Miltä näyttäisi paras Pälkäne vuonna 2020? - Sydän-Hämeen Lehti\nYhteistyö: Pälkäneen elinvoimastrategiaa rakennetaan yhdessä kuntalaisten kanssa\nJaa: Ulla Siren Julkaistu 19.11.2015 09:39 Tekijät, Uutisnostot\nPälkäneen elinvoimastrategiaa käsittelevässä tiedotustilaisuudessa arvoja punnittiin näyttävää vihreää tai punaista lappua.\nPälkäneen kunnan elinvoimastrategia vuosille 2016–2020 valmistuu tämän vuoden loppuun mennessä. Sen tarkoituksensa on suunnitella konkreettisia kehittämistoimenpiteitä, joilla kasvatetaan kunnan elinvoimaisuutta ja vetovoimaa, kehitetään kunnan markkinointia ja vahvistetaan paikallista yrittäjyyttä.\nStrategiaa on alusta asti haluttu rakentaa muuallakin kuin kunnanviraston pöytien ääressä. Siksi kysytään mielipidettä suoraan kuntalaisilta.\nSyksyn aikana on toteutettu kaksi kuntalaiskyselyä, joista toinen, suppeampi, järjestettiin elokuun lopussa Pälkäne tuottaa ja palvelee -messujen yhteydessä ja laajempi syyskuussa nettikyselynä.\n– Kysymyksiä oli useita, mutta koko kyselyn perusajatuksen voi tiivistää vaikka muotoon: Millainen haluat Pälkäneen olevan vuonna 2020, elinkeinoasiamies Jaana Koivisto-Virtanen sanoo.\nKuntalaiskyselyjen lisäksi tietoa kerätään kouluilta. Oppilaat saavat kertoa omista visioistaan piirtäen tai kirjoittaen.\n– Lasten ja nuorten lähtökohtana on lähinnä se, mitä Pälkäneellä voi tehdä ja harrastaa, Koivisto-Virtanen kertoo.\nYhteistyöhön osallistuu myös seurakunnan edustajia sekä yhdistysväkeä ja yrittäjiä. Tiedonkeruun ohessa toimivat koko syksyn ajan työpajat, joissa yhteistyökumppanit käsittelevät elinvoimastrategian eri aihepiirejä.\nKeski-ikäiset naiset kiinnostuneimpia\nKuntalaiskyselyihin tuli yhteensä 150 vastausta. Vastaajista suuri enemmistö, 71,5 prosenttia oli naisia ja yli puolet kaikista vastanneista 46–65 -vuotiaita. 26–46 -vuotiaiden osuus oli toiseksi suurin, 28, 2 prosenttia ja kolmanneksi aktiivisimmin vastasivat yli 66 -vuotiaat, joita oli vastaajista 18,3 prosenttia.\nAlle 16-vuotiailta ei tullut kuntalaiskyselyyn yhtään vastausta, mutta koska sen ikäiset pääsevät vastaamaan koululaisten omaan kyselyyn, heidän mielipiteensä eivät jää pimentoon.\nLähes puolet vastanneista eli 46,6 prosenttia ilmoitti kuuluvansa ryhmään työssäkäyvät ja 21,6 prosenttia ryhmään yrittäjät, eli runsas 68 prosenttia kyselyyn osallistuneista oli mukana työelämässä.\nTyypillisin kuntalaiskyselyn vastaaja oli siis keski-ikäinen työssäkäyvä nainen. Suurin osa vastaajista oli Pälkäneellä asuvia, mutta joukossa oli myös kesäasukkaita. Messuilla tehtyyn kyselyyn osallistui muutama ulkopaikkakuntalainen.\nKyselyssä pyydettiin mainitsemaan kolme sanaa, jotka kuvaavat Pälkänettä parhaiten.\n– Huomiota herätti heti se, että eri vastaajat nimesivät täysin vastakkaisia ominaisuuksia, Jaana Koivisto-Virtanen sanoo.\nPälkänettä nimitettiin sekä uusiutuvaksi että taantuvaksi, eläväiseksi ja vireäksi mutta myös kuolleeksi, konservatiiviseksi ja kaavoihin kangistuneeksi. Edelleen Pälkäne oli osassa vastauksia vireä, yritteliäs, ystävällinen ja vieraanvarainen mutta toisissa omahyväinen, antautunut, sisäänlämpiävä ja hiljainen.\n– Ristiriitaisuus vastauksissa oli mielenkiintoista. Osaksi se syntyy siitä, että toiset pitävät samoja asioita hyvinä ja toiset huonoina. Esimerkiksi hiljaisuus ja hitaus näyttäytyvät toisille positiivisina arvoina ja toiset näkevät ne pelkästään haittana, Jaana Koivisto-Virtanen toteaa.\nKolmen sanan vastauksissa Pälkänettä kuvataan eniten maisema- ja luontoarvojen sekä kulttuurikohteiden kautta. Samat asiat toistuvat monissa pitemmissä vastauksissa, joissa on pyydetty kehittämistoiveita.\nErilaisten palvelujen kehittämisen ohella varsinkin Onkkaalan alueelle toivotaan lisää maisemasuunnittelua. Koko kunnassa pitäisi saada rantoja nykyistä paremmin käyttöön ja näyttävämmin esiin, samoin haluttaisiin lisätä ja parantaa esimerkiksi patikkapolkuja, pyöräteitä, istutuksia ja valaistusta.\n– Olen tyytyväinen kyselyn tuloksiin, sillä niistä nousee hyviä keihäänkärkiä, joihin voimme tarttua. Saimme sitä mitä toivoimmekin eli työkaluja elinvoimastrategiaa varten, Koivisto-Virtanen sanoo.\nLue lisää aiheesta: elinvoimastrategia Jaana Koivisto-Virtanen Pälkäneen elinvoimastrategia Pälkäneen kunta


24. Juhlat – M50\n7 joulukuun, 2017 21 lokakuun, 2019 julkaissut Matias\nOlin eilen, kuten varmaan moni muukin, Suomi 100 -juhlissa. Vaikka juhlat eivät omalta osaltani kovin pitkään jatkuneetkaan, vireystila on tänään ollut jonkin verran normaalia heikompi. Päivän ruokailuja ja mielihaluja tarkkailtuani mieleen tuli taas pari juttua, jotka voisi täällä blogissakin jakaa.\nEnsinnäkin: juhlat ovat juhlia, ja niissä kuuluu olla kivaa. Kuten lomalla, juhlissakaan ei kannata olla syömisen suhteen kovin nipo. Jos iltamenoja ei ole elämässä kovin usein, on pitkän ajan trendien kannalta ihan sama, mitä juhlissa syö. Arki ratkaisee, laihtuuko vai lihoaako.\nJuhlissakin voi siitä huolimatta tiedostaa tilanteensa ja hieman tarkkailla käytöstään, varsinkin loppuillasta (monessakin mielessä varmasti, mutta tarkoitan tässä nyt syömistä ja juomista). Loppuillan turhat drinkit ja ajanvietesyöminen tuovat kehoon älyttömästi turhaa energiaa. Toisaalta, ne ovat siksi myös aika helppo tapa vähentää syömistä. Muutenkin on tietysti niin, että jos juhlissa on niin tylsää, että ajan saa kulumaan vain menemällä kahdeksannen kerran noutopöytään tai taas baariin, voi olla parempi lähteä kotiin nukkumaan…\nToisekseen: juhlapäivinä kannattaa suosiolla jättää laihduttaminen kokonaan väliin. Vähän syöminen päivällä ennen juhlia on huono idea. Vielä huonompi idea on olla koko päivä syömättä ja vetää sitten illalla juhladrinkkejä tyhjään vatsaan. Vaikka itse usein jätän lounaan kokonaan väliin, syön aina lounaan, kun illalla on bileet.\nJa lopuksi: Jos sattuu käymään niin, että vanhojen kavereiden kanssa tulee kuitenkin otettua vielä yhdet ja aamulla on verensokeri alhaalla ja kehon hormonitasapaino sekaisin, SyVä-menetelmä joutuu todelliseen testiin. Krapulassahan tulee tunnetusti syötyä ihan mitä sattuu. Keho huutaa suolaista ja rasvaista ja vaikka mitä, ja ihminen on vielä normaaliakin heikompi kiusausten edessä.\nOnnistunut seuraavan päivän syömisen hallinta vaatii erityistä tarkkaavaisuutta ja luonteen lujuutta. Jos tietää luonteensa olevan heikko, tilanteen ennakointi voi olla hyvä keino. Kannattaa jo etukäteen varata aamuksi sopivia aineksia saataville. Sopivan epäterveellisiä, jotta aamun oudot mielihalut tulevat kuitattua, mutta kuitenkin terveellisempiä kuin kaikkein tyhmimmät asiat, millä dagen efter -kehoa voisi helliä. Vaikkapa mehua ja hedelmiä sokeristen virvoitusjuomien sijaan. Ei sipsejä suolaisen himoon vaan vähän suolaisempaa leipää ja leivän päälle poikkeuksellisesti vähän rasvaisempaa makkaraa. Kokeilemalla löytyy sopiva balanssi. Kukin on tässä oman kehonsa paras asiantuntija.\nVähemmän syövän on hyvä mieltää juhlat kokonaisuudeksi, johon kuuluu valmistautuminen ja jälkihoito. Sekä ottaa faktana se, että juhlissa yleensä lihoaa. Se on ihan okei. Kunhan ei tule tavaksi.\nEdellinen artikkeli 23. Light\nSeuraava artikkeli 25. Karkkipussit


Kilpirauhasen vajaatoiminta hidastuttaa aineenvaihduntaa, jolloin painoa kertyy tavallista helpommin. Myös veren kolesterolitaso nousee ja verensokeria voi olla vaikea pitää tasapainossa. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ravitsemusasiantuntija Heli Reinivuo kertoo, millainen ravinto tukee kilpirauhasen vajaatoiminnan hoitoa.\n– Sydänystävällinen ruokavalio auttaa pitämään painoa kurissa. Alkuun voi olla tarpeellista myös laihduttaa, mutta ruokavalintojen pitäisi olla sellaisia, ettei ainakaan tulisi lisää painoa, Reinivuo sanoo.\nSydänystävälliseen ruokavalioon kuuluu paljon kasviksia, hedelmiä, marjoja, kalaa, täysjyväviljoja, siemeniä, pähkinöitä ja kasviöljyjä. Annoksen koostamisessa kannattaa noudattaa lautasmallia: puolet kasviksia, neljäsosa proteiinia ja neljäsosa hiilihydraattia, mielellään täysjyväviljaa.\nKilpirauhasen vajaatoiminta voi hidastaa suolen toimintaa ja aiheuttaa ummetusta. Tällöin ruokavalioon on hyvä lisätä ekstrakuitua täysjyväviljan muodossa ja kiinnittää huomiota riittävään veden saantiin, mikä auttaa vatsantoiminnassa.\nKilpirauhasen vajaatoimintaa sairastavan on erityisen tärkeää varmistaa jodin saanti, mikä onnistuu yleensä, kun ruokavalioon kuuluu maitotuotteita ja munia. Kotona ruokaa laittaessa kannattaa suosia jodioitua suolaa, mutta suolan käyttöä ei kannata lisätä yli suositusten. Jodin saantisuositus on 150 mikrogrammaa päivässä ja määrää ei kannata ylittää, sillä jodin liikasaanti voi pahimmillaan johtaa kilpirauhasen toiminnan lisähäiriöihin.\nVitamiinien ja hivenaineiden saannista kannattaa keskustella hoitohenkilökunnan kanssa, jos ruokavalio on rajoittunut. Esimerkiksi vegaani tarvitsee todennäköisesti jodivalmisteen, josta kannattaa keskustella hoitohenkilökunnan kanssa.\n– D-vitamiinin saantisuositus on kilpirauhasen vajaatoiminnassa sama kuin muillakin, kymmenen mikrogrammaa vuorokaudessa. Talvella voi olla tarpeen ottaa käyttöön D-vitamiinilisä.\nRuokavaliota ei kannata rajoittaa liikaa\nDiabeteksen, sydäntautien ja myös kilpirauhasen vajaatoiminnan hoitoon näkee välillä suositeltavan niin sanottua ketogeenistä ruokavaliota, joissa hiilihydraattien määrä karsitaan lähes nollaan. Heli Reinivuo ei suosittele tiukkoja rajoituksia.\n– Kovin tiukkaa ruokavaliota voi olla vaikea noudattaa, ja tästä voi koitua stressiä. Stressi vaikuttaa aineenvaihduntaan ja voi sotkea sitä entisestään.\nHiilihydraatteja voi myös olla vaikeaa vältellä loppuelämänsä. Näin ollen ketogeenisellä dieetillä mahdollisesti pudotetut kilot palaavat usein helposti, kun siirrytään sallivampaan ruokavalioon.\n– Jos halutaan pudottaa painoa, on parempi rajoittaa sokeria ja rasvaisia herkkuja, pienentää annoskokoja ja pitää ateriarytmi säännöllisenä. Kilpirauhasen vajaatoiminnassa pätevät samat painonhallinnan keinot kuin muutenkin.\nLue, mitä kilpirauhasen vajaatoiminnan hoidossa pitää ottaa huomioon.


Lemmikkieläinten hoito: kesäkuuta 2008\nNo tällä kertaa\nTaisi korvajuttu mennä pelkällä tipoilla ja pesulla ohi, nyt ei ainakaan haise kamalalta..\nMutta se silti voi kyllä tulla kuitenkin takaisin, se haju ja tulehduskin, mutta nyt näytää ainakin tällä hetkellä hyvältä,, mutta on se ennenkin näin mennyt, että ollaan saatu kotikonstein hoidettua ensin, mutta kuitenkin sitten ollaan jouduttu lopulta meneen sinne eläinlääkäriin,,\nNyt kuitenkin päästään ainakin varmaan yli Juhannuksen, ettei tarvi lähtee minnekkään sen meidän koirulin korvien vuoksi ainakaan...\nSE on kyllä sellanen koira, että nytkin kun on kesä, niin ei olisi muutakuin ulkona, ja vaikka vettä sataa, niin sinne vaan,,,ei sentään kyllä ihan vesisateeseen asti, koska se inhoo sydämensä pohjasta vettä!\nMuttakun meillä on sellanen terassi tossa, mihin harvoin sataa, niin siinä on hänen paikkansa kesäisin, ja jos kylmä tulee, niin sitten ylärappuselle tulee maate, mutta sisällä ei sitten millään! Olisi hyvä kuitenkin, kun sen syömään saan sisätiloihin.\nSillä sen olen päättänyt, että senverran herrakoira saa kyllä tulla sisätiloihin päivisin, että syömään edes tulee sisälle. Ja on kyllä sitten tullutkin ihan hyvin, tietää, että jää ilman ruokaa, jos ei sisään tuu!\nMutta tällanen on meidän koiramme, hassu kuin mikäkin, ja lapsellinenkin vielä,vaikka on jo kuusi vuotta!\non jäänyt pikkasen hylättyjen joukkoon,vaikka eläimet ei ole jäänyt,mutta ei vaan ole tullut tänne mitään laitettua..\nMutta nyt on ajankohtainen,kun koiralla TAAS luultavasti on korvatulehdus!\nMutta se nyt nähään,kun sitä ensin ite hoidellaan korvatipoilla,ja korvan pesulla,niin sitten näkee,onko tulehdusta vai ei..\nMeiän tolla hurtalla on ollut varmaan ainakin melkein kymmenen korvatulehdusta,tai ei aina vältämättä tulehdustakaan aina,mutta jotain sen korvassa aina on vialla välillä,sitten mennään eläinlääkäriin,kun ei kotikonstein parane,ja hän sitten nyppii karvat sieltä korvasta pois,ja putsaa ne oikeen sillai kunnolla,mitä täällä kotioloissa ei voitaisi tehä,ja sitten se aina helpottaa,ja paranee.\nMuttakun meiän koira on aika isokokoinen,ja se ei sitten yhtään tykkää,että sen korvia putsataan,niin ollaan sitten nähty sen asian parhaat puolet,eli ollaan menty sinne eläinlääkäriin,ja koira on rauhotettu,ja sitten kun homma on siellä lääkärissä ohi,viedään se nukkuessa kotiin,ja sitten saan vielä kaikki sen karvat ja takut kunnolla oikeen leikatuksi pois,kun se vihaa saksia!\nEli on aika hankalaa,kun se on hereillä ottaa sakset ja leikata sen karvatakut pois,kun se näykkii koko ajan,ei varmaan kunnolla mua purisi,mutta kuitenkin ite on aina varuillaan kuitenkin\nOlenhan mä siltä niitä takkuja pois leikannutkin,vaikka se hereillä on,mutta sitten saan ihan rauhassa sen toimen tehä,sellasistakin paikoista,minne se ei anna mennä hereillä ollessaan.Eli se tietenkin koiralla on se hännän aluspaikka!\nMutta katsotaan nytten sitten,joudutaanko sen kaa mennä sinne lääkäriin,vai korjaantuuko tavallisilla kotikonsteiila...\nMutta tietenkin paras vaihtoehto olisi,että se korva paranisi ilman nukutusta,koska sekään ei aina oo hyväksi,jos liian usein joudutaan nukuttaan..


