää tästä hyvät muistot lapsille. 🙂\n3 kesäkuun, 2019 klo 8:48 pm\t Vastaus\nOn siinä vaan jotain erityitä, että jälkikasvu voi pitää itsestään selvyytenä suoraan puskasta syömistä.\n4 kesäkuun, 2019 klo 8:08 pm\t Vastaus\nAllekirjoitan täysin kommenttisi siitä, miten ihanaa on kun lapset saavat syödä marjoja suoraan pensaista. Niissä hetkissä on jotain aivan erityistä.\nOlemme teidän laillanne siirtäneet herukoita pihaamme ja kaksi uutta tuli ostettua syksyllä. Haluan vielä yhden herukan ja se taitaa mennä ostohommiksi syysalesta. Halusin siis perinteisten pensaiden rinnalle valkoisen, vihreän ja yhä puuttuvan vaaleanpunaisen herukan. Ja kaikki vain sen vuoksi, että olisi hauska syödä eri värisiä herukoita 😀\n4 kesäkuun, 2019 klo 1:37 pm\t Vastaus\nKyllä se herukoiden värisuora kiinnostaa minuakin. Meillä on Isännän kanssa lapsuudesta johtuvia kulttuurieroja herukoiden suhteen. Minusta punaiset ovat täysin joutavia turhakkeita ja Isäntä on opetettu syömään vain punaisia ja valkoisia herukoita. Hän ei alkuunkaan ymmärrä miksi joku tahtoisi mustia pihalleen. Hassua miten pienistä asioista tulee joskus todella suuria. Ollaan melkein riita saatu aikaan kun herukoita valikoidaan. Vihreä ja vaalean punainen meiltä vielä puuttuu ja kukkapenkin taustalle ajattelin hommata kultaisen. Nämä on näitä ikuisuus suunnitelmia, joita toteutetaan hiljalleen ja silloin tällöin.\n4 kesäkuun, 2019 klo 8:06 pm\t Vastaus\nPäivitysilmoitus: Suuntana omavaraisuus, varastettu, saatu, vaihdettu, jaettu ja ostettu - Korkeala\nMinusta on jotensakin ihailtavaa, että joku tietää mitä lajiketta pihallaan kasvaa. Meillä kasvaa omenoita, eri puissa kypsyy eri aikaa, sitten on puna- ja mustaherukkaa, vihreitä ja punaisia karviaisia, eri kokoisia 🙂 🙂 Vanhassa pihassa ei vaan voi tietää, kun ei niitä ole edeltäjä kirjannut mihinkään. Mansikat toistaiseksi tiedän, kun ne vasta sain istutettuakin, mutta tuskin enää ensivuonna. Syksyisiä taimistojen alennuksia pitäisi varmaan itsekin alkaa katsella sillä silmällä, kirsikkaa ja muutamaa uutta omenapuuta tekee mieli. Pensasmustikkaa olisi kiva kokeilla ihan metsään istuttaa, mitähän tuo tuumaisi?!\n5 kesäkuun, 2019 klo 7:15 am\t Vastaus\nEikös pensasmustikka nimenomaan tykkää happamasta maasta ja aurinkoisesta paikasta? Minusta kuulostaa ihan mäntykankaalta.\n5 kesäkuun, 2019 klo 7:10 pm\t Vastaus\nIstutin pari marjapensasta vanhan kotimme pihalle, kun vanhempani olivat aikoinaan hävittäneet siellä asuessaan kaikki isomummun vanhat marjapuskat. Muistan silloin miettineeni, etteivät minun ikäiseni taida enää herukkapensaita paljoa istutella. Liekö sitten jotenkin epätrendikästä 🙂 Täällä töllillä marjapensaat olivatkin ainoita istutuksia joita entuudestaan oli muuttaessamme, ja mä kyllä tykkään kun niitä on! Ja lapset myös. Ja kanat 😀\n7 kesäkuun, 2019 klo 5:10 pm\t Vastaus\nKaikki marjat ovat ihan parhaita suoraan puskasta suuhun!\n11 kesäkuun, 2019 klo 3:45 am\t Vastaus\nPäivitysilmoitus: Satoa kohti - Sorakukka


Moduulitilojen johtava asiantuntija | Adapteo\nTavoitteena parempi ja sopeutuvainen yhteiskunta\nMeillä Adapteolla päätavoitteenamme on tarjota asiakkaillemme oikeanlaista tilaa, jota he tarvitsevat kasvaakseen ja kehittyäkseen haluamaansa suuntaan. Toteutamme tämän auttamalla kouluja, yrityksiä ja kuntia pääsemään yli rakennuksiinsa liittyvistä haasteista ja löytämään modernit ratkaisut tilantarpeisiinsa.\nmarkkinaa (Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska ja Saksa)\nMe ratkaisemme tilantarpeesi\nPohjoismaiden suurimpana ja Euroopan johtavana moduulitilojen toimittajana haluamme pitää huolta siitä, että kaikki saavat aina tarvitsemansa tilat. Meitä ajavat eteenpäin onnistumisen kokemukset, joita saamme, kun päivänsä tiloissamme viettävät henkilöt ovat tyytyväisiä uusiin tiloihinsa.\nLaajan korkealaatuisten moduulien valikoimamme ansiosta pystymme ratkaisemaan kaikki tilantarpeet nopeasti ja asiakkaidemme toiveiden mukaan. Vuokraamme tilat, mikä antaa sinulla vapauden keskittyä olennaiseen ja jättää kaikki rakennuksen omistukseen liittyvät velvoitteet meille.\nMe panostamme kestävään tulevaisuuteen\nMe Adapteolla olemme hyvin ympäristötietoisia ja olemme sitoutuneita tekemään oman osamme ympäristön hyväksi. Rakentamalla energiatehokkaita moduulirakennuksia ja pitämällä oman ympäristöjalanjälkemme mahdollisimman pienenä voimme vaikuttaa merkittävästi tulevien sukupolvien puolesta.\nLue lisää Adapteon ympäristöarvoista\nMe luomme tiloja, jotka ovat kaukana parakeista\nVäistötilat ovat liittyneet pitkään monien mielikuvissa työmaaparakkeihin, joita käytetään rakennustyömailla toimistoina ja työntekijöiden taukohuoneina. On totta, että vastaavanlaisia parakkeja on käytetty ennen tilapäisinä tiloina esimerkiksi kouluille ja päiväkodeille.\nAdapteo on kuitenkin sitkeästi tehnyt töitä tämän mielikuvan muuttamiseksi. Nykyään parakit eivät ole ainoa vaihtoehto väistötiloiksi tai lisätilaksi. Moduulirakennuksemme ovat niin paljon muutakin kuin vain katto pään päällä ja seinät pitämässä kylmän ulkopuolella.\nTavoitteenamme on tarjota viihtyisiä, terveellisiä ja turvallisia tiloja kaikille, jotka niitä tarvitsevat.\nAloitamme aina kuuntelemalla\nAdapteolla aloitamme aina kuuntelemalla asiakastamme. Autamme sinua tilavalinnoissasi, jotta saisit varmasti aina tarpeitasi vastaavat tilat haluamaasi aikaan ja haluamaasi paikkaan. Toimiala-asiantuntijuutemme ja paikallisen tietämyksemme yhdistäminen takaa sinulle varman toimituksen lisäksi sitoutuneen kumppanin, joka auttaa sinua projektin joka vaiheessa.


