Piilomaja: Kaikki ne kestää...?\nKaikki ne kestää...?\nMikä lienee ensimmäinen jalkoihin liittyvä muistoni? Tikku kantapäässä? Uusien luistinten paino ja lonksuvat nilkat? Muistan myös neuvolan lättäjalkaisuuspuheet ja puiset terveyssandaalit, lyijykynän noukkimisen lattialta varpaita kipristäen. Sitten hiukan myöhemmin varpaiden ojentamisen tanssitunnilla, pehmeän hiekan jalkojen alla Yyterissä, rannan kovat ja pyöreät kivet ulkomailla, märän ruohon yöllisellä ulkohuussireissulla...\nJoitakin vuosia myöhemmin veriset varpaat kärkitossuissa, lampaanvillan tuoksu. Laastareita ja uusi yritys. Ampiaisen pisto uimarannalla. Puukengät, varvastossut - kovin erilainen tuntuma maahan. Hiukan myöhemmin ensimmäiset korkokengät ja mitä siitä seurasi, sitten liian pieniä (mutta sopivan halpoja) tekonahkakenkiä, liian kapeita/korkeita/muovisia.\nPaljaat jalkapohjat, tanssisalin puinen lattia, jazz-tanssin piruetit ja se miten iho menee ensin rikki, mutta kasvattaa sitten kerroksia kestääkseen kulutusta. Eri värisiä kynsilakkoja, lättänäkenkiä, tennareita, läpysköitä.\nRaskausaikojen painavat jalat ja arat jalkapohjat. "Ei saa edes kenkiä jalkaansa"...\nJalkahoitajan kommentti laskeutuneesta jalkapöydästä (nyt jo?). Kengännumero yhtä isompi, kahta isompi - oho! Jalkakylpyjä eri tuoksuilla, rasvoja ja viiloja. Kesien tummat kynnet, talvella miten sattuu. Mukulakivikadut, jalkojen vuoksi pilaantuneet turistikävelyt siellä täällä.\nOlen huomannut että kengissä on piru vie eroja.\nClarks tuntuu tekevän sellaisia, että minun jalkaani sopii sovittamatta kunhan koko on 6.5 eli 40.\nKuvan kiilakorkosandaaleilla kävelen kuin pilven päällä paitsi että tämä pilvi on tukeva. 9 sentin korosta huolimatta näillä juoksee bussin kuin bussin kiinni.\nTennarit sukilla; korkkarit, jos on oikein juhlavaa; parhaassa tapauksessa paljaat jalat; ei koskaan avokärkisiä kenkiä. Hermot ei kestä kaivella pikkukiviä kengistä. En ole koskaan lakannut varpaankynsiä, samantien voisin kastaa koko jalkaterän väriin ja ehkä sormenpäätkin (niinkuin intialaisessa kulttuurissa hennatatuoinnit tehdään).\n28. toukokuuta 2009 klo 10.01\nIhkut kengät! Täältä Botswanasta löytää todella huonosti hyvin istuvia kenkiä. Onneksi naapurista löytyy mm. Hush Puppies ja ehdoton suosikkini Tsonga. Viime mainitun mallit on juuri clarksmaisia, sellaisia, joissa jalka lepää pehmeästi, onnellisesti.\n28. toukokuuta 2009 klo 10.22\nMinä olen jalkaongelmainen (vaiko kenkäongelmainen?). Suurin osa kengistä hankaa jalat rakkuloille. Kapeat jalat ja kengät liian leveitä. Onneksi sentään joskus onnistaa kenkien suhteen.\n28. toukokuuta 2009 klo 10.30\nKauniit kengät. Itse ostin Riekerin kengät ja ovat jalassa kuin unelmat. Eivät välttämättä kauniit, muttei nyt rumatkaan. Ja todellakin hyvät kävellä.\nTintti; tennareita olen elämässäni varmasti eniten käyttänyt minäkin...monenmoisia.\nPakko vaan alkaa myöntää että balleriinat ja tennarit, vaikka miten mukavalta tuntuisivat niin ihan lättänäpohjaiset eivät oikein riitä aina tukemaan jalkaa...jalkahoitajat siitä jankuttaa ja pieni korko kai todella olisi se paras.\nSavu: Hush Puppies on laadukas ja kivoja malleja (tosin ihan kamaliakin). Kiitos tuosta toisesta vinkistä.\nSuklaasydän: Oletko Clarkseihin tutustunut? Harmi vaan että vain murto-osa heidän ihanista malleistaan on täälläkin myynnissä. Suomessa ystävä sanoi että eihän niillä ole kuin mummukenkiä tai terveyskengän näköisiä.\nMinusta aika paljon muutakin....\nRieker: en todellakaan voi kehuskella sillä että olisin aina ostanut kengät jotka tuntuvat parhailta jalkaan.\nNykyisin kuitenkin kallistun yhä useammin sellaisten puoleen.\n28. toukokuuta 2009 klo 10.36\nClarksit on ihanat, samoin Hush Puppies. Minulla on ongelmajalka, leveä 38. Usein päädyn teinipoikien kenkiin. Minua ärsyttää tosi paljon kenkiin liittyvä hölmöily, se että niitä kerätään ja maksetaan maltaita jostain Blahnikin hömpötyskengistä. En vaan tajua kenkähuumaisia naisia. Kenkien pitää olla mukavat, jotta pääsee kovaa eteenpäin :)\n28. toukokuuta 2009 klo 10.44\nKorkosandaalisi ovat kivat! Clarkseja on minullakin ollut ja olen tykännyt, mutta viime vuosina olen hurahtanut Camperiin. Tällaisena enimmäkseen erittäin käytännöllisiin kenkiin sonnustautuvana täti-ihmisenäkin olen ostanut ensimmäiset varsinaiset korkokenkänikin Camperilta. Korkeampien kanssa horjuminen vaatii vielä hieman harjoittelua, mutta toiset istuivat jalkaan heti ihanasti, eikä tunnu missään.\nClarksin nimeen täälläkin vannotaan. Hyvät lestit noissa. Helsingissä Clarksilta on paljon malleja aikakin Aleksi 13:sta, Alppilan kengässä ja mikä ihme se hyvä pieni kenkäkauppa Hakaniemessä onkaan... Derby.\nMinullekin tuttua kynien ja kivien poimiminen varpailla, teen sitä vielä joskus tänäkin päivänä, mutta ihan liian epäsäännöllisesti, että siitä mitään hyötyä olisi.\nMatroskinin kanssa olen aivan eri linjoilla kenkähulluudessa, mutta myönnän, että hölmöily on juuri se sana, mikä parhaiten kuvaa kenkämaniaa. Eihän siinä nyt olekaan oikein mitään tolkkua ostella enemmän kuin tarvitsee, kuten missään muussakaan asiassa, mutta minun on myönnettävä, että juuri kenkien kohdalla hairahdun useimmin, kuin tervettä olisi. Ja mikä älyttömintä, juuri hienostelu/korkokenkien. Enkä useinkaan voi edes käyttää niitä. Kyllä minäkin arjessa vaalin jalkojani ja panostan vain kenkiin, joissa on helppo olla. Olen teettänyt itselleni tukipohjallisetkin työkenkiin. Kalliit olivat, mutta tekevät seisomatyöstäni paljon mukavamman. Se on ihan rasittavaa, että ne ovat tosi paksut ja tilaavievät. Vaikea löytää kenkiä, johin ne mahtuvat.\nJalat on kamalan tärkeä juttu. Ongelmat niissä saattavat aiheuttaa monia lisäongelmia muuallekin kroppaan. Olisin onnellinen, jos saisin vielä joskus "hyvät jalat".\n28. toukokuuta 2009 klo 11.01\nClarksin kenkiä en ole kokeillut. Minun tämänhetkiset parhaat kävelykengät (jotka eivät hankaa ja istuvat tiukasti jalkaan) ovat Camperin Peu -merkkiset popot. Loistava ostos! Pakko ostaa jossain kohtaa toinen pari ruskeana.\n28. toukokuuta 2009 klo 11.04\nMatroskin: mitä sanoisin tuosta hölmöilystä...Mainitsemasi kalliit Manolo mikäseolikaan kengät ovat sitä hintaluokkaa etten ikinä panisi rahaa niin paljon kenkiin. En ostaisi myöskään kenkiä sen takia että minulla olisi kengät jotka ovat jotakin tiettyä merkkiä (jos tämä olisi siis se tärkein ominaisuus ko. monoille).\nSen sijaan myönnän kyllä että minulla on paljon useammat kengät kuin tarvitsisin. En silti kerää niitä, käytän kaikkia, joitakin kovin harvoin mutta kuitenkin. Suurin osa on jatkuvassa kovassa käytössä eikä kenkien määrä ole kovin huikea monen oikein kenkäintoilijan rinnalla.\nMutta kyllä, minä ymmärrän oikein hyvin kaikkia joiden on vaikea olla ostamatta mieluisaa paria. Vaateet voin paljon helpommin jättää ostamatta, kenkien kanssa on vaikeampaa. Nautin aivan valtavasti mukavasta, kauniista kenkäparista.\nTuija: Camperilla olen nähnyt joitakin mieluisia mutta sitten monia liian "pullamaisia" makuuni. Semmosia liian "reippaita", en osaa selittää. Muistan Hollannissa yhdet aika hillittömän hauskat Camper-korkokengät, jotka sitten kuitenkin jätin ostamatta.\nTanja: Hesassa on varmaan enemmän Clarks-tarjontaa kuin Treella josta sen kommentin kuulin.\nJoka vuosi pidän jalkojani tärkeämpinä kuin edellisenä. Niistä on niin paljon kiinni ja ne vaikuttavat niin moneen asiaan.\nOlen päättänyt yrittää pitää loppuelämäni ajan omistani hyvää huolta, koska tähän asti en ole aina niin tehnyt.\nSuklaasydän: ei hullumpi idea ollenkaan ostaa toinen pari jos kerran on hyvän löytänyt. Harkitsen samaa Clarksien balleriinojen suhteen, joissa on kaikki niin paikallaan kuin olla ja voi, ja jotka ovat kestäneet hyvänä kovasta käytöqstä huolimatta.\n28. toukokuuta 2009 klo 11.14\nVau mikä sandaalit!\nMinä ostin ekat Clarksit Lontoosta noin 10v. hienot olit (tai on ne vieläkin suhtkoht hyväkuntoiset!)\nJoo valittetavasti ei oo tääläpäin kun ne mummukenkät:(\n28. toukokuuta 2009 klo 11.17\nEikös Blahnikit ja vastaavat maksa jotain 500 euroa pari? Se on minusta sitä hölmöilyä. Kun normaalituloiset ihmiset välttämättä haluavat tuon kaliiperin designkengät.\nMinustakin Campersit ovat ihanat, mutta ovat paljon kalliimpia kuin Clarksit. Ihailen myös El Naturalistaa, mutta jos laitan niiden kengät jalkaan, tunnen itseni joksikin eurytmiahihhuliksi...\nTekisi mieli kokeilla "masaitennareita" jotka on suunniteltu siten, että vastaavat paljain jaloin oloa. Hintaa niillä on kuitenkin 300 euroa pari.\nTeininä olin vähän hippi ja olin koko kesän avojaloin, sateellakin. Ja kaupungin keskustassa.\n28. toukokuuta 2009 klo 11.38\n28. toukokuuta 2009 klo 11.39\nMArika; melkein pahaa tekee kun katson mitä malleja Clarksilla on Englannissa ja miten paljon vähemmän ne maksaa!\nMatroskin; en tiedä tuosta hinnasta mutta ehkä ne jotain tuollaista on - ja minustakin hölmöilyä olisi omalla kohdallani. Kalleimmat kenkäni ovat tainneet olla n. 140 euroa. Tyypillisimmillään ovat n. 70-100 euroa.