Lily Lolo Make-up Mist, 50 ml - Ecco Verde verkkokauppa\nTäydellinen meikki, koko päiväksi!\nTuotenro.: LL-103, Sisältö: 50 ml\nTämä virkistävä kasvosuihke pidentää meikkivoiteen kestävyyttä. Näin meikkisi pysyy moitteettomana tahraamatta, tai valumatta ihopoimuihin. Aloe vera ja pantenoli rauhoittavat ihon ja kosteuttavat sen, ja vihreän teen lehdet vaikuttavat antioksidatiivisesti. Tämä tuote on vegaaninen, eikä sitä ole testattu eläimillä.\nKäyttö: Ravista hyvin ennen käyttöä. Levitä meikkivoide totuttuun tapaan, suihkuta kasvosuihketta tasaisesti noin 22-24 cm päästä kasvoille. Käytä 2-4 kertaa päivässä.\nei tahraavaa eikä ihopoimuihin jäävää meikkivoidetta\nantaa kosteutta ja rauhoittaa ihon\nKysymykset ja vastaukset tuotteesta Lily Lolo Make-up Mist\nAsiakkaat, jotka ostivat tuotteen "Make-up Mist", ostivat myös:


DIY virkattu HotCool suojus - Pilviraitti - sisustusblogi\nrautatielaistalo 11. joulukuuta 2015 klo 15.08\nOlipas kiva idea, niin ja kaunis toteutus <3 Meiltäkin näitä laseja löytyy, olenkin unohtanut ne tuonne kaapin perälle. Aika kaivaa ne esille ja lämmittää glögit ensimmäistä kertaa tänä talvena. Mukavaa viikonloppua :)\nPilviraitti 12. joulukuuta 2015 klo 12.49\nKiitos! Mukavia glögihetkiä sinne. :)\nKirppisrakkautta Eeva 11. joulukuuta 2015 klo 17.54\nKiva tuunausidea virkkaustaitoisille!\nPilviraitti 12. joulukuuta 2015 klo 12.50\nKiitti! Tämä on helppo toteuttaa aloittelijankin, koska tähän tarvitaan oikeastaan vain ketju- ja kiinteitäsilmukoita.\nMrs Sinn 11. joulukuuta 2015 klo 19.56\nOnpa kätevät! Ja uskallankohan uhmata Iittalaa, ja sanoa, että ovat kyllä pikkasen kauniimmatkin kuin alkuperäiset - siis olivat sitten valkoiset, punaiset tai mustat! Minä annoin samanmoiset glögilasit ystävälleni, kun en tykännyt; nyt ehkä pikkasen kaduttaa, mutta kun katsoo astioita tursuaviin kaappeihin, ei kadutakaan :)\nPilviraitti 12. joulukuuta 2015 klo 12.51\nNo voi kiitos! :D Meillä ei ole muita glögilaseja, joten ajattelin antaa näille jatkoaikaa pienellä tuunauksella. Tsaikka-laseista olen haaveillut, mutta toistaiseksi ne ovat vain haaveilun asteella.\nIrmastiina Ruusukummusta 12. joulukuuta 2015 klo 10.30


Vietimme päivän stadissa ihan turisteina, kamera kaulassa ja nähtävyyksiä katsellen… pikkaisen myös shoppailimme. Amatöörimäisen virheen tein, kun ajattelin pääsevämme myös Kiasmaan, mutta museothan ovat aina maanantaisin kiinni, pöh. Hyvä syy tulla lomalla uudestaan kaupunkiin, minulla on nimittäin päähänpinttymä päästä käymään Kiasmassa.\nAina ei siis tarvitse lähteä kauas kotoa ja näkemistä löytyy läheltäkin. Kävimme tutustumassa Tuomiokirkkoon ja teimme myös pienen sightseeing veneilyn katsellen Helsingin rantoja; Kaivopuisto, Suomenlinna ja Katanokka… kaunista katseltavaa mereltä päin.\nKiva päivä perheen kanssa ja matkustettiin me metrollakin... hakemaan auto huollosta! :)\nPaperitähti 1. heinäkuuta 2014 klo 8.25\nMeillä on jo vuosia ollut jälkikasvun suosikkipäivä kesälomassa stadipäivä äidin kanssa. Välillä on vietetty niitä useampikin yhden kesäloman aikana. Eli ei tosiaan aina tarvitse olla sirkushuveja lentomatkan päässä. Tekemistä ja näkemistä Helsingissäkin kyllä riittää, kun lähtee turistin silmin katselemaan.\nmarja t 1. heinäkuuta 2014 klo 9.09\nJust näin, jo itsestään Tuomiokirkko oli mielenkiintoinen kohde käydä, lapset muistivat monta tapahtumaa liittyen Tuomiokirkkoon (räsymatot portailla tai valoshown). Vielä on kesää jäljellä käydä stadissa uudestaan ja mieluusti olisin turistina muutamassa muussakin maamme kaupungissa. :)


Kanarialle tulossa ennätyshelle - jopa 49 astetta - MTVuutiset.fi\nKanarialle tulossa ennätyshelle - jopa 49 astetta\nJulkaistu 26.04.2008 21:47 (Päivitetty 29.04.2008 03:06 )\nKanariansaarilla voi nyt polttaa nahkansa pahemman kerran. Ruotsalaismedian mukaan Gran Canarialle ennustetaan ennätyslukemia Afrikasta puhaltavan calima-tuleen vuoksi. Calima on erittäin lämmin afrikkalainen tuuli, ja lämpötilat ovatkin kivunneet viime päivinä 42-43 asteeseen.\nMeteorologit varoittavat, että pyhänä lämpöasteita voi olla jopa 49. MTV:n meteorologi Liisa Peltonen kertoo, että sää on Kanariansaarilla tällä hetkellä autereinen ja samea, ja Saharasta puhaltava tuuli nostaa ilmaan myös hiekkapölyä.\nErityisesti vanhukset, lapset sekä sairaat voivat olla huippuhelteissä vaarassa, muistuttavat espanjalaiset terveysammattilaiset. Vettä tulisi juoda riittävästi ja esimerkiksi välttää ruokaa, jota ei ole perusteellisesti kypsennetty.


Aktia Henkilöturva antaa taloudellista turvaa sinulle ja läheisillesi\nAktia Henkilöturva on vakuutuskokonaisuus, joka räätälöidään elämäntilanteesi mukaan auttamaan sinua ja läheisiäsi pärjäämään taloudellisesti, jos kohdallenne osuu kuolemantapaus, vakava sairaus tai esimerkiksi onnettomuus. On tärkeää turvata arki ja talous niin, että sinä ja läheisesi voitte jatkaa asumista nykyisessä kodissanne, eikä teidän tarvitse luopua teille tärkeistä asioista, jos jotain ikävää tapahtuu ja yhdet tulot jäävät pois.\nMillaisen vakuutussuojan tarvitsen?\nHenkilöturvakokonaisuus räätälöidään elämäntilanteesi mukaan.\nJos olet vastuussa perheesi elättämisestä osittain tai kokonaan, henkivakuutus on tärkein vakuutuksesi. Se helpottaa perheesi taloudellista tilannetta, jos sinua ei enää ole. Henkivakuutusta täydennetään työkyvyttömyyden ja vakavan sairauden varalta otettavilla vakuutuksilla, jotka auttavat teitä säilyttämään nykyisen tulotasonne, jos sairastut vakavasti tai et pysty enää tekemään töitä.\nJos sinun tulosi ovat tärkeä osa talouttanne, on tärkeää turvata tilanne siltä varalta, että ne jäisivät yhtäkkiä pois. Henkivakuutus on tärkein vakuutuksesi, ja se antaa puolisollesi turvaa kuolemantapauksessa. Henkivakuutusta täydennetään työkyvyttömyyden ja vakavan sairauden varalta otettavilla vakuutuksilla, jotka auttavat teitä säilyttämään nykyisen tulotasonne, jos sairastut vakavasti tai et pysty enää tekemään töitä.\nOn tärkeää turvata taloutesi siltä varalta, että jotain odottamatonta tapahtuu. Vakuutus työkyvyttömyyden varalta auttaa sinua turvaamaan toimeentulosi, jos jäät pitkälle sairaslomalle tai työkyvyttömyyseläkkeelle. Vakuutus vakavan sairauden varalta auttaa sinua selviämään taloudellisesti, jos vakava sairaus muuttaa arkeasi.\nTaloudellinen turva kuolemantapauksessa\nHenkivakuutus antaa turvaa perheellesi ja helpottaa heidän taloudellista tilannettaan, jos sinua ei enää ole. Valitset itse, kenelle korvaus maksetaan.\nTaloudellista turvaa työkyvyttömyyden varalta\nVakuutus työkyvyttömyyden varalta auttaa sinua turvaamaan taloutesi tilanteissa, joissa et voi tehdä töitä. Turva tilapäisen työkyvyttömyyden varalta turvaa taloutesi, jos jäät pitkälle sairauslomalle. Turva pysyvän työkyvyttömyyden varalta auttaa sinua sopeutumaan uuteen elämäntilanteeseen, jos joudut työkyvyttömyyseläkkeelle etkä voi enää jatkaa työntekoa.\nLue lisää työkyvyttömyysvakuutuksesta\nApua hoitokuluihin, jos sairastut vakavasti\nVakuutus vakavan sairauden varalta auttaa sinua selviämään taloudellisesti, jos vakava sairaus muuttaa arkeasi.\nTaloudellista turvaa työttömyyden varalta\nOletko miettinyt, miten sinä itse ja perheesi pärjäisitte taloudellisesti, jos jäisit työttömäksi? Kun otat vakuutuksen työttömyyden varalta, vakuutuksesta maksettava työttömyyskorvaus auttaa sinua selviämään esimerkiksi asuntolainan kuukausierien maksamisesta työttömyyden aikana, kun palkkatuloja ei enää ole. Turva tarjotaan ainoastaan Aktia Pankin asuntolaina-asiakkaille.\nVakuutuksen työttömyyden varalta myöntää Ålands Ömsesidiga Försäkringsbolag, jonka asiamiehenä Aktia Pankki Oyj toimii.\nAktia Henkilöturva – taloudellista turvaa sinulle ja läheisillesi\nKatso Aktia Henkilöturva – taloudellista turvaa sinulle ja läheisillesi -webinaarin tallenne.\nAsiantuntijamme kertovat, miten talouden odottamattomiin käänteisiin voi varautua ja miten varmistut siitä, että perheesi toimeentulo on turvattu myös silloin, kun kaikki ei mene ihan niin kuin alkujaan oli ajateltu.\nOnko sinulla kysymyksiä vakuutuksiin liittyen?


