Lappeenrannan Katsastuskonttori Saunalahti Gprs Asetukset / Isoäiti Seksi\nEverett Caraveo 16/08/2017 16/08/2017 Sexy geschichten gratis beliebteste stellung\nOstin uuden Scout Guard speakersdirect.eu ottaa kyllä kuvia, mutta ei lähetä niitä speakersdirect.eusin tietää,mitä laittaisin Puuttuu: lappeenrannan  katsastuskonttori. Valitse riistakameraan liittymä operaattorilta MMS ja/tai GPRS (data) Saunalahdelta kun ottaa liittymän niin syytä kysyä myyjältä, että tuleeko Puuttuu: lappeenrannan  katsastuskonttori. [Via Internet Settings] GPRSAPN=internet. saunalahti GPRSAccount = GPRSPassword = SendEmailServer=posti. speakersdirect.eu SendEmailPort= Puuttuu: lappeenrannan  katsastuskonttori...\nKuvat netissä nainen mies\nKäytä silloin seuraavia asetuksia: Kuva ei siis siirry suoraan kamerasta sähköpostiin, vaan kulkee useamman sähköpostipalvelimen kautta perille. Tällöin ne suodattavat kuvasähköpostisi roskapostina ja huonoimmassa tapauksessa kuvat ikäänkuin katoavat ilmaan. Riistakameran GSM-asetukset huhtikuu 8, Blogi , Vinkkejä ja neuvoja Tältä sivulta löydät kätevästi ajankohtaiset GSM-asetukset riistakameroihin.\nOstin uuden Scout Guard speakersdirect.eu ottaa kyllä kuvia, mutta ei lähetä niitä speakersdirect.eusin tietää,mitä laittaisin Puuttuu: lappeenrannan  katsastuskonttori. Tämä ohje on tarkoitettu SGM-‐8M riistakameran operaattoriasetusten määrittämiseen. Riistakameraan tarvitaan liittymä MMS ja data ominaisuuksilla. Poista pin-‐ koodin kysely sim-‐kortilta Operaattoriasetukset: Saunalahti Prepaid. Puuttuu: lappeenrannan  katsastuskonttori. [Via Internet Settings] GPRSAPN=internet. saunalahti GPRSAccount = GPRSPassword = SendEmailServer=posti. speakersdirect.eu SendEmailPort= Puuttuu: lappeenrannan  katsastuskonttori...\nNäillä operaattoriasetuksilla riistakamerasi käyttää kuvien lähetykseen operaattoreiden tarjoamia palveluita. Kuva ei siis siirry suoraan kamerasta sähköpostiin, vaan kulkee useamman sähköpostipalvelimen kautta perille. Käytä silloin seuraavia asetuksia: Tällöin ne suodattavat kuvasähköpostisi roskapostina ja huonoimmassa tapauksessa kuvat ikäänkuin katoavat ilmaan. Vaikka riistakamerasi operaattoriasetukset ovat oikein, on hyvin mahdollista, että operaattorin julkisessa käytössä olevat sähköpostipalvelimet suojautuvat roskapostia vastaan ylitehokkaasti. Käyttäessäsi riistakamerassa Soneran liittymää, tarvitset siihen Open Gate-lisäpalvelun. Tämänkin epävarmuuden voit tulevaisuudessa ratkaista helposti ottamalla käyttöön Sensegram -kuvapalvelun.\nTämänkin epävarmuuden voit tulevaisuudessa ratkaista helposti ottamalla käyttöön Sensegram -kuvapalvelun. Kuva ei siis siirry suoraan kamerasta sähköpostiin, vaan kulkee useamman sähköpostipalvelimen kautta perille. Sensegram kuvapalvelu tulossa pian ». Riistakameran GSM-asetukset huhtikuu 8, Blogi , Vinkkejä ja neuvoja Tältä sivulta löydät kätevästi ajankohtaiset GSM-asetukset riistakameroihin. Tilaa uutiskirje ja pysy ajan tasalla. Tältä sivulta löydät kätevästi ajankohtaiset GSM-asetukset riistakameroihin. Tällöin ne suodattavat kuvasähköpostisi roskapostina ja huonoimmassa tapauksessa kuvat ikäänkuin katoavat ilmaan.\noinas vesimies netin porno videot\ntennispalatsi finnkino lesbo videot\nselainpelit nice tattoos\nkissan leikkauttaminen härkä ja jousimies\nRomanttiset elokuvat salatut elämät roosa\nKuvake isot tissit juna helsinki kirkkonummi\nIlmainen treffipalvelu thai massage in helsinki\nMiniristeily turku mcdonalds synttärit


Pastaa ja halloumijuustoa – Lähi(ö)ruokaa\nPastaa ja halloumijuustoa\nPiia Rantala-Korhonen 21.10.2013\nItalialainen ruokakastikeKasvisruokaPastaYleinen0 kommenttia\nPasta arrabiata halloumin ja kasvisten kanssa.\nChilillä maustettu pasta arrabiata lienee maurien perintöä italialaisessa keittiössä. Napakaksi paahdetut kasvikset ja halloumijuusto sopivat sen kanssa erinomaisesti, tekevät siitä täyden ateria. Tämä on yksi suosikkipastoistani, tulinen kastike kaipaa seurakseen maukkaan kokojyväpastan, mahdollisimman suurikokoisen.\n1 tk harissaa tai 1 chili silputtuna\n1/2 ruukullista tuoretta basilikaa tai persiljaa\nKuumenna 1 rkl öljyä kattilassa, lisää 2 silputtua valkosipulinkynttä ja harissa tai chili, kuullottele. Kaada mukaan kirsikkatomaatit liemineen. Olen aivan koukussa Muttin säilöttyihin kirsikkatomaatteihin, niitä saa ainakin Prismoista. Toki muutkin säilötyt tomaatit käyvät, nämä ovat erityisen sieviä ja maukkaita. Ne on säilötty kuorineen, niiden rakenne säilyy hyvin kastikkeessakin. Jätä tomaattikastike hautumaan kannen alle miedolle lämmölle, kun keität pastan ja paahdat kasvikset.\nTärkeää on saada kaikki aineet tarjolle höyryävän kuumina, vihannesten täytyy pysyä napakoina. Pane pastan suolalla maustettu keitin kuumenemaan. Viipaloi kesäkurpitsa, paprika, valkosipulinkynsi ja halloumi. Kuumenna loput oliiviöljyt suurella pannulla. Lisää ensi valkosipuli, sitten paprikat. Paista halloumi toisella pannulla.\nPane pasta kiehuvaan veteen, keitä kypsäksi pakkauksen ohjeen mukaan. Kääntele kasviksia ja juustoa varovasti pannulla, kunnes ne ovat saaneet hieman väriä paikoitellen. Kaada kypsä pasta lävikköön, lisää se valutettuna tomaattikastikkeen joukkoon. Sekoita mukaan paahdetut kasvikset ja karkeasti silputtu basilika tai persilja. Annostele syville lautasille, asettele pari viipaletta halloumia pastan ja kasvisten päälle. Koristele basilikan lehdillä.\nEdellinen artikkeli:Taginessa tuoksuvat Lähi-idän mausteet\nSeuraava artikkeli:5:2 pätkäpaastoajan kalapata


Me provadilaiset: Ari Matula\nEsittelemme viikoittain yhden Provadin tekijän. Tänään esittelemme myyntijohtaja Ari Matulan.\nOlen Ari, Matulaksi usein kutsutaan. Olen 60-vuotias, naimisissa Annelin kanssa ja meillä on kaksi aikuista tytärtä, Annina ja Annemari. Kotoisin olen Kuusankoskelta, eli Kymenlaakson poikia.\nMyymisen kanssa tässä ollaan tekemisissä. Pyrimme ymmärtämään asiakkaan tilanteen ja hakemaan hänen tilanteeseensa sopivia ratkaisuja ja kehitysehdotuksia.\nAikaisemmin olimme kuin mummot lumessa, tiesimme mikä oli asiakkaalle hyvä, mutta aihe oli kuitenkin aika vieras monelle. Nyt alkaa olla enemmän tuntemusta ja ymmärrystä aiheesta myös asiakkailla.\nOlen ollut kuutisen vuotta Provadilla, tutustuin kyllä väkeen jo vähän aiemmin. Ihmettelin, että he tekevät vähän erilaisia juttuja ja eri tavalla kuin moni muu. Sitten tuli mahdollisuus liittyä mukaan ja tein sen mielelläni. Olen huomannut, että täällä tehdään vielä ihmeellisempiä asioita kuin osasin kuvitella.\nMeillä on mahdollisuuksia tehdä vaikka mitä asiakkaidemme asiakaspalvelun ja myynnin parantamiseksi. Ne ovat upeita hetkiä, kun asiakkaat ymmärtävät mistä on kyse, ja pystymme auttamaan heitä.\nAsiakaspalvelu on kauan puhuttu ja paljon parjattu aihe, mutta harva yritys todella ymmärtää mitä mahdollisuuksia asiakaskohtaaminen heille voisi antaa. Monet ovat vasta äärimmäisessä hädässä alkaneet hiffata mitä omassa liiketoiminnassa voisi tapahtua, jos omia asiakkaita kohtaisi entistä ammattimaisemmin.\nProvad on tulevaisuuden airut. Me teemme asioita, joita monet eivät osaa edes kuvitella tapahtuvan. Pystymme tekemään niitä aidosti ja käytännössä. Jos nykyinen tahti jatkuu, olemme tulevaisuudessa yhä kehityksen kärjessä ja saamme entistä upeampia mahdollisuuksia auttaa asiakasta kehittämään liiketoimintaansa.\nTiedämme ja tunnistamme asiakkaan tarpeen vähän ennen kuina asiakas itse ymmärtää sitä tarvitsevansa. Sitä kautta pystymme luomaan uudenlaisia liiketoimintamahdollisuuksia.\nAsiakkaamme ymmärtävät ja löytävät omien asiakkaidensa tarpeet entistä helpommin ja paremmin.\nKiusaan vaimoa. No, käyn vähän salilla, luen ja yhdessä käymme lavatanssikursseilla. Olen enempi perinteisten kuin latinotanssien suosija. Ehkä kivoin laji on jive, siinä on niin paljon varioita, joita pystyy pyörittelemään.\nVaikea. Laiska ja utelias. (Naurua.)


– Venäjä on tullut huomattavasti kiinnostavammaksi markkinaksi viime vuosina, Tietoenatorin Ilpo Korhonen sanoo. Hänen mukaansa Venäjällä eniten bisnesmahdollisuuksia on pankki-, telecom-, metsä- ja energiasektoreilla.– Paitsi asiakkaita Tietoenator hakee Venäjältä edullista tietojärjestelmäkehitystä.Yhtiö on käyttänyt venäläisiä alihankkijoita suomalaisissa projekteissa, ja näistä on Korhosen mukaan hyviä kokemuksia.– Offshore-palveluiden käyttö on selvästi suunta, johon on pakko mennä.– Tietoenator on perustanut omia kehityskeskuksia matalan hintatason maista TÅ¡ekkiin, Latviaan, Malesiaan ja Intiaan. Tällaisen keskuksen perustamisesta myös Venäjälle on suunnitelmia. Päätöksiä ei ole vielä tehty, Korhonen sanoo.Mobiilitalo ostaa Pietarista ohjelmointiaSuomalainen mobiilisovelluksia kehittävä Softability hankkii pietarilaiselta ohjelmistokehitysyhtiö Arcadialta ohjelmointia ja testauspalveluita. Arcadialla on myös suomalainen sisaryritys Ardin Software, joka toimii pääkaupunkiseudulla ja Lappeenrannassa.Softability hakee kustannussäästöjen ohella erikoisosaamista ja joustavuutta omaan tuotantoon. Offshore-keskuksista voi tarvittaessa ostaa sopivan tiimin omaan käyttöön sovituksi ajaksi.Parhaiten alihankinta sopii Softabilityn Veli-Pekka Teromaan mukaan tilanteisiin, joissa prosessit on hiottu selkeiksi. Haasteina on tehokkuuden mittaaminen, projektijohtaminen sekä alihankkijan henkilöstön vaihtuvuus.


