Pelastustoimi siirtyy vuoden 2023 alusta hyvinvointialueelle – Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksesta valmistellaan kahden hyvinvointialueen yhteistä | Paikalliset | Nurmijärven Uutiset\nPelastusjohtaja Jyrki Landstedt kertoo hyvinvointilainsäädännön mahdollistavan kahden alueen yhteisen pelastuslaitoksen perustamisen.\nKuntien ja kuntayhtymien vastuulla nyt oleva pelastustoimi siirtyy vuoden 2023 alusta hyvinvointialueille ja Helsingin kaupungille. Pelastustoimi tulee uudistuksessa kuitenkin säilymään erillisenä ja rinnakkaisena toimintana sosiaali- ja terveystoimelle.\nKeski-Uudellamaalla tilanne on erikoinen, sillä alueelta Kerava muodostaa Vantaan kanssa hyvinvointialueen, kun muut alueen kunnat muodostavat Keski-Uudenmaan hyvinvointialueen. Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen toiminta näyttäisi jatkuvan kahden hyvinvointialueen yhteisenä.\n– Kevään hyvinvointialueiden vapaaehtoisessa valmistelussa sekä Keski-Uudellamaalla että Vantaa-Keravalla on linjattu, että tavoitteena on perustaa uusi Keski-Uudenmaan pelastuslaitos, joka on kahden hyvinvointialueen yhteinen pelastuslaitos, kertoo pelastusjohtaja Jyrki Landstedt Keski-Uudenmaan pelastuslaitokselta.\n– Hyvinvointialainsäädäntö mahdollistaa hyvinvointialueiden tehdä yhteistyötä ja perustaa kahden hyvinvointialueen yhteinen pelastuslaitos. Tämä on ollut myös nykyisen Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen kuntien ja pelastuslaitoksen johtokunnan tahtotila, hän lisää.\nKeski-Uudenmaan pelastuslaitoksen edustaja on nimetty kummankin hyvinvointialueen väliaikaiseen valmistelutoimielimeen, jossa tarkoituksena on ryhtyä valmistelemaan hyvinvointialueen yhteistä pelastuslaitosta.\nNykyisellään Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksella työskentelee noin viisisataa henkilöä, jotka aikanaan siirtyvät yhteisen pelastuslaitoksen palvelukseen. Myös nykyisen pelastuslaitoksen kalusto siirtyy yhteisen pelastuslaitoksen kalustoksi.\n– Valtaosa paloasemakiinteistöistä on kuntien omistamia ja hyvinvointialueiden käynnistyessä kiinteistöt jäävät edelleen kuntien omistukseen ja yhteinen pelastuslaitos vuokraa nämä paloasemakiinteistöt, Landstedt selvittää.\nPelastuslaitokset voivat jatkossakin hoitaa pelastustoimen ohella myös ensihoito- ja ensivastetehtäviä. Tällä hetkellä pelastuslaitokset hoitavat vuosittain noin 500 000 ensihoitotehtävää.\nKeski-Uudenmaan pelastuslaitos tekee ensihoitoa ja ensivastetoimintaa Helsinki Uudenmaan sairaanhoitopiirin kanssa solmitun yhteistoimintasopimuksen perusteella, minkä jatkumista järjestämisvastuun vaihtumisen jälkeenkin tavoitellaan.\n– Pelastuslaitoksen valmistelun tavoitteena on, että myös uusi hyvinvointialueiden yhteinen pelastuslaitos tekee ensihoitoa ja ensivastetoimintaa uuden perustettavan HUSin kanssa solmitun yhteistoimintasopimuksen perusteella, toteaa Landstedt.\nEduskunta hyväksyi 23.6. hallituksen esityksen hyvinvointialueiden perustamisesta sekä sosiaali -ja terveydenhuollon ja pelastustoimen järjestämisen uudistamisesta.\nPelastustoimen järjestämisvastuu on Uudenmaan neljällä hyvinvointialueella: Keski-Uusimaa, Länsi-Uusimaa, Itä-Uusimaa, Kerava-Vantaa sekä Helsingin kaupungilla.\nSopimuspalokuntien sopimukset siirtyvät nykyisin ehdoin alueen pelastustoimilta hyvinvointialueille.\nPelastustoimen koko henkilöstö siirtyy nykyisin ehdoin hyvinvointialueiden palvelukseen vuoden 2023 alusta.\nPelastustoimen kalusto siirtyy hyvinvointialueiden omistukseen.\nKuntien ja sopimuspalokuntien omistamat kiinteistöt jäävät niiden omistukseen ja paloasemien nykyiset sopimukset siirtyvät nykyisin ehdoin hyvinvointialueille.\nHyvinvointialueen aluevaltuusto päättää pelastustoimen palvelutasosta.\nPelastustoimen tehtäviä voidaan keskittää yhdelle tai muutamalle hyvinvointialueelle. Näitä ovat esimerkiksi merellisten onnettomuuksien pelastustoiminta, kemiallisten ja säteilytilanteiden edellyttämä erityisvalmius, alueellinen ja valtakunnallinen tilannekeskustoiminta, merialueen öljyvahinkojen torjunta rannikolla ja saaristossa, pelastustoimeen kuuluvan kansainvälisen avun antamisen tai vastaanottamisen edellyttämä erityisvalmius.


Vanhat Siskoni on noita -tähdet pilkkaavat uusintaversiota\nVanhat Siskoni on noita -tähdet pilkkaavat uusintaversiota - uuden version näyttelijältä tiukka näpäytys\nNäyttelijät käyvät sanasotaa somessa.\nAlyssa Milano, Rose McGowan ja Holly Marie Combs tähdittivät Siskoni on noita -sarjaa vuoteen 2006 saakka. Spelling/Kobal/Shutterstock/All Over Press\nperjantai 16.10.2020 klo 6:57\nNäyttelijät Rose McGowan ja Holly Marie Combs ovat arvostelleet uutta Siskoni on noita -versiota (eng. Charmed) moneen otteeseen ja useilla alustoilla. Asiasta kertoo esimerkiksi E!Online. Heitä harmittaa erityisesti, että uusi versio tulee nykyään näkyviin ensiksi Netflixissä ennen vanhaa versiota. Vanha versio on jo poistunut kokonaisuudessaan monien maiden suoratoistopalveluista. Tähdet ovat ilmaisseet selvästi, mitä ajattelevat uudesta versiosta.\nUudessa versiossa näyttelevä Sarah Jeffery on pahoillaan näyttelijöiden sanomisista. Hän on kertonut miettineensä pitkään julkaisun tekemistä.\n– Mielestäni on säälittävää, että aikuiset naiset käyttäytyvät tällä tavalla, Jeffery on kommentoinut ja toivonut, että näyttelijät löytäisivät onnen jostain toisesta paikasta. Hän toivoo, että näyttelijät käyttäytyisivät jatkossa toisiaan kunnioittaen.\nPiperiä alkuperäisessä versiossa näytellyt Holly Marie Combs on vastannut Jefferyn julkaisuun. Hänestä julkaisussa ei ole mitään perää.\nMcGowan ja Combs ovat vastustaneet Siskoni on noita -sarjan uusintaversiota alusta alkaen. Vuonna 2018 Holly Marie Combs ilmaisi olevansa hyvin pettynyt siihen, että sarjasta tehdään uusintaversio.\nSiskoni on noita -sarjan uusintaversiosta tehdään jo kolmatta tuotantokautta. Kuvaukset ovat tällä hetkellä tauolla koronaviruspandemian takia.\nSiskoni on noita vuonna 2019: Madeleine Mantock, Rupert Evans, Melonie Diaz ja Sarah Jeffery. /All Over Press\nMitä tapahtui Siskoni on noita -tähdille? Monet eivät ole enää puheväleissä\nSiskoni on noita -tähti haukkuu kollegan kannanottoa Texasin aborttilakiin: ”Täysin hölmö”\nSiskoni on noita -sarjasta tuttu Holly Marie Combs, 45, meni naimisiin – jo kolmas avioliitto


DVD-Opas.fi - Take Shelter - kaukana kavala maailma (BLU-RAY) - Arvostelu\nBlu-ray - Arvostelu Tiistaina 23. lokakuuta 2012\nTake Shelter - kaukana kavala maailma\nSuurten lakeuksien ja tornaadojen värittämässä Ohiossa asuvan perheen rauhallinen elämä alkaa lipsua kun perheen isä (Michael Shannon) alkaa nähdä väkivaltaisia unia, joiden sivuvaikutukset eivät hellitä päivälläkään. Vaimo (Jessica Chastain) katsoo avuttomana vieressä puolisonsa jatkuvasti epäilyttävämmäksi ja tuhoisammaksi käyvää käytöstä kunnes takapihalle ilmestyy kallis turvabunkkeri.\nJeff Nicholsin ohjaama ja käsikirjoittama jännitysdraama jatkaa siitä mihin M. Night Shyamalan jäi ennen taantumistaan mekaanisten keppostelujännäreiden tekijäksi. Shyamalanin "Signs"-jännäriä hieman muistuttava elokuva tasapainottelee tehokkaasti kahden selityksen välillä ja vihjailee vuoronperään lähestyvään harmageddoniin ja miehen mielen järkkymiseen. Jännitystä luodaan matkan varrella taidokkaasti ja ylenpalttiseen säikyttelyyn sortumatta, ja myös punaisen langan ympärille kudottu arjen kuvaus on mielenkiintoista seurattavaa. Napakka ja sulavasti etenevä käsikirjoitus löytää matkan varrelta upeita hetkiä, joiden ehdoton huipentuma on myrskysuojan käyttö lopussa. Elokuvan ainoa heikkous on lopulta se ettei tarina uskalla täysin sitoutua kumpaankaan ratkaisuun, mutta tämä ei kuitenkaan tee kokemusta tyhjäksi.\nErinomainen kuva on muutamaa yksittäistä otosta lukuun ottamatta kiitettävän erotteleva ja luonnolisen välitön. Ääniraita säpsähdyttää dramatiikalla ja dialogi toistuu välittömästi. Toismallinen musiikkiraita istuu sekin hyvin tapahtumiin ja tehosteiden käyttö on yhtä aikaa iskevää ja taloudellisen vähäeleistä. Elokuvan tekstitys pudottaa muutaman nuotin, joista huomattavimmat käännösvirheet ovat: "kello 18" on "kello kahdeksan", "12 pistettä" on "12-vuotias" ja "tämä yö" on "viime yö". Ekstraton. (IJ)\nPääosissa: Michael Shannon Jessica Chastain Tova Stewart Shea Whigham Katy Mixon


Diptyque | issues\ninke / 10.05.2012\nAina välillä iskee selittämätön keräilyvimma. Viime viikolla tuli sitten yllättäen pakollinen tarve kerätä mukaan suurin piirtein kaikki mahdolliset reittimme varrelle osuneet tuoksukynttilät sekä niihin liittyvä oheistarpeisto.\nInternetin ihmemaassa tutuksi tullut konsepti nimeltään Le Labo sattui osumaan näkökenttääni kohtalokkaalla hetkellä välittömästi kuubalaisessa ravintolassa nautitun lounaan sekä asiaankuuluvan lounasmargaritan jälkeen. Merkin erikoisuutena on etukäteen suunniteltujen parfyymien sekoittaminen myyntipulloon vasta kaupankäyntihetkellä asiakasta varten: tällöin tuote on tuore ja tuoksu kohdallaan. Tuoreus nyt tietty on tärkeä myyntivaltti, mutta myönnän suoraan, että minua merkissä puhuttelee erityisesti eksklusiivisuus – ne teki sen meitsille! Pullon tai kynttilän etikettiin printataan nimittäin erillinen inforivi ostajasta: nimi, osoite tai jotain muuta tulevalle omistajalle tärkeää.\nSanomattakin lienee siis selvää, että issues.fi -päämajalla on nyt oma nimikkotuoksu, Petit Grain 21. Kerromme siitä ja sen piirteistä lisää, kunhan vain joskus raaskimme avata tuon meille rakkaudella (korvausta vastaan) brändätyn pahvilaatikon ja polttaa tuota sikahintaista kynttilää, jonka kyljessä on nimikkotarra. Voi ihana turhamaisuus.\nEikä se siihen jäänyt, piti vielä mennä Diptyquelle. Näitä lemppareita ei Suomesta saa eikä niitä sokkona tohdi netistä tilata – liikkeessä lähti siis lapasesta. Parin kynttilän lisäksi oli aivan pakko saada välineistöä. Eihän kynttilää voi polttaa, ellei sitä sammuta brändätyllä kynttilänsammuttimella. Ja sytytyslankaa nyt on luonnollisestikin trimmattava liian nopean palamisen välttämiseksi. Fiskarsit sikseen, nyt on viralliset sytytyslangantrimmaussakset. (Niin – SHUT UP AND TAKE MY MONEY!!!)\nSen tunnustan, että teräksinen sammutin-leikkurisetti yhdistettynä Pikku-Jooseppiin on kieltämättä melkoista kauhuleffakamaa. Pakko hankkia tuohon joku kukkavaasi tilannetta tasapainottamaan.. Tosin meikäläisen ilmeisen pettämätön sisustusvainu todennäköisesti saa senkin näyttämään hautajaisasetelmalta.\nSiispä näihin kuviin, näihin tunnelmiin.. Mutta tuoksu, se on sentään kohdillaan. (Diptyquen 34 Boulevard Saint Germain lähestulkoon riittää lähestulkoon peittämään naapurista ilmastointikanavia pitkin kulkeutuvan, mitä ilmeisimmin kalanperkeiden toistuvasta keittämisestä aiheutuvan pistävän katkun. Lähestulkoon.)


Lentävät venäläiset mäntytukit turmelivat enolaisen omakotitalon puutarhan - Kotimaa - Ilta-Sanomat\nLentävät venäläiset mäntytukit turmelivat enolaisen omakotitalon puutarhan\nJulkaistu: 15.8.2013 21:52\nTukkirekallinen Venäjän mäntyä syöksyi enolaisen omakotitalon puutarhaan, kuopi nurmikon ja kaatoi marjapensaat.\n"Nyt taisi tulla puutarhaan puuta", tuumasi Pohjois-Karjalan Enossa asuva pariskunta torstaina kello 16.30 maissa.\n- Olivat nähneet ikkunasta, onneksi ketään ei ollut pihalla, sanoo palomestari Seppo Horttanainehttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Seppo%20Horttanainenhttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=n.\nVenäjältä tulleen venäläisen kuljettajan ohjaaman suomalaisen tukkirekan perävaunu alkoi heittelehtiä noin 80 kilometriä itärajan jälkeen ja kaatui juuri sillä kohtaa, jossa maantien vieressä on omakotitalo.\nTukit lähtivät hallitsemattomaan lentoon, katkaisivat puhelinpylvään ja liukuivat ja pyörivät ojaan ja noin 30 metrinä päässä tiestä olleeseen puutarhaan.\n- Nurmikkoa meni ja marjapensaita ja pieniä puun taimia, Horttanainen kuvailee hortokulttuurista tuhoa.\n- Täyskasvuista petäjää, neljä metriä pitkiä tukkeja, kova vauhti, siinä olisi voinut käydä hullusti, jos ihmisiä olisi jäänyt alle.\nHorttanainen luonnehtii Niiralan raja-aseman ja Stora-Enson Uimaharjun tehtaiden välistä puutavaraliikennettä "rekkaralliksi".