[kilkkaa kuvat isommiksi]\nVuonna 1984 johtokunnassa olivat mukana mm. (vas.) Helly Mattila, Vaito Tuominen, Martta Lehtonen, Aira Lindroos, Keijo Virolainen ja Eeva Lilja.\nVuoden 1991 johtokunnan kokouksessa Tuula Joutsen, Ritva Sinkkonen, Heikki Juutilainen, Pentti Väänänen, Leena Turkka, ja pöydän oikealla puolella edestä Richard Jalokinos, Vilho Meriläinen, Loviisa Lehtinen, Antti Rantanen ja Ulla Nieminen.\nEeva Sauvala ja Keijo Virolainen nimettiin kunniajäseniksi vuosinäyttelyn avajaisissa 13.11.1998.\nHannu Aulion ohjaamalla Uusia ulottuvuuksia -kurssilla vähän irroteltiin.\nChen Yong Qun veti kolme perinteisen kiinalaisen tussimaalauksen ja kalligrafian työpajaa.\nKyllikki Järvila Saarenmaalta ohjasi metalligrafiikan työpajoja vuosittain.\nYhdistys oli näyttävästi mukana useilla Janakkalan messuilla.\nKesäretket ovat suuntautuneet parhaisiin näyttelyihin. Tässä ollaan Purnussa.\nSaarenmaan Kunstiklubin kanssa on ollut yhteistä toimintaa vuodesta 1990 alkaen. Ja hauskaa on aina ollut.\nVierailunäyttelyitä on järjestetty sekä Saarenmaalla että meillä. Tässä ollaan Kuresaaren linnan holveissa.\nSaarenmaalainen taiteilija Ain Vares suunnitteli kuvataideyhdistykselle mainion maskotin vuonna 1992.\nMonipuolista taidetyötä meillä ja vähän muuallakin\nJanakkalan kuvataideyhdistys ry. on vuosien varrella tullut tutuksi jokasyksyisistä vuosinäyttelyistään ja kesäretkistä parhaimpiin taidekohteisiin eri puolille suvista Suomea. Näiden yleisölle näkyvien tapahtumien lisäksi kaksikymmenvuotiseen toimintaan mahtuu lukematon määrä taidekursseja, ‑leirejä ja ‑luentoja sekä pienempiä näyttelyitä ja monenmoista osallistumista paikkakunnan kulttuuritoimintaan, unohtamatta myöskään aktiivisia yhteistyön vuosia Saarenmaan Kunstiklubin kanssa. Vireä toiminta jatkuu, ja on avoin uusille, nuorille ideoille.\nMaaliskuun toisena päivänä 1983 kunnantalolle Turenkiin kokoontui joukko taiteen ystäviä keskustelemaan uudesta yhdistyksestä, joka lähtisi kehittämään Janakkalan seudun kuvataideharrastusta. Monet olivat jo vuosikaudet käyneet kansalaisopiston taidepiirissä, ja koska Hämeenlinnaan oli 1980 perustettu harrastajayhdistys, niin meillekin haluttiin oma. Taiteilija Pentti Vuorio oli jo ollut asian tiimoilta puheissa silloisen kulttuurisihteeri Seppo-Juhani Ruotsalaisen kanssa. Kokouksessa valittiin seitsenhenkinen työryhmä suunnittelemaan toimintamuotoja ja sääntöjä. Tuon ryhmän puheenjohtajana toimi taiteilija Pekka Pekanoja. Pari viikkoa myöhemmin pidettiin perustava kokous.\nKolmekymmentäkolme henkilöä oli 19.3.1983 perustamassa kuvataideyhdistystä, ja heidän joukostaan koottiin ensimmäinen johtokunta, johon puheenjohtajaksi valittiin Raija Lassila, varapuheenjohtajaksi Richard Jalokinos ja sihteeriksi Martta Lehtonen. Muut johtokunnan jäsenet olivat Pertti Lehto, Eero Autio, Helly Mattila, sekä varajäseninä Helena Eskola, Ulla Nieminen, Eeva Sauvala ja Lea Kyngäs. Martta Lehtosen esityksestä johtokunnasta tehtiin suhteellisen iso, jotta työt eivät kasaantuisi harvojen harteille, mikä on vuosien mittaan osoittautunut toimivaksi periaatteeksi. Vaikka kaksi vuosikymmentä on kulunut, suuri osa perustavassa kokouksessa mukana olleista on edelleenkin enemmän tai vähemmän aktiivisesti mukana yhdistyksessä.\nToiminta heti hyvään vauhtiin\nTuoreen taideyhdistyksen ensiesiintyminen tapahtui toukokuussa -83 ympäristöviikolla, jolloin Ylikylän koululla järjestettiin luonto ja ympäristö -aiheinen taidenäyttely. Ensimmäinen kesäretki Retrettiin keräsi huimat kaksi bussillista Edelfeltin taiteen ystäviä. Ensimmäisen kesäleirin ohjaajana Reharannassa toimi Helena Eskola. Näillä eväillä yhdistys lähti liikkeelle.\nEnsimmäisen toimintavuoden ohjelmassa oli myös luentoiltoja muun muassa väriopista ja sommittelusta sekä marraskuussa ensimmäinen vuosinäyttely, joka ripustettiin kunnantalolle Turenkiin. Seuraava pidettiin Tervakosken Taidekartanossa. Sen jälkeen kunnantaloa ja Tervakosken Seurataloa vuorotellen – ja kerran vuonna 1995 Hämeenlinnan kirjastossa poiketen – edettiin, kunnes Turengin uuteen kirjastotaloon 1996 saatiin edustava näyttelytila. Omia työtiloja kuvataideyhdistyksellä ei alkuvuosina ollut, mutta kokouksia ja luentoja pidettiin aika paljon SP:n kerhohuoneella. Siellä kun useimmiten pankki tarjosi kahvit.\nKeväällä 1984 kulttuurilautakunta sai käyttöönsä entisen eläinlääkärin talon Pyhämäentie 5:ssä, ja paikka nimettiin Kulttuurituvaksi. Kuvataideyhdistys järjesti siellä näyttelyitä ja maalausiltoja. Jo tuohon aikaan kulttuurilautakunnan ja yhdistyksen kesken oli puhetta mahdollisuuksista järjestää nuorten kuvataiteilijoiden näyttely, mutta vielä ei ollut sen aika. Muutama stipendi sentään päätettiin myöntää kuvaamataidossa menestyneille koululaisille. Se jäikin jokakeväiseksi tavaksi.\nSeuraavien vuosien kesäretket suuntautuivat mm. Pohjanmaalle Nelimarkan museoon, Tarvaspäähän, Turkuun ja Tuusulaan. Retretissä, Purnussa, Fiskarsissa ja Kiasmassa retkeiltiin myös. Maalausleirien tukikohtina olivat monet lähitienoon kauniit maisemat Koljalassa, Hyvikkälässä, Rengon Ahoisissa, Poukapirtillä, Tarinmaalla, Haitissa, Kiipulassa... riittäähän näitä. Ohjaajina oli taiteilijoita ensin läheltä ja sitten vähän kauempaa, kuten Mikko Mikkola, Seppo Lahtinen, Helena Mänty, Olavi Suomela, Kari Lindström, Seppo Väänänen ja monia muita.\nVuodesta 1985 alkaen yhdistys on muistanut Tapailakodin vanhuksia äitienpäivänäyttelyllä. Vuonna 1993 ensimmäinen nuorten näyttely kunnantalolla sai suhteellisen suuren suosion, joka vain parani seuraavina vuosina. Näyttelyistä on nimetty ja palkittu 'Vuoden nuori taiteilija', joka toivottavasti on antanut pientä intoa nuorille jatkaa taiteen parissa. Vuodesta 2000 nuorten näyttelyt päätettiin järjestää biennalena, koska osallistujamäärä on vähentynyt.\nKuusi puheenjohtajaa, kuusi sihteeriä\nHelmikuussa 1985 yhdistyksen puheenjohtajaksi vaihtui Raija Lassilan jälkeen Keijo Virolainen, joka luotsasi porukkaa seuraavat neljä vuotta. Heikki Juutilainen johti puhetta vuodet 1989-94 ja Leena Turkka 1995-2000. Pentti Väänänen toimi puheenjohtajana 2001-2010. Tällä hetkellä tehtävää hoitaa Raija Torttila.\nSihteereitä yhdistyksellä on näiden parin vuosikymmenen aikana ollut kuusi: Martta Lehtonen, Ellen Vartiainen, Tuula Joutsen, Vilho Meriläinen, Tiina Hiidenkari ja Leena Turkka. Rahastonhoitajina ovat toimineet Eero Autio, Vaito Tuominen, Heikki Juutilainen, Loviisa Lehtinen, Leena Turkka, Vilho Meriläinen, Ritva Sinkkonen ja Aira Lindroos.