Meijerielämää: Mikä olisi sen mittaluokan onnettomuus, että se näkyisi blogimaailmassakin?\nOlet oikeassa ja samaa mietin minäkin tänä aamuna. Saman otsikon poimin minäkin ja olin tyytyväinen että se oli siellä.\nLuulen kuitenkin että harva tuota asiaa unohtaa. Mietimme hiljaa mielessämme ja tulemme blogimaailmaan lepäämään tosimaailmasta. Silti en voi ajatella, että täällä olisi valtava potentiaali monenlaiseen mielipidevaikuttamiseen, jos jaksaisimme useammin ja enemmän tarttua näihin laajemman mittakaavan asioihin.\nJa edelleen, kuitenkin ajattelen myös vanhaa slogania myötäillen, että henkilökohtainen on poliittista. Yhden lajin mielipidevaikuttamista ja myyräntyötä on sekin, että pohdimme arkielämäämme eri tavalla. Silti olisi hyvä että kytkisimme arkemme asioita vielä useammin niihin ulkomaailman kuvioihin ja tapahtumiin.\nKiitos tästä näkökulmasta, Lumikko, ja kiitos tätä kautta myös sinne Pellon peintareelle.\n12. maaliskuuta 2011 klo 15.13\nMä mietin myös aamulla, että kehtaanko blogata muina naisina jotain tavallista vai pitääkö olla kantaaottavampi ja ajankohtainen. Seuraan kuitenkin uutisia lähes reaaliajassa. Mutta itse ajattelin, että kun ei meidän blogimme muutenkaan ole kovinkaan syvämietteinen, säilytän normaalin linjan.\nOmasta puolestani sanoisin, että vaikka kirjoittaisin blogissani mistä tahansa, se ei tarkoita sitä, että olisin välinpitämätön tai tietämätön asioista. Blogini ei ole ajankohtaisblogi ja eivätkä esimerkiksi poliittiset mielipiteet kuulu sinne. Tästä kyseisestä asiasta olen ihan kauhuissani, mutta tässä vaiheessa en oikein voi muuta, kuin yrittää tukea avustustyötä esimerkiksi Punaisen Ristin kautta. Linkitin SPR:n katastrofirahaston linkin sivuilleni, tuskin tulen muuten tätä(kään) asiaa sivuamaan sen kummemmin.\nMainitsemaasi elokuvaa en ole nähnyt koskaan. Varmaan pitäisi katsoa se.\nKiitos, otat tärkeän ja kiinnostavan asian esille. Kuten teet usein! Oon aika samoilla linjoilla Liisan kanssa: en halua uskoa, että olisi kyse siitä että me blogityypit oikeasti elettäisiin tai edes haluttaisiin elää vaaleanpunaisessa maailmassa. Se, ettei monikaan välttämättä kirjoita ilmi huoltansa maailman tilasta ei minusta automaattisesti merkitse lintukotoon tuudittumista.\nPoliittisiin-, yhteiskunnallisiin- tai muihin mielipideaiheisiin tartutaan monella lailla, myös hiljaisin nyanssein. Mitään mielipidettä esittämättä kysyn: miksi onnettomuuden pitäisi näkyä ihmisten blogiteksteissä, nostaa arkisen touhun uutiskynnystä? Miksi siunailla luonnonkatastrofia? (pakko kirjoittaa oman mielenrauhan vuoksi tähän uudelleen, että mielipidettä antamatta ja kenenkään ratkaisua moittimatta kyselen)\nToisaalta oon vähän väsähtänyt siihen, että blogeja "syytetään" ulkokultaisuudesta tai että niihin edes jollain tasolla kytketään sitä pintakiiltoa, marenkisuutta ja muuta. En minä ainakaan usko siihen hetkeäkään! Siis etteikö kauniisti kuvatussakin kodissa olisi roska-astiat, etteikö hitaimmallakin olisi huolensa ja niin edelleen, siis asioilla kääntöpuolensa. Mulla on ollut aikeissa kirjoittaa tästä omassa blogissa, teksti on luonnostasolla. Sanailin jotenkin niin, että pinnallisuusväitteisin olisi valetta vastata "eikä olla!!" ja hyvä vastaus olisi "niin, entä sitten?". Monessa blogissa näkee sen ihan sanallistettuna: että blogi on pakopaikka, haavehuone, oma tila, ...\nHuh, mikähän päätön sepostus tästä kommentista tulee. Olen vähän irrationaalisella tuulella. Vielä pamahti päähän sekin ajatus, että kyllä moni varmasti hakeekin blogeista tiettyä keveyttä. Omassa nurkassani oon huomannut, että ns. vaikeat aiheet jakavat porukkaa kahtia. Syksyllä kun kirjoitin kärkkäästi kerjäämisestä, lukijalukuni pieneni hetkellisesti. On niitä, jotka innostuvat ja haluavat keskustella myös hankalista asioista (sinulla on täällä aina upeita jutteloita!!), ja on niitä jotka haluavat silloin tällöin kommentoida johonkin ihanaan juttuun, että "ihana!". Netin tarjonnassa on varmasti tilaa ja tilausta kaikille.\n12. maaliskuuta 2011 klo 16.09\nSamat aatokset pyörii päässä...varsinkin facebookin kevyet rallattelut on tänään tuntunut jotenkin, niin noh, typeriltä ; "aurinko paistaa, ihana kevätpäivä"...no ei tasan ole. Mutta me jokainen käsittelemme vaikeita asioita erilailla, toiset torjuu ja haluaa puhua jostakin muusta ja toiset haluaa penkoa kaiken tiedon ja repostellakin niillä.\nEn tiedä mhin reagointiluokkaan itseni laskisin, mutta pahalta tuntuu.\nJa just luin yhen kommentin facesta : sisältö suurinpiirtein, että "mitäs vauhkootte, ei Japanin tilanne vaikuta Suomen energiapolitiikkaan millään lailla." - ???? -\n12. maaliskuuta 2011 klo 16.16\nLiisa, ilman muuta arkiset pohdinnatkin voivat olla mielipidevaikuttamista, mutta en oikeastaan tiedä miten se liittyy nyt tähän. En niinkään peräänkuuluta mielipidevaikuttamista tai kantaaottavuutta; en edes tiedä, mihin tässä Japanin tilanteessa voisi ottaa kantaa. Pikemminkin pohdin sitä, kuinka helposti kykenemme sivuuttamaan historialliset katastrofit, kunhan ne tapahtuvat toisaalla. Jos järkytymmekin, emme kuitenkaan niin paljon, että sillä olisi vaikutusta vaikkapa päivän blogipäivitykseen.\nEmme taida hätkähtää kovin vähästä, ja siinä on minusta jotain häiritsevää. Se saa minut miettimään, _mikä_ oikeasti hätkähdyttäisi niin paljon, että asia ei olisi sivuutettavissa? Ydinvoimalaonnettomuus Suomessa?\nOlen samaa mieltä, että blogimaailma voi edustaa eskapismia ja "lepoa" tosimaailmasta. En ole varma, onko se pelkästään hyvä asia.\nAnu, tuosta kantaaottavuudesta Liisalle yllä. Minusta blogissa ei pidä tai täydy mitään, jos ei siltä tunnu.\n12. maaliskuuta 2011 klo 16.29\nOman blogin kohdalla tänä aamuna ei oikein natsannut kirjoittaa kokkaamisesta, kutomisesta, kävelyretkistä. Aihe oli ihan selvä. En halua syyllistää toisia enkä kiillottaa omaa kilpeäni...\n12. maaliskuuta 2011 klo 16.57\nHyviä ajatuksia. Puolin ja toisin. Minusta kyllä tuntuu ja olenkin sitä mieltä, että ei kaikkia kyllä edes kiinnosta mitä siellä Japanissa tai maailmalla ylipäätään tapahtuu. "Ei kuulu meille, ei se täällä tapahtunut". Tai sitten uutisia ei juuri edes seurata. Ikävä kyllä! En siis tarkoita ketään tiettyä henkilöä tai blogia tai muuta vastaavaa. Tiedän vaan ainakin tällaisia ihmisiä jotka eivät ole lainkaan kiinnostuneita uutisista tai siitä, mitä ympärillä tapahtuu. Tuo ilmatila ja maapallo kun on yhteinen niin mikään ydinvoimalaonnettomuus ei ole koskaan jonkun yksittäisen maan asia. Ihan älytöntä ajattelua! Toisaalta, ei asioita voi arjessa jäädä murehtimaan liiaksi, silloin tulisi kyllä hulluksi. Ämpärin voi kuitenkin ottaa pois päästä. "En kuule, en näe"-ämpärin.\nTulipas sekava kommentti.\nPetriina, ymmärrän. Itse en ole rajannut blogiani siltä osin, mikä tänne kuuluu tai ei kuulu. Rajatusti vaikkapa muotiin tai sisustukseen keskittyvässä blogissa yksittäinen katastrofipostaus saattaisi tosiaan tuntua kummalliselta.\nmaijja, kuten Anullekin totesin, en ole sitä mieltä, että onnettomuuden _pitäisi_ näkyä ihmisten blogiteksteissä. Sen sijaan pohdin sitä, mistä se mahdollisesti kertoo, ettei se näy. Kysymykseesi "Miksi siunailla luonnonkatastrofia" en osaa vastata mitään. Ehkä täällä vielä tulee vastauksia siihenkin.\nTarjontaa, tilaa ja tilaustakin tosiaan on. Onneksi myös niille, jotka ovat sekä-että: halukkaita keskustelemaan hankalista asioista _ja_ ihastelemaan ihanuutta.\nwihtori, niinpä niin, Suomen energiapolitiikkahan tässä on se suurin murheenkryyni. Tai jos ei ole, niin mitäs siinä sitten vauhkoomaan :S\n12. maaliskuuta 2011 klo 17.08\nNo, en minä mitään sen suurempaa kantaaottavuutta ajatellut, kuin että ainakaan tällaisia isoja asioita ei kokonaan tulisi vaiettua. Vai ajattelinko sittenkin? Olen kyllä aina suuresti ihaillut ihmisiä jotka saavat aikaan jotain konkreettia hyvää, vaikka vauvakassikeräyksiä tai vastaavaa. Pienestä nekin ovat aina lähteneet; ihan hyvin jotain konkreettia ja mielekästä voi lähteä liikkeelle vaikka blogikirjoituksesta.\nSiunailua ja katastrofiajatuksissa vellomista en missään nimessä kannata. Olen itse esimerkiksi valikoinut aika tarkkaan mitä katson - en esimerkiksi yhtään videopätkää, vaikka olen tarkistanut uutiset parin tunnin välein.\nNiin. Ehkä se lintukotomaisuus ei olekaan pelkästään blogeissa, vaan tosiaan maantieteessä, mittakaavassa. Ajatellaan, että "ei ole meidän asia". Tulee mieleen yksi tuttuni, joka työpaikkansa kahvihuoneessa huomasi työkaverin lihapiirakan syttyvän tuleen mikrossa, mutta ei ollut sanonut mitään, koska "ei ollut hänen lihis". Jotta katastrofi ylittäisi kynnyksen, sen pitäisi siis olla meidän lihis - joka tämä Japanin tilanne ainakin minun lukemissani blogeissa näyttäisi olevan. Se on järisyttänyt monia täällä asti.\nTuo mitä sanot sekä-ettästä on minusta ihan mahtavaa, ja juuri sellaisten blogien pariin itse hakeudun ja sellaista haluan myös tarjota.\n12. maaliskuuta 2011 klo 17.49\nHippokampustaja, sama kokemus täälläkin. Tuomas Anhavan haiku- ja tanka-suomennokset ovat hienoja, minulla on kaikki kolme kokoelmaa.\nmilla, valitettavasti taidat olla oikeassa. Ehkä se on omalla tavallaan ymmärrettävääkin: maailmassa tapahtuu niin paljon hallitsemattomia asioita ja kun uutisvirtakin on taukoamatonta, osa ihmisistä valitsee välinpitämättömyyden. Ehkä se on seurausta jonkinlaisesta voimattomuuden kokemuksesta, en tiedä.\nLiisa, samaa ihailen minäkin. Katastrofiajatuksissa vellomista en minäkään (tietenkään) kannata, mutta tuo Maijjankin käyttämä "siunailu" on minusta turhan negatiivinen sana ihmisten ääneen ilmaisemalle huolelle. Toisissa ihmisissä Japanin katastrofit kaltaiset tapahtumat herättävät tunteita ja ajatuksia, joista on hyvä puhua ääneen. Minusta se ei ole siunailua.\n12. maaliskuuta 2011 klo 17.58\nIhan samaa mietin tänään. Ehdin bloggaamaan vasta äsken ja tein sen omalla (romanttisella? kirjallisella?) tavallani. Arki vie lapsiperhettä eikä aina ehdi ottaa kantaa asioihin. Itse koetin tuoda Japanin tilannetta, luonnonvoimia ja ydinvoimaa, esille voimakkaasti omassa Facebook-profiilissani ja nyt hieman blogissanikin.\nMinunkin silmääni pisti se, miten vähän ajankohtaisia asioita loppujen lopuksi pohditaan blogeissa. Se toisaalta kertoo vain siitä, millaisia blogeja luemme: ihania elämäntapablogeja, kiehtovia kirjablogeja ja muita. Poliittisissa blogeissa onneksi esiintyy ajankohtaisuutta.\nMietin myös, että onko bloggaaja arka tuomaan näkemyksiään esille? Minä olen. Tiedän, että omien lukijoideni joukossa on vasemmistolaisia ja kokoomuslaisia, uskovaisia ja ateisteja ja kaikkea siltä väliltä. Koetan olla ärsyttämättä, mutta se se vasta voi ollakin ärsyttävää! Joskus pitää nostaa kissa pöydälle. :)\nKiitos tästä kirjoituksestasi! Se toivottavasti herättelee monia.\n12. maaliskuuta 2011 klo 18.06\nmaijja, hurja tuo lihis-tarina, käsittämätön. Varmasti lintukotomaisuus on myös ja ennen kaikkea maantieteessä, mutta on se myös blogeissa: muissa medioissa Japanin tilanne kyllä näkyy ja kuuluu. Toisaalta, varmasti on olemassa myös blogikulttuuria, josta en ole tietoinen ja jota en ole vielä löytänyt.\nAika mielenkiintoista, että tämä on ilmeisesti ensimmäinen suurkatastrofi, jossa sosiaalisella medialla (facebook, twitter) on ollut merkittävä rooli tiedon välittämisessä.\n12. maaliskuuta 2011 klo 18.11\nTartut kyllä ihan oikeaan asiaan; varmaankin viihtymässä ollaan täällä blogimaailmassa.\nOmalta kohdaltani: juuri nämä tapahtumat Japanissa ovat saaneet sellaisen mielen myllerryksen, että yhtään postausta en ole saanut aikaan. Seuraan uutisia ja pelkään, että katastrofi paljastuu paljon luultua suuremmaksi.\nEi tällainen tsunami voi jättää ketään kylmäksi ja omaan lintukotoon pelkästään.\n12. maaliskuuta 2011 klo 18.14\nLumiomena, kiitos kommentistasi, se herätti ajatuksia minussa! Ajattelen mm. sitä, miksi olemme niin hanakoita kategorisoimaan itse itseämme (ja blogejamme), asettamaan itsellemme rajoja ja rajoituksia? Itse kaipaisin enemmänkin blogeja, joissa oltaisiin rohkeasti sekä-että: kauneutta ja kepeyttä rakastavia, mutta myös ajattelevia ja tuntevia ihmisiä. Toki sellaisia blogeja on paljon, mutta toisia ehkä kahlitsee juuri tuo mainitsemasi arkuus. Se voi tietysti olla ihan tervettä ja tarpeellista rajanvetämistäkin (bloggaaminen on kuitenkin julkinen harrastus), tiettyjen asioiden rajaamista sinne yksityisen puolelle.\nSitäkin aloin pohtia, että suhtaudummeko me blogeihimme vähän liiankin "ammattimaisesti", ikään kuin luotsaisimme naistenlehteä ja joutuisimme varomaan lukijoiden (tai mainostajien!) ärsyttämistä/karkottamista. Onko blogeihin hiipinyt sellainen miellyttämis- ja tuotteistamisajattelu, joka ei jätä tilaa mielipiteille?\nPoliittisen kannan julkituomisesta: voi olla järkevää pitää se piilossa sen(kin) vuoksi, että ihmiset suhtautuvat usein ennakkoluulottomammin toistensa juttuihin, jos eivät tiedä toistensa poliittisista kannoista. Tieto leimaa. Onhan se myös yksityisasia, kuten uskonnollinenkin vakaumus.\nVaikka en ole täällä politiikkaa puhunut, luulen pidempään lukeneiden kyllä jotenkin vaistoavan, mitä laitaa arvomaailmani edustaa.\n12. maaliskuuta 2011 klo 18.59\nEn voi uskoa, että joku voi olla asiaa ajattelematta tai asiasta vaikuttumatta.\n12. maaliskuuta 2011 klo 19.31\nOi, ei ! Juuri samanlainen ajatus kohtalonomaisuudesta ja Hiroshiman kauhuista heräsi heti kun kuulin Japania uhkaavasta ydinonnettomuudesta.\n(En kuitenkaan ollut itsestäni huolissani ja sännännyt apteekkiin joditabletteja ostamaan kuten uutisten mukaan lukuiser suomalaiset tänään)\nTein tänään aamusella oman postaukseni samoilla linjoilla kuin aikaisemmatkin. Postauksen lopussa tuntui aivan luonnolliselta ilmaista oma kauhistumiseni Japanissa tapahtuneesta luonnonkatastrofista.\nMaailma on pienentynyt tiedonvälityksen ja uutisoinnin nopeutumisen myötä. Meistä kaukana tapahtuvat sodat ja katastrofit tuodaan tietoomme – päivittäin. Ne koskettavat, pitääkin, mutta tiettyyn rajaan saakka. Kollektiivinen suru / yhteinen tunne on yksilölle helpompaa kuin yksin sureminen. Maailmalta tietoomme tulevat lohduttomat asiat saattavat myös kuormittaa ja aiheuttaa ymmärrettävää pelkoa ja ahdistusta. Oli lohduttavaa kuulla muutama vuosi sitten radiosta sattumoisin Suomen mielenterveysseuran entisen toiminnanjohtajan, psykologi Pirkko Lahden selittävän Thaimaan shunamin aikoihin juuri vastaavanlaisista reaktioista. Siinä hän puolusti ihmisten oikeutta suojata omaa psyykettä tällaisilta raskailta uutisilta. En osaa sitä riittävän hyvin selittää. Mutta ajatus juuri niin, että on luonnollista, että kaukana olevien, meille vieraiden ja tuntemattomien ihmisten kuolemisesta ja onnettomuuksista sureminen ei tulisi ollakaan kuin omien läheistemme sureminen. Muuten se olisi meille liian traumatisoivaa ja mielenterveyttämme kuormittavaa ja veisi elämäämme pois luonnollisesta balanssista.\nanja ja Troijan Helena, vaikea tosiaan uskoa, että jättäisi ketään kylmäksi.\nRita, Pirkko Lahti on oikeassa, enkä kyllä usko, että meillä olisi kykyäkään surra tuntemattomia samalla tavoin kuin läheisiä. Liiallisesta suremisesta siis tuskin kannattaa olla huolissaan. Joditablettien hamstrauksessa lienee kyse jostain ihan muusta.\n12. maaliskuuta 2011 klo 19.54\nTämä on mielestäni hieman kaksipiippuinen juttu...että pitäisikö jokaisessa blogissa tänään, huomenna, viikon päästä, vielä vuoden päästä (jolloin Japanin jälleenrakennus on taatusti edelleen käynnissä) käsitellä aihetta vai riittäisikö se, että minä itse tiedostan tilanteen ja yritän mahdollisesti muiden kanavien kautta auttaa, tehdä voitavani?\nKyllä, Japanin tilanne ahdistaa ja pelottaa minua, mutta en kuitenkaan aio kirjoittaa näistä katastrofin aiheuttamista omista tuntemuksistani blogissani tai esittää omia mielipiteitäni ydinvoimapolitiikasta jne. Katastrofi on jo vaikuttanut oman lähipiirini elämään enkä siksikään halua ruotia asiaa blogissani. Katastroni ei siis tapahtunut "jossain siellä kaukana". Pitäisikö minun tehdä blogikirjoitus tapahtuneesta, jotta muut ajattelisivat minun olevan fiksu, ajatteleva ihminen eikä kepeä, huoleton ja välinpitämätön katastrofia kohtaan?\nMinun elämäni ei ole sama asia kuin minun blogini ja miksi pitäisi ollakkaan. Omasta mielestäni tärkeintä on se, että tekee konkreettisia tekoja omien mahdollisuuksien mukaan tapahtuneen hyväksi, esimerkkinä vaikkapa juuri tuo SPR:lle lahjoittaminen. Tällä hetkellä jokainen media on täynnä uutisointia Japanin tilanteesta...joitakin ihmisiä se ahdistaa suuresti.\nEhkä omana pointtinani on se, että minulla voi olla tunteita ja ajatuksia, joita en halua tuoda esille omassa blogissani. Kyse ei ole siitä, ettenkö uskaltaisi, vaan pikemminkin siitä, etten koe blogini olevan oikea paikka näiden ajatusten esille tuomiseen.\nMinä uskon, että Japani on ollut monen mielessä, vaikkei siitä olisi halunnut tai osannut kirjoittakaan. En minä ainakaan kirjoita kaikesta, mikä on mielessä. En edes tärkeistä asioista.\nJa pakko myöntää, että minulle tämä blogimaailma on vähän sellaista kevyttä olemista. Eri tapa olla ja kirjoittaa. Arjessa joutuu usein ottamaan kantaa, joten täällä en yleensä jaksa.\n12. maaliskuuta 2011 klo 20.25\nKiitos taas kerran sinulle Lumikko!Olen aivan samaa mieltä kanssasi.Ja hätkähdin ajatusta että epämiellyttävät asiat eivät olisi kerrottavia.Olen miettinyt jatkanko itse enää omaa blogiani.Ajatellen itsekkäästi antaako se minulle- vai viekö se liikaa jonnekin minne en halua kulkea ajatuksissani.Onneksi oli täällä taas kerran keskustelu joka antoi paljon.\nJa keskustelu jatkuu.Varmasti.\n12. maaliskuuta 2011 klo 20.27\nAbsolutely White, kukaan ei ole sanonut tai antanut ymmärtää, että jokaisessa blogissa pitäisi "tänään, huomenna, viikon päästä, vielä vuoden päästä käsitellä aihetta". Ei mitään sinne päinkään.\nKirjailijatar, näin varmasti. Toistan itseäni, mutta sanon nyt vielä kerran, etten oikeastaan huudellut kannanottojen perään (luonnonvoimien edessä ihmisten kannanotot ovat joka tapauksessa aika yhdentekeviä) vaan ihmettelin ainoastaan tapahtuneen näkymättömyyttä tässä maisemassa, hiljaisuutta, pienten jälkien puuttumista.\nMaria, olet täynnä valoa, joka välittyy täälläkin, kiitos sinulle. Itsekäs saakin -ainakin tässä asiassa- olla; minäkin lopetan heti, jos alkaa tuntua siltä, että blogi ottaa enemmän kuin antaa.\n12. maaliskuuta 2011 klo 21.11\nMä olen miettinyt joskus samaa. Miten mikään ajankohtanen katastrofi tai ikävä asia ei tunnu saavan tilaa blogeissa. Ja sitten taas, itse kirjotan melko harvakseltaan ja tuskin koskaan oon kirjottanut mistään ajankohtasesta tai merkittävästä. (Tänäänkin kirjottamisen sijaan lähdin ulos lenkille ystävän kanssa saamaan raitista ilmaa, puhumaan ja purkamaan tuntoja tästä asiasta, muutamasta muustakin ja juttelemaan vähän kivoistakin jutuista.) Ymmärrän sen, ettei tätä tai muita katastrofeja käsitellä, tai edes mainita, blogeissa. Toisaalta joskus kaipaisin sellaista.\nVarmaan kyllä löytys paljonkin "asia" blogeja missä käsitellään Japania, Libyaa, tulevia vaaleja ja mitä kaikkea.\nKun aamulla kuulin tuosta ydinvoimalasta, mullekin tuli heti ajatus, että Japani on viimenen maa mihin soisi ydinonnettomuutta juuri Hiroshiman ja Nagasakin takia. (Toki en soisi ydinonnettomuuksia minnekään!) Samasta syystä vähän ihmettelin ydinvoimaloiden suurta määrää Japanissa.\n12. maaliskuuta 2011 klo 21.33\nsanna, minusta olisi ihanaa, jos ei tarvitsisi mennä erikseen niihin "asiablogeihin" (en tosin taitaisi edes tietää minne mennä), vaan ne asiat olisivat täällä kaiken arkisen keskellä, keskusteltavissa ja kommentoitavissa.\nPäiväsi kuulostaa kivalta; minä olen ollut melkein koko päivän yksin (ja kipeänä) kotona, joten täällä blogissa olisi tuntunut luontevalta jakaa ajatuksia ja tuntemuksia tapahtuneen(kin) tiimoilta.\nOn kyllä merkillistä, että maanjäristysherkkyydestään huolimatta Japani on maailman kolmanneksi suurin ydinvoiman tuottaja. Merkilliseltä tuntuu sekin, että 56 ydinvoimalalla tuotetaan vain kolmasosa maan sähköstä. Kertoo jotain pinta-alaltaan pienen maan energiankulutuksesta.\n12. maaliskuuta 2011 klo 21.50\nMietin tänään aivan samaa.\nOma blogini on tavallaan harkinta-ajalla. Hyväksyn sen, että blogi saa olla haavemaailma, pakopaikka, kauniiden asioiden muistikirja. Samalla se on alkanut ahdistaa minua. Tai tunnen, ettei tämän hetkinen oma sekava elämäni mahdu noihin raameihin. Tekee mieli paeta sitä "haavemaailmaa" niihin ns. asiablogeihin, vaikka vierastankin tällaista mustavalkoista kahtiajakoa. En niinkään ajattele, että kyse olisi kenenkään pinnallisuudesta tai ulkokultaisuudesta vaan blogimaailman ns. "kirjoittamattomista säännöistä", joista Lumikkokin on aikaisemmin puhunut. Kyse on siitä, miten helposti ja kenenkään käskemättä erotamme korrektit, "naiseuteen" liittyvät asiat ja toisaalta "sopimattomat" puheenaiheet.\nPoliittiset kysymykset (esimerkiksi tuo ydinvoimakysymys) herättävät usein ristiriitoja, kiivastakin väittelyä ja erimielisyyksiä, ehkä siksi niitä ei täällä näy. Se on ymmärrettävää. Poliittiset kysymykset ovat myös yllättävän henkilökohtaisia, vaikka emme aina sitä tule ajatelleeksi.\n12. maaliskuuta 2011 klo 23.48\nEn malttanut lukea kaikkia kommentteja, kun jo halusin kirjoittaa omaani.\nAloitin blogaamiseni aikanaan hyvinkin "vihaisena". Tuolloin postailin paljon asiaa vauvoista ja lapsista, heidän kohtelustaan ja hoidostaan. Kun kommentit alkoivat ahdistaa, siirryin arjen ihmettelemisen linjalle. Pelästyin. Siitähän on nyt kolmisen vuotta.\nBlogimaailma on järjestynyt ehkä toisenlaiseksi tänä aikana. Siksi haluaisin sekaan railakkaitakin ajatuksiani nykyään. Mutta löydän itseni pistämästä ylös vain päivän leipomukset. Mielipiteeni näkyvätkin sten selkeämmin siellä Facebookissa. Mitähän sekin kertoo? Että omalla nimelläni ja sujuvammin teen sen siellä kuin täällä nimettömänä. Tai kertooko se mitään.\nMulla kestää sulatella tuollaisia luonnonkatastrofeja. En osaa kirjoittaa niistä heti. Seuraan, imen tietoa, tunnustelen oloani. En kirjoittanut mitään siitäkään, kun tuhkapilven aikaan (se nyt ei kuoloa levittänyt, mutta iso asia silti) samalla hykertelin, hymysin ja kiroilin. Lentomatkamme Slovakiaan vaihtui tuolloin laiva-junamatkaksi. Eniten mieleeni jäi kuitenkin se hykertely siitä, luonnon kanssa, luonnon puolesta, että aina se voittaa. AINA.\nNyt ei hymyä tule. Olen sellainen herkkis, että kun oikein mietin maanjäristystä, tunnen maan vapisevan jalkojeni alla. Koen asioita kehoni kautta. Uutiskuvista tunnen kehossani ihmisten surun ja kauhun. Ydinturman vaikutukset kuristavat kurkussani ihan fyysisenä palan tunteena.\nEhkä nämä asiat pitäisi postata kirjoitukseksi.\nUsein tuntuu, että kommenteissa sanon niin paljon enemmän. Koska keskustelu herättää ajatteluni eloon. En osaa ajatella kyllin elävästi itse.\n13. maaliskuuta 2011 klo 8.47\nNiin ja sitten viestinnästä: Jos tekstin perään pitää kirjoittaa "en nyt tällä halua syyllistää tai osoitella ketään", on sen lauseen kohdalla jo syyllistänyt ne, jotka ottavat syyllistyäkseen. Syyllisyyshän kumpuaa ihmisestä itsestä, ei sitä syyllistämällä varsinaisesti herätetä.\nMinusta jokaisen kannattaisi uskaltaa sanoa sanansa ilman selittelyjä "älkää nyt loukkaantuko, en tarkoita niin tosissani, älkää syyllistykö". Sanat on jo kirjoitettu ja sanottu ja ne ovat uponneet kuulijaan ja lukijaan. Ei niitä kuitenkaan korjata sillä selittelyllä. Selittelystä jää mulle paha maku suuhun. Sanokaa siis rohkeasti se, mitä sanotte. Tai jos tuntuu, että syyllistää liikaa, sitten pitää jättää sanomatta.\n13. maaliskuuta 2011 klo 8.51\nKeväällä -94 uutisoitiin samana viikonloppuna kaksi tragediaa: Ayrton Sennan kuolema formulakisoissa ja Ruandan kansanmurha (800 000 uhria). Arvatkaapa kumpaa me lukiolaiset puimme maanantaiaamuna, minäkin vaikka en formulaa koskaan ole edes seurannut.\nRuandan tapahtumat olivat jotain niin valtavan surullista, julmaa ja mittakaava niin käsittämätön ettei sitä oikein kyennyt tajuamaan, yksi formulakuski oli jotenkin edes tuttu hahmo ja onnettomuus "sopivan kokoinen" mahtuakseen teini-ikäisen maailmaan.\nSittemmin opin vähän liiankin hyväksi murehtijaksi, suunnittelin jopa lähteväni avustustyöhön mutta se osoittautui ihan vääräksi haaveeksi tällaiselle herkästi surevalle tyypille. Jos tirskahtaa helposti itkuun uutisia katsoessa ei voi olla kovin paljon hyödyksi katastrofin keskellä.\nTälläkin viikolla olen itkenyt vuolaasti hautajaisissa, mutta Japanin tilane on jotain niin valtavaa etten ole vielä osannut muuta kuin suu auki seurata tilannetta. Poden syyllisyyttä siitä etten tunne syvempää surua, tai että ylipäätään "tirkistelen" toisten hätää. Jätän lukematta jutut joissa on liian kosiskelevat otsikot. "Ooh katsokaa, ruumiita, tulta, tuhoa!" Tunnen inhoa niitä katsoessani.\nOmaan blogiin lykkäsin postauksen tekemistä koska se tuntui hölmöltä. Tänään sen tein kuitenkin. Vähän hölmöltä tuntui edelleen. Tuntuu melkein julmalta jatkaa omaa arkea kun se yhdellä ihanalla ihmisellä jatkuu nyt niin erilaisena. Ja siellä maapallon toisella laidalla on miljoonia jotka ovat samassa tilanteessa, pahemmassa? Miten näitä mitataan?\nTulipa sekavaa, ei oikein saa ajatuksista kiinni. Nyt luen toisten kommentit.\nMinulla on kyllä sama juttu, kuin metsienmammalla. Se siis, että jostain syystä en saa ajatuksia itse blogiteksteihin niin hyvin tuotua esille, mutta kommenteissa sanon mielestäni enemmän. Se tuntuu vapaammalta ja helpommalta. Ehkä vähän jännitän sinne blogiin kirjoittamista... miksihän! Ehkä pelkään niitä kriittisiä vaativia kommentteja, joihin en ehkä osaisikaan vastata.\nFacebookissa kuitenkin tosiaan omalla nimellä voin kirjoittaa lähes mitä vain. Jotenkin ristiriitaista..\nKun lisäaineista, vaatteiden kemikaalijäämistä ja ympäristömyrkyistä alettiin syksyllä kohuta oikein kunnolla, oli omien blogien selaaminen ajoittain hyvinkin ahdistavaa. Joka puolella puhuttiin vain siitä, millä tavalla itseään, lapsiaan, lemmikkejään ja ympäristöään saastuttaa, kuinka paljon elohopeaa jälkikasvuunsa tunkee ja mikä on oma ekologinen ja ympäristömyrkyllinen selkäreppu.\nTältä pohjalta voisikin kysyä, ovatko blogit myös yksi eskapismin keino: kun arkitodellisuus ahdistaa liikaa, voi paeta kauniiden kuvien ja herkullisten reseptien maailmaan ja unohtaa hetkeksi sen kaiken ikävän, missä oikeasti elää. Kuten edelläkin on todettu, eivät blogit välttämättä kerro yhtään mitään kirjoittajistaan ja heidän ajatuksistaan. Toisaalta, pitääkö niiden kertoa?\nMetsienmammaa komppaan siinäkin, että rähjään nykyään huomattavasti enemmän Facebookissa kuin blogissa, koska koen sen luontevammaksi.\nKiitos Lumikko hyvästä pohdinnasta ja positiivisesta palautteesta postaukseeni.\nVaikka poliittisten tai uskonnollisten tms. mielipiteiden esilletuonti saattaa ärsyttää joitain lukijoita ja monet ovat varmasti kanssani eri mieltä, haluan tuoda esiin minusta ja minulle tärkeitä asioita. Liittyy se sitten ydinvoimaan tai porkkanan syöntiin. Se on minun blogini, ja koska kerron siinä muutenkin melko henkilökohtaisia asioita itsestäni, voin kertoa halutessani myös mielipiteitäni, jotka ovat osa persoonaani.\nPostaukseni liittyi siihen ajatukseen, että "hyväksy se, jolle et mitään voi ja tee jotain sille, johon voit vaikuttaa". Ja on asioita, joihin _voimme_ (yrittää) vaikuttaa. Emme siihen, että maa jo järisi, mutta voimme vaikuttaa ydinvoimaloiden rakentamiseen tai rakentamatta jättämiseen, ympäristönsuojeluun, homofobiaan, rasismiin, tuloerojen kasvamiseen, vanhusten heikkoon hoitoon jne.\nHenkilökohtainen on poliittista. Äänestäminen ja sähköntuottajan valinta ja ostopäätösten tekeminen yms. on henkilökohtaista ja poliittista, aktiivista toimintaa. Minä en voi tehdä paljon, mutta kun me kaikki teemme vähän tulee siitä paljon. Välittäminen ei tarkoita epätoivossa tai surussa vellomista (tai esim. iltapäivälehtien harjoittamaa sosiaalipornoa katastrofien yhteydessä), vaan toimintaa, vaikka edes pientä. Vaikeneminen ei liikuta mitään, mutta kuiskauskin voi kuulua kauas.\n13. maaliskuuta 2011 klo 11.35\nKommenttini loppu näkyi ärsyttäneen. Pyydän anteeksi.\n"Vaikeneminen ei liikuta mitään, mutta kuiskauskin voi kuulua kauas. "\nNiin ihanasti sanottu. Itketti ihan. Oikeasti.\n13. maaliskuuta 2011 klo 12.23\nCelia, ajattelinkin sinua eilen, jotenkin arvasin että ymmärrät mitä ajan ajatuksillani takaa.\nOlen yrittänyt tehdä tästä blogista sellaisen, että se ei ahdistaisi (minua itseäni), että sen ja elämäni välillä ei olisi kuilua. Sellaisena se minusta antaisi (minulle itselleni) eniten, mutta olen huomannut, että sellaisena se myös altistaa haavoittumisille. Jaan täällä elämääni ja ajatuksiani niin monien kanssa, että kaikki eivät mitenkään voi olla ystäviä tai edes ystävällismielisiä. Olen ollut hirveän luottavainen, mutta joskus huomaan ajattelevani pelokkaana, mitä tuleman (voi) pitää.\nPolitiikka on tosiaan henkilökohtaista(kin), se liittyy niin kiinteästi ihmisen arvomaailmaan, joka taas on siellä minuuden ytimessä.\n13. maaliskuuta 2011 klo 13.11\nMinun piti tulla tarkentamaan, toivottavasti en kuulosta tyhmältä, että minä kyllä otin eilen blogissani kantaa mm. ydinvoimaan, vaikka kirjoitinkin blogini olevan romanttisen kirjallinen. :) Olen siis ihan samaa mieltä, että kyllä kantaakin voi ottaa ja vastuuta kantaa, vaikka blogin fokus olisi muualla. Mutta ymmärrän hyvin, että arjen eskapismi on myös tärkeää - itse en eilen voinut olla nostamatta tätä asiaa jotenkin esiin.\n(mietin, että voisinko lisätä linkin tähän postaukseesi blogisani? keskustelu täällä on niin hyvää!)\nmetsienmamma, kommenteissa minäkin puhun vapautuneemmin, vuolaammin, vähemmän harkitusti myös. Kuten sanot, keskustelu herättää ajattelun eloon.\nSitten tuosta viestinnästä: ohjeistuksestasi jäi minulle paha maku suuhun. Haluaisinkin nyt tässä yhteydessä kaikella ystävyydellä muistuttaa ihan yleisestikin, että vaikka tämä alkaa saada yleisen keskustelupalstan piirteitä, kyseessä on kuitenkin yksityisen ihmisen pitämä blogi, jossa keskustelijat ovat vieraina. Mahdolliset viestintää tai muuta käyttäytymistä koskevat ohjeistukset ovat bloginpitäjän, ei vieraiden, tehtävä.\nMitä tulee "selityksiin", niin uskoakseni ihmiset korostavat toivettaan olla syyllistämättä ketään pehmentääkseen sanottavaansa, ei sen vuoksi että he haluaisivat korjata tai selitellä sanomisiaan. Kyse on ihan normaalista puheen sävyttämisestä vähemmän hyökkääväksi, onnistuu se sitten hyvin tai hyvin huonosti. Sillä yritetään myös varautua mahdollisiin (netissä niin yleisiin) provosoitumisiin.\nMuuten, eikö blogiympäristön painekin kumpua omasta itsestä, kuten syyllisyyskin?\nHippokampustaja, älä suotta pyydä anteeksi, oletan metsienmammankin ärsyyntyneen pikemminkin minun alkuperäisestä tekstistäni kuin sinun kommentistasi.\n13. maaliskuuta 2011 klo 13.39\nNopeasti vielä Lumiomenalle, totta kai voit linkittää :) Nyt täytyy rientää hakemaan rakasta junalta, palaan vastailemaan loppuihin kommentteihin illemmalla!\n13. maaliskuuta 2011 klo 13.41\nhyvä kirjoitus. kiitos.Rakas blogiystävä! Pyydän sinua hiljaiseen rukous piiriin, omalla sopivalla hetkelläsi. Japanin kansalaisten kärsimysten vuoksi. SPR keräys listan tili numero on sivullani, otsikolla: KAUKANA SYDÄMESSÄ\n13. maaliskuuta 2011 klo 14.10\nMinulla on nyt täysin päinvastainen kokemus tässä asiassa. Siitä, miltä minun silmissäni on näyttänyt blogipäivitykset ja bloggaajien suhtautuminen asiaan.\nMuutaman päivän nettipaaston jälkeen selasin tänä aamuna useita kymmeniä päivityksiä ja suurimmassa osassa tämä asia on mainittu. Päässääntöisesti EN siis edes lue blogeja, joiden aihepiiri on "otetaan voimakkaasti kantaa-käsitellään politiikkaa tai ajankohtais-asioita", vaan luen enemmänkin sisustus, life-style, arjenjakamis- blogeja.\nMinusta oli hämmentävää, miten voimakkaasti kaukaisen Japanin tapahtumat tuntuvat koskettavan meitä naisia, äitejä ja bloggaavia kanssasisaria. Ei hämmentävää siksi, että itseäni ei koskettaisi tai että en ymmärtäisi empatiaa, päinvastoin! En vain ollut varautunut siihen "vyöryyn", mikä blogien kautta kiireisen loppuviikon jälkeiseen sunnuntai-aamuuni valui...\nItse haen blogeista enemminkin valon pilkahduksia, arkihetkiä ja peilejä toisten naisten maailmaan ja _henkilökohtaisiin_ arjen hetkiin. Uskon sen olevan yleistä. Blogeissa minua koskettaa enemmän henkilökohtaisen tason katastrofit ja niistä selviytymistarinat. Myös tähän Japanin järistykseen liittyen niissä juuri lukemissani blogipäivityksissä tuli esille muutama ihmisten henkilökohtainen linkki, se teki koko jutusta minun silmissäni enemmän käsinkosketeltavan ja niissä se blogipäivitys ko. aiheesta tuntui enemmän perustellulta kuin asian käsitteleminen vaikkapa jossain sisustusblogissa.\nYmmärrän siis oikein hyvin, ettei omaan blogiin tälläisiä asioita tuoda (jos siihen ei ole henkilökohtaista kosketuspintaa). En lähtisi luokittelemaan sitä välinpitämättömyydeksi. Tuntuu tosi kurjalta, jos oman blogin äärellä pitää miettiä onko korrektia kirjoittaa kohtaamastaan ihanasta auringonsäteestä, jos ja kun maailmalla tapahtuu kurjia asioita. Että tuleeko silloin lukijoiden silmissä luokitelluksi kurjaksi omanapaiseksi ajattelemattomaksi...\nSe, että hiljenee arjessaan tämän asian äärellä ja on ajatuksissa mukana niiden kaikkien katastrofin keskellä olevien luona (joita ei edes tunne), ei välttämättä korreloi mitenkään siihen huomioiko tai jättääkö huomioimatta asian julkituomisen blogissa tai fb-päivityksissä.\nItseasiassa voi olla niinkin, että moni, jotka "pui" asiaa, saattaa tehdä sen vain siksi, että muutkin näin tekee ja olettavat, että pitääkseen yllä hyvän ihmisen kuvaa, tulee pelata näin. Vaikka ei siis _henkilökohtaisesti_ kokisi tai tuntisi mitään tämän asian äärellä. Mitä hyvää siitä seuraa?\nAikanaan, kun Kobessa tapahtui maanjäristys, olin Joulupunkin apuna avaamassa kirjeitä. Tapahtuneen jälkeen sattui käymään niin, että sain käsiteltäväkseni nipun Kobelaisten koululaisten kirjeitä. He toivoivat, että Joulupukki tulisi auttamaan kaikkia niitä lapsia, jotka menettivät kodin, lelunsa, koulun, ystäviään ja perheenjäseniään. Lasten mukaan liittämät piirrustukset olivat riipaisevia.\nAjatella, että Suomen Joulupukki tuli siinä tilanteessa mieleen. Silloin kyllä tuntui tosi avuttomalta.\n13. maaliskuuta 2011 klo 14.56\nPilvitarha, milla, Fanny, Pellon pientareella ja aikatherine, kiitos kommenteistanne, paljon samoja ajatuksia minullakin.\njunika, rajusti tulkitset. En nyt jaksa vastata muuta, kuin että kirjoitin oman blogikirjoitukseni eilen lauantaina noin klo 14. Sinä puhut kokemuksestasi tänä aamuna. Tilanne on tosiaan muuttunut tällä välillä, minäkin sen jo eilisiltana huomasin.\nLumikko, en ymmärrä mitä tarkoitat kun sanot "rajusti tulkitset". Olen todella hämmentynyt ja pahoillani jos kommentti aiheutti sinulle pahaa mieltä. :-O\nNäin traaginen, valtaisa luonnonkatastrofi on mykistänyt ja painanut viime päivät murheena sydänalassa. Kiitos Lumikko, että nostat asioita avoimesti ja rohkeasti keskusteluun! Sillä on sijansa, tätähän saamasi kommenttitulvakin viestii.\n13. maaliskuuta 2011 klo 20.18\nluulen että jopa he jotka pitävät kevyttä blogia ovat järkyttyneet japanin tsunami tuhoista. maailmassa on niin paljon surua ja murhetta. jos alkaa puhua yhdestä tapahtumasta niin sitten pitäisi varmaan puhua muistakin. itse pidän ns. kevyttä blogia. hyvin harvoin puhun vakavista asioista. mutta on niistäkin tullut puhuttua muutaman kerran (esim. lapsien seksuaalisesta käytöstä) mutta usein palaan aina pitämään kevyttä blogia sillä on olemassa muita blogeja ja foorumeja joissa syvällisiä asioita pohditaan. luen päivän uutiset. tiedän mitä tapahtuu. puhun perheen ja ystävien kanssa siitä mitä maailmalla tapahtuu. on mahdotonta puhua kaikesta omalla blogillaan ja jotenkin pitää rajoittaa mitä bloggaa. kun olen kirjoittanut syvällisemmistä aiheista niin siitä ei ole syntynyt hyvää keskustelua omalla blogillani joten monesti sitten en puhu monesta syvällisestä aiheesta vaikka se itseäni jopa kiinnostaisi.\nminusta tärkeämpää kuin asiasta pelkkä puhuminen on se että ottaa osaa humanitaarisen avun tuomisen muille. voidaan puhua ja kauhistella mutta kuinka monet meistä sitten avaamme lompakkomme ja lähetämme humanitaarista apua kärsiville. se pitäisi ehdottomasti muistaa myös.\nmutta mitä tässä yritän siis sanoa on että kevyillä blogeilla on omat tarkoituksensa ja minusta jokainen saa päättää puhuuko syvällisistä asioista blogissaan. ei tarkoita sitä etteikö välittäisi yhtään vähemmän siitä mitä maailmalla tapahtuu.\n14. maaliskuuta 2011 klo 5.19\nPahoitteluni, todella, ohjeistamisen jyrkyydestä. Sen olisi pitänyt olla kirjoitettuna enemmän mielipiteen muotoon.\nJa tottavie, koko maailma tapahtuu ihmisen sisällä. Syyllistyminen ja kaikki.\nHuh. Tähän päivään mennessä olen minäkin jo itkenyt maanjäristystarinoita ja asioita. Nyt se vasta iskee.\n14. maaliskuuta 2011 klo 11.21\nmetsienmamma, kiva kun pahoittelit, minä myös tiukkaa vastaustani. Kaikki hyvin siis siltä osin, no hard feelings :)\nTässä maailmassa tosiaan riittää surtavaa ilman näitä blogimaailman koukeroitakin.\nMielestäni tärkeintä on kirjoittaa siitä, mistä oikeasti haluaa kirjoittaa. Tunsin tänään oloni surulliseksi ja aidosti kirjoitin oman näkemykseni asiaan blogissani. Kantaa tähän asiaan voi ottaa monella tavalla. Parhaimmat hedelmät se tuottaa, kun sen tekee aidosti, syvässä tunteessa, että on ns. pakko kirjoittaa. Minunkaan blogini ei ole ollut mikään poliittisesti kantaaottava, mutta tässä Japanin asiassa on niin monta muutakin näkökulmaa.\nLuulen, että hyvin moni suomalainen on enemmän kuin tyytyväinen maantieteelliseen sijaintiinsa tällä hetkellä. Se ei kuitenkaan vie pois sitä tuskaa, mitä Japanissa tällä hetkellä koetaan.\n16. maaliskuuta 2011 klo 14.36\njunika, en tarkoittanut mitään sellaista, mihin kannattaisi enää palata. Ei syytä hämmennykseen :)\nHannah, kiitos taas kerran lämpimistä sanoistasi!\nAnna M., jep.\n21. maaliskuuta 2011 klo 0.19