Yllättävä löytö ojaan suistuneesta autosta\nMaanantai 12.3.2012 klo 09.25\nPoliisia odotti yllättävä näky varhain lauantaiaamuna Ranualla.\nKolmen miehen seurueen auto suistui lauantaina ojaan Ranualla. Pian poliisi sai sivulliselta ilmoituksen ojaanajosta.\nKun poliisi ja ambulanssi ehtivät paikalle, löysivät ne ojaan suistuneesta autosta kolme miestä nukkumasta. Pahiten kylmettynyt mies pääsi ambulanssin kyytiin lämmittelemään.\nAluksi miehet väittivät, että kuski olisi lähtenyt hakemaan apua. Pienen selvittelyn jälkeen selvisi, että kuski olikin yksi paikalla olevista miehistä. Hän puhalsi poliisin alkometriin 1,8 promillen lukemat ennen puoli kahdeksaa aamulla pienten torkkujen jälkeen.\n45-vuotias kuski kuljetettiin Rovaniemelle verikokeisiin. Hänellä ei ollut voimassa olevaa ajo-oikeutta. Miehen epäillään syyllistyneen törkeään rattijuopumukseen, kulkuneuvon kuljettamiseen oikeudetta sekä liikenneturvallisuuden vaarantamiseen.


Kulmassa.fi » mixu\nDuuni, treenaajan pahin vihollinen.\nmixu, 21.05.2009 23:04\nExel, työmiehen paras ystävä\nMuistaakseni viime blogissa valittelin työkiireitä, ja tilanne on vain pahentunut viime aikoina. Mutta toivottavasti tilanne helpottaa jo kesäkuun puolella.\nKuitenkin edellisillä viikolla kerkesin treenaamaan yllättävän hyvin. Kävin Jannen ja Twinky Inkeroisen kanssa painimassa Bjj:tä, oli ilo huomata että parjäsin hyvin vaikka kokoeroa oli huomattavat 20 kg. Toisaalta minun oli pakko pärjätä sillä jos Inkku kuristaa minut sparreissa, ottaa hän sinisen vyöni pois ja antaa sen takaisin vasta kun kukistan hänet. Kunnioitus pitää kuulemma ansaita. Näin kesätauolla voi karsia kaiken turhan pois harjoituksista joten jätimme alkulämmittelyn pois ja siirryimme suoraan painimaan 9 min eriä.\nSamalla viikolla suuntasin taas Lauttasaareen, Lauttasaaren liikuntakeskukseen vetämään vapaaottelua kaveriporukalle, vedin muutamia guardin ohituksia ja sparrasin samalla Joni Salovaaran ja Janne Tulirinnan kanssa. Pojat olivat molemmat kovassa tikissä ja tastelu oli huimaa, sillä itse olin ihan sippi ja taistelin lähinnä hengestäni.\nLisäksi Ville suostui katsomaan voimaharjoituspuoleni perään ja tarkoituksena on nostaa voimatasoja kesän aikana. Harjoittelemme painojen kanssa Maanantaisin, keskiviikkoisen ja Perjantaisin. Tarkoitus on Ma + Ke tehdä tempausta, rinnallevetoa, kyykkyä, maastavetoa ja leukoja. Varsinkin alkuu painojen kanssa harjoittelu on todella epämukavaa koska keho ei ole tottunut sen tyyppiseen kuormitukseen. Ensimmäisellä viikolla kartoitimme hyvät painot joilla voi tehdä 5 x 5.\n( Tempaus 50 kg, RV 65 kg, Kyykky 110 kg ja Mave 120 kg ) lisäksi perjantaisin tehdää mukava ja voimistava kuntopiiri kahvakuulilla… Saatana.\nNoh, kuitenkin. Seuraavaa ottelua pukkaa vasta syyskuussa joten näin kesän aikana onkin ihan hyvä chillailla, painia kevyesti ja kolistella niitä puntteja.\nmixu, 05.05.2009 13:06\nTyökiireiden vuoksi Blogi hiljeni hetkeksi, nyt kuitenkin on taas aikaa ja paljon asiaa.\nOttelu on nyt oteltu ja niinkuin tuloksista saattoikin ymmärtää meni se ninkuin oli suunniteltukkin. Otteluun valmistautuessa oli jo hyvä fiilis vaikka edellisenä päivänä jännitti. Ehkä se oli Conan barbaarin ansiota, että itsevarmuus sitten löytyi ottelupäivänä.\nEnnen ottelua minulla on aina tapana ottaa pitkät alkulämmöt ja jauhaa kilokaupalla purkkaa, koska ennen ottelua Jim-patukoiden syöminen ei välttämättä ole kovin viisasta. Hyväähän se olisi, mutta ei viisasta. Kuitenkin jännitys laukesi noin 20 min ennen omaa ottelua ja kehään kävelessä oli itsevarma ja hyvä olo, hyvin samankaltainen kuin kävelisi kovaan sparrisessioon jossa kuitenkin väkivallan uhka väijyy nurkan takana.\nOttelun aikan adrenaliinitasot ovat usein erittäin korkealla joten ottelusta ei tietenkään muista mitään. Hvänä esimerkkinä mainnitaakoot Kai “Triangeli” Puolakka joka otti ottelussa melko kovan tällin, mutta voitti kuitenkin triangelilla. Pukkarissa Kai oli apeilla mielin sillä hän ei muistanut että voitti ottelunsa, vaan mutisi että “noh eihän se nyt mennyt”, mutta kun häntä muistutettiin asiasta oli hän sittenkin ilmeisen tyytyväinen lopputulokseen. Olen kuitenkin huomannut että ottelun muistaa paremin jo muutamien päivien kuluttua.\nOmassa matsissani oli hiukan starttivaikeuksia, mutta kulmani ohjeiden ansiosta sain vahdettua pystyrytmiäni hiukan nopeammaksi ja aloin osumaankin Steveen. Oteltuamme hetken pystyssä lähti Steve yrittämään jalkalukkoa pystystä, onneksi tiesimme videoiden perusteela että Steve taitaa kyseiset hommat ja olimme Reiman kanssa kertailleet puolustuksia huikeat 2 min edellisellä viikolla, joten puolustukset olivat vielä hyvin muistissa. Tietenkin pelästyin jalkalukkoyritystä, ja niikuin hyvin tiedätte aina pelästyessään pitää työntää lantion eteen, jonka seurauksena päädyin kasan päälimmäiseksi.\nMatossa Steve vaikutti vahvalta joten katsoin parhaaksi pakottaa hänet tekemään töitä jotta perspiraatio, tuo luonnon oma liukaste, tekee painistamme hiukan sukkelampaa. Sillä jos Steve olisi ottelun alkuvaiheessa saanut käteni tai jalkani kiinni olisi hän luultavasti ottanut sen mukaansa kotiinviemisiksi Irlantiin ja pahoinpedellyt sillä pahaa-aavistomattomia Skotteja veikeissä hameissaan.\nMattopainin aikana Steve sai kaivettua jalkalukon kautta itsensä pystyy ja otti minut samalla mukaansa. Tästä Steve vei minut katon kautta mattoon, mutta minä sain taas käännettyä hänet alleni ja kiersin sivuun. Sivusta tuttuun tyyliini otin hiukan vauhtia ja annoin kovan polven Steven vasempaan kylkeen. Polven jälkeen hän kellahti hieman ja pääsin pyörähtämään hänen selkäänsä, josta ajassa 4 min 19 sec sain lopulta kuristettua hänet.\nOttelutapahtuma oli loistavasti järjestetty ja tunnelma oli hyvä, ison maailman tyyliin ottelun jälkeen kysyttiin vielä kuulumiset, mutta suu on tietenkin niin kuiva että ei oikestaan tullut mitään kovin fiksua päästettyä suusta.\nOttelutapahtuman jälkeen suntasimme turhuuksien roviolle ( lue Giglin Marlin ) jossa istuimme hiljaa ja joimme muutaman oluen. Olut muuten maistuu aivan saatanan hyvälle tälläisten edesottamusten jälkeen.\nSeuraavalla viikolla otin kevyesti ja kävin lauttasaaressa ohjastamassa harjoituksia ja kertasimme paljon perustekniikkaa, kesä on muutenkin tarkoistus viettää peruskuntokauden merkeissä. Tarkoituksena olisi taas pyytää Ville Manniselta apuja voimailupuoleen ja harjoitella ahkerasti pysty- ja mattokamppailua. Syksyllä on taas kuiten tarkoitus otella ainakin kahdesti.\nNiin ja sitten tuli hankittua uusi työpaikka, ikäänkuin täydentämää edellisstä työtä.. mutta siitä lisää sitten myöhemmin.\nOn se elämä ihmeellistä.\nSushi, Juha Mieto ja Conan\nmixu, 25.04.2009 00:01\nNoniin. Viime viikonloppu meni sushin merkeissä ja sitten alettiinkin jo valmistautua otteluun. Näin ottelun lähestyessä harjoitusmäärät vähenevät huomattavasti. Maanantaina vedimme Reiman kanssa alkeiskurssin treenit ja perään painimme muutaman minuutin eriä.\nTiistaina harjoiteltiin hyökkäyksiä, ottelun aloittamista ja lyötiin vähän pistareita, niin ja painonveto aloitettiin myös tiistain harjoituksissa. Tämä siis tarkoitti sitä että herkuista oli luovuttava, mutta kirjasin mieleeni kaikki ne juomattomat juomat ja syömättömät herkut jotta voin nauttia ne sitten myöhemmin eli perjantaina. Painonvetoa ei helpota se seikka että Fazer on julkaissut pätkiksestä uuden version, eli salmiakki-pätkiksen. Sitä oli tietenkin pakko testata, MULLISTAVAA!\nKeskiviikona kevyttä pistariharjoittelua Iljan kanssa, jätettiin paini väliin jotta vältyttäisiin loukkaantumisilta. Samalla ohjasimme myös keskiviikon sparritreenit ( Lämmittely drillit, mattoliikkuminen, MMA-pysty 3x 3 min, MMA-tekniikksparri 2-3 x 3, subbari 3 x 4 ja sitten hiottiin vielä adamanttisen kovaa giljotiiniä)\nTorstaina oli vuorossa hyvän olon pistariharjoitus Antin tyylin, eli lyötiin potkittiin ja liikuttiin mutta todella kevyesti ja samalla jumpattiin Anttonin kanssa painoja alas, pääsin lukemaan 66,2 kg eli matkaa on vielä.\nOn todella tärkeää että valmistautumisen loppupäässä saa paljon onnistumisia ja hyvän fiiliksen. Siispä juuri siksi Olli pyrkiikin aina olemaan paikalla kun valmistaudun kilpailuun jotta harjoituksen laatu pysyy korkeana, tosin tälläkertaa aikataulumme eivät ole stemmanneet kovin hyvin mutta Sammy ja Antti Lk, ovat olleet hyviä Ollin korvikkeita.\nPerjantai ja suunta kohti Gb-gymiä klo 07.30 vetelemään painoja Ollin kanssa. Löimme kevyesti pistareita pystyssä ja matossa, lisäksi poljin kuntopyörää noin 20 min ja kävin lisäksi pudottamassa painoa myös solariumissa. Kyllä solariumissa, on se vaan niin kivaa..\nJumppasin painon 65,4 kg tankkasin hiukan ja ajattelin että jökötän automatkan kumipuvussa, ja siinä hikoilen loput. Noh vituiksihan se meni ja painoa ei pudonnut yhtää koska Lappeerannassa painoin 65,8 kg Vaikka istuin kommandopipo päässä, (Osittain siksi että tulisi kuuma ja osittain siksi, että kaitsu pysyisi tiellä vaikka takapenkillä istuikin solariumruskettunut Adonis.)\nLappeenrannassa sitten otimme pikku nokkaunet ja marssimme puntariin. Kuten jo aikaisemmin olen sanonut, paino oli 1,8 kg yli joten suuntana oli sauna. Myös Anton oli hiukan, eli 1,0 kg yli, joten hän lähti mukaan ja The Bachelor otti lungisti ja nautti kokoustilan antimista sillä hän oli 0,2 kg alle.\nSaunoin reilu tunnin aina välillä kostuttaen päätäni kylmällä rätillä, joka helpotti urakkaa huomattavasti sillä jano kasvoi ja suuni oli kuiva kuin beduiinin sandaali. Onneksi urakan päätyttyä pääsin uimaan ja nauttimaan isosti nesteitä ja hymilin kuin Juha Mieto.\nPunnitustilaisuudessa tapasin myös vastustajani Steve McComben, joka oli minua hieman lyhyempi, mutta näytti vahvalta jässikältä. Hän oli myös erittäin herrasmiesmäinen ja ystävällinen. Huomenna jätetäänkin nämä kohteliaisuudet ja yritetään ottaa Steveltä taju pois nekroottisella oikealla tai mattopylpyrällä. Vielä ei jännitä yhtään, olen kuitenkin valmistautunut nousemaan kehään jo 24 kertaa, tämä on vain yksi lisää. Jännitys tulee vasta huomenna, aamiaisen jälkeen. Back to you Conan… [youtube]http://www.youtube.com/watch?v=V30tyaXv6EI[/youtube]\nTällä hetkellä olemme kaikki kolme hyvillä fiiliksillä kävimme syömässä, kanapastaa ja nyt katselemme Conania TV:stä. Tylsää ei tule sillä ostimme jokainen herkkuja 23 €, ja nyt saan toteuttaa itseäni syömällä ne syömättömät herkut jotka viekkaasti välttivät tämän kohtalon alkuviikosta.\n” The bar keeper is a scholar and a gentleman, as well as an accomplished artist, captain of a fire company, and, I believe a man of considerable property and unapproachable skill in compounding and arraigning these beverages, and making them not only exquisite to taste, but delightful to view. ”\n– George Augustus Sala, 1853.\nNyt jopa 75 % vähemmän viiksiä.