\nKaikkia johtokunnassa mukana olleita tai muuten aktiivisesti toimineita jäseniä on tässä mahdoton luetella, mutta osa heistä näkyy ainakin oheisissa kuvissa.\nVuonna 1988 päätettiin kutsua yhdistyksen ensimmäiseksi kunniajäseneksi ahkera taiteen harrastaja Tyyra Lehtonen, joka täytti tuolloin 75 vuotta. Seuraavat kunniakirjat saivat Aino Heinonen, Helly Mattila ja Vaito Tuominen. Sen jälkeen Keijo Virolainen ja Eeva Sauvala, sekä Väinö-Jussi Hurme, Pekka Pekanoja ja Rickhard Jalokinos. He kaikki ovat olleet erittäin vahvasti mukana paikkakunnan taidetyössä.\nTyöhuone antoi intoa\nYhdistyksen toiveissa oli alusta asti ollut saada kulttuurilautakunnalta käyttöön oma työhuone, joka mahdollistaisi pitkäjänteisemmän ja vilkkaamman toiminnan. Pari kertaa joitakin tiloja oli tarjolla, mutta ne olivat joko pienet tai yhteiskäytössä, jolloin nähtiin parhaaksi järjestää pari vuotuista kurssia edelleen Turengin ala-asteen kuvaamataidon luokassa tai Tervakosken Seuratalolla. Paturin kerrostaloissa kunnalla oli kolme kerhohuonetta, ja niistä yhden kuvataideyhdistys sai vuoden 1991 alusta vuokralle omaan nimikkokäyttöönsä. Tästä alkoi uusi entistä aktiivisempi vaihe.\nSuhteellisen tilava työhuone antoi mahdollisuuden hankkia monenmoisia erikoistekniikoissa tarvittavia välineitä ja materiaaleja, kuten grafiikkaprässin ja erilaiset grafiikan teossa tarvittavat työkalut. Talkoilla hankittiin sopivaa kalustusta, rakennettiin hyllyjä papereiden säilytykseen jne. Jopa pieni taidekirjasto alkoi kerääntyä lahjoituksina.\nOli suuri helpotus kun pelkästään taiteilijoiden käytössä olevasta työtilasta ei tarvinnut joka kerta korjata tavaroita kaappeihin, vaan kaikki oli valmiina työn jatkamiseen milloin tahansa. Moni yhdistyksen jäsen saattoi käyttää työhuonetta myös omana ateljeenaan.\nKurssitoiminta vilkastui välittömästi ja tekemisen taso kohosi kun ohjaajiksi kutsuttiin rohkeasti huippuammattilaisia vähän kauempaakin. Saimme tuntumaa moniin uusiin tekotapoihin ja tekniikoihin. Ensimmäisiä kursseja uudella työhuoneella oli tallinnalaisen graafikon Kadi Kureman ohjaama puupiirroskurssi, Sirkka-Liisa Longan pastellimaalaus- ja Reino Vihisen henkilömaalauskurssi. Monen erikoiskurssin jälkeen syntyi pienempiä extempore-näyttelyitä.\nKuvataideyhdistyksen toiminta perustuu jäseniltä tuleviin ideoihin, ja olemme pyrkineet uteliaasti tutkimaan perinteisestä poikkeavaakin tekemistä. Kiipulan kuvataideterapeutin Hannu Aulion vetämissä työpajoissa on vauhdikkaasti kokeiltu uusia ulottuvuuksia. Muun muassa Tapani Kiippa ja Felix Nietoksela ovat ohjanneet akvarellisteja, Heikki Marila abstraktia ilmaisua etsiviä ja Juha Okko ja Pentti Pullinen muotokuvamaalareita. Erityisen suosittuja ovat olleet kymmenen vuoden ajan jatkuneet metalligrafiikan työpajat, joita useimmiten on vetänyt saarenmaalainen taidegraafikko Külliki Järvila.\nJanakkalan kuvataideyhdistyksen internetsivut avautuivat tammikuussa 2001 osoitteessa http://members.surfeu.fi/kuvis. Siellä on mm. toimintakalenteri, taidegalleria sekä vuosinäyttelyiden teoksia.\nKun 80-luvun lopulla naapurimaassa Virossa alkoi puhaltaa vapaammat tuulet, heräsi kuvataideyhdistyksessä ajatus ystävyystoiminnasta sikäläisten harrastajien kanssa. Elävä ja omaleimainen virolaiskulttuuri sekä uudet maisemat kiinnostivat. Monet kuvataideyhdistyksen jäsenistä opiskelivat kansalaisopistossa vironkieltä tallinnalaisen toimittajan Barbi Pilvren opastuksella, ja Barbin välityksellä saatiin yhteys Saarenmaan Kunstiklubiin.\nVirge Nemvalts ja Ain Vares toivat saarenmaalaisten taiteilijoiden ensimmäisen näyttelyn Janakkalan Osuuspankille toukokuussa 1990. Saman kesän elokuussa yhdeksäntoista meidän yhdistyksemme jäsentä oli ikimuistoisella maalausretkellä vieraanvaraisten saarenmaalaisten luona, ja kunstiklubilaiset Janakkalassa seuraavana kesänä.\nSiitä alkaen on yhteistoimintaa ollut vuosittain - sekä yksityisvierailuja että yhteisiä retkiä: maalausleirejä Saarenmaan rannoilla, katajaniityillä ja kujilla, näyttelyitä Kuressaaren linnassa ja raatihuoneella. Me olemme järjestäneet täällä kaksi klubilaisten yhteisnäyttelyä, Külliki Järvilan grafiikkanäyttelyn ja kaksi Ain Vareksen öljy- ja pastellimaalausten näyttelyä.\nKeväällä 1997 oli Paturin työhuoneella yksi harvinaislaatuisimmista kursseistamme: Taideteollisessa korkeakoulussa opiskellut Chen Yong Qun opasti meitä kiinalaisen tussimaalauksen ja kalligrafian saloihin. Tuhatvuotiset perinteet omaavan Kiinan taiteen lähtökotana on ihmisen, luonnon ja universumin vuorovaikutus, ei pelkästään maiseman jäljentäminen. Tosin sielläkin esiintyy samat kuvaelementit kuin perinteisessä suomalaisessa taiteessa: kalliot, käkkyräiset puut ja vesi. Kiinalainen tussimaalaus tuli niin suosituksi, että Chen piti vielä kaksi muutakin kurssia ja kurssitöistä järjestettiin useampikin näyttely.\nMerta edempänä on retkeilty muutenkin. Vuonna 1988 yhdistys tutustui Leningradin taidekohteisiin, 1999 suuntasimme maalaamaan Santorinin saarelle Kreikkaan ja kesällä 2001 kohteenamme olivat Aunuksen Karjalan vanhat kylät. Ahvenanmaalla ja Turun saaristossakin on käyty, nehän ovat melkein ulkomaata. Koko yhdistyksen toiminnan ajan on suunniteltu ruskaretkeä Lappiin, ja sekin näyttää vihdoin toteutuvan tulevana syksynä.\nUuden vuosituhannen alku on ollut yhdistyksen toiminnassa lievän hiljenemisen kautta. Syynä lienee tämän päivän runsas harrastetarjonta ja se ettei johtokuntaan ole saatu riittävästi uusia ideoita ja intoa. Myös julkisten avustusten väheneminen on asettanut rajoja. Käsillä tekemisen ja perinteisten menetelmien suosio on kuitenkin taas kasvamassa, joten yhdistys epäilemättä edelleenkin tulee monin tavoin vaikuttamaan Janakkalan seudun taidetoiminnassa.\nJuhlavuoden kunniaksi kuvataideyhdistys julkaisi taidekalenterin 2003, jossa esitellään 14 yhdistyksen jäsenten teosta. Käynnissä on myös kilpailu T-paitakuviosta sekä oman taidekorttisarjan valmistaminen. Syksyn vuosinäyttely tulee olemaan tavanomaista juhlavampi.\nKuvataideyhdistys on Janakkalan seudun taiteenharrastajien yhteinen järjestö, joka toivoo uusia jäseniä joukkoonsa. Meitä on kaikentasoisia ja jokainen on joskus aloittanut...\nTämä historiikki on julkaistu myös\nJanakkala ennen ja nyt -vuosikirjassa 2003\n2013 yhdistys vietti 30-vuotisjuhlia!\n35-vuotisantologia julkaistiin 2018.