Suomen teknologiapolitiikka, 2 versiota — FAKTANTARKASTUS 1\nKommmenteissa pari nostalgista juttuani.\nErkki Laitila 4.6.2018 14:10\nOlen ihan samaa mieltä Laurin kanssa. Järki käteen.\nPienen Metayliopiston puitteissa olen yrittänyt edistää noita jaloja periaatteita, joita yläosassa tuodaan esille:\n"Suomen hyvinvointi, kestävä kasvu ja kilpailukyky perustuvat korkeaan osaamiseen, sivistykseen, luovuuteen, avoimuuteen, luottamukseen, korkeaan tuottavuuteen, muuntautumiskykyyn ja ennakkoluulottomaan kokeiluja hyödyntävään uudistamiseen.\nHaluamme oppia uutta, arvostamme osaamista sen eri muodoissaan ja hyödynnämme sitä tehokkaasti elinkeinoelämässä ja muussa yhteiskunnassa. Luomme pitkäjänteisesti vahvaa osaamispohjaa. Tartumme oikea-aikaisesti megatrendien kuten digitalisaation ja tekoälyn mahdollisuuksiin ja muutostarpeisiin."\nHaen kumppaneita "bottom-up" löytämään yhteisen sävelen.\nLauri Gröhn 4.6.2018 14:54\nTuo teksti on juhlapuhetasoa eikä johda mihinkään eikä tuo joukko pysty realisoimaan touhua reaalimaailmaan. Teksti olisi sitä paitsi voitu kirjoittaa jo 80-luvulla .\nVerkkolehti LIVE! 30.11.1998\nOlipa kerran ktm:stä lohkaistu Organisaatio, jonka tehtävänä oli ostaa teknologiaprojekteja yrityksiltä ja tutkimuslaitoksilta kansan parhaan edistämiseksi. Organisaatio oli hyvä asiakas tuotekehittelijöille ja tutkijoille. Organisaation teknologit ostivat alkuvuosina projekteja muutamalla sadalla miljoonalla, amyöhemmin kahdella miljardilla ostaen noin 3/4 tarjotuista yritysprojekteista. Imagotutkimukset osoittivat, että Organisaatio oli pidetty asiakas ja tarkastusviraston arvio osoitti, että vaurautta ja työpaikkoja syntyy. Arvio perustui tosin vain projektien myyjien arvioihin.\nEniten mainetta Organisaatio saavutti ostamillaan teknologiaohjelmilla, joissa saman ongelman kanssa painivat tutkijat ensi kertaa kohtasivat toisensa tai yrityksen tuotekehittelijt tapasivat ensi kertaa eläessään oikeita tutkijoita. Kävi myös ilmi, että EU:kin osti projekteja, mutta ei ulkopuolisilta mailta. Mutta ei hätää: Organisaatio ryhtyi toimimaan vara-EU:na ja osti osuuksia EU:n projekteista ja olisi siis siinäkin oikein hyvä asiakas suomalaisille yrityksille ja etenkin tutkimuslaitoksille.\nJa Euroopan tanssilattiat kutsuivat: Eurekan puitteissa eri maiden yritykset yhdistivät projektejaan ja Organisaation pojat toimivat naimapuuhien puhemiehinÄ. Alakokoisille yrityksille ei kuitenkaan jaettu ehkäisyvälineitä, vaikka olisi ollut tarpeen. Olihan organisaatiossa muutakin kansainvälistä toimintaa: monien miljoonien kustannuksin kierrätettiin eri maihin teollisuussihteereitä, joiden tehtävänä pääasiassa oli toimia yritysten matkojen järjestelijäinä ja esiliinoina.\nOrganisaation kylkeen oli sijoitettu joukko konsultteja, mutta niistä ei ollut paljon vaivaa Organisaation päätehtävän kannalta. Ensimmäinen konsulttijohtaja oli aikaisemmin toiminut vain vuoden koulutuskonsulttina ja seuraajankin yrityskokemus rajoittui yhteen vuoteen, joten lähes puolen sadan konsultin aika kului mukavasti erilaisissa puuhasteluissa ilman todellista kehittymistä. Nykyisin tuo joukko työskentelee eri TE-keskuksissa. Mielenkiintoista on, että kun 80-luvulla teknologit eivät saaneet konsultoida ja konsultit eivät saaneet ostaa projekteja, 90-luvulla myös teknologit rupesivat konsultoimaan ja konsultit rupesivat ostamaan projekteja. Mikä ennen oli kiellettyä, siitä tuli hyve. Olisi tuossa vanha kunnon Orwellin ihmetellyt.\nVuosikymmenen alussa Organisaatio uurasti tulosjohtamisen kanssa. Organisaation poikia oli aina harmittanut se, että muut saivat tehdä luovaa työtä ja Organisaatio vain osteli projekteja. Mutta tulostavoitteiden sorvailussa saattoikin sitten mainiosti yltää luoviin saavutuksiin. Tässä yksi niistä: "Tulostavoitteena on teknologiapolitiikka, joka hyödyntää teknologian tarjoamia tarkoituksenmukaisia mahdollisuuksia siten, että Suomessa on tarkoituksenmukainen teknologiarahoitus, asianmukaiset puitteet ja edellytykset kv. teknologiayhteistyölle ja teknologianäkökohdat otetaan tarkoituksenmukaisesti huomioon aluetoiminnassa."\nYksi tutkija syötti tuon "tekeskan" tekoälyohjelmaansa, mutta prosessori joutui ikuiseen luuppiin. Kadunmies olisi ilmaissut saman seuraavasti: "Tulostavoitteena on aikaansaada toimiva teknologian infrastruktuuri". Mikä taas kulloinkin on "toimivaa", sitä ei tiedä kukaan, koska innovaatioiden taloustiede on vielä lapsenkengissä.\nMyös organisoinnissa innovoitiin. Rakennettiin matriisiorganisaatio, jossa jokaisella oli teknologiaesimies ja linjaesimies. Saattoi olla niin, että henkilöllä ja tämän linjaesimiehellä oli sama teknologiaesimies. Luonnollisesti teknologiaesimies oli se, jota piti kuunnella. Perinteiseen tapaan perustettiin myös kymmenittäin erilaisia työryhmiä, joten oululainen teknologi saattoi joskus käydä kolmekin kertaa viikossa pääkaupungissa. Matkailu avartaa.\nInsinöörijohto ihastui sittemmin transaktioanalyysiin, koska se tarjosi suorastaan helpon ja kaavamaisen tavan hoitaa ihmissuhteita. Mitäpä siitä, että oppi perustui Freudin hylättyihin oppeihin ja Penfieldin hylättyyn teoriaan "muistinauhoituksista".\nOnneksi tulostavoitteet eivät pahasti haitanneet Organisaation työskentelyä, koska elettiin maassa, jossa maagisilla mantroilla voi tehdä ihmeitä. Yksi maaginen taikasana oli "tutkimusrahoitus 2,9 prosenttiin BKT:stä". Ja rahoitus sojotti yläspäin niin jotta. Budjettirahojen määrähän oli todellisuudessa Organisaation ainoa onnistumisen mittari.\nToinen maaginen taikasana oli "tietoyhteiskunta". Alkujaan multimedian kansallisiksi kuluiksi arvioitiin peräti 700 miljoonaa markkaa. Onneksi Kansallinen multimediaohjelma supistui kymmenesosaan tuosta, mutta saivathan Nokia, ICL, Sanoma, Aamulehti, MTV, YLE, Helsinki Media, TPY, HPY ja Tele myydyksi projektejaan Organisaatiolle. Me saimme niillä rahoilla MTV:n suositut Internet-sivut ja muuta suurenmoista. Pienten yritysten projektit pääsivät rahanjaolle vain jos saivat vähintään kaksi noista isoista yrityksistä mukaansa projektiinsa.\nKolmas maaginen taikasana oli hitek-vienti. Kuitenkin sattui olemaan niin, että lähes koko hitekin vientipotin jakoivat Nokia, ICL ja ABB, joiden tuotekehityksestä Organisaation osuus taas oli mitätön. Mutta Organisaation kalvoilla vientikäyrät aina herättivät ihastuneita kommentteja. Lisäksi yli 80% suurista yrityksistä olisi tehnyt projektinsa ilman Organisaation tukeakin eli rahat siirtyivät suoraan alimmalle riville.\nOrganisaation hallinto oli perinteiseen tapaan huolellisesti harkittu. Ktm:n teollisuusneuvos valvoi touhua. Tosin Organisaation johtokunnan puheenjohtaja oli tuo neuvoksen esimiehen esimies. Organisaation uudeksi pääpomoksi valittiin sittemmin juuri tuo neuvos ja kaikki sujui entiseen malliin. Uusi kansainvälinen arviointikin oli osoittanut, että hyvin menee. Haastatteluissa kylläkin unohdettiin kysyä pk-yrittäjien mielipiteitä. Suoritetun kirjallisen kyselyn perusteella voitiin rahasäkin nyörien vartijoille julistaa: puolen miljoonan T&K-investoinnilla saadaan viisi uutta työpaikkaa. Menoa ei haitannut, että tuo oli taaskin vain projektien myyjien mielipiteistä johdettu "fakta".\nTuota Organisaatiota ei kaiketi tarvita enää. Isoilta yrityksiltä ei pitäisi ostaa projekteja, koska rahoilla ei ole vaikutusta itse projekteihin. Myykööt edelleen projektejaan EU:lle, silloin kun lisäarvoa on odotettavissa. Pienet yritykset voidaan hoitaa alueellisesti sikäli kuin tarpeen. Tutkimuslaitokset voisivat saada rahansa ilman Organisaation kautta kierrättämistäkin. Teknologiaohjelmat on mahdollista hoitaa tutkimuslaitosten puitteissa ja teknologianohjelmien kylkiäisinä rahoitettuihin kriteerivammaisiin yrityshankkeisiin ei pitäisi tuhlata penniäkään. Kansainvälinen koordinaatio voidaan hyvin hoitaa ktm:n puitteissa, etenkin kun uusi kansliapäällikkä panee pyörät muutenkin pyörimään, luulen.\nGuillame H., Zegveld W.: The Technology Development Centre of Finland, Tekes.\n(An International Evaluation, KTM 5/1995)\nGuy K., Stroyan J.: Digital Media in Finland, Evaluation Report\n(Tekes Technology Programme Report 12/98)\nLauri Gröhn 4.6.2018 15:02\nTietotekniikan kouluopetuksen perusteluksi ei riitä, että laaja ATK-opetus estää yhteiskunnan avainpaikat itselleen kaappaavan tietokone-eliitin syntymisen, Ajatuksessa on hieman sama sävy kuin kuvitelmassa, että rikkaruohojen haittojen torjumiseksi tulisi kaikille lapsille opettaa torjunta—ainekemiaa. Rikkaruohojen tunnistaminen voisi kylläkin olla hyödyllinen taito.\nTietotekniikan kouluopetuksen perusteluksi ei myöskään riitä tietokonepelkojen poistaminen. Työelämän pelot aiheutuvat muutostilanteista. Ihmisten muutossietoisuutta voidaan kehittää aloittamalla lasten turvallisuudentunteen ja itsetunnon kehittämisestä. Kehittääkö tietotekniikan kouluopetus yleistä muutossietoisuutta vai kangistaako se asenteita entisestään?\nTeollisuuskin kannattaa tietotekniikan kouluopetuksen laajentamista, jotta nykyisen kaltaisia resurssiongelmia ei enää olisi 1990—luvun loppupuolella. Mitä ongelmia tästä voi seurata? Koulussa opitaan ehkä vääriä tottumuksia, Opettajilla ei ole tuntumaa esimerkiksi ohjelmistotyöhön, opetuksen painotukset voivat olla virheellisiä. Kouluopetus vaikuttaa kuitenkin uran valintaan ja jatkokoulutukseen saattaa hakeutua persoonallisuudeltaan väärän tyyppisiä nuoria, Vaikka eräät teollisuuden edustajatkin vannovat tietokonenerojen hyödyllisyyden nimeen, on kuitenkin tosiasia, että ohjelmistotyössä tarvitaan prosentin verran neroutta ja 99 prosenttia asiantuntevaa työtä.\nEräät tahot ovat julkisuudessa esittäneet näkemyksiä, että joka kodissa olisi hyvä olla mikro, jonka koulimista nuorista sitten tulee tietotekniikan ammattilaisia. Todellisuus on toisennäköistä. Jo nyt on tietojenkäsittelyn opettajilla korkeakouluissa kokemuksia mikronuorista, jotka ylvästelevät taidoillaan ensimmäiseen välikokeeseen saakka. Tällöin kupla puhkeaa, seuraa joko uusi aloitus vaikean poisoppimisen prosessin kautta tai alan vaihto.\nMitä hyödyllistä kouluissa voisi sitten opettaa, mikä tukisi tietotekniikan hallintaa työelämässä? Voisi opettaa enemmän fysiikkaa mallintamisen oppimiseksi, historiaa suurien linjojen havaitsemiseksi, virkkausta kärsivällisyyden lisäämiseksi, lentopalloa ryhmätyön oppimiseksi, konekirjoitusta kymmensormijärjestelmän hallitsemiseksi.\nJukka Leppälahti 4.6.2018 16:27\nVoisit Lauri siirtyä hiljalleen 2000-luvulle...\nLauri Gröhn 5.6.2018 07:06\nMikä tuossa ei päde nykymaailmassa?\nPS. Montako vuotta sinulla on yrityskokemusta kun näin säikähdit?\nLeppälahti: Tänään uutisoitiin ensimmäisen kerran tulevista YT-neuvotteluista ja mahdollista irtisanomisista uudessa Business Finlandissa (TT 28.5.).\nTekesin ongelmana on aikojen alusta ollut ohut tai olematon yrityskokemus. Eunukit rakastelun asiantuntjoina...\nPäinvastoin. Ne joilla alle viiden vuoden yrityskokemus voidaan heittää pois. Montako jää?\nLauri Gröhn 5.6.2018 08:08\nTäkeekö tämä vielä Tekesissä:\nTekesin palkat 47% suoritusperusteisia:\nTekesin pääjohtajan Veli-Pekka Saarnivaaran mukaan Tekesiläisen palkasta 47% suoritusperusteista. Kysymys kuluu, kannustaako tuo rahoittamaan lyhyen tähtäyksen pienen riskin hankkeista vaiko riskipitoisia hitaasti eteneviä hankkeita? Perinteisesti byrokraateille tulos on ollut samaa kuin paljon rahoitusvaltuuksia. Kun edelliset kytketään yhteen, on lopputulos arvattavissa. Hankkeiden laatu ja tuloksellisuus jäänevät sivuseikaksi, etenkin kun tulokset nähtävissä 5-10 vuoden kuluttua. Asiakkaiden tulokset ovat lähinnä vitsi, sillä tulokset ovat pääsääntöisesti toiveita. Ja viimekädessähän Tekes on itse projekteja tarjoavien yritysten asiakas. LG 2010\nLauri Gröhn 4.6.2018 16:53\nMiuuten, tuon avauksessa siteeratun Tiede- ja innovaationeuvoston höpötekstin lanseerasivat\npääjohtaja Pekka Soini,\nRisto Koivula 4.6.2018 23:33\nPitäisi olla ensin tiedepolitiikka - ja sitten vasta ja sen pohjalta tekonologiapolitiikka.\nPitäisi esimerkiksi tietää, mitä tiede on - ja mitä se ei ole.\nSuomen "Akatemia" esimeriksi EI OLE TIETEEN ORGANISAATIO.\n" keskiviikko, 3. lokakuu 2012\nMerkittävimmät suomalaiset keksinnöt on tehty kauan ennen nykyistä innovaatio-puheen aikakautta. 2000-luvun Suomi ei ole saanut aikaan laajasti vaikuttavia keksintöjä.\nLauri Gröhn 5.6.2018 07:00\nKiitokset mielenkiintoisista linkeistä.\nRisto Koivula 5.6.2018 10:56\nNämä herrat ovat yhden ekosysteeminsä mämmänneet: Nokian, ja he ovat tehneet sen puoskaritieteellä (joskin Neuvo oli sitä myös nostamassa).\nMiksi valtion pitäisi kaataa juuri heidän yritykseelleen rahaa taas mämmättäväksi?\nPUOSKARITIETEELLISIÄ "tutkimustuloksia" kuten "rotumurhapeilineurooneita" EI VOI "HYÖDYNTÄÄ" MITENKÄÄN!\nSuomi EI OLE MAAILMALLA MUKANA OIKEAN TITEEN TUTKIMUSHANKKEISSA, vaan perseilee mm. MIT-huijaus"yliopiston" kanssa edelleen, eikä USA valtion virallisten tutkimuslaitosten kuten NIH:n jotka tekevät oikeata tiedettä!\n" Suomella ei ole varaa menettää kilpailukykyään\nKansainvälisessä keskustelussa kysytään, miten yksi maailman johtavista innovaatioympä- ristöistä on ajettu selvitystilaan, kirjoittavat Aalto-yliopiston innovaatiojohtamisen professori Erkki Ormala ja tutkimusjohtaja Yrjö Neuvo.\nLähivuosille on ennakoitu talouskasvua, mutta se ei riitä turvaamaan Suomen hyvinvointi- yhteiskunnan säilyttämiseen tarvittavia taloudellisia resursseja. Uuden kansainvälisesti kilpailukykyisen liiketoiminnan syntyminen Suomessa on sen vuoksi ratkaisevan tärkeää.