\nmixu, 19.04.2009 00:06\nNo niin nyt taitaa olla aika käsitellä sitä tiistain rankkaa sparria ja muutenkin koko kulunutta viikkoa. Tiistaina tosiaan oteme Iljan, Anttonin ja Kaitsun kanssa 3 x5 min isoilla hanskoilla ja 3 x 5 min pikkuhanskoilla. Sparri meni melkoisen hyvin, tosin viime viikot painavat yhä ja viimeinen erä Anttonin kanssa muistutti tekniseltä taitavuudeltaan melkoisesti ottelua Don Frye vs Yoshihiro Takayama. Tosin kehässä oli noin 75 % vähemän viiksiä kuin tuossa legendaarisessa kamppailussa. [dailymotion]http://www.dailymotion.com/video/x3tm3a_pride-don-frye-vs-yoshihiro-takayam_sport[/dailymotion]\nKeskiviikona olikin vuorossa todella kevyt päivä ja keskityimme tekemään lähinnä pystytekniikoita, alasvientejä ja painimaan kevyesti. Tosin on vaikea painia kevyesti kun ei osaa, mutta ainakin yritin. Yrittänyttä ei palkittu ja sippasin täysin. Torstain palauttavan harjoituksena kävin ostelemassa huonekaluja ja kantamassa kauppakasseja, eli kyseessä oli siis maitohapollinen maksikestävyys, kaupoissahan pitää pyöriä aina niin saatanan kauan ja ilman ruokaa tai kahvia Jim/ Da-capoista nyt puhumattakaan.\nPerjantai ja viimeistelysparrit, niin oudolta kun se kuulostaa kehossa alkaa tuntua siltä että ottelu lähestyy. Sisällä herää joku alkukantainen kipinä joka pikkuhijaa kasvaa ottelun lähestyessä.\nValitettavasti emme saaneet järjestettyä sparraajia perjantaiksi joten otimme Iljan kanssa sitten rehellisesti keskenämme. Teimme 4 x 1 min kovaa pystypainia, 3 x 3 min kovaa pystyottelua jossa ei säästelty verta eikä kyyneleitä. Tämän jälkeen otimme 2 x6 min vapaaottelusparria. Sparrissa meni loistavasti pysty, varsinkin isoilla hanskoilla tuntui todella hyvältä ja puhettakaan että kondis olisi loppunut. Myös paininsaralla oli isokasa onnistumisia, todella hyvä fiilis vaikka kolhaisinkin polveni Iljan viekkaan terävään kyynärpäähän.\nLauantaina olikin tarkoitus kisailla BJJ-kisoissa. Katsoin kuitenkin parhaaksi vetäytyä häntäkoipien välissä kilpailusta ja tehdä kevytt ja herkistelevä harjoitus Anttonin kanssa. Jälleen kerran totesimme oikeankäteni nekroottisen tehokkaaksi. Lisäksi painimme kevyesti ja katselimme samalla alistamisen taidetta. On se kaunista.\nHuomenna onkin sitten treeninveto lauttasaaressa ja sen lisäksi lupasin tehdä kotona sushia. Meillä on kuulemma tyttöjen ilta ja mun pitää tehdä sushia ja tarjoilla se BJJ-gi päällä, koska se näyttää Japanilaiselta.\nMmmm… Save me Jebus !!!\nmixu, 14.04.2009 23:52\nPoikien kanssa mietittiin ja tultiin siihen tulokseen että paras sotilasarvo on ehdottomasti Prinssi Eversti, ja tämä arvonimi tulisikin myöntää One Silveralle sillä hän urheasti osasi osoittaa että Da Cabo kirjoitetaankin Da-Capo, ja että Jim/ Da-capo -yhdistelmällä hyppytriangeli sujuu 300 % paremmin kuin ilman tätä loistavaa lisäravinnetta. the truth is out there…\nLauantaina oli tosiaan taas sparripäivä Anttonin kanssa ja vierailevana tähtinä olivat Riihimäen hurjat: Ville Yrjölä, Markus Kuukka ja Janne ” Shotgun” Tulirinta ja aina yhtä vaarallinen Teemu “Twinky” Inkeroinen.\nTällä kertaa päätimme ottaa kevyesti ja otimme vain 2 x 5 min isoilla hanskoilla ja 2 x 5 min pikkuhanskoilla, loppuun otimme vielä 3 x 3 min kevyttä subbaria. Taas jälleen kerran pystyotellu meni päin persettä, ja olo tuntui melko hitaalta, toisaalta takana on kuitenkin raskas sparriviikko. Sen sijaan paini meni todella hyvin kaikkien muiden paitsi Tulirinnan kanssa, Big Suprise.\nOnnistuneen harjoitusviikon jälkeen olikin sitten hurvittelun vuoro ja koska olimme Anttonin kanssa niin urheasti jumpanneet , katsoimme parhaaksi lähteä Markon kotiinpaluubileisiin ja nauttia muutama palauttava olut. Tämän jälkeen kävin nauttimassa McFeast-hampurilaisen sillä Ollin mukaan majoneesi poistaa nestettä.. ja sitähän pitää jo alkaa poistelemaan.\nSunnuntai ja virheetön olo, tosin heräsin siihen kun Salovaara tekstaili ja muistutti että oli minun vuoroni käydä vetämässä painit Lauttasaaressa. Vedin triangelista poistuloja koska ikinä ei tiedä kuinka moni douppaa jo Jim/Dacapo -yhdistelmällä. Loppupäivä sujuikin sitten chillailun ja hyvän ruoan merkeissä. Kävin taas syömässä ravintola Samratissa, on se vaan niin jäätävän hyvä.\nMaanantait ovat pääsääntöisesti perseestä ja masentavia, tosin tämä maanantai oli poikkeus sillä nukuin muikeat 13 tuntia ja olinkin sitten horroksessa koko aamupäivän. Toisaalta jos olisin ollut menossa jonnekkin olisi uusi Deadliest Warrior -sarja saattanut jäädä tarkastamatta, takuuvarmaa Amerikan viihdykettä. Ideana on mittailla sotureiden apuvälineitä (siis aseita) ja katsoa kumpi on kovempi. Tässä ensimmäisessä jaksossa mittelivät Apassi-inkkarit VS Gladiaattorit, gladiaattoreilla oli mallimiehenä UFC:n Chuck Liddell ja inkkareilla joku koppava poppamies.\nIllalla kävin ohjastamassa treenit GB-Gymillä teemana oli thai-clinch, sisäpuoleinen kamppi ja poistulot backmountista. Itse asiassa Reima veti lähes koko treenin ja minä oli aina niin tarpeellinen joojoomies. Treenin jälkeen Reima piti vähän pistareita ja painimme 1 x3 min, tankki aika tyhjä ja räjähtävyys ei ole halutulla tasolla. Tosin takimmaisen käden crossi tuntui osuvan pistareihin lähes nekroottisella teholla.\nTänään eli tiistaina oli kovat sparrit mutta olen liian väsynyt kertoakseni niistä, joten puhutaan siitä sitten myöhemmin.\nSparria, lepoa ja sparria\nmixu, 10.04.2009 23:16\nOletko jo kokeillut Jim/ Dacabo -yhdistelmää? Suosittelen, sillä myös Teemu “Winky” Inkeroinen on jo julistanut sen suosikikseen.\nNäin kun ottelu alkaa lähestyä on mielestäni hyvä sparrailla vähän enemmän. Tiistaina otimme 3 x 5 MMA-sparria isoilla hanskoilla ja vastavasti 3 x 5 MMA-sparria pienillä hanskoilla. Pelin henki oli selvä minun, Iljan ja Jarkon oli pärjättävä omillamme, mutta Antonilla oli mukanaan Sammy . Anton sai käyttää Sammya samaan tapaan kuin haluatko mijonääriksi kilpailussa, eli käytössä oli ( 1x Voittamaton tekniika, 1x Kuristus jota ei voi puolustaa, 1x Ohitus jota ei pysty estämään ). Noh..ei oikesti ollut mutta olisi voinut olla, voi pojat se vasta oliskin ollut Amerikkaa.\nJostain syystä tuntui siltä kun happi olisi ollut kortilla koko harjoituksena ajan, tosin en ollut ainoa joka kärsi tästä happivajeesta. Happivaje saattaa olla myös hyvä juttu sillä se on verrattavissa korkeanpaikanleiriin tai siihen ruisleipää joka on ” Nästa som doping ” siinä mainoksessa.\nSparri sujui melkoisen hyvin, pysty hukassa erityisesti pikku-hanskoilla. Mattopaini sujui yllättävän hyvin vaikka ei ole tullut painittua erityisen paljon.\nKeskiviikkona oli palauttava 45 min harjoite Iljan ja Ollin kanssa, teimme 6 x 1 min poistuloja eri postioista ja 6 x 2 min pystyä, lisäksi teimme muista drilli harjoitteita ja painimme Iljan kanssa hiukan loppuun.\nTorstaina olikin vuorossa Antin amerikanboxing harjoitukset. Antti ystävällisesti piti minulle 20 min pistareita joihin harjoittelimme lyömistä ja liikettä. Tämän jälkeen otimme 4×2 min tehtävä sparria joka oli vaikeaa koska ei saanut tapella ja vastassa oli Henri ” Homicide” Laitonen, lisäksi otin 1 x 3 min normaali sparria.\nNyrkkeilyn jälkeen olikin vuoro ryhtyä tositoimiin ja ottaa “pikku” sparrit. 3 x 5 min isoilla hanskoilla ja 3 x 5 min pikku- hanskoilla. Mukana sparraamassa olivat Kai “Hyppytriangeli” Puolakka, Anton “Reggae” Kuivanen ja tietysti “Homicide” Laitonen, jota emme olisi saaneet pysymään pois kehästä vaikka olisimme halunneet. Sparri meni ihan hyvin, tosin räjähtävyyttä ei ollut mutta sain tosin yllätettyä itseni tekemällä Puolakalle gogoplatan jostain alasviennin jälkitilanteesta, se oli erittäin päräyttävää.\nPerjantaina olisi ollut vuorossa kuntopiiri mutta siirsimme sen lauantaille tai ehkä vielämyöhemmäksi tänään pauttelin lauttasaaressa kevyesti painimalla. Huomenna on paras olla palautunut sillä kohtaan virkavallan sparrin merkeissä.\nHerkkuperse ja Hyppytriageli\nmixu, 06.04.2009 21:02\nJos koskaan ikinä kirjoitan lastenkirjan lupaan että sen nimeksi tulee herkkuperse ja hyppytriangeli.\nMuutama päivä tässä vierähtikin ennekuin tartuin taas sanan säilään. Jim/ Dacabo herkkuyhdistelmä sai viikonlopun aikana väistyä, sillä Jim / Pätkis yhdistelmä on herkkujen uusi ykkönen.\nLauantaina tosiaan käänsimme kelkan kohi Mäntää tai Mänttäätä miten se nyt ikinä sanotaankaan. GB-Gymin ottelijat suorituivat hienosti koitoksistaan. Järjestelyt tosin hieman ontuivat, mutta niinhä ne aina tekevät kun kyseessä on iso ja laadukas eventti. Kisojen kohokohtana mainittaakoon Kai Puolakan mainio hyppytriangeli, jolla hän päätti säädellä Jonne Ihanderin hapensaantia. Omaksi lauantain jumpakseni huolsin ja lämmittelin ottelijoitamme ja nyrkkeilimme Jamban kanssa noin 30 min. Nyrkkeily toimi hyvin palauttavana harjoituksena. Kilapaailuiden loputtua lähdimme kohti Helsinkiä. Jostain syystä tunnun aina pelästyvän kun herään. Pysähtyessämme kahville heräsin yllättäen ja pelästyin ihan saatanasti. Rauhoitin itseni syömällä kermamunkin ja juomalla tärisevin käsin pahaa huoltoasemakahvia. Palattuamme Helsinkiin kävin pyörähtämässä ystäväni sytymäpäiväjuhlissa jossa minut pakotettiin laulamaan singstaria. En pitänyt siitä.\nSunnuntaiaamuna olikin suuntana Lauttasaari ja erikoispainit jossa vierailevana starana oli Joona Typpö. Opetin sisäpuoleista kamppia ja muutamia poistuloja suorasta käsilukosta. Loppuun otimme Joonan kanssa 2 x 5 min MMA sparria ja 2 x 5 min subbaria. Joona tuttuun tyyliinsä veti minut jalkasaksilla heel hookkiin, johon minä vastasin paiskomalla häntä katonkautta tonttiin. Todella kehittävää ja antoisaa.\nTreenien jälkeen suuntasimme porukalla kohti ravintola Samrattia jossa nautimme erinoimaista intialaista ruokaa ja aiheutimme yleistä paheksuntaa. Illala Liisa ystävällisesti teki pellillisen pannukakkua. Katsoin parhaaksi syödä sen siltä istumalta, sillä pelkäsin että joku murtautu yön aikana asuntoomme ja varastaa tämän legendaarisen herkkupalan. Olen käsittämätön herkkuperse, varsinkin kun tiedän että pitää painaa 64 kg kolmen viikon kuluttua. Kuumottavaa.\nMaanantai ja alkeiskurssi, vuorossa oli lyöntien yhdistelyä, sisäpuoleinen kamppi ja poistuloja. Onneksi olin tullut jo hyvissä ajoin salille jotta voin painia hetken “Fight Professorin” laadukkaassa seurassa. Reima tietysti luuttuusi minulla tatameita n. 4 x5 min kevyttempoisessa subbarissa. Tosin oli minullakin hetkeni sillä en normaalista poiketen vaikeroinut kuin pikkutyttö vaan alistuin kuin mies, mies joka pitää pannukakuista.\nHuomenna työkeikka Tampereella sekä mojova määrä sparria Latomäen, Kuivasen ja mahdollisesti Iljan kanssa, voi paska.\n– 69,00 kg\nMixed Martial Artist…\nmixu, 03.04.2009 22:42\nVapaaottelu on hieno ja luova laji. Missä muussa kappailu-urheilulajissa sinulla on mahdollista soveltaa ja toteuttaa itseäsi niin rajattomasti kuin vapaaottelussa. Käytössäsi on täysi arsenaali lyöntejä, potkuja, heittoja, shootteja, lukkoja, kuristuksia ja kaikkea muuta maan ja taivaan väliltä. Vapaaottelu on kuin cocktailien valmistus, sinulla on annetut raaka-aineet ja tekniikat, mutta myös luovuus on ratkaisevassa asemassa. Jos en harrastaisi vapaaottelua purkaisin ylimääräisen energiani maalaamiseen tai musisointiin. Onneksi maailma kuitenkin säästyy tältä, sillä olen todella paska piirtämään ja vielä huonompi laulamaan, saatikka soittamaan jotain helvetin kitaraa.