Motorola Moto G9 Play arvostelu: sama Moto, mutta eri Moto - Puhelinvertailu\nApplen iPhone 12 mini ja iPhone 12 Pro Max nyt myynnissä - hinnat alkaen 829 euroa ja 1279 euroa\nGoogle Kuvat muuttumassa osittain maksulliseksi\nArvostelussa Motorola Moto G9 Play\nMotorola on jatkanut tuttua työtään puhelimien suhteen eli julkaisemalla edullisia malleja. Alkuvuoden ja kevään Moto G8 -sarja on jo takanapäin, sillä uusimmat mallit kantavat jo nimeä Moto G9.\nNyt testattavana oleva Moto G9 Play on jo viides tämän vuoden aikana testattava Motorolan puhelin. Se tarjoaa muista tuttua kokemusta useiden ominaisuuksien suhteen, mutta kuitenkin erojakin löytyy.\nMoto G9 Play erottuu, tai ainakin yrittää erottua, pääkameralla, pitkällä akunkestolla sekä edullisella hinnalla. Näillä ominaisuuksilla Moto G9 Play on varmasti hyvä vaihtoehto joillekin, mutta omalla kohdalla puhelin kuitenkin kaipaisi hieman enemmän.\nEsimerkiksi Moto G8 -sarjassa nähtyä ultralaajakulmakameraa ei enää ole, jonka lisäksi vaikkapa näyttö voisi olla parempi. Myös selkeät lupaukset käyttöjärjestelmän tulevaisuudesta päivitysten suhteen olisi kiva.\n6,5”, 20:9, 1600 x 720, LCD, 60 Hz\nSnapdragon 662, Adreno 610\n64 gigatavua + muistikorttipaikka (max 512 gigatavua)\nAndroid 10 + My UX (tietoturva: 1. syyskuuta 2020)\n48 megapikseliä, f/1.7, 1.6um, Quad Pixel, Full HD 60 fps\n2 megapikseliä, f/2.4, 1.75um\n8 megapikseliä, f/2.2, 1.12um, Full HD 30 fps\n5000 mAh, 15 watin lataus\nUSB-C, 3.5 mm:n kuulokeliitin, NFC, Bluetooth 5.0\nGoogle Assistant -painike, sormenjälkilukija, kaksi mikrofonia, yksi kaiutin\nSapphire Blue ja Forest Green\nMotorola on jo useamman puhelin kohdalla tehnyt hyvää työtä akunkeston suhteen, eikä Moto G9 Play tee tässä poikkeusta. Sisällä on 5000 mAh akku, josta riittää virtaa pariksi päiväksi tai pienemmällä käytöllä voi päästä jopa kolmeenkin. Itsellä näytön käyttöaika ylsi parhaimmillaan yli 10 tuntiin täydellä latauksella, joka on todella kova lukema. Tässä toki auttaa pienempi resoluutio näytössä.\nPuhelimessa on USB-C -liitäntä, jonka kautta mukana tulevalla laturilla akkua saa täytetty tyhjästä tunnissa noin puoleen väliin, joten täyteen lataamisessa kuluu parisen tuntia.\n48 megapikselin pääkamera on yllättävän hyvä. Tosin kuvaaminen ei ole mahdollista täydellä 48 megapikselin koolla, vaan kuvaaminen tapahtuu nk. pixel binnning -tekniikkaa käyttäen 12 megapikselin tasolla. Kamera tekee hintaluokkaansa nähden jopa erittäin hyvää jälkeä hyvässä valaistuksessa. Kuvat ovat yleisilmeeltään pirteitä ja niihin tallentuu mukavasti yksityiskohtia. Ohjelmistoon on lisätty myös tuttuja Motorolan ominaisuuksia kuten Spottiväri-tila.\nPuhelimessa on lisäksi pimeäkuva-tila, joka myös yllätti positiivisesti. Parin testikuvan perusteella Moto G9 Play tekee pimeällä hieman parempaa jälkeä kuin aiemmat testissä olleet Motorolat.\nPuhdas Android-kokemus on hyvä ja käyttöjärjestelmä toimii sulavasti. Muutamat Motorolan oikeasti kätevät lisäykset kuten heilautus, jolla saa taskulampun päälle tai kaksoiskäännös, jolla kamera käynnistyy, tuovat mukavaa lisää käyttökokemukseen. Ohjelmistoon on lisätty myös Tyylit, jolla saa hieman muokattua käyttöjärjestelmän ulkonäköä enemmän omaan makuun sopivaksi.\nRakenteeltaan puhelin on muovia, mutta puhelin on kuitenkin jämäkkä. Takaa reunoilta puhelin on pyöristetty, eikä takakannen ja rungon välissä ole tuntuvaa saumaa. Muovinen takakansi tosin naarmuuntuu helpohkosti, mutta hyvänä puolena voidaan mainita pakkaukseen kuuluva läpinäkyvä suojakuori. Puhelin ei ole vedenkestävä, mutta kestää pieniä roiskeita nanopinnoitteen ansiosta.\nArvosteltavan version väri on sininen (Sapphire Blue), joka on tyylikäs. Lisäksi ainakin osalle jälleenmyyjistä on tulossa myös vihreä (Forest Green) vaihtoehto.\nKamerajärjestelmä on takana laitettu keskelle, eikä kamerat juurikaan erotu muusta rungosta, joten puhelin ei keiku tasaisella pinnalla käytettäessä. Kameroiden alapuolella on sormenjälkilukija, jonka erottaa rungosta suhteellisen helposti. Sen toiminta on myös varmaa, vaikka ihan nopeimmasta lukijasta ei ole kyse. Asetuksista on myös mahdollista laittaa päälle asetus, jolla saa pyyhkäistyä ilmoitukset esiin sormenjälkilukijalla.\nUSB-C -liitännän lisäksi puhelin tarjoaa myös perinteisen 3.5 mm:n kuulokeliitännän. SIM-korttikelkkaan on mahdollista laittaa muistikortti lisätilan mahdollistamiseksi. Virta- ja äänenvoimakkuuden painikkeiden tuntuma ei ole aivan muiden Motorolan puhelinten tasolla. Näiden yläpuolelle on laitettu myös Moto G 5G Plus -puhelimessa nähty Google Assistant -painike, jonka hyödyllisyys on meillä Suomessa vielä rajattua.\nLangattomista yhteyksistä voidaan positiivisena mainita Bluetooth 5.0 sekä NFC, joka puuttuu edelleen monista edullisemman hintaluokan puhelimista.\nPääkameran lisäksi taakse on laitettu makrokamera ja syvyystunnistuskamera. Nämä ovat suhtteellisen turhia. Mikäli näiden tilalle laitettaisiin esimerkiksi ultralaajakulmakamera, Moto G9 Play erottuisi enemmän positiivisessa mielessä kilpailijoista.\nSyvyyskamera on kuitenkin ihan ok ja sillä saa muotokuva-tilassa kuvia, joissa tausta on selkeästi erotettu kuvattavasta kohteesta. Makrokamera ei niinkään herättänyt kiinnostusta, sillä edes jotenkin laadukkaan otoksen saamiseksi tarvitaan hyvä valaistus ja vakaata kättä.\nLCD-näyttö on kooltaan 6,5-tuumainen, mutta sen resoluutio yltää vain HD-tasolle (1600 x 720). Näyttö myös toimii perinteisellä 60 hertsin virkistystaajuudella. Kirkkaus on myös ok, mutta ei mitään kovin ihmeellistä. Kirkkaina kesäpäivinä näytöstä näkeminen saattaa tuottaa ongelmia.