syyskuu 2015 - Laura Ahola\nInspiraatio, Lifestyle, Lifestyle, Motivaatio, Yleinen\nUusi viikko. Uudet kujeet.\nKuulen usein sitä, kuinka maanantaita kirotaan ja syytetään viikon vaikeimmaksi päiväksi. Myönnän toki, että minuakin saattaa maanantaisin väsyttää hieman normaalia enemmän ja saatan juoda yhden aamukahvin tilalta kaksi.\nMaanantai on kuitenkin asenne kysymys ja itse koen maanantain olevan mahdollisuuksia täynnä. Mielummin herään iloisena miettien, mitä kaikkea mahtavaa uusi viikko voi tuoda tullessaan ja lähden hyvillä mielin töihin sen sijaan, että jäisin surkuttememaan väsynyttä olotilaa koko päiväksi.\nKun tekee työtä mitä rakastaa on helppo hymyillä myös maanantaina. Jos oma työsi ei ole kutsumusammattisi, voit kuitenkin miettiä kaikkia niitä hyviä ja kivoja puolia työssäsi. Pääset näkemään työkaverisi, haastamaan itsesi uuden projektin tiimoilta tai auttamaan muita ihmisiä tai mikä ikinä se paras asia sinun työssäsi onkaan.\nOnko sinun maanantaisi mahdollisuuksia täynnä vai kamala pakkopäivä?\nIhanaa uutta viikkoa ja HUIPPUA MAANANTAITA <3\nAvainsanat: maanantai MaanantainAjatus Mahdollisuus Positiivisuus uudetkujeet uusiviikko\nKorkoa vai matalaa kenkää? Käsikorulla vai ilman?\nVaatteiden valinta on siitä hauskaa puuhaa, että pienillä muutoksilla saa muokattua helposti asusta erilaisia versioita, jotka sopivat niin rentoon vapaapäivään kuin töihinkin. Rakastan käyttää korkokenkiä ja erilaisia jakkuja, mutta vapaapäivinä yritän valita päälleni jotain hieman rennompaa tai ainakin arkistaa asua esimerkiksi kenkävalinnalla.\nTämän postauksen ensimmäinen osa oli esillä viime viikolla ja pääset kurkkaamaan sen tästä. Kuvien takana Emmi.\nRakastan tätä yhdistelmää ja olen iloinen, että se toimii niin työssä kuin arjessa. Halusin rentouttaa asua vapaapäivää varten ja valitsin päälleni jakun sijasta neuleen sekä korot vaihtuivat nilkkureihin.\nPieniä päätöksiä, mutta isoja eroja. Tämä kannustaa myös vaatekaapillisesti panostamaan vaatteisiin, jotka sopivat yhteen. Toimiva vaatekaappi on huomattavasti määrällisesti isompaa vaatekaappia parempi. Tähän olen usein törmännyt aiemmin.\nEnnen vaatekaapissani oli kasapäin vaatteita. Niin paljon, etten todella muistanut mitä kaappini sisältää. Nykyään olen huomattavasti valikoivampi hankinnoistani, sillä haluan tietää, tuleeko kyseiselle vaatteelle oikeasti käyttöä.\nJo ensimmäisessä postauksessani kerroin, että olen matkalla kohti täydellisen toimivaa vaatekaappia, joka pitää sisällään ihania ja kauniita, helposti yhdistettäviä laadukkaita vaatteita. Haluan jakaa tätä matkaa teidän kanssanne ja tulen raportoimaan kuinka vaatekaappini päivittyy sekä tietysti näyttämään mitä kaikkea hauskaa sieltä jo löytyy.\nRakastan vaatteita ja myönnän kyllä yhä sortuvani heräteostoksiin. Kuitenkin ostostenteossani on enemmän järkeä kuin aiemmin. Tykkään kierrellä ketjuliikkeitä ja usein teen niistä hyviä löytöjä kausivaatteiksi. Viime aikoina olen kuitenkin alkanut yhä useammin panostaa hyvään laatuun ostamalla vaatteita, jotka kestävät käyttöä ja ovat klassisen kauniita.\nKauniit käsilaukut ovat heikkouteni ja niihin tykkään panostaa. Tulen esittelemään teille ihanan laukkukokoelmani, joka on mielestäni jo hyvällä mallilla. Tietysti ihania uusia tulokkaita mahtuu aina mukaan 😉 <3\nMiten sinä suhtaudut pukeutumiseen? Käytkö ostoksilla ketjuliikkeissä vai kelpaako sinulle vain merkkivaatteet? Vai koostuuko vaatekaappisi molempien sekoituksesta? 🙂\nAvainsanat: Inspiraatio MunTyyli Ootd Päivän Asu Pukeutuminen Pukeutumisinspiraatio Syksy Vaatekaappi Vaatteet Vapaa-aika


Yo-tutkinnon työkuorma on kasvanut jo vuosia, ja korona kärjisti tilanteen – lisätyö korvattava opettajille lisärahoituksella\n12.11.2020 - 10.54 Näkemys\nYlioppilastutkintoon liittyvä työ lukioissa on lisääntynyt useasta syystä jo pidemmän ajan kuluessa. Suuri muutos koettiin tämän syksyn tutkintokerralla, jolloin useat opettajien ja rehtorien työmäärän kasvuun vaikuttavat syyt konkretisoituivat. Tuli selväksi, että tutkintoon liittyvä opettaja- ja esimiestyö on aliresursoitu.\nSyksyn tutkintokerran kuormittavuuteen neljä isoa syytä\nYTL päätti keväällä 2020 poikkeuksellisesti muuttaa syksyn tutkintokerran aikataulua koronatilanteen takia. Ratkaisu oli ymmärrettävä varautumistoimenpide, ja syksyn tutkintokerta vietiin opiskelijoiden näkökulmasta läpi suuremmitta ongelmitta.\nSyksyn tutkintokerran aikana OAJ:hin tuli kuitenkin opettajilta ja rehtoreilta huomattavan paljon palautetta kasvaneesta työkuormituksesta sekä lisätyöstä. Työkuorma myös vaihteli eri oppilaitoksissa merkittävästikin.\nSyksyn tutkintokerran kuormittavuuteen opettajille ja esimiehille on vaikuttanut neljä lähimenneisyydessä päätettyä tekijää:\nUuden lukiolain mukainen uusimisoikeuden laajentaminen\nKorkeakoulujen opiskelijavalintauudistus ja todistusvalinta ovat lisänneet opiskelijoiden halua uusia ja kirjoittaa useampia kokeita\nKevään tutkintokerran poikkeusjärjestelyistä johtuva rajattu oikeus maksuttomaan koesuoritukseen syksyn tutkintokerralla\nSyksyn tutkintokerran koepäivien lisääminen kolmella (2+1)\nSuoritusmäärät ovat kasvaneet reilusti. Syksyn tutkintokertaan ilmoittautui vajaa 7 000 henkilöä ja 22 000 yksittäistä kokeen suorittajaa enemmän kuin vuosi sitten, jolloin suoritusmäärät olivat jo kasvaneet edellisestä vuodesta. Vuonna 2020 ilmoittauduttiin suorittamaan yhteensä 29 300 koetta enemmän kuin edellisvuonna.\nHallituksen esityksessä lukiolaiksi (2018) arvioitiin, että ”ehdotus (uusimisoikeuden muuttamisesta) siis lisäisi koulutuksen järjestäjien kustannuksia. Uusittavien kokeiden määrän on kustannuksia laskettaessa arvioitu nykyiseen nähden kasvavan 13 000:lla vuodessa.”\nLaskelma ei sisällä arvioita valvontatarpeen lisääntymisestä aiheutuvista kuluista.\nTyömäärä yo-tutkinnon järjestämisessä on lisääntynyt jo ennen koronaa\nYlioppilastutkintoon liittyvän työn määrä oppilaitoksissa on jo vuosia lisääntynyt useammasta syystä. Näitä ovat muun muassa ainereaaliin siirtyminen, pidennetyn koeajan laajempi käyttäminen, erillisten koetilojen yleistyvä käyttäminen erinäisistä syistä opiskelijan tarpeen mukaisesti, kokeen digitalisaatioon liittyvien teknisten järjestelytöiden lisääntyminen ja tilavaatimukset sekä digitaalisessa kokeessa avustettu koesuoritus.\nValvontatehtäviä on lisätty ilman, että niihin on kohdennettu rahoitusta. On oletettu, että\nlisätyö tehdään korvauksetta opettajien ja rehtoreiden viranhoitoon kuuluvina tehtävinä tai\ntyömarkkinajärjestöt sopivat asiasta ilman, että kokonaisuuteen kohdentuu minkäänlaista lisärahoitusta.\nAlustava tarkastaminen vie aikaa ja rahaa\nVarsinaisten valvontojen jälkeen lukioissa alkaa kokeiden tarkastaminen. Kokeiden alustava tarkastaminen korvataan opettajille oppilaitoksen opiskelijamäärään perustuvasta laskennallisesta, euromääräisestä potista, niin sanotusta lukioresurssista. Tämä summa ei kasva, vaikka arvioitavien kokeiden määrä oppilaitoksessa lisääntyy.\nSeurauksena on kaksi vaihtoehtoa:\npotista korvattavaa muuta lukioille elintärkeää kehittämis-, vastuu- tai ohjaustyötä jää korvaamatta eli tekemättä\npotista korvataan sama prosenttiosuus osuus alustavasta tarkastamisesta, mutta jakaja on suurempi ja koekohtainen korvaus siten pienempi\nMolemmat vaihtoehdot kuormittavat opettajia ja aiheuttavat kokemusta työn aliarvostamisesta. Lisäksi kasvava koemäärä edellyttää muun opetus- ja koulunpitotyön ohessa ennen kaikkea aikaa.\nAika arvioinnille on tiukka, jotta YTL:n sensorit saavat riittävästi aikaa kokeiden arvioinnille ja jotta korkeakoulut saavat kevään tulokset heille sopivassa aikataulussa.\nOAJ on saanut huomattavan määrän palautetta ylioppilastutkintoon liittyvien tehtävien lisääntymisestä ja työn kuormittavuudesta oppilaitoksissa. Pitää muistaa, että lukioissa tehdään samanaikaisesti muutakin kuin ylioppilastutkintoon liittyvää työtä. Opetus, ohjaus ja niihin liittyvä työ sekä hallinnollinen työ jatkuvat tutkinnosta riippumatta normaalisti.\nYTL määrää lisätyötä ilman kustannusvaikutusten arviointia\nOlemme tilanteessa, jossa lainsäätäjä on aliresursoinut lukiouudistuksen todelliset kulut yo-tutkinnon osalta. Lisäksi YTL:n määräykset vaikuttavat suoraan opettajien työmäärään ilman, että niiden kuormittavuutta selvitetään.\nYlioppilastutkintolautakunta varautuu nyt kevään tutkintokerran järjestämiseen edelleen poikkeusoloissa. Mielenkiintoiseksi tilanteen tekee se, että YTL on nyt taho, joka määräyksillään päättää opettajan lisätyöstä – pohtimatta sen korvaamista.\nYlioppilastutkintolautakunta päätti 10.11. lisätä koepäiviä kevään tutkintokerralla kolmella siten, että reaalikokeen koepäiviä lisätään kahdella ja matematiikan koepäiviä yhdellä. Ratkaisu lisää monessa lukiossa valvontojen määrää merkittävästi.\nOpiskelijat ilmoittautuvat kevään tutkintokertaan joulukuun alkuun mennessä, jonka jälkeen näemme alustavasti tutkintokerran koemäärän. Tämän pohjalta alkaa jälleen koejärjestelyiden valmistelu.\nOAJ tekee paikallista ja valtakunnallista vaikuttamistyötä\nValvontamäärien räjähtäessä käsiin monissa lukioissa luottamusmiehet ovat ansiokkaasti hakeneet yhdessä työnantajan kanssa ratkaisuja lisääntyvän työmäärän rajaamiseksi ja kuormituksen tasaamiseksi. Myös joitain ratkaisuja lisätyön korvaamiseksi on syntynyt.\nYlioppilastutkintolautakunta on huomioinut myös OAJ:n näkemyksiä ylioppilastutkinnon kehittämisessä ja esimerkiksi viime vuonna muuttanut tutkinnon järjestämiseen liittyviä määräyksiä siten, että ne huomioisivat paremmin paikalliset olosuhteet valvontojen järjestämiseksi.\nKeväällä 2020 tutkinnon aikatauluun ilmoitettujen muutosten jälkeen OAJ neuvotteli Kuntatyönantajan (KT) kanssa lisääntyvän työn korvaamisesta, mutta asiassa ei löytynyt yhteisymmärrystä lisätyön korvaamisesta. Tutkintoon liittyvän opettaja- ja rehtorityömäärän muutos on kuitenkin todellinen.\nMitä pitäisi tehdä – näitä toimia OAJ vaatii\nYlioppilastutkintolautakunnan on selvitettävä, millaisia vaikutuksia määräyksillä on lisätyön muodostumiseen ja lisätyön taloudelliset vaikutukset on arvioitava yhteistyössä opetus- ja kulttuuriministeriön ja sidosryhmien kanssa.\nOpetus- ja kulttuuriministeriön on järjestettävä lisärahoitus, jolla korvataan ylioppilastutkinnon kehittämisestä, YTL:n määräyksistä ja säädösmuutoksista aiheutunut todellinen lisätyö. Rahoituksen kohdentamisesta sopivat työmarkkinajärjestöt.\nMinisteriön on huolehdittava, että koronatilanteessa poikkeuksellisista ylioppilaskoejärjestelyistä rehtoreille ja opettajille aiheutunut lisätyö korvataan erillisellä rahoituksella. Työmarkkinajärjestöt sopivat rahoituksen kohdentamisesta oppilaitostasolla.


Vuokrataan omakotitalo 4 huonetta - Siuntio Träskkulla\n4mh+k+oh+ruokailutila+kph/s+kh ..., omakotitalo, 1 250 €/kk, 141 m²\nvuokrattava asuinkiinteistö, Siuntio, Träskkulla\nTräskkulla, 02570 SIUNTIO KK\nVuokravakuus: kahden kuukauden vuokra. Vuokralainen maksaa veden kulutuksen oman vesimittarin mukaan. Saostuskaivojen tyhjennys tarpeen mukaan, kustannuksista vastaa vuokralainen. Vuokralainen vastaa itse tien talviylläpidosta ja sen kustannuksista.\nUusi lämminvesivaraaja ja ilmalämpöpumppu asennettu 04/2018.\nKunto: Koneellinen ilmanvaihto lämmöntalteenotolla. Olohuoneen\nkuvaus: Tilavassa, valoisassa oh:ssa erkkeri, parkettilattia.\nTapetoidut seinät. Makuuhuoneen kuvaus: Alakerran mh:ssa\nparkettilattiat, yläkerran mh:ssa muovimattolattiat. Mh:ssa\nvaatekaapit. Toisessa yläkerran mh:ssa kamina. WC:n kuvaus:\nYläkerrassa erillinen wc. Pesutilojen kuvaus: Kylpyhuoneessa\nmuovimattolattia, laatoitetut seinät, suihku, pesuallas, wc. Saunan\nkuvaus: sähkökiuas. Kodinhoitohuoneesta suora uloskäynti.\nKodinhoitohuoneen varustus: pesukoneliitäntä, pesuallas. Muiden\ntilojen kuvaus: Yläkerrassa tilava vaatekomero. Lisätietoa\nkaavoituksesta: Siuntion kunta 09-260611. Kiinteistön vesijohto:\nkunnan. Jätevesijärjestelmä: oma, saostuskaivo. Ei saa pitää\nRakennusmateriaali(t): elementti. Saunan lattiamateriaali: muovi. Saunan seinämateriaali: puu.\nVarustus: Keittiössä valkoiset kaapit, astianpesukone, keraaminen liesi, liesituuletin, jää-/pakastinkaappi . Parkettilattia.\nSiuntion asemalle noin 7 km, Uimaranta noin 1 km päässä.


Kirjaimia: tammikuuta 2020\nUusia ja vanhoja ihmeitä\nAlan vihdoin nukkua kunnolla, mutta siihen tarvitaan päivittäin jonkinmoinen määrä kilometrejä. Eilen kävelin 11, tänään 9 ja toissapäivänä 10. En varsinaisesti nauti kävelystä niin kuin ennen yhden höpsön koiran kanssa, mutta hyvää se silti tekee. Ja varsinkin meren rannalla kävellessäni tunnen meren valtavuuden ja ikuisuuden. Mitä kaikkea sen aalloilla on tapahtunut, mitä rannoilla. Yhden pienen ihmisen murheet kirjaimellisesti hukkuvat valtamereen. Se on hyvä tunne.\nRannalla saattaa kaiken lisäksi kohdata valon, jollaista en ole ennen nähnyt. Toissailtana se oli tämmöinen.\nTäällä Portimaon alueella toimii suomalaisten kirjakerho, jonne olen huomenna menossa vierailemaan. Epäilemättä etupäässä eläkeläisiä, sillä meitähän täällä on. En tosin laske itseäni puhtaasti eläkeläisjoukkoon, sillä työskentelen ihan joka päivä. Ahmakirja etenee. Välipaloiksi tutkin jo seuraavan taustoja.\nAhmakirjaan liittyi toissa-aamuna aikainen herääminen. Edellisenä iltana olin lähettänyt sähköpostia Lieksaan Erä-Eerolle, joka järjestää ahmakatseluja. Melkoisella varmuudella niitä siellä myös näkee. Vaikka ne tulevat nauttimaan ihmisen järjestämästä ruokatarjoilusta, ne ovat vapaita villieläimiä ja tulevat paikalle omasta tahdostaan. Sellaisen tai sellaisia haluan nähdä.\nKerroin sähköpostissa tekeväni kirjaa. Eero soitti sitten aamulla heti yhdeksältä Suomen aikaa. Täällä se oli kuitenkin seitsemän, joten heräsin puhelimen lauluun. Saatoin kuulostaa vähän pöröpäiseltä, mutta hauska keskustelu meillä oli. Nyt täytyy sitten vain löytää oikea hetki.\nNykyisin saan aika harvoin suoraa palautetta lukijoilta, muutamia on sentään tullut viime aikoinakin. Eilen istuin miettimässä ikävääni, kun sähköpostiin tupsahti Pipsan viesti. Hän oli lukenut äidinkielen tuntia varten Elli/Minna-kirjani ja sanoi siitä niin kauniisti, että synkeyteni häipyi sen tien. Kiitos, Pipsa, vielä tätäkin kautta!\nToinenkin hyvä asia tässä on ehtinyt tapahtua. Minulla on jo liput ostettuina 23.4. alkavaa yli kuukauden pituista Zimbabwen matkaa varten. Seppo Ainamon ja Oili Wuolteen aloitteesta perustettu Zimbabwen Aids-orvot -yhdistys toimii aktiivisesti siellä ja täällä. Noin 400 orpolasta saa koulutusta kummien tuella. Menen tapaamaan koululaisia ja puhumaan kirjoista, lukemisesta ja kirjoittamisesta.\nZimbabwen virallinen kieli on englanti, vaikka monelle lapselle se tulee tosissaan eteen vasta koulussa. Oletan osaavani sitä ainakin saman verran kuin lapset, joten keskustelut onnistuvat. Jossain muodossa yritämme ottaa mukaan Lastenkirjainstituutin loistavan idean kirjatreeneistä. Suunnittelu on vielä meneillään, mutta innostunut olen siitäkin. Saapa nähdä, mitä saamme aikaan.\nVähän on pakko vielä ihmetellä ruokalaskuja täällä. Tänään hain kolme banaania, neljä raakaa ja tosi hyvää burgeripihviä, kaksi sämpylää ja puolen litran olutpurkin. Summa 5,27. Eilen söin ostoskeskuksen baarissa, jossa valinnan mahdollisuuksia on paljon ja hyviä. Ne mätetään lautaselle ja lautanen punnitaan. Vatsani täyttänyt ja mieleni hyväksi tehnyt ruoka-annos ja pullollinen kivennäisvettä teki yhteensä 5,50. Vanha sääntö on, että rahasta ei pidä puhua, mutta tämän verran kai sentään on sallittua.\nTämmöisestäkin ihmeestä sain nauttia Silvesin vierailulla ystävien kyydissä. Silvesissä on hienosti ja havainnollisesti entisöity vanha linnoitus, jonka muurien sisälle mahtuu myös ravintola. Listassa oli mukana kotitekoinen savulikööri. Pitihän sitä kokeilla. Tuolla se nyt savustuu kuvun sisällä ja ihan metkan makuista oli. Saatanpa maistaa joskus toistekin, jos eteen sattuu.\nJa vielä on kerrottava sekin, että kotona Heinolassa se täällä jo aiemmin pariin kertaan ihmettelemäni parvekukkani kukkii edelleen. Tekee uusia kukkiakin, kertoi poikani. Että semmoisia hurjapäitä siinäkin suunnassa.\nLähettänyt Raili Mikkanen klo 23.13 2 kommenttia:\nEi siitä niin vain pääse, ikävästä. Vaikka kuinka pilkkaisin itseäni itsesäälistä ja suurentelusta, se vain hyökkää kimppuun milloin missäkin. En ole koskaan ollut erityinen itkijänainen, mutta ehkä itkua nyt tarvitaan kaikkien tapahtuneiden jälkeen. Stressihormoneja ja siihen tyyliin. Tosin niitä pitäisi jo alkaa olla riittävästi. Silmäpussit roikkuvat jo poskilla.\nOlen nyt viettänyt kaksi päivää turistina autollisten ystävien kyydissä. Portimaon ympäristö on kaunista ja täällä on paljon nähtävää. Tänään oli vuorossa Silves, Algarven alueen vanha pääkaupunki, eilen Lagoksen maalaismarkkinat. On hauskaa töllistellä maalaisten tarjoamia hedelmiä ja juureksia, joista monista ei tiedä yhtään, miten niitä pitäisi valmistaa ja nauttia. Ja ollaan sentään vielä Euroopassa.\nSain ystävältäni Ian McEwanin Pähkinänkuoren. McEwan on yksi lempikirjailijoistani, ja aivan huimahan tämäkin on. Elämä ympärillä sikiön kuuntelemana. Tämä sikiö vain on aivan posketon. Sillä on esimerkiksi viineissä suosikkirypäleensä, joita se on tietysti maistellut äitinsä nauttimina. Maailman menostakin sillä on varsin monenlaisia melkoisen radikaaleja mielipiteitä. Suosittelen!\nKun kirjan mukana tuli vielä kirjanmerkki, jossa kiiteltiin Pyhää Rochusta, oli tietysti googlailtava, miltä se suojelee. Rutolta. Hyvä! Eipähän tarvitse olla siitäkään jatkuvasti huolissaan.\nKun olin päässyt kirjan loppuun, heräsin seuraavana yönä miettimään, onko tosiaan tehty elokuva Pekka ja Pätkä suolistoloisina. Meni hetki, ennen kuin tajusin heränneeni kesken Pähkinänkuoren siivittämän unen. Ei sellaista tietääkseni ole tehty, mutta voisi hyvinkin olla tekemisen arvoinen. Pekka ja Pätkä suolistoloisina! Katsoisitko?\nTällä hetkellä huolenani on pedon määritelmä. Kerro, jos tiedät, mikä se on. Miksi ahma on peto, mutta orava ei? Ahman peto-ominaisuuden myönnän ilman muuta, mutta eikö vain oravakin syö surutta linnunpoikasia ja muitakin sopivasti eteen osuvia pieniä eläimiä. Silti se on vain suloinen pieni pörröturkki. Ei minulla oravaa vastaan ole mitään, mutta määritelmää kaipaan. Näin suuret pohdinnat häiritsevät yöunia, jotka muutenkin ovat aika hakusessa.\nLähettänyt Raili Mikkanen klo 23.03 Ei kommentteja:\nVuosi loppui - vihdoin!\nNäin vuoden ja vuosikymmenenkin vaihteessa ajattelen mielelläni jotain muutosta todella tapahtuvan. Tällä kertaa toive on erityisen vahva, sillä takana on elämäni kurjin vuosi. Jouduin vuoden alkupuolella kohtaamaan sellaista ilkeyttä, että en olisi koskaan pystynyt kuvittelemaan niitä tapahtumia. En vieläkään ymmärrä sitä, mutta toipunut sentään olen.\nJa nyt loppuvuodesta tapahtui vielä pahempaa. Huomenna tulee kaksi viikkoa pikku Frit-koiruuteni kuolemasta. Olen kaivannut sitä valtavasti. Sanoin sille usein päivittäin vaarana olevan, että elän satavuotiaaksi sen ansiosta. Joka päivä yhteensä 8-9 kilometriä lenkkeilyä, monen monta naurua ja paljon hellyyttä. Sekä fysiikka että psyyke olivat siis hyvässä hoidossa, vaikka asun elämässäni ensimmäistä kertaa yksin. Frit oli ollut kaikkein tervein koirani eikä silti ehtinyt täyttää viittä vuotta. Syytä ei saatu selville.\nEikä mennyt kuin tasan viikko, kun Tapaninpäivän aamuna kuoli hyvä ystäväni. Hänellä oli salamannopeasti leikkaava loistava tilannehuumori muiden hyvien ominaisuuksiensa lisäksi.\nUuden vuoden kunniaksi kirjoitin\ntänään selko-ElliMinnan loppuun ja lähetin kustantajalle. Sen jälkeen tein kaksi lenkkiä, yhteensä 9,5 km. Sekin on nyt opeteltava, lenkkeily yksin. Tuolla avarissa rantamaisemissa ajatuksille on hyvää tilaa.\nEnsimmäiset kirsikan kukat näin tänään, joten täällä käännytään jo kevääseen.\nNyt ehkä hengähdän vähän ja sen jälkeen on ahman vuoro. Olen päättänyt kirjoitaa siitä niin hyvin kuin vain osaan oman pikku karvapörröni muistoksi.\nOnnea ja hyvää oloa, hyvä lukijani! Uusi vuosi ja uusi vuosikymmen. Tänään on päivämäärä\nLähettänyt Raili Mikkanen klo 20.38 2 kommenttia:


Chatroulette Carpentaria. Chat ilmaiseksi satunnainen vieras hetkessä Carpentaria.\nTervetuloa Chatroulette CarpentariaYhdistä sattumanvaraisiksi henkilölle missä tahansa maailmassa. Kanssa Chatroulette Carpentaria voit valita seuraavista vaihtoehdoista:- Chat ilmaiseksi kaikenlaisia ihmisiä Carpentaria. Voit määrittää sen, mene "Asetukset".- Keskustele webcam "video"-tilassa.- Keskustele mikrofoni "mikro"-tilassa.- Chat nimettömästi ilman mikro eikä videon "teksti"-tilassa.- Spy muut keskustelut nimettömänä jos on sallittua.- Jos et halua olla vakoilla muuttaa sitä "Asetukset".Aloita painamalla "F2" tai klikkaa "start".\nLuettelo kaupungeista Carpentaria:


Puutarhajätteiden maksuton vastaanotto uudessa paikassa\nMustankorkea ottaa lokakuussa kotitalouksien risut, oksat ja haravointijätteet maksutta vastaan kolmessa paikassa. Jyväskylässä Mustannkorkean jätekeskuksella tavallisesti asioivien pyydetään huomioivan uusi vastaanottopaikka. Puutarhajätekuorman kanssa pitää lokakuun ajan ajaa Mustalammen maankaatopaikalle.\nMustalammen maankaatopaikka sijaitsee Ronsuntaipaleentiellä aivan Mustankorkean jätekeskuksen läheisyydessä. Jyväskylän suunnasta tullessa ajetaan Mustankorkean risteyksen ohi ja käännytään seuraavasta vasemmalle. Risteyksiin tulee opasteen puutarhajätteen tuojille.\nPurkupaikka on poikkeuksellisesti Mustalammen maankaatopaikalla, sillä jätekeskuksella on meneillään tietöitä. Puutarhajätteiden maksuton vastaanotto vetää perinteisesti väkeä jonoiksi saakka ja eri purkupaikalla yritetään välttää ruuhkien syntymistä jätekeskukselle.\nPuutarhajätteitä voi tuoda maksutta koko lokakuun 2020 ajan ma-pe klo 7-19.\nMuut vastaanottopaikat ovat Laukaassa Haukilammen maantaakopaikalla ja Toivakassa Ajakantiellä. Laukaassa vastaanotto on ma-pe klo 12-18 ja Toivakassa pe klo 12-18 ja la klo 10-15.


Lindorff Analyysi 2016 on ilmestynyt - Lowell\nLindorff Analyysi 2016 on ilmestynyt\nUusin Lindorff Analyysi kertoo maksukäyttäytymisen ja verkko-ostokäyttäytymisen trendeistä tammi-joulukuussa 2016.\nUusin Lindorff Analyysi kertoo maksukäyttäytymisen ja verkko-ostokäyttäytymisen trendeistä tammi-joulukuussa 2016\nTuoreessa Lindorff Analyysissa tarkastellaan maksukäyttäytymisen ja verkko-ostokäyttäytymisen trendejä 2016 erityisesti eri ikäryhmissä. Voita ladata Lindorff Analyysi -julkaisun tilastoineen itsellesi veloituksetta yhteystiedot jättämällä.\nLindorff Analyysista 2016 selviää muun muassa:\nYli 70-vuotiaiden osuus maksumuistutuksia saaneista kaksinkertaistui vuodesta 2014.\nKuluttajan maksuviive on keskimäärin 44 päivää, yrityksen 43 päivää.\nYritysten trattaprotestit vähenivät 14 % edellisvuodesta.\nJoulu ja Black Friday siivittivät verkkomyynnin 28 %:n kasvuun loppuvuonna.\nEniten ostoksia rahassa mitattuna tekivät 20–24-vuotiaat miehet.\nVerkko-ostaminen laskulla on Pohjois-Suomessa neljänneksen yleisempää kuin muualla Suomessa.\nLindorff Analyysi on kaksi kertaa vuodessa ilmestyvä katsaus luotonhallinnan, maksamisen ja verkko-ostokäyttäytymisen trendeistä. Tilastot perustuvat Lindorff Oy:n omiin tietokantoihin sekä julkisesti saatavilla oleviin lähteisiin, joita ovat uusimmassa analyysissa Tilastokeskus sekä Suomen Asiakastieto Oy.


Aivosolun ajatukset: Kun mikään ei mene putkeen\nMaija 18. marraskuuta 2012 klo 23.56\nMää oon käyny kädentaitomessuilla varmaan viitenä vuonna peräkkäin. Nyt jätin menemättä. Siellä menee aina kauheesti rahaa, mut mitään järkevää ei kuitenkaan tuu ostettua.\nKivoja ompeluksiahan noi. Mut parempaa huomista kumminkin. :-)\nAivosolu 19. marraskuuta 2012 klo 8.45\nJoo, taitaa jäädä taas hetkeksi väliin nuo messut... Ihan kiva, mutta ei huikea.


Lataa peli Aika Surfer Android Sony ericsson Xperia mini st15i\nMaailmankaikkeus päättyi, valtava räjähdys tuhoaa kaiken tieltään, planeetat ja jopa tähdet silmänräpäyksessä lakkaavat olemasta. Ja vain yksi galaksin sankari onnistuu väistää kuolemaan asti. Hänhän Time Surfer, ainutlaatuisia ominaisuuksia siirtyä maailmasta toiseen. Pitämässään hallituksen, hän pystyy paitsi voittaa valtavia etäisyyksiä, mutta myös "tuuli pois" aika sitten, että vain ei ole vaihdettavissa tilanteen.\nKiipeily harjun puristin anturi ja "sukellus" hänen kanssaan saada siten nopeutta, kerätä teho kiviä ja ruokki hänen lahjakkuuttaan, voittaa esteitä, ja jos tämä ei onnistu, voit käyttää määräysvaltaa ajan ja yrittää siirtää vaikea osa uudelleen.\nValinta eri merkkejä ja mahdollisuus tuoda joka ei ollut tylsä, uskollinen lemmikki, avaa uusia taktiikoita siirtymäriitti.\napk34.17 MBversio 1.4.2\nvanha koulu, surffausta, aikamatka,\nIt `s aika kuolla\nNapauttamalla Adventure: Aikamatka


Ekologista seksiä: Näin teet sen - MTVuutiset.fi\nEkologista seksiä: Näin teet sen\nJulkaistu 17.01.2011 15:57\nEkoilu on päivän sana, ja nyt makuuhuoneenkin tulee vihertää. Lue vinkit ekoseksiin!\nJos olet luonnonsuojelija henkeen ja vereen, on aika tuoda oma intohimo myös makuuhuoneeseen. Kirjailija Stefanie Iris Weiss on kirjoittanut teoksen ekologisesta seksistä, ja paljastanut tekniikoitaan myös Huffington Post -lehdessä. Ecorazzi.com listasi naisen salaisuudet.\nKun hän painaa nenänsä kaulallesi, tuoksut vaniljalle – muttet hajuvedelle! Weiss vihjaa, että esimerkiksi ruusun terälehtiä murskaamalla saadaan aikaan luontaista hajuvettä, jossa ei taatusti ole yhtään kemikaalia.\nSeksikäs olo löytyy tietenkin hurmaavissa alusvaateissa, joiden tulee olla luontoystävällisiä. Weiss kehottaa panostamaan bambun ja luomupuuvillan kaltaisiin ekomateriaaleihin. Ja ei, nykyiset luontoystävälliset alusvaatteet eivät näytä juuttikankaasta valmistetuilta säkeiltä.\nJos haluatte herätellä himojanne aterian äärellä, kokeilkaa simpukoiden sijaan näitä herkkuja. Kasvipohjainen dieetti antaa hehkua ja pitää hoikkana sekä energisenä.\nMiehelle Weiss suosittaa basilikaa, hampunsiemeniä, ananasta, kanelia, vaniljaa, persikkaa, goji-marjoja, chiliä ja cayenne-pippuria. Kuumaa menoa luvassa!\nNainen voi nauttia manteleita, suklaata, papaijaa, soijaa, lakritsia ja kardemummaa, kertoo ecorazzi.com.\nJokainen tietää, että nykyisin apteekeista saa myös ekoilijoille sopivia kondomeja. Vaan entä liukuvoide? Ei hätää, vakuuttaa Weiss: myös liukkareissa on luontoystävällisiä vaihtoehtoja. Jos et uskaltaudu kyselemään erotiikkaliikkeiden valikoimaa, kysy Googlelta.\nEtsi samalla luontoystävällisistä materiaaleista valmistettuja seksileluja – jotta makuuhuoneeseen ei varmasti tule tylsää hetkeä!


Tuutorina toimiminen on opiskelijaelämän antoisinta aikaa. Tässä muutama hyvä syy lähteä tuutoriksi\ntutustun uusiin ihmisiin\nsaan iloa ja onnistumisen tunteita toisten opiskelijoiden auttamisesta\npääsen kehittämään omia sosiaalisia taitoja\nopin suunnittelemaan ja järjestämään tapahtumia\nsaan opintopisteitä ja tuutoritodistuksen\nHaetaan lukuvuodelle 2021 – 2022 tuutoreita, jotka toimivat koko lukuvuoden ajan vertaisohjaajina syksyllä 2021 sekä tammikuussa 2022 aloittaville uusille opiskelijoille.\nMiten haetaan tuutoriksi?\nHakuaika tuutoriksi on 11.1. – 9.2.2021. Tuutoriksi haetaan sähköisesti yksiköittäin erillisellä hakulomakkeella. Yksikön tuutorivastaavat hoitavat linkin jakamisen, minkä kautta tuutorihakemus tehdään, joten seuraa ilmoittelua!\nMiten tuutorivalinta tehdään?\nTuutorivastaava perehtyy hakemuksiin yhdessä kokemustuutoreiden ja opinto-ohjaajien kanssa ja tekevät valinnan tulevan kauden tuutoreista. Valinnassa painotetaan erityisesti opiskelijan asennetta tuutoritoimintaa kohtaan. Muita kriteereitä ovat hyvä koulumenestys, oma-aloitteisuus, sosiaalisuus ja ulospäinsuuntautuneisuus.\nTuutorointi on hauskaa ja antaa paljon uusia kokemuksia. Älä kuitenkaan hakeudu tuutoriksi liian kevyin perustein – tuutorilla on myös vastuunsa. Tuutorikausi kestää koko lukuvuoden. Tuutorin täytyy osallistua pakollisiin koulutuksiin ja olla aktiivinen myös vapaa-ajallaan. Tuutorin tulee myös hoitaa sopimuksessa määrätyt tehtävät ja olla luotettava ohjaaja uusille opiskelijoille. Asiallisen ohjauksen saaminen opintojen alussa on erittäin tärkeää.


olen myös yksin | Tukinet\nolen myös yksin\nKäyttäjä metallia aloittanut aikaan 23.08.2008 klo 12:33 kohteessa Aikuisen elämää\nViimeksi päivitetty 13 vuotta, 8 kuukautta sitten käyttäjän Syyskaunosilmä toimesta\nKäyttäjä metallia kirjoittanut 23.08.2008 klo 12:33\nmiksi mulle käy aina niin että menetän kaikki ihmiset joihin olen juuri tutustunut?\nolen juuri menettänyt 2 mukamas hyvää ystävää joiden takia olen ihan rikki.\nkävin lääkärissä ja se laittoi mut psykiatrille sekä psykologille.\nen seurustele, koska olen ruma ja ei kukaan halua olla etes kaveri.\nsuunnittelen vakavasti itsemurhaa tällä hetkellä.\nmua ei hylätä enää. se on varmaa.\nKäyttäjä helemi kirjoittanut 26.08.2008 klo 07:09\nKyllä minäkin omasta mielestäni olen ruma, pimmeessä, tylsällä työkirveellä veistetty, varsinkin omasta mielestäni. Peiliin tuijjottamalla löytyy naamasta virheitä, enemmän kuin järviä Suomesta...mutta kysyn Tähkän tavoin, kuka sen ruman määrää? ..missä kulkee kauniin ja ruman ero? Vanha sanonta, moni kakku päälle kaunis, mutta silkkoa sisältä, pitää yllättävän hyvin paikkansa.\nJokaisessa meissä on jotakin kaunista ja on ihmisten omaa kypsymättömyyttä, jos tuijotetaan vain ulkokuoreen.\nSinun pitäisi löytää ystäviä, omien kiinnostustesi ja harrastustesi parista.\nElämän lopettaminen, ei ole mikään ratkaisu, sillä sinä et silloin tiedä, mitä hyvää sinulta jää kokematta, on hyvä olla utelias huomisen suhteen.\nKäyttäjä Syyskaunosilmä kirjoittanut 28.08.2008 klo 08:25\nmetallia kirjoitti 23.8.2008 12:33\nMurhaamalla itsesi hylkäisit itsesi. Pidä kiinni siitä, että sua ei enää hylätä.\nAla arvostamaan itseäsi, kaikki lähtee siitä. Olet ihan yhtä hyvä kuin kuka tahansa Luojan luoma. Jokainen meistä on kaunis omalla tavallaan. Etsi itsestäsi se kauneus ja hyvyys. Sinulla on ehkä kauniit silmät, söpö suu, hymykuoppa, mitä tahansa. Luulen, että sinulla on kiltti ja avulias luonne. Ala olla kiltti itsellesi.\nOn hyvä, jos menet psykiatrille ja psykologille, mutta muista, että hekin ovat ihmisiä.\nSaat varmasti ajattelemisen aiheita, mutta kaikkea ei tarvitse ottaa kovin vakavasti. 🙂\nSuurimman työn teet kun katsot peiliin ja sanot "Minä rakastan sinua, vaikka kukaan muu ei rakastaisi."\nTiedän mistä puhun. Hylkääminen on minunkin akilleen kantapääni. Monet itkut olen itkenyt kun ystävyyteni tai rakkauteni ei ole kelvannut, vaikka olen tarjonnut sitä kultalautaselta.\nÄlä siis tee sitä samaa, minkä muut ovat tehneet. Älä hylkää itseäsi.\nKäyttäjä Jatuli kirjoittanut 28.08.2008 klo 16:10\nHei! Vuosi sitten minut jätettiin viimeisen kerran! Olihan se karmea olo. Kun näitä rikkinäisiä ihmissuhteita riittää minun elämässä tosi paljon, on avioeroja ja muitakin hylkäämisiä (joko itse tai muut). Aloin ihan vakavasti ja tosissaan miettimään omaa käytöstä. Nyt on mennyt vuosi etten ole alkanut "ystäväksi" kenellekään, olen vain ollut ja tavannut ihmisiä (miehiä ja naisia) mutta ilman ajatustakaan että olisin enää kenestäkään riippuvainen, enkä ole mihinkään mennyt että minulle pitäisi sieltä löytyä ystävä tai muu läheinen. Viimeksi kun kävin seurakunnan tilaisuudessa oli se ensimmäinen kerta elämässäni että huomasin kuinka pystyin lähtemään sieltä ilman pahaa oloa siitä että olen yksinäinen, yksin asuva. Oli ihana asia tulla kerrankin omaan kotiin ihan rauhassa!\nEn tiedä onko tämä oikein tai väärin, näin tein ja nyt on muutama ystävä olemassa jos heitä haluan joskus tavata, en kuitenkaan joka päivä.\nKäyttäjä Syyskaunosilmä kirjoittanut 29.08.2008 klo 11:46\nOlet Jatuli oivaltanut tärkeän asian. Olet arvokas ja itsellesi rakas ihminen siitäkin huolimatta, että olet yksin. Rakkaus asuu meissä itsessämme ja on saatu... Niin ehkäpä tiedättekin mistä.\nKoeta jaksaa Metallia ja sinnitellä.🙂🌻


Otteluseuranta (KalPa) | Sivu 14 | Jatkoajan keskustelupalsta\nFirst Edellinen 14 of 46\nEnsimmäisen erän huomioina:\n- KalPa tarvitsee 1. sentterin sekä kiekollisen puolustajan. Järvinen olisi loistava toisen ketjun sentteri, mutta ei mielestäni ole kyvykäs johtamaan joukkueen ykkösvitjaa.\nNyt Nousiaiselle annetaan liikaa vastuuta kehitykseen nähden jolla voi olla jopa negatiivisia vaikutuksia. Paljon pelistä toiseen tullut harhasyöttöjä omissa. Wilsonin vierelle kiekollinen johtaja "Maione" ja Kim Nousiainen toiseen tai kolmanteen pakkipariin.\n- Lasse Lappalaisen paikka ei ole ylivoimalla.\n- KalPa suoraviivaistanut peliään hiukan. Kulmarallia nähdään edelleen paljon, mutta nyt niistä saatiin jopa välillä vetoja / ajoja maalille.\n- Kantola sai maalistaan rutkasti itseluottamusta ja sai omalla tekemisellään maalin jälkeenkin pari maalipaikkaa lisää.\nJa sitten postauksen ainoa fakta:\nEnsimmäisen ranskalaisen viivan mietinnöistä kumpaakaan ei tule tapahtumaan.\nJust katon ekan erän ottelukoosteita niin onhan toi silmiinpistävä ero muihin peleihin Kantolan räkämaali ja pari sportin löperöö. Mut nyt pitäs kyllä saada pidettyä tuo sama tahti päällä ja pari lättyä lisää. Vaikka puhaltamalla se kiekko sinne maaliin ihan sama tyylillä. Nyt tarvitaan oikeesti keveyttä ja iloo tähän pelaamiseen. Siellä aika kova homma huomanna kanssa sit.\n04.10.2019 klo 19.26\nVoisko tuon Gröndahlin heittää helvettiin tuolta? Ja Maione tilalle!\n04.10.2019 klo 19.27\nOn tuo Gröndahl kyllä surullisen paska jääkiekkoilija.\n04.10.2019 klo 19.29\nKilpeläinen olis ottanut\nEi vittu, miksi mä katson tätä paskaa!?\nJa se peli taisikin sitten olla siinä. Palattiin takaisin normaalin päiväjärjestykseen, kun Spåra kuittaa 3v1 hyökkäyksestä 1-2 maalin.\nOikeesti. Sebok ja Gröndahl hevonvittuun tuolta ja ykkösketjun keskushyökkääjä ja Maione tilalle. Vois alkaa toimia.\nÄkkiäpä sitten taas lorahti, vaikka eka erä näytti hyvältä...\nSiis nyt vittu oikeesti.. Pimenevä syksy, pieni flunssa ja kalpan peli. Ei tunnu hyvälle.\nIhan sama jos kaadutaan hyvällä pelillä, mutta tuo peli on suorastaan tragikoomista. Täytyy olla melko heikolla tolalla viisikon perusrakenne jos käytännössä aina vastustajan saadessa kiekonhallinta sieltä tulee joku käsittämätön hasardi ja vastustajalle hyvä maalipaikka.\n04.10.2019 klo 19.42\nOtetaanko siellä jallu-shotteja erätauolla vai miten vitussa tuo peli muuttuu noin paljon?\n04.10.2019 klo 19.46\nPeura ajovaloissa vol 2\n04.10.2019 klo 19.49\n04.10.2019 klo 19.53\nKukahan "tuttu" korvaa Miettisen tammikuussa, kun sääliviivaan on matkaa 25p? Tuliskohan Anssi Laine valmentamaan ennen kuin UTJ-hommat alkaa?\n04.10.2019 klo 19.56\nOnko jumalauta ihan pakko ylihyökätä johtoasemassa? Näköjään. Pakka hajoo luvattoman helposti.\nVeikkaan Hentusta. Tuomainen jatkaa rautaisella otteella puolustajien peluuttajana. Uusia pelaajia ei hankita sotkemaan kemioita. Tai jos hankitaan, niin IPK:sta.\n04.10.2019 klo 20.02\nNiiralassa tänään, perjantai-iltana, peliä on seuraamassa 2 752 katsojaa.\nReactions: ToobHanns ja Nukkemurhaaja\n04.10.2019 klo 20.09\nJospa tuo herättelisi toimistoa kun yleisö kaikkoaa...\nAivan oikein. Jos seura ei edes yritä tehdä mitään menestyäkseen juhlakaudella, niin ei kai sitä tarvitse pelkästä kannattamisen velvollisuudesta mennä katsomaan.\nReactions: Nukkemurhaaja, Kultaranne#27 ja Boston -68\n04.10.2019 klo 20.12\nNyt täysi rähinä päälle ja ohi!\n04.10.2019 klo 20.14\nIPK:sta apuja.. Sportin liike tulos viime kaudelta -70000€. Kalpa 405000€. Tulos 3V.€. Sport -324000€ Kalpa 1511000€. Oma pääoma.€\nSport 26000€. KalPa 1050700€. Pelaajabudjetti voidaan ilmoittaa mitä vain, eri asia mikä on toteutuma. Minkähänlainen nippu meillä olisi jos olisi Sportin tase.\nJumbona ollaan tän matsin jälkeen. Sitä alemmaks ei voida pudota


Virtuaalitodellisuus voi mullistaa lähitulevaisuudessa sekä viihdeteollisuuden että tapamme tehdä työtä - Etelä-Saimaa\nVirtuaalitodellisuus voi mullistaa lä...\nJulkaistu 30.1.2017 7:00 Muokattu 30.1.2017 7:17\nVirtuaalitodellisuus voi mullistaa lähitulevaisuudessa sekä viihdeteollisuuden että tapamme tehdä työtä\nEnergiatekniikkaa opiskelevat Kasperi Heikkilä ja Markus Grönblad ajoivat LUT:n simulaattoreita perjantaina. Simulaattoreiden suuret näytöt voidaan jatkossa korvata AR-laseilla.\nVirtuaalitodellisuudesta tulee lähivuosina miljardiluokan liiketoimintaa. Tässä liiketoiminnassa viihdeteollisuus kulkee eturintamassa. Ensimmäiset kuluttajille tarkoitetut virtuaalilasit ovat jo kauppojen hyllyillä.\nTyönteon mullistaa tulevaisuudessa lisätty todellisuus. AR-lasien avulla digitaalisesti luodut kolmiulotteiset esineet, oliot ja maisemat lisätään osakasi todellista maailmaa.\n— Meillä on molempien suhteen kovat odotukset, Lappeenrannan teknillisen yliopiston professori Aki Mikkola sanoo.\nViihdeteollisuudelle edes taivas ei ole rajana, kun VR-laseille keksitään innovaatioita ja sisältöjä. Teollisessa toiminnassa niiden käytölle on Mikkolan mukaan kuitenkin omat rajoituksensa.\n— Kun olet tämän VR-lasien virtuaalimaailman sisällä, et voi nähdä edes omia käsiäsi, Mikkola selvittää.\nTyönteolle lähes loputtomasti erilaisia mahdollisuuksia tarjoaa lisätty todellisuus.\n— Esimerkiksi kaivoksessa koneita voidaan käyttää turvallisesti maanpinnalta käsin. Samoin vaarallisissa raivaus ja purkutehtävissä työkoneen kuljettaja voi ajaa konetta matkan päästä, Mikkola mainitsee esimerkkejä.\nLue aiheesta lisää päivän Etelä-Saimaasta tai mobiilisovelluksesta.\nVR- ja AR-lasit\nVR-lasit (virtual reality) sulkevat käyttäjänsä kokonaan tietokonegrafiikalla rakennettuun kolmiulotteiseen maailmaan. Lasien avulla voidaan katsoa esimerkiksi 360 asteen laajakangaselokuvia. Illuusio laseja käyttävän katsojan omista liikkeistä voidaan myös luoda erityisten korvan simpukkaa stimuloivien kuulokkeiden avulla.\nAR-laseilla (augmented reality) voidaan katsoa tietokonegrafiikan avulla luotuja kolmiulotteisia objekteja osana todellista maailmaa. Pokémon Go -peli on esimerkki tämän tekniikan mahdollisuuksista. Aki Mikkolan mukaan kehitteillä on jo AR-laseja, jotka piilolinssien tavoin asetetaan silmän pinnalle.


Mielenterveys ja positiivinen psykologia\nSe on niin, että suuret rahamäärät pyörivät psykiatristen pillerien kaupan ympärillä. Länsi-Pohjan sairaanhoitopiirissä ainoastaan on ymmärretty jo 1980-luvulta alkaen kehittää avoimen dialogin hoitomalli, siitä kaikki kunnia sinne kehittäjille ja mallin toteuttajille. Dialogisen periaatteen mallissa annetaan huomioarvo niin kuin järkeenkäypää onkin, ihmisen elämän kokonaistilanteelle sisältäen sen, että asiakkaita ei painosteta, mitään ei yleistetä eikä itse diagnoosillakaan ole merkitystä auttamisprosessissa. Myös lääkityksiä määrätään niin vähän kuin mahdollista, lyhyeksi aikaa - se on yksi syy hoitomallin asiakkaiden paremmalle toimintakyvylle ja tunteelle että itsellä säilyy itsemääräämisoikeus alusta alkaen. Suurimpia perinteisen psykiatrisen hoidon ongelmia kun on ollut se, että asiakas kokee että päätöksiä tehdään häntä kuulematta, koskien esimerkiksi lääkityksiä ja hoidon sisältöjä. Usein ihmiset kauhistelevat, että potilaat siirretään nopeasti avohoitoon. Mutta kuitenkin jä\nTurvallinen ja solmuja avaava dialogi\nEdistystä kun WHO kannattaa avoimen dialogin hoitomenetelmää. Avoin dialogi on periaatteessa myös soveltuvin osin toteuttamiskelpoinen ja arvoinen myös vertaisten käymissä vertaistukikeskusteluissa. Itse olen ajatellut tätä dialogisuuden terapeuttisuutta siltä pohjalta, että kun erilaiset traumat syntyvät tietynlaisista ajattelu- ja tunne-elämän vääristymisten solmukohdista, niin samalla tavalla "mielen solmut avautuvat kuin ne aiheutuvatkin, eli ajatusten ja tunteiden kautta sekä vuorovaikutustilanteissa. Eli voisin vetää nähdäkseni järkeenkäypän johtopäätöksen, että nämä mielen solmukohdat hiljalleen avautuvat kun ihminen kokee että hän saa turvallisesti tuntea, vapaasti ajatella, olla tarvittaessa dialogissa vertaisen tai mielenterveyden ammattilaisen kanssa. Kun traumatisoitunut ihminen kokee että ympärillä on hyväksyvä ja avoin ilmapiiri, myös vuorovaikutukseen liittyvät pelot voivat lieventyä 🤔 www.kokemusasiantuntijapalvelu.fi Koulutettu kokemusasiantuntija Joni Koskinen


Boliden matkalla kohti fossiilivapaata kaivostoimintaa yhteistyössä Epirocin ja ABB:n kanssa\nNews | Helsinki, Finland | 2021-10-14\nYrityskolmikko kehittää yhdessä sähkökäyttöistä trolleyjärjestelmää Bolidenin Kristinebergin maanalaiselle kaivokselle Ruotsiin\nABB toimittaa sähköinfrastruktuurin suunnittelun, joka perustuu integroituun sähköistys- ja digitaalisten järjestelmien ABB Ability™ eMine -portfolioon\nUuden järjestelmän odotetaan vähentävän hiilidioksidipäästöjä ja kehittävän työympäristöä\nGlobaali teknologiayritys ABB kehittää ja esittelee yhteistyössä kaivosyhtiö Bolidenin sekä kaivos- ja infrastruktuurilaitteistojen valmistaja Epirocin kanssa sähkökäyttöistä trolleyjärjestelmää Bolidenin Kristinebergin kaivoksen testiradalla Pohjois-Ruotsissa.\nNäiden kolmen yrityksen kehittämishankkeen myötä raskaita kuormia voidaan jatkossa kuljettaa sähkökäyttöisillä ajoneuvoilla, minkä odotetaan vähentävän CO₂-päästöjä ja parantavan työympäristöä maanalaisessa kupari- ja sinkkikaivoksessa.\nJärjestelmän perustana on Epirocin nollapäästöinen Minetruck MT42 Battery -dumpperi, joka on parhaimmillaan pitkillä kuljetusrampeilla. Nyt siihen lisätään virroitin, joka kytketään ajolankaan. ABB toimittaa sähkökäyttöisen trolleyjärjestelmän suunnittelun, standardien määrittelyn ja ajoneuvoliitännän sekä testiradalle tasasuuntaajan sähköaseman. Sähköinfrastruktuuri on osa integroitua sähköistys- ja digitaalisten järjestelmien ABB Ability™ eMine -portfoliota, jolla pyritään nopeuttamaan kaivosalan siirtymistä kohti hiilineutraalia tuotantoa.\nEpirocin Minetruck MT42 Battery -dumpperimalli on osa sähköisen trolleyjärjestelmän kehittämishanketta.\nHanke on jatkoa ABB:n aiemmin tänä vuonna esittämälle toiveelle yhteistyön lisäämisestä alkuperäisten laitevalmistajien (OEM) ja keskeisten teknologiatoimittajien välillä. ABB tekee yhteistyötä maailman innovatiivisimpien kaivosalan asiakkaiden, alkuperäisten laitevalmistajien ja teknologian kehittäjien kanssa ja on sitoutunut toimimaan keskeisessä asemassa siirtymässä kohti kaivostoiminnan päästöttömyyttä.\nHanke saa rahoitustukea Ruotsin innovaatiovirasto Vinnovalta. Hanke auttaa Bolidenia toteuttamaan visiotaan olla maailman ilmastoystävällisin ja arvostetuin metallien toimittaja.\nKaikilla kolmella kumppanilla on selkeät liiketoimintatavoitteet, jotka tukevat kestävää toimintaa. Ne myös auttavat kaivoksia parantamaan tuotannon vastuullisuutta ja vastaamaan kaikkialla maailmassa kasvavaan metallien kysyntään.\nAiemmin ABB suunnitteli, toimitti ja käyttöönotti Boliden AB:n Aitikin kaivokselle tehokkaan sähkönsyöttöjärjestelmän, joka antaa käyttötehon useille sen kaivoskuorma-autoille. Aitik on Ruotsin suurin avolouhostyyppinen kuparikaivos.\n”Meille on suuri ylpeydenaihe päästä tekemään tätä yhteistyötä. Odotamme innoissamme seuraavia yhteisiä askeleita Bolidenin maanalaisen kaivoksen automatisoimisessa ja muuttamisessa fossiilivapaaksi. Sähköistysratkaisumme on todettu erinomaisen toimiviksi ympäri maailman. Ne auttavat vähentämään merkittävästi CO₂-päästöjä ja siten ympäristövaikutuksia”, kertoi Lars Bergkvist, Global Key Customer Manager, Epiroc Underground division.\n”ABB tukee kaivosyhtiöiden sähköistysstrategioita tekemällä yhteistyötä alkuperäisten laitevalmistajien, kuten Epirocin, ja monien muiden teknologia-alan innovaattoreiden kanssa yhteentoimivan järjestelmän rakentamiseksi ja auttaakseen nopeuttamaan päästöjä vähentävien järjestelmien kehittämistä”, kertoi Max Luedtke, Global Head of Mining, ABB. ”Yksikään yritys ei pysty tähän yksin. Hiljattain lanseeratun ABB Ability™ eMine -portfoliomme avulla voimme varmistaa koko kaivostoiminnan sähköistämisen ja automatisoinnin yhdistämällä ratkaisuja muiden kanssa. Näin voidaan vähentää hiilidioksidipäästöjä ja siirtyä kohti kestävämpää yhteiskuntaa."\n”Voimme yhdistää asiantuntemuksen osana ABB Ability™ eMine -kehystä ja sitoutumista integroidaksemme sähköistämisen onnistuneesti kaivoksiin. Olemme ylpeitä siitä, että tätä toteutetaan Ruotsissa yhdessä alan johtavien yritysten kanssa”, sanoi Björn Jonsson, Hub Manager, ABB - Process Industries. ”Ratkaisuilla autamme alentamaan entisestään kokonaiskustannuksia ja tehostamaan kaivoksen toimintaa. Samalla myös ympäristövaikutukset vähenevät huomattavasti.”\nBolidenin tavoitteena on ottaa käyttöön täysimittainen sähköinen trolleyjärjestelmä Rävlidenin kaivoksessa, joka on Kristinebergin kaivoksen satelliittimalmio ja laajennusosa.\nABB hyödyntää 130 vuoden kokemustaan kaivosteollisuudesta ja on uranuurtaja kaivostoiminnan sähköistyksen, automaation ja digitalisoinnin integroinnissa. ABB Ability™ eMine -ratkaisu perustuu ABB Ability™ MineOptimize -alustaan, joka optimoi laitoksen tai kaivoksen teknisen suunnittelun ja auttaa siirtymässä tulevaisuuden digitaaliseen ja CO₂-päästöttömään kaivokseen.


SUKLAAKITEITÄ + VAAHTOKUPLIA = SUKLAACHANTILLY’A | SUKLAAKITEITÄ + VAAHTOKUPLIA = SUKLAACHANTILLY’A – Molekyyligastronomia\nMG klubin vuoden 2014 viimeinen ilta keskityttiin suklaaseen ja yhteen molekyyligastronomian klassikkoannoksista.\nNiin, edellisen postauksen lupauksen mukaan joulun kiteistä me taioimme hengen vuoden viimeiseen MG-klubiin. Miksi suola kiteytyy niin kauniisti ja sokeri, mutta suklaa ei taivu kiteeksi sitten millään?\nTästä me lähdimme teoretisoimaan. Sillä onhan niin, että suola tosiaan ottaa sievän kidemuotonsa käytännössä itsestään. Kun vesi haihtuu suolaliuoksesta pois, asettuvat suolan positiivisesti varautuneet natrium- ja negatiivisesti varautuneet kloridi-ionit keskenään sievään hilaan sähkövaraustensa ohjaamina: positiivisen natriumin viereen istahtaa negatiivinen kloridi, jonka viereen taas hakeutuu toinen positiivinen natrium. Sama tapahtuu ylös- ja alaspäin, jolloin syntyy kide.\nHelppohan näiden on kiteytyä!\nMyös sokeri kiteytyy sievään kiderakenteeseen molekyylin säännöllisen rakenteen ja vuorovaikutteisen luonteensa vuoksi. Onhan sillä helmoissaan runsaasti vetysidoksia muodostavia OH-ryhmiä, jotka muodostavat löyhän sidoksen naapurimolekyylin kanssa. Sokeri on siitä helppo kiteytyjä, että esimerkiksi pöytäsokerissa on vain yhdenlaisia molekyylejä – glukoosista ja fruktoosista muodostuneita sakkaroosimolekyylejä. Mutta sekin lopettaa kiteytymisen, jos sekaan joutuu toisen mallisia sokerimolekyylejä, kuten fruktoosia, jota on runsaasti esimerkiksi hunajassa. Hunaja on paljon hankalampi kiteytettävä kuin pöytäsokeri.\nRasva on kimurantti kiteytyjä!\nRasva koostuu harvoin vain yhdenlaisista rasvamolekyyleistä. Esimerkiksi voissa on kymmeniä erilaisia triglyseridejä, jotka ovat rasvan perusrakenteita. Triglyserideissä on kolme rasvahappoa sitoutunut yhteen kolmen hiilen muodostamaan glyserolirunkoon. Mitä enemmän erilaisia trilyseridejä rasvassa on, sitä vaikeammin se kiteytyy. Samoin, suuri tyydyttymättömien rasvahappojen määrä vaikeuttaa rasvan järjestäytymistä kidemuotoon. Niinpä monityydyttymättömät kasviöljyt eivät kiteydy joskus vielä pakkasessakaan.\nSuklaan kuusi kidemuotoa sulavat kaikki eri lämpötiloissa. Niinpä ne on helppo poimia erilleen.\nMutta suklaan rasva on kiteytymisominaisuuksiensa suhteen aivan poikkeuksellinen. Siinä erilaisten triglyseridien määrä on paljon pienempi kuin muiden luonnonrasvojen. Lisäksi tärkein triglyseridi asettuu varsin kauniisti kuuteen erilaiseen kiderakenteeseen. Näistä yksi on erityisen tavoiteltu kidemuoto. Se tuottaa napakan napsahtavan rakenteen ja – mitä parasta – sulaa noin 34 asteessa eli juuri sopivasti suussa.\nTemperointi on tosi yksinkertainen juttu!\nTämä tieto oli meille riittävä antamaan teoreettisen pohjan suklaan temperoinnin ymmärtämiselle. Temperointihan on se suklaamestareiden outo rituaali, jossa suklaasulaa vuoroin jäähdytetään ja vuoroin lämmitetään. Tämän kaiken tavoitteena on vain saada suklaa kiteytymään juuri tuohon V-kiteen muotoon.\nTässä syntyy portteri-suklaa-chantillya\nTemperoinnista siirryimme kuitenkin sitten maistelemaan erilaisia suklaachantilleja, siis vaahdotettuja ja kiteytettyjä suklaaemulsioita. Alkuperäisen suklaachantillyn esittely molekyyligastronomian isä Hervé This joskus 1990-luvulla. Nykyisin suklaachantillyn katsotaan olevaan yksi molekyyligastronomian signatuuriannoksista, joka esitellään mm. Larousse Gastronomiquessa.\nTätä reseptiä kannattaa noudattaa, jos haluaa onnistua!\nOlen tehnyt erilaisia suklaachantilleja eräänkin kerran ja täytyy sanoa, että minulla se on aina aikamoista räpimistä! Suklaasula roiskuu seinille ja keittiön vaaleille verhoille ja kiteytyy aivan liian usein suurirakeiseksi ryyniksi.\nNiinpä nautiskelinkin nyt, kun sain vain misailla Tatulle valmiita seoksia ja sitten seurata vierestä, kun hän vaahdotteli chantillynsä rauhallisesti samettisiksi vaahdoiksi. Vain yksi neljästä chantillystä jouduttiin sulattamaan ja vaahdottamaan uudelleen. Nyt opin minäkin. Jälleen kerran osoitus siitä, miten hyödyllistä erilaisen osaamisen yhdistäminen on!\nAAH! Katsokaapa vain hakukoneilla, minkälaisia ryyniläjiä esitellään suklaachantillynä. TÄMÄ on chantillyä!!\nMutta ne chantillyt: Päätimme yhdistää testichantilleihin tummalle suklaalle klassikkopareja ja testata, mitä porukka niistä tykkää ja tunnistetaanko makuparit. Niinpä reseptit kehitettiin vedelle + kolmelle suklaalle suositellulle maulle. Nämä olivat passionmehu (100 %), portteri olut ja Banyuls viini. Näistä Tatu siis minun vaatimattomalla avustuksellani taikoi neljä upeaa chantillyä, jotka klubilaiset saivat sokkomaistettavikseen. Tällä kertaa toteutimme klubin pikkujoulun merkeissä, joten tyydyimme tiukan tieteen sijaan ihan puhtaaseen peukutukseen ja arvausleikkiin. Toisin sanoen, kysymys kuului: 1. Mikä oli mielestäni paras chantilly? ja 2. Mikä makupari oli kyseessä? Kaikille kerrottiin, että yksi oli puhdas vesi ja Fazerin uusi tumma suklaa.\nJokainen suklaalle suositeltu makupari toimi hyvin myös chantillyssa. Makujen tunnistamista voisi kyllä harjoitella vähän itse kukanenkin!\n”No ainakin tästä voi vetää se johtopäätöksen, että kotona ei tartte olla kuin yksi hedelmä!”, totesi Tatu, kun näki listan passionsuklaachantillyn raaka-aine-ehdotuksista. Makumieltymykset hajosivat tuttuun tapaan kuin haulikolla ammuttuna ja myös eksoottisin eli portterisuklaachantilly sai yhden tykkäämispisteen – se tuli klubin mikropanimoyrittäjältä.\nklubi-iltojen näytteiden esillepano ei aina ole näin loistokasta:-)\nTästä voisi tarinoida vielä vaikka kuinka paljon, mutta tyydyn vain toteamaan, että kiitokset taas kaikille klubilaisille – teidän kanssa on hauska viettää maanantai-iltaa!\nE.Ahlströmin tiloissa yhdistyi joulukuun klubi-iltaan alusta alkaen myös monenlaisia kuplia. Sampanjakuplia, chantillyn kuplia, ilon kuplia … kaikki sopivasti keskenään sekoittuen, niin kuin joulun alla kuuluu ollakin. Lämmin kiitos meiltä kaikilta vielä kerran Maria Plantingille ja hänen loistavalle tiimilleen!\nTammikuussa tapaamme taas Roihuvuoressa. Silloin teemana on jälleen tammikuiseen tapaan LIHA. Jatkamme pohdintaa siitä, miten liha kypsyy, kun kylmä ja kuuma kohtaavat. Tällä kertaa kylmä liha kohtaa kuuman pannun. Siitä lisää ensi vuonna. Nyt – LEPPOISAA JOULUA!\n« JOULUN KITEITÄ\nETTE KYLLÄ USKO, MUTTA TATU KYSEENALAISTAA… »


Mielikuvitus laulajan työkaluna - AnnanetVocals\nMielikuvitus laulajan työkaluna\n“Your subconscious mind cannot tell the difference between a real experience and one that you vividly imagine. Every time you recollect, remember and re-experience an event in your conscious mind, your subconscious mind accepts it and stores it exactly as if you had just repeated it.\nWhat this means is that, if you have just one positive experience in any area of your life, and you think about this positive experience over and over, you actually program yourself to do it again.\nAnd if you haven’t had such a positive experience yet, you can imagine or create one in your mind and dwell on that. Your subconscious won’t know that you made it up. “\n—Brian Tracy: Maximum Achievement\nOmassa harjoittelussa olen huomannut kuinka rauhallinen mieli vaikuttaa positiivisesti myös omaan laulamiseen. Olen myös huomannut, että monesti biisien ns. “kuivaharjoittelu”, eli päässään biisien laulaminen tai keskittyneesti kuunteleminen, on saanut haluttua kehitystä aikaan.\nTämähän on kuin mielikuvaharjoittelua – mutta mihin perustuu mielikuvaharjoittelun teho?\nVastaus löytyi eräästä lukemastani kirjasta, Brian Tracyn teoksesta Maximum Achievement.\nKirjassa kerrotaan, että alitajuntasi ei osaa erottaa todellista kokemusta kuvitellusta kokemuksesta.\nJos esimerkiksi valmistaudut tulevaan esiintymiseen ja kuvittelet hyvin elävästi itsesi lavalla – mitä sinulla on päälläsi, mitä kappaletta laulat, miltä äänesi tuntuu, mitä näet ympärilläsi ja kuinka onnistut loistavasti esityksessäsi ja miltä onnistuminen sinusta tuntuu – alitajuntasi hyväksyy tämän kuvitellun kokemuksen oikeana onnistumisen kokemuksena. Ja kun olet näin mielessäsi kerran onnistunut suorituksessasi, tulet onnistumaan siinä toistekin.\nMielikuvaharjoittelua voi siis hyödyntää myös omassa lauluharjoittelussa!\nJo vuosia mielikuvaharjoittelu on ollut olennainen osa esimerkiksi urheilijoiden treeniohjelmaa kilpailuihin valmistautuessa, mutta musiikin opetuksessa siitä on puhuttu yllättävän vähän.\n“Alitajuntasi hyväksyy tämän kuvitellun kokemuksen oikeana onnistumisen kokemuksena”\nTestasin kerran itse tällaista eläväistä mielikuvaharjoittelua. Mietin mitä haluaisin seuraavaksi laulajana saavuttaa.\nHalusin päästä esittämään omaa musiikkiani pitkästä aikaa, ja ennen kaikkea halusin tuntea olevani täysin omana itsenäni, vapautuneesti lavalla. Monesti esiintyessä ja vähän jännittäessä tietoinen mieli saa vallan ja tarkkailee omaa tekemistä ja ympäristöä: “tykätäänkö minusta nyt, onnistunko tässä, tuo nuotti ei nyt mennyt niinkuin halusin…”\nHalusin päästää irti turhasta tarkkailusta ja stressaamisesta, luottaa että minä riitän ja kirjoittamani biisit riittävät – niiden taustalla on oikeita tarinoita ja tunteita, ja haluan keskittyä niiden välittämiseen.\nMielikuvaharjoituksessani näin itseni elävästi esiintymässä helsinkiläisen Tenho Restobarin lavalla. Kuvittelin ketkä muusikot olivat kanssani lavalla, kuvittelin aloittavani keikan hiljattain kirjoittamallani kappaleella, ja ennen kaikkea tunsin miltä minusta tuntui lavalla keikan aikana. Olin täysin läsnä: rauhallinen, avoin ja siinä hetkessä. Tunsin kuinka musiikki otti vallan ja laulu virtasi minusta ulos juuri niin täynnä tunnetta ja sävyjä kuin olin biisin kirjoitushetkellä tarkoittanutkin.\nHarjoituksen jälkeen oloni oli onnellinen ja luottavainen. En tiennyt tulisiko haaveeni toteutumaan, mutta olin saanut mielikuvaharjoituksestani inspiraatiota ja jonkinlaista luottamusta että asiat tulisivat etenemään oikeaan suuntaan.\nMuutaman viikon kuluttua tästä näin netissä ilmoituksen, että Tenhossa aloitetaan uusi lauluntekijäklubi jonne haetaan esiintyjiä! Ajattelin, että tässä se tilaisuus nyt on – ja lähetin hakemuksen.\n” Olin saanut mielikuvaharjoituksestani inspiraatiota ja jonkinlaista luottamusta että asiat tulisivat etenemään oikeaan suuntaan “\nTästä muutaman viikon kuluttua sain kutsun esiintymään ensimmäiselle Juuressa-klubille Tenhoon toukokuussa! Ilahduin kovasti (“Näin ne asiat etenevät!”), kysyin mukaan luottosoittokavereitani ja keikka saatiin sovittua.\nToukokuussa 2018 huomasin sitten olevani Tenhon lavalla, juuri siinä hetkessä jonka olin muutamaa kuukautta aiemmin visioinut. Ympärilläni olivat juuri ne ihmiset jotka olin siihen kuvitellut, rakkaimmat soittoveljeni. Aloitimme setin juuri sillä kappaleella jolla keikka myös mielikuvaharjoituksessani alkoi.\nJa ennen kaikkea: minut täytti juuri se tunne, jonka olin mielikuvaharjoituksessani tavoittanut. Olin täydellisesti läsnä tilanteessa ja tiesin olevani juuri oikeassa paikassa.\nLuulen, että tuo keikka oli paras vetoni koskaan. Tavoitin oikeat tunnetilat ja laulujeni tarinat pääsivät myös kuulijoiden ihon alle. Tunteet tarinoiden pinnan alla tulivat myös ulos. Tämän sain kuulla monesta eri suusta palautteena jälkikäteen.\nEn tiedä olisiko tämä toteutunut ilman eläväistä mielikuvaharjoitustani – ainakaan näin nopeasti. Ensinnäkin visiointi selkeytti itselleni mihin suuntaan haluan laulajana kehittyä. Lisäksi harjoitus asetti minulle seuraavan päämäärän ja tavoitteen, jota kohti pyrkiä. Oli todella jännittävää huomata, kuinka nopeasti toiveeni toteutui, kun olin sen selkeästi käynyt läpi mielessäni.\nVaatii vuosien työn saavuttaa se laulutekninen taso, jossa omaa tekemistä ei tarvitse paljon miettiä. Ja kun sen saavuttaa, vaatii vielä enemmän mielensisäistä työtä oppia päästämään irti kontrollista. Mielikuvaharjoittelu on ehdottomasti yksi tehokas työkalu oman mielen ja suoritusten kehittämiseen!\nLataa täältä ilmaiset audioharjoitukset, joiden avulla saat lisää luottamusta ja rauhallisuutta esiintymistilanteisiin!


Hyvä kysymys: Miksi osa sienistä on herkullisia ja toiset tappavan myrkyllisiä? | Tiede | yle.fi\nSuppilovahveroiden aineenvaihdunnassa ei synny ihmiselle myrkyllisiä yhdisteitä. Suppilovahveroita Nuuksion metsässä Kuva: Derrick Frilund / Yle Sieni,suppilovahvero,sienet,sienestys,Syötävät kasvit (Ei-vihannekset),vahverot\nJulkaistu 13.05.2020 - 07:55 . Päivitetty 13.05.2020 - 07:55\nSienten myrkyt ovat aineenvaihdunnan tuotoksia. Ne myös vaikuttavat eri tavoin eläimiin ja ihmisiin.\nNimimerkki Kyöstin mielestä sienet ovat hämmentäviä. Miksi jotkut sienet ovat herkullisia ja erinomaista ravintoa ja sitten toiset, lähes saman näköiset, tappavan myrkyllisiä? Onko sienille mitään hyötyä siitä, että ne syödään? Olisiko parempi, että ne säilyisivät koskemattomina, jotta pystyisivät levittämään vapaasti itiöitä ilmaan?\n– Olen samaa mieltä siitä, että sienet ovat hämmentäviä ja hyvin mielenkiintoisia, vastaa Luonnontieteellisen keskusmuseon suojelusuunnittelija Tea von Bonsdorff.\nSienten lisääntymiselimet, itiöemät, ovat kehittyneet lajityypillisesti erinäköisiksi. Sienten myrkyt, joita on hyvin erilaisia, ovat sienen aineenvaihdunnan tuotoksia.\nEsimerkiksi solumyrkyt tuhoavat soluja ja vaikuttavat sisäelimien toimintaan. Hermomyrkyt vaikuttavat keskushermostoon ja mielentilaan. Jotkin sienet taas ärsyttävät ruuansulatuskanavaa ja aiheuttavat pahoinvointia.\nMyrkyt eivät ole siis tiettyjä eliöitä vastaan kehittyneitä. Ihmiselle myrkylliset aineet eivät ole vaarallisia esimerkiksi etanoille tai oraville.\nPoron ruuansulatuselimistön bakteerit pystyvät pilkkomaan useimmat sienien sisältämät myrkylliset aineet käyttökelpoiseksi ravinnoksi. Väitetään, että pohjoisen alkuperäiskansat ja etenkin shamaanit ovat syöneet kuivattuja kärpässieniä ja juoneet kärpässieniä syöneen poron virtsaa päästäkseen transsitilaan, tuonpuoleiseen näkemään tulevaa, ilman ikäviä sivuvaikutuksia.\nOsa sienistä tarvitsee tulevansa syödyiksi, jotta ne voisivat levitä.\nSienien lisääntymisstrategiat ovat hyvin erilaisia. Jotkut lajit ovat kehittyneet leviämään eläinten suoliston kautta kulkeutumalla, kuten esimerkiksi hepokaulussieni (hevosenlanta) ja lantakaulussieni (lehmänlanta).\nNämä siis suorastaan tarvitsevat sitä, että ne tulevat karjan syömiksi!\nLantasieniin kuuluu paljon eri sukuisia sieniä ja lajeja on paljon. Tyypillisesti tällaiset itiöt ovat paksuseinäisiä eli ne kestävät kulkemisen eläimen elimistön läpi.\nOsalle lajeista ei ole merkitystä syödäänkö niitä vai ei, sillä itiöemiä syntyy paljon. Jo yksi itiöemä tuottaa niin paljon itiöitä, että laji pääsee leviämään kasvupaikalleen. Eläinten välityksellä itiöt leviävät myös vielä kauemmaksi.\nSienet leviävät myös rihmastona maan alla laajalle elinympäristössään. Etenkin vahverot, rouskut ja tatit elävät symbioosissa puiden kanssa ja ovat yhteydessä rihmaston kautta muiden ympäristön eliöiden kanssa. Sienirihmaston ja puiden juurien muodostaman pintasienijuuren eli ektomykorritsan kautta molemmat hyötyvät toisestaan. Sieni saa kasvin tuottamia sokereita ravinnokseen ja kasvi taas vettä ja ravinteita sieneltä.\nKärpäslevitteisen ja kammottavan hajuisen haisusienen latinankielinen nimi merkitsee hävytöntä siitintä.\nOsa sienilajeista on taas erikoistunut perhos- tai kärpäslevitteisiksi, kuten Suomessa harvinainen, mutta kammottavan hajuinen haisusieni. Sen raadonhajuisen löyhkän voi haistaa kymmenien metrien päähän. Haju houkuttelee paikalle kärpäsiä, jotka sienen maltoa popsimalla levittävät itiöitä.\nHaisusienen ulkonäöstä kertoo hyvin sen latinankielinen nimi Phallus impudicus, joka merkitsee suomeksi hävytöntä siitintä. Onpa sille suomenkieliseksi nimeksi ehdotettu joskus mulkkusientäkin.\nHaisusieni ponnistaa maasta aluksi kananmunan muotoisena, mutta kehittyy 15-20cm pitkäksi jalaksi. Sen päässä nököttää itiömalto, jota peittää tummanvihreä limainen itiökerros.\nSe oli uskomattoman näköinen iso pallero keskellä lumista ja sammaleista vanhaa kuusimetsää.\nKokenutta sieniasintuntijaakin sienet jaksavat yhä hämmästyttää. Tea von Bonsdoff muistelee kertaa, jolloin löysi elämänsä ensimmäisen tryffelisuklaapommia (bombmurkla, Sarcosoma globosum) muistuttavan harvinaisen kevätsienen, hytymaljakkaan.\n– Se oli uskomattoman näköinen iso pallero keskellä lumista ja sammaleista vanhaa kuusimetsää. Kun kosketin sitä, se hyllyi kuin olisin pitänyt kädessäni vedellä täytettyä ilmapalloa, von Bonsdorff kuvailee.\nNimimerkki Kyöstin kysymykseen vastasi suojelusuunnittelija Tea von Bonsdorff Luonnontieteellinen keskusmuseo Luomuksesta. Hän toimii myös Suomen Sieniseura ry:n varapuheenjohtajana.\nLue lisää myrkkysienistä Suomen Sieniseura ry:n sivulta.\nYle.fi: Kymmenen hyvää ruokasientä\nSienikoulu-sarjassa tutustuttiin myrkkysieniin. Katso sarjan muut jaksot Yle Areenasta.\nsieni-itiöt (orgaaniset objektit) sieni-itiöt (orgaaniset objektit)