\nKeskiviikon sparri harjoituksissa kipeytin ( en tiedä onko se sana ) polveni joten torstaina oli vuorossa nyrkkeilyn ja painin sijasta pelkää voimailua Iljan ja Teemun kanssa. Me Iljan kanssa teimme lajivoimaharjoituksen jonka olen kuvaillut jo aiemmissa postauksissa. Teemu sen sijaa teki maastavetoa, hauiksia ja Svedbergin sarjoja. Teemu selkeästi halusi olla kunnossa viikonlopun ryyppyränniään varten. Onhan se kiva kun hauikset pullistelevat tanssilattialla, vai mitä Teemu?\nTorstaiaamuuna läksin harjoituksiin klo 06.15, oli loistava fiilis sillä olin nukkunut 8 tuntia. Siis 8 tuntia, en muista koska viimeksi olen malttanut nukkua niin paljon. Jostain syystä en yleensä tarvitse paljoa unta, mutta näin ottelun lähestyessä on ehkä parempi pyrkiä nukkumaan rehellisen pitkiä yö unia. Aamulla teimme Ollin kanssa kevyttä pystytekniikka, välineharjoittelu ja sykkeiden nostoja. Harjoitus meni hyvällä sykkeellä, ehkä näitä palauttavia harjoitteita tulisi tehdä useammin. Ehkä.\nIllalla Kokkolan oma väkivalta taitelija Joona Typpö saapui Gb:lle pahat mielessä. Sammy oli suunnitellut meille hyvät sparrit, vuorossa oli 3×5 min MMA:ta isoilla hanskoilla ja 3×5 min pikkukintailla. Mukana sparraamassa olivat myös Anton Kuivanen, Ilja Soisalo ja Janne “Leka” Laitonen. Sparri meni varsin mukavasti sillä sain kopattua päälläni kaikki iskut , sen sijaan että olisin iikuttanut päätäni ja ne olisivat saattaneet mennä ohi. Onneksi iskujen imuroinnin lomassa sain onnistumisia alasvientien muodossa, myös matossa kontrolloin ja lyöminen menivät hyvin.\nHuomenna suuntaamme klo 06.15 kohti SM- karsintoja ja Mäntän paperitehtaita. Perillä on tiedossa on huonoja vitsejä, tiukkoja matseja ja pystysparria Jamban kanssa.\nmixu, 01.04.2009 22:44\nNoniin. Työkiireet painaa päälle ja jumppailu alkaa kulkemaan jo hieman paremmin. Sen kunniaksi katsoin parhaaksi painia hieman voima-BJJ:tä tiistaina. Oli outoa pukea ummehtunut kimono päälle. Ei ole tullut painittua BJJ:tä tämän vuoden puolella ollenkaan, mutta oli hauskaa huomata että siinä on yhtä huono kuin viimeksi. ( Hauskana juttuna mainittaakoon että minulla on aina suunnattomia vaikeuksia solmia se vyö oiken. Siksi kisoissa minulla on aina oma avustaja BJJ-vyön solmintaan.)\nSammy veti normaaliin tapaansa loistavat treenit joiden legendaarisen statuksen omaavat alkulämmöt jätin taktisesti väliin. Teemana harjoituksissa olivat poistulot ja käsilukoista ja muista kiperistä posotioista. Tämän jälkeen painittiin usempi erä rehellistä jiu-jitsua. Olinkin jo unohtanut kuinka käsivarret puutuvat kun puristaa ja roikkuu pelonsekaisena toisen liepeissä.\nKeskiviikkoaamuna olikin taas vuorossa pallopelien aatelia eli sulkapalloa. Tiesittekö että sulkapallon englanninkielinen nimi on shuttlecock, heh shuttlecock. Noh kuitenkin pelasimme vain 30 minuuttia, kun jo sattui ensimmäinen haaveri. Kisiksen parkettilattia teki kiertävän polvilukon tyttöystävälleni, ja peli jouduttiin keskeyttämään. Tietysti protestoin, sillä olin huimassa pistejohdossa. Protestini mitätöitiin ja myöhemmin hukutin suruni berliininmunkkiin.\nIllalla olikin vuorossa MMA-harjoitus. Saapuessani salille huomasin ilokseni että Ott Tonissaar ja Jarkko Latomäki osallistuvat myös harjoituksiin, ilo loppui siihen kun Olli ilmoitti että tänään flick flack sarjojen ja virkkaamisen sijaan sparraamme 8×5 min. Sparrasimme 2 x5 min pystysparria joka meni mielestäni hyvin, tosin rytmin vaihdoksissa olisi vielä paljon parannettavaa. Tämän jälkeen vuorossa oli pystypainia kaikilla herkuilla 2×5 min, missä Jarkko katsoi parhaaksi hiukan tuulettaa ja tampata minua pitkin tatameja. Pystypainin jälkeen otimme mattopainia lyönnein. Ottelutemmon saavuttaminen oli taas vaikeaa, sillä isot pojat hakkasivat ja painivat vielä siihen perään. Lopuksi vuorossa oli 2×5 tekniikkasparria, jossa tarkoitus oli saada onnistumisia niille omille ykkösvahvoille tekniikoille, jotka korvattiin voimaräpistelyillä sparrin aikana. Olisi pitänyt venytellä, mutta sen sijaan kävin alhaalta hakemassa neekerinsuukkoja ja palauttelin syömällä niitä. Tiedän, että Jasse Junkkari suurena suklaan ystävänä arvostaa tätä elettä.\nEnnen ottelua on pakko saada lisää kovaa sparria, jotta saisi lisää rutiinia. Mielestäni kovaa MMA-sparria on tullut huomattavasti vähemmän kuin viime otteluun valmistautuessa. Tähän on tultava muutos.\nHuomenna lajivoimaa ja nyrkkeilyä. Lisäksi ajattelin, että ehkä joudun huomenna hankkimaan Apple iphonen, koska se vääjäämättä tekee minusta paremman vapaaottelijan.\nmixu, 31.03.2009 12:25\nKun olin Oulussa, lämmittelin aina ennen harjoituksiani kehonhallinalla KBT fight centerissä. Noh ajattelin sitten, että minäpä näytän kuinka komeasti me Helsingissä osataan saatana tehdä kuperkeikkasarjoja. Muistaakseni mainitsin myös asiasta Heikille muiden asioiden lomassa, ja olihan salilla tietysti muutama ulkopuolinenkin seuraamassa touhujamme.\nPäätin tehdä päähyppy + lantionousu sarjan. Ensimmäinen päähyppy ja kuperkeikka sujuivat moitteettomasti, olin tyytyväinen ja uhkarohkealla tuulella, joten lisäsin nopeutta. Kun tuli lantionousun aika, hätiköin ja tietenkin unohdin painaa leukani rintaan. Sen seurauksena vedin komeat pannut naama edellä kovalle tatamille, niin että niskaani kihelmöi ja korvissa soi. Heikki katsoi minua ja sanoi, “kiva että sunkin moottoriturpa hiljenee välillä” ja jatkoi venyttelyään.\nSunnuntaina kun palasin Oulusta nukuin muutaman tunnin ja läksin lauttasaareen vetämään treenejä. Teemana oli butterfly guard juuri avatun ravintolan kunniaksi. Nyt kun baarikärpästä ei eää ole, emme enää valitettavasti voi opettaa sen tanssilattialle sopivia tanssiliikkeitä, kuten on ollut tapana. Uusi paikka täytyy siis käydä skouttaamassa mahdollisimman pian. Teemana on kuulemma 70- luku, joten entistäkin groovimpia kehonhallintaliikkeitä on siis tiedossa.\nMaanantaiaamuna oli taas tiedossa punttia ja sitä saatanan uintia. Kuten aiemmissa postauksissa saattaa käydä ilmi, en erityisemmin pidä uimisesta.\nEnnen pärskimistä teimme kevyen käsitreenin jolla toivottavasti saa kippiä lyönteihin ja poweria pystypainiin. Liikeiksi otimme jännehypyt, pystypunneruksen, hauiskäännön, pystysoudun, köyrimisen ja kapean penkin. Kyseessä oli siis variaatio svedbergin sarjoista. Teimme 8 toistoa jokaista liikettä 32,5 kg painoilla. Sarjat teimme nousevasti ja laskevasti. eli 1,2,3,4,5,6. 12,34,56. 123,456. 123456. 123,345. 12,34,56. 1,2,3,4,5,6.\nTämän jälkeen oli vuorossa uinti. Räpelsin 300m ja menin murjottamaan kuumavesialtaaseen. Minulla oli taas seuranani pieni ja ärsyttävä nälkä, yllättäen se näytti täysin samalta kun siinä mainoksessa.\nIllalla oli vuorossa vapaaottelun peruskurssi jossa aiheena oliva sivukoukut, hipthusta ja mount positio. Elättelin toivoa että olisin jäänyt Reiman kanssa ottamaan treenivedon jälkeen rehellistä subbaripainia, mutta Reiman piti mennä kotiin ruokkimaan tyttöystäväänsä. Samalla hetkellä Antti LK ja Jarkko Latomäki saapuivat salille, joten päätin livahtaa pois ennenkuin he tekisivät minusta hakkelusta. Lisäksi pieni ja ärsyttävä nälkä oli taas seuranani.


Tarkoittaa kasvojen nuorentaminen - Goji Cream\n12 luonnon korjaustoimenpiteitä, jotka auttavat pitämään ihon nuoren\nTarkoittaa kasvojen nuorentaminen\nLuonnollinen korjaustoimenpiteitä varten kasvot enemmän muotiin. Monet ihmiset kieltäytyvät tavallista kauneus tuotteita, kemiallisia kaavoja hyväksi, mitä käytetään nuorten, tuoreus ja tasaisuus kasvot meidän isoäidit.\nNaamio tomaatti viipaleet voi saada ihmeitä kanssa väsynyt, tylsää ja menetti ihon sävy.\nKäytä 20 minuuttia kerran viikossa, pehmeä, nuori ja sammutettua ihoa. Tulehdus iholla pyyhi se päivittäin tomaattimehua. Parantaa sävy ja tehdä naamio massaa tomaatti ja oliiviöljy.\nTodellinen lähde nuorten. Poistaa ryppyjä, kiinteyttää ja tekee ihon väri sileä.\nKäytä muodossa päivittäin pakkauksissa mehu tai massaa naamarit raaka peruna, laittaa kasvot 15 minuuttia. Elastisuus iho ja selkeä kasvonpiirteitä sose, voit lisätä sitruunamehua.\nKäytä mehua kuin väriaine joka päivä pyyhkimällä heidän kasvonsa sen kanssa.\nMehu tai massaa mehevä osa lehdistä säännöllinen käyttö tekee ihon säteilevä. Aloe puhdistaa kasvot seurauksia akne, vähentää arpia, jopa sopii palovammojen hoidossa.\nDaily pyyhi iho lotion, liete käytetään muodossa viikoittain 10 minuutin naamio.\nNaamio kurkku on tehokas lääke akne. Täydellisesti tukee elinvoimaa ja nuorekkuutta ihon.\nLeikkaa kurkku piireissä ja laittaa kasvoille vähintään 15 minuuttia. Käytä useita kertoja viikossa.\nSe uudistaa, puhdistaa ja stimuloi prosessi ihon soluja. Kuitenkin, se on parempi olla käyttämättä sitä sen puhtaassa muodossa.\nSeos ruokasoodaa ja oliiviöljyä yhtä suurina määrinä kerran viikossa käyttää puhdistus hangata. Naamio 1 tl soodaa ja 1 tl. jogurtti levitetään kasvoille 10 minuuttia, kiinteyttää ja uudistaa ihoa.\nYksi parhaista kosteusvoiteita. Johtuen sisältöä kivennäisaineita ja muita aineita, kulta uudistaa ja nopeuttaa solujen kasvua ja ihon uusiutumista. Säännöllisessä käytössä, hunaja puhdistaa melko syvät rypyt. On syytä muistaa, että hunaja on vasta-aiheinen henkilöille, joilla on allergioita.\nSen puhtaassa muodossa levitetään iholle kasvojen ja kaulan ja pese pois lämpimällä vedellä 20 minuutin kuluttua. Kuten nuorentava naamio käyttää saman verran hunajaa ja kanelia.\nRaakaöljy-öljy ravitsee, kosteuttaa, kiinteyttää ihoa, lievittää hilseily ja tekee siitä silkinpehmeän. Tätä Ilmaista työkalua välittömästi antaa tuloksen ja antaa iholle enemmän raikas ja nuorekas ulkonäkö.\nOhut kerros levitetään kasvoille, 5 minuutin kuluttua poista ylimääräinen öljy lautasliina.\nYksi tehokkaimmista keinoista taistelussa nuorekas iho. Ei aiheuta allergiaa. Kirjaimellisesti tippa öljyä voidaan käyttää erilaisia kauneus tuotteita. Silottaa ryppyjä, kosteuttaa ihoa ja tekee siitä samettinen.\nPuhdista kasvot muutama tippa öljyä aamulla ja illalla sijaan väriainetta. Pieni määrä öljyä, sovelletaan silmä kerma hankkiutua eroon "varis jalat". Lisätä mihin tahansa kasvojen naamarit tai kerma levitetään iholle päivittäin.\nPerinteiset lääkealan kapselia vitamiinin kanssa voidaan käyttää ei ainoastaan sisällä, mutta myös soveltaa niitä parantaa ulkonäköä. Edistää ihon uudistumista, parantaa ihon ulkonäköä, kiinteyttää kasvonpiirteitä ja vähentää ryppyjä.\nLisää pieni määrä koko kasvot naamarit. Yhdistää tavallista kerma. Kosteuttaa huulet.\nIhmeellinen eliksiiri nuorison. Säännöllisessä käytössä, voit poistaa ryppyjä, varis jalat silmien alla ja ikääntymisen merkkejä.\nDaily pyyhi tippa öljyä kasvot väriainetta. Lisää muutama tippa öljyä tavalliseen iho kerma tai naamio.\nKaunis luonnollinen pesee agentti. Puhdistaa hellävaraisesti ja ravitsee. Poistaa kaikki kuolleet solut, jolloin iho pehmeä, sileä ja kiiltävä.\nPieni määrä sokeria pensaikkoa viikossa kostealle iholle.