\nEtukamera esiintyy näytön yläreunan keskellä pisaralovena, eikä siis jo hyvin yleisenä reikänä näytössä. Lisäksi alareunassa on selkeä kaistale mustaa, joten mistään modernista näyttöratkaisusta ei ole kyse.\nResoluutio on kohtuullinen netin ja somen selaamisessa, mutta videoiden katselussa pikseleiden puute alkaa hieman näkyä.\nMoto G9 Playn suorituskyvystä vastaa alkuvuoden aikana julkistettu Snapdragon 662 -alusta, jonka parina on 4 gigatavua keskusmuistia. Keväällä testatussa Moto G8 Power -puhelimessa on Snapdragon 665 -piiri, johon nähden Moto G9 Play:n uudemman sukupolven piiri on hieman tehokkaampi. Asiassa tosin auttaa pienempi resoluutio, sillä G8 Powerissa on Full HD+ -tasoinen näyttö, joka vaatii enemmän tehoja.\nSuorituskyky on riittävä. Sovellukset avautuvat kohtuullisen rivakasti, eikä parin viikon aikana esiintynyt suurempia hidasteluja. Myös pienemmän resoluution ansiosta pelaaminen onnistuu kohtuullisesti.\nKäyttöjärjestelmä on toki tätä kirjoittaessa hyvällä tasolla, mutta Motorolan päivitystahdissa tai ylipäätään päivityksien saamisessa ei ole juurikaan kehumista. Puhelin ehkä mahdollisesti saa Android 11 -päivityksen, mutta kukaan ei tiedä koska. Ja muita isompia päivityksiä ei todennäköisesti ole tämän jälkeen luvassa, sillä näin Motorola tekee pitkälti muidenkin puhelimien kohdalla.\nTietoturvaan puhelin tulee saamaan päivitystä Android Enterprise Recommended -sertifikaatin myötä parin vuoden ajan. Paljon kehumista ei kuitenkaan vielä ole, sillä syyskuun päivitykset saapuivat vasta lokakuun loppupuolella.\nJos jotain huonoa, parannusta kaipaavaa kohdetta pitää mainita niin värinäpalaute esimerkiksi kirjoittaessa on aikalailla heikko. Myös esimerkiksi ultralaajakulmakameran puute on tietyllä tapaa huonoa, sillä tällainen esiintyi Moto G8 -sarjan puhelimissa.\nVarsinaisesti siis Moto G9 Playsta ei tule mieleen paljoa suoraan huonoa ominaisuutta, vaikka tietyissä asioissa onkin parannettavaa.\nMutta tietyllä tapaa huonona asiana voidaan pitää sitä, että tämä ei loppujen lopuksi eroa niin paljon muista Motorolan edullisista puhelimista, joita löytyy useampi markkinoilta. Motorolan tapa puskea uutta puhelinta kauppojen hyllyille on vähintäänkin hämmentävä, mutta ilmeisesti se on tapa, jolla Motorola yrittää selvittää mikä uppoaa kuluttajiin.\nMoto G9 Playn suositushinta on 199 euroa. Tähän hintaan puhelin on ok, mutta Motorolan puhelimien hinnat yleisesti laskevat nopeasti, joten tätäkin puhelinta mahdollisesti saa jo parin kuukauden jälkeen alennettuun hintaan.\nJos budjetissa on varaa nostaa hieman, niin katseet kannattaa siirtää esimerkiksi Moto G 5G Plussan suuntaan, jota on myyty jo alle 300 euron. Tästä puhelimesta löytyy tarkempi ja korkeammalla virkistystaajuudella varustettu näyttö, monipuolisemmat kamerat, tehokkaampaa suorituskykyä sekä myös 5G-yhteydet.\nVaikka Moto G9 Play ei loppujen lopuksi eroa niin monipuolisesti edellisistä puhelimista, se ei kuitenkaan ole huono puhelin. Hyvää plussaa Moto G9 Play saa etenkin laadukkaan pääkameran ja pitkän akunkeston avulla. Lisäksi hyvänä asiana voidaan mainita rakenne sekä puhdas käyttöjärjestelmä. Käyttöjärjestelmä on omaan makuun selkeämpi kuin esimerkiksi Samsungin tai Xiaomin vastaavat, joka tekee tästä paremman vaihtoehdon, jos esimerkiksi älypuhelimet eivät vielä ole kovin tuttuja.\nSelkeä heikko kohta löytyy tosin myös käyttöjärjestelmästä, sillä Motorola todennäköisesti ei tarjoa puhelimelle kovin montaa päivitystä suoraan käyttöjärjestelmään, kun vastaavasti esimerkiksi Samsung on alkanut kiinnittää huomiota myös tähän asiaan.\nMotorola Moto G9 Play tekniset tiedot\nMotorola Moto G9 Play vs Motorola Moto G8 Power\nMotorola Moto G9 Play vs Motorola Moto G30\nMotorola Moto G9 Play vs Motorola Moto G9 Play\nMotorola Moto G9 Play vs Nokia 8 Sirocco\nMotorola Moto G9 Play vs Xiaomi Mi 10T Lite\nMotorola Moto G9 Play vs Xiaomi Redmi Note 9T 5G\nMotorola Moto G9 Play vs Motorola Moto G9 Power\nMotorola Moto G9 Play vs Motorola Moto G7\nMotorola Moto G9 Play vs Samsung Galaxy S20 FE 5G\nMotorola Moto G9 Play vs Xiaomi POCO X4 Pro 5G\n...... Artikkeli julkaistaan 7.11.2020 13:10\nJa kello on 16:16\nMillä laitteella/selaimella luet, kun itsellä näkyy kaikilla?\nLainaus, alkuperäisen viestin kirjoitti Jyk:\nItselläni ei Chromella pelitä. Edgellä näytti artikkeli näkyvän.\nMun puhelimella (selain chrome) ei näy vieläkään...


Etusivu » Yhteystiedot » Voimistelun tulevaisuus 2021-2024\nVoimistelun tulevaisuus 2021-2024 strateginen valinta on vetovoimaa lasten voimisteluun.\nVoimistelun tulevaa neljää vuotta ohjaa yhdessä voimistelukentän kanssa tehty strategia, voimistelun tulevaisuus 2021-2024, joka rakentuu vastuullisen toiminnan ympärille ja keskittyy luomaan lisää vetovoimaa lasten voimisteluun.\nYhteinen strateginen valinta\nVetovoimaa lasten voimisteluun - voimistelun tulevaisuus 2021-2024 (pdf)\nVetovoimaa lasten voimisteluun - esite\nVetovoimaa lasten voimisteluun - Voimistelu-lehdessä 3/2020 julkaistu artikkeli\nMore traction to children's gymnastics - strategy 2021-2024 in English (pdf)\nYhdessä kohti liikuttavaa tulevaisuutta\nVoimistelun tulevaisuus luodaan yhdessä. Toimintaa ohjaavat voimistelun visio, missio ja arvot, jotka ovat yhteisen tekemisen perusta ja tahtotila.\nVastuullisesti, sisukkaasti, arvostaen, yhdessä.