\nSuomen talous on osa globaalia taloutta ja vain yksi mahdollinen kohde, johon uusi liiketoiminta voi sijoittua. Yritykset arvioivat huolellisesti erilaisten sijoittumiskohteiden tarjoamia mahdolli- suuksia. Arviointikriteereiksi ovat kustannusten ja logistiikan rinnalle nousseet käytettävissä oleva osaaminen, innovaatiotoiminnan edellytykset ja tulevan kehityksen ennakoitavuus.\nTutkimus- ja innovaatiopolitiikka onkin avainasemassa, kun halutaan turvata kansallinen kilpailukyky.\nOECD julkaisi viime kesänä arvion Suomen tutkimus- ja innovaatiotoiminnasta. Sen johtopää- töksissä jouduttiin toteamaan, että Suomen kilpailuasema on heikentynyt. Suomessa – päin- vastoin kuin vertailumaissa – suurimmat leikkaukset ovat kohdistuneet innovaatiotoiminnan edellytyksiin. Teknologiarahoitusta on leikattu voimakkaasti.\nLisäksi yritysten ja yliopistojen välinen yhteistyö on vähentynyt lähes puoleen entisestä huolimatta siitä, että nykyhallituksen ohjelman mukaan yhteistyön vahvistamiseen kiinnitetään erityistä huomiota. Hallitus on ohjannut lisäresurssit kärkihankkeisiin, joita rahoitetaan Suomen Akatemian kautta. OECD-arvion yhteydessä tehty selvitys osoitti, että näissä hankkeissa ei juurikaan ollut mukana yrityksiä.\nKansainvälisessä keskustelussa kysytään, miten yksi maailman johtavista innovaatioympäristöistä on ajettu selvitystilaan.\nJotta innovaatiotoiminnassa voidaan hyödyntää tehokkaasti tutkimustuloksia, tarvitaan tekno- logiarahoitusta sekä yritysten ja julkisen tutkimuksen välistä kiinteää ja luottamukseen perustuvaa yhteistyötä. Näitä yhteistyöverkostoja kutsutaan innovaatioekosysteemeiksi.\nOnnistuneille ekosysteemeille on tunnusomaista, että niiden toimintaa johtaa jokin vastuuor- ganisaatio. Useimmissa tapauksissa tässä roolissa toimii kansainvälinen yritys, yritysryhmä tai jokin muu vastuullinen toimija, jolla on riittävät resurssit ja tarvittava osaaminen.\nValtion tutkimus- ja innovaationeuvoston viime syksynä julkaisema tiekarttaraportti pyrki antamaan ratkaisuja ongelmiin. Raportissa korostetaan yhteistyön ja osaamispääoman vahvistamista ja esitetään yritysten johtamien innovaatioekosysteemien määrän moninkertaistamista.\nLähtökohdat tämän kehityksen turvaamiseen ovat kuitenkin vaikeat. Erityisesti johtavien yri- tysten saaman teknologiarahoituksen romahtaminen ja julkisen tutkimuksen roolin voimakas supistuminen ovat heikentäneet mahdollisuuksia siihen, että kansainväliset yritykset valitsisivat Suomen ekosysteemiensä sijoituspaikaksi.\nKilpailukykyisen innovaatiojärjestelmän rakentaminen on pitkäjänteistä ja laaja-alaista kehittämistyötä.\nOsaamisen kasvattaminen kärkihankkeilla on vain yksi osa kokonaisuudesta. Muita välttä- mättömiä edellytyksiä ovat hyvä yhteistyökulttuuri, ekosysteemien ja niitä vetävien yritysten tekno- logiarahoituksen varmistaminen, osaamistarpeet hyvin ennakoiva koulutus- ja maahanmuuttopolitiikka, riskirahoituksen saatavuuden turvaaminen ja säädösten ennakoiva muokkaaminen innovaatioiden onnistumisen varmistamiseksi.\nHaasteisiin vastaaminen edellyttää uudistuksia. Vasta perustetulle Business Finland -organisaatiolle pitää osoittaa 300 miljoonan euron vuotuinen lisärahoitus, johon sitoudutaan vähintään viideksi vuodeksi.\nRaha käytetään tutkimus- ja innovaationeuvoston suositusten mukaisesti ekosysteemien rakentamiseen ja niiden toimintaa tukevien yhteistyöhankkeiden rahoittamiseen. Yliopistoille luodaan selkeät kannusteet osallistua näiden hankkeiden toteuttamiseen.\nValtioneuvoston toimintaa kehitetään niin, että eri hallintosektoreiden toimintaa voidaan koordinoida, jotta säädösympäristö ei aseta tarpeettomia esteitä innovaatiotoiminnan onnistumiselle. Näillä toimenpiteillä voidaan turvata kestävä talouskasvu ensi vuosikymmenellä.\nErkki Ormala ja Yrjö Neuvo\nOrmala on innovaatiojohtamisen professori ja Neuvo tutkimusjohtaja Aalto-yliopistossa.\nLauri Gröhn 5.6.2018 11:33\nTunnen molemmat kirjoittajat jo 80- luvulta, mutta he ovat valitettavasti menettäneet realiteettien tajunsa kehuessaa tuota suuruudenhullua ”tiekarttaa”, jossa on runsaasti tämänkaltaista visiohöpöä:\n”Suomi on edelläkävijä innovatiivisten yritysten ja ekosysteemien kasvua vauhdittavan yrittäjyys- ja markkina- ympäristön kehittämisessä.”\nRisto Koivula 7.6.2018 04:52\nEli tällainen neuvosto:\nPääministerin johdolla toimiva tutkimus- ja innovaationeuvosto käsittelee valtioneu-voston apuna tutkimus- ja innovaatiopolitiikan kehittämiseen ja yhteensovittamiseen liittyviä kysymyksiä. Neuvoston toimikausi kestää eduskunnan vaalikauden ajan. Valtio-neuvoston jäsenet toimivat neuvostossa enintään sen ajan,jonka he ovat valtioneuvoston jäseninä.\nTuo kööri pelaa tieteen ja innovatiot TOISIAAN VASTAAN (ja siinä se todella "onnistuu"):\nEnnen kuin puhutaan mistään määräraha-, opintososiaalisista ja sivistyksellisen tasa-arvon kysymyksistä koulutus- ja tiedepolitiikassa, kaikkien kansalaisten oikeudesta paikkansapitävään tietoon jne., on selvitettävä tämän kyseisen peruslinjanvedon mie-lekkyys,ja sen onnistumisen mahdollisuudet ilman asianmukaisesti järjestyttyä valtion ylläpitämää julkista ja toimintakykyistä tiedejärjestelmää.Kenenkään ei nimittäin kanna- ta satsata uppoavaan laivaan esimerkisi elämänuraa valitessaan, on sen kyytiin pääsy kuinka ”tasa-arvoista” hyvänsä tai erilaiset ”edut” vaikka suorastaan houkuttelevia.\nVaikka tiede on yhä keskeisempi tuotantovoima innovaatioiden, hieman yksinkertais- taen kaupallisesti menetyvien tuotteiden kehittämiseksi, niin se ei suinkaan ole ainoa tällainen tekijä, vaan tieteen merkitys innovaatioiden tuottamisessa vaihtelee (varsin tavallisesta) 0 %:sta tuonne 90 %:in tuotetyypistä riippuen korkeimpien prosenttien koskiessa välittömästi tiedettä itseään palvelevia tutkimusvälineitä. Uusi, mieluiten siis itse tuotettu muita paremmin paikkansa pitävä tieteellinen perustutkimustieto on ainoa innovaatiotoiminnan ”komponetti”, mitä nimenomaan tiedeyliopistot voivat innovaatioprosessiin tarjota.\nMuita perustärkeitä innovaatioita tuottavia ilmiöitä ovat taide, esimerkiksi muotoilu ja innovaatioita hyödyntävät kulttuurihyödykkeet,markkinoiden kautta välittyvät haas-teet ja tuotannollinen kokemus,joka ei ole kaikin puolin tieteellisesti ennakoitavis-sa. Noista innovaatiotoiminnan muista puolista (meidän) ”homenokkaisten” perustutki-joiden asiantuntemus on varmaan muuta yhteiskuntaa keskimääräistä huonompi, eikä suinkaan parempi...\nJos tiedeyliopisto ei tee kunnollista perustutkimusta, sillä ei ole innovatioprosessiin MITÄÄN TODELLISTA ANNETTAVAA, eikä se opi erottamaan muidenkaan tuotta- man tiedon joukosta oikeaa väärästä. Sama koskee Suomen Akatemiaa, ja sen mallin mukaan Suomen ehdotuksesta pystyyn ajettua EU:n ”European Research Coucilia”, jonka johtoon valittiin HY:n vararehtorina oikean ja väärän tutkimuksen erottamisessa toisistaan pahasti epäonnistunut biokemian professori Marja Makarow: Kansan ääni on aikaisemmin käsitellyt mm. HY:n ”peilisolututkimuksia”.\nPeruskäsitteitä: mitä ovat tiede ja innovaatio?\n" Tiede,inhimillisen toiminnan alue,jonka funktiona on objektiivisten tietojen tuottaminen ja teoreettinen systematisoiminen todellisuudesta; yksi yhteiskunnallisen tajunnan muodoista; historiallisessa kehityksessä tiede muuttuu yhteiskunnan tuotantovoimaksi ja mitä tärkeimmäksi yhteiskunnalliseksi instituutioksi. Käsite tiede sulkee piiriinsä sekä uuden tiedon aikaansaamisen että tämän toiminnan tuloksen, kullakin hetkellä kootuksi tulleiden tieteellisten tietojen summan, joka kokonaisuuden ominaisuudessa käsittää (kulloisenkin) tieteellisen maailmankuvan. Termiä ´tiede´ käytetään myös merkitsemään eri tieteenaloja."\n” Kun materiaalisessa tuotannossa tietoja vain käytetään ideaalisen työkalun ominaisuudessa, niin tieteessä niiden aikaansaaminen on pääasiallinen ja välitön päämäärä ... "\n” Innovaatio eli uudennus on jokin uutuus,tavallisimmin jokin uutuustuote, esimerkiksi teollinen tai tekninen keksintö. Innovaatio voidaan ymmärtää ideana, käytäntönä tai esineenä, jota yksilöt pitävät uutena. Innovaatiot jakautuvat karkeasti kahteen luokkaan. On mullistavia innovaatioita ja vähittäisin muutoksin syntyviä innovaatioita. ”\nTampereen teknillisen yliopiston lehti TTY & Co viime vuodelta haastatteli ohi asian menevällä otsikolla "Lisää yrittäjyyskasvatusta koulutusohjelmiin" jo silloisenkin Kepu-sosdem-hallituksen kuten nykyisenkin kauppa- ja teollisuusministeri Mauri Pekkarista, jonka linajukset edustavat kaikkien europuolueiden linjauksia:\nEi sanaakaan TIEDEjärjestelmästä, vain "innovaatiojärjestelmästä", eli tuotekehitys-järjestelmästä, ELI yhdenlaisesta SUUNNITTELUjärjestelmästä. Teknillisten korkeakou-lujen nimenvaihto ja "tunnustautuminen" tiedeyliopistoiksi olivat siis huijausta. Jos Pekkarisen linjanveto pitää, ja sillä on kannatusta ko. yhteisöissä, niin TK, TTY ja LTY olisi muutettava virallisestikin ammattikorkeakouluiksi. Ne eivät pysty omin keinoin erottamaan oikeaa tietoa väärästä, mikä onkin nähty viime vuosien aikana.\nSe mitä Pekkarinen tiedeyliopistoilta vaatii, on liike-elämän valmiiden ideoiden toteut- taminen (vaikka kaikki sellaiset markkinoilla tiedostetut ideat on varmaan toteutettu, joiden toteuttamisella tieteellinen perusta on olemassa. Sitaatti osoittaa, että Pekkarinen ei ymmärrä tieteestä eikä tieteelle perustuvista innovaatioista mitään. Pekkarinen sekoittaa tieteen tutkimusinsinöörin toimintaan, joka on yhdentyyppistä suunnittelua . 3. Lakkauttaessaan aidon tieteen hän tulee kyllä lakkauttaneeksi myös tutkimusinsinöörien kyvyn erottaa itse oikea tieto väärästä, ja johtaa yliopistojen asiakkaat, niin opiskelijat kuin firmatkin, täydelliseen avuttomaan riippuvuuteen jostakin enemmän tai vähemmän satunnaisesta ulkomaisesta "auktoriteettitahosta", ihan yhtä hyvin tiedemafiakeskuksesta kuin oikeastakin osaajatahosta. Tämäkin katastrofaalinen kehitys onkin ollut havaittavissa.\nTTY&Co: " Olemme siirtymässä palkkayhteiskunnasta yrittäjyysyhteiskunnaksi. Yhä use-ampi yliopistosta valmistunut päätyy uransa jossakin vaiheessa yrittäjäksi. Kaiken-laisten alojen koulutuksessa tulisi antaa perusvalmiudet yrityksen pyörittämiseen. "\nTiedeyliopistojen perustutkintoja ei tule rasittaa pakollisella yrittäjäkoulutuksella. Sitä on yhteiskunnassa tarjolla joka paikassa muualla vaikka kuinka paljon. Ja lisäksi on pilvin pimein palveluksiaan innokkaasti maksukykyisille tarjoavia yrityshallintokon- sultteja sekä asiakkaitaan neuvovia yritystarhoja, -puistoja, -halleja, -maneeseja jne. Tämä yrittäjäkoulutus on sitä paitsi lähinnä syötti, jotta teollisuustutkijan ura kuulostaisi houkuttelevalta, vaikka teollisuuden tutkijat ja tuotekehittäjät tekevät tunnetusti ”orjakontrahteja”, jossa sitoutuvat olemaan käyttämättä missään muualla tässä työssä itse tuottamaansakaan tietoa. Vapaaehtoista yrittäjäkoulutusta tietysti voi olla, mutta sillä ei saa korvata tieteellisiä perusasioita. Ja monilla erityisteiteenaloilla kuten kauppatieteissä ja teollisuustaloudessa yritysjohtajakoulutus on entuudestaan tärkeässä asemassa.\nTTY&Co: " Euroopan unionissa valmistellaan esitystä Euroopan uudeksi teknologia-instituutiksi. Pekkarinen pitää ajatusta kannatettavana: Tarvitsemme useisiin yliopistoihin, tutkimusinstituutioihin ja bisnekseen verkottuvan EIT:n. Soveltavalla tutkimuksella ja kehitystyöllä pitää olla siinä keskeinen sija. "\nMitenkähän tämä EIT suhtautuu "European Research Council":in, joka on Suomen "akatemian" suden mallin mukaan pystyyajettu erityisen "eurotieteen" rahoitusorgani- saatio ... Eli ei tieteellinen, vaan rahoituslaitos, joka ei ole tieteellisessä vastuussa kenellekään, joka joka rahoituspäätöksillään kuitenkin ohjaa valtio(ide)n tiedepolitiikkaa. Tuo kansallisten ja kansainvälisten ”tiedejärjestöjen”, joissa pyörivät kaikissa samat naamat, niiniluodot, raiviot, makarowit, enqvistit, kasvaa kuin kuplatalousyrittäjän yritysrypäs tai taistolaisteinitoimitsijan etujärjetö-viidakko... On Tieteellisten seurain valtuuskuntaa, ”Kansainvälistä tiedyliopis-tojeliittoa” (johon kuuluu nimenomaan niitä ”innovaatioyliopistoja”), Euroopan tutkimussäätiötä, Euroopian teknologiaintituuttia, Skepsistä, Höpsistä... Kunnol- liset tulokset vaan loistavat poissaolollaan: tiedettä ollaan tekevinään, mutta ”peilisolua” pukkaa...\nNykyinen Suomen akatemia on lakkautettava, ja se on korvattava esimerkiksi Venäjän/NL:n tai Ruotsin mallin mukaisella aidolla Tiedeakatemialla, joka on tieteellisin perustein ja tieteellisellä virkavastuulla toimiva tieteellinen, toiminnassaan kaikin puolin julkinen tiede-elin. 4. "\nLauri Gröhn 26.4.2019 16:48 Vastaus kommenttiin #12\nWikin innovaation määritelmät ovat puhdasta roskaa.\nLauri Gröhn 26.4.2019 16:41\nLauri Gröhn 24.5.2019 10:56\nNs. innovaatiopolitiikka, surkeaa:


Rauhallinen revontulikaari - 5.10.2015 klo 00.50 - 5.10.2015 klo 02.03 Helsinki Observation number 43318\nOli vaikea ja viileä havaintotapaus. Kattojen yllä hohti jotain 0:50:stä alkaen. Edessä oli harsopilviä, joita puolikas kuu valaisi. Rauhallinen kaari oli sentään tunnistettavissa kameran näytöltä. Lopulta tunnin odottelun jälkeen 1:50 kaari ikään kuin nousi ja kirkastui. Kuvissa erottuu heikosti myös säteitä, mutta visuaalisesti niitä ei pystynyt havaitsemaan. Aktiivisempaa vaihetta kesti viitisen minuuttia, minkä jälkeen vyö himmeni. Nurmijärven magnetometrin Z-komponentin syöksy alaspäin korreloi selvästi vyön aktiivisuuden kanssa.\nSari Helppi - 5.10.2015 klo 19.11 Report this\nNäistä Helsingin (heikosti näkyvistä) havainnoista on aina kiva saada raporttia, varsinkin kun ei itse voi joka yö valvoa ja vahtia.