Referenssit | UKI Arkkitehdit\n8 vuoden kehitystyö, tuhansia käyttäjäkokemuksia\nJärvenpään uusi sosiaali- ja terveyskeskus, 2016\nVALO™ ‐käyttäjälähtöisen suunnittelumenetelmän ansiosta saavutettiin merkittäviä säästöjä suunnitteluvaiheessa. Eri käyttäjäryhmien huomattiin myös sitoutuvan työhönsä paremmin, kun heidän näkemyksensä tulevista tiloista huomioitiin suunnitelmissa.\nVirtuaalimallien avulla käyttäjäryhmiltä saatiin monipuolisesti tarkentavaa palautetta, joka ohjasi huomioimaan rakennuksen käyttäjien muuntuvat tilantarpeet. Suunnitelman valmistuttua palaute kaikilta käyttäjäryhmiltä on ollut todella myönteistä.\nTutustu kohteen esittelyyn.\nTAYS, Uudistamisohjelma 2020\nTampereen yliopistollisen keskussairaalan uudistuksessa käyttäjien oli helppo kehittää hoitoprosessia, koska tiloja voitiin testata virtuaalimallissa.\nKun käyttäjät tunsivat ymmärtävänsä suunnitelmia ja huomasivat, että heidän antamansa palaute johti haluttuihin muutoksiin, he sitoutuivat suunnitelmiin. Käyttäjätyytyväisyys ja sen myötä kehittyvä positiivinen ilmapiiri helpottivat hankkeen läpiviemistä.\nKauppakeskus Valkea, Oulu 2016\nRakennuskokonaisuudesta laadittiin tilaajan toivomuksesta luonnos- ja toteutusvaiheessa useita lähes fotorealistisia virtuaalimalleja.\nVALO™ ‐käyttäjälähtöisen suunnittelumenetelmän avulla tilaajalle, pääkäyttäjille, rakennusvalvonnalle, sisustussuunnittelijalle sekä liiketilojen vuokralaisille havainnollistettiin kauppakeskuksen visuaalinen ilme ja tilakokemus. Samalla ryhmät pääsivät kokemaan, miten rakennuskokonaisuudessa liikutaan kahteen kortteliin sijoittuvien tilojen välillä.\nY-talo, Seinäjoen keskussairaalan laajennus, 2012\nSosiaali-ja terveysrakentamisessa on tärkeää, että lopputulos kestää aikaa ja että rakennus mahdollistaa palveluprosessien muuntumisen.\nVALO™ ‐käyttäjälähtöisen suunnittelumenetelmän avulla käyttäjiltä kerätty palaute oli laadukasta, koska käyttäjät pystyivät virtuaalimalleissa eläytymään tulevissa tiloissa tapahtuvaan toimintaan. Palautteen perusteella suunnitelmiin toteutetut muutokset olivat oikeita ja lopputulos tyydytti kaikkia.\nSeurakuntien leirikeskus, Rokua 2014\nVALO™ ‐käyttäjälähtöisen suunnittelumenetelmä avulla huomattiin jo suunnitteluvaiheessa, että toimintoja varten ei tarvita kaikkia alkuperäisessä suunnitelmassa olleita rakennuksia. Kun yksi rakennus päätettiin jättää kokonaan rakentamatta, rakennuskustannuksissa säästettiin 20 %. Tämä vaikutti myös rakennuksen elinkaaren aikaisiin käyttökustannuksiin, joissa säästettiin noin 30 %.\nFrami F-rakennus, Seinäjoen ammattikorkeakoulun lisärakennus, 2012\nHankkeen eri osapuolet pääsivät jo luonnosvaiheessa kokemaan tilaratkaisut virtuaalimalleissa sekä testaamaan tilojen välisiä kulkuyhteyksiä. Kerätyn palautteen perusteella suunnitelmia tarkennettiin.\nValituista tilakokonaisuuksista laadittiin toteutussuunnitteluvaiheessa\nkiinto- ja irtokalustein varustetut virtuaalimallit vaihtoehtoisine kalustus- ja sisustusratkaisuineen. Näin saatiin varmistettua, että opetus- ja työtilat vastaavat kaikilta ominaisuuksiltaan käyttäjien määrittelemiä tavoitteita.