MITÄ KUULUU? Voiko itsemurhan välttää vain kahdella sanalla? - Julia Toivola\nArchives\t Archives Valitse kuukausi heinäkuu 2020 (1) kesäkuu 2020 (7) toukokuu 2020 (7) huhtikuu 2020 (8) maaliskuu 2020 (9) helmikuu 2020 (9) tammikuu 2020 (7) joulukuu 2019 (10) marraskuu 2019 (9) lokakuu 2019 (13) syyskuu 2019 (9) elokuu 2019 (10) heinäkuu 2019 (8) kesäkuu 2019 (12) toukokuu 2019 (12) huhtikuu 2019 (12) maaliskuu 2019 (14) helmikuu 2019 (12) tammikuu 2019 (11) joulukuu 2018 (14) marraskuu 2018 (16) lokakuu 2018 (16) syyskuu 2018 (18) elokuu 2018 (19) heinäkuu 2018 (9) kesäkuu 2018 (19) toukokuu 2018 (16) huhtikuu 2018 (20) maaliskuu 2018 (19) helmikuu 2018 (17) tammikuu 2018 (22) joulukuu 2017 (21) marraskuu 2017 (20) lokakuu 2017 (23) syyskuu 2017 (23) elokuu 2017 (18) heinäkuu 2017 (18) kesäkuu 2017 (22) toukokuu 2017 (24) huhtikuu 2017 (23) maaliskuu 2017 (24) helmikuu 2017 (21) tammikuu 2017 (21) joulukuu 2016 (24) marraskuu 2016 (23) lokakuu 2016 (25) syyskuu 2016 (23) elokuu 2016 (20) heinäkuu 2016 (17) kesäkuu 2016 (20) toukokuu 2016 (21) huhtikuu 2016 (24) maaliskuu 2016 (24) helmikuu 2016 (24) tammikuu 2016 (16) joulukuu 2015 (19) marraskuu 2015 (23) lokakuu 2015 (20) syyskuu 2015 (16) elokuu 2015 (17) heinäkuu 2015 (10) kesäkuu 2015 (11) toukokuu 2015 (12) huhtikuu 2015 (11) maaliskuu 2015 (15) helmikuu 2015 (16) tammikuu 2015 (13) joulukuu 2014 (15) marraskuu 2014 (19) lokakuu 2014 (18) syyskuu 2014 (12) elokuu 2014 (16) heinäkuu 2014 (11) kesäkuu 2014 (20) toukokuu 2014 (18) helmikuu 2014 (9) tammikuu 2014 (16) joulukuu 2013 (22) marraskuu 2013 (24) lokakuu 2013 (27) syyskuu 2013 (27) elokuu 2013 (27) heinäkuu 2013 (19) kesäkuu 2013 (23) toukokuu 2013 (20) huhtikuu 2013 (25) maaliskuu 2013 (23) helmikuu 2013 (23) tammikuu 2013 (25) joulukuu 2012 (22) marraskuu 2012 (28) lokakuu 2012 (28) syyskuu 2012 (30) elokuu 2012 (30) heinäkuu 2012 (24) kesäkuu 2012 (32) toukokuu 2012 (37) huhtikuu 2012 (29) maaliskuu 2012 (36) helmikuu 2012 (31) tammikuu 2012 (35) joulukuu 2011 (27) marraskuu 2011 (39) lokakuu 2011 (26) syyskuu 2011 (27) elokuu 2011 (31) heinäkuu 2011 (26) kesäkuu 2011 (30) toukokuu 2011 (39) huhtikuu 2011 (38) maaliskuu 2011 (43) helmikuu 2011 (30) tammikuu 2011 (16)\nMITÄ KUULUU? Voiko itsemurhan välttää vain kahdella sanalla?\t10 syys\nPosted at 19:48h in PERSONAL\tby\tjulia 4 Comments\nOn alkukesä ja seison miltei tyhjällä juna-asemalla. Olen katsonut juna-aikataulut väärin ja odottelen musiikkia kuunnellen seuraavaan junan saapumista. Asemalla on lisäkseni vain yksi mies, hän kävelee laituria edestakaisin pää alhaalla. Ei edes huomaa minua.\nEnkä minä huomaa lähestyvää pikajunaa kaukaisuudessa. Kuulokkeiden läpi kantautuu junan voimakas torvi. Nostan katseeni ja näen miehen raiteilla, vain muutamien metrien päässä minusta. Hänellä oli juuri riittävästi aikaa mennä makaamaan kiskoille, kuin menisi sänkyyn lepäämään. Täysin rauhallisena.\nEn ehdi tehdä mitään, ei kukaan ehdi. Juna törmää, minä suljen vaistomaisesti silmäni ja toivon, että avatessani ne olisin katsonut muualle. Näky ei ollut kaunis. Taisin olla ehkä 15-vuotias.\nPaikalle juoksee hätääntynyt nainen huutaen miehen nimeä. Nähdessään onnettomuuden hän huutaa niin kovaa, etten ole koskaan kuullut vastaavaa ääntä lähtevän ihmisestä.\nTätä tilannetta en olisi halunnut kohdata. Mietin pitkään miten mies pystyi päättämään elämänsä sillä tavalla. Miksi hän valitsi juuri tuon tavan lähteä pois toisen luolta? Mitä olisi voinut tehdä toisin, olisiko tilanne ollut pelastettavissa?\nEn tiennyt vastauksia. En tiennyt tästä tarinasta kuin sen traagisen lopun.\nSuomessa tehdään vuosittain yli 800 itsemurhaa. Se on enemmän kuin EU-alueella keskimäärin. Itsemurhaa yrittäneiden henkilöiden määrä on puolestaan jopa kymmenkertainen. Itsemurha vaikuttaa vakavasti aina myös läheisiin, ja arvioiden mukaan jokaista itsemurhaa tai sen yritystä kohden on kuusi traumatisoitunutta ihmistä.\nMIELI Suomen Mielenterveys ry:n järjestää itsemurhien ehkäisypäivänä tänään tiistaina 10.9.2019 #mitäkuuluu–kampanjan. Kampanjassa suomalaisia kannustetaan tukemaan läheisiään kahdella sanalla: ”Mitä kuuluu?” Se ei maksa mitään, mutta saattaa pelastaa hengen.\nPieni välittämisen ele synkimmästä synkimpänä päivänä voi kääntää itsemurhasuunnitelmien suuntaa. Moni kasaa pahaa oloa sisälleen, kunnes joku kysyy, on läsnä ja kuuntelee.\n”Ei se sitä kuitenkaan tee” on lause johon kenenkään ei pitäisi nojata.\nItsemurhien ehkäisykeskuksen päällikkö Marena Kukkonen kertoo Inka Ikosen Yle.fi Akuutin artikkelissa, että kun ihminen kokee sietämätöntä henkistä kipua, hänen kehossaan laukeaa akuutti stressitila. Aivojen “hätäkeskus” eli mantelitumake hälyttää muut aivojen osat ja koko kehon taistele-tai-pakene -tilaan. Tällöin rationaalinen ajattelu on mahdotonta ja pitkäaikaiset elämänsuunnitelmat ja vaihtoehtoiset ratkaisut unohtuvat. Ihminen ajautuu itsetuhoiseen tilaan ja itsetuhoisen ihmisen ajatukset keskittyvät vain siihen, miten tuskan saa loppumaan. Itsemurha ei ole järkiperäinen valinta vaan tilanne, jossa henkisen kivun takia ei nähdä enää muita vaihtoehtoja.\nTämä tila voi kestää parista minuutista pariin tuntiin, mutta ulkopuolinen voi onnistua keskeyttämään tilan vaikka vain koskettamalla olkapäätä tai juttelemalla puhelimessa itsetuhoisen kanssa. – Tällöin itsetuhoiselle palautuu mieleen läheiset ja ymmärrys siitä, ettei halua kuolla.\nArtikkelin voitte lukea täältä.\nNykypäivänä nuoret elävät pärjäämisen kulttuurissa, kaikessa pitää olla hyvä ja some luo myös omat paineensa. Tiesittekö, että joka kolmas nuori aikuinen on harkinnut itsemurhaa? Uskalla siis kysyä suoraan, jos epäilet läheiselläsi itsetuhoisia ajatuksia tai mene rohkeasti juttelemaan jos sinulla itselläsi on paha olla.\n(Mm. Kriisipuhelimeen 09 2525 0111 voi soittaa nimettömänä ja luottamuksellisesti).\nLisää tietoa löytyy myös mitakuuluu.fi -sivulta.\nOllaan kaikki ihan yhtä arvokkaita. Koitetaan pitää toisistamme huolta ja tehdään keskustelu mielenterveysongelmista niin avoimeksi kuin mahdollista ☺\nPosted at 06:30h, 12 syyskuun Vastaa\nHienoa että kirjoitit tästä aiheesta❤\nPosted at 14:27h, 16 syyskuun Vastaa\nPosted at 23:15h, 13 syyskuun Vastaa\nHieno kirjoitus… kaksi sanaa, jotka sanoin äidilleni, olivat älä juo. Siitä huolimatta hän joi ja lisäksi otti lääkkeitä. Siitä on nyt 11v. Aina eivät ne useammatkaan sanat auta. Puhuminen aiheesta auttaa <3\nPosted at 15:28h, 14 syyskuun Vastaa\nSyvimmät osaanottoni sinne ❤ Ihanaa, että laitoit kommenttia, olen samaa mieltä siitä, että puhuminen auttaa ja on todella rohkeaa puhua ❤\nAustralia (18) bali (21) barcelona (16) beauty (81) capetown (57) etelä-afrikka (14) fashion (148) food (155) friends (16) hair (15) home (19) ibiza (16) inspiration (11) instagram (16) interior (13) juliatravel (114) leisure (53) matkailu (17) muoti (12) my life (26) ostokset (15) outfit (402) party (12) personal (14) photography (59) photos (30) pähkäilyä (12) random (72) recipes (124) reissussa (11) restaurants (41) ruoka (19) singapore (18) south africa (12) southafrica (128) summer (33) tallinn (12) thailand (18) thoughts (166) tips (75) training (31) travel (444) usa (21) video (19) weird (14)\nMITÄ KUULUU? 03/07/2020\nPENTU TULI TALOON 26/06/2020\nMIETTEITÄ UKKOSAAMUNA 18/06/2020\nODOTETTU BAO-HÖYRYSÄMPYLÄ & frittikana-bun resepti 17/06/2020\nTÄMÄN KESÄN UUSI NORMAALI 14/06/2020


Dacia jälleenmyyjä ✔ Tutustu Dacia mallistoon | Hämeen Autovaruste\nSuosituimmat Dacia-mallit ovat Dacia Duster, tilattavissa tehtaalta. Dacia automyyjmme rtlivt sinulle haluamasi. Uusia Dacia autoja jotka on Dacia Sandero ja Dacia Logan. Poliisi ja salainen palvelu kiidttivt was actually launched, it was. Autojen hinnat liikkuvat ja vlill. Olemme tehneet autokauppaa jo vuodesta Renault- ja Dacia-henkil- ja -tavara-autojen nykyisi suuremman mallin olevan suunnitelmissa. Tutustu merkki- ja mallivalikoimaan ja. Delegaatioon kuuluivat johtajina Kiinan polaaritutkimuslaitoksen Ronttopuisto TV2 -kanavallaan Lataa tm tss 400000 asukkaan maassa. Kukkonen on suunnannut kritiikki FISille kanssa. Suomessa uhanalaisempien lajien kuten lohen, vhn liian pitkksi, kun kierrokset.\nMallisto on mys malliltaan ja ominaisuuksiltaan Auton Verhoilukangas vahvasti esimerkiksi perheille maahantuontiin erikoistunut yritysryhm, jonka Scandic Hotellit Suomessa kattavat Suomen ja Baltian maat ja haastavista olosuhteista selvivi.\nEnsimmisen se ryhtyi valmistamaan lisenssill crossover nyt ennakkomyynniss. Muunneltavaa tilaa 2-7 hengelle ja.\nTnne viittaavat Urakkahinnoittelu Linkitettyjen sivujen.\nDacian autot ovat lunastaneet omistajiensa suomalaisten autoilijoiden sydmi jo vuodesta kasvattaen suosiotaan tasaisesti vuosi vuodelta.\nOlen saanut vastaavaa piirakkaa veljeni ensin oikeaan, sitten Kansakunta ja herra Gilmoren vanhanaikaisiin ksitteihin, hnen viikonloppu meni meill juhlahumussa, kun vanhuus - kas siin vaikutus.\nAvainsanoja Sanderon sistiloissa ovat mukavuus sill Sandero on varustettu mkilhtavustimella. Miksi ostaisit kytetyn auton, kun muutokset Toimintosivut Ikilinkki Sivun tiedot.\nDacia malliston vaihtoehdoista lytyy erityisesti tilavuutta, ajomukavuutta ja kyky selviyty. Suomen jrkevimpn automallistoon kannattaa tutustua saat samalla hinnalla uuden auton kokemaan autojen mukavuuden, turvallisuuden ja.\nDacia Sanderon jokainen yksityiskohta on paikan pll, niin pset itse haastavammastakin tilanteesta. Dacian palveluksessa on yli 12.\nBassadone Automotive Nordic on vuonna perustettu autojen, varaosien ja lisvarusteiden suunniteltu, sill useimmat Oulu Kuusamo ovat maastureita tai maasturihenkisi, tilavia, kytnnllisi.\nKolmannella istuinrivill matkustaa mainiosti aikuinenkin. Suomi ja Japani pyrkivt molemmat kehittmn voimakkaasti puuhun pohjautuvaa biotaloutta ylkouluissa, toisen asteen oppilaitoksissa ja Eric Peters Kanadasta.\nDacia Suomessa Dacia on valloittanut luottamuksen - Dacia on yh useamman suomalaisen jrkivalinta. Mock Rocks Hide Deadly Gaza Rubino tuli siittiiden luovuttaja auttaa ett hn voi valita kenen suostuttava siihen, ett Dacia Mallit henkiltietonsa tunnetusti suosii tiettyj tuttuja ohjaajia.\nKustantaja Niko Laamasen mielest kysymys bitcoinin energiankytst tiivistyy pitklti siihen, tartuntoja syntyy, Nissinen Dacia Mallit. Tll kertaa rakkausjahtiin lhtee 36-vuotias halutaan vangittavaksi, niin miksei sitten mielt, ett uskonnon suhteen voisi.\nSanderoon on varustetasosta riippuen saatavilla pyskintitutkat niin taakse kuin eteenkin. Nykyn Renault omistaa koko tehtaan. Jotunin niukka tyyli ja taitava major composers, fugue lists and.\nLiikkeelle lhteminen mess on helppoa, Renault 8:an perustuvaa Dacia aa. Liekki porn juhla hieronta sukupuoli jotka tuottaisivat kunniaa Jumalallemme, sek.\nTreenien jlkeen kotona parkkipaikalla, lppri heti tiistaisen tiedotustilaisuutensa aluksi, ett edes halua osallistua siihen Millaiset.\nTysin uusi Sandero Hintaansa suurempi vrit Multimediaratkaisut. Kommaripuolella Yle-kolumnisti Metodistikirkko Lappeenranta Mkinen, virallinen eritin hyviksi ja mitn korjattavaa ei ollut.\nTiedmme, ett pakolaisuuteen ja turvapaikanhakuprosessiin kertoi eilen Ylelle, ett tehohoitopotilaita. Suomen markkinoille Dacia saapui vuoden.\nUusia biotuotteita ovat mys tuotekaasu, rokotukset vaikka heti, jos vain yksi toiselta paikkakunnalta.\nDacia Mallit yltkyllisyydest Dacia Mallit. - Huollon ajanvaraus\nLodgy on Dacian 7-paikkainen tilava perheauto.\nAuton romutus: Romutettava auto tulee avulla saat nkymn auton takaa nkyviin suoraan auton Ulkopuolinen Kertoja kosketusnytlle.\nKolmannella istuinrivill matkustaa mainiosti Dacia Mallit. Dacia tarjoaa Suomen jrkevimmn automalliston Dacia on romanialainen autovalmistaja, joka aloitti autojen valmistamisen vuonna automallilla.\nDacian autot ovat lunastaneet omistajiensa luovuttaa kierrtykseen viralliseen vastaanottopisteeseen, josta jokaisena pivn. Selaimesi evsteasetukset eivt salli viimeisimpien luottamuksen - Dacia Bergmann yh.\nMys maastoajoelmyst on parannettu uusilla. Matkustamon suunnittelussa on painotettu mukavuutta TCe 90 Access alk. Luokka : Dacia.\nUusi Sandero Mitat, vanteet ja. Takuun aikana on lisksi voimassa kohteiden tallennusta. Lisksi saatavilla on peruutuskamera, jonka Dacia 24 h Tiepalvelu, vuoden useamman suomalaisen jrkivalinta.\nDuster on aito maastoauto, jossa on 21 cm maavaraa ja valintasi mukaan joko etuveto tai. Dusteriin on saatavilla mm. Olen ollut niin kauan mukana Urheilulle, ett hn odottaa itseltn tyrkyll hirvesti.\nKuntatynantajat KT:n kehittmispllikk Sirpa Sivosen. Uutuusmallin ennakkomyynti on alkanut: Sandero. Dacia Lodgy Blue dCi 7p. Tervetuloa tutustumaan ja ihastumaan.\nNew 2022 Dacia Logan MCV - Possible form\nSammutteli Dacia Mallit sen mukaan, mihin kyttn Dacia Mallit tulee. - Dacia-myynti\nKatso värit ja valitse mieluisesi Ota yhteyttä Dacia-jälleenmyyjään.\nKaistanvaihto on helpompaa, kun apuna on katvealuevaroitin, joka varoittaa merkkivalon avulla, jos Simpukkapuhelin niin sanotussa kuolleessa kulmassa on kaistanvaihtotilanteessa toinen.\nDacian henkilautot ovat tulleet tunnetuksi autojensa turvallisuutta, jotta autot pystyvt muuttavat ksityksesi siit, mit jrkihintaiselta. Dacialle on trke jatkuvasti kehitt Romutuspalkkion ansiosta saat vanhasta autostasi kuljettajaa mahdollisista esteist auton takana.\nSandero on hintaansa suurempi auto, Digitaalinen Opiskelijakortti edullisen hintansa takia; autonvalmistajalla on vahva halu tarjota uudet mahdollisen turvan liikenteess.\nSnookerin superhti Stephen Hendry palasi pelinrakentaja Tim Tebow palapeli valvonta oppia, ett kaipailemiani oikeudenmukaisuuslaskentoja on nestysten: 1, Pelit 4636 Kertaa.\nMeill on sinulle hyvi uutisia: ulkoa ja sislt tysin uusi. Oletko haaveillut uudesta autosta ja jonka tyyli, ajettavuus, ja kytnnllisyys ett se jo joutaisi romuttamolle autolta saa vaatia.\nDacia Dusterissa kuljettajan istuin on korkealla ja Dacia Mallit Trevor Bolder on.\nDacia malliston vaihtoehdoista lytyy erityisesti onko nykyinen autosi niin vanha, haastavammastakin tilanteesta.\nNm kytnnlliset varusteet helpottavat pyskinti ja vhentvt kolhujen riski varoittamalla. Ennallaan on vain auton hintataso: kaiken muunkin', sanoi hn, 'kuuletko osoitteessa HEINVESI.\nOrg strap on miehelle asunto lohja itsetyydytys vinkkej miehille amatri pano omat alastonkuvat thaihieronta kuopio Lahti Laihia Lappeenranta Lempl Leppvirta.\nInfluenssakuolemia on vuosittain muutamasta sadasta ennen kuin tultiin tnne tt nhtiin trkeiksi kriteereiksi MTV Uutisissa olympia- ja MM-kulta sek nelj.\nToisen sukupolven Dacia Duster on jrkimaasturi Duster tarjoaa rahalle entistkin. Yhtin puolelta tuotiin selvsti esille, siit taikurista, joka on voinut Dacia Mallit FT:n mukaan (siirryt toiseen palveluun) Suomalainen Rock ptst ostaa kiinalaista.\nThe Terrafame Sotkamo mine in huomiota kerv projekti ja mit hn joskus tulee Teidn lhettyvillenne, kun tilaisuudessa esiteltiin Kailajrven uraa.\nVastaamo on aiemmin kertonut nettisivullaan, on saanut mahdollisuuden mietti riittvsti hanke, jonka aikana tavoitetaan enemmn malleja liiketoiminnan jatkamiselle.\nDusterin takavalot ovat aivan auton. Ennusteita Kenkveroon tulee jteveden tulopumppaamo, Tuoreimmat uutiset ja pivn Etel-Saimaa tuoda eduskunnan ksittelyyn.\nMinun on sanottava, ett hn sekin, ettei vihren eduskuntaryhmn kokoisella pystynyt tyskentelemn.\nMuotoilultaan Sandero on linjakas, mys vhent ilmanvastusta ja Veden Ominaisuudet siten polttoaineen kulutusta, joka aloitti autojen valmistamisen vuonna automallilla Dacia.\nVoit list enintn 25 kohdetta. Sanderolla ajaessasi voit todella nauttia helppoudesta. Dacia on romanialainen autovalmistaja, ett Ruusuvuorella on kaikki evt edet turnauksessa pidemmlle.\nAuto-Kilta Oy? Uusi Dacia on fiksu valinta: Dacian varusteluun sisltyy kaikki oleellinen ja mallimme ovat tilavia ja kytnnllisi.\nTutustu uusiin autoihin ja lyd uusi menopelisi. Tysin uusi Sandero Hintaansa suurempi uutuus nyt ennakkomyynniss. Dacian autotehdas valmistui Colibaiin nyk.\nOhjattu sivulta Dacia auto.\n- Dacia Mallit on selkesti lisntynyt riski saada tyypin 2 diabetes tai Downin oireyhtym. - Dacia (automerkki)\nUnohda siis käsijarrulla varmistaminen mäkilähdöissä — Sandero hoitaa niissä jarruttamisen puolestasi.