\nEl Naturalistaa en oikein ymmärrä. tai no, siis minusta ne ovat aika rumia, näkemäni mallit ainakin.\nMasai-kenkien idea kiinnostava!\nPS> Kiitos muikeasta kortista!!!\n28. toukokuuta 2009 klo 11.49\nHauskat pyöreät varpaat vasemmassa jalassa, näyttääkö vaan vai onko ne pyöreämmät kuin oikesassa jalassasi?\nJalat ja varpaat kyllä kokevat paljon ja on kovassa käytössä!\nMun varpulit on aina joko kylmästä siniset tai lämmöstä punaiset; harvoin normaalin ihon väriset. Sen takia niitä piilottelen aika usein, paitsi kesälämmöllä kyllä vilistän nakusin varpain tai läpsyttimissä menemään - katsokoon ihmiset että onpa punaset varpaat!\nClarksin kengät ovat tosi hyviä; sinne marssin aina kun tartten kävelyyn sopivia.\n28. toukokuuta 2009 klo 12.03\nOmaa mieleen on ikisesti jäänyt se kun annoin vasikoille ulkona heiniä ja iskin hangon piikin kumisaappaan läpi; onneksi piikki osui kahden varpaan väliin, ei mitään vakavaa siis.\nJa ne muutamat kerrat, kun olin astunut ruosteiseen naulaan avojaloin juostessani.\nSekä se kuinka kesän alussa jalkapohjia pisteli mökille juostessa...\n28. toukokuuta 2009 klo 12.04\nPiti vielä sanoa, että mun suosikkikenkäkaupat on\n- Clark's kävelykengille\n- Office tai Shuch hienosteluun\n28. toukokuuta 2009 klo 12.08\nElNaturalista vaihe on ohi mulla ja uusi hyvä haussa. Clarks toiminee aina. On yhdet satiinitennarit heiltä vain.\nEi sillä, ElNaturalistoilla on äärimmäisen hyvä kävellä, mutta väitän, että sirompia ja yhtä mukavia on olemassa!\n28. toukokuuta 2009 klo 12.56\nMielenkiintoista, ensimmäinen jalkamuistoni?\nSinulla näyttää olevan paljon ja hyviä tai ainakin hyvin kuvailtuja.\nTaitaa olla mummulan pihan terävä sora, jonka läpi oli kuitenkin juostava paljain jaloin.\nEnsimmäiset korkokengät muistan kyllä hyvin; valkoiset (nyt kauheat, silloin ihanat)avokkaat, rippikenkäni. Vaivasen luut tuli vasta seuraavista.\nClarksit ovat ok, kaapissa muutamat, mutta olen sinulle Violet ikuisesti kiitollinen kun toissa talvena tutustutit minut Kickerseihin. Lastasin muuttokuormaan kolmet, joista yhdet alkavat olla pohjasta kohta puhki... Pitäis päästä taas Ranskaan ostoksille.\n28. toukokuuta 2009 klo 13.26\nSiis mitä mä sekoilen, eihän mulla Clarkseja ole kuin Camperseja ne kahdet ovatkin.\nMasailenkkaritkin löytyy. Niillä viiletin sauvakävelylenkkejä Parc Monceaun ympäri - kyllä fransmanneilla riitti tuijotettavaa ja huudeltavia kommentteja sekä suksien unohtumisesta että isoista kengistä... Mutta aivan mahtavat kengät, kävelyvauhti kiihtyi ihan itsestään ja kunto kasvoi.\nYläasteikäisenä jalkani oli niin kapea ja litteä, ettei minulle löytynyt kesäkenkiä - kuljin jeesussandaaleissa. Kauhulla seuraan esikoiseni jalankehitystä, sama kohtalo näyttää oleva hänelläkin. Jo viime kesän oli ilman sandaaleita, kulki reppana ylilöysissä kammocrockseissa.\nJalat kiehtovat, olen valokuvannut niitä paljon.\n28. toukokuuta 2009 klo 13.38\nVioletilla on hieno taito poimia tavallisista asioista ja arjesta tällaisia pikku juttuja ja kirjoittaa niistä kauniisti.\nMinä olen aina ollut iloinen jaloistani. Pidin jo nuorena niitä rumina (liikaa reisilihasta ja pattipolvet), joten päätin että ne on sitten hyvät ja voimakkaat ja niillä pääse eteenpäin, ja siitä voi olla iloinen ja kiitollinen. Tanssitunneilla hyppäsin korkealle.\nKenties on kiittäminen pitkään kestäneen balettiharrasteen aikaisia varvaskärsimyksiä, mutta minulla on nykyään hyvin korkea kipukynnys jaloissa. Käytän liki aina noin 9 sentin korkoja, ei tunnu missään vaikka niillä liikkuisi koko päivän, ja kyllä, omistan ihan hirveän paljon kauniita kenkiä...\n28. toukokuuta 2009 klo 13.54\nKuulemma joka raskaus lisää yhden numeron..\n28. toukokuuta 2009 klo 13.57\nMaamaa; jaa-a, en osaa itse sanoa tuosta jalkojen eriparisuudesta;-)\nPäivi; minä olen astunut järvenpohjassa pystyssä olleeseen ruostuneeseen haarukkaan...\nMetsienmamma; minäkin väitän.\nLiivia: kyllä mulla on paljon jalkoihin liittyviä muistoja. Oikeastaan niitä on aivan valtavasti, nyt kun asiaa oikein ajattelee. Yhdestä olen vakuuttunut; kun kengät tuntuu pahalta tuntuu kaikkialta pahalta.\nVilijonkka; joo, Kickersit ovat hyviä.\nKuvittelen sinua sinne puistoon sauvoinesi ja Masai-kengät jalassa ja hymyilen;-)\nMun pojilla on molemmilla hyvin kapea jalka. Vaikea löytää kenkiä.Mies on vähän sellanen "ei lasten kengistä kannata maksaa" -tyyppi, mutta minusta niistä juuri kannattaisikin.\nKatiaG; kiitos sanoistasi.\nAi kun hyvä että aloit ajatella noin jaloistasi! Mun äitini on aina hokenut sitä miten rumat jalat hänellä on. Se on jotenkin hiukan tarttunut minuunkin, sillä omani ovat melkein samanlaiset - mutta yritän ajatella niistä eri tavalla.\nNeljän lapsen äiti; joo, voi olla.\n28. toukokuuta 2009 klo 14.14\nMinulla raskaudet lisäsivät numeron leveyssuunnassa :)\nPikkuvauvan jalka on muuten yli-ihana, kun se ei ole vielä levinnyt astumisesta, vaan on sellainen sileä pulla.\n28. toukokuuta 2009 klo 14.49\nMAtroskin: pidän myös pienen lapsen kantapäästä joka on melkein terävä.\nAjattelee ettei niillä kyllä vielä mennä metsään tallustamaan.\nHuippumakeet kengät! Haluaa samanlaiset, onkohan noita myynnissä Suomessa? Mulla on myös hyviä kokemuksia Clarkseista!\n28. toukokuuta 2009 klo 16.02\nElisa; en tiedä mutta voisi hyvin ollakin. Malli on nimeltään Speed Boat. (ei onneksi Love Boat;-))\nMinäkin olen Clarkseilla tepastellut.\nNiiden kenkien ongelma oli, kun eivät millään hajonneet ;)\nMuutossa sitten laitoin ne pois, kun olin niillä monta monta kesää kävellyt ja käyttänyt talvella työkenkinä. Alkoi vaan tuntua etten halua niitä enää nähdäkään eteisessä..\nNyt siitä on jo muutama vuosi aikaa ja melkein harmittaa :) Leveäjalkaisellekin Clarksit solahtavat vaivatta.\nOlen nyt loppumetreillä raskaana ja jalat ovat sen verran turpeat, että varmaan pitäisi ostaa ainakin numeroa tavallista suuremmat popot.\nHelteitä luvassa ja vain umpikenkiä hyllyssä..pöh.\nOsta nyt sitten kesäkenkäset kuukaudeksi.\nTaidankin mennä juhliin läpsläps läpsyvillä varvassandaaleilla ;)\n28. toukokuuta 2009 klo 18.22\nPaljon samanlaisia muistoja mullakin! Mulla olisi varmaan vieläkin enemmän kenkiä mitä nyt on jos niitten ostaminen olisi helpompaa. Nimittäin vanhemmiten se on tullut aina vaan hankalammaksi koska nykyään kenkien pitää tuntua tosi mukavilta jalassa ja tietysti näyttää kivoilta. Ja koska minulla on aika iso jalka suhteessa siihen, että olen melko pätkä, jalat ei saa näyttää suuremmilta mitä ne jo on!\nSiinä siis haastetta ja sen takia olen huomannut, että mun kengät on paljon kalliimpia kuin joskus aiemmin. Halpoja kenkiä jotka olisi mukavat jalassa ei varmaan ole edes olemassa. Ainakaan mun tassuun sopivia. Niin että jos löytää hyvät, ne on pakko ostaa kun ei tiedä milloin seuraavat sopivat osuu kohdalle.\nNyt juuri räpylät anoo armoa, 10 tunnin työpäivän jälkeen ja lähes tulkoon jalkojen päällä koko päivä!\nKukkakaupassa yksi vuoden kiireisimmistä viikoista! Eipä juuri istuskella kuin se hetki kun ruokaa tunkee suuhun. Joten arvaat varmaan, että ilta menee istuskellessa.\n28. toukokuuta 2009 klo 18.33\nYksi kenkä-/jalkaongelmainen täälläkin. Nuorempana tuli ostettua nättejä kenkiä, nykyään valitsen ne, jotka tuntuu parhaimmalta jalkaan.. tosin kiva ulkonäkökään ei kyllä haittaa.. useimmat kengät hankaa ainakin aluksi, eikä tunnu sopivan jalkaan... Clarksitkin vaativat ensin totuttelua, mutta sitten muotoutuvat mitä parhaimmiksi. Riekerit eivät sopineen alkuunkaan... nyt on tilauksessa El Naturalista -pistokkaat.. innolla odotan, että josko ne olis heti niin unelmakengät kuin on kehuttu..\n28. toukokuuta 2009 klo 19.06\nHauskoja juttuja täällä.\nMinunkin ensimmäinen jalkamuistoni lienee kotitalon pihan terävä sepelimurske. Joka kevät odotti, että pääsee paljain jaloin ulos, mutta se sepeli tuntui pahalta. Sisarusten kanssa kisattiin, kuka kestää juosta pisimmälle.\nClarksin kengät ovat kyllä loistavia, kunhan niitä löytäisi jostain. Yhdet hyvät oli, mutta jäivät kuopuksen odotuksen jälkeen pieniksi.\nMinulla on ollut aina ongelmallinen kenkäsuhde. Teininä nolotti "iso" jalka (40), nykyään ei enää ja valikoimaakin on isoissa koissa paremmin. Ostan silti vain järkeviä kenkiä, joilla voi kävellä vähintään viisi kilometriä. Korkokenkiä en uskalla juuri käyttää, koska yliliikkuvien nivelten takia nilkkani nyrjähtävät helposti. Kauniita kenkiä kyllä ihastelen kaupoissa, mutta en raski ostaa. Ehkä kesän alennusmyynnistä...\n28. toukokuuta 2009 klo 19.40\nTunnustaudun kenkäfaniksi. Mulla löytyy aika monta paria..\nEi mitään Blahnikia kuitenkaan. Enkä ostaisi.\nMutta - anteeks nyt vaan - en ostaisi Clarkseja myöskään, pidän minäkin niitä vähän mummuina. Ja täällä jenkeissä niissä on hyvät valikoimat, ja loistavat hinnat. Ei vaan viehätä mun silmää.