Autiotalo | erikeeperin runnoja\nPosted on Touko 4, 2009 by Helsinki-Riihimäki\nAatami makaa nurmikolla.\nRuoho on kasvanut sen verran, että se kutittaisi Aatamin nenää jos Aatami olisi hereillä.\nLeilaa kannetaan ulos.\nOskari on ottanut Leilan jaloista kiinni ja Jaska kantaa pään puolelta.\nLeila asetellaan nurmikolle Aatamin viereen.\nJaska vinkkaa silmällään Leilalle kun Oskari ei huomaa.\nOskari rientää sisälle taloon ja kantaa ulos kumiharjalepakkonsa suuressa pärekorissa.\nAikaisin aamulla, ennenkuin aurinko nousi, ennen ensimmäistä lintua, Oskari oli kantanut ulos ruokapöydän ja asetellut sille ruokaa ja juomaa. Pöydän ympärillä oli neljä tuolia ja pöydän ylle Oskari oli vetänyt aurinkovarjon.\nOskari istui nurmikolle talon eteen.\nAurinko kuumensi Oskarin niskaa.\n-erikeeper, 4.5.09 Tarinamaanantaille, haastesana Autiotalo\nKategoria(t): Tarinamaanantai Avainsana(t): autiotalo, Tarinamaanantai. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.\n← Naamioitu aamiainen\nkaksi on olentoni →\n7 kommenttia artikkeliin ”Autiotalo”\nTouko 4, 2009 4:45 PM\nYllätti että ruoho kasvoi Aatamin nokkaan. Sisällekkö sasti ja sitten korvista ulos?\nTouko 4, 2009 6:14 PM\nPirskatti… ruohon piti ylettyä vain korvaan asti. En tajua mistä tuo nenä siihen tekstiin tuli..\nTouko 5, 2009 10:26 PM\nEhkä sinä neninesi toivoit lepääväsi niin korkeassa ruohikossa.\nTouko 8, 2009 10:10 AM\nNiin, Nenä. Mun klyyvari ei ole ihan Gogolin tasolla mutta gogoa on siinäkin. Kyllä se kaipaisi lepoa, sekin.\nTouko 6, 2009 11:22 PM\nOli lämmin päivä ja ruoho kasvoi kohisten. Varjossa olisi viileämpää…..\nTouko 8, 2009 10:11 AM\nNiin. Oskari venttasi että talo kunnolla autioituu, rapistuu. Niska siinä palaa väkisinkin. Kirjoitin tuon tarinanpoikasen hieman liian nopeasti. Ei oikein toimi.\nTouko 8, 2009 1:38 PM\nSilti, kyllä tästä lämpöisen kesäpäivän fiiliksen aistiin. Miksi lie mieli matkaa Hyvien ihmisten juhlaan…