2 minuutin luku maaliskuu 31, 2019\nLääkehoito on keskeinen osa hoitotyötä. Työnantaja on vastuussa potilasturvallisuudesta, mutta yksittäinen työntekijä on vastuussa omasta tekemisestään (Valvira 2017). Oman vastuun tunteminen on hoitotyössä ensiarvoisen tärkeää. Millä tolalla oma lääkehoidon osaamisesi on?\nOn tärkeää muistaa, että terveydenhuollon ammattihenkilönä, esimerkiksi sairaanhoitajana tai lähihoitajana olemme itse vastuussa omasta työskentelystämme. Monesti ajatellaan lääkehoidon osaamista vain lääkelaskujen suorittamisena, mutta todellisuudessa lääkehoito on varsin laaja kokonaisuus. Lääkehoitoon kuuluu muun muassa lääkkeiden annostelu, valmistaminen käyttökuntoiseksi, aseptiikka, lääkkeiden jakaminen, lääkityksen vaikutusten arviointi ja seuranta, haittavaikutusten arviointi ja seuranta, lääkehoidon kirjaaminen, lääkehoidon ohjaaminen sekä konsultaatio muiden ammattiryhmien kanssa (Sneck 2016).\nTyöpaikalla työnantaja voi vaatia peruskoulutuksen lisäksi lisäkoulutusta lääkehoitolupia varten. Käytössä osaamisen varmistamiseksi voi olla erilaisia lääkehoidon osaamista mittaavia testejä. (Valvira 2017.) On tärkeää ammattilaisena tunnistaa oma osaamisen taso. Omaan lääkehoidon osaamiseen ja hoitajan vastuuseen lääkehoidon osalta pääset tutustumaan lääkehoidon kurssilla Skholen verkko-oppimisalustalla.\nKurssi alkaa lääkehoidon perusteilla. Lisäksi kurssi sisältää kolme muuta osiota ja itseopiskelutestin.\nSairaanhoitajat itse arvioivat lääkehoidon osaamisensa hyväksi (Sneck 2016, Luokkamäki, Vehviläinen-Julkunen, Saano & Härkänen 2016). Lääkehoidon turvallisuus perustuu osaamiseen, mutta täytyy muistaa, että ammattilaistenkin täytyy ylläpitää ja päivittää omaa lääkehoidon osaamistaan. (THL 2015, Ritmala-Castrén 2006.) Lääkelaskut ovat yksi aihealue, joista eniten toivotaan lisäkoulutusta (mm. Luokkamäki ym. 2016). Skholelta löytyy kurssi pelkästään lääkelaskujen harjoitteluun. Lääkelaskuja voi harjoitella monella tavalla, toiset laskevat laskuja yhdessä kollegan kanssa, monet turvautuvat myös oman lähipiirin tukiopetukseen ja jotkut työpaikat järjestävät laskupajoja. Mitkä on Sinun parhaat vinkit lääkelaskuihin?\nKurssi sisältää nämä ja kolme muuta osioita sekä itseopiskelutestin.\nEdellä mainittujen kurssien lisäksi Skholen kursseiltä löytyy muitakin lääkehoitoon liittyviä kursseja. Lääkeaineryhmiin pääset tutustumaan Skholen verkkokurssilla, jossa käsitellään kattavasti kaksitoista eri lääkeaineryhmää. Osioina on muun muassa verenpainelääkkeet tai diabeteslääkkeet. Lisäksi Skhole tarjoilee suppean lääkehoidon kurssin ja erikseen pääset tutustumaan PKV-lääkkeisiin tai erityispiirteisiin ikääntyneiden lääkehoidosta. Skholen alustalle voi tilata ilmaiset kokeilutunnukset tästä! Jos olet korkeakouluopiskelija, niin selvitä onko koulullasi käytössä Skholen verkko-oppimisalusta!\nLuokkamäki S, Vehviläinen-Julkunen K, Saano S & Härkänen M. 2016. Sairaanhoitajien lääkehoidon osaaminen heidän itsensä arvioimana. Tutkiva hoitotyö 14 (2), 23-31.\nTHL. 2015. Turvallinen lääkehoito - Opas lääkehoitosuunnitelman tekemiseen\nsosiaali- ja terveydenhuollossa. https://www.julkari.fi/bitstream/handle/10024/129969/URN_ISBN_978-952-302-577-6.pdf\nRitmala-Castrén M. 2006. https://sairaanhoitajat.fi/artikkeli/stm-opastaa-laakehoitoon-turvallisuutta-laakehoitosuunnitelman-avulla/\nSneck S. 2016. Sairaanhoitajan lääkehoidon osaaminen ja osaamisen varmistaminen. http://jultika.oulu.fi/files/isbn9789526210667.pdf\nValvira. 2017. Lääkehoidon toteuttaminen. https://www.valvira.fi/terveydenhuolto/hyva-ammatinharjoittaminen/laakehoito/laakehoidon_toteuttaminen\nHu-huu kaikki hoitoalan opiskelijat !\nMistä luottamus syntyy työyhteisössä?


Motokeitaalle Husqvarna Motorcycles -edustus – Bike\nMotokeitaalle Husqvarna Motorcycles -edustus\nMotokeitaan myyntikeisari Miika Aalto uskoo Svartpilen 125 -mallin nousevan hyvin suosituksi.\nTampereen seudun KTM-jyrä Motokeidas laajentaa valikoimaansa Husqvarnan moottoripyörillä.\nVuodesta 1997 toiminut Motokeidas on viime vuosina keskittynyt myymään ainoastaan KTM-moottoripyöriä sekä Specialized-polkupyöriä. Valinta on ollut tietoinen.\n– Moni moottoripyöräliike myös kahmii monia merkkejä eikä oikein malta keskittyä mihinkään. Meillä on vain KTM ja Specialized. Ei muita merkkejä, ei mopoja, ei mönkijöitä, ei kelkkoja. Ei häröilyä, vaan keskittymistä omaan osaamisalueeseen, toteaa ”sirkuksen tirehtööriksi” itseään tituleeraava Vesa Karhumaa.\nMutta kuinka Husqvarna sopii tiukkaan keskittymisperiaatteeseen?\n– Ollaan jo vuosikaudet ihailtu Hussen tekemistä, prototyyppejä, hienoja innovaatiota ja ilmettä. Nyt kun se tuli mahdolliseksi, ei tarvinnut kauan miettiä vaan painettiin heti enteriä, Karhumaa kertoo.\nKorona on vaikeuttanut saatavuutta myös moottoripyöräalalla, ja Karhumaan mukaan kaikki tähän mennessä valmistetut Husqvarnan offroad-mallit onkin jo loppuunmyyty.\n– Tästä syystä meillä on nyt koko 2022-mallisto ennakkovarattavissa. Asiakas voi varata haluamansa mallin jo nyt valmiiksi ja ilmoitamme heti, kun pyörä on julkistettu ja teemme tarjouksen, jonka asiakas voi hyväksyä tai hylätä. Varaus ei siis vielä velvoita mihinkään.\nToisena vaihtoehtona Motokeidas tarjoaa VIP-varausta. 500 euron varausmaksulla pääsee jonon kärkeen ja voi varmistaa, että saa mallin ensimmäisten joukossa.\n– Varausmaksu hyvitetään lopullisesta kauppahinnasta. Koska tämä auttaa myös meitä, annamme asiakkaalle vastavuoroisesti 300€ lahjakortin, minkä voi käyttää mihin tahansa tuotteisiin joko pyörää noutaessa tai myöhemmin kun tarpeita tulee, Karhumaa kertoo.\nMotokeidas on tunnettu hyvästä jälkimarkkinoinnista, ja KTM:n varaosien hyvästä saatavuudesta. Samaan pyritään myös Husqvarnan tapauksessa, ja Motokeitaan verkkokauppaan onkin jo lisätty Husqvarna Original Spare Parts Finder, josta saa tilattua pyörän jokaisen nippelin suoraan räjäytyskuvasta.\n– Olemme tilanneet näin alkuun noin 100 000 eurolla Husqvarna-tuotteita. Tilaamme lisää tehtaalta pikatilauksena joka arkipäivä. Näin pystymme takaamaan saatavuuden kaikille tuotteille, jotka tehtaan varastosta löytyvät, Karhumaa lupaa.\nMotokeitaalle tärkeä malli on myös hiljattain esitelty Svartpilen 125, joka olikin nähtävillä Motokeitaalla ensimmäisenä Suomessa.\n– Meiltä on jo pidemmän aikaa kyselty piikkiluokkaan nappularenkaista pyörää. Nyt meillä on sellainen ja vielä upeampana kuin uskalsimme odottaa, kertoo Motokeitaan myyntikeisari Miika Aalto silmät kiiluen ja esittelee näytöltä esittelypyörään tulossa olevaa Akrapovic vaimenninta.


”Kela on saatavilla” | Sosiaalivakuutus\nPalvelut | 20.09.2016\n”Kela on saatavilla”\nAsiakkaat kiittävät Kelan toimeentulotukipalvelua Vantaalla.\n”Asiakkaat ovat olleet todella tyytyväisiä palveluumme. Tulemme asiakasta vastaan ja olemme saatavilla. Asiakas tulee Kelassa näkyväksi”, kertoo palveluryhmän päällikkö Ninna Tolvanen Kelasta.\nVantaan kaupunki ja Kela ovat tehneet toimeentulotuen yhteistyötä jo muutaman vuoden ajan. Vantaalaiset toimeentulotuen hakijat ovat voineet toimittaa hakemuksensa liitteineen Kelan toimistoon. Kela rekisteröi hakemukset Vantaan kaupungin järjestelmään saman päivän aikana, ja kaupunki tekee ratkaisun.\nSyyskuun alussa yhteistyökokeilu laajeni: Tikkurilan sosiaalitoimisto Kielotiellä ei enää vastaanota toimeentulotuen hakemuksia. Palvelu siirtyi Kelan toimistoihin. Vuodenvaihteessa tehtävä siirtyy Kelan hoidettavaksi koko maassa.\nVantaan kokeilun tarkoituksena on hioa kunnan ja Kelan yhteisiä toimintatapoja etukäteen niin, että palvelujen siirto Kelaan sujuu koko maassa mahdollisimman hyvin vuodenvaihteessa.\n”Arvokasta kokemusta on kertynyt muun muassa asiakkaiden ohjaamisesta sekä tiedonkulusta Kelan ja kunnan välillä”, kertoo palveluryhmän päällikkö Ninna Tolvanen Kelasta.\nSopivin palvelu tarjolle heti\nAsiakkaat ovat löytäneet tiensä Kelan toimistoihin hienosti. Kelan Tikkurilan toimistossa joka kolmas asiakas on syyskuun aikana asioinut toimeentulotuen asioissa. Kaikkiaan toimeentulotukiasiakkaita on ollut yli 1 000.\nTikkurilan toimiston aulassa asiakkaita vastaanottavat vahtimestari, palveluopastaja ja verkkoasioinnin ohjaaja.\n”Tarkoituksenamme on tarjota sopivinta palvelua heti, kun asiakas astuu toimistoon. Tiedustelemme kaikilta toimistoon tulijoilta asioinnin syytä”, Ninna Tolvanen kertoo.\nVahtimestari ohjaa asiakkaan tilanteen mukaan ottamaan vuoronumeron, vastaanottaa liitteen tai ohjaa asiakkaan palveluneuvojan luokse.\nJos asiakas ei ole aiemmin käynyt Kelassa, hänelle tehdään elämäntilannekartoitus. Tämä tarkoittaa Kelassa sitä, että asiakkaan ja hänen perheensä oikeus Kelan etuuksiin ja palveluihin tarkistetaan. Asiakasta neuvotaan hakemaan etuuksia, jotka eivät ole vielä vireillä.\nJos asiakkaan etuusasiat ovat kunnossa ja hän haluaa yksinomaan toimittaa liitteen, hänet voidaan ohjata palautuslaatikolle. Asiakas merkitsee tilanteensa mukaan liitteeseen haetun etuuden ja henkilötunnuksen.\nJos asiakkaalla on verkkopankkitunnukset mukana, verkkoasioinnin ohjaaja näyttää asiakkaalle kädestä pitäen, miten hakeminen ja liitteiden toimittaminen tapahtuu verkossa.\n”Pyrimme ohjaamaan asiakkaita omatoimisuuteen, elämäntilanne edellä, Kelan eri palvelukanavia markkinoiden”, Tolvanen sanoo.\nVantaalla on huomattu, että valtaosalla toimeentulotuen asiakkaista on hienosti Kelan etuudet vireillä. Toimeentulotuen hakemusten täyttämisessä sen sijaan on puutteita paikka paikoin.\n”Yhtenä tehtävänämme on opettaa, että kaikki hakemuksen kohdat pitää täyttää, jotta ratkaisu voidaan tehdä”, Ninna Tolvanen kertoo.\nSelkeiden ohjeiden ja neuvonnan avulla asiakkaille osoitetaan, miten hakeminen sujuu kätevimmin ja miten ratkaisu saadaan varmasti seitsemän arkipäivän kuluessa. Omatoimisuus on ennen kaikkea asiakkaan etu, ja valtaosa asiakkaista kykenee täyttämään hakemuksen itse ja toimittamaan tarvittavat liitteet.\nKelan verkkoasiointi on vantaalaisilla hyvin hallussa: keskimäärin noin 65 % alueen asiakkaista hakee Kelan etuudet verkossa. Vantaan toimeentulotuen asiakkaista noin 29 % tekee hakemuksen sähköisesti. Osuus on noussut kokeilun aikana lähes 15 prosenttiyksiköllä.\n”Teemme tiivistä yhteistyötä Vantaan kaupungin kanssa. Yhteiset asiakasohjauksen pelisäännöt ja sujuva tiedonkulku on tärkeää varmistaa ennen vuodenvaihdetta, jolloin perustoimeentulotuki siirtyy Kelan tehtäväksi. Kunta hoitaa edelleen täydentävän ja ehkäisevän toimeentulotuen, jotka edellyttävät harkintaa”, Tolvanen kertoo.\nAsiakas tulee näkyväksi\nKela alkaa ottaa tammikuun 2017 perustoimeentulotukea varten hakemuksia vastaan joulukuun alusta alkaen. Silloin käyttöön otetaan Kelan oma hakemuslomake. Vaikka Kelan hakemus on monisivuinen, se on kuitenkin selkeä ja helppo täyttää.\nJoulukuussa Kelan toimistoihin on odotettavissa paljon toimeentulotuen asiakkaita.\n”Siirtymävaiheen aikana opastus ei onnistu siten, että Kelan palveluneuvojat ottaisivat ainoastaan lasin takaa vastaan asiakkaita. Tulemme asiakkaita vastaan heti asiakastilassa”, Ninna Tolvanen painottaa.\nKelan toimistoissa ympäri Suomen hyödynnetään silloin Vantaan kokeilun hyviä kokemuksia. Toimistoissa palvelee siirtymävaiheen aikana asioinnin ohjaajia, jotka neuvovat asiakkaita sopivan palvelukanavan kanssa. Kaikki Kelan palveluneuvojat on koulutettu toimeentulotuen tehtäviin. Toimistoissa on tarjolla myös esitteitä, joissa on vinkkejä sujuvaan asiointiin. Lisäksi 12.12. avataan toimeentulotuelle oma palvelunumero.\n”Asiakkaat ovat olleet todella tyytyväisiä palveluumme. Saamme heiltä säännöllisesti kiitosta. Tulemme asiakasta vastaan ja olemme saatavilla. Soitamme takaisin, jos jotain on jäänyt puuttumaan. Asiakas tulee Kelassa näkyväksi.”\nTutustu myös Kelan tutkimukseen:\nAsiakkaiden ja työntekijöiden kokemuksia Kelan ja sosiaalitoimen palveluyhteistyöstä\nVain osa toimeentulotuen Kela-siirron ongelmista on teknisiä, kertoo Sosiaalibarometri.\nPerustoimeentulotuki on usein pääasiallinen tulonlähde\n27 % perustoimeentulotukea saavista kotitalouksista ei saa ensisijaisia toimeentuloetuuksia, kuten työttömyysetuutta tai opintorahaa tai eläkettä.