\nOmenapuu: joo, Clarksilla on myös malleja joissa on leveämpi lesti.\nRaskausajalta en ihme ja kumma muista pahempia kenkäongelmia - paitsi että oli vaikea panna nauhat kiinni lopussa kun ei meinannut ylettyä. Mun tapani oli nostaa jalka eteeni seinää tai muuta tukea vasten.\nKirsikka: kyllä varsinkin seisomatyössä tai jos kävelee paljon (tai molemmat yhdessä!) jalat ovat sellaisella koetuksella että hyvät kengät ovat tarpeen.\nMannukka: mulla taas on ollut nimenomaan niin, että Clarksit ovat olleet liki ainoat jotka ovat HETi tuntuneet hyviltä;-)\nLauraM: minullakin on koko 40 mutta olisi se aika hullun näköistä jos tämän pituisella ihmisellä olisi vaikka 37. Olisi siis ihan pimeen näköistä!\nMerja: omaa mielipidetttään ei tarvi multa pyytää anteeksi.\nJos jonkun mielestä mulla on mummukengät niin se vain hilpeyttää! Ja kun mummujakin on monenlaisia...\n29. toukokuuta 2009 klo 7.19\nahaa, mä tarttisin ehkä tuollaiset? kaihoan aina korkokenkiä, omistan muutamat, mutta aivan liian harvoin käytän kun tuntuu että varpaat musertuu alta tunnissa.. ja lujaa täytyy päästä, hermot menee jos joutuu hipsimään. eli siis kiilakorkoja katsastamaan seuraavalla kerralla;)\n29. toukokuuta 2009 klo 9.34\nOuti: voisit tarvita.\nMulla on ollut sellainen päähänpinttymä että kiilakorot on tyhmiä ja että niillä on vaikea kävellä mutta esim. näissä kengissä pohja taipuu ja se on hyvä juttu se!\nJa kiilakorko ei jää minnekään mukulakiven rakoon kiinni!\nJei, koska olet ollut Yyterissä? Kävin ekaa kertaa ko. paikassa viime kesänä, ja ihastuin, miten sellaista hiekkaa voi Suomessa edes olla?\nOlen aina ihmetellyt, miten niin monella naisella voi olla kauhea kenkäfetissi ja hinku ostaa kenkiä, kun mun mielestä se on kaikkein vastenmieleisin osio vaateostoksista. Ei vois vähempää kiinnostaa kengät, yök. Sovittaminenkin on yhtä piinaa. Ei pal Blahnikit kiinnosta muttei mitkään karmeat kopio-Crocsitkaan. Parempi kun niitä kenkiä vain ilmestyisi jostain kaappiin eikä tarvitsisi itse ostaa.\n29. toukokuuta 2009 klo 18.08


Aadan hevoselämää: #598: Santa Riding - ei kiitos!\n#598: Santa Riding - ei kiitos!\nAloitin tämän postauksen kirjoittamalla otsikkoon "ensimmäinen hyppykerta uudella kotitallilla", kunnes tajusin kaksi seikkaa. Ensinnäkin, otsikko olisi ollut sellaisenaan aivan liian pitkä ja kuiva. Toisekseen, sunnuntain estevalmennus ei ollut ensimmäinen kerta, kun ylitin puomeja kyseisellä kentällä: olimmehan olleet jo lähes kuukausi aiemmin vierailemassa tallilla hyppäämisen merkeissä. Niin tai näin, ajattelin kuitenkin kertoa teille muutamalla sanalla ensimmäisestä Piuden pitämästä valmennuskerrasta nykyisellä tallillemme.\nKuten edellisessä postauksessa kerroin, oli meillä lauantaina kouluvalmennus, joka oli hevosen kannalta normaalia ratsastuskertaa hieman rankempi. Sanoin Piudelle jo heti tunnin aluksi, että Champ saattaa hyvinkin olla takaosastaan jumissa, sillä vaikka hevonen oli tarhannut ratsastuksien välissä kahden tarhausvuoron verran (lauantaina valmennus oli heti aamusta ja sunnuntaina vasta illalla), ei se silti ollut liikkunut niin sanottua palauttelevaa treeniä mihinkään väliin. Mulla on usein tapana pitää rankemman valmennuksen tai muun ratsastuksen jälkeen jonkinlainen palautumispäivä, jolloin kävelemme pitkään maastossa ja otamme muutamia pätkiä irrottelevampaa ravia ja laukkaa. Tai jos säät ovat huonoja, työstän hevosta maneesissa pidemmällä kaulalla kaarevilla urilla normaalia ratsastusta kevyemmin.\nMeidän seuran estejoukkueella on sunnuntaina edessä Etelä-Suomen alueen estejoukkuemestaruus, jossa olemme Champin kanssa mukana edustamassa. Tarkoituksenamme oli siis treenata hieman rataa, sillä käytössä on kerrankin iso ja hyväpohjainen kenttä mukavan vaihtelevalla estekalustolla. Meidän onneksi joukkuealuemestaruus hypätään 100/110cm -tasolla, joten hyppään näissä kisoissa ensin yhden avoimen 110cm -luokan ja sen jälkeen mestaruuden 110cm -tasolla. Seuraavana viikonloppuna onkin sitten toivottavasti mukava lähteä kisaamaan varsinaisista aluemestaruuksista 115cm -radalle luottavaisin mielin - toivotaan parasta!\nPiude oli laittanut kentälle kavaletin poikkihalkaisijalle niin, että tulin sitä ympyrän kaarella. Heti alkuun huomasin, että Champ oli kuin olikin aavistuksen väsyneen oloinen ja todellakin pohkeen takana. Se ei oikein reagoinut jalkaan, muttei toisaalta myöskään painanut kädelle: se oli enemmänkin tyhjä edestä ja kyljistä, kaatui oikealle ja oli todella hidas. Hirveän hyvä yhdistelmä hyppäämistä ajatellen, heh! Yritin parhaani mukaan saada hevosta aktiivisemmaksi ajatellen edellisen päivän Antonion antamia vinkkejä, mutta Piude käski mun jättää hevonen alusta asti rauhaan: "anna sille aikaa vertyä. Jos sä käyt siihen kiinni heti alussa, arvaa onko se seuraavalla kerralla innoissaan lähdössä töihin."\nTässä LOISTAVA esimerkki siitä, miten paljon liikettä edellä olen ponnistuksessa. EI näin!\nMiten yhden kavaletin ylittäminen voikin olla hankalaa? Aloitimme homman vasemmassa kierroksessa, jossa tein varmasti kymmenen toistoa ennen ensimmäistäkään sujuvaa ylitystä. Tulin liian kovaa suhteessa kavaletin kokoon; tulin liikaa kiinni ja ajauduin puolikkaaseen askeleeseen; hyppäsin ennen hevosta; jäin liikkeestä jälkeen.. Lista on loputon! Mutta heti, kun sain ajatuksesta kiinni, rupesi homma pelittämään. Kerta kerran jälkeen lähestymiset onnistuivat ja Champ tuntui pehmeältä. Se oli edelleen mielestäni pohkeen takana, mutta se oli rento ja ainakin jollakin asteella kuuliainen. Milla rupesi videoimaan tuntiani tässä kohtaa, joten vasemmasta kierroksesta mukana on vain viimeinen kavaletin ylitys.\nOikeassa kierroksessa pakka levisi käsiin heti alkujaan. Mä en vain voi ymmärtää, miten en osaa ratsastaa ollenkaan tuohon kierrokseen! Suurin vaikeus oli ennen kaikkea tasapainoilla omien apujen kanssa: Piude vaati, että mun piti (tietysti) ratsastaa muuallakin kuin kavaletin edessä ja takana matkustelemisen sijaan. Toisaalta en saanut käydä hevoseen kiinni ja paineistaa sitä. Raja näiden kahden välillä on melko häilyvä, sillä muutun helposti jopa liian aggressiiviseksi niissä tilanteissa, joissa Champ ei reagoi heti apuihini. Esimerkiksi jos käytän pohjetta, eikä ruuna anna haluttua vastinetta, saatan potkaista sitä heti ihan kunnolla saadakseni edes jonkun reaktion. Mutta kuten aiemmin sanottu: kun hevonen ei ole tasapainossa, ei se pääse eteen, vaikka miten potkisi. Onneksi valmentajani eivät katso sormien läpi minkäänlaista tarpeetonta riuhtomista tai potkimista ja saan esteradallakin heti sanomista siitä, jos teen käsilläni liikaa.\nLoppujen lopuksi kavaletin ylitys oikeassa kierroksessa sujui edes välttävästi. En saanut aikaan samaa fiilistä kuin toiseen kierrokseen, mutta periaatteessa mitään katastrofaalista ei enää tapahtunut ja pystyimme siirtymään itse hyppäämiseen. Piude pyysi mua tulemaan diagonaalilla pystyn ihan samalla tavalla kuin ratsastaisin kavaletille. Tuloksen voitte nähdä ja kuulla videolta - tein ihan jotain muuta kuin mitä piti. "Miksi sun ratsastus muuttuu noin radikaalisti?" Siinäpä vasta vuosisadan kysymys! Toistojen kautta sain hieman paremman otteen hommaan ja muutamaa idioottimaista lähestymisvirhettä lukuunottamatta (miten niin ei ole ok jättää yhtä askelta kokonaan pois juuri ennen hyppyä?) hypyt pystylle sujuivat mukavasti. Champ alkoi vähitellen innostua hyppäämisestä ja siitä tuli enemmän estettä kohden pidettävä kuin "ajettava", mikä on ainakin mulle ehdottomasti helpompaa.\nPystyn jälkeen siirryimme pysty-okseri -linjalle, jossa välin metrimäärä oli 20,5. Tarkoituksena oli tulla linjalle viidellä laukka-askeleella eli sujua kaarteen läpi tarpeeksi eteen, jotta pystyä kohden voi odottaa ja esteiden välissä edetä sopivasti niin, ettei okserille joudu ratsastamaan eteen tai vetää muutamaa viimeistä askelta kädet puutuneina taaksepäin. Kun tämä sujui, otimme mukaan vielä pysty-okseri -sarjan kahdella laukka-askeleella välillä 10,5 metriä.\nTässä on hyppy, jossa jouduin ratkaisemaan liikaa eteen kohti sarjaa. A-osalle siis melko laaka hyppy kaukaa..\n.. mutta kerrankin olin pystyssä ja mahduimme hyvin väliin!\nHän on niin kuvauksellinen ;)\nEn kerro noista onnistumisista sen tarkemmin, sillä näette ne videolta, mutta muutamaa epäonnistumista ja virhettä haluan miettiä tarkemmin. Sekä linjan okserille, että sarjan pystylle onnistuin ottamaan yhdet kiellot. Molemmissa tilanteissa vedin hevosen niin pieneen laukkaan, että se ajautui täysin puolikkaaseen askeleeseen. Jos tilanne olisi ollut se, että olisin laukannut eteen puolikkaaseen askeleeseen, olisi Champ varmasti hypännyt esteiden yli, mutta koska ratsastin lähtökohtaisesti ajatuksena lähinnä hevosen pysäyttäminen, ei ruuna tietenkään kokenut hyppäämistä kannattavimmaksi vaihtoehdoksi. Molemmissa tilanteissa rauhoitin tilanteen ja tulin uudelleen, ilman sen kummempia ongelmia.