Ilmoittaudu kurssille AM120-kurssi / Aloita milloin tahansa! / Veikkola\nTervetuloa Autokoulu Safiiriin! Verkkoteoriapohjaisen EAS (=Ensimmäisen ajokortin suorittajan) MOPO kurssimme voit aloittaa milloin itse haluat. Saat henkilökohtaiset Webauto- tunnukset ilmoittautumalla kurssille ja hyväksymällä sopimusehdot https://www.autokoulusafiiri.fi/sopimusehdot/. Lähetämme sinulle paluupostissa tunnukset autokouluohjelmaamme, joten jätäthän ilmoittautumisen yhteydessä yhteystietoihisi myös sähköpostiosoitteesi. Mikäli sinulla ei ole sähköpostiosoitetta - saat tunnukset asioimalla toimistossamme. Verkkoteoriatunnit ovat avoinna ma-to klo 8:00 - 22:00 ja pe-la 8:00 - 16:00. Mikäli kirjaudut illalla, kirjaudu viimeistään 1h ennen aukioloajan päättymistä. Mopon ajotunteja järjestetään sään salliessa sekä Ajovarman tutkinnonvastaanoton mukaan. Mopon teoriatunteja ja itseopiskelutehtäviä voi suorittaa ympäri vuoden.\nKurssin minimikoulutusmaksu laskutetaan heti ilmoittautumisen jälkeen valitun maksutavan mukaisesti. Mikäli haluat maksaa laskun erissä, kirjoitathan lisäkenttään toivomuksen erien määrästä (1-4). Huomioithan, että maksaessasi Safiiri Laskulla, kaikki maksut tulee olla maksettuna ajokokeeseen mentäessä ja ajo-opetus etenee maksettujen laskujen mukaisesti. Mikäli valitset kurssin maksutavaksi Klarnan, saat ilmoittautumisen jälkeen tekstiviestinä linkin maksun suorittamista varten. Klarna maksutavalla kurssimaksu voidaan suorittaa verkkopankissa, kortilla, tai laskulla/erissä. Lisätietoa tarjoamistamme maksutavoista löydät täältä www.autokoulusafiiri.fi/maksutavat/ Huomioithan että minimikoulutuksen ylimenevät ajotunnit veloitetaan erillislaskuilla. Jos haluatte laskun postitse, olethan yhteydessä asiakaspalveluumme puhelimitse 040 847 7000 tai sähköpostilla info@autokoulusafiiri.fi . Paperilaskusta veloitamme paperilaskutuslisän 5€. ___ Huomioithan, että ilmoittautumisen jälkeen peruutetuista kurssi-ilmoittautumisista perimme sopimusehtojen mukaisen peruutusmaksun sekä käytetyt opetuspalvelut voimassaolevan hinnaston mukaisilla hinnoilla.


Osmo Soininvaara - Sivu 367\nMTV3 kertoo nettisivuillaan, että Formula 1:n aika-ajossa tapahtui paha onnettomuus, kun kisaa johtava Hamilton ajoi täydellä vauhdilla rengasvalliin. Onnettomuus tarjotaan uteliaiden katseltavaksi MTV3:n NettiTV:ssä, mutta toisin kuin NettiTV:n muista klipseistä, tästä herkusta joutuu maksamaan. Hm…\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 21.7.2007 21.7.2007 Kategoriat _Avainsanat _Jätä kommentti artikkeliin MTV3 rahastaa Hamiltonin onnettomuudella!\nAntti Hautamäki kirjoittaa tämän päivän Suomen Kuvalehdessä erinomaisessa kolumnissaan “Varo media, harrastelijat tulevat” tiedotusvälineiden muuttumisesta, kun internet tällaisine blogipalstoineen tunkeutuu ammattitoimittajien markkinoille.\nHautamäen näkemys on pessimistinen — tai ainakin näkee tulevaisuudessa vaaroja. Niistä tärkeimmät ovat laadun varmistuksen puute — Wikipediassa ydinfysiikan professori ja bussikuski ovat yhtä päteviä kirjoittamaan ydinvoimasta — ja sisällöntuotannosta saatavien tulojen katoaminen, Jatka lukemista “Anarkistinen tietoyhteiskunta”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 20.7.2007 21.7.2007 Kategoriat _Avainsanat _1 kommentti artikkeliin Anarkistinen tietoyhteiskunta\nKysymys siitä, pitäisikö työttömän ottaa vastaan töitä myös työnvuokrasfirmassa, on oikeastaan aika paljastava.\nTyöttömien edustajat vastustavat, koska olosuhteet työnvuokrausfirmoissa ovat epävarmat. Joskus työtä on ja joskus taas ei ole. Tällainen taloudellinen epävarmuus on ahdistavaa. On siis vähemmän Jatka lukemista “Työttömät vuokratöihin?”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 18.7.2007 19.7.2007 Kategoriat _Avainsanat _Jätä kommentti artikkeliin Työttömät vuokratöihin?\nUraanin (uraanioksidin) hinta liikkui vuositunnen vaihteen tienoilla alle kymmenessä dollaerissa paunalta. Vuoden 2003 lopulla se kääntyi jyrkkään nousuun, joka on sen jälkeen jatkunut kiihtyvänä. Nyt hinta on jo 136 dollaria paunalta, siis 14-kertaistunut. Niistä ajoista, jolloin ulkomaiset kaivosyhtiöt kiinnostuivat Suomen Jatka lukemista “Uraanin hinta rajussa nousussa”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 12.7.2007 12.7.2007 Kategoriat _Avainsanat _Jätä kommentti artikkeliin Uraanin hinta rajussa nousussa\nJatka lukemista “Kuvia”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 1.7.2007 23.7.2007 Kategoriat Yleinen5 kommenttia artikkeliin Kuvia\nKuulun niihin, jotka iloitsevat valtioneuvoston päätöksestä liittää 30 neliökilometriä Lounais-Sipoosta Helsinkiin. Tämä tulee johtamaan terveempään kaupunkirakenteeseen, niin ekologisesti kuin sosiaalisestikin.\nVielä iloisempi olisin ollut, jos valtioneuvosto olisi päättänyt liittää Helsinkiin alkuperäisen esityksen mukaisen 50 neliökilometriä niin, että raja olisi tullut Sipoonjoelle ja Jatka lukemista “Metro Söderkullaan yhdessä Sipoon kanssa”\nKirjoittaja Osmo SoininvaaraJulkaistu 1.7.2007 23.9.2007 Kategoriat Yleinen10 kommenttia artikkeliin Metro Söderkullaan yhdessä Sipoon kanssa\nEdellinen sivu Sivu 1 … Sivu 366 Sivu 367 Sivu 368 Seuraava sivu


Vinyylilattian asennus hinta – Kankaanpään laki ja kiinteistö\nVinyylilankun asennus ei ole hankalaa\nTestimenestys! 2. sija TM Rakennusmaailma -lehdessä\nVinyylilattian avulla saat kotiisi kauniin yksityiskohtaisen ja kestävän lattian. Vinyylilattian suosio johtuu muutamasta seikasta: polyuretaani (PUR) eli vinyylipinta on miellyttävän lämmin paljaan jalan alle. Vinyylilankkujemme edistynyt PVC-komposiitti ja SPC-komposiittirungot ovat 100 % veden kestäviä. Ne kestävät vettä vinyylikorkkilattioita paremmin ja kopisevat vähemmän kuin HDF-lattiat.\nEn valitettavasti muista tarkkaa hintaa, jotain 30e/m2 -luokkaa oli, kun muutama vuosi sitten laitoimme vinyylilankun. On siis hintavampi kuin peruslaminaatti, mutta on myös paljon kestävämpi ja helppohoitoisempi. Pidän siitä, että jalan alla tuntuu lämpimämmältä kuin laminaatti, eikä myöskään kolise samalla tavoin, jos jotain putoaa lattialle. Naarmuista ja kolhuista puhumattakaan – vielä emme ole saaneet aikaiseksi ainoatakaan.\nTyö veloitetaan toteutuneen kokonaistyöajan mukaan. Ensimmäisen tunnin jälkeen laskutus jokaiselta alkavalta puolelta tunnilta. Asiakkaalta laskutettava aika alkaa siitä, kun huoltomiehemme saapuu asiakkaan pihaan. Laskutettavaa työaikaa on kaikki työhön asiakkaan luona käytetty aika, sekä tarvikkeiden noutoon kaupasta/tukusta käytetty aika. Suuremmista yli 1000€ työkokonaisuuksista voimme antaa myös erillisen tarjouksen. Mikäli asiakkaan luokse on matkaa yli 25km lähtöpisteenä käytettävästä Turun Kauppatorista, veloitamme lisäkuluna 1€/km sis. Alv 24%.\nVinyylilattia Tarkett Starfloor Click 55 Scandinavian Oak – Medium Grey 1-sauva harmaa 1.61 m²/pak\nRetkeilijäntie 4 kuopio\nMyydään mökki pyhäjärven rannalla