Famicom-levyjärjestelmä - Famicom Disk System - qaz.wiki\nFamicom-levyjärjestelmä - Famicom Disk System\nJP : 21. helmikuuta 1986\n1986 –1990 ( 1986 ) ( 1990 )\nJP : 1990\n112 kt levykkeitä\nRicoh 2A03 rinnakkaissuorittimen\n32 kt: n levyvälimuisti\n8 kt: n pelimuisti\n1 ylimääräinen kanava aallotettavaa syntetisaattoria\nFamicom Disk System on perifeerinen varten Nintendon n kotitietokoneellani kotivideo pelikonsoli , julkaistiin ainoastaan Japanissa 21. helmikuuta 1986. Se käyttää omaa levykkeet nimeltään 'Levyn kortit' halvempaa tietojen tallentamiseen ja se lisää uuden korkean fidelity-äänikanava Disk System -pelien tukemiseksi.\nPohjimmiltaan levyjärjestelmä palvelee yksinkertaisesti joidenkin Famicom-perusjärjestelmälle jo ominaisten näkökohtien parantamista paremmalla äänellä ja halvemmilla peleillä - vaikkakin haittana on korkea alkuhinta, hidas nopeus ja heikompi luotettavuus. Tämä kannustin kohtuuhintaisen ja kirjoitettavan massamuistimarkkinoiden toimintaan toimi kuitenkin väliaikaisesti mahdollistavana tekniikkana uuden tyyppisten videopelien luomisessa. Tämä sisältää myydyimpien The Legend of Zelda (1986) ja Metroid (1986) laajan, avoimen maailman , edistystä säästävät seikkailut, kustannustehokkaalla ja nopealla julkaisulla varustetut pelit, kuten myydyimmät Super Mario Bros.2 ja valtakunnalliset tulostaulukot ja kilpailut myymälän Disk Fax -kioskien kautta, joita pidetään nykypäivän online- saavutusten ja jakelujärjestelmien edelläkävijöinä .\nVuoteen 1989 mennessä Famicom-levyjärjestelmä oli väistämättä vanhentunut pelikasettien parantavan puolijohdetekniikan avulla . Levyjärjestelmän elinikäinen myynti oli 4,4 miljoonaa yksikköä vuoteen 1990 mennessä, viimeinen peli julkaistiin vuonna 1992, ja Nintendo lopetti virallisesti teknisen tuen vuonna 2003.\n1.2 Disk Writer ja Disk Fax -kioskit\nVuoteen 1985, Nintendon kotitietokoneellani oli hallitseva japanilainen kotivideo peli markkinoilla, myyden yli kolme miljoonaa yksikköä vuoden sisällä ja puoli. Menestyksensä takia yrityksellä oli vaikeuksia ylläpitää uusien osakkeiden kysyntää, usein tulvivat jälleenmyyjien puhelut, jotka pyysivät lisää järjestelmiä. Jälleenmyyjät pyysivät myös halvempia pelejä; sirujen ja puolijohteiden kustannukset tekivät kasettien valmistamisen kalliiksi, ja niiden ostaminen maksaa usein paljon rahaa sekä kaupoille että kuluttajille. Pelimerkkipula aiheutti myös toimitusongelmia. Näiden pyyntöjen tyydyttämiseksi Nintendo alkoi miettiä tapoja alentaa pelien kustannuksia. Se kääntyi kohti kotitietokoneiden markkinoita inspiraation saamiseksi; Nintendo katsoi erityisesti levykkeitä, joista oli nopeasti tulossa standardi henkilökohtaisten tietokoneiden tallennusvälineille. Levykkeiden valmistus oli halpaa ja uudelleenkirjoitettavissa, jolloin pelejä oli helppo valmistaa valmistusprosessin aikana. Nintendo näki potentiaalinsa ja aloitti työn Famicomin levypohjaisen oheislaitteen parissa.\nNintendo valitsi omistamalleen levykealustalle, jota he kutsuvat "levykortiksi", perustamaan sen Mitsumin Quick Disk -mediamuotoon, joka on halvempi vaihtoehto japanilaisten kotitietokoneiden levykkeille. Levykortti-muodossa oli useita etuja kasetteihin verrattuna, kuten lisääntynyt tallennuskapasiteetti, joka mahdollisti suuremmat pelit, lisääänikanavat ja kyky tallentaa soittimen edistymistä. Itse lisäosan tuottivat Masayuki Uemura ja Nintendo Research & Development 2 , sama tiimi, joka suunnitteli Famicomin itse. Useiden viivästysten jälkeen Famicom Disk System julkaistiin 21. helmikuuta 1986 vähittäishintaan 15000 price (80 dollaria). Samana päivänä Nintendo julkaisi The Legend of Zeldan julkaisutuotteena aikaisempien Famicom-pelien levyn uudelleen julkaisemisen rinnalla. Levyjärjestelmän markkinointimateriaali, jossa on keltainen maskottihahmo nimeltä Diskun tai Mr.Disk. Famicom-levyjärjestelmä myi yli 300 000 kappaletta kolmen kuukauden aikana ja nousi yli 2 miljoonaan vuoden loppuun mennessä. Nintendo pysyi luottavaisena, että levyjärjestelmä olisi varma menestys, ja varmisti, että kaikki tulevat ensimmäisen osapuolen julkaisut olisivat yksinomaan oheislaitteita.\nDiskun, Famicom Disk Systemin virallinen maskotti.\nLevyjärjestelmän julkaisun myötä Nintendo asensi useita "Disk Writer" -kioskeja eri lelu- ja elektroniikkaliikkeisiin eri puolilla maata. Nämä kioskit antoivat asiakkaille mahdollisuuden tuoda levypelejä ja kirjoittaa uusi peli heille 500 ¥: n maksua vastaan. tyhjiä levyjä voitiin myös ostaa 2000 ¥. Nintendo esitteli myös erityisiä korkean pistemäärän turnauksia tietyille Disk System -peleille, joissa pelaajat voivat lähettää pisteet suoraan Nintendolle vähittäismyymälöissä olevien "Disk Fax" -laitteiden kautta. Voittajat saisivat ylellisiä palkintoja, mukaan lukien Famicom-merkkiset kiinteät sarjat ja kullanvärinen Punch-Out !! patruuna. Nintendo of America ilmoitti aikovansa vapauttaa Disk-järjestelmän Famicomin kansainväliselle Nintendo Entertainment System -järjestelmälle , mutta suunnitelmat lopulta romutettiin.\nHuolimatta Famicom Disk -järjestelmän menestyksestä ja eduista itse Famicomiin verrattuna, se aiheutti myös monia omia ongelmia. Yleisin oli levykorttien laatu; Nintendo poisti kaihtimet useimmissa Disk System -peleissä kustannusten pienentämiseksi, vaan asetti ne vahaholkkiin ja kirkkaaseen muovikuoreen. Levyt itsessään ovat hauraita, ja sulkimen puuttuminen sai ne keräämään pölyä ja lopulta niistä tuli toistamattomia. Piratismi oli myös levinnyt, jolloin levykopiointilaitteet ja käynnistyspelit tulivat yleiseksi kaupoissa ja aikakauslehtimainoksissa. Levyjärjestelmän kolmannen osapuolen kehittäjät olivat myös suuttuneita Nintendon tiukoista käyttöoikeusehdoista, mikä vaati, että se saa 50%: n tekijänoikeuden kaikista julkaistuista ohjelmistoista - tämä johti siihen, että useat suuret kehittäjät, kuten Namco ja Hudson Soft , kieltäytyivät tuottamasta pelejä sitä varten. Neljä kuukautta levytysjärjestelmän julkaisemisen jälkeen Capcom julkaisi Famicom-muunnoksen Ghosts'n Goblinsista 128 k: n kasetille, mikä teki kuluttajista ja kehittäjistä vähemmän vaikuttuneita levyjärjestelmän teknologisista ominaisuuksista. Jälleenmyyjät eivät pitäneet Disk Writer -kioskeista, koska ne vievät liikaa tilaa ja ovat yleensä kannattamattomia. Levyjärjestelmän epämääräisistä virheilmoituksista, pitkistä latausaikoista ja levyjä pyörittäneen kumisen käyttöhihnan heikosta laadusta mainitaan myös syynä sen kaatuminen.\nVuoteen 1989 mennessä tekniikan kehitys teki kasettipeleistä paljon halvempia ja helpompia tuottaa, jolloin Famicom Disk System vanhentui. Jälleenmyyjät arvostelivat sitä, että Nintendo yksinkertaisesti hylkäsi levykirjoittajat ja jättää myymälät suurilla kioskeilla, jotka vievät elintärkeää tilaa, kun taas yritykset alkoivat julkaista tai siirtää pelejäan levyjärjestelmästä tavalliseen patruunaan; kehityksen loppupuolella Squaresoft siirsi Final Fantasy -tuotteen Famicomiin patruunapelinä, omalla akun varmuuskopiointitoiminnollaan. Nintendo lopetti Famicom Disk -järjestelmän virallisesti vuonna 1990, myymällä yhteensä noin 4,4 miljoonaa kappaletta. Levynkirjoituspalvelut pysyivät edelleen toiminnassa vuoteen 2003 asti, kun taas teknisiä palveluita huollettiin vuoteen 2007 asti.\nSharp Twin Famicom on Famicom, jossa on sisäänrakennettu levyjärjestelmä.\nSharp julkaisi Twin Famicomin , Famicom-mallin, jossa on sisäänrakennettu levyjärjestelmä.\nDisk Writer ja Disk Fax -kioskit\nLaajat tekijänoikeusrikkomukset Japanin pääosin henkilökohtaisilla tietokoneilla pelivuokrausmarkkinoilla innostivat yrityksiä vetoomukseen hallitukselle kieltämään kaikkien videopelien vuokraus vuonna 1984. Pelien ollessa tuolloin saatavana vain kokonaisuudessaan, kysyntä kasvoi uudella ja halvemmalla tavalla saada lisää pelejä. Vuonna 1986, kun videopelaaminen oli yhä laajentunut tietokoneista videopelikonsolimarkkinoille, Nintendo ilmoitti lupaavansa 10 000 Famicom Disk Writer -kioskin asentamista lelu- ja harrastekauppoihin Japaniin yhden vuoden kuluessa. Nämä jukebox-tyyliset asemat antoivat käyttäjille mahdollisuuden kopioida uusimpien pelien pyörivästä varastosta levykkeilleen ja pitää niitä jokaista rajoittamattoman ajan. Olemassa olevan levyn kirjoittaminen uudella pelillä käytettävissä olevasta luettelosta oli ¥ 500 (sitten noin 3,25 dollaria ja 1/6 monien uusien pelien hinnasta). Jälleenmyyjä antoi ohjesivut tai oli saatavana postimyynnillä hintaan 100 ¥ . Jotkut pelijulkaisut, kuten Kaettekita Mario Bros. (lit. Mario Brosin paluu), ovat yksinomaan näitä kioskeja.\nVuonna 1987 tietyissä paikoissa olevat Disk Writer -kioskit toimitettiin myös Disk Fax -järjestelminä Nintendon ensimmäisenä verkkokonseptina. Pelaajat voisivat hyödyntää Disk System -pelien (kuten Famicom Grand Prix: F1 Race ja Golf Japan Course ) sinisten levykeversioiden dynaamista uudelleenkirjoitettavuutta säästääkseen ennätyksensä kotona ja levykkeen tuomiseksi jälleenmyyjän Disk Fax -kioski, joka keräsi ja välitti pelaajien tulokset faksilla Nintendolle. Pelaajat osallistuivat valtakunnalliseen tulostaulukkoon ainutlaatuisilla palkinnoilla.\nKioskipalvelu oli erittäin suosittu ja pysyi käytettävissä vuoteen 2003 asti. Seuraavien konsolipolvien aikana Nintendo toisi tämän kansallisen online-tulostaulukonseptin uudestaan kotisatelliittipohjaisen Satellaview- tilauspalvelun kautta Japaniin vuosina 1995-2000 Super Famicomille . Se käynnistää uudelleen ladattavien pelien mallin uudelleenkirjoitettavaan kannettavaan mediaan myymäläkioskeista Japanin Nintendo Power -palvelun avulla, joka perustuu Super Famicomin ja Game Boyn vuosien 1997–2007 uudelleenkirjoitettaviin flash-mediakasetteihin .\nKutsumalla levykirjailijaa "yhdeksi hienoimmista asioista, joita Nintendo on koskaan luonut", Kotaku sanoo, että nykyaikainen " digitaalinen jakelu voi oppia [Disk Writeriltä]" ja että järjestelmän lähtökohta pelivuokrauksesta ja saavutuksista olisi edelleen innovatiivinen nykypäivän vähittäis- ja verkkokaupoissa. . NintendoLife sanoi, että se "oli aikansa suhteen todella uraauurtavaa ja sitä voidaan pitää edistyksellisempänä jakelumenetelmillä [kuten] Xbox Live Arcade, PlayStation Network ja Steam".\nLaite on kytketty Famicom-konsoliin kytkemällä sen RAM- sovittimen kasetti järjestelmän kasettiporttiin ja liittämällä kyseisen kasetin kaapeli levyasemaan. RAM-sovitin sisältää 32 kilotavua (KB) RAM-muistia ohjelmadatan väliaikaiseen välimuistiin tallentamiseen levyltä, 8 kt RAM-muistia ruutu- ja sprite- tietovarastoon sekä ASIC- nimistä 2C33. ASIC toimii levyohjaimena sekä yksisyklisenä wavetable-lookup-syntetisaattorin äänilaitteistona. Lopuksi 2C33: een on upotettu 8 kt: n BIOS-ROM. Käytetyt levykortit ovat kaksipuolisia, ja niiden kokonaistilavuus on 112 kt levyä kohti. Monet pelit ulottuvat levyn molemmille puolille ja muutama levylle, mikä vaatii käyttäjän vaihtamaan jossain vaiheessa pelin aikana. Levyjärjestelmää voidaan käyttää kuudella C- kennoparistolla tai mukana toimitetulla verkkolaitteella. Paristot kestävät yleensä viisi kuukautta päivittäisellä pelillä. Akkuvaihtoehdon sisällyttäminen johtuu todennäköisyydestä, että Famicom ja televisio käyttävät jo tavallisia AC-pistokkeita.\nLevyjärjestelmän levykortit ovat jonkin verran omistettuja 71 mm × 76 mm (2,8 × 3 tuumaa) 56 000 sivua kohti kaksipuolinen levyke. Ne ovat pienin muutoksin Mitsumi n pika Levyn 89 mm 2,8 neliön levyn muotoon, jota käytetään kourallinen Japani sekä erilaisia syntetisaattori näppäimistöt, sekä muutamia tekstinkäsittelyohjelmat. QuickDisk-asemat ovat muutamassa laitteessa Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Mitsumilla oli jo tiiviit suhteet Nintendoon, koska se valmisti Famicom- ja NES- konsoleita sekä mahdollisesti muita Nintendon laitteistoja.\nPika-levyn vakiomuodon muutokset sisältävät "NINTENDO" -muovaus jokaisen levykortin pohjassa. Levyn tuotemerkin lisäämisen lisäksi tämä toimii alkeellisena kopiosuojana - asemapaikkojen sisällä olevassa laitteessa on kohotettuja ulkonemia, jotka sopivat upotettuihin vastineisiinsa, mikä näennäisesti varmistaa, että käytetään vain virallisia levyjä. Jos asetetaan levy, jossa ei ole näitä syvennysalueita, ulkonemat eivät voi nousta, eikä järjestelmä salli pelin lataamista. Tämä yhdistettiin teknisiin toimenpiteisiin tietojen tallennuksessa levylle, jotta estetään käyttäjiä vaihtamasta kopioitua levytallennetta viralliseen kuoreen. Merirosvopelien jakelijat kukistivat molemmat näistä toimenpiteistä; Erityisesti erityisiä levyjä, joissa oli aukkoja, sekä yksinkertaisia laitteita tavallisten pikalevyjen muokkaamiseksi, tuotettiin fyysisen laitteistotarkistuksen voittamiseksi, mikä mahdollisti rajun piratismin. Ainakin yhdessä aikakauslehdessä tulostettiin mainos, joka sisälsi oppaan pikalevyn yksinkertaisesta muokkaamisesta, jotta sen käyttö Famicom-levyjärjestelmän kanssa olisi mahdollista.\nTärkein artikkeli: Luettelo perheen tietokoneiden levyjärjestelmäpeleistä\nZelda ei Densetsu ( Legend of Zelda ) Disk kortti.\nSininen 3D Hot Rally Disk -kortti, jossa on suljin.\nFamicom Disk System -kirjastossa on noin 200 peliä. Jotkut ovat FDS: n yksinoikeuksia, jotkut ovat Disk Writer -sovelluksia, ja monet julkaistiin vuosia myöhemmin uudelleen patruunamuodossa, kuten The Legend of Zelda NES: lle vuonna 1987 ja Famicomille vuonna 1994. Merkittävimpiä FDS-alkuperäisiä ovat The Legend of Zelda , Zelda II: Linkin , Kid Icarusin , jääkiekon ja Akumajō Draculan ( Castlevania ) seikkailu .\nSquare Co, Ltd: llä oli sivuliike nimeltä Disk Original Group, ohjelmistomerkki, joka julkaisi Disk System -pelejä japanilaisilta PC-ohjelmistoyrityksiltä. Yritys oli suurelta osin epäonnistunut ja melkein työnsi ennen Final Fantasy Squarea konkurssiin. Final Fantasy oli tarkoitus julkaista FDS: lle, mutta erimielisyys Nintendon tekijänoikeuskäytännöistä sai Square muuttamaan asemaansa ja julkaisemaan pelin patruunana.\nNintendo julkaisi Super Mario Bros. -levyn version patruunaversion lisäksi. Länsimainen Super Mario Bros. 2 -markkinat ovat peräisin vain levyltä pelistä nimeltä Yume Kōjō: Doki Doki Panic .\nNintendo hyödynsi halvempaa ja dynaamisempaa levymateriaalia Disk Writer -esimerkkipohjaiseen mainospohjaiseen peliin, jota nykyään kutsutaan advergameiksi . Kaettekita Mario Bros. (lit. The Return of Mario Bros.) on remasteroitu versio Mario Brosista, jossa on parannetut hyppyohjaukset ja korkeat pisteet säästöt sekä uusi Nagatanienin elintarvikeyritykselle tarkoitettu peliautomaatin minipeli.\nLopullinen FDS pelin julkaisu oli Janken Disk Jo joulukuussa 1992 rock paperi sakset pelin mukana Levyjärjestelmää maskotti, Disk-KUN.\nFamicom-levyjärjestelmä toimi lyhyesti mahdollistavana tekniikkana uuden kotikonsolivideopelien ja uuden tyyppisen videopelikokemuksen luomisessa, mikä johtui pääasiassa halpojen pelitallennusten kolminkertaistamisesta kohtuuhintaisiin kasetti-ROM-levyihin verrattuna ja tallentamalla pelaajien edistyminen uusissa seikkailuissaan. Näihin peleihin kuuluvat The Legend of Zelda (1986) ja Metroid (1986) avoimen maailman muotoilu ja kestävät sarjat , ja julkaisupeli Zeldaa pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista peleistä lähinnä sen laajuuden vuoksi. Lähes vuosikymmenen ajan ennen Nintendon Satellaview- palvelua FDS: n kirjoitettava ja kannettava tallennustekniikka toimi mahdollistavana tekniikkana online-tulostaulukoiden ja kilpailujen innovaatioille myymälän Disk Fax-kioskeissa, jotka nähdään nyt modernin online-pelaamisen varhaisimpina edelläkävijöinä ja jakelu .\nJotkut 200 alkuperäisen pelin kirjastosta ovat FDS-yksinoikeudella, ja monet julkaistiin uudelleen pari vuotta myöhemmin Famicomin ja NES: n kaseteissa, vaikkakin ilman FDS: n ylimääräistä äänikanavaa.\nSivua on viimeksi muutettu 6. lokakuuta 2020 kello 16.41 (UTC) .\nThis page is based on the copyrighted Wikipedia article "Famicom_Disk_System" (Authors); it is used under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported License. You may redistribute it, verbatim or modified, providing that you comply with the terms of the CC-BY-SA.