\nYksi suuri, konkreettinen ongelma, joka mulle on tässä kesän aikana taas muodostunut, on hyppyyn lähtö ennen hevosta. Esteen päällä tämä ei välttämättä näy niin selkeästi - jos mukaan ei lasketa liioiteltua myötäämistä - mutta varsinkin ponnistuksessa olen ihan hevosen kaulalla ja makaan etukaaren päällä. Voitte vain kuvitella, miten paljon työläämpää on myös hevoselle saada etuosa ylös tarvittavan nopeasti silloin, kun ratsastajan painopiste on väärässä kohdassa häiritsemässä hevosen liikkumista. Tätä varten mun pitäisi tosissaan ottaa itseäni niskasta kiinni ja treenata myös tallin ulkopuolella vatsalihaksia, jotta saisin tuettua ylävartaloni paremmin hypyissä.\nChampilla on aina niin hyvät ilmeet hypyissä :D\nEi niin huonoa, ettei jotain hyvääkin! Kerran sarjalle tullessani jouduin ratkaisemaan ensimmäiselle esteelle reippaasti eteen, jolloin esteiden väli meinasi jäädä todella ahtaaksi. Tällä kerralla jäin pystyllä ylävartalollani todella hyvin pystyyn ja näin ollen mahduimme väliin oikein loistavasti. Sain jopa positiivista palautetta! Mun pitää vain varoa sitä, etten sano missään vaiheessa hevoselle "hou" ennen esteitä, sillä Champ reagoi tuohon sen verran voimakkaasti, että se saattaa hyvinkin pysähtyä. Piuden sanojen mukaan Santa Riding saa siis jäädä pois tämän hevosen kohdalla ;)\nVaikka tästä postauksesta saattaa jäädä ylenpalttisen negatiivinen kokonaiskuva, oli tunti mielestäni kuitenkin kohtuullisen onnistunut ja hypyt sujuivat pääosin hyvin. Esteet olivat lopuksi diagonaalin pystyä lukuunottamatta 110-120cm korkeudella ja tein ajoittain ihan hyviäkin ratkaisuja lähestymisissä. Champ myös hyppää tällä uudella kentällä todella kivasti ja hypyt tuntuvat selkään melko ilmavilta, mikä saattaa näkyä siinä, että mulla on vaikeuksia pysyä kyydissä. Mahahaavan parantuminen näkyy kyllä selkeästi noiden hyppyjen muutoksena: enää hevonen ei hyppää niin selättä, vaan se oikeasti ponnistaa ylös, varsinkin oksereilla. Toivotaan, että tämä pysyy tällaisena tulevaisuudessakin!\nLähettänyt aada klo 17.11.00\nAnonyymi 2. syyskuuta 2015 klo 20.44\nVideollakin näyttää ettei kavaletillä laukka oikein jaksaisi pyöriä, muuten kivan näköistä menoa sulla on hauska kevyt istunta kun sulla ei tuu sitä taakse työntö vaihetta missään vaiheessa :D siis tää oli kehu !\nUnknown 3. syyskuuta 2015 klo 7.22\nJoo, mulla oli sama fiilis kavaletilla. Kiitti :)\nAnonyymi 2. syyskuuta 2015 klo 22.17\nVoi vitsi toivottavasti nähtäis joku päivä! Ois kiva tulla juttelee sulle joku kerta (jos siis vaan sallit).:)Käyn siis pari kertaa viikossa liikuttelemassa sitä kian ponskia.\nTottakai voit tulla juttelemaan :)\nHyvin meette ja kivoja kuvia! Ketä yleensä kuvaa sun ratsastuksia? Joku perheen jäsen vai? Kauheen usein ei lue kuvien ottajaa ja ois kiva tietää miten saat noin usein uusia kuvia :D mulla on ongelmana etten saa melkeen koskaan kuvaajaa kun ratsastan mun ponilla ja siks on vaikeeta pitää blogia aktiivisena :/\nUnknown 3. syyskuuta 2015 klo 7.25\nYleensä kuvaaja on joku mun kaveri: mulla on nelisen kaveria, joita voin pyytää kuvaamaan ns. "milloin vain heille sopii". Sitten vanhemmat kuvaavat, jos mennään jonnekin trailerin kanssa ja he ovat mukana :) Tässä valmennuksessa videoita otti Milla, Salla kuvasi kameralla. Paikalla oli myös isäni, serkkuni ja hänen tyttöystävänsä, mutta he eivät kuvanneet ;)\nAnonyymi 3. syyskuuta 2015 klo 16.23\nLentääks tuosta tallin yli paljonki lentokoneita kun koko ajan kuulu lentokoneen meteli? :D Eikö hevoset välitä äänestä sielä?\nUnknown 3. syyskuuta 2015 klo 18.05\nEi mun aikana ole lentänyt yhtään konetta yli, en tiedä mikähän ääni videolla kuuluu :D itse en edes kiinnittänyt huomiota!\nAnonyymi 3. syyskuuta 2015 klo 23.27\nLentokone meni suoraan yli ja mietin samaa asiaa eli että eipä hevonen näytä olevan moksiskaan moisesta metelistä. Helsinki-Vantaa on aika lähellä ja välillä lentoreitit menee tallin läheltä tai jopa yli kuten tällä kertaa. - se paikalla ollut punatakkinen\nAnonyymi 4. syyskuuta 2015 klo 17.32\nKylnäätkö champin jalkoja?\nVoika tehä jalkojen hoidosta postauksen\naada 4. syyskuuta 2015 klo 22.33\nKylmään :) Mä olen tehnyt siitä postauksen jo vuonna 2013 muistaakseni!\nChamp on kyllä niin taitava!\nOotko muute huomannu että ratsastat kilometriohjilla ja sen takia ranteet on ihan mutkalla? :)\naada 4. syyskuuta 2015 klo 22.32\nSe on kyllä ihana opetusmestari!\nJa haha tottakai :D Mun on pakko laittaa tähän sopiva kuva, älä nyt suutu, mutta tää sopii niin hyvin tähän: https://vicenteibarraubina.files.wordpress.com/2013/01/ba_dum_tss_meme-s1500x1294-310277.png\nHhaha toi kuva! :D\nMutta tosiaan, eli selvästi tiedostat tämän asian. Mul on sulle yks vinkki mikä saattais auttaa sua ilman että kenenkään tarvitsis siitä olla muistuttamatta; laita ohjiin pieni teippi kohtaan mistä niitä olisi hyvä pitää kiinni. Tämä auttaisi sinua itseäsi huomaamaan että milloin niitä ohjia pitäisikään lyhentää.\nRatsastaminen on oikeesti paljon helpompaa sekä hevoselle että ratsastajalle jos sen kuolaintuntuman sais pidettyä suorana sinne suuhun. :)\nUnknown 8. syyskuuta 2015 klo 10.01\nTuo on hyvä neuvo :)\nNiin hyvä termi toi Santa riding :DDD\nUnknown 8. syyskuuta 2015 klo 10.02


SAUNA OPEN AIR 2007 - LAUANTAI - MM. HEAVEN & HELL, DARK TRANQUILITY, SWALLOW THE SUN, ARI KOIVUNEN\nAri �Iso A� Koivunen sai festaritulikasteensa Sauna Open Airin pikkulavalla, joka vetikin l�hist�lleen kohtalaisen ison lauman ihmettelij�it�, kun ottaa huomioon aikaisen ajankohdan (klo 15:15). Arista paistoi l�pi selv� j�nnitt�minen, sill� v�lispiikkej� ei kuultu k�yt�nn�ss� ollenkaan eik� laulukaan tahtonut oikein kantaa. Tukka sent��n heilui kiitett�v�sti, ja l�htih�n se keikkakin lopulta rullaamaan siedett�v�mmin. Taustab�ndist� varsinkin kitaristi Erkka Korhonen esitti komeita suorituksia, ja muukin b�ndi tuki Aria hyvin taustalauluillaan (vaikka osa taustoista tuli kyll� nauhalta).\nBiisej� kuultiin kaikkiaan yhdeks�n, ja pettymys oli kova, kun yksik��n niist� ei ollut coveri, vaan kaikki olivat siis per�isin miehen listak�rjess� keikkuvalta Fuel for the Fire -platalta. Radiohitti Hear My Call kuultiin heti toisena, ja se sai jengin laulamaan mukana. Muuten porukka oli p��osin h�mill��n, eik� naurahduksiltakaan v�ltytty, varsinkaan Angels Are Calling -slovarin aikana, kun Arin ��ni ei tahtonut kuulua sitten mill��n. Ehk� festarikeikat tulivat Koivuselle turhan nopeasti, sill� esiintymisvarmuuden puute n�kyi ja kuului. Loppukes�st� meininki on kuitenkin jo varmaan huomattavasti ammattimaisempaa, ��nt� kun miehest� kyll� l�htee. (OK)\nPorukkaa alkoi valua kohti p��lavaa jo hyviss� ajoin ennen Ison A:n keikan loppua, sill� vuoron oli saamassa heti Arskan per�ss� listakakkosena majaillut Sonata Arctica. Ensimm�isen� huomio kiinnittyi siihen, ett� eturiviss� oli kiljumassa huomattavasti enemm�n teinitytt�j� kuin Idols-ihqun keikalla. Onko se Tony Kakko sitten niin hurmaava? No, ilmeisesti on, tai ainakin h�nen ��nens� hakee vertaistaan t�ss� maassa. Ja hyvinh�n ne korkeatkin kohdat taas irtosivat Kakon keuhkoista.\nKeikan alku oli hieman vaisu, sill� tarjolla oli suurelle yleis�lle tuntemattomampia ralleja uunituoreelta Unia-pitk�soitolta. N�ist� ainakin Paid in Full, The Harvest, It Won�t Fade ja Caleb saivat kuitenkin ansaitsemansa vastaanoton tosifaneilta, jotka olivat jo k�yneet kevent�m�ss� kukkaroitaan levykaupassa. Koko jengi her�si sitten eloon viimeist��n, kun vuoron saivat tutut veisut, kuten Victoria�s Secret, Full Moon ja Don�t Say a Word. Kun lopussa kuultiin viel� tutut vodka-huudatuksetkin, voi sanoa, ettei keikasta j��nyt puuttumaan mit��n oleellista. Paitsi sivarikiireidens� vuoksi b�ndist� sapattivapaata ottanut kitaristi Jani Liimatainen, jonka Elias Viljanen kyll� korvasi kiitett�v�sti. (OK)\nSwallow the Sunin synkistely on toiminut monesti todistettuna loistavasti sis�tiloissa ja olin skeptinen ulkoilmakeikan suhteen. J�lleen kerran ennakkoluulot sai heitt�� hiuksista sinne kaunimman sukupuolen alap��h�n StS soitti kylm�n rauhallisesti omalla tyylill��n, pienen fanaattisen etuyleis�n ja olutkeitaan runsaan ihmisjoukon iloksi. B�ndi ei turhia lavalla esittele, eik� Mikko Kotam�en v�limutinoista saanut selv��. Silti kirurgisen tarkka soitto ja vahvat monikerroksiset kappaleet kerta toisensa j�lkeen vangitsevat kuulijan puoleensa.