Miten luodaanUutiskirje käyttäminen Pagemaker - Tips for you - Tipsed.Com\nOman uutiskirje on nopea ja helppo tehtävä, jos käytät Adobe PageMakerilla.PageMaker voit helposti koota kaikki osat sinun täytyy suunnitella projektin ja tuottaa laadukkaita uutiskirjeen.Tässä on joitakin viitteitä pääset vauhtiin.\nPäätä suunnittelu.Haluatko kaksi saraketta tai kolme?Haluatko jokainen sarake olla sama leveys?Aiotteko numeroida sivuja ylä- tai pohjaan?Haluatko tekstin kietoa valokuvia?Mitä kirjasimet käytät otsikoita ja tekstiä?Aiotteko käyttää väriä uutiskirjeen?Kokeile useita mallikuvioita päättää, mikä ulkoasu toimii parhaiten uutiskirjeen.\nAvaa Pagemaker ja napsauta "File" ja "Uusi" avata uuden asiakirjan (ks Resources alla).Asiakirja perustamiseen laatikko aukeaa.Anna sivumäärä odotat uutiskirjeen ajaa.Voit myös asettaa marginaalit tähän kohtaan.Marginaalit uutiskirjeen ei tarvitse olla niin laaja kuin ne, kirjain.Yritä asettaa vasenta ja oikeaa marginaalit 0,70 tuumaa.\nAloita perustamalla ensimmäisen sivun.Älä aseta tätä sivua ylös mestari sivun et halua seuraavilta sivuilta näyttää ensimmäisellä sivulla.Jos aiot olla luoda bannerin niiden nimistä uutiskirjeen PageMakerin, käytä teksti työkalu ja piirtää tekstikenttään, joka kattaa kaikki sarakkeet.Anna bannerin tekstin.Valitse fontti ja tekstin kokoa.Jos tuot bannerin toisesta paikasta tietokoneella, napsauta "File" ja "Place" ja selata tietokoneen tiedostoja löytää sopiva tiedosto.\nKlikkaa "Layout" ja "Column oppaat" luoda uutiskirjeen sarakkeita.Laatikko avautuu ja pyytää antamaan sarakkeita haluat.Tarvitset myös syöttää numeron paljon tilaa haluat välillä sarakkeita.Pienemmät numerot luo vähemmän tilaa välillä sarakkeita, kun taas suuret numerot antaa sinulle enemmän tilaa.\nKun asetat jäljellä sivuja, voit käyttää sivupohjat.Klikkaa "L" ja / tai "R" alareunassa näytön vasemmassa päästäksesi tälle alueelle.Kaikki tiedot laittaa näillä sivuilla on sama kaikille sivusi paitsi ensimmäinen luomasi.Käytä sivupohjia standardoida uutiskirjeen varmistamalla, että jokaisella sivulla on sama määrä sarakkeita ja sisältää sivunumerot ja tunnistetietoja samalla paikalla joka sivulla.\nKäytä "Place" -toiminnon uudelleen aseta teksti.Klikkaa "tyyppi" ja sitten "kohdistus" asettaa kohdistuksen uutiskirjeen.Tasattua tekstiä on käyttää monissa uutiskirjeitä.\nKäytä "Place" uudelleen tuoda valokuvia.Voit valita, miten teksti näkyy lähellä kuvaajalta klikkaamalla "Element" ja "Tekstinkierrätys." Muista klikata valokuvan ennen kuin yrität valita kääri valinta.\noikolukea uutiskirjeen ja tulostaa sen.Jos sinulla on pieni budjetti, voit tehdä valokopioita uutiskirjeen.Jos sinulla on isompi budjetti, voit olla uutiskirjeen ammattimaisesti painettu.\nAdobe PageMakerilla Verkkosivusto


Moddus EVOlla sato ja ravinteet talteen | Farmit\nHankkija testasi viime kesänä uutta kasvunsäädettä, Moddus EVOa, Elimäellä. Koepuintien jälkeen voitiin todeta, että sato parani vajaat 300 kg / ha Moddus Evo -käsittelyllä. Aikainen kasvunsääteen käyttö lisää juurten määrää ja pituutta, jolloin kasvin veden ja ravinteiden otto tehostuu. Typpisato parani käsittelyllä noin 10 kg / ha, joka myös osaltaan todisti aineen toimivuuden.\nLue lisää Moddus EVOsta ja katso asiantuntijan esittelyvideo


hei ostin kirpparilta turkin liiran seteleitä 3 seteliä 250000 liiraa ja 2...\nHei, Turkissa on vuosien 2005-2008 välillä tehdyssä valuuttauudistuksessa tiputettu vanhasta turkin liirasta kuusi nollaa pois, eli vanha miljoona liiraa on nykyään yksi liira. Tämän uuden turkin liiran arvo on kirjoitushetkellä noin 0,51 euroa, joten setelisi ovat valitettavasti lähes arvottomia. Keräilyarvoakaan niillä tuskin erityisesti on. Turkin keskuspankki vaihtaa vanhoja liiroja uusiin vuoden 2015 loppuun asti. 50000 liiran seteleitä eivät tosin ota enää vastaan. http://en....24.6.2010 21:46\nSuomen sotaveteraanit. Löytyykö jostain arkistosta luettelo kaikista...\nHei! Suosittelen Suomen rintamamiehet 1939-45 -kirjasarjaa. Kyseistä sarjaa on HelMet-kirjastoissa, mutta ainoastaan käsikirjastokappaleina. Teoksia voi lukea kirjan omistajakirjastossa ja tarvittaessa kirjasta voi ottaa valokopioita yksityiskäyttöön. Sarjan kirjojen tarkemman saatavuuden voi katsoa osoitteesta http://www.helmet.fi etsimällä teoksen nimellä ”Suomen rintamamiehet”. Pasilan kirjastosta näyttäisivät löytyvän kaikki sarjan osat ja myös täydennysosat.11.11.2010 14:01\nMikä on suomen syvin lampi/ järvi, sisämaassa.\nAsiaahan on tietysti kysytty meiltä ennenkin ja silloin vastasimme näin: Syvin kohta on Päijänteen Ristiselällä, lähellä pystysuoran Rappukallion rajaamaa rantaa. Paikan syvyys on keskivesikorkeuteen mitattuna 95,4 metriä. Toiseksi syvin kohta on Inarin Vasikkaselällä, syvyys on siellä 91,9 metriä. Pronssisijalla on Suvas-vesi, 89,6 m. Syvin järvi voi tarkoittaa myös keskisyvyydeltään syvintä. Suomessa on 13 järveä, joiden keskisyvyys on yli 14 metrin: Pyhäjärvi (Artjärvi) 21,0 m...14.9.2009 15:38\nMikä ero on päivystyksellä ja varallaololla?\nOlet aivan oikeassa päivystys ja varuillaolo usein sotketaan keskenään. Varallaolosta on säädetty työaikalaissa. Päivystyksistä säädetään vain työehtosopimustasolla. Yleensä on niin, että varallaolo on työntekijän omaa aikaa. Siis aikaa, jonka hän voi viettää kotonaan tai lähialueella, mutta puhelimen ulottuvilla. Varallaolija on varautunut siihen, että hänet kutsutaan töihin...20.1.2014 16:47Helsingin kaupunginkirjasto


Rock Machine 70-27+ maastopyörä - Urheilu Pajala Oy – Independent Sports Store\nEtusivu / PYÖRÄILY / Rock Machine 70-27+ maastopyörä\nRock Machine Blizz 70-27+ on tehty hauskaan ajoon metsässä. Blizz 70- 27+:n geometria ja järeät 2.6 tuumaiset renkaat antavat pitoa ja varmuutta ajamiseen. Hard core –jäykkäperälle täydellinen 140mm jousto ei niiaa liikaa jyrkällä. Loiva keulakulma auttaa maaston pahimmissa kohdissa ja tällä pyörällä voi myös haastaa itseään lenkeillä. Lyhyt takakolmio tekee pyörästä superhauskan ja eloisan pyörän metsään!\nTodella hieno RAW-värinen alu-runko, Rockshox Sektor RL 140mm joustokeula, Sram NX Eagle 1x12 voimansiirto, Shimanon laatujarrut ja Onen hissitolppa. Pidoltaan mielettömät 2.6 -tuuman WTB Vigilante - renkaat tarjoavat jäykkäperälle mukavan mikrojouston taakse. Silti ne myös kestävät ajoa eivätkä sorra alla kovissakaan vauhdeissa.\nRunko: Alu 6061,T6 Multibutted\nEtuhaarukka: Rock Shox Sektor RL Tapered, 15 mm Boost\nJousitus: DebonAir/Motion Control\nKampisarja: SRAM NX Eagle Boost 32T\nTakaratas: SRAM NX Eagle X-Horizon\nVaihtaja: SRAM NX Eagle Trigger Shifter\nVapaaratas: SRAM PG-1230-12 Eagle 11-50T\nJarrut: (edessä ja takana) Shimano BR-MT400 hydraulinen levyjarru 180/180 mm\nEtujarrulevy: Shimano HB-MT400-B 15×110 mm\nTakajarrulevy: Shimano FH-M6010-B 12×148 mm\nVanteet: WTB ST i29 TCS 2,0 32H\nPinnat: Sapim Black\nRenkaat: WTB Vigilante TCS LHG / Trail Boss TCS LFR 27,5×2,6"\nOhjaustanko: Race Face Ride 35 mm riser\nKädensijat: ONE MTB Lock-on\nIstuin: RM Peak Race


Näin piristät päivääsi - Linda Paldanius\nNauru pidentää ikää ja edesauttaa ryppyjä. Ristiriitaisuudestaan huolimatta rakastan yli kaiken nauramista. Aina ei kuitenkaan naurata ja siksi näiden tuppisuuhetkien piristykseksi minulla on aina muutama varma kikka takataskussa päivän hymynkareen hankintaan. Ajattelin näin tulevan viikonlopun kunniaksi vinkata muutamia omia hymy kikkojani kaikille muille helpoille 😉\n1.Haali Facebook kavereiksesi keski-ikäisiä juoppoja\nFacebookin perimmäinen tarkoitus on ilmeisesti toimia lapsiperheiden taaperoiden vatsapöpöjen varoituskolmiona, mutta onneksi tässä kyseisessä mediassa piristystä vauva-arkeen tuovat keski-ikäiset juopot. Parhaita sosiaalisen median taitureita ovat tässä keski-ikäisten juoppojen kategoriassa ehdottomasti miehet. Näillä mestareilla on usein enemmän tapahtumia yhdessä ainoassa viikonlopussa kuin Salattujen elämien yhdessä kokonaisessa tuotantokaudessa. Veikkaan, että ilman näitä kyseisiä mestareita ei oma facebookini aukeaisi edes joka viikko. Nauran usein vedet silmissä kun tuhannen päissään tuotetut päivitykset elämän makaamisesta kerää alleen mittavan määrät arvailuja mikä juoma saa ihmisen näin viisaaksi.\n1.1 Mikäli elämässäsi on niin hassu tilanne, että lähipiirissäsi vaikuttavat vain ns. normaalit yhteiskunnan jäsenet tai suruksesi oman elämäsi viinamäen miehet eivät osaa vielä käyttää sosiaalista mediaa, suosittelen tässä tapauksessa sinua jalkautumaan heti kello yhdeksältä aamulla lähimpään ruokakauppaan. Aamutuimaan ruokakaupassa ei suinkaan ole vain vanhuksia, vaan myös ne arjen sankarit joilla päivä lähtee käyntiin noin kello 9.02. Voin taata, että näiltä aamuvirkuilta voit kuulla marketin hyllyjen välissä todella hulvatonta mielipiteiden vaihdantaa. P.s Mikäli asut Helsingissä suosittelen kokeilemaan myös raitiovaunu numero yhdeksää, ihan vain niin kuin päivän piristys mielessä 😀\n2.Treenaa ilman kuulokkeita.\nMikäli löydät itsesi jostain kumman syystä kuntosalilta naama nutturalla, kokeile treenaamista ilman kuulokkeita. Omaa pään päällä leijailevaa sadepilveä saa helposti kutistettua salakuuntelemalla tai änkemällä mukaan kanssatreenaajien keskusteluihin. Kuntosalilla pyörivällä jengillä on usein takataskussaan mahtavia tarinoita ja juuri sellaisia tarinoita, joita moni ihminen ei muuten kuulisi takuuvarmasti missään! Viime viikolla sain esimerkiksi kuulla eräältä mestarilta selonteon siitä, kuinka kauan keho tokenee treenikuntoon ampumahaavan jäljiltä. En ole koskaan aikaisemmin pohtinut tätä skenaariota, mutta toisaalta ihan hyvä tietää…\n3. Perhe on pahin\nOlen siinä mielessä todella onnekas, että itselläni on ihan mahottoman hauska perhe. Kaksoissisareni on suorastaan vaarallinen. Hänellä on hyppysissään taito jolla Paldaniuksen saa suorastaan pehmeäksi nauramista. Rakkaalle sisarelleni riittää tarvittaessa vain yksi sana, jolla hän kääntää oman hepulini maksimiin. Meidän perheen mahottomien juttujen isä on tietenkin isäni. Tämä kyseinen mestari on ollut mitä erikoisemmissa hommissa joista yksi on mm. ratapölkkynä Kokkolassa kolme vuotta. Huh, tästä kaverista tuskin tarvitsee valaista enempää… Äidistä vielä sen verran, että hänellä on myös mahottumuus hallussa.\nRyppyistä viikonloppua kaikille ihanien ihoa rypistävien vesisateiden keskelle <3\nAvainsanat: fb nauru rypyt viikonloppu