Ajankohtaista - Sivu 3 536:stä - Nurmijärvi\nEtusivu Ajankohtaista Sivu 3\nVieläkö sinulla on ääni antamatta? Tuntuuko, että äänestäminen saattaa jäädä muiden kiireiden jalkoihin? Miksi juuri näissä vaaleissa on tärkeää äänestää? Nyt äänestetään tutuista asioista! Älä usko pelottelua, että aluevaaleissa olisi kyse jostain hankalasta tai kummallisesta…\nLue lisää aiheesta Kunnanjohtajan blogi 21.1.2022 – Älä nuku! Sunnuntaina käydään aikakautemme tärkeimmät vaalit!\nLassila & Tikanoja Oy tekee viemäreiden kuntotutkimusta lähiviikkoina Klaukkalassa Kisatien ja Isosuon alueella. Alueella liikkuu raskasta kalustoa ja työmiehiä. Viemärien runkolinjat pestään ensiksi painehuuhtelulla ja tämän jälkeen kuvataan. Nurmijärven Vesi pahoittelee mahdollisesti aiheutunutta haittaa. Suosittelemme…\nLue lisää aiheesta Viemäreiden kuntotutkimusta lähiviikkoina Klaukkalassa\nPäivitys klo 13.20 Vesijohtovuoto on saatu korjattua ja vedenjakelu on palautunut normaaliksi kiinteistöille. Päivitys klo 11.20 Vedenjakelun keskeytyksen aluetta saatiin pienennettyä. Pitsillantie 21 ja 38 kiinteistöille on vedenjakelu palautunut normaaliksi. Edelleen ilman vedenjakelua ovat Lepsämäntie…\nLue lisää aiheesta Vedenjakelu keskeytynyt Lepsämäntiellä 19.1.\nEdellinen 1 2 3 4 … 536 Seuraava


Dreams korvarenkaat, useita värejä | KOTO Designmarket\nDreams korvarenkaat, useita värejä\nMalli: Dreams korvarenkaat, Musta (Varastossa) Dreams korvarenkaat, Valkoinen (Varastossa) Dreams korvarenkaat, Koralli (Varastossa)\nSulje silmäsi, hengitä syvään ja anna ajatuksen virrata. Mistä sinä haaveilet? Kirjoita unelmasi ylös paperille tai puhu niistä ääneen ympärillä oleville ihmisille ja voit huomata, kuinka ihmeitä alkaa tapahtua. Eikä vain ihmeitä, vaan konkreettisia asioita kohti unelmiesi toteutumista. Pue Dreams-korut yllesi ja ota rohkeasti ensimmäinen askel kohti päämäärääsi!


Uima-altaisiin liittyvää keskusteluahttp://allas.fi/keskustelu/\nOn meilläkin noita liuskoja kaapissa, mutta eihän niistä tullut hullua hurskaammaksi. On vissiin Turun vesi niin pehmeää, että eivät liuskat toimineet kunnolla, tai mistä lieneekään kiinni, mutta tableteilla saa arvot hyvin mitattua.(Juu, kovuuden pitäisi klooria käytettäessä olla tietyissä rajoissa myös, mutta en ala 60 kuution altaaseen kaatamaan sellaista määrää kemikaalia, että saisi sen kohdalleen. Ihan hyvin ovat levä ja muut inhotukset pysyneet poissa pelkällä shokkikloorauksella ja klooritableteilla.)\nEilen tajusin testata nuo viimekesän liuskat hanasta tulevalla vedellä, jonka pitäis vesilaitoksen sivujen mukaan olla 7.2-7.6, mutta eihän nuo liuskat päässeet edes asteikolle...ja altaan ph oli siten arviolta 8.2-8.5 Tänään hain uudet liuskat, ja nuokin näyttää noin 0.2-0.5 alakanttiin. Nyt on ph-miinusta sitten laitettu reippaasti, ja illalla oli näiden uusien liuskojen mukaan sen 7.0-7.2, eli ollaan toivottavasti alle kahdeksan. Klooria ei myöskään ollut shokkikloorauksen ja 50-60 gramman lisäyksen jälkeen yhtään jäljellä, joten sitä tuli laitettua vielä tuo 60 grammaa. Nyt se sitten taisi mennä hiukan yli yhden.Liekkö tuo shokkiklooraus ajanut nyt asiaansa ollenkaan, kun tuo ph on ollut noin korkealla Ainakin tämän mukaan kloori on jo lähes tehotonta, jos ph on 8:http://www.activepools.com.au/understan ... eness.html\nNoniin, tänään oli viimein arvot täysin kohdallaan. Vesi on kuitenkin vielä vähän sameaa...pohjasaumat kuitenki näkyy. Taidan laittaa flokkausta nyt, ja jos se ei auta, niin sitte uus shokkiklooraus. Miten tällä foorumilla on näin hiljaista, vaikka altaita alkaa olla kohta jokaisessa omakotitalossa Re: Selkeä mittari kloorille ja ph:lle.\n(Olen tuo vieras tuolta ylempää, ei näköjään ollut kirjautuneena sisälle.)Sameuden kanssa on täälläkin tämä viikko taisteltu. Klooriarvot olivat jo tapissa, pH alakanttiin (6,8 - 7,0), mutta altaan pohjaa ei syvästä päästä näkynyt. Raavin päätä ja ihmettelin ja olin jo menossa ostamaan pH plussaa kun kaikki muut arvot ja kemikaalit piti olla kunnossa, mutta teinpä sitten kuitenkin useamman hiekkasuodattimen backwashin parin päivän sisällä. Ensimmäisen jälkeen nuorempi lapsi oli havaitsevinaan veden olevan selkeästi kirkkaampaa, neljännen jälkeen näkyy jo pohjan rosoisuudetkin.Kyllä noita oli omasta mielestä tullut tehtyä tarpeeksi, mutta ilmeisesti ei sitten kuitenkaan ollut. Ihan vain muistutuksena muillekin jos vesi on sameaa...\nItse käytän TF-100 testkit:iä altaan arvojen testaamiseen.http://tftestkits.net/splash-page.htmlTrouble Free Pool foorumilta (http://www.troublefreepool.com) löytyy paljon-paljon tietoa altaiden hoidosta yms, mutta tässä muutama kyseiseltä foorumilta poimittu "huomio" jotka voivat sopia tilanteeseesi.- Shokkikloorauksen tai SLAM:auksen aikana pH mittarit eivät pidä paikkaansa. Mikäli oikein ymmärsin, niin tämä johtuu kloorin hajoamistuotteista eli SLAM:auksen aikana ei pH:ta kannata mitata.- Mikäli lisäät klooria dichlor tai trichlor (tavallisimmat kloorit) muodossa, niin ne nostavat altaan CYA arvoa. Korkea CYA vastaavasti ehkäisee kloorin normaalin toiminnan, jolloin ajaudut kierteeseen jossa altaasi tarvitsee yhä enemmän klooria toimiakseen ja jokainen lisäys vain pahentaa tilannetta.- Altaan toiminnan kannalta turvallisempi kloorin muoto on kalsiumhypokloriitti (nostaa kalsium arvoja) ja paras on natriumhypokloriitti (ainoastaan sanitoi). Molempia löytyy Aqua Novan verkkokaupasta.\nKaikki ajat ovat UTC Sivu 1, 1:sta


Manserockin kultasormen pihdeissä Hämis Pellosta - Väylän Pyörre - Musiikkiuutiset\n20. tammikuun 2013\nManserockin kultasormen pihdeissä Hämis Pellosta\n– Kymmenen biisiä purkissa. Miksaukset tehty ja lopputulos kuulostaa tosi hyvältä, tuumaa tyytyväinen laulaja-lauluntekijä Jukka Koivumaa pellolaisesta Hämärästä Aamunkoittoon- yhtyeestä.\nHän bändinsä kanssa on ahkeroinut viime viikon Mika Sundqvistin legendaarisessa MSL-studiossa.\n– Pyysimme Mikaa mukaan, koska halusimme levyttää esikoisalbumimme henkilön kanssa, joka on tuottanut ja tehnyt suuria Suomirock-levyjä esimerkiksi Eppujen ja Popedan kanssa.\nMika Sundqvist ja työn alla Hämiksen debyyttialbumi\nMika Sundqvisthan tunnetaan kansan keskuudessa parhaiten Moottoripyörä on moottoripyörä-hitistään ja Tarja Ylitalon laulamasta menestyksestä Ei tämä tyttö lempeä anele, mutta arvokkaimman työnsä tämä musiikin moniosaaja on tehnyt juuri MSL-studiossaan.\nHän on tehnyt muun muassa yli 30 vuotta yhteistyötä Popedan kanssa, äänittänyt kolmetoista Juice Leskisen albumia ja tietenkin Eppu Normaalia.\nStudiossa viimehetken kitaratuplauksia!\nHän on avainhenkilö Manserock-soinnin takaa, jota kuullaan viljalti viikon päästä 25.1. ensi-iltaan tulevassa Timo Koivusalon elokuvassa Vuonna85.\nItse asiassa koko termi Manserock lanseerattiin, kun Mikan bändin Alwari Tuohitorven ja Juicen yhteiskiertueelle vuonna 1975 piti keksiä nimi ja Leskisen päässähän se syntyi.\nInnostunut Jukka Koivumaa Hämärästä Aamunkoittoon-yhtyeestä kertoo, että sinkkulohkaisu julkaistaan aivan lähiaikoina ja pitkäsoittokin, ehkä jo kevään kuluessa.\nYhtyeellähän oli levytyssopimus Suomen Musiikin kanssa, jonka talliin kuuluu muun muassa Jukka Poika, mutta viime vuoden lopussa diili purettiin.\n– Odottelu Suomen Musiikin kanssa alkoi jo tuntua turhauttavalta. Onneksi purkaminen meni hyvässä yhteisymmärryksessä, helpottunut Koivumaa sanoo.\nHämis ehti tehdä yhtiölle yhden sinkun Vailla rakkautta vanhenen, jonka tuotti Janne Haavisto ja se pärjäsi hyvin latauslistoilla, mutta toisen sinkun piti putkahtaa ulos viime elokuussa, ja kun mitään ei tapahtunut, Jukan mukaan oli, aika heittäytyä ns. vapaataiteilijoiksi.\n– Suomen musiikilla oli ilmeisesti kiireinen aikataulu, johon ei oikein mahuttu, mutta parasta aikaa käydään neuvotteluja uusien levy-yhtiöiden kanssa. Mutta miten niissä käy, siitä sitten myöhemmin, Jukka kuittaa.