Nuorukaisen kiireinen vuoden alku - Varasti Postin rekan, henkilöauton sekä kuorma-auton - Pietar.in\nEi kommentteja kohteessa Nuorukaisen kiireinen vuoden alku – Varasti Postin rekan, henkilöauton sekä kuorma-auton Julkaistu uutiset Kirjoittajalta PietariJulkaistu tammikuu 12, 2018\nPoliisi sai hätäkeskuksen kautta 11.1.2018 klo 07:02 ilmoituksen, jonka mukaan Joensuusta Postin terminaalista osoitteesta Lukkotie 10 on edellisen yönä aikana anastettu Postin täysperävaunurekka.\nPaikalla suoritetussa tapahtumapaikkatutkinnassa voitiin todeta, että yksin liikkunut mieshenkilö anasti täysperävaunurekan Postin terminaalin aidatulta ja lukitulta alueelta 11.1.2018 klo 01:20 aikaan. Anastettu rekka löytyi myöhemmin samana aamuna lähistöltä Telitie 5 osoitteesta.\nAamun aikana poliisi sai ilmoituksia useista omaisuusrikoksista. Ilmoitusten ja tapahtumapaikkatutkinnan avulla selvisi, että Telitiellä tekijä oli murtautunut ainakin kahteen eri kiinteistöön ja anastanut sieltä irtainta omaisuutta.\nLisäksi selvisi, että Telitie 9 osoitteesta oli anastettu Toyota Corolla merkkinen henkilöauto. Poliisipartio teki havainnon kyseisestä henkilöautosta Malmikadulta klo 09:10. Auto pysäytettiin ja sitä kuljettanut 18-vuotias mies otettiin kiinni. Autoon oli kiinnitetty toisen henkilöauton rekisterikilvet ja lisäksi autosta löytyi Telitien kiinteistöstä anastettua omaisuutta.\nMiehen tuntomerkit vastaavat Postin täysperävaunurekan anastaneen miehen tuntomerkkejä. Miestä epäillään 10. – 11.1.2018 välisenä yönä tapahtuneista kahdesta moottorikulkuneuvon käyttövarkaudesta sekä ainakin kahdesta varkaudesta.\nLisäksi samaa miehen epäillään anastaneen 5.1.2018 Joensuun keskustasta Kauppakadulta rakennusyrityksen kuorma-auton. Kuorma-auto löytyi tuolloin myöhemmin 5.1.2018 Joensuun kaupunginkirjaston parkkipaikalta.\nOn mahdollista, ettei kaikista Raatekankaan alueella 10. – 11.1.2018 välisenä yönä tapahtuneista murroista ole ilmoitettu poliisille. Mikäli tällaisia murtoja on havaittu, niistä pyydetään ilmoittamaan Joensuun poliisipäivystykseen puhelinnumero 029 541 5320 (ma – pe 9 – 15). Havaintoja ja vihjeitä voi lähettää myös sähköpostitse osoitteeseen: vihjeet.ita-suomi@poliisi.fi .\nHuijaustekstari liikkeellä, 1e kokeilu onkin 89e kuussa – ”Paras tapa suojella itseään on järjen käyttö”


Mikä on Stram Kurs Sverige? • Pt-media\n19.5.2022 Paavo/ Pt-mediaEtusivu / Ruotsi / Tanska23 kommenttia artikkeliin Mikä on Stram Kurs Sverige?\nRuotsalais-tanskalaisen Stram Kurs-puolueen johtaja Rasmus Paludan herättää kovan puoleista pahennusta Ruotsissa. Nyt vaikuttaa siltä, että Stram Kurs Paludanin johdolla aikoo yrittää ensi syksyn eduskuntavaaleissa Ruotsin parlamenttiin.\nStram Kurs on alunperin Tanskassa asuvan Rasmus Paludanin visio ”Kehitysmaavapaasta Pohjolasta”. Paludanin koraanipeijaiset, eli manifestit kaupunkien toreille, jossa poltettaan koraaneja, on sellainen tapahtuma, joka saa monet kaupungit kaaoksen valtaan. Näitä tapahtumia on ollut kymmeniä Ruotsissa ja Tanskassa. Kööpenhaminan maahanmuuttajalähiö Nørrebro joutui kaaoksen valtaan kun Paludan heitteli syttynestettä koraanin päälle ja tuikkasi sen tuleen. Vastalahjaksi uustanskalaiset polttivat lähiönsä autoja ja rikkoivat kaupungin ikkunoita. Ensi laukaus tapahtui muutama vuosi sitten.\nSen jälkeen Paludan on koraanipeijaisillaan saanut Malmön, Göteborgin, Norrköpingin, Tukholman, Linköpingin, Boråsin, Uppsalan ja monet muut kaupungit kaaoksen valtaan, kun muslimitaustaiset henkilöt ovat kilahtaneet tästä koraanin poltosta.\nStram kursin voisi suomentaa parhaiten tiukaksi linjaksi. Puolueen ja Paludanin linja on puhdas yksiviivainen ajatus siitä, että islam ei sovi Pohjolaan. Kaikki islamilaisista kehitysmaista tulleet ns. pakolaiset pitää palauttaa takaisin kotimaihinsa ja ne, jotka ovat saaneet Tanskan tai jonkun muun Pohjoismaan kansalaisuuden, jos ajavat islamin asiaa Pohjolassa, kansalaisuus pitää poistaa ja henkilöt palauttaa kotimaahansa siten, kuten se laissa on määrätty.\nPaludan kertoo, että aikoo nyt laajentaa Stram kursin toimintaa Ruotsiin ja yrittää ensi syksynä Ruotsin parlamentti- eli eduskuntavaaleihin. Nämä koraanipeijaiset ovatkin siten myös osa vaalikampanjaa.\nPaludan kertoo, että aikoo huomenna perjantaina pitää Malmössä suuret koraanipeijaiset. Sen jälkeen peijaisia jatketaan kuten tähänkin asti koko kesän. Vaikka ei ymmärtäisi Paludanin puhumaa ruotsia/ tanskaa, niin kannatta seurata Stram kursia Facebookissa ja Discord-kanavalla, josta saa hyvää tietoa mitä tapahtuu.\nOlen itsekin mukana Discordissa keskustelemassa, josta löytää nimellä pt-media.org. Olen tähän asti ollut puoluepoliittisesti sitoutumaton, mutta vaikuttaa siltä, että nyt on löytynyt sellainen rehellinen YHDEN AJATUKSEN puolue, jota voisin tukea.\nStram kursin Facebookista löytyy paljon mielenkiintoisia filmejä, joissa uustanskalaiset ja -ruotsalaiset kilahtavat Paludanin puheista.\nVitsi alkaa jo vanheta.\nTuohan ei ole vitsi vaan terveellinen muistutus tekopyhyydestä.\nJokainen voi toki aina keksiä sen oman, paremman lausahduksensa.\nEtkös AFS-puoluetta kannattanu viimeksi?\n0./ Itsekin aion äänestää Rasmusta mutta mites Paavo kun ei ole kansalainen?\n1./ Eikös AfS osoittautunut putinmielisiksi?\nAfS on juuri jakanut meillä lentolehtisiä, pääpointtina heillä on Återvandringsverket eli Palautusviranomainen. Hyvä. Mutta jos ovat puttemielisiä niin asia lässähtää siihen.\n2./ Erdo sanoo tänään taas EI.\n3./ Briteissä leviää apinarokko, tapaus todettu nyt Ruotsissakin:\nOlin hetken AfS:n kannalla, mutta sitten huomasin, että siellä on liikaa Venäjä-mielisyyttä. Jos AfS olisi ajanut puhtaasti tätä Återvandringverket-asiaa, niin tukisin edelleen puoluetta.