Herkulliset asetelmat IFK-peliin - Urheilu | HS.fi\nHerkulliset asetelmat IFK-peliin\n1 Bluesin ja HPK:n kamppailu Espoossa antoi mukavat asetelmat perjantaiseen paikallisotteluun, jossa kohtaavat Helsingin IFK ja Espoon ylpeys. HPK liittyy tähän kuvioon juuri siksi, että Kerho nakkasi nokkaan IFK:ta keskiviikkona. Blues vastaavasti antoi naapurin puolesta takaisin ja haastaa IFK:n Helsingin jäähallissa.\n1 Bluesin ja HPK:n kamppailu Espoossa antoi mukavat asetelmat perjantaiseen paikallisotteluun, jossa kohtaavat Helsingin IFK ja Espoon ylpeys. HPK liittyy tähän kuvioon juuri siksi, että Kerho nakkasi nokkaan IFK:ta keskiviikkona.


Olivia&Ofelia: enää 9 päivää!\n...nimittäin siihen,että alkaa kesäloma! Samallahan mulla loppuu sitten peruskoulu, mikä on kyllä vielä siistimpää :D! Mulla on teille pieni yllätys mihin julkaisen pienen vinkkikuvan huomenna!\n© Roosa Laitila\nOltiin Ofelian kanssa viime lauantaina Lappeen poniraveissa ja olen aivan älyttömän tyytyväinen. Jo lämmityksessä neiti oli ihan liekeissä ja sama meno jatkui myös startissa! Lähdettiin matkaan 60m pakilta ja päästiin ekalla (!) matkaan. Jäätiin hieman meidän paalulta lähteneestä ponista ja ekaan kaarteeseen tuli perinteinen laukka, jota tuomarit eivät tosin huomannut. Laukan jälkeen tuntui, että Ofe antaa ihan periksi eikä yritä yhtään ja sitten takasuoralla jouduttiin ajamaan taas kolmatta- neljättä rataa, että päästään hitaammista ohi. Oltiin viimeisessä kaarteessa sitten neljäntenä ja lähdettiin tavoittamaan kolmantena juoksevaa ponia. Offe sai oikean vaihteen silmään loppusuoran auetessa ja pinkoi ihan hurjaa vauhtia! Päästiin kolmantena olevan ponin rinnalle ja olin kyllä ihan varma, ettei siitä ponista ohi päästä mutta sieltä se neiti kipitteli hienosti maaliin kolmantena. Aika oli ihan huikea 2.55,7.\nFiilis oli kyllä ihan sanoin kuvailematon. En oikeasti voi uskoa, että poni jonka takia olen hakannut päätä seinään niin monta kertaa juoksee tuollaisen ajan ja se mitä vauhtia se tuli loppusuoran... Nää on näitä hyviä hetkiä mutta eiköhän se taas mut pudota seuraavassa startissa maanpinnalle, kun ei mene mihinkään.. No mutta pitää iloita näistä onnistumisista.:)\nHyvä viikonloppu jatkui sunnuntaina Kuprun kanssa mätsäreissä. En jaksa tarkemmin alkaa selitellä mutta tuomari ei osannut päättää Kuprusta ja sen parista ykköstä ja kakkosta, niin palkitsi molemmat ykköspalkinnolla. Mentiin sitten ykköskehään ja mut palkittiin junior handleriksi. Käveltiin aivan älyttömän kauan ja Kupru sai veilä paras russponi palkinnon! Kupruhan sai samaisen palkinnon viime vuonnakin. Vietiin sitten Kupru ja Gizmo mätsäreistä kotiin ja ponit pääsi sitten tarhaan.\nKirjoittaminen on tällä hetkellä aika pakko pullaa, jonka varmaan huomaa tekstistä. Saatiin nyt tämä uusi tietsikka,niin postaus rytmi palautuu lähiaikoina ihan normaaliksi! :) Ja pahoittelen jos kuvat hyppivät jotenkin oudosti, kun ei olla vielä ihan samaa mieltä asioista tän koneen kanssa :D\nLähettänyt Ilona klo 11.20\nAnonyymi 23. toukokuuta 2014 klo 4.05\nKuka tuo Kupru on?\nIlona 23. toukokuuta 2014 klo 11.53\nMun liikutusponi :)\nTeknisten ongelmien tauko


Aihe: Äänettömät askeleet La Toukokuu 11, 2013 1:24 am\n//Tervetuloa pelailemaan BraambliPaathi:)//\nSulkakorva asteli Tuliklaanin alueella kohti rajoja. Jokin sai naaraan niin levottomaksi,ettei tuo pystynyt olemaan paikoillaan. Klaanin päälliikölle soturi oli sanonut menevänsä metsästämään, mutta yrittäessään saalistaa hiirtä levottumuus valtasi naaraan mielen ja saalis oli päässyt pakoon. Niinpä Sulkakorva lakkasi yrittämästä ja suuntasi saarnimetsään.\n"En ole koskaan tuntenut itseäni näin levottomaksi..."Sulkakorva ajatteli. Ehkäpä syy kissanaaraan käytökseen selviäisi päivän aikana...Tai sitten ei. Pian soturin sieraimiin kantautui muiden klaanien hajuja. Meriklaanin tuoksu kuitenkin oli kaikkein voimakkain. "Ehkäpä joku Meriklaanilainenkin on lähtenyt pienelle kävelylle..."Sulkakorva mietti hidastaen tahtiaan.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Toukokuu 11, 2013 11:31 am\nHilsemyrsky oli ajautunu metsien kätköihin kävelemään. Hän oli erehdyksessä katsonut kuvajaistaan lätäköstä, ja raaputtanut nenäänsä samaan aikaan, mikä toiminta oli tietysti aiheuttanut pienimuotoisen hilsemyrskyn, mikä taasen oli saanut kollin taasen masentumaan. Ah, miksi oi miksi olen tällainen Tähtiklaanin kiroama hylkiö? Oranssiturkkinen kolli käveli pitkin, dramaattisin askelin katselematta juurikaan eteensä. Aina toisinaan, kun hän osui johonkin erityisen varjoisaan paikkaan, hän tunki päänsä maahan, no eihän kissan pää tietenkään kovinkaan syvälle uppoa metsän maaperään, mutta se olikin enemmän symbolinen ele kuin tarkoitus haudata itsensä tai jotain muuta vastaavaa.\nPian huomasi melankolisiin mietteisiin syventynyt kolli ajautuneensa jo kauaksi kotireviiriltään. Mmh, mitäpä tuon väliä. Ehkä parempi, jos joku vihollisklaanilainen tulee ja nitistää minut täällä tunkeilusta. Oikeastaan kolli ei tiennyt, että sattui olemaan ei minkään klaanin alueella. Alitajuisesti hän kai kuvitteli olevansa Tuliklaanin reviirillä, kun kerta kyseisen klaanin tuoksu oli alati voimistuva. Hilsemyrsky jatkoi harhailuaan, nappasipa puolihuomiossa hiirenkin matkalla. Metsä suorastaan kuhisi riistaa, ja kollin tapa napata hiiri oli suorastaan pöyristyttävän upea. Kesken kävelynsä hän yksinkertaisesti hyppäsi salamannopeasti pusikkoon ja tuli sieltä hiiri leuoissaan. Hilsemyrsky osasi mietteissään olla harvinaisen hyvä tekemään vaikka mitä. Tosiasiassa hänellä oli alitajuisesti valtaisat paineet näyttää klaanillensa olevansa hyödyllinen. Kollin itsetunto lähenteli nollaa.\nSiinä sitten hiiri leuoissaan huumautuneena synkeistä mietteistään Hilsemyrsky käveli, talsi, tassutteli, eteenpäin, eteenpäin ja törmäsi, aivan kirjaimellisesti törmäsi tahtiaan kohtalokkaasti hidastaneen Sulkakorvan kylkeen.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Toukokuu 11, 2013 1:18 pm\nSulkakorva säikähti kollia,joka oli ilmestynyt kuin tyhjästä. Naaras hypähti hieman kauemmas ja sähisi. Tuliklaanin soturin kurkusta nousi matalaa murinaa. "Kannattaisiko katsoa eteensä?" Sulkakorva ei murissut vain siksi etteikö olisi pitänyt kollin ulkonäöstä,vaan siksi ettei tuo voinut sietää toisesta klaanista tulevia kissoja.Varsinkaan sellaisia jotka vain kävelevät päin.\nMuristuaan ja sähistyään äänensä käheäksi Sulkakorva lopetti.Ei uhoaminen tässä tilanteessa auttaisi mitään. Sulkakorvan sieraimiin leijui hiiren tuoksu. Toinen oli näköjään onnistunut saalistamisessa paremmin kuin naaras. Soturin nälkä oli kova,mutta tiesi ettei voinut varastaa toisselta,ja vaikka voisikin hänen pitäisi juosta leiriin ja ruokkia klaani ensin. Ajatus syömisestä voisi siis unohtaa.\nSyömisen sijasta Sulkakorva avasi suunsa: "Mihin kummaan Meriklaanin jäsen on matkalla?"\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Su Toukokuu 12, 2013 10:01 am\nUAAH! Hilsemyrsky oli jo tarpeeksi pelästynyt siitä, kun oli törmännyt kissaan, mutta sitten kun törmäyksen kohde vielä rähisi noin vihaisesti, joutui kolli liki paniikinomaisen hämmennyksen valtaan. Hän kävi makuuasentoon ja painoi päänsä, kuin kehoittaen "murskaa vain pääni". Hilsemyrsky tunsi suorastaan loputonta häpeää. Hänellä ei ollut minkäänlaista viettiä puolustaa itseään tai klaaninsa kunniaa tai mitään muutakaan. Sanattoman kauhun vallassa kolli vain pysyi hiljaa.\nKun toinen kissa, ilmeisestikin naaras, ei osoittanutkaan väkivallan merkkejä, rohkeni Hilsemyrsky nostaa hieman päätänsä. Hän kohdisti nöyrän katseen suoraan tuliklaanilaisen silmiin. Siniset silmät kimalsivat miltei kyynelten partaalla aivan kuin pahoja tekojaan katuvalla pennulla. Kolli oli ollut jopa niin keskittynyt odottamaan kuolettavaa iskua, ettei ollut laisinkaan kuullut Sulkakorvan esittämää kysymystä. Niinpä hän rohkeni vain mutista ääni väräjäen: "Pah-pahoittelen, kun tö-tö..." Kolli kuulosti melkein itkuun purskahtavalta, ja kun hän viimein sai jatkettua sanojaan, ulvoi hän ne pikemminkin itselleen: "Ah, miten saatoinkaan törmätä viattomaan naaraskissaan!?" Sitten yht'äkkiä oranssiturkkinen kolli syöksähti jaloilleen, otti metsästämänsä hiiren leukoihinsa, ja viskasi sen juhlavasti naaraan jalkoihin. "Ota tämä korvaukseksi tökeryydestäni!"\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Ti Toukokuu 21, 2013 9:29 pm\nTuliklaanin soturin katse oli täynnä vihaa. Huono päivä suorastaan vain paheni ja paisui kissan sisällä. Sulkakorva katsoi toista suoraan silmiin. Hilsemyrsky näytti pelokkaalta.\nYhtäkkiä naaraan ilme muuttui lempeäksi. "En voisi satuttaa viatonta kissaa.Enkä varsinkaan voi ottaa toisen saalista" Naaras tokaisi. Sulkakorvan oli pakko myöntää että tunsi jonkinlaista myötätuntoa.\nNaaras soturi istahti ja rentoutui jotta toinen tunsisi olonsa edes hieman turvallisemmaksi. Kolli vaikutti tutustumisen arvoiselta.\n"Anteeksi törkeä käyttäytymiseni. Olen ollut vain hieman äreä tänä aamuna..." Samalla kun Sulkakorva odotti kollin avaavan suunsa,soturi tarrasi hiiren ja ojensi sen takaisin oikealle omistajalle.\n"Tuo kissa ei vaikuta samanlaiselta kuin muut..." Sulkakorva ajtteli itsekseen. Samalla naaras tunsi sisällään oudon tunteen...\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Toukokuu 25, 2013 3:15 am\nHilsemyrsky näytti, jos mahdollista, vielä entistäkin tyrmistyneemmältä, kun Tuliklaanin soturi palautti hiiren takaisin. "Aih ja voih, mitä päällikköni sanoisikaan, jos tietäisi, että toisen klaanin soturi joutuu säälimään minua tällä lailla?!", voihki kolli kovaan ääneen. Hän katsoi surumielisen sinisillä silmillään toisen soturin silmiin. "Minkäpä kaltaiseni luuseri olemukselleen voisi", mutisi kolli itsekseen, ja puisteli oranssia turkkiaan. Hän vilaisi maassa lojuvaa tuoresaalista. Hän tunsi itsensä perin onnettomaksi ja mitättömäksi, kun hänen anteeksipyyntöään ei ollut otettu vastaan. Sitten tuo toinen kehtaili vielä pyydellä anteeksi äreyttään! Sekalaiset ajatukset risteilivät Hilsemyrskyn epävakaassa mielessä, ja hän tuli todenneeksi itselleen, ettei hänellä ollut muita vaihtoethoja kuin menetellä karskin soturin tavoin. Vain siten hän voisi pelastaa kunniansa, tai klaaninsa kunnian, kuten hän itse ajatteli, hänen omassaa kunniassaan ei ollut mitään pelastettavissa, semmoista ei ollut.\nSiispä Hilsemyrsky loi nyt säälivän katseen kohti tuliklaanilaista. Vaivihkaa hän kaiveli metsän pehmeää maata kynsillään, ja kähisi hiljaa kuin itselleen: "Minulla ei taida olla muuta vaihtoehtoa kuin osoittaa arvokkuuteni taistelemalla" Nyt kolli paljasti yllättävän terävät kyntensä toisen silmien edessä, ja vaikka hänen väräjävän hentoinen äänensä ei kuullostanut ensinkään uhkaavalta, hän lausui hieman kovemmin: "Kukaan ei kieltäydy ylvään meriklaanilaisen anteeksipyynnön osoituksesta!", Hilsemyrsky sylkäisi hiiren päälle, "Tuon voit palauttaa vain kuolleelle minulle!" Kolli otti uhkaavan askeleen kohti tuliklaanilaista, ja hänen äsken niin suruisissa sinisilmissään paloi nyt epämääräinen villi kiilto.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Toukokuu 25, 2013 9:20 am\nSulkakorva meni hämilleen. Hänhän oli vain pyytänyt anteeksi käytöstään ja palauttanut hiiren. Ja nyt toinen osapuoli halusi taistella! Naaras ei osannut toimia tässä tilanteessa. Jos Sulkakorva hyökkäisi toisen kimppuun,meriklaani voisi tulla kostamaan sen.