\nSaunan soittolista painottui luonnollisesti uuden albumin materiaaliin ja mik� ettei. Hope on osoittanut kyntens� kotisoittimissa, sek� klubikeikoilla. Mainio nimikappale ja Too Cold for Tears toimivat hienosti, mutta keikan kohokohtina voi pit�� albumin loistavaa single� Don�t Fall Asleep (Horror Pt. 2) ja p��t�sraitaa Doomed to Walk the Earth, joita molempia vahvisti naisvokalisti. Kuulaan kauniilla ��neell� varustettu neito, jonka nime� en l�hde arvailemaan, keskittyi hyyt�v�n eleett�m�sti vain ja ainoastaan laulamiseen. Keikan viimeiseksi naulaksi iskettiin Forgive Her.... B�ndin viile�n kolkko doom-synkistely oli pirist�v� poikkeus aiempiin ylienergisiin esitt�jiin. Intro- ja outro-nauhana toiminut Twin Peaks -tunnari vahvisti entisest��n hypnoottisen vahvaa tunnelmalatausta, jonka StS sai aikaan auringonpaisteesta huolimatta. Propsit my�s miksaajalle, joka operoi ensimm�ist� kert�� b�ndin edess�. (JV)\nKuten niin moni muukin t�m�nkes�isen Saunan esiintyjist�, my�s Dark Tranquillity saapui lavalle varsin tuoreen materiaalin kera. N�in ollen porukalle tarjoiltiin ainakin viisi kappaletta viimeisimm�lt� Fiction-l�tylt�. N�it� olivat heti alkuun kuullut Terminus (Where Death Is Most Alive) ja The Lesser Faith sek� setin puoliv�liin ujutetut Blind at Heart, Inside the Particle Storm ja Focus Shift. Kaikkiaan biisej� tuli tusinan verran, ja mukana oli toki my�s klassisempaa DT-matskua, kuten The Wonders at Your Feet, My Negotion ja The New Build.\nVokalisti Mikael Stanne elehti, kieppui ja kynti pitkin lavaa v�lill� jopa niin ahkerasti, ett� se alkoi tuntua koomiselta. Mutta mik�p�s siin�, jotainhan sit� pit�� tehd� lavalla aikansa kuluksi. My�s komppiryhm� ny�kytteli yl�kroppaansa juuri siten kuin kaikki G�teborg-aktit tekev�t. Jotain uuttakin voisi tietysti keksi� v�lill�. Valtaosalle yleis�st� t�m� kuitenkin kelpasi mukisematta, ja se kai se lopulta on p��asia. N�hd�kseni keikka oli kuitenkin aivan turhan kliseinen, joten siihen ei jaksanut hirve�sti keskitty�. (OK)\nHeaven And Hellin tapauksessa ei voi muuta kuin yhty� siihen samaan kuoroon, joka on kehunut b�ndin Sauna-esiintymisen maasta (vai pit�isik� sanoa helvetist�) taivaisiin. Ronnie James Dio�Tony Iommi�Geezer Butler�Vinny Appice -nelikko oli aivan uskomattomassa vedossa, vaikka miesten yhteenlaskettu ik� on jossain 250 vuoden paikkeilla. Aivan ykk�sluokkaa oli etenkin Dion laulu��ni, joka pieksee edelleen kaiken maailman arikoivuset mennen tullen. My�s Iommi nautti silmin n�hden soittamisesta, eik� valittamista ollut rumpu- ja bassosuorituksissakaan.\nLauantain v�hitellen tummenevassa illassa koko 9000 ihmisen populaatio p��si kunnon fiiliksiin heti keikan alussa, jossa kuultiin sek� The Mob Rules, Children of the Sea ett� I. Eik� tunnelma p��ssyt laskemaan miss��n vaiheessa, sill� tarjolla oli hitti� hitin per��n. Loppup��ss� kuultiin my�s yksi uusi biisi Shadow of the Wind, joka kuulostaa sekin tutun turvalliselta H&H:lta. Viimeisen� varsinaisena kappaleena saatiin nautiskella Die Youngista, jonka per��n oli sitten luvassa lopullinen kliimaksi: miltei 20-minuuttiseksi venytetty Heaven and Hell. Ja kun t�st� oli lopulta selvitty, saatiin viel� viimeinen voitelu Neon Knightsin muodossa. Kerrassaan loistava 100-minuuttinen, liioittelematta hienoimpia koskaan kokemiani keikkoja! (OK)\nHeaven & Hell, Tampere 9.6.2007\nKokonaisuutena t�n� vuonna saunottiin entist� kovempaan tahtiin. Alue oli entist� toimivampi, palvelut pelasivat paremmin, yleis�� enn�tyksellisesti ja ulkomaan b�ndivieraat entist� nimekk��mpi�. Lis�ksi p��esiintyjist� suurin osa soittivat ilmi�m�isen kovat keikat. Kaupan p��lle ilmastonmuutos piti huolen tarpeeksi l�mpimist� l�ylyist� koko viikonloppuna. J�lleen kerran oiva alku kes�n festivaalikaudelle. Tampereen reissua voi t�ysin syd�mmin suositella kaikille Tuskaan tuskastuneille. (JV)


Etelä-Sudan rauhoittui tulitaukoon ainakin hetkeksi – mutta on epäselvää, ovatko joukot enää johtajien hallinnassa | Etelä-Sudan | HS\nPäivitetty: 12.7.2016 13:03\nEtelä-Korean varapresidentti Riek Machar on vaatinut Etelä-Sudanin sisällissotaan tulitaukoa.\nKuva: REUTERS / STRINGER\nSekä Etelä-Sudanin presidentti Salva Kiir että varapresidentti Riek Machar vaativat tulitaukoa maan pääkaupungissa Jubassa, kertoo uutistoimisto Reuters.Tulitaukoa vaadittiin taisteluihin, jotka puhkesivat Jubassa viikonloppuna presidentille ja varapresidentille uskollisten joukkojen välillä. Niissä on kuollut jo ainakin yli 270 ihmisiä, ja sisällissodan on pelätty alkavan Etelä-Sudanissa uudelleen.\nTulitauon pysyvyydestä on ollut vaikea esittää arvioita, mutta uutistoimisto AFP:n mukaan tiistai alkoi Jubassa rauhallisesti. Silminnäkijähavaintojen mukaan taivaalla ei lentänyt helikoptereita eikä kaduilla näkynyt tankkeja tai sotilaita. Paikalliset ihmiset myös uskaltautuivat ulos kodeistaan. Siviilien tilanne Jubassa on hälyttävä, vaikka heitä on entistä enemmän ulos uskaltautunutkin. YK:n tietojen mukaan ainakin 36 000 siviiliä etsii suojaa YK:n hoivista ja kaupungin muista osista. Monet siviilit ovat loukussa kirkoissa ja kouluissa vailla pääsyä veteen ja viemäröintiin.YK:n pakolaisjärjestö on kehottanut Etelä-Sudanin naapurivaltioita pitämään rajansa avoimena ihmisille, jotka etsivät suojapaikkaa.Tulitaukoa Etelä-Sudaniin vaatineet presidentti Kiir ja varapresidentti Machar puhuivat presidentin tiedottajan Ateny Wek Atenyn mukaan maanantaina puhelimessa ja sopivat yhteistyöstä.Kaikki Kiirin alaisuudessa toimivat komentajat on Atenyn mukaan velvoitettu ”lopettamaan joukkojensa vihamielisyydet”.Machar on vastannut vaatimalla joukoiltaan yhtä lailla tulitaukoa.On kuitenkin epäselvää, missä määrin presidentille ja varapresidentille uskolliset joukot ovat enää johtohahmojensa hallinnassa. Toistaiseksi ei ole varmuutta myöskään siitä, ovatko väkivaltaisuudet kaupungissa lakanneet.Kirkon ulkomaanavun Itä-Afrikan aluetta edustava Mika Jokivuori arvioi maanantaina HS:lle, että konflikti on saattanut riistäytyä maan johtajien käsistä.Presidenttien vaatimukset tulitauosta tulivat sen jälkeen, kun YK:n turvallisuusneuvosto kehotti sunnuntaina molempia osapuolia lopettamaan väkivaltaisuudet välittömästi. Taistelut yltyivät kuitenkin vain muutama tunti YK:n kehotuksesta.Turvallisuusneuvosto vaati, että Kiirin ja Macharin on tehtävä kaikkensa joukkojensa hillitsemiseksi ja väkivaltaisuuksien lopettamiseksi. Neuvosto pyysi alueelle myös lisää rauhanturvaajia. Etelä-Sudan luisui kohti toista sisällissotaa viikonloppuna, kun presidentti Kiirin ja varapresidentti Macharin kannattajat ottivat yhteen pääkaupunki Jubassa. Ne taistelivat keskenään myös maan sisällissodassa vuosina 2013–2015. Konfliktin jakolinjan on ajateltu kulkevan pitkälti kahden etnisen ryhmän, dinkojen ja nuerejen, välillä.\nSekä Etelä-Sudanin presidentti Salva Kiir että varapresidentti Riek Machar vaativat tulitaukoa maan pääkaupungissa Jubassa, kertoo uutistoimisto Reuters.Tulitaukoa vaadittiin taisteluihin, jotka puhkesivat Jubassa viikonloppuna presidentille ja varapresidentille uskollisten joukkojen välillä. Niissä on kuollut jo ainakin yli 270 ihmisiä, ja sisällissodan on pelätty alkavan Etelä-Sudanissa uudelleen.Tulitauon pysyvyydestä on ollut vaikea esittää arvioita, mutta uutistoimisto AFP:n mukaan tiistai alkoi Jubassa rauhallisesti. Silminnäkijähavaintojen mukaan taivaalla ei lentänyt helikoptereita eikä kaduilla näkynyt tankkeja tai sotilaita. Paikalliset ihmiset myös uskaltautuivat ulos kodeistaan. Siviilien tilanne Jubassa on hälyttävä, vaikka heitä on entistä enemmän ulos uskaltautunutkin. YK:n tietojen mukaan ainakin 36 000 siviiliä etsii suojaa YK:n hoivista ja kaupungin muista osista. Monet siviilit ovat loukussa kirkoissa ja kouluissa vailla pääsyä veteen ja viemäröintiin.YK:n pakolaisjärjestö on kehottanut Etelä-Sudanin naapurivaltioita pitämään rajansa avoimena ihmisille, jotka etsivät suojapaikkaa.Tulitaukoa Etelä-Sudaniin vaatineet presidentti Kiir ja varapresidentti Machar puhuivat presidentin tiedottajan Ateny Wek Atenyn mukaan maanantaina puhelimessa ja sopivat yhteistyöstä.Kaikki Kiirin alaisuudessa toimivat komentajat on Atenyn mukaan velvoitettu ”lopettamaan joukkojensa vihamielisyydet”.Machar on vastannut vaatimalla joukoiltaan yhtä lailla tulitaukoa.On kuitenkin epäselvää, missä määrin presidentille ja varapresidentille uskolliset joukot ovat enää johtohahmojensa hallinnassa. Toistaiseksi ei ole varmuutta myöskään siitä, ovatko väkivaltaisuudet kaupungissa lakanneet.Kirkon ulkomaanavun Itä-Afrikan aluetta edustava Mika Jokivuori arvioi maanantaina HS:lle, että konflikti on saattanut riistäytyä maan johtajien käsistä.Presidenttien vaatimukset tulitauosta tulivat sen jälkeen, kun YK:n turvallisuusneuvosto kehotti sunnuntaina molempia osapuolia lopettamaan väkivaltaisuudet välittömästi. Taistelut yltyivät kuitenkin vain muutama tunti YK:n kehotuksesta.Turvallisuusneuvosto vaati, että Kiirin ja Macharin on tehtävä kaikkensa joukkojensa hillitsemiseksi ja väkivaltaisuuksien lopettamiseksi. Neuvosto pyysi alueelle myös lisää rauhanturvaajia. Etelä-Sudan luisui kohti toista sisällissotaa viikonloppuna, kun presidentti Kiirin ja varapresidentti Macharin kannattajat ottivat yhteen pääkaupunki Jubassa. Ne taistelivat keskenään myös maan sisällissodassa vuosina 2013–2015. Konfliktin jakolinjan on ajateltu kulkevan pitkälti kahden etnisen ryhmän, dinkojen ja nuerejen, välillä.