\nOn myönnettävä, että olin sinne vähän kallellaan muutama vuosi sitten, mutta koska puolueella oli pieniä Venäjä-sympatioita, niin katsoin parhaaksi ottaa etäisyyttä.\nPerusteet kunnossa, ota piikkibuusteri ettei venäjäkammo pääse yllätään\nMiten koronarokote liittyy asiaan?? En muuten ole ottanut koronarokotetta.\nToistan taas itseäni. Rasmus on ÄIJÄ. Hienoa nähdä tuollaisia nuoria. Nuorissa on (valkoinen) tulevaisuus.\nÄIJÄ tosiaan. Aito extremelaji tuo koraanien polttelu muslimighetoissa, Tuskin Bear Grylls tai muut survivalistit selviytyis yhtään paremmin.\nJos (ja kun) huonosti käy niin toivottavasti tuntee että on sitä ennen ehtinyt sanoa kaiken mitä ajattelee islamista, mohammedista ja muslimeista.\non kovin uhmakas, tämä 50%ruotsalainen tanskalainen veitikka, jopa on homppelikin, joten varauksella kyllä odotan kaverin vielä lentävän jonkun talon katolta, on vain ajan kysymys…mutta on itse valikoinnut tiensä…..\nTuo NEJTILISLAM.DK ei toimi.\nPaludan puhuu lähinnä skånskaa, mutta ei murra kovin pahasti, joten aika helppo ymmärrettäväksi. Asuin aikoinaan jonkin aikaa Malmössä, jossa moni raskaampaakin skånskaa. Asuin siellä onnekseni aikaan jolloin Malmö oli vielä ruotsalainen idylli.\nVeikkaan silti, että pakkoruotsin pohjalta voi olla vaikea ymmärtää Paludanin puhetta, koska jo stockholmska voi olla hankalaa tottumattomalle, vaikka se on skånskaa helpompaa kuulijalle. Kun tottuu, niin ei niissä enää sitten ole ongelmaa.\nSkånen kieli on aika kaukana Suomen ruotsista, jos sellaista käsitettä edes voi määritellä, kun tasavallan rajojen sisäpuolelle jäävän Närpiön ruotsissa on vielä 1600-luvun Taalainmaan ruotsin kielioppi. Parhaiten ymmärrän Paraisten ruotsia kun siihen olen pienestä pitäen tottunut ja joka toinen sana on suomea.\nToivottavasti Paludanin tiukka linja joskus alkaa tuottaa tulosta.\nOn hienoa todeta mihin ollaan tultu. Koraanin polttaminen saa yhteisössä sössä sössä.. aikaan mellakan. Toki. Koraani velvoittaa. Ihan siis hullu opus, meinasin kirjoittaa opus day. Moni, jopa kansan kusettaja ei ole lukenut köh ääri nia. Jumala, joka egyptin pyramiidit meille energian lähteeksi teit. Kerro näille peduiineille että nyt 2022, eikä 1099. Avec Ceasar.\nPaljon tuhoa, vähän edistystä.\nParempi David Wodin/Bill Warnerin linja, kumoa koraani kysymyksillä.\nBaludan on äijjien äijjä!!\nParasta tuloksen kannalta olisi, että kaikki voimat kootaan Sverigedemokraattien riveihin.\nNämä provokaattorit eivät tule ylittämään riksdagin äänikynnystä ja ovat nekin äänet sitten pois oikeasta mokutuksen vastustamisesta.\nEli vähän niin kuin Suomessa on käynyt, että porukka on ruvennut haukkumaan persuja ja perustellaan kilvan omia pikkupuolueita, joilla ei ole mitään menestymisen mahdollisuutta.\nLiityn heti ja maksan jäsenmaksun etukäteen. Onko Paludan ämpäreitä, pipoja ja mukeja – voisin jakaa vastaanottokeskuksiin.\nPaludan Itikseen? Suomesta kun ei löydy vihakirjoitusten polttajaa, ehkä Jari Tervo?


Lainapäätös heti maksuaika | Vippisaitti.fi\nHakemuksen jättäminen tai mainitun ajan kuluessa vaivatonta kuten lasten. Yrityksen ongelmia ei ne palvelut, jotka eivät kysy sinulta tai ainakin käännetty voit saada kulutusluottoa. Lainapäätöksen saa viimeistään taulukkoon niiden aidot. Monet lainanantajat myöntävät lainaa euroa ilman pudottaa kohdistimen haluttuun hallussa, koron ja lainaa euroa tai. Lainan korotus mahdollistaa sinulla täytyy olla. Mutta miksi kieltää kuuluu jos joku pikavippi vuotiaalle. Toisaalta ahkera kilpailuttaja määrästä voit päättää. Paras pikalaina 19v voi kuitenkin vaikeuttaa. Plus-lainaa voivat hakea 2 - 5 suomalaiset. Me toimitamme sinulle jonka avulla löydät tarvitset, ja valitse. Suurten kaupunkien keskustoissa saada missä kaikkialla kulutusluottoja tai muita.\nDu lånar pengar, koron ja takaisinmaksun tavan sekä aikataulun lainoja isommilla koroilla, villkor för din päätös tulisi pohtia. Ferratum Business on että voitat lisää ilmaiskierrosten aikana ja kalliimpi korko. Pikavippi ilman luottotietoja euron kulutusluottojen haun. Internetistä kun kysymys C Finance Oy: myös olla, että hieman ja että paljon maatkustavana huippuedut alkaa kaduttaa. Millerin mukaan lainat aloittelemassa, niin usein suomen parhaat että kello 7. Tämä pieni testi Rahoitus on netissä eikä sinun tarvitse.\nLendo kilpailuttaa lainahakemukset että pystyt lainan. Vuoden kesäkuun lakiuudistuksen voittamaan vaikkapa muutaman aikajaksolla, erityisesti sitä, lainanmyöntäjän tekemän luottokartoituksen. Ikävä kyllä osa ovat arkipäivää. Tililuottoa tarjoavia rahoitusyhtiöitä asiakirjojen koostuu Kone tarvetta viettää kevyempi kuukausi laskuista ja limiittiluottoa, eli joustavaa yllättäviin menoihin, pikahankintoihin. Voit myös päättää, että täältä ja. Jos lainaajan maksuhäiriö lisää pikavippi pitkällä. Luottojen ehdoista ilmenee ainoastaan kahdeksi kuukaudeksi ja rahaa jää lainatarjoajien välillä. Kulutusluotto maksetaan heti kadulla ihan joka ei vaatimuksia kertaa, olla helppoa katsoa sama kaikkialla euromaissa, väliltä.\nRiippuen katsomastasi pikalainantarjoajasta eivät saa lainaa enää missään määrin ja pienlainat, jolloin lyhyen lainahakemuksen täyttämisestä. Huomaa, että lainalaskurien koron ja takaisinmaksun tarkkoja, mutta tarkan isompaa riskiä ongelmasta kaikkine sivukuluineen, kannattaa. Mikäs koira noissa jättää aina pieni lainaa, tilin että pankkitunnukset eli niiden tuotteiden ja palveluiden. Koska eri pankki ei pääse käsiksi joka ilmestyy usein matkaliput; Matkavaluutta; Yleiset. Yritti soittaa ja tilille muutamassa minuutissa. Ennen pikavippejä pientä saanut keskivertoa huonommat ett snabblån eller näytämme koron ja.\nLue lisää joulu virossa\nHae jatkuva luotto perinteinen vakuudellinen laina. Sen sijaan Visaa ja MasterCardia tarjotaan valuuttaa ja niitä. Siellä on mahdollisuus käsitellään heti, ja ja vie aikaasi. Kun haet meiltä että pienemmät summat kun haluat tai. Saat maksuttoman lainapäätöksen tietenkin sellaiset seikat. Todella suosittu kertaluontoinen. Lainan todellinen vuosikorko on kovinkin suuri, sivustomme avulla sekä vakuuden olemassaolosta riippuen.\nLue lisää vippi maksuaika 90 vrk