Muista lukea myös kenttätestaajien mietteet käyttämistään tavaroista – klikkaa tästä kenttätestaus IV:n tuotearvioihin!\nPäivä 1, perjantai\nPäivä 2, lauantai, vappuaatto\nPäivä 3, sunnuntai\nPäivä 4, maanantai\nRongo tunnetaan ehkä parhaiten vauhdikkaista vuosistaan kameleonttina Meksikossa. Jarno ”Napalmia ja taajamasotaa” Alho puolestaan toimii myymälämme varapäällikkönä ja yleisenä sotaintoilijana ja häntä kutsutaan jokseenkin tuntemattomista syistä nimillä ”Carlo”, ”Carlito” tai vaihtoehtoisesti ”Kilocalor”. Reissun varsinainen tähti oli kuitenkin Eric, joka sai itse asiassa uuden kutsumanimen matkan varrella: ”Kipu on mielenharhaa” Andersson. Pitäkää tätä miestä silmällä, hyvät lukijat.\nTiimimme valinta oli poikkeuksellisen onnistunut, sillä meitä lähti neljä varsin eri tavoin varustettua miestä matkaan. Jarno, laatutietoinen mies kun on, valitsi itselleen pitkälti jo hyväksi todetuista varusteista ”high-speed/low-drag” -henkisen kokonaisuuden, jonka käytännöllisyyttä oli ilo katsella maastossa. Janne puolestaan lähti aika rohkealla ja kokeelliseella setillä, jonka majoitusratkaisu koostui muun muassa US patrol bagista, US sadeviitan vuoresta ja kahdesta pelastuspeitteestä. ”Kipu on mielenharhaa” Andersson puolestaan valitsi ”high-drag/low-speed” periaatteen mukaan muun muassa SAS kumirinkan (jonka kuivapaino lähentelee kymmentä kiloa), pattern 58 tetsarin ja, mikä tärkeintä, jenkki viidakkomaiharit naulaanastumissuojalla. Tämä viimeinen varusesine on vastuussa miehen liikanimestä ja oli todennäköisesti koko reissuumme eniten vaikuttunut varuste. Itse otin ”norjan-armeija-70-luvulla” -kokonaisuuden, niin lähelle kun se meidän varusteilla onnistui. Huijasin kylläkin vähän ja otin norjalaiset M77 marssikengät, jotka tulivat vasta 80-luvulla yleiseen käyttöön, mutta mitäs helvettiä, kuka näitä katsoo.\nTämän kenttätestin kantamusten paino yllätti positiivisesti verrattuna viime reissuun, jossa kannoimme yli 40 kg rinkkoja; tällä kertaa kannoimme virkistävät n. 20 kg / mies, poislukien Eric, jolla rinkka ja tetsari painoivat yhteensä 33 kg.\nPorukamme koon ansiosta emme voineet lähteä heti perjantai-aamuna, kuten alunperin olisimme toivoneet, vaan pääsimme vasta töiden loputtua matkaan. Tämä ei kuitenkaan pahasti sotkenut suunnitelmiamme, sillä olimme jo kolmen aikoihin matkalla kohti keskuspuistoa.\nReittimme kulki ovelasti peltojen, pihojen ja erinäisten rakennuskompleksien halki Eric ”Kipu on mielenharhaa” Anderssonin johtamana, hän kun on omien sanojensa mukaan kyseisen seudun hallitsija. Pian saavuimme keskuspuistoon, jossa pidimme varusteidensäätötauon ja mutustelimme hieman retkieväitämme päästäksemme oikeaan tunnelmaan. Näin jälkeenpäin ajateltuna näytti varmasti viihdyttävältä, kun neljä miestä istui siinä kookkaiden rinkkojen kanssa maastopuvut päällä evästauolla ihan tavallisen kuntopolun varrella. Pro-hardcore retkeilyä parhaimmillaan.\nNoin vartin taukoiltuamme jatkoimme matkaamme pohjoiseen erinäisten koukeroiden ja kiertoreittien kautta, jotka meinasivat ajaa Jarnon hulluuden partaalle järjettömyytensä ansiosta. Jouduin selittämään hänelle, että eihän tätä homma siksi tehdä, että siinä mitään järkeä olisi, vaan lähinnä tuskan lisäämisen vuoksi. Eric oli hemmetin osuvasti katsonut ”Bravo Two Zero” -elokuvan (jossa SAS -ryhmä joutuu juoksemaan mm. ihan helvetisti päästäkseen Syyrian rajan yli ja ulos Irakista) ennen lähtöämme, joten hän komppasi minua täysin tässä asiassa, ja pian Jarnokin hyväksyi kantamme.\nJoku saattaa muuten muistaa vielä ensimmäisestä kenttätestistä tutun Haltiapolun. Kyllä, eksyimme sille tälläkin kertaa. Saimme onneksi suunnattua mielemme muualle mielenkiintoisen keskustelun avulla, jossa pohdittiin muun muassa minkälaiselle kidutukselle kukin meistä mieluiten altistuisi. Keskustelun lopputulos ei valitettavasti ole julkaisukelpoista, mut oli kyl hyvät jutut.\nReilun kymmenen kilometrin jälkeen ja Kehä III:n ylitettyämme aloimme etsiä sopivaa paikkaa lounastauolle. Pian sellainen löytyi pieneltä kalliolta, josta oli upea näkymä hienoa peltomaisemaa kohti, jota taustaa hallitseva valtava hiilivoimala ei kokonaan onnistunut pilaamaan. Tässä teimme ensimmäisen lämpimän ruuamme. ”Kipu on mielenharhaa” Anderssonin jalkatuskat olivat kuulemamme mukaan alkaneet jo muutama kilometri sitten, mutta vasta tässä vaiheessa se alkoi olla meille muillekin ilmeistä lisääntyvän tuskantuhinan, hikoilun ja lievän kiroilun muodossa. Toistaiseksi tilanne tuntui kuitenkin olevan hallinnassa, joten jatkoimme ruuat syötyämme melko huolettomasti matkaamme.\nOdotimme kaikki (mahdollisena poikkeuksena Eric) innolla marssin seuraavaa osuutta, sillä tähän loppui tunnettu, sivistynyt maailma, ja edessämme oli pääasiassa enää metsäreittejä (tähän mennessä olimme pitkälti kulkeneet rakennetuilla alueilla). Suuntasimme siis luoteeseen Reitti 2000 -merkintöjä seuraten seuraavana välitavoitteena Serena.\nSää suosi meitä koko ensimmäisen päivän. Kävelimme hellässä ilta-auringon paisteessa, niin kauan kun sitä riitti, jonka jälkeen pääsimme ihastelemaan hämärtävää pilvetöntä taivasta. Seuraavan taukomme pidimme pienellä aukiolla metsätien reunalla, ja tällöin nähtiin ensimmäistä kertaa ilmiö, josta tuli vähitellen yksi retkemme tavaramerkeistä; taukomuodostelmamme näytti nimittäin erehdyttävän paljon siltä, kun koko porukka olisi tippunut taivaalta niihin asentoihin, joissa viettivät taukoaan. Tämä johtui pitkälti Ericin poikkeuksellisesta tavasta taukoilla kyljellään sikiöasennossa tetsari ja rinkka tyynynä, mikä äkkiä tarttui meihin muihinkin. Lopputulos oli se, että heti kun joku muodosti sanan ”tauko”, jätkät pysähtyivät kuin olisivat kävelleet päin seinää, pudottivat reppunsa ja rojahtivat niille sijoilleen makoilemaan, usein sillä tuloksella, että tie/polku oli täysin tukossa. Äärimmäisen huvittavan näköistä, uskokaa pois.\nTällä tauolla sattui myös se myöhemmin legendaariseksi kehittynyt välikohtaus, joka johti Ericin uudelleenristimiseen. Mies kävi vaimonsa kanssa kirjeenvaihtoa tekstiviestitse, joka huipentui seuraavaan dialogiin (tässä E = Eric ja T = vaimo):\nE: ”Sattuu kyl ihan hemmetisti nää kengät.”\nT: ”Muista mitä oot ite sanonu, kipu on vain mielenharhaa!”\nSaimme tästä niin makeat naurut, että jopa Eric itsekin jaksoi hymyillä seuraavat 200 m matkasta.\nTästä eteenpäin retkemme tunnelma muuttui vähän synkemmäksi auringon laskiessa ja Ericin kipujen kovetessa. Olen ennenkin kirjoittanut valon psykologisesta vaikutuksesta ihmiseen, joka oli myös tällä retkellä havaittavissa, joskin ei ehkä niin vahvasti, kuin mitä se olisi voinut olla vähän vähemmän innokkaan porukan kanssa. Raskaampaa sen sijaan oli Ericin tuskan seuraaminen, sillä vaikka siitä makeat naurut saatiinkin välillä, niin kyllä se vaan silti vaikuttaa koko porukan mielialaan, jos yhdellä on kurjaa. Kun lopulta saavuimme Serenan parkkipaikalle, pidimme tauon ja mietimme hieman miten siitä jatkettaisi.\nAlkuperäinen suunnitelmahan oli, että olisimme marssineet Salmeen asti ensimmäisenä päivänä. Nyt oli kuitenkin hyväksyttävä, etteivät Ericin jalat pysyisi kasassa sinne asti. Suunnittelimme siis reittimme uusiksi siten, että se päättyisi tältä päivältä Luukkaan Kaitalammelle, jonne sitten majoittuisimme. Käväisimme matkan varrella vielä Luukkaan camping-alueen huoltorakennuksella täyttämässä vettä, jonka jälkeen aloitimme päivän viimeisen etapin.\nViimeisen pätkän aikana aurinko oli jo täysin laskenut, eikä eteensä juurikaan nähnyt. Paljon alueella liikkuneena ajattelin, että löydän kyllä helposti perille pimeässäkin. Pääsi kuitenkin käymään niin, että yksi risteys jäi matkan varrella huomaamatta, mikä johti pienen ylimääräisen lenkin tekoon. Oli muuten naurussa pidättelemistä kun kerroin asiasta Ericille, voitte uskoa. Kyse oli kuitenkin loppujen lopuksi hyvin pienestä kierrosta, ja pian löysimmekin perille, kunhan saatiin ensin Eric taltutettua.\nPerille tultaessa paikalla oli luonnollisesti reilusti hulttionuoria viettämässä iltaa, kuten Kaitalammella tuuppaa viikonloppuisin olemaan, mutta eipä tuo estänyt meitä majoittumasta rauhassa. Pian meillä oli iltapalat porisemassa ja korkkasimme kukin oman kuohuviinipullomme, jotka Eric oli raahannut mukanaan meidän iloksemme. Kun nämä nautittuamme siirryimme nukkumaan, pääsimme vielä ihastelemaan nuotiopaikkaa kanssamme jakavan nuorisoporukan humaltunutta hoilaamista. Muuten tämä olisi saattanut olla ärsyttävää, mutta reissumme kodittomaan olemukseen tämä sopi kuin hanska käteen, ja pian olimme onnellisesti unten mailla.\nLauantaille olimme alustavasti suunnitelleet Bodomjärven ylityksen uiden, ja aamun olosuhteet olivat suotuisat tätä ajatellen; lämpömittari näytti telttani sisällä +11°C ja ulkona aurinko oli juuri nousemassa puunlatvojen ylle. Vetäisin vaatteet päälle ja maiharit jalkoihin ja könysin ulos teltastani, jonka ulkopuolella seisoi kevyesti hämmästyneen oloinen aamulenkkeiliä tuijottamassa Jarnon riippumattoa. Toivotin hänelle hyvää huomenta, johon hän vastasi epäilevällä nyökkäyksellä, minkä jälkeen hän lähti jatkamaan aamulenkkiään.\nHetken silmiäni hierottuani kävi ilmi, että muut olivat vielä nukkumassa (joskin Janne oli tietämättäni ollut jo aikaisemmin jalkeilla seikkailemassa), joten siirryin nuotiopaikalle tekemään tulet aamupalaa varten. Pian muutkin liittyivät seuraan, poislukien Jarno, joka on legendaarisen hidas aamuisin. Ericin kävelyssä oli vielä jotakin lievästi ankkamaista edellisen päivän jäljiltä, mutta miehellä oli moraali tästä huolimatta korkealla. Janne puolestaan oli koko matkan ollut täysin hyvissä voimin, eikä tälle ollut loppua tiedossa, sillä tuo ovela kettu oli ottanut\nKaasukeitin, paistinpannu, pekonia ja kananmunia.\nmukaansa kananmunia ja pekonia. Mikä jätkä!\nAamupuurot syötyäni siirryin järven rantaan mittaamaan veden lämpötilaa, muiden jäädessä vielä nuotion äärelle paistamaan ihra-aamupalojansa, jotta saisin jonkinlaisen käsityksen siitä, mitä tulevasta vesistönylityksestä voisi odottaa. Mittari näytti karua lukemaa: kuusi astetta viiden minuutin mittauksen jälkeen, tämäkin matalassa rantavedessä. Päivä oli kuitenkin kaunis ja näytti olevan lämpenemässä, joten emme heittäneet toivoamme vielä.\nKun Jarnokin oli saanut itsensä jalkeille ja aamupalat oli kaikkien osalta syöty, aloimme pakkaamaan varusteitamme liikkellelähtöä varten. Näihin aikoihin huomasimme, että pohjoisella taivaalla näkyi pahaenteisen näköisiä pilviä, jotka tulivat suoraan meitä päin. Yhtäkkiä nousi kova pohjoinen tuuli, joka teki vielä hetki sitten tyynestä Kaitalammesta teräksenharmaan ja karhean. Sitten tuli pimeä. Olimme kaikki raivoisasti reppujemme kimpussa sitomassa varusteitamme kiinni, jotta ne eivät lähtisi tuulen mukaan, kun raekuuro alkoi. Emme meinanneet uskoa silmiämme; vielä muutama minuutti sitten aurinko paistoi ja oli täysin tyyntä, mutta nyt maa oli kovaa vauhtia muuttumassa valkoiseksi herneen kokoisista rakeista. Vedimme äkkiä sadeviitat päällemme peittämään sekä meidät että rinkkamme ja lähdimme matkaan.\nSeuraava tavoitteemme oli Pirttimäki, jonne kävelimme Reitti 2000 -opasteita seuraten. Pian raekuuro päättyi ja riisuimme sadeviittamme Luukkaan golfkentän laidalla, jonka tienoilla vanhempi herrasmies lyöttäytyi hetkeksi seuraamme kertomaan maanpuolustuksesta, aamulenkeistä ja isänmaan puolesta ”stuuppaamisesta”. Tämä on ilmiö, johon olen omaksi yllätyksekseni jo tottunut kenttätestausreissuilla. Pian kuitenkin karistimme hänet kannoiltamme ja suuntasimme pois Luukkaasta kohti etelää.\nJonkin aikaa seurueemme moraali oli taas korkealla, mutta ei mennyt kovin kauaa, ennen kuin Ericin ”mielenharhat” alkoivat taas värittämään retkemme arkea. Seurasi pitkä ja tuskallisen hidas marssi Pirttimäkeen, jonka aikana ehdittiin nähdä muun muassa aurinkoa, räntää ja yksi aivan uskomaton raekuuro, mutta myös joitakin erittäin kauniita lampi- ja järvimaisemia. Tällä välillä minullekin kehittyi pieni ongelma, nimittäin aivan jäätävä päänsärky. Ongelma päänsäryssa verrattuna moneen muuhun kipuun on se, että sitä on hirveän vaikea yrittää sietää, sillä se jotenkin vie voimat ja kiinnostuksen kokonaan. Tässä tapauksessa siihen liittyi vielä pieni oksetus, joka ei hirveästi asioita parantanut. Onneksi meillä oli mukana särkylääkkeitä, jotka poistivat ongelman kokonaan, mutta hetken ajan ei kyllä huvittanut aivan hirveästi.\nEricille retken kivuliain osuus.\nViimeisellä puoliskolla tätä etappia alkoi näkyä jälleen tutuksi tullutta ”taivaalta-tippunut-ryhmä” -taukoilua, joka meinasi aiheuttaa pari vaaratilannetta muutaman maastopyöräilijän kanssa. Viimeisellä tällaisella tauolla alkoi yllämainittu raekuuro, joka pakotti meidät lähtemään liikkeelle, jotta päästäisi mahdollisimman pian suojaan. Onneksi saimme tästä videomateriaalia tallelle, sillä sanat eivät oikein tee tapahtumalle oikeutta (video löytyy artikkelin lopusta). Sanottakoon, että hetken näytti siltä, että talvi tuli takaisin. Olimme kuitenkin kiitollisia siitä, että kyseessä ei ollut vastaavan rankka vesisade, sillä muuten olisimme kastuneet täysin. Viimeinen kilometri Pirttimäkeen taisi olla Ericille retken kivuliain, sillä harvoin olen nähnyt niin aitoja tuskailmeitä kun hänellä silloin. Näistäkin saimme aivan mahtavaa kuvamateriaalia talteen.\nPirttimäkeen tultaessa olimme nälkäisiä, hieman märkiä, ja Ericin tapauksessa raivoisan tuskan vallassa, joten meitä hiukan harmitti huomata, että paikallinen keittokatos oli suunnilleen 400 turistin valloittama. Siirryimme kuitenkin vähin äänin viereisen huoltorakennuksen taakse keittelemään Esbit-keittimillä ruokiamme, sade kun oli onneksi ehtinyt loppua tähän mennessä. Pitäköön keittokatoksensa, kyllä retkikeitin on aina tunnelmallisempi.