Astianpesukone kotivakuutus. Pesukoneiden korjaus. – Korjaus. Korjausneuvostot. Kuinka rikkoa asioita?\nPesukoneiden korjaus kädet\nAstianpesukone on yksinkertainen, kehitetty useita kunnossapitotoimia, jotka suoritetaan itsenäisesti oston omistajalta. Puhdistussuodattimet, säätö. Toivomme, että seuraavat vinkit auttavat korjaamaan astianpesukoneet omilla käsillään.\nKuinka astianpesukone toimii\nVakiotoimintamuotoja on useita, ja jokainen malli on varustettu erityisellä parilla. Mutta likimääräinen algoritmi on samanlainen. Astianpesukone kerää vettä Keski-verkon kautta. Aita kulkee suolapuhalluksen läpi ylivuodolla. Suolaventtiili on tavallisesti astianpesukoneen lattialla, peitetty kannella.\nVirtaus menee omaan paineeseensa ohittamalla sisääntulosuodattimen, säätämällä uimuriventtiili tai painekytkin. Tarvittava määrä vettä täytti astianpesukone – syöttökanava on tukossa, lämmitys alkaa.\nSyklin teknisestä vaiheesta riippuen vaadittu lämpötila on erilainen. Viimeisen huuhtelun arvoa on perinteisesti lisätty. Suunniteltu helpottamaan astioiden kuivaamista.\nKorjaa omat kädet astianpesukoneella\nKuumennettua vettä pumpataan pääpumpulla (kutsutaan pumpun yksiköksi) työskentelykammioon. Sieltä löytyy sprinklereillä varustettuja sprinklereitä. Putoavien suihkun suunnan tarkoituksellinen valinta luo reaktiivisen voiman, joka pyörittää juoksupyörää. Astianpesukoneessa on kaksi sprinkleriä – ylempi ja alempi. Suunnittelussa ei ole olennaisia eroja.\nJätevesi kulkee kaksi puhdistusvaihetta, ohittaa suodattimet ja käyttää sitten uudelleen pesemiseen. Kuvatun prosessin aikana kammioon lisätään pieni jauhe pesuaineen tarjotinoven kautta. Ohjelma määrittää tarkan numeron. Astianpesukone käyttää vettä useita kertoja, puhdistaa virtaus kahdella suodattimella, teknisen vaiheen lopussa lähettää erityisen tyhjennyspumpun viemäriin.\nSyklin lopussa suoritetaan kuivaus. Useiden lajikkeiden menettely, pääasiassa:\nEnsimmäisessä tapauksessa astiat, jotka kuivatetaan viimeisellä huuhtelulla, höyry kondensoituu kylmissä seinissä, virtaa alas. Prosessi katalysoidaan huuhtelussa olevilla erityisillä aineilla, mikä pienentää veden pintajännitystä. Turbo-kuivurilla varustetuissa astianpesukoneissa tuuletin pakotetaan kuumaan kosteaan ilmaa nopeuttaen prosessia.\nEdellä mainittiin, miten pesuaine, geeli, tabletit osuvat osastoon. Huuhteluapu kaadetaan erilliseen astiaan, joissakin tapauksissa se ei voi osallistua prosessiin. Tämä sykli näyttää tältä:\nOn edelleen mainittava, että erityisillä koreilla varustettujen ruokien pesu on syklissä paikallaan. Veden vedet kaadetaan kaikilla sivuilla sprinklereiden juoksupyörän pyörimisen vuoksi. Alla on eräänlainen manuaalinen korjaus astianpesukoneista, hyvät neuvoja laitteen oikean käyttötavan seurannasta.\nValmistelut sisäänrakennetun astianpesukoneen korjaukseen\nTeollisuuden astianpesukoneiden korjaamista suositellaan antamaan ammattilaisille, mitä tehdä, jos talo malli on itsepäinen, harkitsemme hieman alla. Näemme muutamia tyypillisiä merkkejä, jotka ilmestyvät ruokien pesun jälkeen epätyydyttävässä ulkonäössä, joita ei pidetä rikkoutumisen ilmentyminä:\nValkoiset tahrat, tippuvat, peittävät astiat, osoittavat: ei riitä huuhtele tai suolaa. Myyty kaikki yhdestä tabletista (kaikki yhdessä) ovat tehottomia takaamaan moitteeton laatu. Päinvastoin, vapautetaan mahdollisimman yksinkertaiseen astianpesukoneen käyttöön rajoitetussa ajassa. Tablettien käyttö vähentää suolan, huuhtelukivien kulutusta (kustannushyötykoneella), ei sulje pois työkierron varoja. Tässä tapauksessa yritä lisätä aineen annostusta. Tarkemmin sanottuna sameus myötäilee ylimääräisiä huuhtelu-, tiputus- ja haittatekijöitä.\nSuodattimia suositellaan puhdistamaan jokaisen toimenpiteen jälkeen. Sijaitsee työpöytän alaosassa, jossa tyhjennys. Muuten näet: vesi ei pääse lähteä, täyttää pohjan, ennen kaikkea on suositeltavaa tehdä sama. Aikaisemmin nesteen poistaminen lokerosta. Ei ole muuta vaihtoehtoa, voit tehdä niin. Virransyöttö on kytketty pois päältä, astianpesukoneen vesiletku irrotetaan vesiventtiilistä. Ennen -, tietenkin, peittää painetta. Vesi pääsee helposti altaaseen seisomaan lattialle, jos laitat letkun päähän.\nKuivatut ruoat jäävät. Astianpesukoneen erottuva piirre: huonokuntoinen laite, jossa on palanut ruoka. Soaking ei auta. Poltettu ruoka on raaputettava käsin. Viisi syytä tähän ilmiöön on lueteltu:\nRuokailuvälineiden valmistus estää suihkun pääsyn vapaasti pintoihin.\nJuoksupyörän pyörimistä estää veitsi, haarukka, joka estää pyörimispolun.\nPesuainetta puuttuu tai kattoluukun kansi on tukossa, joka on huonosti varustettu työkaluilla.\nAstianpesukoneen juoksupyörän suuttimet tukkeutuvat. On puhdistettava. Poista vuorotellen, suorita juoksevan veden alla. Astianpesukoneiden siipipyörät on kiinnitetty muovimutterilla, joskus vasemmalla kierteellä. Yläosa voidaan yksinkertaisesti poistaa kääntämällä.\nOhjelman vähäinen väärät vaihtoehdot aiheuttavat usein pesutuloksen, lievän käytön ja paljon toivomisen. Astianpesukoneen toimintatilan muuttaminen korjaa ongelman.\nYlimääräinen vaahto tarkoittaa: huuhteluaine käytetään erittäin paljon. On suositeltavaa säätää astianpesukoneen annostelua vastaavasti tai kaada enemmän jauhetta. Jälkimmäisellä on vaahtoa vaimentava vaikutus.\nMenettely on pois päältä.\nJokainen omistaja on nähnyt tarpeeksi keittiön assistenttia, joten tiedän, miten tekniikka toimii. Seuraavat ovat tyypillisiä tilanteesta, että pienten virheiden signaalit, yksinkertainen kehotus kiinnittää astianpesukone kädet.\nUlkopuoliset kolhut kuulostavat. On välttämätöntä lopettaa prosessi, tarkistaa astioiden oikea lataus. Levyt, veitset eivät saisi häiritä juoksupyörää, pesuainesäiliön ovet ja muut liikkuvat osat. Sitä tapahtuu, kun huuhdellaan huonosti kiinnitettyjä astioita, jotka pelaavat toisiaan vastaan. Se muuttuu vakavammaksi, kun osa korvataan uudella, esimerkiksi:\nVaurioituneet juoksupyörän laakerit. Määritä kunkin käden teho. Ei ole koputusta, lisätesti vaatii kytkemistä vuorostaan, pysäyttää, kytkeä koneen toimintaan yrittääkseen tunnistaa vian lähteen.\nKnock ilmestyy joskus, sinun on tunnistettava tapahtuman hetki. Astianpesukoneen tärkeimpien tyhjennyspumppujen laakerit voivat koputtaa. Ensimmäinen toimii jaksottain, toinen – kunkin jakson lopussa.\nAstianpesukone ei sisälly hintaan. Kolmannessa tapauksessa teho unohti levittämään laitteeseen tai sulake paloi. Ajettaessa ensimmäistä ajoa, näe mahdollisuus: kokoontaitettava haarukka väärin liitetyt johdot. Jos sulake poltetaan, iloitse aikaisin, osoittaa astianpesukoneen nykyisen kulutuksen lisääntyneen. Tämän lisäksi on useita automaattilukkoja:\nOvi ei ole tiukasti kiinni. Jokainen automaattisen pesukoneen omistaja ei osaa pestä, ennen kuin lukko on lukittu. Keittiö käyttää jotain samanlaista poistamaan mahdollisuuden veden ylivuotoon lattialla. Varmista, että ovi on kiinni.\nVesi ei pääse työskentelykammioon. Suljettu hankaus aiheuttaa imusuodattimen tukkeutumisen, harvemmin ongelma koskee letkua. On helppo tarkistaa, että se on aiemmin lukittu keskusvesihuollon haaran venttiilillä korvaamaan altaan letkuun, avaamaan venttiili varovasti lyhyeksi ajaksi. Imusuodatin tarkastetaan. Lisävaruste voidaan poistaa varovasti pihdeillä, huuhtele huolellisesti vedellä hanan alla. Aseta sitten takaisin astianpesukoneen sisääntuloon.\nViallinen ohjelmoija. Auttaa korjaamaan astianpesukoneita. Vaihtoehto luopuu lopulta. Viallinen ohjelmoija aiheuttaa erilaisia ongelmia.\nAstianpesukone näyttää toimivan, ei tule vettä. Aloita edellisessä kappaleessa tarkastellessasi letkua, suodatinta. Syynä voi olla prosaic, epämiellyttävä: imuventtiili on rikki. Lisävarusteiden muuttaminen on suhteellisen helppoa, sinun on ostettava uusi. Tuote seuraa imusuodatinta. Sinun täytyy purkaa keho.\nViallinen painekytkin. Elementti irrotetaan langoitetusta liittimestä, hieman suuttimesta, joka on sopiva muoviputki. Kun laite toimii tyydyttävästi, kuuluu kevyt napsautus.\nKone pysähtyi syklin keskellä, kotelo sulakkeiden lisäksi ja tehon saatavuus koskee viallista työpumppua. Tarkista ensin kierrätysveden suodattimet. Astianpesukoneen pohjassa toimitaan samalla tavoin. Virheellinen on vesijohtovedenotto (ks. Edellä), lämmityselementti, termostaatit.\nHidas täyttäminen vedellä astianpesukone aiheutti syöttökanavan teurastuksen lisäksi veden riittämättömän paineen.\nVesi lopetti lämmityksen. Ilmeisistä syistä – termostaatin, lämmityselementin vika – on painekytkimessä. Väärin määrittää vedenpinnan, antaa vääriä käskyjä astianpesukoneelle.\nOvi pysähtyi sulkemalla. Tarkista tasausjousi. 90 prosentissa tapauksista syy löytyy.\nGram jääkaappi huolto. Kuinka korjata jääkaappi


Jotta kauppa voisi ansaita hyvää rahaa, sen ei pitäisi tarjota vain täyttä tuotevalikoimaa ja luoda itsensä hyvään sijaintiin, mutta silti se toimii hyvin. Käytännön keskeytykset tai usean kymmenen metrin pituiset pitkät jonot voivat tehokkaasti estää asiakasta, joka, vaikka hän päätti tehdä ostoksia heti, jää väliin toisen kerran.Myymälän sujuvaan toimintaan vaikuttavat monet tekijät: ammattitaitoiset ja hyvin yhdistetyt työntekijät, tavaroiden jakelu, puhtaus ja ulkoasu, ystävällinen ja tehokas verorekisteri sekä helposti ääretön määrä yksityiskohtia. Jos haluat, että omassa myymälässämme on mahdollisimman hyvät tulokset, kannattaa kiinnittää huomiota näihin tietoihin\n& Nbsp; Verotietokannan myymälän pitäisi olla helppo huoltaa, jotta asiakas voi nousta nopeasti ja palvella asiakasta.Työntekijät olisi koulutettava alusta alkaen sen sijaan, että he olisivat viimeistelleet matalaan veteen. Sinun pitäisi myös olla heidät subjektiivisesti, jotta voin tunnistaa tunnetun työalueen. Tämän tunnistamisen puuttuminen voi aiheuttaa tilanteen, että heti, kun annamme heidät pois heidän näkemyksestään, he lakkaavat toimimasta odotetusti. Henkilökohtainen valinta on kuitenkin tärkeää: on syytä työllistää työntekijöitä, jotka mukautuvat luonnollisesti\nMikään ei vaikuta brändin hoitoon, kuten miehistön konflikteihin. Muista kouluttaa kaiken kassakoneesta.Viinituotteiden hyllyt olisi järjestettävä asianmukaisesti, jotta asiakkaat voivat vapaasti kulkea niiden välillä ja että jonossa ei ole halvaantunut liikennettä. Koko myymäläalue olisi kuitenkin toteutettava järjestelmässä, joka mahdollistaa työntekijän havainnoinnin - valitettavasti varkaus on edelleen hyvin yleistä Puolassa, vaikka seuranta ei aina auta, koska sen seurauksena emme voi kieltää asiakkaita pääsemästä myymälään, esimerkiksi huppariin, joka estää varkaan tunnistamisen. Meidän on myös muistettava, että verovaroja ei jätetä ilman huolta. Kassapöydässä on kuitenkin aina oltava yksi nainen.On erittäin tärkeää pitää tämä järjestys järjestyksessä. On mahdotonta löytää paikkaa, jossa kasvi on sotkussa, et tiedä missä se on, hyllyillä ja lattialla on pölyä, ja keinona olevan hajua on vaikea pitää miellyttävänä\nMuista, että kassakoneessa oli aina pieniä kolikoita voidakseen antaa asiakkaalle loput ja valvoa sen rullan tilaa, johon kuitit painetaan.Jokaisen myymälän omistajan tulisi kiinnittää huomiota nykyiseen seikkailuun, kuinka paljon kaikki edellä mainitut asiat tulevat taloudellisiin menestyksiin. Houkutteleva ja tehokas kassakone ei ole kaikki - myymälä, jotta se toimisi hyvin, tarvitsee myös toimia.\n« Kalvopumput rikkihapolle\nTekstin ja sopimuksen tekeminen tiettya tyota varten»


Ovi Orion: tällainenko olisi täydellinen Nokia? – MobiiliBlogi\nInternettiin putkahtelee tasaisin väliajoin kiinnostavia konseptipuhelimia, joilla ei useimmiten ole mitään yhteyksiä valmistajien tai todellisuuden kanssa. Hyvä esimerkki tällaisesta on Ovi Orion -konseptipuhelin, jonka on ideoinut recombu.com-verkkosivusto.\nOvi Orionin lähtökohtana on ollut suunnitella puhelin mahdollisimman hyvillä peliominaisuuksilla. Laitteessa yhdistyvät 4,3 tuuman kosketusnäyttö ja erilliset pelinäppäimet, jotka tekevät pelaamisesta miellyttävää. Suorituskyvystä vastaavat tehokas prosessori ja grafiikkayksikkö.\nLoistavista peliominaisuuksista huolimatta Ovi Orionin suurin innovaatio on takakuoresta löytyvä QWERTY-näppäimistö ja siihen yhdistetty pienehkö näyttö. Niiden avulla pidempien viestien kirjoittaminen onnistuu kosketusnäytön virtuaalinäppäimistöä mielekkäämmin.\nKonkreettisemman kuvan tästä 14 millimetriä paksusta ihmelaitteesta antaa jutun lopusta löytyvä video.\nMuutkonseptipuhelin, Ovi Orion\nToi takakannessas oleva näppis ja yhden rivin näyttö on täysin älytön idea. Minusta ainakin tollanen olisi ihan käyttökelvoton mihinkään pidempään kirjottamiseen. Älytöntä laittaa puhelimen hintaa selvästi nostava QWERTY-näppis puhelimen taakse, jollon sitä ei voi kunnolla hyödybntää. ja mitä iloa siitä qwerty-näppiksestä on siellä takana esim irkatessa? Puhelinta pitäs kokoajan käännellä, että näkee mitä muut sanoo. Lisäksi se näppis tuntus siten jatkuvasti kädessä puhelinta pidellessä. ja entäs jos takakuori on tarpeen avata esimerkiksi jos haluaa vaihtaa puhelimeen toisen akun ensimmäisen tyhjennyttyä. Näppiksen mekanismikin varmaan pidemmän päälle tykkää tosi paljon siitä kuoren aukomisesta.\nEli täysin kuolleena syntynyt ajatus tollanen.