Nainen haluaa miestä erotiikka messut / Vaanporno kemi\nHän tarrasi suoraan munista kiinni ja ehdotti palkaksi seksiä - Iltalehti Miehet haluavat menestystä ja s e k s i ä Tua Casa - Blog Bank Aikuisviihdettä tekevän pariskunnan savolaiset seksivinkit Mies ja seksimessut Demi 35-vuotias remonttimies kertoo, että erityisesti yksinäiset. Että olen naimisissa ja haluan niin myös pysyä, ovat naiset suuttuneet. Nainen, joka haluaa olla samalainen kun mies, puuttuu kunnianhimo. Naiset, Tampere Nainen, 28: Tarvitsen seksiä kolme kertaa päivässä Me Naiset 5 naista kertoo haluistaan: Haluan seksiä usein, tietyssä Iso kulli pillussa i want free shit / Transu treffit Kiimainen Hieronta Cum - Suihin Seksi chatit gay chat suomi / Pano Olimme Milanon kenkämessuilla tekemässä ostoja Bretellen. Mies ja nainen nauttivat toisistaan. Uskalla kertoa kumppanille, mitä haluat, vastaa pariskunta kysymykseen, mikä hyvässä seksielämässä. Jos haluaisin pettä kumppania, joku seksimessu tuhansine ihmisine ei ole. Kamalaa, mieshän saattaa vahingossa nähdä vaikka vieraan naisen tissit!1.\nPitkässä parisuhteessa ajaudutaan helposti toteuttamaan seksissä aina samaa kaavaa. Tulevaisuudessa Anniina haluaisi lapsia, mutta häntä mietityttä, voiko tasainen perhe-elämä olla häntä varten. Sen jälkeen voi pyytä jotain uutta kokeiluun. Toimistossa työskennellyt vanhempi nainen vastasi tähän innokkaasti, että "ota kaikki vaatteet pois". I want free shit ilmainen seksi - Nainen Etsii Seksiseuraa. Tein asennuksen loppuun ja sain palkan. Pyllyn Nuolenta Thai Hieronta Oulu Biljardimailat Thai hieronta salo tiukka pimppi - 13 Vuotiaan. Kun lähden liikenteeseen, pukeudun eroottisesti, viehättävästi ja naisellisesti, mutta silti minua ei olla vuosikausiin tultu baarista iskemän eikä se johdu ulkonäöstä. Thai hieronta salo tiukka pimppi - Treffi vinkit Eesti naiset etsii seksiä siuntio Kuumat Naiset Etsii Seksiseuraa Haapavesi Seksiseuraa tampere Eesti Naiset Etsii Seksiä Kouvola, Nainen etsii seksiseuraa i want free Seuraa turusta nuat thai seinäjoki - Deitti24 nokia. Seksi kuuluu parisuhteeseen ja minusta sitä on lupa pyytä ja tarvittaessa vaatia. No, poikamiehenä oli pakko auttaa tätä rouvaa myös makuuhuoneessa, ja hyvä kokemus jäi. Thai, hieronta, homoseksuaaliseen Rovaniemi Seksitrehvit - Sovellus Autowiki » ny solrik leone hot video sexy kjærlighet lesbisk. En sitten ottanut, mutta töissä nämä tilanteet voivat olla näinkin päin. Minun on saatava tyydytystä useita kertoja vuorokaudessa.\npidä. Miia, 41: Uskonnollinen mies pelkäsi viettejäni. Juha, kesäharjoittelussa naispuolinen pällikkö rakensi näppärän aasinsillan työtehtävistän lisäntymiseen ja seksiasioihin. Minusta on kiva kuulla toisten näkemyksiä sänkyasioista. Remonttireiska, olen toiminut kodinkonemyyjänä vuosikymmenen. Elämäni ei kuitenkaan ole mitän. Heti sisälle tultuani alkoi kehuminen, että "onpa seksikäs remonttireiska". Kumppanini sanoi, että olen hänen mielestän vahvasti seksuaalinen nainen. Ei tarvitsisi aina riidellä. Kun olen yhteydessä, mies kertoo olleensa varma, että teen oharit.\nEn alun perin ajatellut nostaa asiasta juttua, mutta kaiketi pitäisi - ihan tasa-arvon nimissä. Seksiajankohtia Tiia ei ole merkinnyt, vaikka niitä on päivässä paljon enemmän kuin palavereja. Martti taas kertoo kokemuksistaan 1980-luvun Helsingissä. Yksi tehokkaimmista seksin nitistäjistä on miettiä, mitähän muut minusta ja meistä ajattelevat. Toivon, että katsojat saisivat itselleen avarakatseisuutta ja kokeilunhalua. Uskalla kertoa kumppanille, mitä haluat, vastaa pariskunta kysymykseen, mikä hyvässä seksielämässä on tärkeintä. Iltalehti kertoi lauantaina remonttimiehestä, joka oli kuvaillut nuorta naisasiakasta "pantavan näköiseksi" ja ehdottanut seksiä kesken töiden. Miesten seksilelut erotiikka messut, milf-webcam videos Tampere kiimainen nainen - treffipaikka, Tampere nainen etsii seksi, nainen etsii seksi, Tampere seksi sinkut. Yleensä keskustelu luonnossa maksamisesta seisahtui siihen, kun Martti sanoi todella tarvitsevansa maksun rahana, sillä pienten lasten elättäminen sitä vaati. Emäntä avasi oven kylpytakissa ja antoi sen valahtaa auki. Ehkä kaipaan kehuja ja itsetunnon pönkittämistä. Miehelle machomeininki on selvästi sallitumpaa. Claudia Marie Perseestä Karkea Twi. 35-vuotias remonttimies kertoo, että erityisesti yksinäiset ja alkoholiongelmaiset naiset ovat niitä, jotka saattavat käydä tissien väliin paneminen sexshop tampere pälle. Kokeileminen ei tarkoita, että pitäisi täysin muuttaa seksuaalista identiteettiän. Kullin hieronta gay chat suomi, pillu t?ynn? Puoliso ei ole ajatustenlukija. Escorts in tampere parille seuraa, seksi joensuu transvestiitti seuraa, erotiikka tampere suomi porno tuubi. Osalle tissien väliin paneminen sexshop tampere olen palvelualttiina antanut lisäpalvelua.\nSisältö jatkuu mainoksen alla, olen yrittänyt vähentä masturbointia Mikon toivomuksesta. Menee se homma näinkin päin, jos ahdistelusta puhutaan, toteaa paljon naisten ehdotteluita kokenut remonttimies. Hänen mielestän se ei ole hyväksi seksielämällemme. Eestin deitti suomityttö - by eestin deitti suomityttö - 1 Comment kesäkuu Tallinna, Tallinna24, t24, matkailu, Seksitreffit etsi kalajoki, Eesti, Tallinnan ostokset, nähtävyydet, tapahtumat, vanhakaupunki, vanha kaupunki, sinkkunaiset etsii seksiä uppsala, tallinnassa. Tiesin, että en saa sanoa äneen, että tämä on kivaa, vaan että naisen täytyy hieman vastustella. Otin asian huumorilla siihen asti, kunnes hän kosketteli minua ilman suostumistani. Suomi; Ihanat Naiset Etsii Miestä Tukholma Puolalaiset naiset etsii seksiseuraa ylöjärvi; Pitkä pillu. Pelkkä seksipuhe voi jo virittä mukavasti. Hyvänolon tunne aamulla saadusta orgasmista ei kanna päivän läpi, vaan seksi on mielessä kohta taas. Oli hieman vähemmän vaatetta pällä. Tiia kävi vastaanotolla, mutta keskustelu ei tuntunut hyödylliseltä.


Garam Masala: Äänestys ja arvonta!\nPosted by Anna at Tuesday, March 29, 2011\nLaura March 29, 2011 at 8:01 AM\nPakko kyllä kokeilla! Nuo näyttää niin hienoilta. Kyllä se naan taitaisi noista kuitenkin suosikki olla.. vaikka haluttaisi maistaa kaikkia! joo.. ja ilman sitä korianteria tietenkin. hihii!\nSuzhouren March 29, 2011 at 9:42 AM\nTaistelee naanin ja pakoroiden välillä... Ja päätyy pakoroihin (varsinkin jos niihin käytetään ohkaisia munakoisosiivuja... Aah).\nPakorat saa äänen minulta :)\nStello March 29, 2011 at 9:45 AM\nMa en ole kokeillut noista mitaan (tosin toivon joskus kokeilevani, kun on taas oma keittio kaytossa), mutta Naan on listaykkoseni =)\nNoobaX March 29, 2011 at 9:50 AM\nNaan on suosikkini!\nsirkkuli March 29, 2011 at 10:00 AM\nNaan on suosikkini\nQulinaristi March 29, 2011 at 10:54 AM\nPalak Paneer ehdottomasti.\nTanjus March 29, 2011 at 11:42 AM\nMiimi March 29, 2011 at 12:21 PM\nNaan on namia. ^^\nmaija_hh March 29, 2011 at 12:23 PM\nkaikki on niin hyviä, mutta kasvispakorat saavat minun ääneni :)\nYaelian March 29, 2011 at 12:48 PM\nKivan näköiset palkinnot:) Nuo pakorat ovat suosikkejani tästä listasta:)\nKyllä se naanleipä on ykkönen, vaikka kaikki on herkullisen oloisia!\nPalak Paneer, ehdottomasti :)\nNanna March 29, 2011 at 1:47 PM\nPakko sanoa myös Naan. Mä himiöin noita sun palkintoja, varsinkin vesitermaria!\nReetta March 29, 2011 at 2:22 PM\nIhania reseptejä kaikki! :)\nYllä mainituista on pakko valita palak paneer. Tosin paneerin tilalla me aina käytetään aloota, laktoosivammani takia. Aina kun joku ystävistäni haluaa tehdä palak paneeria, suosittelen tulemaan tänne blogiisi. Resepti on ollut kovassa käytössä. :)\nJanika March 29, 2011 at 3:24 PM\nHeips Anna! Tuollainen vesitermari olis kätevä täälläkin ;) (toivottavasti miehesi reissun aikaan oli hyvät säät, nyt on satanut pari päivää putkeen)\nOma suosikkini noista on tomaattiriisi (ja ainoa, jonka noista resepteistä olen tähän mennessä kokeillut, ekstramausteilla;)\nKirjuri March 29, 2011 at 5:51 PM\nÄänestän naaniasi! Slurps :) Meidän piti tosin muistaakseni lisätä nestettä ennen kuin resepti toimi mutta voihan olla että teimme jotain väärin.\nJohanna March 29, 2011 at 7:23 PM\nPalak paneer on ehdotonta herkkuani!\nEmi March 29, 2011 at 8:51 PM\nMenen nyt vähän vastavirtaan ja äänestän tomaattiriisiä! Hyvää sellaisenaan, mutta sopii myös lisäkkeeksi, jos kaipaa jotain vähän eksoottisempaa.\nMerja March 29, 2011 at 10:11 PM\nKaikki ovat varmasti ihania, mutta Palak paneer on ikisuosikkini, ja olen todella iloinen siitä että törmäsin reseptiin (ja sitä myöten koko blogiisi). Vielä en ole uskaltanut itse kokeilla, mutta forwardasin reseptin kyllä puolisolle, siinä toivossa että hän päättäisi joskus minua ruualla ilahduttaa.\nItaliansalaatti March 29, 2011 at 11:46 PM\nSaattaisin äänestää lassia, koska se on niin hyvää, mutta laktoosi-intolerantikkona äänestän kuitenkin dhalia, koska pidän linsseistä niin hirveän paljon! Ihana resepti! (kuten kaikki muutkin, itse asiassa...)\nVaikea valinta kun kaikki on varmasti herkullisia, mutta vastaan naan :)\nPalak paneer! Muutkin näyttävät ihanilta.\nArtesanity March 30, 2011 at 1:00 AM\nTäytyy sanoa että tuo Tomaattiriisi saa mun ääneni. Varmasti hyvinkin käyttökelpoinen ja helposti jokaipäiväiseen ruokailuun integroituva. Naan-leipä ja Lassi houkuttelivat myös kokeilemaan!\nMinna March 30, 2011 at 12:29 PM\nKokeillut noista olen vain naan-leipää, joten vastaan sen. Mutta kaikki ovat varmasti hyviä. Sillä eihän intialainen ruoka voi olla kuin hyvää :D\nkmsu March 30, 2011 at 1:56 PM\nKaikki vaikuttavat hyviltä, mutta suosikiksi taidan minäkin valita naan-leivän, koska se on kaikkein tutuin.:) Näitä reseptejäsi täytyisi kyllä alkaa ihan toden teolla testaamaan, kun intialainen ruoka kiinnostaa. Tekisi hyvää avartaa makumaailmaa.;)\nHanna March 30, 2011 at 5:40 PM\nPakorat tältä listalta, vaikka siis monta suosikkia näkyy listalla olevan.\nvilijaana March 31, 2011 at 2:03 AM\näänestän Lassia,koska sitä olen joskus ohjeellasi tehnytkin =)\nPhedra March 31, 2011 at 11:38 AM\nNaan leipä on ehdottomasti suosikkini! Ja blogissani on jotain sinulle ;)\nSirpa March 31, 2011 at 12:29 PM\nNaanleipä on ehdoton suosikki! Hyvän makuinen ja helppotekoinen! Muuten en kovinkaan hyvin tunne intialaista ruokaa. Reseptejäsi kuitenkin luen aina mielenkiinnolla!\nRiina March 31, 2011 at 8:12 PM\nokei, nyt peukut pystyyn. Mähän siis tykkään noista kaikista. mutta paras ykkönen on pakorat ja samat sanat kuin suzhouren että munakoison kanssa parasta! eli PAKORAT\nJohanna March 31, 2011 at 11:33 PM\nRiisin suurena ystävänä vastaan, että tomaattiriisi. Näyttää niin herkulliselta.\npappilan mummo April 1, 2011 at 12:19 AM\nNaan leipä miehen tiellä pitää, sanoo mies, joka kannattaa sitä ja minä tietysti kuitenkin eniten tykkään dahlista - linssiruoat ovat hyviä!\nKiitos mukavista postauksista.\ntulitassukissa April 1, 2011 at 11:48 PM\nMisu April 2, 2011 at 1:25 AM\nAnonymous April 2, 2011 at 1:52 AM\nDal on olevinaan niin helppo, mutta ah miten on vaikeaa saada makuja tasapainoon niin, että maistuu (ja tuoksuu ;-) Intialta. Tämän suosikkireseptin kautta eksyin siis blogiisi. Miehen suosikki on palakpaner, mutta siltähän ei nyt kysytäkään vaikka tosi toimiva resepti sekin.


Pilot Studies: Idling...\nPahoittelen kun on ollut hieman hiljaista blogissa viime aikoina. Keskiviikkona ja torstaina käytiin tekemässä Trafilla kokeita ja en voi todellakaan sanoa että olivat helppoja. Vielä olisi neljä ainetta suoritettava, mutta ne mä jätän myöhemmäksi, jottei tulisi kiire lukemisen kanssa.\nOsa kurssilaisista huomasi hyvän sauman ottaa vähän vapaata trafin kokeiden ja seuraavan jakson väliin. Jotkut lähti Turkkiin, jotkut Pariisiin ja Espanjaan.. osa jäi Suomeen niinkuin itsekin. Valitettavasti taloudellinen tilanne ei salli lähteä mihinkään pidemmälle tällä hetkellä ja matkakuume on aivan valtava. Varsinkin kun katsoo kuvia missä olisi voinut käydä niin tulee entistä haikeampi fiilis.\nAjattelin kuitenkin olla istumatta liian joutilaana, niin yritän ensiviikolla lentää tuon blokki 4 loppuun (yksinmatkalentoa). Enää n. 6h jäljellä, jolloin pääsisin jatkamaan simulaattori vaiheeseen. Voi olla tietysti, että joudun odottamaan muita kurssilaisia koska heillä on vähemmän lentoja suoritettuna kuin itselläni. Johtuu lähinnä siitä, että osa asuu vähän kauempana niin koululle ei ole niin helppo tulla viikonloppuisin.\nVähän olen tässä miettinyt miten tätä blogia pitäisi kehittää ja millaista tekstiä olisi hyvä kirjoittaa. Sivun ulkoasu on ainakin omasta mielestäni suht kohdillaan kun sitä on viilaillut ajan myötä. Joskus jos siihen kyllästyy niin voisi hakea jonkun uuden pohjan.\nTekstien osalta on vähän miettimistä. Periaatteessa perustin tän blogin puhtaasti kouluopintojen pohjalta, mutta lukijoita alkaa olla tilastojen mukaan aika paljon, mutta tekstiä sivulla suhteellisen vähän. Tuon pienen kyselyn mukaan eniten ääniä sai "liian vähän päivityksiä" ja toiseksi "sopivasti". Jonkun mielestä jopa liian paljon :D Ei voi tietenkään tietää lopullista tulosta koska vastaajien määrä oli suht pieni, mutta itselle se kertoo jo jotakin. Lukijat haluavat lisää luettavaa ilmailumaailmasta ja opiskelun edistyksestä.\nKoulutus etenee tietysti omaa tahtia, enkä pysty kirjoittamaan enempää kuin sen mitä on lyhyessä ajassa tapahtunut. Eniten pelottaa se, että kun alkaa lentotoiminta niin siitä ei ole kovinkaan paljon kerrottavaa, jolloin blogipäivitykset jäisivät myös vähäisiksi. Ajattelinkin "boostata" hieman päivityksiä ja ostaa GoPro Hero 3 action kameran. Voisin kuvata lentosuorituksia ja jakaa lentokokemukset lukijoiden kesken. Tuokin kamera maksaa melkein 400€ ja jos siihen heittää vielä lisävarusteita päälle niin hinta nousee mukavasti. Täytyy katsoa, jos sen saisi jostakin osamaksulla niin ostan kyllä samantien.\nVälillä olen kirjoittanut muustakin kuin opiskelusta ja heittänyt tänne löytöjä ilmailuaiheisista asioista. Ajattelin, että sen tulen tulevaisuudessakin tekemään niin saan pidettyä lukijoita sivullani. Jos vielä saisin lukijoilta palautetta tai toiveita teksteihin liittyen niin sekin helpottaisi hieman päivittämistä :)\nLopuksi vielä kuva Finnar Tomin instagram sivulta. Tomi kertoo, että lentäjät tekevät kaiken tiiminä ja tässä he ristitarkistavat toisiaan. Lentoonlähtönopeuksien, tehojen ja laippojen asetusten laskenta on yksi tärkeimmistä tehtävistä ennen jokaista lentoonlähtöä. Perämies Tuomas Waheeb esittää omat laskelmat kapteeni Jouni Virralle, joka vahvistaa ja syöttää ne lennonohjausjärjestelmään.\nTällaisia ajatuksia on ollut viime aikoina ja kiitos kun luette blogiani. Toivottavasti viihdytte sivulla ja jatkatte lukemista tulevaisuudessakin.\nNiko Lehtonen 8. huhtikuuta 2013 klo 21.09\nPaljonko sinulla oli säästöjä kun aloitit opiskelusi?\nIgor Silivanenko 9. huhtikuuta 2013 klo 0.57\nJos sä lainaa ajattelet niin sulla täytyy olla koko lainan edestä takausta. Mulla oli joitakin säästöjä mutta lähinnä elääkseen opiskelun aikana.


Kumppaniblogi, Marko Väyrynen, Samlink: Suomalainen: puhu, pussaa ja innovoi | Fujitsun blogi\n.\t Published on 12.12.2014 .\nSitra, Teknologiateollisuus ry ja Gearshift Group Oy julkaisivat tässä kuussa kahden vuoden tutkimuksen tulokset, jotka käsittelevät suomalaista innovaatioympäristöä. Tulokset eivät ole järin mairittelevia. Meillä on muutamia huippusuoriutujia yrityssektorilla, mutta koko yrityskenttämme tarkastelu innovointitehokkuuden näkökulmasta kertoo meidän olevan jotakuinkin EU:n keskikaartia.\nSuomalaisten yritysten strategiat ja visiot jäävät usein juhlapuheiden tasolle innovoinnista puhuttaessa. Jostain syystä käytännön toimintaa ei tueta tai sitten ei edes ymmärretä miten käytännössä innovoidaan. Johtamismallien merkitys tulee ymmärtää paremmin, sillä yleinen, tyypillinen johtamismalli joka kannustaa lyhytjänteiseen ja suoraviivaiseen optimointiin on suoranaista myrkkyä innovaatioille. Ydinliiketoimintaan keskittyminen, verkostoitumisen vähentäminen, kokeilu- ja protopajojen ym. alasajo vie helposti lapsen pesuveden mukana. Kaivattuja hyviä ajatuksia ja tulevaisuuden menestysreseptejä ei synnykään. Ei, vaikka nimenomaan näin on strategiassa johdon toimesta julistettu tapahtuvaksi.\nResepti menestyvään innovointiin on kuitenkin yksinkertainen. Pääosin vaaditaan selkeää ja määrätietoista johtamista, luottamusta henkilöstöön sekä yhdessä tekemisen lisäämistä. Toki innovointitaidot, -prosessit ja työkalut ovat tärkeitä. Lopulta nekin vain auttavat maaliin pääsyä, innovaatiot kun eivät synny pakottamalla. Luo oikeanlainen ympäristö, hanki hyvä porukka, osallista koko johtoporras ja luota – näin saat paljon aikaan.\nItse olin taannoin mukana kumppanin kanssa läpiviedyssä yhteisessä innovointikokeilussa, jonka tulokset olivat positiivinen yllätys kaikille osallistujille.\nMenestysreseptissämme oli mukana määrätietoista johtamista, toimialatuntemusta sekä palvelumuotoilun huippuosaamista. Läpi viemämme projekti (jos sitä sellaiseksi edes kannattaa kutsua) oli kokeilu, jolle seuraa jatkoakin. Haluaisin lisää näkemyksiä, mitä Sinä ajattelet aiheesta innovaatio? Miten luovuus saadaan kukkimaan ympäri vuoden ja mitkä ovat sinun mielestäsi hyviä ainesosia toimivan innovaatiokulttuurin luomiseen suomalaisissa yrityksissä?\nNäitä ajatuksia, ja toimintaa, me toden totta nyt tarvitsemme. Yt-neuvotteluilla ja tehostamisella tätä maata ei nimittäin tästä talouden suosta nosteta.\nMarko Väyrynen toimii Samlinkissa yritysarkkitehtina. Työssään hän auttaa asiakkaita liiketoiminnan kehittämisessä ja strategisten tavoitteiden saavuttamisessa.


kerttuvali | Villimaailma | Page 20 kerttuvali – Page 20 – Villimaailma\nKasvavat majavapopulaatiot ovat luoneet suuria määriä uusia elinympäristöjä jokien ja lampien reunamille. Majavien tekemät padot nostavat veden pintaa, jolloin vesi pääsee liuottamaan maalta orgaanista hiiltä. Patoaltaista hiiltä karkaa ilmakehään. Osa siitä myös vajoaa pohjaan, päätyy kasvien käyttöön tai valuu veden mukana alajuoksulle. – Majavien määrän lisääntymisellä on siis ilmastollisia vaikutuksia, sillä vedenpinnan nousu vaikuttaa majavien […]\nHelsingin ja itäisen Espoon puistonurmikoilla laiduntavien valkoposkihanhien kokonaismäärä väheni yksitoista prosenttia viime vuodesta. Väheneminen johtui pääosin heikentyneestä poikastuotosta. Poikueiden määrä väheni neljänneksellä ja poikasten kokonaismäärä lähes puolella vuodesta 2017. Suomen ympäristökeskuksen ja Helsingin kaupungin tutkijat laskivat yhteensä 4 721 valkoposkihanhea, joista poikasia oli 444 yksilöä. Heinäkuun lopussa tehdyssä laskennassa havaittiin eniten hanhia Helsingin Suomenlinnassa (548 […]\nKun mäntypistiäistoukka tuntee itsensä uhatuksi, se köyristää itsensä mutkalle ja puristaa suustaan pihkaista puolustusnestettä. Kuvaaja: Carita Lindstedt Mäntypistiäiset herättävät tuholaisina metsänomistajissa kauhua, mutta auttavat tutkijoita ymmärtämään yhteistyön evoluutiota ja eliöiden sopeutumista muuttuvaan ympäristöön. Jyväskylän yliopistossa tehty tutkimus osoittaa, että erilaiset ympäristöolosuhteet vaikuttavat siihen, kuinka paljon ryhmissä elävät mäntypistiäiset tekevät keskenään yhteistyötä. Mäntypistiäisten toukat elävät ryhmissä ja […]\nHarrastajien tekemät valtakunnalliset pesimälinnuston laskennat paljastivat lintukantojen tilan. Tuoreet tulokset ovat Suomessa ensimmäistä kertaa nähtävillä suurelle yleisölle. Lintujen pesimäkausi on tänä kesänä ollut poikkeuksellisen pitkä. Lämpimän toukokuun myötä osa linnuista pesi hyvin aikaisin. – Toisaalta muuttolintuja saapui runsaasti lisää vielä kesäkuun puolella ja pesimäkesä olikin hyvin pitkä. Syynä hyvin myöhäiseen saapumiseen lienee ollut Välimeren alueen […]\nVajaan kuukauden ikäinen maakotkan poikanen_Kuva: Juha Haikola Kesän pesätarkastuksissa on todettu noin 380 asuttua maakotkareviiriä. Pesintätulos oli heikko lähes koko maakotkan levinneisyysalueella, vain osassa Itä-Lappia se oli hieman parempi. Syy heikkoon pesintätulokseen on huono ravintotilanne, erityisesti kanalintujen vähäinen määrä. Pesintätuloksen vaihtelu on maakotkalla normaalia ja joskus peräkkäisten vuosien välillä voi olla suuriakin eroja. Esimerkiksi vuonna […]\nItä-Suomen yliopistossa on käynnistynyt kaksivuotinen tutkimushanke, jossa selvitetään kekoja rakentavien muurahaisten levinneisyyttä sekä tarkempia elinympäristövaatimuksia Suomessa. Tutkimuksen toteuttamisessa erikoista on se, että näytteiden keruun tekevät kansalaiset. Kansalaistiedehanke muurahaisista Suomessa on tusinan verran kekoja rakentavia muurahaislajeja, jotka ovat suomalaisen luonnon maahyönteisten joukossa valtalajeja. Niillä on merkittävä rooli muun muassa kasvinsyöjähyönteisten saalistajina. Merkittävyydestään huolimatta tiedot lajien levinneisyydestä […]\nÖljyyntyneitä joutsenia copyright Son-Respons. Rotterdamin satamassa Hollannissa sattui juhannuspäivänä onnettomuus, jossa norjalaisesta tankkerista valui 200 tonnia raskasta polttoöljyä mereen. Onnettomuudessa tahriintui jopa noin tuhat kyhmyjoutsenta, joista ensimmäisten on määrä päästä viimein tänään takaisin luontoon. H-hetkellä lintuja pelastamaan matkasi myös WWF Suomen vapaaehtoisiin öljyntorjuntajoukkoihin ja -kouluttajiin kuuluva Vesa Nurminen. Tunnettu eläinpelastaja ja eläkkeellä oleva palomies Nurminen […]\n”Itämeren