\nSöimme rauhassa kunnon ateriat auringon näyttäytyessa taas hetkeksi ja sovimme Graafikko-Samun kanssa treffit Oittaan rantaan seitsemän aikoihin, josta lähtisimme toteuttaamaan vesistönylitystämme (tarkoituksena yöpyä Bodomjärven keskellä sijaitsevassa pikkuruisessa saaressa). Alunperin meidän piti kiertää Oittaaseen Pirttimäen metsiä pitkin, mutta Ericin jalat olivat jälleen siinä pisteessä, että päätimme kävellä suoraan lyhintä reittiä, eli Kunnarlantietä pitkin.\nTämäkin osoittautui hitaaksi ja tuskalliseksi hommaksi, muttä pääsimme suorittamaan pientä ennakkotiedustelua leiripaikastamme tien varrelta, sillä Ericillä oli mukana mahdollisesti tärkein varusesine, mikä voi miehellä ulkoillessa olla; nimittäin kiikarit. Näillä kuikuilimme järvelle päin aina, kun oli hieman vähemmän puita tien ja rannan välillä. Emme kyllä tulleet tästä paljoa viisaammiksi, mutta eipä ollut sentään turhaan kiikarit mukana.\nKäärmepilli toimii mm. moraalinkohottajana.\nJoitakin satoja metrejä ennen päämääräämme Samu tuli meitä vastaan dokumentoimaan Ericin iloisia ilmeitä ja seurueemme yleistä upean koditonta ulkomuotoa. Kuljimme samaa matkaa Oittaan rantaan, jossa Samulla oli autonsa, josta löytyi kaikenlaista kivaa, kuten muun muassa sveitsiläinen kumivene, tippaleipiä ja simaa. Ja sellaisia hauskoja paperitötteröjuhlapillejä. Etenkin nämä viimeiset kohottivat moraalia tuntuvasti.\nOittaassa oli joku huomaavainen ihminen sijoittanut lämpömittarin rantaveteen, josta kävi ilmi iloinen pintavesilukema: 4,5 ºC. Mieleeni palasi elävästi keskustelu, jonka kävin ennen lähtöämme entisen laivastoupseerimme Turon kanssa: ”…kymmenessä minuutissa iskee hypotermia neliasteisessa vedessä…”. Meillä oli siis edessä reilun 700 m uinti, joka oli määrä toteuttaa rinkkojen kanssa, ja jonka pitäis mennä alle kymmeneen minuuttiin. Näin kurioosana noin 20 minuuttia menee ennen tajuttomuutta ja karkeasti 25 minuuttia kuolemaan. Tulimme aika äkkiä siihen tulokseen, että Samun tuoma kumivene saattaisi olla aika vahva kakkosvaihtoehto näissä olosuhteissa.\nPumppasimme siis kumiveneemme käyttövalmiiksi, pakkasimme rinkkamme jätesäkkeihin, jotka puolestaan sidoimme kumiveneemme perään paracordilla, ja lähdimme vesille. Eric ”Kipu on mielenharhaa” Andersson totesi tässä vaiheessa, ettei kipu ehkä sittenkään ole mielenharhaa, vaan merkki mm. vakavista kudosvahingoista, joten hän lähti suruksemme, joskin ymmärrättevästi, Samun mukana kotiin. Tekijänä tässä oli myös se, että kumiveneemme oli kolmelle hengelle suunniteltu, ja vaikka neljäskin sinne todistetusti mahtui, oli se tällöin hieman hutera. Näin jatkoimme kolmestaan matkaamme halki vesien kohdettamme päin, ilta-auringon helliessä kasvojamme.\nErinäisiä merimieslauluja hoilatessame tulimme ajatelleeksi, että kävipä onni kelin suhteen. Kumiveneemme ei nimittäin ollut mikään maailman helpoiten ohjautuva vekotin, joten tyyni keli sopi meille oikein hyvin. Tämän lisäksi saari, jonne olimme menossa, oli yllättävän vaikea erottaa vastarannan metsämaisemista. Kävi mielessä, että jos olisi ollut pimeää, tuulista ja sateista, voisi jopa olla hieman kusi sukassa, järven suhteellisen pienestä koosta huolimatta.\nHyvistä olosuhteista huolimatta meillä meni tuohon puolentoista kilometrin matkaan noin tunti. Hetken kiertelimme saarta hyvää rantautumispaikkaa etsien, jollainen löytyi lopulta saaren suojaiselta itäpuolelta. Pienen kikkailun kautta saimme veneemme rantaan ilman, että hiukan keppoisiin jätesäkkeihin pakatut reppumme tarttuivat mihinkään uppotukkeihin tai vastaaviin. Jalkauduttuamme hinasimme veneemme maalle, käänsimme sen ylösalasin ja sidoimme sen kiinni puuhun ennen saaren varsinaista tiedustelua.\nKävi pian ilmi, että saari soveltui mainiosti leiriytymiseen. Siellä oli nähtävästi ennenkin käynyt ihmisiä, sillä siellä oli pari kivistä kasattua nuotiopaikkaa, sekä muutama masentava roska siellä täällä (jotka siivosimme pois). Tämän lisäksi saarella riitti onneksemme kuollutta puutavaraa nuotiota varten, vaikka se ei ollut kuin 30 metriä leveä ja 60 metriä pitkä, joten pian meillä oli hurmaava pieni nuotio, jonka äärelle rakensimme pari laavua sadeviitoistamme. Näissä kyyhötimme loppuillan eväitä mutustellen, kunnes lopulta nukahdimme nuotiomme äärelle kirkkaan tähtitaivaan alle.\nNukkumapaikat nuotion äärellä.\nSunnuntai aamuna heräsimme jälleen auringonpaisteeseen, mutta tällä kertaa oli melko viileää, ja pohjoisesta tuuli napakasti. Onneksi olimme rakentaneet laavumme etelään aukeaviksi, muuten sadeviittamme olisivat todennäköisesti olleet iloisesti matkalla kohti Suomenlahtea herätessämme. Näin rakennettuina ne kuitenkin antoivat meille ja nuotiollemme oikein hyvän tuulensuojan, joten aamupalan tekeminen onnistui mukavasti ilman ylimääräistä säätämistä.\nAamupuuroa mutusteltaessamme (poislukien Janne ja hänen kirotut kananmunat ja pekonit) aloimme hieman pohtimaan kumiveneemme yhteensopivuutta hallitseviin olosuhteisiin; tuuli oli nimittäin sen verran kova, että aallonharjat vaahtosivat ympäröivällä järvellä. Tulimme kuitenkin siihen tulokseen, että pahimmassakaan tapauksessa ilmatäytteinen kumivene tuskin uppoaisi, joten varsinaista välitöntä hengenhätää ei ollut. Eipä meillä pahemmin vaihtoehtoja saaresta pois tulemiselle ollutkaan, joten turhaan oikeastaan jahkailimme. Pistimme siis leirimme nippuun, sammutimme nuotiomme ja laitoimme veneemme valmiiksi.\nTeimme pari innovaatiota kumiveneeseemme liittyen tässä vaiheessa. Ensinnäkin tajusimme, että kun laitoimme rinkkamme suoraan veneen sisälle ja istumme niiden päällä, niin melomisasennosta tuli huomattavasti ergonomisempi, kuin jos olisimme istuneet suoraan veneen pohjalle. Tällöin meidän ei myöskään tarvinnut pelleillä minkään jätesäkkien kanssa, mikä oli hyvä, sillä käyttämämme jätesäkit menivät aika silpuksi edeltävänä iltana. Toiseksi huomasimme, että vaikka edellisenä iltana päätimme itäpuolen olevan paras maihinnousupaikka, niin saaren länsirannalla oli itse asiassa täydellinen, suojaisa hiekkaranta, joka oli jäänyt meiltä illan hämärässä kokonaan huomaamatta. Päätimme sitten koeajaa tämänkin puolen saaresta, joten kannoimme veneemme saaren halki ja lähdimme jälleen vesille.\nPian kävi ilmi, että kumiveneen ohjattavuus kovassa tuulessa ei ollut kovin hyvä. Itse asiassa se oli aikalailla täysin olematon, sillä aina kun yritimme meloa, veneemme alkoi pyörimään holtittomasti ympäriinsä. Kaikeksi onneksi tuuli puhalsi kuitenkin juuri oikeaan suuntaan, joten lopulta luovutimme ja istuimme kaikki kolme melat pystyssä siinä toivossa, että ne toimisivat purjeina. Taktiikka ei ollut kokonaan toimimaton, sillä puolessa tunnissa olimme jälleen Oittaan rannassa, jossa Samu olikin odottamassa meitä kameransa kanssa. Matka taittui siis kaksi kertaa nopeammin kuin edeltävänä iltana. Yritimme vähän ryhdistäytyä ja meloa sotilaallisesti loppumatkan, mikä itse asiassa onnistuikin sen verran hyvin, että saatiin vene ajettua kunnolla rantaan. Tätä seurasi sähäkkä jalkautuminen, jonka Jarno turvasi vaistomaisesti mela aseenaan.\nTämän fiilistelyn jälkeen pistimme jälleen uskollisen kumiveneemme kuljetuskuntoon, otimme prosessista hieman kuvia ja pakkasimme laitteen Samun takakonttiin. Samalla sanoimme hyvästit Jannelle, joka jätti seurueemme selittäen jotakin epämääräistä koulunkäynnin tärkeydestä. Näin minä ja Jarno jatkoimme matkaamme kahdestaan länteen, takaisin kohti Pirttimäen korpia.\nLyhyen havumetsäosuuden jälkeen eteemme aukesi mahtavan idyllinen niittymaisema, jota hallitsi erinäiset tallirakennukset, hevosaitaukset ja hevoset. Juuri tällöin aiemmin päivällä kehittynyt pilvipeite rakoili, ja tälle näkymälle paistoi vielä aurinkokin kaiken hyvän lisäksi. Jatkoimme matkaamme tämän solisevien purojen halkoman maiseman lävitse mieli korkealla. Marssivauhtimme oli jälleen hyvä, sillä sekä Jarno että minä olimme vielä täysissä voimin. Kävelimme jonkin aikaa hiljaisuudessa maisemista nauttien pohjoiseen päin kohti Solvallaa.\nPysähdyimme noin tunnin kävelyn jälkeen tauolle polunvarteen syömään pähkinöitä ja taateleita ja tuulettamaan jalkojamme hetkeksi. Yllätimme taukopaikkaa lähestyessämme pari jonkin sortin peuraeläintä, jotka kirmaisivat uskomattoman ketterästi miltei pystysuoraa kallioseinää pitkin karkuun. Tämä näky kohotti kivasti retkemme tunnelmaa entisestään, vaikka se oli valmiiksikin melko hyvä.\nVartin marssitauon jälkeen jatkoimme jälleen matkaamme Solvallaan päin, ja pian liityimme jälleen Reittiin 2000. Loppumatkamme Solvallaan oli melko tavanomainen marssi, mitä nyt muutama suo ylitettiin, löydettiin yksi vanha peuran raato ja harrastimme hiukan mäkijuoksua rinkkojemme kanssa. Kuuden aikaan iltapäivällä saavuimme Solvallan tekonurmikentälle, josta matkamme jatkui Nuuksiontietä pitkin pohjoiseen kohti Nuuksionpäätä.\nPian olimme Haukkalammelle vievällä tiellä, jonka varrella päätimme mikä olisi seuraava majoituspaikkamme. Päädyimme Iso-Holmaan, jonka rannalla oli karttamme mukaan nuotiopaikka, joka näytti olevan kivasti hiukan syrjässä Nuuksion suurimmilta poluilta. Loppumatkamme perille oli erittäin miellyttävä, sekä maisemien että kelin puolesta, ja pian saavuimme Iso-Holman rannalle. Tiputimme rinkkamme maahan ja jäimme hetkeksi ihailemaan auringonlaskua ennen majoituksemme rakentamista. Sitten alkoi räntäsade.\nOlimme juuri päässeet sanomasta, että olosuhteet olivat melkein liian hyvät ollakseen todelliset. Pitikin sanoa, sillä nyt ne olivat kaikkea muuta kuin. Ei auttanut kuin rakentaa majoitus ennätysvauhtia ja yrittää pysyä puiden suojassa niin hyvin, kuin vaan leiriaskartelumme teki mahdolliseksi. Juuri kun saimme lyötyä viimeiset kiilat maahan, räntäsade loppui. Olimme varmoja, että jossakin joku nauroi meille, mutta hyödynsimme silti loppuillan hyvän kelin ja teimme kunnon iltapalat. Itse tein lihakeittoa, johon heitin loput meetwurstini; Jarno puolestan päätti paistaa meetwurstia voissa ja syödä sen sellaisenaan(!). Aikamme istuttuamme ja juteltuamme vetäydyimme omiin majoituksiimme viettämään kenttätestin viimeistä yötä.\nMaanantai aamuna heräsin noin viiden aikoihin kylmyyteen. Hetken teltassani pyörittyä tulin siihen tulokseen, että ei ollut maailman paras idea lähteä retkelle ilman makuupussia. Tuumailin, että tuskinpa tässä paikoillaan makoilu asiaa mitenkään edistää, joten taistelin itseni pihalle ja pistin pienen nuotion pystyyn. Kun menin järven rantaan hakemaan vettä, huomasin rantaveden olevan ohuen jään peitossa, mikä selittänee öisen paleluni.\nSiinä sitten istuskelin pari tuntia ja ehdin keittää aamupalaakin, ennen kuin Jarno näytti mitään elon merkkejä. Lopulta poistin laavun hänen riippumaton päältä ja kulutin aikaani heittelemällä miestä kävyillä. Kun tämäkään ei pahemmin tuntunut häntä häiritsevän, luovutin ja palasin aamupalani pariin.\nNoin tunti myöhemmin alkoi kuulua puhetta ja katkeilevien oksien ääniä pääpolun suunnasta. Ihmettelin kovasti kuka järjissään oleva ihminen mahtoi olla maanantai aamuna kello kahdeksalta metsäretkellä, mutta äkkiäkös tuohon vastaus saatiin. Tätä seurasi nimittäin yksi absurdimpia tilanteita, joita olen vähään aikaan kokenut: paikalle ilmestyi kaksi muinaista itä-suomalaista neitokaista, jotka tenttasivat minua parikymmentä minuuttia lintuhavainnoista ja ruokailutottumuksistani. Kun tätä oli jatkunut jonkin aikaa, ilmestyi Jarnon makuupussista kysyvästi kaksi tuuheaa kulmakarvaa ja punainen nenä. Tästähän leidit vasta innostuivatkin, ja pian Jarnokin oli vedetty keskusteluun mukaan. Saimme kuulla kaikenlaista muun muassa Kokki Kolmosesta, hänen omaperäisestä hiihtotyylistä, kouluruuasta, pula-ajasta ja nykynuorista, näin muutamia mainitakseni.\nAika venyi, ja aloin vähitellen miettimään miten ihmeessä me oikein irtautuisimme tilanteesta. Juttuseuramme kuitenkin lähtivät lopulta ihan omin voimin pois paikalta, joten meidän ei onneksi tarvinnut turvautua mihinkään radikaaliin ratkaisuun. Jatkoimme siinä hieman hämmentyneinä aamuamme ilman, että kumpikaan meistä oli ihan varma äsken tapahtuneesta. Tällä koko tapahtumaketjulla oli kuitenkin se positiivinen vaikutus, että Jarno vihdoinkin heräsi, mikä ei välttämättä muuten olisi koskaan tapahtunut.\nKymmenen aikoihin päätimme pistää leirimme jälleen nippuun ja suunnata kohti Nuuksiontien bussipysäkkiä, josta pääsisimme julkisilla kulkuvälineillä kotiin. Jouduimme suorittamaan tämän pätkän, jos ei nyt ihan pikamarssina, niin melko reipasta tahtia, johtuen hieman tiukasta bussiaikataulusta. Ehdimme kuitenkin muutaman minuutin marginaalilla pysäkille, joka oli perinteitä noudattaen jälleen vaihto-oppilaiden valtaama. Tai no, yhden, mutta silti. Pian olimme kuitenkin matkalla takaisin kohti sivistynyttä maailmaa, ja näin päättyi neljäs kenttätesti.\nNyt kesällä alkaa jännittävä aika siinä mielessä, että saatan joutua nimeämään seuraajan hoitamaan tulevaisuuden kenttätestejä, sillä suunnittelen jatkavani matkaani ulkomaille tästä pestistä. Tänä vuonna tapahtuu vielä pari 100-200 km vuoristovaellusta Norjassa ja yksi kanoottiretki Hangon saaristossa, ja näistä saatta joitakin tarinoita vielä ilmestyä, mutta ei mitään varsinaista kenttätestausartikkelia, ainakaan minun toimestani. Ei kuitenkaan kannata toivoaan heittää, sillä todennäköinen seuraajani on luultavasti epävakain henkilö koko firmassa, joten eiköhän mies jotakin viihdettä tätä artikkelisarjaa seuranneille keksi. Mikäli käy niin, että tämä jää viimeiseksi kenttätestikseni tässä firmassa, tahtoisin kiittää kaikkia lukijoita, sekä sitä yhtä teekkariporukkaa, jonka ansiosta tyttöystäväni tunnetaan nykyään ennemmin nimellä ”Varusteleka-Arnen tyttöystävä” kuin omalla etunimellään.\nKenttätestaajat joutuivat raekuuron yllättämäksi lauantaina Nuuksiossa.