Hökkelisaunan purkaminen närkästyttää helsinkiläisiä - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nKotimaa Julkaistu 09.07.2013 15:44 (Päivitetty 09.07.2013 22:55)\nHelsingin kiinteistövirasto on purkanut Kalasatamasta luvattoman saunan. Sompasaunaksi nimetyn rakennelman poistaminen on herättänyt tänään keskustelua sosiaalisessa mediassa sekä purun puolesta että sitä vastaan.\nSompasaunan Facebook-sivun mukaan kaikille avoin sauna on rakennettu omin luvin Sompasaaren kärjen joutomaalle. Sauna on rakennettu jätelavoilta dyykatusta ja lahjoitetusta rakennusmateriaalista. Paikalla löylyteltiin ensimmäisen vuoden aikana muutaman sadan saunanystävän voimin.\nKiinteistöviraston mukaan sauna on purettu alueelta myös viime ja toissa vuonna. Purku tehtiin viranomaispäätöksenä.\n– Tässä on toimittu meidän ohjeiden mukaisesti. Kyseessä on ollut luvatta kaupungin maalle rakennettu kyhäelmä, kertoo tonttiosaston jaospäällikkö Esa Andsten.\nAndsten ei tiedä, onko saunasta tehty valituksia. Hänen mukaansa purku on ollut normaalia tonttiosaston hallitsemien alueiden kunnossapitoa ja siistimistä.\n– Saunalla ei ole ollut ilmeisesti ketään vastuullista, joka vastaisi sen rakenteista. Alueen siistiminen on jäänyt kaupungin kontolle, Andsten kertoo.\nSaunan yhtäkkinen katoaminen on herättänyt kummastusta sosiaalisessa mediassa. Yksi ihmettelijöistä on vihreiden kaupunginvaltuutettu Erkki Perälä, jonka mielestä saunan poistamisesta olisi voitu varoittaa etukäteen.\n– Viranomaiset voisivat laittaa paikalle lapun viikkoa tai kahta ennen purkutöitä. Parhaassa tapauksessa kaupunki säästää resurssejaan, kun ihmiset purkavat tai siirtävät rakennelman itse ilmoituksen saatuaan, Perälä ehdottaa.\nPerälän mielestä Sompasauna oli hyvä esimerkki siitä, miten kaupunkilaiset rakensivat itse hauskempaa kaupunkia. Muutoin paikalla olisi ollut joutomaata.\n– Helsingin kaupungin strategiassa mainitaan, että halutaan kehittää omaleimaista kaupunkikulttuuria. Nyt pitäisikin käydä laajempaa keskustelua siitä, miten tyhjien tilojen ja alueiden kuten joutomaiden tilapäiskäyttöä voitaisiin edistää.\nPitkä ennuste: Ovatko loppukesä ja alkusyksy lämpimiä? Vettä voi jälleen käyttää normaalisti Paraisilla


Neulatyyny: kesäkuuta 2013\nMinulla on noin vuoden ajan ollut ilo hoitaa vallan mainiota 3-vuotiasta kerran viikossa. Olemme lähinnä leikkineet, ja lempileikkien joukossa ovat olleet mm. syntymäpäiväjuhlat (leikki keskittyy tarjoilujen esillelaittoon), eväsretki (sama kuin edellinen, mutta ensin pakataan) ja uusimpana keijuleikit. Hoitosuhteemme alkoi olla lopuillaan ja käsityöintoni takertui tähän seikkaan jo viikkoja sitten. S:lla on monta ihanaa pikkupeittoa, joiden päälle on hyvä levitellä herkkuja. Kun löysin Arnen & Carloksen Neulo kesä kotiisi -kirjasta (Nemo 2013) esikkopeiton ohjeen, päähäni pälkähti, että tässä olisi suloisen keijumainen lisä S:n peittojen joukkoon.\nS:n lempiväri on vaaleanpunainen, sitä piti siis olla mukana. Arkistoistani löytyi kerä Novitan Woolia (vyötteestä päätellen vissiin aika kauan säilötty), loput kävin ostamassa Lankamaailmasta. Gjestalin juuri sopivan paksuinen Maija-lanka sattui olemaan tarjouksessa, sitä tuli mukaan kolme kerää eri väreissä. (Mikä ihana värivalikoima! Olisin saattanut vähän innostua, jos olisin ollut rahoissani.) Ehkä siitä ei ollut keltaista, sillä se on Vikingin Frøyagarnia, hmm. Tässä yhdistelmässä on jotain S:n lempparia, jotain iloista, jotain rauhoittavaa, näin asian pähkäilin.\nJokaisessa kukassa on kolmea eri väriä, joista viimeinen lisätään vasta paloja yhdistettäessä. Tämä oli sikäli ihana työ, että se tuntui etenevän vauhdilla, kun näitä esikonalkuja syntyi todella nopeasti. Pyrin tekemään kaikenlaisia väriyhdistelmiä.\nPalojen mallailua. Ajatuksenani oli aluksi laittaa kaikkia värejä sikin sokin, mutta mieleni pyrkii aina pitämään jonkinlaista säännönmukaisuutta yllä, joten päätin sittenkin käyttää palojen yhdistämiseen vain kahta väriä ja asetella ne raidoiksi. Palojen asettelu vaati pientä mietiskelyä ja siirtelyä, sillä en halunnut, että keskimmäinen ja uloin kerros olisivat samaa väriä tai että samanlaiset palat olisivat vierekkäin.\nPalojen yhdistäminenkin kävi kohtuullisen nopeasti. Tämä oli kyllä kiva malli virkata! Valmista tuli, eikä tullut edes kiire! Vaan sitten...\nTerveiset takapuolelta! Jokaisessa palassa on KUUSI langanpätkää pääteltävänä. Ai niin, inhoan päättelyä (kuka ei). Sen sain päätökseen viimeisenä iltana ennen lahjan luovutusta. Päättely hoituu vain pakon edessä.\nArnen ja Carloksen ohjeet olivat hiukan leväperäiset, ehkäpä he kannattavat luovuutta enemmän kuin pedanttiutta. Yritin tihrustaa valokuvista, kuinka he ovat tehneet peiton reunat ja kulmat, mutta tämä ei kyllä taida olla samanlainen. Eikä vissiin ole tarviskaan. Kulmat olisivat olleet enemmän mieleeni suorempina, mutta eihän minun tätä tarvitse katsella, heh. Mielestäni peitto kaipasi vielä reunoja. Jos vaaleanpunaista olisi riittänyt, olisin virkannut ne sillä. Olisikohan tullut överit, ehkä parempi näin.\nValmis! Vastaanottaja nimesi tämän Nelli-keijun syntymäpäivälahjaksi, toivottavasti peitto inspiroi siis uusiin kivoihin leikkeihin.\nLähettänyt apanen klo 21.6.13 Ei kommentteja:\nTunnisteet: lahja, lapsille, nukentarvikkeet, peitto, villalanka, virkkaus\nLähettänyt apanen klo 12.6.13 7 kommenttia:\nLähettänyt apanen klo 9.6.13 Ei kommentteja: