elokuu 2017 – Vastaantulo\nJulkaistu 10th elokuu 2017\nLehdistötiedote: Vastaantulo-hanke kehittää valmistavaa opetusta\nMaahanmuuttajien määrän kasvun myötä opettajien tiedon tarve vastasaapuneiden koululaisten oppimisen tukemisesta on kasvanut. Pääkaupunkiseudun peruskoululaisista jo yli 20 % on monikielisiä. Opetusalalla ei enää riitä pelkästään suomi toisena kielenä -opettajien ja erityisopettajien kouluttaminen vastasaapuneiden erityiskysymyksiin, vaan vastatulleiden oppilaiden suomen kielen taidon kehittyminen on koko koulun toimintaa ja yhteisöllisyyttä koskeva kysymys. Suomessa koulunsa aloittaneisiin lapsiin verrattuna osalla vastasaapuneista koululaisista on vähäinen koulunkäyntitausta ja puutteita luku- ja opiskelutaidoissa. Toisaalta heillä on taitoja, joiden havaitseminen edellyttää kouluyhteisöltä kykyä kuunnella, nähdä ja ymmärtää.\nVastaantulo-hanke vastaa lisääntyneeseen tiedontarpeeseen tekemällä tunnetuksi valmistavasta opetuksesta tehtyä tutkimusta sekä kehittämällä tutkimukseen perustuvia monikielisiä käytänteitä yhdessä opettajien kanssa. Hankkeen yhteistyöluokissa testataan vastasaapuneiden opettamiseen soveltuvia, tutkimusperustaisia työmenetelmiä, joita esitellään työpajapäivissä. Työpajat sopivat monien eri alojen opettajien täydennyskoulutuspäiviksi. Valmistavan opetuksen ammattilaiset tekevät yhdessä opetusmateriaalia oman luokka-asteensa tarpeisiin ja kehittävät metodeja valmistavaan opetukseen yhteistyössä opettajankoulutuksen tutkijoiden ja opiskelijoiden kanssa. Nämä materiaalit jaetaan avoimella sähköisellä alustalla opettajien hyödynnettäväksi.\nVaikka suomalainen koulu on maineikas ja tulokset ovat hyviä, voidaan muun muassa uusimmista Pisa-tuloksista päätellä, että monikielisyyden tukemisessa meillä on opittavaa. Kielitietoisen opetuksen toteuttaminen uuden opetussuunnitelman mukaisesti vaatii tutkittua tietoa, opettajien täydennyskoulutusta ja opetuskulttuurin muutosta. Vastaantulo pyrkii olemaan tässä muutoksessa apuna. Opettajat tarvitsevat parempaa metodista osaamista ja kattavampaa monikielisen oppimisen ymmärrystä, jotta koulu pystyy tukemaan oppilaitaan ja tarjoamaan heille yhdenvertaiset jatkokouluttautumisen mahdollisuudet.\nVastaantulo tukee opettajankoulutuksen ja valmistavan opetuksen yhteistyön tiivistämistä. Hankkeen myötä opettajaopiskelijat saavat entistä todenmukaisemman käsityksen koulujen arjesta ja pääsevät harjoittelemaan vastasaapuneiden opettamista jo opetusharjoittelujen aikana.\nVastaantulo on opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittama kaksivuotinen tutkimus- ja kehityshanke, joka toteutetaan Helsingin yliopiston kasvatustieteellisessä tiedekunnassa.


Värikäs päivä Lastenkirjablogi: Tuula Kallioniemi: Karoliina ja nokkela Neema\nLähettänyt Viivi / Värikäs päivä Lastenkirjablogi klo 23.16\nbleue 13. huhtikuuta 2013 klo 7.30\nKuulostaa mainiolta kirjalta, jossa on tyttöjen välistä ystävyyttä. Kuvitus vaikuttaa hennon kauniilta.\nKatja / Lumiomena 13. huhtikuuta 2013 klo 7.47\nMe olemme juuri lukemassa Karoliinaa ja noiduttuja tossuja. Se on mainio, mutta teemojensa puolesta tämä kiinnostaa enemmän.\nAnonyymi 13. huhtikuuta 2013 klo 16.04\nKiitos paljon paneutuvasta ja hienosta arviosta. Olen iloinen, että kirjasta on löytynyt se, mitä tavoittelin.\nEn ole varma, olenko tehnyt tarpeeksi selväksi sen, että Neema on syntynyt Suomessa ja siis ihan suomalainen tyttö, jonka vanhemmat ovat ammattiensa vuoksi ajat sitten tulleet Suomeen.\nMutta kiitos vielä ja aurinkoista kevättä.\nValkoinen Kirahvi 23. huhtikuuta 2013 klo 21.21\nLuin tämän heti ilmestyttyä ja olen sen jälkeen vinkannut tämän lukuisille lapsille ja aikuisille. Jokainen on huokaillut onnesta. Tämä on juuri sellainen kirja, jollaisia tarvitaan. Huumoria ja ajattelemisen aihetta!\nTaika 24. huhtikuuta 2013 klo 20.27\nMä tykkäsin Kallioniemen kirjoista jo silloin kun olin itse varhaisnuori. Kameleonttivuosi ja Lätkässä, ihan parhautta. Kiva, että pääsen muutaman vuoden päästä lukemaan näitä omille lapsilleni.


Lähetetty: 17.05.2015 15:58 Viestin aihe:\nmarkkinoilta puuttuu teräväkärkinen, lyhyt ja kevyt .416 umpikupariluoti\nLähetetty: 17.05.2015 18:27 Viestin aihe:\nMarkinoilta puuttuu paljon muutakin. Kun nyt berkkelekään ei varmaan omaa hyvyyttään rupea muutamia luoteja teettää omakustanne hintaan. Kerätkää porukkaa jotka tilaa kunnon erän orginaalia,tai ainakin sellaisia joita ei saa edes kaupasta.\nLuulen ja tiedän et määrä on se joka ratkaisee hinnan ja teettämisen kannattamisen.\nSorvilla/käyttäjällä kun on aina tuntihinta ja vaikka se suoltaa tavaraa aikas nopiaan niin jotain pitää jäädä talollekkin.\nJoskus tästä on jo taidettu kirjoitellakkin..\nLähetetty: 30.10.2016 16:08 Viestin aihe:\nEi perhana vissiin tule lisätestiä hirven kylkeen. Luvat näyttää loppuvan kesken ja tuuri on huono.\nBc testiä oon päässy tekemään steinertilla ja näyttäis laskettu 0,4 g1 bc olevan alakantissa. Aika selkeästi tämän hetkiset epätieteelliset testit viittaavan vähintään n. 0,45 lukuihin. Ainakin paremmalta näyttää, ku ttsx.\nSaan tässä lähiaikana dopplerin lainaan, niin tulee huomattavasti parempi bc testi.\nTekasin myös 3d tulostimella tippejä. Tulee vaan niin härskin pituinen, että ei onnistu lipassyöttöiseksi lataus ainakaan zetorin makasiiniin. Vaan eipä oo väliksikään. Näyttäis että omassa aseessakin tuo on 300m asti toimiva paukku.\nLähetetty: 27.11.2017 17:44 Viestin aihe:\nOnko Berkeleelle sattunut koe-eläimiä oman projektin kohdalle tälle syksyä?\nLähetetty: 27.11.2017 18:23 Viestin aihe:\nEi ole valitettavasti tullut. Yks tilanne vaan itelle tullut eteen ja liian viisas lehmä suojeli vasansa. Pitäis päästä oikein isoa sonnia mätkäisemään pistokuoppaan, niin olis mahiksia saada luoti talteen.\nLähetetty: 01.06.2018 10:09 Viestin aihe:\nOnko Berkeleellä tarkempaa tietoa luotien materiaalista? Itsekin jos innostuisi ajankuluksi sorvailemaan luoteja, mutta raaka-aine aiheuttaa päänvaivaa. Puhdas kupari voisi olla ominaisuuksiensa ja saatavuutensa puolesta muuten melko helppo valinta, mikäli ei vain olisi niin keljua sorvattavaa. Seostetuista sitten taas ei osaa hatusta vetämällä sanoa, että mikä voisi toimia ja mikä ei.\nLähetetty: 02.06.2018 01:20 Viestin aihe:\nPuhdasta kuparia pehmeässä tilassa. Kaikki seokset lujittaa lopputulosta ja aukeaminen menee kinttahalle. Telluurikupari saattaisi toimia, mutta vaatii vähintään pehmeäksihehkutuksen. Siltikin varma avautuminen vaatii luultavasti designissa temppuja.\nEi muutako puhdasta kuparia sorviin ja sopivilla työkaluilla oikeilla työstöarvoilla sorvaamaan. Kokeilemalla löytyy. Mitä ite oon oikein sitkeitä ja pehmeitä sorvannu, niin wanhojen mestarien tekemät pikateräspuukkoterät on avain. Toki pitkäsorviautomaatteihin löytyy ammattilaisilla valmiit reseptit millä onnistuu.\nLähetetty: 02.06.2018 01:37 Viestin aihe:\nNiin ja suoraan itse topikkiin liittyen... Yhden hirvenvasan oon päässy poksauttaan tällä luodilla. Äärimmäisen huono osuma. Kiikarin jalat oli pettäneet ja osuma hienosti nivusesta sisään ja keskeltä lonkkaniveltä läpi paistien. Amet. N. 120m. Loppu tuli pikaseen sillekin ja jälki yllättävän siistiä. Itse luodin tuho oli mukavasti auenneen kupariluodin luokkaa. Pahimmat tuhot tuli luun sirpaleista. Meni parin nyrkin verran lihaa koirille.\nAlkaa protosarja olla loppu, kun noiden hajonneiden jalkojen kanssa tuli vielä ylimääräistä kohdistelua. Pitää ampua tutkaan loput, niin bc selviää tarkemmin. Tässä keväällä oli jo kaupallistaminen kohtuu pitkällä, mutta se kaatui tietyistä minusta riippumattomista syistä. Uusi yritys on suunnitteilla.\nHelvatan kalliita näistä tulee, vaikka itse en ole minkäänlaisella ansaintatavoitteella hommassa (ei mitään mulle). Hieman yli kahden euron nousee loppuhinta väkisin, jos matsku on priimaa ja työ kotimaassa. Jos ois ylimääräistä, niin pistäisin ite heti kunnon sarja tulemaan ja tosiharrastajille kunnon luotia markkinoille. Ei vaan tällä hetkellä ole varaa harrastaa. Kalibereihin .366 ylöspäin on jo suunnittelut valmiina. Pitäis olla vaan rahaa testata ja tilata kunnon sarjat.\nLähetetty: 02.06.2018 12:35 Viestin aihe:\nOnhan noita .416 kupariluoteja tehdaslaisina..Mutta jos haluu värkätä niin...\nLähetetty: 02.06.2018 18:16 Viestin aihe:\nItse se on tehtävä jos premiumia haluaa.\nLähetetty: 02.06.2018 23:07 Viestin aihe:\nOnkos nykyään muutakin kuin barnes?\nLähetetty: 04.06.2018 08:21 Viestin aihe:\nTäytyy hommata tuota puhdasta matskua ja laittaa sorvi laulamaan, vielä jos löytyisi valmiiksi toimiva teräpala, niin ei tarvitsisi alkaa pikaterästä koneeseen virittelemään. Umpikuparina Peregrineltä löytyy VRG3, joka on hyvin lähellä sitä mitä haen, saatavuus tällä mantereella taitaa vain olla melko olematon ja omat 375 luodit toin mukanani afrikasta. Enpä vain silloin osannut ennakoida, että seuraavaksi tarvitaan 416 väljyyttä...\nLähetetty: 05.06.2018 21:01 Viestin aihe:\nKohta saattaapi saada tilattua Peregrineä tänne pohjolaan, kunhan lisenssi asiat saavat kuntoon.\nLähetetty: 06.06.2018 05:56 Viestin aihe:\nHienosti pelaa QL, joskin pitäs saada projektiili, millä sit todellinen saadaan.\nhttp://peregrinebullets.co.za/?page_id=5798 ja sivun alalaitaan.


Sis�isen hyvinvoinnin ohjaus\nMerikoskenkatu 7 B 52 90500 Oulupuh. 044 2145 302marja@ananda.fi\nJ�t� yhteystietosi ja saat Anandan uutiskirjeen s�hk�postiisi noin kerran kuukaudessa!\nHyvinvointia keholle ja mielelle - tervetuloa Anandaan!\nMit� hyvinvointi oikeastaan�tarkoittaa? Mist� tied�n, ett� voin hyvin? Voisinko voida viel�kin paremmin..?\nVastaukset l�ytyv�t�meid�n jokaisen omasta syd�mest�. Kun annat syd�mesi ohjata sinua el�m�ss�si, tied�t, ett� kuljet aina oikeaa tiet�. Se voi tuntua joskus haastavalta, mutta huomaat pian, ett� haasteet tulevat itsesi ulkopuolelta, muilta ihmisilt� - tai jopa yhteiskunnasta ja kulttuurista, opituista tavoista.\nKun alat seurata syd�mesi ��nt�, huomaat pian asioita, jotka vet�v�t sinua takaisin entiseen toimintamalliin. Ajatuksesi vaeltelevat levottomasti, sinun voi olla hankalaa rentoutua ja kehosikin tuntuu kire�lt�. Saattaapa ihmissuhteissakin ilmet� ristiriitoja.\nHoitohuone Ananda tarjoaa sinulle apua ja tukea. Palveluvalikoimaan kuuluvat Quantum-Touch� -energiahoidot oppilasty�n�, EFT-terapia,�klassinen hieronta, intialainen p��hieronta, reikihoito,�rentoutushoito�ja sis�isen hyvinvoinnin ohjaus. Valitse jokin n�ist� tai varaa aika hoitosuunnitelmaan, jossa etsit��n sinua parhaiten auttava hoitomuoto.\nAnandasta saat my�s Foreverin Aloe vera -tuotteita.\nEl�m�mme muodostuu nyt-hetkist�, muuta ei ole. Tartu siis hetkeen - carpe diem!\n"T�n��n iloitsen itsest�ni ja siit�, mit� osaan.�T�n��n annan itselleni luvan olla leikkis�, hymyilen ja olen iloinen. Teen sit� mit� haluan ja sallin kaikkien kokemusteni sis�lt�� iloa ja rakkautta. El�m� on ihanaa - t�n��n l�yd�n tuon ihanuuden. Olen p�iv� p�iv�lt� vahvempi, kuljen el�m�n virran mukana."


Charles Manson oli yksi maailman pahamaineisimmista murhaajista – kultti tappoi näyttelijäkaunottaren syntymättömän lapsen - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 08.01.2017 07:24 (Päivitetty 20.11.2017 08:56 )\nPahamaineinen massamurhaaja ja kulttijohtaja Charles Manson on kuollut. Los Angeles Timesin mukaan 60-luvulla useisiin murhiin syyllistynyt Manson kiidätettiin sairaalaan viime viikolla. The New York Timesin tietojen mukaan Manson kuoli kalifornialaissairaassa luonnollisesti. Tietonsa julkaisu perustaa viranomaislähteisiin. Huolimatta siitä, että Mansonin johtaman kultin tekemät murhat tapahtuivat yli 50 vuotta sitten, niin veriteot ovat pysyneet ihmisten mielissä.\nSairaalaan viime viikolla kiidätetty Charles Manson tuli tunnetuksi 1960-luvulla organisoimistaan joukkomurhista. Tämä oli toinen kerta tänä vuonna, kun suurimman osan elämästään vankilassa viettänyt Manson oli sairaalahoidossa. Yhdysvaltalaismedioiden mukaan Manson kuoli sunnuntai-iltana paikallista aikaa.\nCorcoran vankilasta ei ole suostuttu kommentoimaan Mansonin terveydentilaa, kertoo Los Angeles Times. Julkaisun lähteiden mukaan Manson olisi kuitenkin kärsinyt "vakavasta sairaudesta".\nVuonna 1934 syntynyt Charles Manson aloitti rötöstelyn jo nuorella iällä. The New York Timesin mukaan Manson syntyi avioliiton ulkopuolella, eikä nuorella iällä rikoksen polulle ajautunut mies ollut tavannut saati tuntenut isäänsä. Yhdysvaltalaisjulkaisun mukaan Mansonin äitiä, Kathleen Maddoxia, on kuvailtu useissa asiayhteyksissä prostituoiduksi ja alkoholin suurkuluttajaksi. Sukunimensä Manson sai äitinsä lyhytaikaiselta aviomieheltä, William Mansonilta, kertoo The New York Times.\nPoikakodeissa kasvanut nuorukainen ajautui näpistelemään ja syyllistyi myöhemmin vakavimpiin rikoksiin. Hän sai vankeustuomion muun muassa parituksesta.\nVuonna 1967 hänet vapautettiin vastoin tahtoaan vankilasta ja kuuluisa rikollinen alkoi kerätä ympärilleen perheeksi kutsuttua kulttia. Manson väitti häntä fanaattisesti ihailleille nuorille muun muassa olevansa Jeesus.\nMuun muassa Leslie Van Houton, Susan Atkins ja Patricia Krenwinkel kuuluivat Mansonin perheeseen.\nManson väitti seuraajilleen myös rotusodan olevan käsillä, sillä hän oli saanut tämän käsityksen muun muassa The Beatles -yhtyeen Helter Skelter -kappaleesta.\nKaksi vuotta vapautumisensa jälkeen Manson perheineen toteutti kuuluisimmat murhansa. Kesäkuussa 1969 Manson käski perheen jäsenet tappamaan Cielo Driven talossa olevat ihmiset. Talo oli vuokrattu elokuvaohjaaja Roman Polanskille ja tämän vaimolle, näyttelijätär Sharon Tatelle.\nPolanski ei ollut Mansonin seuraajien tunkeutuessa taloon paikalla, mutta talossa oli pariskunnan ystäviä pitämässä seuraa yhdeksännellä kuulla raskaana olleelle Tatelle. Kaikki talossa olleet viisi ihmistä ja Taten syntymätön lapsi kuolivat.\nSharon Tate oli aikansa palvottu näyttelijäkaunotar.\nVeritekojen karmaisevuutta alleviivaa se, että että murhapaikan talon oveen oli kirjoitettu murhien jälkeen verellä “pig” eli sika, kertoo Los Angeles Times.\nSeuraavana iltana Mansonin perhe toteutti vielä kaksi murhaa: supermarketin johtaja ja hänen vaimonsa tapettiin kotiinsa. Kuuluisten murhien lisäksi perhe teki myös muita rikoksia.\nVariety-julkaisun mukaan elokuvaohjaaja Quentin Tarantino etsii parhaillaan taloa vuoden 1969 tapahtumiin perustuvalle elokuvaprojektille, jonka taustalla ovat Mansoniin liittyvät tapahtumat.\nManson itse ei tehnyt suoranaisesti yhtäkään murhista, mutta hänet tuomittiin kuolemaan vuonna 1971 käydyssä oikeudenkäynnissä yhdessä seuraajiensa kanssa. Seuraavana vuonna Kalifornian osavaltion lakeja kuitenkin muutettiin ja kuolemantuomion poistuessa laista, Mansonin tuomio vaihdettiin yhdeksään elinkautiseen.\nManson lähti kuolemantuomion julistamisen jälkeen pois oikeussalista poliisisaattueessa.\nOikeudenkäyntien aikana Manson perheineen herätti paljon pahennusta ja huomiota käytöksellään. Joukkio kikatteli, lauloi ja käyttäytyi aggressiivisesti.\nTämä ei kuitenkaan vähentänyt yleisön kiinnostusta pahamaineista joukkomurhaajaa kohtaan – lähes päin vastoin. Muun muassa useampi artisti on ottanut vaikutteita nimiinsä Mansonilta, hänestä on tehty useita dokumentteja ja kirjoja, ehtipä eräs fani hänen kanssaan kihloihinkin. Häitä ei kuitenkaan vietetty koskaan, sillä Manson sai New York Postin mukaan selville, että häntä 53 vuotta nuorempi kihlattu halusi käyttää Mansonin ruumista näyttelyesineenä tämän kuoltua.\n80-vuotias Manson nuoren kihlattunsa Afton Elaine Burtonin kanssa vuonna 2014.\nUutiskanava CNN:n mukaan Manson on anonut pääsyä ehdonalaiseen vankeutensa aikana 12 kertaa, mutta joka kerta oikeus on evännyt pyynnöt. Seuraavan kerran Mansonia oli tarkoitus kuulla ehdonalaiseen pääsystä vuonna 2027.


Kaikille kaupunkilaisille ja käyttäjille suunnatut palvelut | Toimintaympäristöanalyysi 2017\nKaikille kaupunkilaisille suunnattuja palveluja ovat sosiaali- ja terveyspalvelut sekä vahvasti vapaa-aikaan kytköksissä olevat kulttuuri-, kirjasto-, liikunta- ja vapaan sivistystyön palvelut. Palveluita tuottavat kunnan lisäksi esimerkiksi yksityiset tahot ja järjestöt. Korkein itse tuotettujen palvelujen osuus on kirjastopalveluissa, matalin kulttuuripalveluissa. Kaupunki tukee avustuksilla toimijoiden tuottamaa toimintaa ja tapahtumia.\nEniten käytetyt sosiaali- ja terveyspalvelut ovat terveysasemien lääkärien ja hoitajien vastaanotot sekä suun terveydenhuolto. Helsingissä julkista terveydenhuoltoa käyttäneiden osuus on hiukan laskenut. Helsingissä käytetään muuta maata enemmän yksityisiä lääkäri- ja hammaslääkäripalveluita. Kokemus pääsystä palveluiden piiriin tarpeen mukaan on Helsingissä muuta maata alhaisempaa. Hoitoon pääsy on parantunut ja lakisääteiset odotusajat toteutuvat.\nSosiaali- ja terveyspalvelut siirtyvät hallituksen esityksen mukaan 1.1.2019 maakunnan tuotettavaksi. Sosiaali- ja terveystoimiala kehittää palveluitaan aktiivisesti ottaen huomioon sote- ja maakuntauudistuksen. Käynnistymässä on perhekeskuksien sekä terveys- ja hyvinvointikeskuksien toiminta. Monipuolisten palvelukeskusten palvelujen toteuttamistapaa kehitetään edelleen. Uudistuksilla halutaan tuottaa paremmin asiakkaiden tarpeisiin vastaavia palveluja, jotka on keskitetty toiminnallisiin kokonaisuuksiin.\nKulttuuri- ja vapaa-ajan alueellinen palveluverkko on vahva erityisesti kirjastojen, nuorisotalojen ja liikuntapaikkojen osalta. Kaupungin taidelaitokset ja avustuksin tuettu ammattitaide ovat keskittyneet kantakaupunkiin. Kulttuurikeskuksen aluetalot vahvistavat keskustan ulkopuolista ammattimaista kulttuuritarjontaa. Liikuntaviraston lähiliikuntapaikat ovat helposti saavutettavia ja monikäyttöisiä. Liikuntapalveluita tuottavat kaupungin lisäksi kaupunkikonserniin kuuluvat yhteisöt sekä liikunta-alan yritykset ja liikuntaseurat. Helsinkiläiset ovat aktiivisia kulttuuri- ja vapaa-ajan palveluiden käyttäjiä. Palvelujen käytössä on alueellisia ja sosioekonomisia eroja. Helsinkiläiset käyttävät kirjastoja aktiivisesti, vaikka fyysisten käyntien määrä on ollut laskussa. Kirjastojen tiloja käytetään entistä enemmän alueellisina kokoontumis- ja tapahtumapaikkoina.\nHelsingin sosiaali- ja terveyspalvelujen kustannukset ovat kehittyneet maltillisesti ja erot muihin suuriin kaupunkeihin ovat tasoittuneet. Kulttuuri- ja vapaa-ajan toimialan kustannuksista ei ole olemassa kattavaa vertailutietoa.\nSosiaali- ja terveystoimialan palvelut\nSosiaali- ja terveystoimialan palvelut koostuvat perhe-, sosiaali- ja vammaispalveluista, terveys-, päihde- ja päivystyspalveluista sekä sairaala-, kuntoutus- ja hoivapalveluista. Viimeksi mainittu kokonaisuus on suurin vakanssimäärältään ja kuluiltaan. Asiakasmäärät ovat suurimmat terveysasemilla ja hammashoidossa. Kaupunginhallituksen lisäämiä määrärahoja on kohdennettukin terveyspalveluissa terveysasemien kiireettömän hoidon saatavuuden parantamiseen. Sairaala-, kuntoutus- ja hoivapalveluissa lisämäärärahoja on kohdennettu ikääntyneiden omaishoidon tuen lakisääteisten vapaiden järjestämiseen, ikääntyneiden kotona asumisen tukemiseen ja kotikuntoutukseen.\nJulkisen perusterveydenhuollon palveluja käyttää vuoden aikana noin kaksi kolmesta helsinkiläisestä ja erikoissairaanhoitoa yksi kolmasosa helsinkiläisistä. Vuodesta 2010 vuoteen 2015 julkisia terveyspalveluja käyttäneiden osuus on laskenut 1,5 prosenttiyksikköä 72,8 %:iin. Sekä julkisia että yksityislääkäripalveluja käyttää noin puolet väestöstä. Helsingissä yksityislääkäripalveluja ja yksityisiä hammaslääkäripalveluja käyttää suurempi osuus väestöstä kuin maassa keskimäärin. Helsingissä useiden sosiaali- ja terveyspalvelujen tarjonta on laajempaa kuin maassa keskimäärin, esimerkkeinä päihdepalvelut, vanhusten avohoidon palvelut, vanhainkotipalvelut, vammaispalvelut ja omaishoidon tukipalvelut. Etäisyydet lähipalveluista terveysasemapalveluihin ovat pienemmät kuin maassa keskimäärin.\nHelsinkiläisistä suurempi osuus kuin maassa keskimäärin ei koe saaneensa tarpeeseensa nähden riittävästi terveyskeskuslääkärin palveluja, sosiaalityön palveluja eikä tietoa oman kuntansa palveluista. Lakisääteiset määräajat toteutuvat pääsääntöisesti Helsingin sosiaali- ja terveystoimialan palveluissa. Palveluiden saatavuutta parannetaan muun muassa lisäämällä sähköisiä palveluita. Kiireettömälle lääkärinvastaanotolle pääsy on parantunut viimeisen kahden vuoden aikana ja saatavuutta parannetaan edelleen. Ikääntyneiden palveluissa seurataan ympärivuorokautiseen hoivaan sekä päivätoimintaryhmään pääsyn odotusaikoja. Ajat ovat lyhentyneet selvästi ja täyttävät lain vaatimukset lähes aina.\nStrategiakaudella 2013−2016 alkanut terveyden ja hyvinvoinnin edistämistyö tupakoinnin ja päihteiden käytön sekä ylipainoisten määrän vähentämiseksi jatkuu. Vastuullisen alkoholinkäytön toimenpideohjelman toteuttamisessa huomioidaan ehkäisevän päihdetyön järjestämislain sisältöalueet: alkoholi-, huumausaine- ja rahapelihaittojen sekä tupakoinnin vähentäminen. Savuton Helsinki -verkostossa jatketaan savuttomuus- ja nikotiinittomuustyön koordinointia. Lihavuuden ehkäisyn ja hoidon toimenpiteiden toteuttamista edistetään verkostossa.\nSosiaali- ja terveystoimialan palvelujen tuottaminen on muutosvaiheessa. Perhekeskusten sekä terveys- ja hyvinvointikeskusten toiminta on käynnistymässä ja monipuolisten palvelukeskusten palvelujen toteuttamistapaa kehitetään edelleen. Terveys- ja hyvinvointikeskuksessa palvelut ovat toiminnallinen kokonaisuus, jonka muodostavat avosairaanhoito, fysioterapia, aikuissosiaalityö, psykiatria ja päihdepalvelut sekä suun terveydenhuolto. Monipuolinen palvelukeskus on palveluja kokoava matalan kynnyksen kohtaamispaikka, jonka toiminnot tukevat kotona asumista mahdollisimman pitkään. Toimintamalleja kehitetään ja muutetaan vastaamaan sote-uudistuksen periaatteita.\nIkäihmisten kotihoitoa kehitetään ja kaikenikäisten omaishoitoa vahvistetaan pääkaupunkiseudun ja Uudenmaan kuntien hankkeessa. Toiminnan painopisteet ovat kotona asumisen tukeminen ja erityisesti integroitu kuntoutumisen malli, yhteinen palvelutarpeen arviointi sekä iäkkäiden päivystyksellisten tilanteiden hyvät käytännöt. Jatkossa ikääntyneiden palvelut muodostavat toimivan kokonaisuuden, joka antaa mahdollisuuden iäkkäiden aktiiviseen osallisuuteen.\nSosiaali- ja terveystoimialan palvelut ja toimintatavat uudistuvat ydinprosessien mallintamisella, uudistetun toimintamallin pilotoinnilla ja vakiinnuttamisella. Toimintaa arvioidaan asiakaskokemuksen, saatavuuden, tuottavuuden, vaikuttavuuden ja henkilöstökokemuksen näkökulmasta. Vaikuttavuutta seurataan terveys- ja hyvinvointi-indikaattorien avulla. Palvelujen saatavuuden parantamiseksi laajennetaan palvelujen aukioloaikoja vastaamaan paremmin kysyntää. Palvelujen tuotantotapoja kehitetään vahvistamalla asiakkaan roolia omahoidon, itsehoidon ja digitaalisten palvelujen avulla. Moniammatillisia ja integroituja palveluja, kotiin ja asiakkaan omaan toimintaympäristöön vietäviä palveluja sekä sähköisiä palveluja uudistetaan vastaamaan paremmin asiakastarpeita.\nSosiaali- ja terveystoimen kumppaneita ovat kansalaiset ja kansalaisten tuottamat palvelut sekä kansalaisjärjestöt. Yksityisistä toimijoista kumppaneita ovat palveluyritykset ja palvelusetelituottajat sekä muut sopimustuottajat. Kumppaneita ovat myös kunnat, kuntayhtymät ja Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri sekä Helsingin kaupungin tytäryhteisöt. Toimialalla on kumppanuussuhde myös valtion eri tahoihin, kuten Kansaneläkelaitokseen. Sote- ja maakuntauudistus tuo kaupungille uusia kumppaneita ja muuttaa nykyisten kumppanuuksien luonnetta.\nPäivystystoimintojen siirtoa HUS:n toiminnaksi selvitetään vuoden 2017 aikana. Sosiaali- ja kriisipäivystystä ei olla siirtämässä erikoissairaanhoitoon. Neurologian palvelut integroidaan HUS:n neurologiaan alkuvuodesta 2018.\nMaahanmuuton lisääntyminen näkyy myös sosiaali- ja terveysviraston toiminnassa. Maahanmuuttoyksikön kansainvälistä suojelua saavia uusien asiakkaiden määrä on kasvanut. Vuonna 2016 palvelujen piirissä oli yhteensä 3 168 henkilöä eli 635 henkilöä enemmän kuin vuonna 2015. Asiakkailla on pitkäaikaissairauksia, mielenterveysongelmia, traumatisoitumista sekä eriasteisia toimintakyvyn häiriöitä, mikä aiheuttaa runsasta sosiaali- ja terveyspalvelujen tarvetta. Kotoutumisen haasteet tulevat näkymään tulevinakin vuosina ja asiakastarpeiden kasvu heijastumaan sosiaali- ja terveyspalveluihin.\nSote- ja maakuntauudistuksen jälkeen kunnan tehtäväksi jää lakisääteinen terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen, jota tukevat kaikki sosiaali- ja terveystoimialapalvelut. Kunnan tehtävänä on uudistuksen jälkeen edistää asukkaiden hyvinvointia arkiympäristössä. Ennaltaehkäisevään työhön vahvasti kohdentuvat palvelut hyvinvoinnin ja terveyden edistämisessä ovat mm. äitiys- ja lastenneuvolatoiminta, koulu- ja opiskeluterveydenhuolto, osa lastensuojelua ja nuorten palvelua, työllisyyspalvelut sekä monipuolisten palvelukeskusten ikäihmisille suunnattu toiminta.\nSosiaali- ja terveystoimialan palveluiden kustannukset\nSuurten kaupunkien vertailussa Helsinki on parantanut asemaansa. Aiemmin selvästi maan korkeimmat kustannukset olivat vuonna 2015 kolmanneksi korkeimmat Oulun ja Kuopion jälkeen. Helsingin kustannukset ovat kehittyneet maltillisesti koko 2010-luvun. Erot suurten kaupunkien kustannusten välillä ovat tasoittuneet. Helsingissä kustannukset asukasta kohti ovat laskeneet tuottavuustavoitteen ansiosta.\nIkäryhmittäin tarkastelleen Helsingin kustannukset olivat matalimmat ikäryhmässä 15−49 vuotta, jota selittää mm. työikäisen väestön työterveyshuollon ja yksityisten lääkäripalvelujen käyttö. Kelan korvaama yksityisten terveydenhuollon kustannus oli Helsingissä Espoon jälkeen toiseksi korkein, 241 €/asukas.\nKulttuuri- ja vapaa-ajan toimialalla on vahva alueellinen palveluverkko erityisesti kirjastojen, nuorisotalojen ja liikuntapaikkojen osalta. Kaupunki tuottaa itse vain tietyn osuuden kulttuurin ja vapaa-ajan palveluista Helsingissä. Kirjaston ja nuorisotoimen osalta itse tuotettujen palveluiden osuus on korkein. Kulttuurin osalta voidaan arvioida itsetuotettujen palveluiden olevan noin 20 % kaikesta tarjonnasta ja liikuntaolosuhteiden luomisessa kaupungin osuus on noin 75 %. Itse tuottamiensa palveluiden lisäksi kaupunki myös avustaa nuoriso-, liikunta- ja kulttuuritoimintaa. Huomattava osa Helsingin liikunta- ja kulttuuritoiminnasta toteutuu kokonaan julkisen rahoituksen ulkopuolella sekä omaehtoisesti että kaupallisesti. Yksityiset ja kolmannen sektorin toimijat voivat suunnata palveluaan rajatummille kohderyhmille, kunnan roolina tuottaa kaikille suunnattuja palveluita sekä toisaalta mahdollistaa vapaa-ajan palveluita erityisryhmille, haastavammille kohderyhmille tai heikommassa asemassa oleville.\nHelsingin taide- ja kulttuuripalveluita tarjoavat kaupungin omat toimijat, kaupunginorkesteri, -museo, taidemuseo HAM sekä kulttuuritalot. Palveluita tuottavat Helsingissä myös valtiolliset toimijat, kuten Kansallisooppera, -teatteri, -museo ja -galleria sekä yksityisen ja kolmannen sektorin toimijat. Kaupungin taidelaitokset ja avustuksin tuettu ammattitaide ovat keskittyneet kantakaupunkiin. Keskittyneisyyden syynä ovat ammattitaiteen edellyttämät tilat, jotka sijaitsevat pääsääntöisesti kantakaupungissa, kuten esimerkiksi Kaapelitehdas, Suvilahti, Aleksanterin teatteri ja Musiikkitalo, joissa järjestetään monipuolista toimintaa. Keskustan ulkopuolista ammattimaista kulttuuritarjontaa vahvistavat aluetalot, joita on Kannelmäessä, Malmilla, Vartiokylässä ja Vuosaaressa. (Räisänen 2014.) Kaupunginosien välisen kulttuuritarjonnan eroja kaventavat erityyppiset matalan kynnyksen, omaehtoiset ja yhteisölliset kaupunginosatapahtumat sekä kirjastoverkko.\nKaupungin taidemuseo HAM ylläpitää yli 400 eri puolilla kaupunki sijaitsevaa julkista taideteosta. Suurin osa julkisista taideteoksia on rahoitettu prosenttiperiaatteella, jossa osa rakennushankkeen määrärahasta käytetään julkiseen taiteeseen. Viime vuosina prosenttiperiaatetta on laajennettu julkisten taideteosten lisäksi aluetapahtumien järjestämiseen.\nKaupungin liikuntapalvelut rakentaa ja aktivoi muita kaupungin tahoja ja yhteisöjä rakentamaan kaikille sopivia monikäyttöisiä ja helposti saavutettavia lähiliikuntapaikkoja. Kaupungin toimialojen yhteishankkeilla saadaan sekä koulujen että päiväkotien pihat lähiliikuntapaikoiksi päivällä lapsille ja oppilaille ja iltaisin kaikille asukkaille. Merkittävä osa liikuntapalveluista tuotetaan kaupunkikonserniin kuuluvien yhteisöjen (esim. Stadion-säätiö, Jääkenttäsäätiö, Urheiluhallit Oy ja Mäkelänrinteen Uintikeskus) toimesta.\nHelsingin liikuntapaikoista noin neljännes on liikunta-alan yrityksien tai liikuntaseurojen liikuntapaikkoja. Ne reagoivat julkista sekä kolmatta sektoria herkemmin kansalaisten liikuntatoiveisiin ja muutoksiin ja kasvattavat näin osuuttaan liikuntamarkkinoilla. Aikuisväestön liikunnan suosion kasvu on ohjautunut liikunta-alan yrityksille ja sellaisille lajeille, joiden organisoinnissa on sekä vapaaehtoistoimintaan perustuvaa seuratoimintaa että yrittäjyyttä. Myös yhä enemmän lapsia ja nuoria siirtyy liikuntayritysten palveluiden käyttäjiksi. Toisaalta osa lapsista ja nuorista jää kokonaan organisoituneen liikuntaharrastuksen ulkopuolelle, yhtenä syynä ovat liikuntaharrastusten kustannukset.\nHelsingin urheilu- ja kulttuuritarjonta palvelee myös koko pääkaupunkiseudun väestöä sekä matkailijoita. Pääsääntöisesti helsinkiläiset ovat aktiivisia kulttuuri- ja vapaa-ajan palveluiden käyttäjiä ja kokonaan palveluja käyttämättömiä on vähemmän kuin koko maassa keskimäärin. Aktiiviset ja hyvinvoivat käyttävät ikäryhmästä riippumatta toimialan palveluja eniten. Sosioekonomisesti heikommassa asemassa olevien alueiden asukkaat ovat passiivisempia palvelujen käyttäjiä. Suurimmat esteet olla osallistumatta kulttuuritarjontaan Helsingissä liittyvät lippujen kalleuteen, tiedonsaannin vaikeuteen ja lippujen heikkoon saatavuuteen.\nHelsinkiläiset suosivat eniten matalan kynnyksen kulttuuria. Kirjastot, elokuvat, teatteri, kevyen musiikin konsertit ovat suosituimpia kulttuuripalveluita. (Mustonen 2016.) Keskimäärin 60 prosenttia helsinkiläisistä käy vähintään kerran vuodessa konsertissa, teatterissa, taidenäyttelyssä tai museossa. Kulttuuritilaisuuksissa vähintään kerran vuodessa käyvien osuus on Helsingissä korkeampi kuin Espoossa tai Vantaalla. (Kapa 2016.)\nYksi keskeisimmistä kulttuuritilaisuuksissa käymiseen vaikuttavista tekijöistä Helsingissä on palvelujen helppo saavutettavuus. Aktiivisimmat kulttuuritilaisuuksissa kävijät asuvat kantakaupungin alueella, jossa kulttuuritarjonta on suurinta. Itä- ja Koillis-Helsinkiin päin mentäessä kävijöiden määrä vähenee huomattavasti. (Räisänen 2016b.) Pienimuotoinen kulttuuritoiminta tavoittaa kaupunkilaisia laajemmin. Asukaslähtöistä ja yhteisöllistä kaupunkikulttuuria, kuten Ravintolapäivä tai kaupunginosatapahtumat, edustavia tapahtumia järjestetään lähes jokaisessa kaupunginosassa. (Räisänen, Kuusi & Sariola 2016.)\nKirjastojen, nuorisotalojen sekä alueellisten kulttuuritoimijoiden järjestämät tapahtumat elävöittävät asuinalueita. Asukaslähtöinen ja yhteisöllistä kaupunkikulttuuria edustavan tapahtumallisuuden keskiössä ovat itsetekemiseen ja omaehtoisuuteen perustuvat pientapahtumat, kuten erilaiset kaupunginosajuhlat (Räisänen, Kuusi & Sariola 2016). Yhteisölliset tapahtumat ovat myös tärkeitä kaupunkilaisille. Kyselyn mukaan noin puolet vastanneista oli vieraillut kaupunginosatapahtumassa tai katukirpputorilla ja kyselyyn vastanneiden keskeisimpänä kulttuuritoiveena oli saada kaupunkiin lisää pienimuotoisia ja yhteisöllisiä lähitapahtumia. (Keskinen & Kotro 2014.)\nKoko maahan verrattuna helsinkiläiset liikkuvat aktiivisemmin ja vapaa-ajan liikuntaa harrastamattomia on vähemmän. Helsinkiläisten liikunnan harrastamisessa on eroja sosiaalisten ryhmien ja asuinalueiden välillä. 30 prosenttia helsinkiläisistä aikuisista harrastaa varsinaista kuntoliikuntaa tai urheilua useita tunteja viikossa. 42 prosenttia kävelee, pyöräilee tai tekee kevyitä koti- pihatöitä yms. useita tunteja viikossa. 16 prosenttia helsinkiläisistä aikuisista ei harrasta lainkaan liikuntaa vapaa-ajallaan. Miehet harrastavat useammin aktiivisesti liikuntaa kuin naiset, mutta naisilla kevytliikunta on yleisempää kuin miehillä. Aktiivisesti liikuntaa harrastavia on huomattavasti enemmän nuoremmissa ikäryhmissä. Lisäksi koulutustasolla on selkeä yhteys aktiiviseen liikunnan harrastamiseen. Liikunnan harrastamattomuus näkyy Helsingissä erityisesti itäisen suurpiirin alueella ja Pasilassa. Näillä alueilla yli viidennes 20 vuotta täyttäneistä ei harrasta vapaa-ajallaan liikuntaa. Vastaavasti Ullanlinnassa ja Vironniemellä harrastamattomien osuudet jäävät alle 10 prosenttiin. (Haapamäki & Alsuhail 2016.)\nHelsinkiläiset maahanmuuttajat käyttävät julkisista palveluista eniten liikuntapalveluja. Noin 75 prosenttia maahanmuuttajista oli käyttänyt liikuntapalveluja viimeisen 12 kuukauden aikana. Helsinkiläisistä aikuisista maahanmuuttajista 18 prosenttia oli liikuntaseuran jäseniä. (Helsingin tietokeskus 2013.)\nOpetusviraston noin 150 koulun noin 170 sisäliikuntatilan ilta-, viikonloppu- ja loma-aikojen käytön varaustoiminnan ja hallinnoinnin siirto 1.6.2017 liikuntapalvelulle on merkittävä muutos. Tämän uudistuksen tavoitteena on saada koulujen sisäliikuntatilat tehokkaaseen käyttöön ja tilojen käyttövuorojen jako mahdollisimman oikeudenmukaiseksi ja läpinäkyväksi. Onnistumisen kannalta tärkeitä näkökohtia ovat liikuntatilojen vastuukysymykset, työnjako sekä kustannukset.\nHelsingin kaupunginkirjaston osuus helsinkiläisten yleisten kirjastojen palvelujen käytöstä on arviolta 85−90 prosenttia. 8−9 prosenttia lainoista tulee muista Helmet-kirjastoista. Osa helsinkiläisistä käyttää isojen tieteellisten kirjastojen kuten Kansalliskirjaston, Kaisa-kirjaston ja Eduskunnan kirjaston palveluita. Vuosittain fyysisiä käyntejä kaupunginkirjastossa on reilut 6 miljoonaa ja verkkokäyntejä 8,4 miljoonaa. Viime vuosien aikana fyysisten käyntien määrä on ollut laskussa, kun samaan aikaan verkkokäyntien määrä on kasvanut. Kaupunginkirjasto palvelee lähes kaikkia helsinkiläisiä, sillä vuonna 2013 vuoden aikana kirjastossa käyneiden osuus Helsingissä oli 84 prosenttia helsinkiläisistä.\nKirjastotilat ovat erityisen tärkeitä alueilla, joilla asunnot ovat pieniä sekä joilla on vähän muuta julkista tilaa ja kulttuuri- ja vapaa-ajan palveluita. Kirjastoverkko palvelee yhä enemmän muita kuin kuin perinteisiä kirjastotarpeita. Kirjastoverkkoa halutaan käyttää kaupungin alueellisen läsnäolon paikkoina, kokoontumis- ja tapaamistiloina, tapahtumien ja tekemisen paikkoina. Uusi kirjastolaki velvoittaa tilojen tarjoamiseen kansalaisyhteiskunnalle. Helsingin kirjastojen asukaskohtainen neliömäärä on muuta maata olennaisesti pienempi, mikä hankaloittaa kirjastotilojen käyttämistä esim. asukastiloina. Ratkaisuksi on haettu yhteishankkeita muiden palvelujen kanssa.\nKulttuuri- ja vapaa-ajan toiminnan keskittyminen yhdelle toimialalle edellyttää jaettua näkemystä kehittämissuunnista ja kumppanuuksien hallintaa. Vapaa-ajan palveluiden sisällöt, tarjonta ja vaihtoehdot muuttuvat ja reagointikyky muutoksiin on tärkeää. Toimiala tarvitsee verkostomaista työskentelytapaa, dialogisuutta ja notkeutta. Palvelujen kohdentamisessa tiedolla on tärkeä rooli. Big data ja muut sähköiset tietoaineistot, kuten lipunmyyntidata, tarjoavat toimialalle hyviä hyödyntämismahdollisuuksia palvelujen kehittämiseen ja paremman asiakasymmärryksen rakentamiseen. Palvelujen käyttäjien tunteminen entistä paremmin on merkityksellistä. HAMin kävijätutkimuksen perusteella kävijät voidaan jakaa kolmeen pääkäyttäjäryhmään: taiteenrakastajat, ajan hermolla olevat sekä yhdessä tekevät/kokevat. Jaottelun sopivuutta myös muihin taidelaitosten kävijöihin selvitetään.\nKulttuuri- ja vapaa-ajan toimialan kustannukset\nKulttuurin ja vapaa-ajan toimialalla ei ole kirjastoalaa lukuun ottamatta yhdenmukaista kustannusten vertailutietoa. Helsingin muita kuntia korkeammat yksikkökustannukset ovat lähentyneet muiden suurimpien kaupunkien keskiarvoa liikunta-, nuoriso- ja kirjastotoimen osalta. Kulttuuritoiminnan osalta yksikkökustannukset ovat hieman muita suuria kaupunkeja korkeammat. Muuta maata hieman suurempien yksikkökustannuksien keskeisinä syinä on valtakunnallisten ja seudullisten vastuiden hoitaminen, muuta maata aktiivisempi substanssikehittäminen sekä laadukas, kattava palveluverkko.\nHelsingin työväenopistot tarjoavat ensisijaisesti 16 vuotta täyttäneille kuntalaisille laajan ja monipuolisen opetustarjonnan, joka tukee ihmisen kokonaisvaltaista kehittymistä. Vapaan sivistystyön kurssit tukevat myös työelämässä tarvittavia taitoja sekä tuottavat elinikäisen oppimisen valmiuksia. Työväenopistojen toiminta ylläpitää yleissivistystä, tukee henkistä ja fyysistä hyvinvointia, ehkäisee syrjäytymistä, tukee tietoteknisten ja viestintätaitojen kehittymistä, tarjoaa mahdollisuuden harjoittaa sosiaalisia taitoja ja itseilmaisua sekä tarjoaa mahdollisuuksia erilaisten ihmisten kohtaamiselle. Periaatteena on tarjota kaikille kuntalaisille mahdollisuus osallistua opetukseen varallisuudesta riippumatta ja siksi kurssimaksut pidetään kohtuullisina. Vaikeassa sosioekonomisessa tilanteessa olevilla opiskelijoilla on ollut mahdollisuus hakea maksuista alennuksia ja vapautuksia.\nOpetus vaihtelee tavoitteeltaan, muodoltaan ja kestoltaan: kertaluentoja, intensiivikursseja tai koko opetuskauden kestäviä kursseja. Opiskelijoiden tarpeiden mukaan voidaan järjestää eri tavoin aikataulutettuja tai eteneviä kursseja. Kurssit voivat muodostaa opintokokonaisuuksia, jotka mahdollistavat opiskelijan pitkäjännitteisen kehittymisen. Yleisluennot ja maksuttomat tilaisuudet mahdollistavat matalan kynnyksen tutustua ja osallistua opiston toimintaan. Työväenopistot järjestävät myös avoimen yliopiston ja aikuisten taiteen perusopetuksen opetusta. Työväenopistot järjestävät vapaatavoitteista suomi toisena kielenä ja ruotsi toisena kielenä opetusta lähinnä työelämän ulkopuolella oleville aikuisille, muun muassa ikäihmisille.\nTyöväenopistojen asiakaskunnassa ei ole ollut merkittäviä muutoksia viime vuosina. Yleisluentojen osallistujamäärä kasvaa koko ajan. Kursseille on jonossa tuhansia ihmisiä vuosittain, kun kurssipaikat eivät riitä. Asiakasmäärän ennustetaan pysyvän samalla tasolla myös lähivuosina. Päiväopetuksen kiinnostavuus kasvaa senioreiden ja ulkomaalaistaustaisten määrän kasvaessa.\nTyöväenopiston toimintaa järjestetään eri puolilla Helsinkiä hyvien liikenneyhteyksien varrella. Vapaan sivistystyön toimintaa on suhteellisesti enemmän alueilla, joissa syrjäytyminen korostuu. Itäisen ja koillisen suurpiirin asukkaiden tietämystä vapaan sivistystyön tarjonnasta tulisi parantaa. Haasteena ovat syrjäytymisvaarassa olevat ryhmät, joiden osallisuuteen ja itsensä kehittämiseen tulee kohdentaa alueellisia erityistoimia. Erilaisin menetelmin kartoitetaan syrjäytymisvaarassa olevien koulutustarpeet ja järjestetään tarpeiden mukaista toimintaa. Integraatiota yhteiskuntaan edistetään eri taustaisten asukkaiden vuorovaikutusta lisäämällä ja hyödyntämällä alueiden yhteistoimintaverkostoja ja luonnollisia yhteisöllisiä tilanteita esimerkiksi vanhempien ja lasten kesken päiväkodeissa ja kouluissa. Oppimisen liittyminen ihmisten arkeen voimaannuttaa kuntalaisia. Digitaalisten valmiuksia edistetään erityiskohtelun alueilla muita alueita painotetummin, jotta digisyrjäytymistä voidaan ehkäistä.\nSosiaali- ja terveysvirasto kerää asiakkailtaan palautetta eri tavoin. Palautteita on saatu runsaasti internetin kautta sekä pikapalautteina. Asiakaspalautteiden ja asiakaskyselyn perusteella eniten kehitettävää on asiakaspalvelun laadussa, onnistuneessa vuorovaikutuksessa, palveluun pääsyssä, tiedon saannissa ja osallistumismahdollisuuksissa omaan hoitoon. Eniten palautteita saivat terveyspalvelut, kuten suun terveydenhoito, terveysasemat ja päivystyspalvelut sekä sähköinen asiointi. Tiedon saannin varmistamiseksi on lisätty erilaisia neuvontarakenteita kuten Seniori-info, Ohjaamo ja sosiaalineuvonta toimipisteissä. Palautteiden käsitteleminen on osa tiedolla johtamista, mutta palautteiden hallinnassa on edelleen liikaa vaihtelua. Palaute on lähes kokonaan suomenkielisen valtaväestön antamaa palautetta, joka kohdistuu erityisesti terveyspalveluihin. Erityisryhmien ääni ei kuulu nykyisten kanavien kautta riittävästi. Vanhusneuvosto ja vammaisneuvosto ovat jäämässä vuoden 2019 alusta alkaen kunnan tehtäviin.\nPotilas- ja sosiaaliasiamiesten asiatapahtumien määrä on ollut pitkään samalla tasolla. Keskeisimmät aiheet olivat tyytymättömyys hoitoon/hoitotulokseen tai päätökseen, potilasvahinko- ja/tai lääkevahinkoepäily, tyytymättömyys kohteluun tai palveluprosessiin sekä sosiaalipalvelujen neuvonnan tarve. Sosiaaliasiamiehille tulleissa yhteydenotoissa nousee esille yhä useammin asiakkaiden tyytymättömyys kohteluun.\nSosiaalisen raportoinnin mukaan keskeisimmät haasteet ovat kalliiden asumiskustannusten vaikutus asiakasryhmien elämään, palvelujen yhteensovittaminen sekä laaja-alaisen palvelutarpeen arvioinnin hankaluus. Kaivataan lisää matalan kynnyksen apua sekä eriytyisiä tarpeita omaavien henkilöiden parempaa palvelua ja tukea. Omaishoitajien uupuminen ja palvelujärjestelmän kyvyttömyys vastata tuen tarpeisiin nousivat myös esille.\nKaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan palvelujen asiakasarviot ovat kauttaaltaan erittäin positiivisia. Vuoden 2016 Kaupunkipalvelututkimuksen mukaan kaikki kulttuurin ja vapaa-ajan palvelut saivat hyviä arvioita helsinkiläisiltä ja arviot olivat jopa hieman parantuneet vuoden 2012 kyselystä. (Kapa 2016.) Yleisesti ottaen helsinkiläiset ovat varsin tyytyväisiä kaupungin kulttuuripalveluihin. (Kapa 2016.) Asukkaat ovat tyytyväisiä Helsingin liikuntapalveluihin ja tyytyväisyys kaikkiin palveluihin on kasvanut viime vuosina. Parhaan arvosanan saavat kuntoradat ja ulkoilureitit.\nMaahanmuuttajabarometrin (2013) mukaan maahanmuuttajat olivat kaikkein tyytyväisimpiä kirjasto- ja liikuntapalveluihin, joiden saama arvosana oli 3,6 (KIR) ja 3,5 (LIV) asteikolla 1-4. Kirjaston tuoreen oman palvelutarveselvityksen mukaan turvapaikanhakijat, samoin kuin maahanmuuttajat ylipäätään, hakevat kirjastosta avointa julkista tilaa, verkkoyhteyksiä, kohtaamisia (esim.kielikahvilat) ja omakielistä aineistoa. Erityisesti kohtaamisten tarve ja halu esitellä omaa kulttuuria painottui selvityksen vastauksissa.\nSosiaali- ja terveyslautakunta myöntää vuosittain avustuksia yhdistyksille, järjestöille ja säätiöille. Avustusten piiriin hyväksyttävän toiminnan tulee tukea sosiaali- ja terveystoimialan tavoitteiden toteuttamista. Avustusten hakijat ryhmitellään toiminnan kohteen mukaan. Kaikki avustusten saajat ovat tällä hetkellä sosiaali- ja terveysalan järjestöjä. Avustuksiin käytetään sosiaali- ja terveystoimialan talousarvion mukainen summa sekä vuosittain päätettävä määrä perintönä tulevien kuolinpesien varoja. Pääosalle avustusten hakijoista myönnetään avustusta. Avustukset vuodelle 2018 myönnetään vuoden 2017 loppuun mennessä. Avustustoiminnan jatkuminen sote- ja maakuntauudistuksen jälkeen tulee arvioitavaksi.\nKaupunki avustaa noin 20 miljoonalla eurolla ammattiteattereita ja -orkestereita, festivaaleja sekä pienempiä kulttuuritapahtumia ja kaupunginosajuhlia. Tapahtumien ja festivaalien määrän ja merkityksen kasvu näkyy avustuksissa, tuettujen tapahtumien määrä ja tapahtumien saama tuki ovat kasvaneet kymmenessä vuodessa merkittävästi. (Räisänen, Kuusi & Sariola 2016.) Uusien taiteenlajien, kulttuurimuotojen, toimintamallien määrän, toimijamäärien sekä taitelijoiden määrän kasvu näkyy avustuksissa. Ammattimaista taidetoimintaa tukevien avustusten piiriin hyväksytään useita uusia toimijoita vuosittain. Arvion mukaan Helsingissä asuu ja työskentelee tällä hetkellä noin 9 000 taiteilijaa. Liikuntalajien määrä kasvaa jatkuvasti ja edellyttää olosuhteiden luomista yhä laajemmalle joukolle lajitoimintaa. Kulttuuri- ja vapaa-ajan toimijakentän kasvu asettaa merkittäviä paineita avustustoiminnalle sekä muulle toiminnan tuelle. Kaupungin lisäksi valtio ja yksityiset säätiöt tukevat taidetta ja kulttuuria Helsingissä.\nKulttuuri- ja vapaa-ajan toimialalla on tehty avustusuudistuksia. Uudistukset on valmisteltu yhteistyössä toimijoiden kanssa. Kulttuurin avustusehtojen uudistuksen tavoitteena on turvata kulttuuri- ja taidetyön jatkuvuus tukemalla paremmin uusia toimijoita ja uusia taidemuotoja, laadukasta ja ammattimaista tekemistä sekä mahdollistamalla toiminnan pitkäjänteinen suunnittelu myös pienille ja keskisuurille kulttuuritoimijoille. Uusi avustusjärjestelmä on aiempaa voimakkaammin yhteydessä kaupungin painotuksiin osallisuudesta ja saavutettavuudesta. Liikuntaseurojen uusissa avustusperusteet painotetaan erityisesti lasten ja nuorten liikuntatoimintaa. Nuorisopalveluissa avustukset on määritelty toiminnaksi, joka lähtee järjestöjen asettamista lähtökohdista. Nuorisopalvelu jakaa myös palkkausavustuksia, joiden osuus avustusmäärärahoista oli 33 prosenttia.\nKulttuuri- ja vapaa-ajan toimialaa rahoittavat erilaiset yksityiset säätiöt ja rahastot. Säätiöiden ja rahastojen rahoitus on ollut lyhytaikaisempaa ja julkinen tuki pysyvämpää. Viime vuosina säätiöihin ja rahastoihin on kohdistunut painetta myöntää pysyväisluonteista rahoitusta. Säätiöiden rahoituksessa ovat korostuneet entistä voimakkaammin strategisuus ja profiloituminen (Heinämaa 2016.).\nKunnille maksettavan omana palvelutuotantona toteutetun taiteen ja kulttuurin ammattimaisen palvelutoiminnan (mm. teatterit, orkesterit, museot) henkilötyövuosiperusteiseen valtionrahoitukseen on odotettavissa muutoksia. Muutoksessa tavoitteena on varmistaa taide- ja kulttuuripalveluiden alueellinen kattavuus sekä mahdollistaa uusien kulttuurimuotojen ja tekijöiden tuki. Muutoksen vaikutuksia Helsingin taidelaitoksiin on vaikea ennakoida. Arvion mukaan tulevassa mallissa painottuu uudella tavalla toiminnan vaikuttavuuden arviointi, rahoituksen kannustavuus sekä toiminnan kehittäminen. Tämä asettaa tarpeita helsinkiläisten taidelaitosten toiminnan vaikuttavuuden osoittamiselle.\nBorg, Pekka & Högnabba, Stina (2013) Maahanmuuttajabarometri 2013. Julkaisussa: Kaiken maailman helsinkiläisiä. Helsingin kaupunki.\nFinnish Consulting Group (2016) KAPA Kaupunki- ja kuntapalvelututkimus 2016.\nHaapamäki, Elise & Alsuhail, Faris (2016) Helsinkiläisten aikuisten koettu terveys ja elintavat. Alueellinen terveys- ja hyvinvointitutkimuksen tuloksia Helsingissä. Helsingin tietokeskus.\nHeinämaa, Riitta (2016) Helsingin kulttuurin avustusjärjestelmän kehittämiseen liittyvä selvitystyö. Helsingin kulttuurikeskus.\nKeskinen, Vesa, Kotro, Helena (2014) Kohti yhteisöllistä kaupunkikulttuuria. Mielipiteitä Helsingistä kulttuurikaupunkina. Helsingin tietokeskus.\nMustonen, Pekka & Lindblom, Taru (2016) Kulttuuriosallistuminen ja kulttuurimuodoista pitäminen Helsingissä. Helsingin kaupungin tietokeskus, Kvartti.\nRäisänen, Petteri (2014) Taide keskittyy keskustaan. Kulttuuri- ja kirjastolautakunnan avustusten alueellinen jakautuminen vuonna 2013. Helsingin kulttuurikeskus.\nRäisänen, Petteri (2016b) Kulttuuritilaisuuksissa käymisessä suuria eroja asuinalueiden välillä. Helsingin tietokeskus, Kvartti.\nRäisänen, Petteri, Kuusi, Sara & Sariola, Reetta (2016) Latinalaisamerikkalaisista elokuvista blockpartyihin – moninaisten festivaalien Helsinki. Teoksessa Satu Silvanto (toim.): Festivaalien Suomi. Helsinki: Kulttuuripoliittisen tutkimuksen edistämissäätiö (CUPORE).\nRäisänen, Petteri & Sariola, Reetta (2016) Taiteen perusopetukseen osallistuminen Helsingissä. Helsingin tietokeskus, Kvartti.


12.4.2017 12.56 Kirkkovuoden suurin juhla, pääsiäinen, tuo televisioon ja radioon lukuisia jumalanpalvelus- ja hartausohjelmia. Sekä radion että television ohjelmat ovat katsottavissa ja kuunneltavissa myös verkossa Yle Areenasta.\n7.4.2017 08.00 "Kuluvan vuoden aikana on pohdittu paljon sananvapautta ja sananvastuuta. Molemmat kuuluvat yhteen. Sananvapaus palvelee hyvää yhteiselämää. Sitä tarvitaan, jotta jokainen voisi tulla kuulluksi ja nähdyksi."\nPiispansauva tapahtumassa saarnaa piispa Jari Jolkkonen Varpaisjärven kirkossa viikkomessussa kello 10.\n22.3.2017 12.30 Seurakuntayhtymän yhteinen kirkkoneuvosto kokoontui tiistaina 21.3. käsittelemään mm. vuoden 2016 tilinpäätöstä sekä virkojen täyttöön ja lakkauttamiseen liittyviä asioita. Kokouksessa päätettiin myös yhden uuden viran perustamisesta.\nSuomalaisen messun juhlaversio Pielaveden kirkossa\nSuomen itsenäisyyden satavuotisjuhlan kunniaksi Lasse Heikkilän Suomalainen messu toteutetaan tänä vuonna juhlaversiona konserttisaleissa ja kirkoissa eri puolilla Suomea. Juhlaversio esitetään Pielaveden kirkossa lauantaina 8. huhtikuuta kello 17 alkaen.\n14.3.2017 14.50 Ylä-Savon seurakuntayhtymän yhteinen kirkkoneuvosto kokoontuu seuraavan kerran ti 21.3.2017. Esityslistalla ovat seuraavat asiat. Linkki varsinaiseen esityslistaan löytyy lopusta.\nTyöttömien ulkoilutapahtuma järjestetään Varpaisjärvellä\nPiispansauva-tapahtuma kisataan 3. huhtikuuta Varpaisjärvellä\n13.3.2017 13.32 Perinteiseen työttömien virkistyspäivään saapuu osallistujia ympäri Pohjois-Savoa. Varpaisjärvellä päivää vietetään ulkoilun ja leikkimielisen kisailun merkeissä.\nRovastikunnallinen retki Lähetysjuhlille ja Kirkkopäiville\n3.3.2017 08.26 Tervetuloa Iisalmen rovastikunnan yhteiselle retkelle, joka suuntautuu Turkuun Valtakunnallisille Lähetysjuhlille ja Kirkkopäiville 19.–21.5. Rauhaa, rakkautta, iloa ja - armoa!\nJeesus Kristus Supertähti –rockooppera ensi-iltaan tulevana lauantaina 4.3\n1.3.2017 16.00 Maailmankuulu rockooppera kajahtaa tulevana lauantaina 4.3 Lapinlahden kirkossa kertoen Jeesuksen viimeisistä päivistä.


Pidipompidi: joulukuuta 2012\nOlihan se viimeinenkin paketti lopulta löytänyt perille, vaikka nimi väärin kuoren päällä olikin. Nämäkin helmet siis massakorukurssilla tehtyjä. Ruusun olin tehnyt jo aiemmin. Sininen taisi olla saajan lempiväri?! Näitä helmiä en lakannut, sillä mielestäni ne ovat paremman näköisiä näin.\nNäiden korukuvien myötä toivottelen lukijoille terveyttä, onnellisuutta, iloa ja rauhallisuutta alkavalle vuodelle!\nLähettänyt Ellieli klo 16.36 2 kommenttia:\nTunnisteet: kaulakorut, korukurssi, korvikset, massatyöt\nNiin se vaan joulu oli ja meni, ja saadaankin alkaa odottaa juhannusta ;)\nLähetin juuri ennen joulua, siis aatonaattona muutaman pienen joulumuistamisen eräille henkilöille. Hankoon sukulaisrouvalle lähti lämpöiset villasukat, joita hän oli erityisesti toivonut. Ne lähti kakkosluokassa, ja postintäti lupasi ne vasta uudenvuoden jälkeen perille. Hangosta kuitenkin tuli jo eilen viesti, että perillä ovat. Eli yllättävän nopeaa palvelua postilta. En muistanut kuvata, mutta ihan perussukat ne vaan oli. Enkä muista oonko nää esitellyt aiemmin, mutta tässäpä sen sijaan itselleni tekemät oranssit pitsisukat:\nToinen paketti lähti kaverille Poriin (ykkösluokassa) ja sieltäkin viestitettiin, että perille tuli. Siinä paketissa oli massakorukurssilla tekemistäni helmistä tehdyt kaulakoru ja korvikset:\nKolmannen kanssa kävi vähän hassusti, kun laitoin kuoren päälle väärän sukunimen, mutta oikean etunimen ja osoitteen. Joulukortille oli käynyt samoin, mutta se oli silti löytänyt perille. Kuinka lie tämä pikkupaketin käy. Löytäneekö ikinä perille. Laitan siitä sitten kuvan, jos ja kun saaja ilmoittaa saaneensa sen.\nLähettänyt Ellieli klo 21.56 6 kommenttia:\nTunnisteet: kaulakorut, korukurssi, korut, korvikset, käsityöt, massatyöt\nLähettänyt Ellieli klo 8.56 4 kommenttia:\nKorukurssin satoa, osa 6\nHuomasin, että edellisen korukurssin viimeinen tekele on vielä esittelemättä. Tässäpä Lila:\nAikas pitkä tekele tuli\nKäsikoru, tähän pitänee vielä laittaa säätövaraketju.\nKorvikset on pitkänmalliset.\nTunnisteet: kaulakorut, korukurssi, korvikset, rannekorut\n*Ellin* blogissa jo vähän kerroinkin meidän *Tallinnan reissustamme*. Elikkä vietimme pari vuorokautta reissussa. Eka yö oli XPRS-laivalla ja toisen yön vietimme hotelli Euroopassa, joka on ihan siinä D-terminaalin vieressä. Hotelli ei ulkoapäin ollut mitenkään erityisen kaunis, mutta huone oli kyllä huomattavasti parempi kuin aiemmilla kerroilla yöpymässämme Central hotel OÜ :ssa.\nLaivalta lykätään poisjäävät ihmiset pihalle jo aamu-seitsemän aikaan. Mitä tekee Tallinnassa siihen aikaan, kun pääosa liikkeistä aukeaa vasta kymmeneltä? No meidät vietiin aamupalalle ja se olikin tosi hyvä, toisin kuin seuraavana aamuna hotelli Euroopassa, jossa oli mielestäni aika surkea aamupala. Euroopassa valinnanvaraa oli vähemmän kuin missään muualla. Eniten ehkä jurppi se, että pekoninviipaleet eivät olleet rapeaksi paistettuja ja maistuivat oudoilta. Reissussa ollessa niitä täytyisi olla, ja niiden pitäisi olla rapsakoita. Sieltä ei myöskään löytynyt karjalanpiirakoita, mitä muualta yleensä löytyy. Lihasiivut olivat myös huononmakuisia. Munakokkelista sentään pidin :)\nNiin, kello ei ollut vieläkään kymmentä, kun kaikki olivat saaneet syötyä (siis tuossa ensinmainitussa paikassa). Aamupalan jälkeen meidät vietiin ensin Ülemisten ostoskeskukseen, jossa muutama liike jo oli auki. vaan odotteleppa siinä sitten muidenkin liikkeiden aukeamista! Kävelemistä edestakaisin - jalat kipeinä! Ugh! Myöhemmin kävimme vielä Rocca Al Maressa, siellä kaikki olikin sitten jo auki. Kävelemistä edelleen. Ja kävelemistä myöhemmin illalla kaupungilla, kun kävimme ruokapaikkaa etsimässä. Huoneet saatiin Euroopasta 2-3 aikaan ip, ja ne piti luovuttaa seuraavana aamuna klo 11.00 mennessä.\nNo, sitten siihen kaikkeista pahimpaan kokemukseen Tallinnassa. Ei, ei meitä ryöstetty, ei mitään sellaista. Vaan minähän olin hinkunut Karnaluksiin, joka on käsityöalan tukkuliike. Kovasti porukat netissä olivat sitä kehuneet suorastaan paratiisiksi. Paremminkin se on se toinen paikka. Isäntä ei olisi sinne halunnut, muttei suostunut mua sinne yksinkään päästämään. Lähtöpäivänä meillä oli kuitenkin vielä useita tunteja aikaa käydä siellä pirssillä, ennen laivaan nousemista. Niinpä nappasimme taksin ja ajoimme sinne. Perillä kuski ajoi meidät väärälle ovelle, onneksi sisällä oli henkilö, joka tiesi, että kauppa sijaitseekin naapurirapussa. Sinne siis. Jo ovella sen oikeastaan huomasi. Talvipompat päällä - oli kuin saunassa. Porukkaa oli jonkin verran ja lisää tuli koko ajan, niin että alkoi ahdistaa. Liiketilat oli äärettömän ahtaat, hyllyjen välissä ei välttämättä ollut tilaa kuin yhdelle. Huoneet oli sokkeloiset, enkä oikeastaan löytänyt sieltä juuri muuta, kuin jokusen helmipussin. Ne hamstrasin suht pikaseen koriini ja eikun äkkiä kassalle. Kassalla oli pari ihmistä ennen minua ja tämä olikin kaiken pahan alku ja juuri. Siis kassa ei vetänyt yhtään. Seisoimme jonossa takki päällä varmaan ainakin kolme varttia, hikivesi valui pitkin selkää (ja ulkona pureva tuuli). Kassoja oli tasan kaksi, joista toisessa oli kaksi naista. Toinen heistä mittasi ostoksia naisille, jotka sillä hetkellä olivat maksamassa. Toinen näpytteli ostoksia kassaan. Oli kaikenmaailman rullia pitsiä ja vinonauhaa, ym. Kun vihdoin ja viimein päästiin siihen asti, että kassarouva sanoi loppusumman, joka oli yli 500 €, sanoi ostaja, ettei voi olla totta. Arvatkaapas mitä, eikös vain kaikki mennyt uusiksi. Toinen taas mittaamaan ja tarkistamaan joka nauhan ja nippelin hinnan erikseen hyllyn reunasta. Siis niin raivostuttavaa. Toisella kassalla vähän samanlainen juttu, mutta vain yksi kassarouva!! Kun olimme aikamme jonottaneet, riitti isännälle. Hän lähti edellä ulos, minä yritin vielä pari sekuntia jaksaa, vaan ei, en jaksanut. Yritin toiselle kassarouvalle sanoa, että tilaisi meille taksin alas (kuten minua oli neuvottu tekemään). Tämä ei reagoinut mitenkään. Nakkasin korin lattialle ja lähdin ukon perässä ulos. Pihalla näimme onneksi taksin, joka kuitenkin oli varattu. Mies pyysi kuskia tilaamaan meille taksin, joka tulikin melko pian. Takaisinpäin kyyti maksoikin lähes tuplasti, kun jouduimme joka valoihin pysäämään ja niitä oli paljon. Eipä tartte enää ikinä hinkua sinne!\nMiksi ihmeessä sitä liikejärjestelyä ei olisi voitu suunnitella toisin. Ensinnäkin kyltti ulkopuolella olisi ollut kova sana liikettä etsivälle. Avarammat tilat ja käytävät. Myyntitiskejä sinne tänne, joissa mitataan ja hinnoitellaan tuotteet valmiiksi kassaa varten. Myyjiä ja kassoja enemmän. Kassat niin, että sisään ja uloskäynti on hieman eri kohdissa. Nyt tultiin kahden kassan välistä sisälle, oli yksi jono, joka jakautui kahdelle kassalle, ja joiden välistä tosi ahdas kolo tulla sisään. Moni kääntyikin jo ovella pois. Kassat toimimaan nykyaikaisesti, nää oli aivan hirveät, joka tuote naputeltiin johonkin kassaohjelmaan sisään. Tuotteet voisi myös hinnoitella ALV:n sisältäväksi, ei tarvitsisi enää kassalla moisia laskea. Ja lopuksi: missä se kiuas oli, olisin voinut heittää vielä vähän löylyä!!!?\nVoiko karmeampaa myymälää olla, ei enää ikinä Karnaluksiin = Karmealuks! Törkeää asiakkaiden aliarviointia. Ei varmaan montaa asiakasta ehdi päivässä kassan läpi kulkemaan. Miten tuollainen liike voi menestyä? No olihan se tietysti tukkuliike, mutta myyvät kuitenkin kaikille, tyhmille turisteillekin. Jos jaksavat jonottaa kassalle tuntikausia.\nNo rantaan taas päästyämme kierreltiin vielä Merekeskuksessa, isommat ostokset oli jo tehty, mutta jotain pientä vielä tarttui mukaan. Sinne rantaan, olikohan se nyt sitten A-terminaalin lähelle, oli tullut uusi kaupparakennus, kävimme katsomassa sielläkin. Vähän Merekeskuksen tapainen, mutta pienempi, eikä siellä ollut niitä karmeita rättiputiikkeja, joita on Merekeskuksen puolella pullollaan. Sieltä löytyi myös osasto, missä myytiin Hiidenmaalaisiä käsitöitä. Ihan kiva, mutta tyyriinpuoleinen.\nKameraa ei tullut nytkään mukaan, joten tuli tylsä kuvaton postatus, täynnä pahaa mieltä. No tää oli vain pieni osa reissuamme, ei se koko reissu nyt hukkaan mennyt. Mä vaan putsasin tällä pahaa mieltä pois. Ja myöskin vähän tiedoks niille, jotka haikailee sinne Karnaluksiiin. Ei todellakaan kannata, josset halua haaskata aikaasi tuntikausia saunanlämpimässä kassajonossa.\nLaivaan pääsimme heti sisälle, kun sinne menimme ja hyvissä ajoin menimmekin. Kiva on joskus lähteä reissuun, mutta vielä mukavampi on kotiin palata ja saada mäyräkoirapusut ja -intopiukeet vaikka keskellä yötä. Yhtä kaivattiin ja yksi ainakin oli onnellinen kun palattiin. Tässä kuitenkin vielä kuva kaipaajasta ja kaivatusta, vaikka kuvattoman postatuksen lupasinkin:\n"Jaahas, tulitte sitte vihro ja viime kotii. Missäs sitä ollaa oltu? Toittekste mul mitää?"\nLähettänyt Ellieli klo 23.34 14 kommenttia:\nTunnisteet: koiria, matkat, sitäsuntätä\nSain taannoin Annamarilta *Kaikki Elämäni Koirat* -blogista tällaisen ihanan tunnustuksen, olen vallan otettu huomiosta. Kiitos! Vähän on kestänyt tämä vastailu, kun oon ollut niin saamattomalla päällä, mutta tässähän tämä nyt on.\nSuora kopio AM:n sivuilta: "Minähän en olisi minä, jos en tuunaisi vähän tätäkin tunnustusta. Kehittelin tähän pienen kysymyshaasteen liitteeksi ja olisi tosi mukavaa, jos tekin viitsisitte siihen vastailla. Pakko ei silti tietenkään ole."\nEn nyt haasta ketään, mutta tään voi napata itselleen ken haluaa!\nJa ne vastaukset AM:n kysymyksiin tulee tässä:\n4. Hyvät ystävät\n5. Taidan olla vähän liikaakin herkkujen perään :)\n3. Omaa aikaa\n5. Lämpimät vaatteet (tähän vuodenaikaan)\nLuen hyvin vähän kirjoja, jotta voisin niitä kenellekkään suositella. Mutta yhtä voisin. Ja se on Nettimartan kirjoittama *Yksityisetsivä Jenny Cotton ja Kepponen*\n1. Vuosikausia olen toivonut nisunvääntökonetta. Kenwood tai Kitchen Aid.\n2. Ellille kaveri, eli toinen karkkari (mahtaiskohan Elli itse tykätä)\n3.Pastakone korumassan vääntöön\n4. Kaikenlaisia koruilutarvikkeita\n5. Lahjakortti laihdutuskoneeseen (oliks tää nyt materialistista?)\n1. Mummon muussi ja lihapyörykät (mä en näistä vaan pääse ikinä irti)\n4. Näin joulun aikaan kaikki perinteiset jouluruoat: lanttu- ja maksalaatikot, rosolli, kinkku...\n5. Aurajuustolla kuorrutettu pizza\nViisi (ulkomaista) paikkaa, jossa haluaisit käydä:\n1. Haluaisin tehdä uudelleen sen reissun, jonka isäni kanssa teimme, kun olin nuori:\nSaksa - Itävalta - Unkari - Puola\n2. Egypti (pyramidit)\n3. Kreikka (antiikin mytologia)\n5. Norjan Alta\n5. Lumenluonnista napiseva\n1. Sopivan lämpimistä kesäisistä päivistä\n2. Siitä että pystyisin tyytymään olemassaolevaan\n3. Löytäisin kerrankin sopivat vaatteet kaupasta kertaheitolla\n4. Oikeista mittasuhteista kropassani\n5. Tämä himpskatin talvimasennus, kunpa pääsisin siitä eroon! Taitaa olla ympärivuotista.\nEka korukurssi kun päättyi, niin toinen alkoi. Tämä oli nimeltään "Tee uniikit korut massasta". No minähän nappasin omat cernitit mukaan, mutta sorruin kuitenkin ostamaan ohjaajalta massoja, kun oli niin kivan värisiä. No teinhän mä sitten toisena viikonloppuna omista massoista, että tuli niitäkin käytettyä. Kurssi oli siis kahtena peräkkäisenä perjantai-lauantai -yhdistelmänä. Itsellä ei omaa pastakonetta ole, mutta täällä mankeloitiin koulun koneilla. Cernitiä en kuitenkaan pystynyt mankeloimaan, mutta se open massa oli - no, mankeloitavampaa. Tämmöisiä syntyi, tällä kertaa kahdesta ylimmästä ei tarkempaa kuvaa, sillä osasta syntyy joululahjoja. Parille ystävälle oon jo tehnyt, en vaan tiedä, ehdinkö postittamaan ne ajoissa, mutta saavat sitten vaikka joulun jälkeen. Niistä en vielä laita kuvaa, joulun jälkeen sitten vasta ;)\nVasemmalla olevat lakattu, oikealla olevia en taida lakata ollenkaan.\nLakatut "tikkarit" oasispedillä kuivumassa.\nOstin hiljattain uutta lakkaa, kun vanha lakkani,\njonka joskus olin ostanut johonkin askarteluihini, ei sopinutkaan koruille.\nTuossa takana lukee www.darwi.com mikäli joku haluaa tutustua, tosin sivusto näyttäisi\nparhaillaan olevan rekonstruktion alla.\nNää korut jää omaan käyttöön kun tuli vähän epäkurantteja:\nSydänkoru vähän tarkemmin\nLehdet -koru telineessä\nLehdet -koru telineen päällä.\nYhteen lehteen on päässyt pulpahdus eli ilmakupla ;)\nLähettänyt Ellieli klo 20.22 2 kommenttia:\nTunnisteet: cernit, helmiä, kaulakorut, korukurssi\nTein tämän jo syksyllä, heti ekan korukurssilla tekemäni *korun* jälkeen. Värit oli kuitenkin niin itsenäisyyspäivään viittaavat, että ajattelin esitellä sen vasta tänään. Tuo kysymysmerkki tuossa otsikossa viittaa siihen, että ollaanko me kovin itsenäisiä, kun ollaan EU:ssa ja sieltä sanellaan meille kaikki. Jopa kurkun käyryys ja marjojen koko. Ja rahojen jako.\nMulla ei oo mitään kaunista talvipaitaa, niin saatte tällaisen poolopaidan kanssa -kuvan.\nTunnisteet: kaulakorut, korukurssi, siemenhelmityöt\nTästä korusta ei vielä olekkaan muita kuin tämä kaulalla -kuva. Eikös olekin ihan ranskalaiset värit, siitä nimi France. Tää on samalla kaavalla kuin aiemman korukurssin tuotokseni *käsikorut*.\nLähettänyt Ellieli klo 4.20 2 kommenttia:


Sain juuri hetkittäin luettua Joe Dispenzan kirjan ”Luo itsesi uudelleen: Opas mielen rajoitteiden purkamiseen”. Kirja herätti minut ajattelemaan maailmaa hieman eri tavalla. En kuitenkaan aijo paljastaa kirjan sisältöä tässä tekstissä, mutta voin antaa suuren suosituksen kirjan lukemiselle. Suosittelen varsinkin, jos oman ajattelun ja maailmankatsomuksen haastaminen kiinnostaa. Kirjasta inspiroituneena haluaisin kuitenkin jakaa muutaman sanan mediaatiosta.\nMoni mieltää meditaation jollakin tapaa mystiseksi ja enemmän ehkä uskonnolliseksi harjoitteeksi. Niin myös minäkin olen mieltänyt. Meditaatiot, erilaiset mindfulness ja tietoisen läsnäolon harjoitukset ovat kuitenkin yhä useamman menestystä, onnea ja unelmiaan tavoittelevien ja niitä saavuttaineiden henkilöiden työkalupakissa. Meditaation aikeet eivät siis tarvitse olla uskonnollisia tai hengellisiä, vaan meditaatiota voidaan käyttää itsensä kehittämiseen ja uudelleen luomiseen. Meditaation avulla voimme saavuttaa kaiken sen, mitä olemme aina halunneet. Heräsikö kiinnostus?\nTiibetin kielessä meditaatio tarkoittaa ”tutustumista”. Itse näenkin meditaation harjoitteena, jonka avulla pystyy tutustumaan syvemmin itseensä ja mieleensä. Meditaatio tarjoaa mahdollisuuden siirtyä itsenään olemisesta itsensä tarkkailijaksi eli toisin sanoen siirtymään tekijästä katsojaksi. Tässä meditatiivisessa tilassa meidän on mahdollista tarkkailla mm. seuraavia asioita itsestämme:\nminkälainen ihminen minä olen\nmitä usein tunnen\nmitä usein ajattelen\nmiten reagoin näihin tunteisiin ja ajatuksiin\nmistä ne juontavat juurensa ja miten ne vaikuttavat minuun ihmisenä\nmiten ne vaikuttavat käyttäytymiseeni, valintoihin, mitä teen sekä siihen kuinka elän elämääni\nolenko ulkoisesti aidosti minä\nannanko itselleni sitä rakkautta ja kiitollisuutta, mitä ansaitsen\nUsein täytämme päivämme askareilla, joita hoidamme toinen toisensa jälkeen. Aamu saattaa alkaa kiireisesti, päivä vierähtää töissä, iltapäivästä on aikaa ehkä omalle harrastuksella ja perheelle, ja sitten illalla mietimme kulunutta päivää ja murehdimme jo huomista. Tämä esimerkki on aika kärjistetty, mutta uskon, että moni siltikin pystyy samaistumaan.\nMontako kertaa tuon päivän aikana oikeasti pysähdymme, hengitämme, olemme läsnä, kuuntelemme itseämme ja olemme kiitollisia, täynnä rakkauden ja onnen tunteita. Kiireen keskellä tuntuu ehkä mahdottomalta ajatella, että istuisimme hetken paikallamme, pitäisimme tauon ympäröivästä maailmasta, ei siten, että syventyisimme sosiaalisen median maailmaan, vaan niin, että tutustuisimme meille kaikista tärkeimpään henkilöön, itseemme.\nMeditaatio työkaluna muutoksessa\nVoimme käyttää meditaatiota niin kehon rentouttamiseen ja stressin lieventämiseen kuin omien ajatuksien ja tunteiden tarkasteluun. Voimme kuitenkin käyttää meditaatiota myös suurempiin tavoitteisiin kuten uuden luomiseen ja muutoksien tekoon.\nMeditaatiossa kiehtovaa onkin se, että voimme uneksia, unelmoida, suunnitella ja elää ajatuksissamme hyvin vahvasti ja aidosti sitä elämää ja juuri sellaisena ihmisenä kuin vain haluamme. Voimme meditatiivisessa tilassa muuttaa itseämme ja elämäämme. Voimme saavuttaa asioita, joista et välttämättä ole uskaltanut edes unelmoida. Ajatuksilla on valtava voima.\nMeillä on paljon tunteita, ajatuksia ja käyttäytymismalleja, joita olemme tiedostamattamme ja ehkä joskus tietoisesti lakaisseet maton alle piiloon. Kysynkin siis, oletko koskaan täyttänyt arkeasi kiireellä, koska pidät ajatuksesi mielummin tekemisessä, ympäristössä tai toisissa ihmisissä, kuin itsessäsi? Oletko koskaan tuntenut yksin oloa tai tekemättömyyttä ahdistavaksi, koska nämä maton alle lakaistut muistojen pölyt pyrkivät pintaan aiheuttaen epämukavuutta? Jos olet, niin nyt on hyvä tehdä siihen muutos.\nJotta pystyy muuttamaan itseään ja elämäänsä, on aluksi lakattava olemasta vanha itsensä, jotta saa tilaa uudelle itselleen. On mahdotonta luoda mitään uutta, jos on vahvasti kytköksissä menneesseen ja menneisiin tunnetiloihin. On mahdotonta odottaa elämältä onnea ja muutosta, jos tuntee olonsa joka päivä onnettomaksi, ja ajattelee ja sitä kautta kokee jatkuvasti onnettomuuden tunteita. Onneksi sinä pystyt vaikuttamaan edessäsi olevaan tulevaisuuteen. Sinun täytyy vain tutustua itseesi ja luoda ja opetella uusia ajatuksia, ajatusmalleja, tunteita ja käyttäytymismalleja.\nMeditaation aallot aivoissa\nDispenza tuo kirjassaan esille, mitä aivoissa tapahtuu meditaation aikana ja mihin siinä tulisi pyrkiä. Tämä auttoi itseäni ymmärtämään, että meditaatio ei ole mitään mystistä, vaan se perustuu aidosti aivojen sähköiseen toimintaan.\nAivojen sähköiset aallot koostuvat eri taajuuksista:\nBeta – yli 13 värähdystä sekunissa\nAlfa – 8–13 värähdystä sekunissa\nTheta – 4–8 värähdystä sekunissa\nDelta – 0,5–4 värähdystä sekunissa\nMitä aivoaallot tarkoittavat käytännössä:\nBeta – Meidän päivittäinen ajattelu, tietoinen ja analyyttinen ajattelu, joka koostuu eri tason beta-aalloista.\nAlfa – Kun suljemme silmämme ja aistinvarainen tiedosaanti vähenee, hermojärjestelmällemme siirtyyy vähemmän tietoa à aivoaallot hiljenevät luonnollisesti alfa-aalloille ja rentoudumme.\nTheta – Unen ja valvetilan rajamaa, kun tietoinen mielemme on hereillä, mutta kehomme on melkein unessa.\nDelta – Syvä uni, kun tiedostaminen on vähäistä ja kehomme ennallistaa itseään.\nMeditaatiossa pyritään siirtymään betatasolta alfatasolle ja siitä thetatasolle. Meditaatiossa halutaan siis hiljentää kehon aistimukset, irtautua ympäristöstä ja ajasta ja siirtyä alitajuntaan. Alitajunnassamme sijaitsevat kaikki epämieluisat tavat ja käyttäytymismallit, jotka voivat juontaa juurensa jo varhaisesta lapsuudesta saakka. Thetatasolla on mahdollista unelmoida, muuttaa tiedostamattomia ohjelmistoja ja luoda vapaasti ilman esteitä ja häiriöitä.\nJatkuvasti muovautuvat aivot\nAivomme ovat uskomattoman muovautuvaa materiaalia. Ennen uskottiin aivojen kehittyvän 25-vuotiaaksi, jonka jälkeen ne lähtisivät iän myötä rappeutumaan. Näin ei kuitenkaan ole. Aivot kehittyvät pitkälle vanhuuteen asti.\nVanhentuneita hermoverkkoja ja -yhteyksiä katkeaa, jos niitä ei käytetä, ja uusia syntyy harjoittelun ja toistojen myötä. Erilaiset aivopähkinät ja haasteet, sosiaaliset suhteet, liikunta ja terveellinen ravinto tukevat aivojen kehittymistä ja uusien hermoverkkojen kytkeytymistä. Ja et varmaan ylläty, jos sanon, että meditatiivisten harjoitteiden, mindfulnessin ja tietoisen läsnäolon harjoitteiden tekeminen kehittävät ajattelua ja parantavat muistia.\nMeidän on mahdollista vaikuttaa aivojemme hermoverkkojen muovautumiseen ajattelumme ja toimintamme kautta. Jos aina ajattelee ja käyttäytyy samalla tavalla, vahvistaa tiettyjä hermoverkkoja aivoissaan, jotka vain vahvistuvat ja vahvistuvat ajan myötä. Tämän takia on vaikeampi käyttää muita, heikompia hermoverkkoja, ja siten vaikeampi käyttää myös erilaisia tapoja ajatella ja toimia.\nOnneksi pystymme hieman huijaamaan aivojamme. Huijaamisen lisäksi tarvitsemme myös säännöllistä ja jatkuvaa harjoittelua, jotta saamme luotua uusia ja vahvoja hermoverkkoja.\nTietoisella pyrkimyksellä voimme estää mieltä ja kehoa toimimasta vanhojen mallien eli vanhojen ajatusten, tunteiden ja toiminnan mukaisesti. Kun teemme näin, vanhat hermoverkot heikkenevät ja purkautuvat.\nPystymme jatkuvalla pohdiskelulla siitä, millainen haluamme olla, mitä haluamme tuntea, miten haluamme käyttäytyä ja miten haluamme elää, luomaan ja kytkemään uusia hermoverkkoja. Pohdinnan tulee olla mahdollisimman syvällistä, aitoa ja yhdistää sekä ajatuksen että tunteen uudesta minästä. Pohdinnan toistuessa yhä useammin keho alkaa tottumaan tähän uuteen olotilaan ja mielentilaan. Uuteen tottuminen tulee väistämättä johtamaan haluttuun muutokseen. Eikö kuulostakin ihan järkevältä?\nSeuraavaksi herääkin varmasti kysymys, että kuinka meditaatiota sitten voidaan harjoittaa? En pysty vielä kirjoittamaan aiheesta kokemuksen pohjalta, sillä olen vasta parin viikon ajan perehtynyt käytännön harjoitteluun. Tulen tästä aiheesta varmasti kirjoittamaan jatkossa lisää ja jakamaan omaa kokemusta ja vinkkejä.\nDispenzan kirjassa käydään läpi vaihe vaiheelta meditaatio, jonka tarkoituksena on opetella luomaan itsensä uudelleen. Dispenza tuo vahvasti esille sen, että aluksi on opeteltava rentoutumaan ja siirtymään alitajuntaan, ennen kuin vanhan minän purkaminen ja uuden minän luominen voidaan aloittaa. Meditaation harjoittaminen kannattaa siis aloittaa betatilasta alfatilaan siirtymisestä, ja sitten lähteä tavoittelemaan thetatilaa.\nMeditaation aloittamiseen ja harjoitteluun löytyy kuitenkin valtavasti erilaisia äänitteitä ilmaiseksi, joita voi hyödyntää. Äänitteiden nimestä tai kuvauksesta käy yleensä ilmi, mitä aihetta siinä käsitellään. Äänitteissä saatetaan käyttää apuna hengitystä tai erilaisia tietoisen läsnäolon menetelmiä. Varsinkin alussa keskittyminen herpaantuu herkästi ajatustenjuoksun tai ulkoisten ärsykkeiden kuten äänien takia, siksi meditaatioäänitteiden käyttö helpottaa keskittymistä harjoitteeseen.\nSuosittelen aluksi siis kokeilemaan erilaisia ohjattuja meditaatioita, jotta pääset hieman jyvälle, minkälaisia menetelmiä kehon rentouttamiseen voidaan käyttää. Kun löydät itsellesi sopivan tavan, joka johdattelee aivoaaltosi alfatasolle, kannattaa se opetella niin ettet tarvitse äänitettä enää.\nMitä tarvitset meditaatioon\nMeditaatioon et tarvitse muuta kuin rauhallisen ja hiljaisen tilan sekä korvatulpat, jos olet todella herkkä äänille, kuten minä olen. Pimeä tila ei ole välttämätön, mutta helpottaa silmien kiinni pysymistä.\nTarvitset tietysti avoimen ja läsnäolevan mielentilan. Opetteluun tarvitaan myös paljon kärsivällisyyttä. Keskittyminen herpaantuu aluksi helposti, mutta itselleen täytyy olla lempeä, ja harjoittelua täytyy vain jatkaa sitkeästi.\nKun et käytä meditaatioon äänitteitä, voit laittaa taustalle soimaan rauhoittavaa musiikkia. Musiikin kannattaa kuitenkin olla sanatonta, jottei tule laulettua mukana! Itse olen käyttänyt musiikkia, joka perustuu värähtelyyn ja tiettyihin taajuuksiin. Niitä löytyy helposti musiikkipalveluista hakusanalla ”meditation music”.\nMilloin kannattaa meditoida\nParhaat aikaikkunat meditoinnille ovat aamuisin heräämisen jälkeen ja iltaisin ennen nukkumaanmenoa. Aamuisin ja iltaisin aivoaallot siirtyvät helpommin alfatasolle. Päivällä aivoaallot ovat vahvasti beta-aaltojen eri tasoilla. Tällöin vahvasta tietoisen ja analyyttisen ajattelun tilasta on haastavampaa päästä alitajuntaan.\nKiitos, jos jaksoit perehtyä tekstiin kokonaan. Sait nyt tietoa meditaatiosta ja sen harjoittelemisen aloittamisesta. Toivottavasti tieto herätti kiinnostuksesi ja hyödyit siitä. Palaan varmasti aiheeseen vielä uudestaan. Siihen mennessä opiskelen ja harjoittelen itse hieman lisää!\nJoe Dispenzan kirja, josta mainitsin tekstissä\nRohkaisen sinua kokeilemaan meditaatiota edes yhden kerran.\nVoit saada tästä uuden työkalun, jolla pystyt kehittämään hyvinvointiasi tai astumaan lähemmäs unelmiesi saavuttamista.\nOle avoin. Ole kiitollinen ja rakasta. Luota.\nMaitohorsmaa eli rentunruusua voidaan hyödyntää koko kesän ajan. Kevät on kuitenkin horsman keruun kulta-aikaa, sillä juuri ilmestyneet, noin 10 - 15 cm pituiset horsman versot ovat ihanan rapsakoita ja parsamaisia. Horsmaa voikin siis hyödyntää parsan tavoin! Tästä postauksesta voit käydä lukasemassa horsman terveyshyödyistä.\nHorsman maku on mieto eikä ollenkaan kitkerä, joten sen makuun on helppo tykästyä. Pidemmäksi kasvaessaan varsi muuttuu kuitenkin puumaiseksi, jolloin varsi on suositeltavaa kuoria. Vanhemmista horsmista kannataakin hyödyntää vain lehdet ja lilat kukinnot.\nSeuraavaksi kerronkin sinulle kuinka itse yleensä valmistan horsmaa. Paistettu horsma sopii minkä tahansa ruoan lisukkeeksi. Me olemme nauttineet sitä lisäkkeenä lihan kaverina, nokkoslettujen täytteenä ja hyvän leivän ja voin, tai kuten tässä reseptissä, nokkospeston kanssa.\nPienet ötökät tykkäävät kovin horsman versoista myös. Jos haluat, voit huuhdella versot tai laittaa ne hetkeksi likoamaan kylmään veteen. Meitä pieni lisäproteiini ei kuitenkaan haittaa, joten iskemme ne yleensä suoraan pannulle.\nn. 30 kpl horsman versoja (tai haluamasi määrä)\n1. Kaada pannulle oliiviöljy ja hienonnetut valkosipulin kynnet ja kuumenna.\n2. Kun valkosipulit alkavat saamaan hieman väriä, lisää horsmat pannulle.\n3. Lisää sitruunanmehu.\n4. Pyörittele horsmia muutaman minuutin ajan pannulla kunnes ne selkeästi kypsyvät ja saavat väriä. Nosta hieman lämpötilaa, jos haluat niiden rapeutuvan.\nIhanan kesäillan päätteeksi päätimme nauttia paistetut horsmat patongin ja nokkopeston kanssa. Hyvänlaatuinen luomu voi, maustettuna sormisuolalla, maistuisi varmasti myös! (Nokkospeston reseptin löydät edellisestä postauksesta) Kattauksen kruunasivat vielä kylmä kuusenkerkkälatte ja paistetut kananmunat, tietenkään upeaa ilta-auringonpaistetta ja taustalla soivaa vanhaa jazz-musiikkia unohtamatta.\nVaikka horsman kulta-aika, eli horsman versojen aika on tältä kesältä ohi, niin muista, että myös muita horsman osia voidaan silti hyödyntää. Tiedät sitten ensi keväänä odottaa uusien horsmien puskeutumista maan läpi. Sitä hetkeä ei kannata ohittaa! -Jonna


BST 2017 D4 – Savon Surauttelijat\nBST 2017 D4\nPosted by savonsurauttelijat on toukokuu 21, 2017 0 Comments\nEilisen pitkän päivän jälkeen ei ollut mahdollista nukkua riittävästi koska edessä olisi liki 700km ja kaksi ehkä haastavinta rajan ylitystä.\nNiinpä aamupalalle kavuttiin vaivalloisesti pikkuisen vailla kahdeksan. Kello oli soimassa puolelta, jolloin Mika olikin jo kerennyt kirjoitella blogia reilun tunnin. Tänään lähdetään pitkään päivään kohtuullisen väsyneenä.\nAamupalan jälkeen pakattiin reippaasti kamat ja lähdettiin liikenteeseen. Tiukan aikataulun vuoksi kaupunkikierros jätettiin toiseen kertaan. Käytiin kuitenkin katsomassa kuuluisa Äiti synnyinmaa-patsas jolla on kokeutta yli sata metriä. Eipä sen juurelle jääty vetistelemään vaan Mika juoksi portaat ylös nappaamaan kuvan ja Sami vartioi pyöriä. Pyörillä päästiin ajamaan ”jotenkin hassusti” patsaan taakse.\nKuva äiti patsaasta.\nKuvaussession jälkeen otettiin suunta kaupungista pois ja kohti Odessaa ja Mustaa merta. Kaupunkialueella matka vähän mateli vaikka kaistoja olikin käytössä neljä suuntaansa. Siellä me kuitenkin aika näppärästi puikkelihdimme, sen enempää ruuhkasta välittämättä. Täälläkin mopokaverit vetävät tervehdyksen seitsemän kaistan yli käsi pystyssä. Ei jää kaverit epäselviksi.\nKaupungin ulkopuolella tie muuttui moottoritieksi jolla pystyimme pitämään hyvää matkanopeutta. Ensimmäiseen kolmeen tuntiin taitoimme 350km ja siihen mahtui yksi pysähdyskin. Ihan mukavat olivat maisemat, mutta mitään erikoista nähtävää ei ennen Odessaa vastaan tullut. Näinpä ajoimme aika reipasta siirtymää koko Kiova-Odessa välin, vauhdin vaihdellessa 130-150km/h. Ja jos joku luulee että 150km/h on paljon, niin ei tuolla vielä pysytä keulalla. Autoja meni ohi (toki vain muutamia) viuhahtaen, mm. Porsche jolla oli varmasti yli 200 km/h vauhtia!\nOdessaan saavuttaessa oli mukavaa maisemaa vesistöineen ja maisema muuttui pohjoisen tasaisuudesta hieman mäkisempään. Kuvaamaan ei ruettu kuin kypäräkameroilla, koska ei meillä ollut aikaa tuhlata turhiin pysähdyksiin. Ja onhan tuota luontoa nähty.\nOdessassa huomattiin selvästi, että ollaan suurkaupungissa. Siellä rakennuskanta vaihteli todella paljon hyvän ja surkean välillä. Samin navi oli laitettu suunnistamaan suoraan merenrantaan lounaspaikkaan. Perille päästyä huomasimme, että kyseessä oli vain baari, joka on auki iltaisin. Tänne mennessä huomasimme kuitenkin viihtyisän ruokaravintolan joka oli auki. Kävimme noutamassa merestä tuliaisia ja pesemässä kädet ja sitten siirryimme ruokailemaan.\nPaikka lounaalle ei juuri parempi voi ollakaan. Puitteet olivat mitä parhaat eikä ruokakaan ollut ollenkaan huonoa.\nKuvia käsien pesusta, ruokapaikasta ja ruuasta.\nVatsat täynnä lähdimme ajamaan kohti Transnitrian rajaa. Tie sinne oli aika vaihtelevan huonoa. Surkean ja erittäin surkean välillä, ehkä en kovin vähällä omalla autolla sinne menisi kurvailemaan. Pyörällä se on vielä helppoa väistellä reikiä, mutta kaikkea ei kerkiä. Onneksi matkaendurossa jousitus tasaa montut, en usko että millään sportti-pyörällä olisi kovin huikea kokemus.\nRajalle kuitenkin päästiin ja ensimmäisen portin jälkeen näytti että tämähän menee kivasti ja ollaan hyvissä ajoin hotellilla. Jonoon ilmestyi myös aikaisemmin tien varressa nähdyt pyörät. Hetken yksi pyöräilijöistä näytti ihan Ewanille pari kymmentä kiloa keveympänä versiona.\nKaverukset tulivat meitä jututtamaan ja selvisi, että he ovat Norjasta ja ovat kuvaamassa jotain dokumenttia. He liikkuvat kahdella pyörällä (kasikessuja) ja heillä on mukana huoltoautokin, aikamoista sakkia. Siinä vaihdeltiin normaaleja kuulumisia jonon edetessä hitaasti. Norjan kaverukset olivat menossa kiertämään Mustaa merta ympäri.\nKuva Samista ja norjalaisista.\nEnsimmäisen aseman viimeisellä luukulla selvisi, että meidän pitää mennä maksamaan ajoneuvoista maahantulomaksu. Rakennus sijaitsi tullin vieressä ja siellä ei osattu juurikaan englantia. Maksua varten piti täyttää lanketti, jonka täyttöön erikoistunut yrittäjä sen meille täytti. Meidät ohjattiin suoraan pieneen ja kuumaan huoneeseen, vähän jännitti että mitä hittoa. Huoneeseen meidät ohjasi semmoinen kaksi metrinen rajakarpaasi, mutta onneksi lapuntäyttäjä oli ystävällisemmän näköinen naishenkilö. Lapun täyttäminen tapahtui tietysti korvausta vastaan. Sami yritti vähän venkoilla vastaan, että miksi ja mikä tämä maksu oikein on. Mika oli sitä mieltä, että maksetaan vaan kiltisti ja jatketaan matkaa. Vaikka homma olisikin jostain syystä laitointa, emme sille mitään voisi.\nEn tiedä olisiko voinut edes itse lappua täyttää, mahdollisesti. Sitä meille ei kerrottu, mutta ei kyllä tajuttu kysyäkään. Seinällä oli jotain hieroglyyfeillä varustettuja lappuja, mahdollisesti malleja. Niiden tarkoitus ei meille selvinnyt. Yritimme ottaa tilanteesta kuvia, mutta nehän ryökäleet ei siihen suostuneet. Meillä oli aika hauskaa taasen siellä neitokaisen boksissa, mitähän lie virkailija ajattellut. Lapuntäyttäjäneittokainen kirjoitti meille liput ja ilmoitti että se maksaa hänen palvelun ja maahantulomaksun kanssa 187 paikallista rahayksikköä.\nSittenpä se episodi alkoi: only in cash and local money!!!\nSiinä sitä sitten selviteltiin, että ei käy kortti, eikä käy eurot. Meillä oli kymppi euroja ja jonkin verran Unkarin rahaa. Vaan eipä kelvannut. Tarjosivat eikun vaan toinen rajan yli hakemaan paikallista valuutta. Pyörät eivät pääse yli ilman maahantulomaksua. Siinäpä sitä sitten arvottiin, mennä maahan jota ei ole olemassa hakemaan jalan rahaa, eikä mitään hajua mistä rahaa saisi.\nOnneksi samaan rakennukseen olivat myös norjalaiset ystävämme saapuneet. He painivat saman ongelman kanssa. Heillä oli sentään euroja, mutta ei paikallista valuuttaa. Ja heillä oli mukana auto, johon heidänkään rahat eivät riittäneet. Aikaisemmin olimme ymmärtäneet, että voisimme maksaa euroilla ja sami kävi vielä kysymässä paljonko maksu on euroina. Saimme norjalaisilta kymmenen euroa, joten meillä oli kaksikymppiä kasassa. Luulimme että näillä selviämme.\nMenimme sitä tarjoamaan, mutta eihän se kelvannut. Onneksi vähän nyrpeänä lanketintäyttäjä täti vaihtoi omasta kukkarostaan meidän 20euroa paikalliseksi valuutaksi. Ihan ei tullut vaihtokurssia tarkistettua, koska yllättäen netti ei pelannut. Ihan sama jos sillä kaksikymppisellä selvittiin. Saimme siis paikallista valuuttaa ja maksut suoritettua. Näin olimme vapaat jatkamaan matkaa uudestaa raja-asemalle maahantulomaksukuitin kanssa.\nNorjalainen oli yrittänyt käydä nostamassa rahaa Transnitrian puolelta mutta kortit eivät olleet pelanneet. He jäivät asemalle miettimään miten pääsevät yli, kun me lähdimme matkaan. Pääsimme nyt rajasta suhteellisen vikkelästi kun paperit oli kunnossa. Sitten vaan bensaa mopoihin ja kohti Tiraspolia ja sieltä Chisinauhin.\nEnnen kuin päästiin matkaan, piti mopot vielä tankata. Sehän kävi näppärästi, ajoimme vaan bensa-asemalle ja ukot tuli laittamaan tankit täyteen. Vaan sitten uudestaan: only in cash and local money!!! Just joo, noh nyt saatiin kuitenkin vihjeet mistä rahaa saisi. Sami lähti sitä sitten hakemaan, että päästäisiin jatkamaan matkaa. Pitkän odottelun jälkeen Sami tuli takaisin, eikä ollut saanut rahaa nostettua. Eipä siinä sitten auttanut kun Mikan lähteä rallienglannilla yrittämään rahaa nostamaan. Nostopaikan edessä näin norjalaiset jotka olivat saaneet nostettua rahaa. Menin hyvillä mielen rahaa nostamaan. Aikamoisen säädön jälkeen päästiin rahaa nostamaan, mutta se tyrehtyi PIN-koodiin. Ei vaan mennyt läpi! Eli sama ongelma kuin Samilla. Paikalla tuli onneksi norjalainen kaveri joka osasi minun mielestä täydellistä Venäjää. Taas olivat norskit savolaisjoukkuetta auttamassa. Ei ollut kovin maailmanmatkaaja olo kun ei itse selvinnyt. Siinä sitten yritettiin myös norjalaisen korttia joka oli äsken toiminut, mutta eipä toiminut sekään. Lopulta norjalainen kaivoi taskusta euroja, jotka vaihdettiin paikalliseksi valuutaksi minulle mukaan. Oltiin kahteen kertaa maksettu norjalaisten euroilla meidät ”vapaaksi”. Yritin samantien tehdä siirron norjalaisen tilille, mutta hänellä ei ollut kansainvälistä tiliä joten siirto ei onnistunut. Sovimme että palaamme sähköpostein asiaan kunhan reissut on päätöksessä, ellei sitten vielä nähdä.\nNäinpä pääsin tukulla paikallista valuuttaa pelastamaan meidä pois bensa-asemalta. Raha oli kyllä aika leikkirahan näköistä. Ja kolikkokin oli ”pahvia”. Nyt kuitenkin päästiin jatkamaan matkaa eteenpäin kohti Tiraspolia. Meidän vielä laitellessa kamoja kasaa norskit surauttivat ohi, riikkarit morjestukseksi soiden.\nMekin lähdimme sitten kohti Tiraspolia ja saavutimme norskit juuri ennen kaupunkia, eivät taida ajella kovinkaan kovasti. Norjassakinhan on tunnetusti kova liikennekuri. Kaupunki näytti kyllä aika ränsistyneelle, mutta ei kuitenkaan niin pahalle kuin olisimme kuvitelleet. Siellä oli muutamia hienojakin rakennuksia. Katukuvassa silmiin pisti sotilaiden määrä, näyttivät vähän inttipojille. Eivät kantaneet aseita ainakaan näkyvästi, toisin kuin rajalla.\nTiraspolin jälkeen saavuimme Transnitrian ja Moldovan rajalle. Siellä oli todella ystävällinen ja sutjakka meininki vaikka kieltä ei hirveästi osattu. Transnitrian tullimiehelle piti taasen vähän kaasutella ja antaa ääntä, sitähän lähtee varsinkin kun rynkyn omaava mies sitä pyytää;) Moldovan raja-asemalla meitä oli vastassa sitten ystävällinen poliisi joka ohjasi meidät oikealle luukulle. Saatin leimat passiin, että olemme tulleet maahan sekä maan esitteet. Siis esitteet! Eipä ole muualla saatu. Oletus oli, että joudumme hakemaan passiin leimat jostain Chisinaussa olevasta konttorista.\nLoppupätkästä ajoimme vesisateessa joka kasteli hanskat mutta ei muuta. Päädyimme hotellille hyvissä ajoin eli kymmenen aikoihin. Päivälle tuli siiis mittaa reilu kolmetoista tuntia ja kilsoja kelattiin karvaa vaille 690.\nHotelli oli ihan kiva ja pääsimme nauttimaan myöskin parivuoteesta. Sami kävi kuitenkin hakemassa meille omat peitot, ettei nyt ihan mahdottomaksi. Pyyhkeenä oli taas semmoinen postimerkki ja suihkusta tuli vettä aika hiljalleen, mutta lämmintä vettä kuitenkin.\nMuutama kuva hotellista. Sami purkaa kamoja.\nSuihkun jälkeen käytiin vielä aulabaarissa nauttimassa oluet. Ja millä todennäköisyydellä voi tavata Chisinaussa kaverin joka tulee Brasovista, jonne me olemme menossa. Semmoinen kuitenkin tavattiin ja saatiin hyviä vihjeitä mistä ja miten meidän kannattaa Romaniassa ajaa.\nSiinäpä se on päivän reitti.\nPäivä oli kyllä vaihderikkain tähän mennessä. Oikein mukava, kaikista selvittiin hengissä ja ilman vaurioita. Hauskaa oli, eipä tuolla säätämiselle osaa kuin nauraa. Näillä eväillä kohti huomista.\nLinkki norjalaisten sivustolle, aika samanlaista settiä;) Askeladdene\nVideokooste päivän ajoista ja tarinoista.


Postikortin merkitys | Uudenkaupunginsanomat\n8.1.2019 | 9:00\nSaitteko te vielä joulukortteja? Korttien lähettäminen selvästi vähenee vuosi vuodelta. Joulua toivotetaan nykyään yhä enemmän jollakin muulla välineellä, koska suuri osa meistä on tavoitettavissa muillakin keinoin.\nMuistatteko, kun vielä oli tapana, että jos sai joulukortin henkilöltä, jolle ei itse muistanut sitä lähettää, niin hänelle piti joulun jälkeen nopeasti sitten postittaa uuden vuoden kortti? Ainakin lapsuudessani vanhemmat ihmiset vielä tekivät näin.\nOnkohan kaupoissa enää edes myynnissä erikseen uuden vuoden kortteja? Harva enää lähettää matkoiltaankaan postikortteja, vaikka pitää kyllä myöntää, että onhan niitä mukava vielä joskus saada.\nVälipäivinä siivosin töissä työhuonettani, jonne helposti kertyy erilaista tavaraa odottamaan ”niitä parempia aikoja”. Mielenkiintoisia papereita, valokuvia, esineitäkin, jotka odottavat aikaa tutkia niitä tarkemmin ja mahdollista luettelointia museokokoelmiin.\nEräässä laatikossa oli iso kasa postikortteja, joita ei vielä oltu luetteloitu. Merikapteenin vaimon ja pojan isälleen uusikaupunkilaiselle purjelaivalle lähetettyjä postikortteja.\nPostikorttien, ja toki kirjeidenkin, merkitys oli aivan toista luokkaa sadan vuoden takaisessa Uudessakaupungissa.\nMiehet matkustivat purjelaivoilla maailman merillä, kaikki tiesivät valtamerten ja ammatin vaarat, kohtalo oli ”korkeimmain kädessä”, tieto laivan liikkeistä ja tapahtumista ei suinkaan tavoittanut kotiväkeä ajantasaisesti. Muuta keinoa merenkulkijan ja perheen väliseen yhteydenpitoon ei ollut.\nMahdollisuus korttien lähettämiseen ja vastaanottamiseen oli ainoastaan satamissa. Kukaan ei osannut arvioida merimatkojen aikatauluja, joten korteissa oli turha kirjoittaa kovin ajankohtaisia asioita.\nNäissä työpöydälläni olleissa korteissa pariskunnan poika lähetti mm. terveisiä kapteeni-isälleen ja laivan ”perämiessedille”. Yhdessä kortissa hän pyysi isäänsä tekemään pojalleen leikkilaivan, jonka ”tulee olla oikke täys taakelis”.\nVaimo kirjoittaa korteissa yleisiä asioita, kuvaa mm. säätilaa, pojan ja hänen tekemisiään ja toivottaa hyvää vointia. Kirjeissä on sitten kirjoitettu tarkemmin asioista. Nämä postikortit, jotka muuten ovat aivan täyteen kirjoitettuja molemmin puolin, ovat osoitettu laivan nimellä milloin Espanjan Malagaan, Ranskan Havreen, Englannin Hulliin, Australiaan, Chileen tai Etelä-Afrikkaan.\nKyseinen uusikaupunkilaisperhe eli erossa yhtäjaksoisesti kaikkiaan seitsemän vuotta isän ollessa kapteenina valtameriä kyntäneellä purjelaivalla. Yhteyttä pidettiin ainoastaan näiden kirjeiden ja korttien avulla.\nVoimmeko edes kuvitella sitä tunnetta, joka vaimolla oli huomatessaan posteljoonin tuovan kortin tai kirjeen maailmalta? Eräässä museokokoelmiin päätyvässä kortissa on vaimon kirjoitus miehelleen: ”Tänään aamulla sain kuulla sen iloisen uutisen, että olette perillä. Eno tuli heti aamulla sanomaan, kun sähkösanoma saapui, kyllä jo vartoimmekin niin tavattomasti ja toiset minun mukanani. Tyyntä kai olette saaneet?”.


Villa Iiris teki huvilaunelmasta totta | Meillä kotona\nVilla Iiris on sisustettu ihanan rouhealla tyylillä. Olkihatut, takorauta ja pelargonit somistavat lasiverantaa. Sohvan päälle heitetty lakana luo huvilatunnelmaa.\nTuija ja Lauri tekivät unelmastaan totta, vaikka ystävät ja sukulaiset kummastelivatkin heidän intoaan hankkia vanha mansardikattoinen huvila ensimmäiseksi omistusasunnoksi. Aiemmin he asuivat vuokralla Tampereen keskustassa ja haaveilivat talosta maalla. He ihastuivat vuonna 1919 valmistuneeseen punahonkahuvilaan ensi näkemältä.\n– Teimme kaupat Iiriksen päivänä vuonna 1996, ja siitä talo sai nimensä. Saman nimen sai myös nuorin tyttäremme, joka syntyi Villa Iiriksessä.\nMansardi-kaunottaren katto kunnostettiin vastikään ja seiniin siveltiin uusi maali. Pian on aika viettää rakennuksen satavuotisjuhlaa.\n– Meistä on tavattoman mukavaa kerätä tietoja kotimme menneisyydestä. Rakennuksella on värikäs historia. Tila päätyi 1920-luvulla Amerikasta palanneiden sisarusten haltuun. Täällä kasvatettiin hevosia ja hoidettiin puutarhaa. 1950-luvun lopulla tila testamentattiin seurakunnalle, ja se toimi leirikeskuksena vuosikymmeniä. Muistona noista ajoista meillä on piharakennuksissa monireikäiset huussit, tytöille ja pojille omansa. Monet nykyisistä naapureistamme kertovat käyneensä täällä rippikoulunsa.\nLasiverannalla on myös perheen kesäinen ruokailupaikka. Sinne katetaan sekä aamiaiset että illalliset.\nTilava olohuone eli Sali jakautuu oleskelu- ja ruokailupuoleksi. Täällä musisoidaan, pelataan, luetaan ja tehdään käsitöitä. Seiniä kiertää rintapaneeli.\nSeurakunta huutokauppasi tilan vuonna 1993. Sen osti perhe, jonka kanssa me kolme vuotta myöhemmin teimme talokaupat.\n– Vanhassa talossa on miltei mahdoton asua, ellei vasara pysy kädessä. Maalla asumisesta on tullut meille elämäntapa. Aina riittää jotakin korjattavaa tai kunnostettavaa. Olemme remontoineet kulloisenkin elämäntilanteen mukaan, ja huoneet ovat vuosien mittaan vaihtaneet sekä järjestystä että käyttötarkoitusta. En enää edes muista, mitkä kaikki huoneet ovat olleet meidän makuukamareinamme.\nAnoppi antoi aikoinaan pulpetin valmistujaislahjaksi Tuijalle. Tumma piano tuli vaihtokaupassa, kun perhe luopui Hellaksen modernista versiosta.\nKeittiö on rakennettu pala palalta, eikä kiinteitä kaapistoja ole lainkaan. Irtokalusteet tekevät keittiöstä persoonallisen, ja niiden järjestystä on helppo vaihdella.\nIso posliiniallas sopii talon tyyliin. Keittiön seinissä on samanlainen helmiponttipaneeli kuin olohuoneessa. Tuija haaveilee, että panelointia jatkettaisiin kaikkiin alakerran tiloihin.\nValoisassa keittiössä on mukava kokkailla. Tavaroita säilytetään sekä avohyllyillä että erilaisissa koreissa.\nKodin kaikilla ikkunalaudoilla kukkivat pelargonit. Tuija arvelee, että rakkaus pelakuihin on anopilta peritty harrastus.\nMyös WC-tilassa on yhdistelty kodikkaasti erilaisia kalusteita, tummaa puuta sekä valkoista paneelia toisiinsa.\nPortaat johtavat yläkerran makuutiloihin. Portaiden alle jää pieni nettinurkkaus.\nVanhempien makuuhuoneen taustaseinästä otettiin hirret esiin tapettien alta.\nIiriksen huoneessa on sama viehättävä tunnelma kuin muuallakin talossa. Kampauspöydän ääressä on hyvä valmistautua uuteen päivään.\nAsuintilaa on reilusti, ja se vielä tuplaantuu kesällä, kun kaikki ulkorakennukset otetaan käyttöön. Tuija ja Lauri muuttavat pihatalossa sijaitsevaan kesähuoneeseen jo huhtikuussa, jos sää vain sallii.


Johda ihmisiä, kuin Henrik Susijengiä – Proakatemian esseepankki\nJohda ihmisiä, kuin Henrik Susijengiä\nLähdin lukemaan kirjaa silkasta mielenkiinnosta urheilusta löytyvään valmennusosaamiseen ja sen yhdistämisestä tiimityöhön sekä bisnekseen. Tätä kirjaa oli jo monesti akatemialla kehuttu, ja joka oli varattu kaikissa Pirkanmaan kirjastoissa, sain sen kuitenkin käsiini kovan metsästyksen ansiosta Kajaanin kirjastosta, tottakai. Odotukset oli löytää itseeni kolahtavia urheiluesimerkkejä ja sitä kautta helpommin sisäistettävää sisältöä päivittäiseen johtamiseen ja sen oppimiseen.\nOmat haaveeni sijoittuvat ihmisten kehittämiseen, valmentamiseen ja johtamiseen. Kokemukset joukkueessa toimimisesta ja johtamisesta palaavat mieleen lapsuudesta saakka, ja ne ovat niitä asioita, joita haluan kokea työelämässä ehdottomasti lisää. Yhdessä onnistuminen ja muiden ilon näkeminen ruokkivat omaa arkeani. Erään rinnakkaistiimin vanhan ja viisaan miehen sanoja lainaten: ”Näytät Kari Hietalahdelta ja olet varmasti hyvä kapelimestari, vaikket mitään osaakkaan soittaa, vielä.”\nNautin suunnattomasti keskustella ihmisten kanssa ja tsempata muita kohti omia haaveita ja haastamaan itseään. Omassa tekemisessä voisi tietysti olla myös parannettavaa tuolta osin, sitä ei voi kieltää. Dettmannin ajatusmaailma oli todella helppo sisäistää ja kirja yllätti jatkuvasti sillä, kuinka paljon tästä voikaan oppia, jo vain näiden kansien välistä. Kiinnostuksesta ihmisiin yksilöinä avaankin hieman yksilölähtöisen johtamisen pointteja ja omia kolahduksia kirjasta.\nEi voi näyttää miten tehdään, koska monesti työntekijä on siinä johtajaa parempi jo valmiiksi. Nykypäivän yrityksissä osaamista vaaditaan niin laajalta sektorilta ja ihmisiltä löytyy monialaista osaamista esimerkiksi vanhoista työpaikoista. Tämän takia johtajan on tärkeä ymmärtää jokaiselta osa-alueeltaan perus asiat, mutta antaa työntekijöiden tuoda spesiaaliosaaminen pöytään.\nPalautteen anto on tärkeässä roolissa, niin kehuissa kuin rakentavassa mielessä. Haastaa työntekijää onnistumaan seuraavalla kerralla vielä askeleen paremmin ja päästen tätä myötä hyviin tuloksiin ja kehittymään jatkuvasti.\nTulosten mittaaminen on välttämätöntä, jotta voidaan tietää ollaanko onnistuttu vai ei. Mittareita tähän on lukuisia erilaisia ja mielestäni paras malli onkin, että yksilö itse määrittää mittarit yhdessä johtajan kanssa. Tällöin yksilön on helpoin sitoutua niihin ja allekirjoittaa ajatus oikeaksi.\nMikä motivoi ihmisiä jatkamaan kovaa työntekoa, ainakin onnistumiset. Anna johdettaville tilaa onnistumisille ja tunteelle, että he itse ovat siihen suurin syy. Motivoituneelle ihmiselle tarvitsee vain näyttää suunta, ja näin hän onnistuu taas uudelleen. Myös vastuu ja merkityksen tunne auttavat mielestäni motivoitumaan hyvin, yksilölähtöisen johtamisen pointtina onkin antaa valtaa ja vastuuta johdettaville, jolloin johtaja välttyy pelkältä käskyjen jaolta. Kaikille johdettaville tämä tyyli ei sovi, silloin on vain lyödettävä hänelle homma, jossa joku vain kertoo mitä pitää tehdä.\nTaidon opettaminen on tärkeä osa valmennusta tai johtamista, anna ihmisille mahdollisuus onnistua ja oppia. Dettmann heittää hyvän vertaus kuvan kylmään veteen heittämisestä ja siitä kuinka ihminen huomaa voivansa olla kokoajan entistä kylmemmässä vedessä, mutta valmentaja ei saa kadota reunalta ojentamasta pelastusrengasta tarvittaessa. Kun hiotaan huipputaitoa esiin, sitä ei saa rajoittaa ylärajoilla, vaan määränpää on ääretön. Tällöin ihminen voi kehittyä vielä askeleen pidemmälle, kuin esimerkiksi aiemmin asian parhaiten hoitanut tekijä.\nValmentajan rooli taidon opettamisessa on kysymykset ja haastaminen. Valmentaja siirtää tietoa uusille tekijöille, sen tiedon mitä on vanhoilta oppinut. Näin taidot hioutuvat kokoajan asteen paremmaksi, kun valmentaja kerää jokaisen tekijän kohdalta parhaat puolet selkäreppuunsa. Kirjailija Erno Paasilinnan sanoin: ”Oppineita ovat vain itseoppineet, muut ovat opetettuja.”\nOlen itsekin työskennellyt useiden pomojen ja valmentajien alaisuudessa, ja oma ajatus hyvästä johtajasta on muodostunut hyvin. Komppaan Dettmannia ajatuksesta, että empatia on minunkin parhaan johtajan tärkein ominaisuus. Ne johtajat, jotka ovat myöntäneet virheensä niiden sattuessa ja olleet sitä myöten rehellisiä ja haavoittuvaisia, ovat nauttineet suurinta luottamusta minun silmissäni. Valmentaja ilman pelaajiaan on työtön. Kunnioitus ja aito kiinnostus toisen ihmisen tunteisiin on tärkeää, jotta auktoriteetti ja arvostus säilyy.\nJeesmies ei johtajana pärjää, siinä tärkeä ajatus ja kehitys omaan toimintaan. Pidä lupauksesi ja näytä se muille, hyvä siittä sitten tullee.\nKYSELE – KUUNTELE – KANNUSTA – KIITÄ\nLähteet: Saarikoski S. 2017, Henrik Dettmann – Johtamisen taito, WSOY


Ex-salkkaritähti pettyi - ulos tangofinaalista | Viihde | Iltalehti.fi\nEx-salkkaritähti pettyi - ulos tangofinaalista\nMaanantai 30.5.2011 klo 18.44\nNäyttelijä Saija-Reetta Kotirinta, 35 haluaa yrittää tangomarkkinoilla uudemman kerran.\nSaija-Reetta Kotirinta aikoo yrittää tangokilpailuihin uudelleen. (ANTTI NIKKANEN)\nTangomarkkinoilla jatkaa 52 kilpailijaa. Jatkopaikkaa yritti myös ex-salkkaritähti Saija-Reetta Kotirinta, mutta vielä ei natsannut. Saija-Reetta päätyi äänestyksessä sijalle 62. Puolet jatkoonpääseistä valitsi nettiläänestäjät ja puolet tuomaristo.\n- Totta kai olen pettynyt. Kilpailun alussa laulu ei kulkenut niinkuin se nyt kulkee. Koko ajan treenaan ja aion yrittää tulevaisuudessa uudestaan, sanoo Saija-Reetta, jolle tango ei ole se omin musiikkigenre.\nSaija-Reetta kilpaili nyt ensimmäisessä laulukisassaan, ja hän tunnustaa, että nälkä kasvaa syödessä.\n- Tämä oli jo nyt hieno kokemus.\nSaija-Reetta ei osaa sanoa, onko hänen näyttelijätaustastaan hyötyä vai haittaa.\n- Jotkut voivat ajatella, että ei tuo tänne kuulu.\n- Naislaulajissa on tänä vuonna kova taso. Saija-Reetan kannattaa yrittää uudestaan. Treeniä vaan. Kykyjä hänellä on, varmuutta tarvitaan lisää, sanoo tuomariston jäsen Ilkka Vainio.\nSaija avioitui viime kesäkuun alussa ja esikoinen syntyi heinäkuussa.\nSaija-Reetta nähtiin Salkkareissa Inka Haapalan roolissa vuosina 2001-2004.\nSeinäjoen Tangomarkkinoiden Tangolaulukilpailun semifinaaliin jatkavat 52 kilpailijaa on valittu. Yleisö valitsi jatkoon 25 tangolaulajaa YLE:n Satumaa-sivuston nettiäänestyksessä, jossa ääniä annettiin yhteensä 186 893. Lisäksi tangotuomaristo valitsi semifinaaliin 27 kilpailijaa.\nVarsinainen tangomaraton koetaan Turussa keskiviikkona 8.6., kun kaikki 52 kilpailijaa esiintyvät semifinaalin karsinnassa. Tästä edelleen 8 mies- ja 8 naislaulajaa pääsee jatkamaan kisaa semifinaaliin lauantaina 11.6.\n- Muutamien erinomaisten esitysten lisäksi muu taso oli erittäin tasainen ja tuomaristo joutuikin pudottamaan varsinkin naisten puolella jatkosta hyviäkin laulajia, tangotuomariston puheenjohtaja Martti Haapamäki kommentoi.