kampela” Platichthys solemdali on ensimmäinen kotoperäinen eli endeeminen kalalaji joka on kuvattu Itämerestä. Kuva: Mats Westerbom Helsingin yliopiston tutkijat tunnistivat ja nimesivät uuden kotoperäisen kalalajin “Itämeren kampelan” Itämeressä. Kalalajin latinankieliseksi nimeksi tuli Platichthys solemdali. ”Itämeren kampela” Platichthys solemdali on ensimmäinen kotoperäinen eli endeeminen kalalaji joka on kuvattu Itämerestä, ja vasta toinen kotoperäinen laji Itämerelle kun huomioidaan […]\nMajava monimuotoistaa ympäristöään (kuva: Sari Holopainen) Tuore tutkimus osoittaa tavipoikueiden suosivan majavapatojen yläpuolelle muodostuvia tulvalampia. Monilla alueilla majavan patoaltaiden määrä on jopa tärkein tekijä tavien poikastuotolle. Majava on ekosysteemi-insinööri, joka insinööritaidoillaan rakentaa patoja ja saa aikaan tulva-altaita keskelle metsää. Majavan vaikutusta ympäristöönsä voi verrata lähinnä afrikannorsuun. Vain nämä kaksi nisäkästä pystyvät katkomaan täysikasvuisia puita. Majavalla […]\nPikkuapollokoiras metsäkurjenpolven kukalla. Kuva Mikko Kuussaari. Kevään ja alkukesän säät suosivat uusille elinpaikoille siirrettyjä uhanalaisia pikkuapolloja. Harvinaisen perhosen kanta kasvoi kaikilla siirtoistutusalueilla Sipoossa, Porvoossa ja Salossa. Voimakkaimmin perhonen runsastui Sipoonkorven kansallispuiston laidunniityllä, jossa kanta moninkertaistui edellisvuoteen verrattuna. “Pikkuapollon nopea runsastuminen selittyy pitkälti suotuisilla sääoloilla. Luminen talvi tarjosi hyvän suojan perhosen talvehtiville munille. Vapun jälkeen alkanut […]


Yhteystietoja ja linkkivinkkej� Avaa kaikki yhteystiedot Apurahat opiskelijoille, yleiset apurahat, apurahat ulkomaille SYL:n vuonna 2005 p�ivitetty apurahat-tietokanta. Bookloop, k�ytettyjen koulukirjojen myyntipalsta Voit j�tt�� ilmaiseksi sek� myynti- ett� ostoilmoituksia. Palveluun hyv�ksyt��n k�ytetyt lukiokirjat, yliopistokirjat, amk-kirjat, ammattikoulukirjat sek� kaikki muut k�ytetyt opiskelukirjat. Ilmoitusten j�tt�minen ja lukeminen on ilmaista, mutta vaatii rekister�itymisen. CIMO -> Maailmalle.net Keskeisin valtakunnallinen ulkomaille l�htemiseen ja siell� mielekk��st� tekemist� miettiv�n internetsivusto. Palveluun on ker�tty tietoa oletpa sitten l�hd�ss� opiskeluun, ty�h�n tai ty�harjoitteluun ulkomaille. Palvelusta l�ytyv�t CIMOn maatietoa-julkaisut pdf-muodossa. Maailmalle.net -palvelun kohderyhm�n� ovat eri ik�iset nuoret. FYRK Ruotsinkielinen, stipendi ja apurahatietokanta. K�ytetyt lukiokirjat Ostaa ja myy lukiokirjoja, my�s uudet kirjat verkkokaupasta. Myym�l� mm. Helsingiss�. Makupalat: Apurahat H�meenilnnan kaupunginkirjaston Makupalat-palveluun on koottu linkkilista apurahatahoista. Opintotuki Kansanel�kelaitos eli Kela hoitaa Suomessa asuvien perusturvaa eri el�m�ntilanteissa. Kelalta haetaan opintotukea.\nOSKU Yleist� tietoa mm. koulutusaloista S��ti�palvelu -> apurahoja jakavat s��ti�t Tietokanta apurahoja jakavista s��ti�ist� ja rahastoista. Toimitus ja yll�pito 2013: kompassi.info


Retki Kirkkoniemeen tuli puolittain ex tempore, siis autoon ja menoksi. Jäämeren rannalla tuntui kylmänviileä henkäys, mutta maisemat olivat silmiähivelevän upeat.\nKaupunki oli aivan autio - vain turistit olivat liikkeellä. Ainoastaan yksi paikallinen bongattiin.\nKaupatkin pääsiäisen takia kiinni - ei edes turistikauppa ollut auki.\nKeskusaukiolla sijaitseva sodanaikaisille äideille omistettu muistomerkki\nLähettänyt Nina klo 20:16 Ei kommentteja:\nKaamosaika pohjoisessa on etelän ihmiselle kauhistus, sillä aurinkoa ei näy, vain sen himmeä kajo. Mutta ei se päivä kuitenkaan sysipimeä ole: hanki heijastaa vähäisenkin valon, eivätkä matalat puut pimennä maastoa.\nKeskipäivän kuu eli torpparin aurinko\nAuringon lupaus: olen olemassa\nTulen loimua, lämmintä lämpöä, maagista liekkien tanssia\nKaamoksen hyviä puolia on sekin, että ne kiireet jäävät sinne etelän oravanpyörään.\nVoi todeta rauhallisesti\nFestina lente - kiiruhda hitaasti\nLähettänyt Nina klo 19:26 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Lappi, lumous, luonto


Perushuolto | Steelwrist\nfi / Steelwrist/Huolto/Perushuolto\nPerushuolto kiinteään hintaan\nKun olet käyttänyt Steelwristiäsi muutaman vuoden ajan laitteessasi täytyy läpikäydä kulutusosia kuten helat, liukulaakerit ja letkut. Jos haluat teettää laitteellesi perushuollon, ota yhteys tekniseen tukeen.\nNäin tapahtuu perushuolto tiltrotaattorille:\nNäin tapahtuu perushuolto tiltrotaattorille. Me puramme tiltrotaattorisi vaihdamme kaikki kulutusosat pesemme ja kokoamme ja testaamme sen. Sinun Steelwristisi on jälleen valmis monien vuosien palveluun. Jos toteamme jotain parannuksia, joita voimme tehdä perushuollossa, otamme sinuun yhteyttä ja kerromme muutosehdotuksen ja kustannusarvion. Kaikki työ ja kulutusosat kuuluvat perushuollon hintaan. Ainoa mikä tulee perushinnan päälle ovat kuljetuskustannukset.\nMe tarvitsemme noin viikon aikaa toimenpiteelle.


Pelit pelaa: Destiny 2: Yksin sujuu paremmin?\nNyt ei auta kuin hivuttautua varovasti lähemmäs.\nDestiny 2 -sotapäiväkirja: 2. päivä\nTulitiimi Peliitin ensi-iskussa meno oli kuin mykkäfilmissä, joten päätin lähteä yksinäiselle kaukopartiotehtävälle. Vaikka Destiny 2 onkin vahvasti moninpelivetoinen, niin kampanjan pystyy vetämään helposti yksinkin. Todellista tarvetta kavereille tulee vasta tasokatossa.\nLähden Titan-kuuhun saamani avunpyynnön perässä. Titanin sähköisien merien valtavien aaltojen lomassa keinuvissa, ruosteisissa jättilautoissa on kauan sitten hylättyjen paikkojen surullista, vääjäämättä tuhoa kohti vajoavaa tunnelmaa. Tunnelmointiin ei ole kuitenkaan aikaa, sillä Hive-rotu on vallannut Titanin tukikohdan ja se olisi vapautettava.\nTyöturvallisuusosastolla on todennäköisesti huomautettavaa metaanimerivoimalan oloista. Työpisteisiin siirrytään pitkin luhtikäytäviä ja kapeita siltoja, jotka ovat järjestään romahtaneet. Kattoja ja kaukaisia kielekkeitä tavoitellaan huikean pitkillä ja korkeilla supersankariloikilla. Tein tosin hölmöjä hyppykuolemia kymmenittäin, kun en tavoilleni uskollisesti kiinnittänyt huomiota kouluttajan opetuksiin: hypyn nopealla tuplanapauksella boostataan suoraan yläilmoihin, mutta kolmas painallus pudottaa sankarin taivaalta.\nAvoimen maailman tehtävissä muut pelaajat häärivät mukana.\nIskee kuin perhonen\nTaisteluiden imuun vaikuttavat tietysti myös monipuoliset vastustajat, jotka eivät rajoitu Maassa nähtyihin cabaleihin ja falleneihin. Titanin vallanneet deadspacemaiset hive-ököt muistuttavat menneiden aikojen kauhupelejä. Lähitaisteluun ryntäävät otukset tuntuvat viihtyvän pimeillä ja kapeilla käytävillä. Tehtävässä on useita hienoja, niskavilloissa tuntuvia nostatuksia ennen uusia vihollisia ja kovia matseja heti perään.\nVihollistaistelijat eivät ole kovin älykkäitä, mutta siinä ei ole mitään erikoista. Massataktiikassa äly korvataan lukumäärällä, joten takki auki aukealle ei tietenkään kannata mennä. Sain usein turpiin, kun päästin vastustajia selustaan. Pikku- ja isopomomörrien energiakilvet pakottavat vaihtelemaan aseita jatkuvasti, jos halusin olla tehokas. Tiukoiksi tarkoitetuissa saumoissa ei pääse respawnaamaan, joten jos puree nurmea, kahakka alkaa alusta uudestaan.\nYksinäisen suden roolini ei täysin onnistunut. Titan-tukikohdassa pyörii jatkuvasti muita, mahdollisuuksien mukaan kaverilistan poppoota ja satunnaisia sanakareita, taistelukohtauksiin pääsee mukaan kuka vain, eikä mitään kommunikointia tarvita.\nYritin tyydyttää kiivainta moninpelihimoa käväisemällä "viikinkilordi" Shaxxin Cruciblen 4 vs 4 -PvP-matseissa, mutta kuononi kipeydestä päätellen se taisi olla seiskatasolla hölmöä. Kiitos oppitunnista, palaan asiaan guardian-pätevyydellä 20.


6 parasta hotellia lähellä maamerkkiä Opernhaus-metroasema, Nürnberg, Saksa – Booking.com\nHotelleja & majoituspaikkoja lähellä maamerkkiä Opernhaus-metroasema (Saksa)\nEtsitkö majoituspaikkaa kohteen Opernhaus-metroasema läheltä?\nSuositeltavat hotellit lähellä maamerkkiä Opernhaus-metroasema\nMelter Hotel & Apartments Tämä majoituspaikka kuuluu preferred-ohjelmaamme. Se tarjoaa sekä erinomaista palvelua että hyvää vastinetta rahoille ja on saanut loistavia arvioita Booking.comin asiakkailta. Majoituspaikka saattaa maksaa Booking.comille enemmän ollakseen mukana tässä ohjelmassa.\nMitte, Nürnberg (0,5 km:n päässä kohteesta Opernhaus-metroasema)\nTuula H. Suomi\n"Ilmastointi, hyvä sänky ja pimennysverhot"\nAdina Apartment Hotel Nuremberg 4 tähden hotelli\nMitte, Nürnberg (0,3 km:n päässä kohteesta Opernhaus-metroasema)\n9,3 Erinomainen 1 753 arviota\nernest christoph. Alankomaat\nHotel Drei Raben 4 tähden hotelli Tämä majoituspaikka kuuluu preferred-ohjelmaamme. Se tarjoaa sekä erinomaista palvelua että hyvää vastinetta rahoille ja on saanut loistavia arvioita Booking.comin asiakkailta. Majoituspaikka saattaa maksaa Booking.comille enemmän ollakseen mukana tässä ohjelmassa.\n9,3 Erinomainen 514 arviota\n"Erinomainen palvelu ja henkilökunta. Meillä oli erittäin iso huone neljännessä kerroksessa. Kadun äänet eivät kuuluneet lainkaan huoneeseen."\nMitte, Nürnberg (0,4 km:n päässä kohteesta Opernhaus-metroasema)\nMitte, Nürnberg (0,1 km:n päässä kohteesta Opernhaus-metroasema)\n9,1 Erinomainen 3 087 arviota\nTässä modernissa ja hiljattain uusitussa hostellissa on ilmainen Wi-Fi, jaettu keittiö ja 24h-vastaanotto.\nKam Fai Edmond. Tšekki\n"Tranquil environment, helpful staff, modern design of the hostel, another home away from home:)"\nHotel Victoria Nürnberg 4 tähden hotelli\n9,1 Erinomainen 1 335 arviota\nTämä 4 tähden hotelli sijaitsee vanhankaupungin alueella, vain 100 metrin päässä Nürnbergin rautatieasemalta ja 500 metrin päässä Lorenzkirche-kirkosta.\n"Loistava sijainti. Autolle turvallinen paikka hallista nurkan takaa. Ok aamiainen ja palvelu."\nLisää majoituspaikkoja lähellä kohdetta Opernhaus-metroasema\nOpernhaus-metroasema – lähialueen muut nähtävyydet\nOpernhaus-metroasema – Suosittuja hotelleja lähistöllä\n7,9 Hyvä 3 073 arviota\n8,6 Loistava 993 arviota