\n"Hei! En tahdo taistella!" naarassoturi huusi hätääntyneenä. Tuliklanilainen ei kieltäytynyt taistelusta sikis,että olisi pelännyt tappiota,vaan siksi koska ei halunnut satuttaa tuota kollia. Ei ollut siis muuta vaihtoehtoa kuin toimia nyrkkeilysäkkinä. Kun Hilsemyrsky hyökkäisi, naaras ei tekisi vastarintaa. Surullisin silmin Sulkakorva katsoi hiiren raatoa,jonka päälle kolli oli juuri äsken sylkäissyt. "Emmekö voisi selvittää tätä asiaa millään muulla tavalla?" naaraskissa kysyi anelevalla äänensävyllä. Taitavista taistelutaidoistaan huolimatta Sulkakorva vannoi itselleen ettei voittaisi tätä taistelua,jos Hilsemyrsky päättäisi hyökätä.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Su Toukokuu 26, 2013 1:31 am\nVai jollain muulla tavalla?! Hilsemyrskyn villi, mielipuolisuutta lähentelevä katse harhaili epämääräisesti, ja hullun kiilto taantui vähitellen. Hahaa! Naarashan suorastaan aneli armoa. Olipa ehkä jopa vähän peloissaankin, tulkitsi Hilsemyrsky toisen toimintaa. Kollin valtasi euforinen ylemmyyskompleksi, mikä tunne oli hänelle varsin harvinainen. Kolli hymyili ekstaasimaista hymyä, ja veti kyntensä piiloon. "No enhän nyt suinkaan voisi käydä kaltaisesi puolustuskyvyttömän kimppuun", lausui kolli mairean ylimielisesti, tuumasi hetken, ja vaipui sitten taas normaaliin synkkyyteensä, mikä näkyi ulkoisestikin niskakarvojen laskeutumisena ja pään painumisena, lisäten hämillisen kuuloisesti: "Pahoittelen". Hetken Hilsemyrsky vain tuijotti maan kamaraa. Hän yritti käsitellä tapahtunutta, olo oli suorastaan epätodellinen. Oliko hän todella käydä Tuliklaanin naaraan kimppuun, kuin mikäkin verenhimoinen soturi? Enhän minä semmoinen ole!! Nyt kolli oli jo täydelleen vaipunut perintiesen syvään itsesääliinsä ja -tunnottomuuteensa. Oransseine, takkuisine turkkeineen hän näytti aivan joltain mäyrän viskelemältä erakonrääsyltä. Hän kuitenkin nosti tuikean katseensa kohti naarasta, viskasi tassullaan jo varsin kulahtaneen hiiren kohti tätä, ja naukui tomerasti: "Sinun on kuitenkin otettava vastaan tämä anteeksipyyntöni tai muuten tunnen itseni niin pateettiseksi roskaksi, että joudun..." kolli ei saanut lausettaan loppuun, hän kun oli purskahtaa itkuun omaa surkeuttaan ajatellessaan. Naaraan oli aivan pakko hyväksyä hänen ainoa arvokkuutensa osoitus! Nyt puolestaan oli Hilsemyrskyn sinisissä silmissä anovainen katse.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Su Toukokuu 26, 2013 1:40 am\nSulkakorva nyökkäsi Hilsemyrsykylle. "Hyväksyn anteeksi pyyntösi." Naaras tarrasi raatoon ja hautasi sen maahan. Hän hakisi sen myöhemmin illalla. Sulkakorva vilkaisi vielä oranssin kollin silmiin. Toinen oli väittänyt häntä puolustuskyvyttömäksi,mutta Sulkakorva päästi moiset sanat toisesta korvasta sisään ja toisesta ulos. Tilanne oli jo muutenkin hankala molemmille. Ei olisi järkeä pahentaa sitä.\nSoturi otti askeleen kollia kohti ja mittaili tätä katseellaan.\n"Miksi sinun kaltaisesi kolli on maleksii täällä yksin?" Sulkakorva tiedusteli lempeästi. Tuo ei nähnyt toisessa mitään vikaa,vaikka itsesäälissä kylpekin. Kukaan ei kuitenkaan ole täydellien ja sen naaras jo tiesikin. Naaraskissa istahti rennosti maahan ja nuolaisi rintakehäänsdä muutaman kerran. Nyt olisi saatava Hilsemyrsky tuntemaan olonsa mahdollisimman mukavaksi.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Ke Toukokuu 29, 2013 8:51 am\nHilsemyrsky katseli hieman kulmainsa alta epäillen, kun naaras hautasi joltisen kaltoin kohdellun saaliin. Eiköhän se sen hakisi, jos sillä vähääkään oli kunniantuntoa. Tuliklaanilainen vaikutti kyllä järkityypiltä. Hilsemyrsky tarkasteli toista nyt hieman uteliaammin. Hänen sinisille silmilleen oli taas laskeutunut lähes näkymätön melankolian usvaverho.\nOranssiturkkinen kolli tunsi toisen katseen lähes polttavana turkillaan. Hän ei millään sietänyt muiden katseita, ja yrittikin nyt kääntää omansa johonkin taivaita kohti kasvoillaan kärsivähkö ilme. Hän kohotti etutassunsa rinnalleen, ja naukui hennolla, miltei pentumaisella äänellään: "Ei minulla ole aavistustakaan, mitä täällä teen" Ei minulla ole aavistusta mistäkään. Kolli raaputti nenänvarttaan terävällä kynnellään varsin varomattomasti, mikä tietysti aiheutti lumimyräkän lailla maahan leijailevan hilsevirran. Hilsemyrsky vilaisi kynttään, kuin vasta olisi tajunnut raaputtaneensa nenäänsä varsin vaarallisesti. "Tuskinpa se mikään häpeä olisi ollut, vaikka olisinkin tuosta ottanut vähän nenilleni", mutisi kolli itsekseen, ja jatkoi kuuluvammin osoittaen nyt sanansa Sulkakorvalle: "En tosiaankaan tiedä, miksi olen täällä, tai mihin olen menossa saati mistä tulossa. Liekö moisella edes väliä? Menen, mihin menen ja..." Kolli nyyhkäisi dramaattisesti, hän ei keksinyt enää lauseelleen tarpeeksi masentavaa loppua.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Pe Kesä 07, 2013 10:05 am\nSulkakorva kohautti lapojaan. Kolli oli siis samassa tilanteessa kuin hän:\nEi ollut mitään syytä miksi hän oli nyt tässä.\nNaaras aukaisi suunsa sanoakseen jotain,mutta vaikeni oitis. Mitä hänen kannattaisi sanoa? "Voisitko kulkea kanssani johonkin? Ei huvittaisi kuljeskella yksin metsässä."\nSulkakorva kysyi pieni hymy kasvoillaan.\nEhkä hänen positiivisuutensa tarttuisi Hilsemyrskyynkin...toivottavasti.\nTuliklaanin soturi nousi ja käveli oranssin kollin ohitse pusken tämän hilseistä kylkeä.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Kesä 08, 2013 9:07 am\nHilsemyrsky katseli epäillen naarasta. Toisten ystävällismielisyys sai hänet aina epäileväiselle kannalle, siis vielä sen päälle, että perusluonnekin oli jo varsin mihinkään luottamaton. Minua ei huvittaisi kuljeskella yhtään, tuumasi oranssiturkkinen kolli hinkaten naamaansa käpälänsä syjrällä. Nenää kutitti, oikeastaan koko naama syyhysi, kuten valitettavan tavallista, kuin joku muurahaispesä. Hilsemyrsky oli huomannut syyhyämisen kasvavan suorastaan räjähdysmäisesti, kun hän oli jossain kiusallisessa tilanteessa, ja tämä tilanne totisesti oli kollille semmoinen. Eihän kukaan koskaan ollut, ainakaan Hilsemyrskyn kaiken tehokkaasti negatisoivassa mielessä, halunnut tehdä hänen kanssaan yhtikäs mitään. Nyt sitten joku ventovieras tahtoi tallata sankkain metsäin, ah, niin kulkemattomia polkuja hänen kanssaan. Ajatus oli perin kiehtova, mutta kolli ei uskaltanut sanoa mitään, kunhan katseli vain syrjäsilmällä näennäisen taivasten tuijottelun lomasta naaraan hymyä, ja ihmetteli, ihan tosissaan ihmetteli, mitä kumman hymyilemistä tilanteessa oli. Häntä itseään kauhistutti, kuin olisi kohdannut metsässä mäyrän toisen kissan sijaan.\nKamalampaa seurasi. Kun Hilsemyrsky ei saanut sanaa suustaan, käveli tuliklaanilainen likeltä, puski kylkeen! Hilsemyrsky oli kupsahtaa dramaattisesti maahan, mutta hänen raajansa olivat niin jäykistyneet kauhusta, ettei hän voinut sitäkään tehdä. Naaraan toiminta kuitenkin höllensi hänen kielenkantimiaan. Seisoen paikallaan kuin kivipaasi naukui Hilsemyrsky hieman huohottaen kuin koko päivän maastossa partioineena: "Eh, enhän minä edes tiedä nimeäsi, ja enhän nyt suinkaan voi, oi voi, olen tarpeeksi hyödytön klaanilleni ilmankin, että luuhaan täällä, ja..." Kolli ei taaskaan keksinyt mitään tarpeeksi tyydyttävää dramaattista lopetusta, myös sanan säilän heiluttelussa hän tahtoi pyrkiä olemaan hyvä, eikä tietenkään kokenut olevansa sitä, ei lähimainkaan. Hilsemyrsky piti jalkansa vieläkin tiukasti paikoillaan, mutta käänsi päänsä kohdatakseen toisen katseen, ja totisesti, kollin murheellinen katse oli melkomoisen ahdistavaa nähtävää!\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Kesä 08, 2013 12:37 pm\nSulkakorva nyrpisti kuonoaan. Ei siksi että vieras kolli olisi tehnyt jotain,vaan siksi että oli unohtanut esittäytyä.\n"Öhm,anteeksi hätäisyyteni...Olen Sulkakorva. Entä sinä?" naaras kysyi.\nOlikohan hän sittenkin liian tunkeileva oranssia kollia kohtaan? Toinen vaikutti niin kireältä ja stressaantuneelta. Saattoihan Tuliklaanin kissa olla väärässäkin.\n"Kolli käyttäytyy hieman oudosti. Onkohan hänellä jotakin salattavaa?"\nSulkakorva ajatteli liikauttaen korviansa niin että tupsut heilahtivat. Soturi tuli kuitenkin siihen tulokseen että toinen oli vain hermostunut uudesta tuttavuudesta. Niinpä naaras kohautti vain lapojaan ja jäi odottamaan toisen esittäytymistä.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Su Kesä 09, 2013 8:00 am\n"Hilsemyrsky", vastasi kolli lakonisen etäisesti äänessään ehkä ensi kertaa hiven jonkinmoista itsevarmuutta, nimittäin, niin hassulta kuin se kuulostikin, oli Hilsemyrskyn melkeinpä ainoa ylpeyden aihe hänen nimensä, jonka hän poikkeuksellisesti oli itse valinnut omaa surkeuttaan korostamaan, mutta yht'kaikki hän piti siitä. Piti siitä, että sai kummallisella nimellään varoittaa muita pysymään kaukana, tai jotain sen suuntaista hän ajatteli synkeässä mielessään.\nNyt kollin silmiin oli syttynyt pieni uteliaisuuden kiilto. Hän katseli edelleenkin silmänsä aika ajoin harhaillen puiden latvustoissa naaraan korvia. "Ainakin olet ansainnut nimesi. Korvasi ovat kovin kauniit", virkkoi Hilsemyrsky yllättävän tyynesti vailla hermoilun häivääkään, "Arvostan soturinimiä, joiden kantaja on nimensä veroinen" Heti kun sanat alkoivat luistaa, alkoi olo muutenkin tuntua rentoutuneemmalta. Hilsemyrsky istahti, mutta pysyi muutaman askeleen päässä Sulkakorvasta. Kolli nuolaisi huuliaan. "Mmh, minun kaiketi pitäisi metsästää klaanilleni todistaakseni arvoni, mutta", Hilsemyrsky haukoitteli, "yht'äkkiä tunnen itseni kovin väsyneeksi. Ja näin tosiaan oli, kolliparalle kun ainainen paineenalaisuus oli varsin yleinen olotila, niin kun sitten harvoin koitti hetki, jolloin tämä kestorasitus hieman hellitti, alkoi häntä väkisinkin väsyttää.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Ma Kesä 10, 2013 11:04 pm\nSulkakorva punastui Hilsemyrskyn sanoista. ei kukaan ollut ennen kehunut muutakuin hänen mestarinsa silloin kun hän oli ollut vielä oppilas.\n"Sulkatassu..." Tuliklaanin soturi ajatteli hymyillen kun muisti oppilas aikansa, vaikka ne olivatkin olleet hyvin vaikeita aikoja.\nNaaras huomasi että Hilsemyrskyä alkoi väsyttää. Mutta niinkuin yleensä, haukotus tarttui ja niimpä soturinkin oli pakko aukaista kitansa haukotukseen. Sulkakorva venytteli makeasti ja sanoi sitten hieman säikähtäneenä: "Mutta enhän voi NYT nukkua!" Sulkakorva katsoi anelevasti Hilsemyrskyä ja sanoi: "Tarvitsen apuasi"\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Ti Kesä 11, 2013 2:00 am\nHilsemyrsky tunsi lihaksensa jo joltisen vellimäisiksi. Ah, kuinka olisikaan ihanaa nukahtaa siihen rentoutuneeseen mielentilaan, aivan muuta toista kuin alituinen nukkuminen lihakset jännittyneinä ja pää täynnä kauhukuvia siitä, kuinka joku herättäisi hänet sättiäkseen laiskottelusta. Kolli ei ollut ehkä koskaan pentuaikojaan lukuunottamatta tuntenut itseään niin levolliseksi. Hän oli jo sulkenut silmänsä, tosin vielä istuen, mutta Sulkakorva äänensävyn muutos herätti hänet. Avatessaan silmänsä hän näki naaraan vihreän katseen, joka nyt poikkesi huomattavasti aiemmasta. Mitäs kummallista? Hilsemyrskyn kesti hetki käsitellä kaksi aistimaansa tietoa, niin unessa hän oli jo ollut. "Pyysit apua?" naukui kolli hämmentyneenä. Hän räpytteli silmiään, ja pyyhkäisi niitä käpälänsä syrjällä. "Kuinka kauan oikein nukuin?" Kollin ääni vaimeni, ja hän vain jäi tuijottamaan toista kysyvänä.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Ti Kesä 11, 2013 10:22 pm\n"Nukuit vain heteken, mutta..." Sulkakorva sanoi itku kurkussa. Naaraan oli pakko nielaista ennenkuin jatkoi lausettaan loppuun. Arvokkuutensa vuoksi naaras ei alkaisi pillittämään toisen nähden. Soturi henkäisi vielä muutaman kerran, jotta saisi pidätettyä itkuaan ja jatkoi:\n"Py-pyysi a-apua...kos-ka suuntavaistoni o-on huono ja-ja...E-en muistaa mis-mistä tu-tulin..."\nÄnkyttäen Sulokakorva sai sanat suustaan. Lauseen päätyttä Sulkakorvan oli pakko purskahtaa lohduttomaan itkuun,niinkuin pikku pentu. Hän oli soturi, joka oli eksynyt klaaninsa rajoille, eikä osannut enää leiriin. Kuinka häpeällistä!\nKun naaras sai hillittyä kyyneleitään, hän katsoi Hilsemyrskyä.\n"Älä kerro tästä kelekkään...Olen uusi klaanissa,enkä oikein ole vielä kotiutunut täysin."\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet To Kesä 13, 2013 8:05 am\nHuh! Hilsemyrsky katseli itkevää Sulkakorvaa kuin metsään laskeutunutta ufoa. Oivoivoivoivoivoivoivoi, mitä minä teen?!?! Oli vähällä, ettei kolli itsekin heittäytynyt vallan sekopäiseksi, niin on tarttuvaista kissain mielen epävakaus. Ja aivan erityisesti näin oli Hilsemyrskyn kohdalla. Oranssiturkkinen kolli yritti hädissään lohduttaa toista sivelemällä tämän kylkeä ja selkää hännällään. Siveleminen kuitenkin äityi Hisemyrskyn hermostuksen kasvaessa yltiömäiseksi harjaamiseksi hänen siihen kinnittämättä liiemmin huomiota.\n"Vai olet uusi klaanissa? Vaikka olen elänyt koko ikäni klaanissa, tunnen itseni silti joka päivä kuin puusta pudonneeksi päivän ikäiseksi pennuksi", möläytti Hilsemyrsky äänensävynsä heittäytyen jopa hieman runoilevaan dramaatillisuuteen. Kun kolli sitten mietti siinä yhäkin hännällään Sulkakorvaa vimmatusti hinkaten tietä Tuliklaanin reviirille, hänen kulmansa hieman kurtistuivat. Valaistuksen kirkas ilme täytti kuitenkin kollin kasvot pian. "Emmeköhän löydä Tuliklaaninkin reviirille täältä, kun kerta metsä rajaa klaaniemme reviirejä", naukui Hilsemyrsky. Nyt hän oli jo huomannut vetää häntänsä varsin hämillisenä pois Sulkakorvasta. Hetken Hilsemyrsky haisteli ilmaa, mutta lähti pian varmana kävelemään tiheän aluskasvillisuuden sekaan. "Seuraa vain!" hän naukaisi hennolla äänellään silmissään kuitenkin harvinaisen yläkuloinen kiilto.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet To Kesä 13, 2013 8:38 pm\nNaaras oli hieman hämillään, kun toinen siveli hännällään hänen selkäänsä. Ei hän ollut odottanut mitään lohdutuksen tapaista...varsinkaan Hilsemyrskyltä.Sulkakorva nyökkäsi hitaasti, kun toinen kysyi oliko hän siis uusi täälläpäin.\nKuitenkin kuuultuaan,mitä tuo oranssi kolli sanoi reviirille löytäisestä, hänen ilmeensä kirkastui. Sulkakorva nielaisi viimeiset kyyneleensä. Niitä naaras ei vuodattaisi enää tänään.\nSulkakorva käveli Hilsemyrskyn vierelle. Hän tunsi itsensä vasta kuun ikäseksi pennuksi kollin rinnalla. Suuri korvainen kissa oli vieläkin hyvin nolona siitä, että ei osannut kulkea klaaninsa alueilla. Kumma tunne sai kuitenkin Sulkakorvan rentoutumaan. Hilsemyrskyssä oli jotain, mikä sai hänet olemaan oma itsensä. Yleensä hän sai esittää kaikille "kovaa", jotta hänet olisi hyväksytty.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Pe Kesä 14, 2013 12:36 am\nHilsemyrsky tunsi olonsa aivan valtavan tyytyväiseksi, kun hän tunsi toisen selvästi tarvitsevan hänen apuaan. Näinä harvinaisina hetkinä hän sai aina joltisen normaalin itsetunnon, ja hänen pieni sisäinen gentlemanninsa heräsi. Hilsemyrskyn olisi oikeastaan pienesti tehnyt mieli sanoa jotakin, mutta kun Sulkakorvakin pysyi vaiti, päätti hänkin olla runoilematta mitään turhia. Lisäksi, tuumasi kolli synkkyyden palatessa hänen kasvoilleen, en tietäisi ensinkään, mitä sanoa hänelle. Ainoa aihe, mistä Hilsemyrsky osasi luontevasti puhua, oli hänen oma mitättömyytensä, ja sillä hetkellä hänen sisäinen gentlemanninsa kertoi, ettei Sulkakorvaa kannattanut ikävystyttää moisilla jutuilla. Muutenkin Hilsemyrsky nautti hiljaisuudesta. Hän ihaili kävellessään metsän kauneutta aina aika ajoin kääntäen päänsä suodakseen vienon hymyn takana seuraavalle Sulkakorvalle.\nEi vienyt kauaakaan aikaa, kun syvät, tiheät metsät antoivat tietä pienehkölle aukiolle, joka kasvoi sammalta ja yksittäisiä heinäkimppuja siellä täällä. Hilsemyrsky nuuhkaisi ilmaa, ja kavahti askelehen taakse päin. "Suoraan edessä haisee Yöklaanin löyhkä. Tulimmekohan vähän liian pitkälle?" naukui kolli yllättyneenä pieni hermostuneisuuden siemen äänessään. Kuin sanojen vakuudeksi, vilahti edessä päin avautuvassa tiheässä metsikössä tumma kissan hahmo, aivan kuin pelkkä varjo kissasta. Hilsemyrsky siristeli silmiään, ja oli erottavinaan varjoja ehkä jopa kaksi. Aivan eittämättä kyseessä oli Yöklaanin rajapartio. Oranssiturkkinen kolli käänsi katseensa Sulkakorvaan, ja aikaisemmin silmissä kiillelleet itsevarmuus ja jopa ilo olivat taas vaihtuneet Hilsemyrskylle ominaisiksi ahdituksen kuvajaisiksi. "Toivottavasti emme ole vielä ylittäneet rajaa", naukui kolli äänensä väräjäen, "paras perääntyä hiljaa"\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Pe Kesä 14, 2013 10:46 pm\nSulkakorva höristi korviaan ja paransi ryhtiään, kun kuuli kuinka Hilsemyrsky puhui jotain Yöklaanin partiosta. Naaras tarkkaili hetken ympäristöä, ja tosiaan: Hieman kauempana näkyi liikkeetä, vaikkei kissoja näkynytkään. Niiden varjot kuitenkin heiluivat maassa. Sulkakorva haistoi ilmaa ja tunsi oksennuksen nousevan suuhun. Hyi,mikä lemu! Soturi ajatteli. Hän ei voinut sietää Yöklaanin hajua. Varsinkaan jos se oli näinkin voimakas.\n"On todellakin parempi että peräännymme. Vaikka olenkin hyvä taistelija, en nyt millään jaksaisi teloa paria Yöklaanin ronttia." Sulkakorva sanoi kuiskaten,etteivät kauempana olevat kissat kuulisi heitä. Naaraan äänessä kuului hieman kehuskelun poikasta, mutta suurimmaksi osaksi hänen äänensä värisi pelosta. Jos partio huomaisi heidät, he olisivat pulassa.\nHitaasti peruuttaen Sulkakorva asteli takaisintulosuuntaan. Mutta juuri kun hän oli ottamassa peräti kolmatta askelettaan, hän astui terävän kiven päälle ja parkaisi kivusta. Toivottavasti Yöklaanin kissat eivät kuulleet.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Kesä 15, 2013 12:30 am\nHilsemyrsky ei voinut olla ihailematta Sulkakorvan itsevarmuutta. Hän tuijotti naarasta katseensa täynnä kunnioitusta, hän kun ei itse ollut koskaan osannut itseään kehua, niin moista itsevarmuutta hän piti aina kovin suuressa arvossa. Kolli itse ei ollut ensinkään niin varma, että kykenisi päihittämään yöklaanilaiset. Hän oli kyllä aina pentutarhasta asti kuullut kaikenmoisia peloittavia kertomuksia tästä synkeämielisestä klaanista. Oi, miksi ihmeessä minun olemattomalla suuntavaistollani piti johdattaa meidät molemmat tähän sudenkuoppaan?! parkui Hilsemyrsky mielessään.\nSulkakorvan rääkäistessä tuskaansa pelästyi Hilsemyrsky aivan suunnattomasti. Tunnelma oli ollut niin tiiviin jännittynyt, että äkillinen kova ääni kirjaimellisesti lähes horjahdutti kollin raiteiltaan. Kaikeksi onneksi Hilsemyrsky pysyi kuitenkin tolpillaan, tosin jok'ikinen hänen niskansa ohuista karvoista sojotti kohti taivasta ja hänen silmänsä olivat tämmöiset: Ó.Ó. "Sa-sattuiko sinuun?" kähisi kolli latteasti vilkuillen huolestuneena Sulkakorvaa. Vastauksille ei kuitenkaan jäänyt aikaa, sillä vieläkin epämiellyttävän lähellä olevasta pimeästä metsästä kuului rapinaa, ja esiin ilmestyi tummanpuhuva kissa rinnallaan pienempi samanlainen, ilmeisesti oppilas. "Mitä turskattia te oikein täällä hommaatte?" naukui yöklaanilainen karskisti mulkoillen Hilsemyrskyä ja Sulkakorvaa kylmästi.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet La Kesä 15, 2013 12:51 am\nSulkakorva oli juuri vastaamassa Hilsemyrskyn kysymykseen, mutta ei kereennyt kun yöklaanilaiset jo ilmestyivät heidän eteensä. Kauhu valtasi naaraan täysin. Vaikka vielä äsken hän oli kehuskellut päihittävänsä Yöklaanin kissat, niin nyt hän oli kuin kuun ikäinen pentu kotkan kynsissä. Eikä pistelevä kipu takajaln polkuanturassa helpottanut tilannetta yhtään. Sulkakorva tuijotti tummaa soturia syvälle silmiin ja näki tämän katseessa pelkkää vihaa. Mitäpä muutakaan tuon klaanin kissoilta oilisikaan voinut odottaa. Vilkaisten nopeasti takajalkaansa, Sulkakorva huomasi että anturasta tihkutti verta.\nNaaras otti yhden askeleen eteenpäin, mutta joutui ontumaan jalkaansa.\nKun suuri korvainen soturi huomasi,että Hilsemyrsky ei vastannut yöklaanilaisen kysymykseen, Sulkakorva huokaisi raskaasti ja vastasi tyynesti: "Tulimme vahingossa väärään suuntaan. Pahoitteluni." Lopuksi Tuliklaanin soturi kumarsi syvään. "Ja nyt oletan että pyydätte anteeksi töykeää äytöstänne ja olette vieraanvaraisia" Naaras piti pienen tauon ja jatkoi hieman kylmempään sävyyn:\n"Tai,turha teidän laisiltanne lemuavilta kirppusäkeiltä onkaan odottaa minkäänlaista kunnioitusta!" Vasta lauseen pätyttyään Sulkakorva ymmärsi mitä oli sanounut. Tuo kun ei koskaan ajatellut mitä sanoi! "Tästä voi hyvinkin tulla tappelu" soturi ajatteli ja paljasti jo valmiiksi kyntensä.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Ke Kesä 19, 2013 10:17 am\nHilsemyrsky ei muuta voinut kuin katsella kauhun täyteisin silmin, kuinka Sulkakorva uhitteli yöklaanilaisille. Hän itse ei saanut sanaakaan suustaan, ei vaikka hän olisikin tahtonut lievitellä toverinsa jyrkähköjä sanakäänteitä. Kolli tunsi koko kehonsa väräjävän ja niskakarvojensa nousevan pystyyn. Hän yritti parhaansa mukaan katsella johonkin aivan muualle kuin uhkaaviin tummiin kissoihin. Vuoroin hän tuijotteli taivasta, vuoroin Sulkakorvaa, lähinnä tämän loukkaantunutta jalkaa. Vihollisista toinen oli vielä joltisen nuori oppilas, mutta Hilsemyrsky oli kovin huolissaan kamraattinsa loukkaantuneesta jalasta. Mahdollisesta, ei vaan todennäköisestä, kamppailusta tulisi erittäin haastava. Kaiken lisäksi, loi Hilsemyrskyn synkeä mielikuvitus kauhukuvia, yöklaanilaiset saattoivat olla saamassa apujoukkoja hetkenä minä hyvänsä. Kolli puisteli päätään. Hän ei oikeastaan epäillyt yhtään mahdollisuutta, että Yöklaanin kissat vaikka surmaisivat heidät siihen paikkaan. Oi voi voi voi voi, kurjaa elämää!\nYöklaanin kolli naurahti halveksuvasti Sulkakorvan puheille, ja sylkäisi vielä maahan välittääkseen mielipiteensä tunkeilijoista tehokkaammin perille. Hetken kolli vain lakaisi Hilsemyrskyä ja Sulkakorvaa jäätävällä katseellaan. Hilsemyrsky tunsi sen jäätävän poltteen, muttei millään, ei sitten millään, kyennyt vastaamaan katseeseen. "Olimmekin juuri sopivast' oppilaani kanssa metsästämässä", naukui tummanpuhuva kolli, "teidän listimistänne ei edes huomaa kaiken muun riistan joukossa. Ainoa ero teidän ja hiirten välillä on, ettei teidän kurjaa lihaanne kehtaa klaanille tarjota!" Päälle päätteheksi kolli remahti kolkon nautiskelevaiseen nauruun. Hilsemyrsky kävi tuskastuneen kiireisesti mielessään läpi mahdollisuuksia tilanteen ratkaisemiseksi. Eipä niitä paljoa ollut. Sulkakorvan loukkaantunut jalka ei sallinut pakoa, ja koska toinen Yöklaanin partio saattoi ilmaantua hetkenä minä hyvänsä... Oranssiturkkinen kolli kohotti katseensa Yöklaanin kolliin, joka jo irvisteli kynnet tanassa syömmeinlyöntiä vaille hyökkkäämistä. Yllätysetu paras etu, tuumasi Hilsemyrsky hädissään, eipä surkealla elämälläni muutenkaan ole merkitystä. Ja niin juuri ennen kuin yöklaanilainen kerkesi tehdä mitään, hyppäsi Hilsemyrsky tämän niskaan kynnet ojossa. Yllätys olikin tyrmäävän tehokas, ja Hilsemyrsky sai kuin saikin vastustajansa kumottua maahan. Voimiltaan väkevämpi Yöklaanin soturi ei kuitenkaan moisesta kellistynyt, ja niin molemmat kollit jäivät maahan ankarana kynsiä ja hampaita säästelemättömänä turkkien sekamelskana.\nAihe: Vs: Äänettömät askeleet Pe Kesä 28, 2013 8:36 am\nSulkakorvalla meni jonkin aikaa kunnes tajusi mitä oli tapahtunut: Hilsemyrsky hyökkäsi yöklaanilaisen niskaan! Naaras epäröi hetken, mutta ei jäänyt toimeettomaksi. Ruskeanharmaa soturi sai otteen mustansävyisestä kissassta ja puri tuon häntää niin kovaa kuin ikinä pystyi ja samalla murisi hampaidensa välistä: "Sinulla on tasan kaksi vaihtoehtoa: Joko päästät meidät menemään tai sitte puren häntäsi poikki!!"\nNaaraan oli hyvin vaikea piää otettaan vihollisen hännästä, sillä Hilsemyrsky taisteli tuota vastaan todella kiivaasti.