100 miljoonan euron koronahuijaus?\nPäivitetty: 15. kesäk. 2021\nRaaputtaa Suomessa minkä tahansa julkisen toiminnan pintaa, löytyy huonoa asioiden hoitoa ja tuhlailua.\nPerheenjäsen kävi Latviassa ulkomaalaisena yksityisellä koronatestissä. 35 euroa. Testi, analysointi, englanninkielinen todistus. Suomessa HUS maksaa pelkästä analysoinnista yksityiselle veroparatiisiyhtiölle 60 euroa. Samat testit samoilla ulkomaisissa välineillä. Suomessa voitot satumaiset. Eikä latvialainen yritys toimi tappiolla.\nSuomessa koronatestejä on tehty yli 5 miljoonaa. Jos testinottaja saa jokaisesta 20 euron ylimääräisen voiton, on rahaa palanut ylihinnoitteluun 100 miljoonaa euroa. (Lisätty 13.6. klo 15.40 lause:) Positiivisten testitulosten määrä on ollut 2-3 % testatuista, minkä vuoksi varmuuden vuoksi tehtyjen testausten määrä on ollut lähes 5 miljoonaa.\nKela-korvaus kuin tuulivoimatuki – hukkaan heitettyä rahaa\nKuka ja miksi on tehnyt tällaisen päätöksen?\n”Yksityisessä terveydenhuollossa tehtävästä koronatestistä maksettava Kela-korvaus nousee 1.1.2021. Korvaus on jatkossa 100 euroa. Kela-korvaus yksityisessä terveydenhuollossa tehtävästä koronatestistä nousee tammikuun alussa 56 eurosta 100 euroon.”\nKorvaus on siirtynyt suoraan hintoihin. Tuulivoimatuki oli samanlainen huono hallituksen päätös, joka johti mielettömän suuriin korvauksiin, eikä virheellistä päätöstä haluttu/osattu korjata.\nTästäkään asiasta ei puhuta, koska Suomen on vallannut cancel-kulttuuri, jossa kukaan merkittävässä asemassa oleva ei uskalla puhua mitään kansalaisia kohtaan tehtävistä virheistä.\nHelsingin Vartiokylässä toimiva 9Lives-yritys tarjoaa Googlessa markkinoiden halvinta koronatestiä 94 eurolla. Tosiasiassa testin hinta on 194 euroa, josta KELA maksaa 100 euroa korvausperusteesta 159 euroa. Jotain kummallista tässä on. Normaalisti kela-korvaus laboratoriotutkimuksista on vain muutama euro sadan euron tutkimuksesta.\nKoronatestauksen hintaa alentaa kela-korvaus puolella. Korvausta ei kuitenkaan saa matkustamisen takia tarvittavaan testiin. Suomessa kelakorvaus testistä on kolme kertaa suurempi kuin Latvian yksityisen yrityksen tekemän testin kokonaishinta. Jossain mättää ja rankasti.\nKun Kela antaa suuren korvauksen se siirtyy suoraan hintoihin. Näin käy kaikessa, missä maksaja on joku muu: vakuutuskorvaukset nostavat autokorjaamojen hintoja, kotitalousvähennys nostaa remonttien ja siivousten hintoja jne.\nMatkustamisen korvauskieltoa on helppo kiertää. Kansalainen menee terveyskeskukseen ja valittaa kurkkukipua ja kuumeilua. Näin hän saa ilmaisen testin. Ei kun menoksi. Työmatkustus voidaan piilottaa työterveyshuollon sairausmenoihin, jotka Kela korvaa.\nYksityisen testauksen hinnat vaihtelevat eri maissa paljonkin. Hintaerot eivät johdu testaamisen aiheuttamista kuluista, vaan kyse on puhtaasti helpon voiton tavoittelusta. Rahastetaan pakolla ja pelolla. Kenellä parhaiten kantti kestää häpeän, laittaa korkeimmat hinnat.\nJohtuuko ero palkoista\nSome alkoi heti puolustamaan ylihinnoittelua. Syynä on mm. Suomen korkeampi palkkataso ja korkeampi verotus. Terveyspalvelut eivät ole arvonlisäverotuksen piirissä, joten siitä se ei ainakaan johdu.\nLatviassa sairaanhoitajan palkka käteen on noin tuhat euroa, Suomessa alle 2000 euroa kun molemmissa maissa huomioidaan eläkemaksut. Mutta mutta. Kyse on HUS:n tekemän testin analysoinnista, joka on pitkälti automatisoitu. Keskimäärin yhteen analysointiin ei montaa sekuntia kulu. Joten palkan merkitys on marginaalinen.\nPalkkaan liittyy paljon suurempi ongelma. Kun Suomessa nimellispalkat ovat korkeat ja myös verot korkeat, meidän kansainvälinen kilpailukykymme on todella heikko. EU-jäsenmaksut ja myös elpymisrahastomaksu perustuu bruttokansantuotteen nimellismäärään, joten maksamme veroissa kohtuuttoman suuria jäsenmaksuja. Oikeilla vertailukelpoisilla luvuilla Suomi olisi hyvinkin saattanut olla koronatukimiljardien saaja.\nSuomalaiset on hyvin aivopesty. Kun maksamme korkeita hintoja kaikesta, olemme siitä iloisia, koska ”se johtuu meidän korkeista palkoista”. Monilla on vielä muistissa matkat Neuvostoliiton Leningradiin, jossa köyhinkin suomalainen eli herrana ryyppyviikonlopun. Samaa iloa koemme vielä Thaimaan matkoilla. Tallinnassa vuosi vuodelta vähemmän. Tästä kuvitteellisesta vauraudesta olemme valheellisen iloisia niin äänestäjien kuin ministereidenkin puheissa.\n”HUS teki viime vuonna (2020) suorahankintana, siis ilman kilpailutusta, kaksi sopimusta koronavirusanalytiikasta kansainvälisen Synlab-yhtiön kanssa. Näiden sopimusten yhteenlaskettu arvo oli 110 miljoonaa euroa, ja jälkimmäinen niistä on voimassa heinäkuuhun 2021 asti.” Tekniikan Maailma 8.4.2021\nSynlab Finland Oy:n omistajuus kiertää viiden yrityksen kautta Ephios Luxembourg Sarl´iin. Luxemburg on EU:n veroparatiisivaltioita.\nPoliitikot aina pitävät melua veronkierrosta veroparatiisiyhtiöiden kautta. Samaan aikaan he ovat ensimmäisenä tekemässä sopimuksia veronkiertoyhtiöiden kanssa. Sähkönsiirtoyhtiö Caruna on tästä malliesimerkki.\nTämäkö selittää kelakorvauksen korotuksen 100 euroon? ”Synlab analysoi myös kunnallisen Husin näytteet. Huslabin mukaan se maksaa Synlabille 60 euroa yhden näytteen analyysistä. Näyte puolestaan saadaan näytteenotossa. Tätä palvelua tuottavat Husille 40 eurolla muun muassa Mehiläinen ja Terveystalo.”\nMistä Terveystalon voittojen kolminkertaistuminen\nTerveystalo on pörssiyhtiö, jonka suurimpia osakkeenomistajia tällä hetkellä ovat suomalaiset eläkerahastot sekä suomalaisten perheiden sijoitusyhtiöt. Yhtiö on tehnyt monta omistajavaihdosta ja joka välissä sijoittajat ovat ottaneet oman voittonsa. Ensin se osti suomalaisia lääkäriasemia. Sitten se meni pörssiin. Brittiläinen pääomasijoitusyhtiö Bridgepoint osti yrityksen pois pörssistä 2009 ja myi 2013 ruotsalaiselle Wallenbergin suvun EQT VI -rahastolle. Helsingin pörssiin yhtiö tuli takaisin 2017. Wallenbergit myivät seuraavana vuonna osakkeensa suurella voitolla.\nYhtiön omistuksessa on meneillään viides kierros. Jokainen kierros maksatetaan Terveystaloa käyttävien kansalaisten pussista joko suoraan tai kierrättämällä KELAn ja työterveyshuollon kautta. Valtionyhtiö Finnair on tehnyt sopimuksen Terveystalon kanssa koronatestauksesta, josta Finnair Plus-jäsenenä saa 10 %:n alennuksen. Alennus on helppo myöntää kun ensin vedättää hinnan korkealle. Koronatesti maksaa 198 euroa, minkä lisäksi on maksettava todistuksesta 40 euroa (sähköinen) tai 54 euroa (paperinen).\nTerveystalon liikevaihto kolmen ensimmäisen kuukauden 2021 aikana nousi 279 miljoonaan euroon (+8 %). Samana aikana liikevoitto yli kaksinkertaistui 32 miljoonaan euroon (+147%). Voi päätellä, että koronapalvelujen ylihinnoittelu on valunut pörssiyhtiön omistajalle.\nYmmärrettävistä syistä SYNLAB Finland Oy on viivytellyt vuoden 2020 tilinpäätöstietojensa julkistamista.\nMiksi ylihinnoittelu on mahdollista\nSuurin syy on veroraha. Jokainen pitää tarkkaa huolta omista rahoistaan. Mutta kun kyse on verorahoista, katsotaan että sitä voi käyttää huoletta, sitä riittää, eikä se ole keneltäkään pois. Kotitaloudessa 100 euron käyttö mietitään tarkkaan, mutta julkisen rahan 100 miljoonaa euroa ei ymmärretä. Luku on niin suuri, ettei siitä kanneta huolta, koska sitä ei ymmärretä.\nKun virkamies menee neuvottelemaan koronatestien analysoinnista, hänen tärkein tavoitteensa on hoitaa homma, maksoi mitä maksoi. Rahan tuhlauksesta ei tule moitteita, mutta jos testaukset takkuilevat siitä huutavat niin kansanedustajat kuin mediakin. Vastapuoli näkee tilanteen ja käyttää sitä häikäilemättä hyväkseen. Usein taustalla on monivuotinen toistensa tunteminen, aina ystävällinen palvelu ja vieraanvaraisuus. Julkisen puolen neuvottelija on virkamies, mutta hänen matemaattinen taitonsa voi olla heikko ja elämänkokemuksensa vielä vähäisempi.\nKoronatestauksissa kyse oli vielä ajallisen monopolin antamisesta. Kun pääsee valtaamaan testaukset, on helppo voittaa tuleva kilpailutus.\nKilpailijat eivät tietenkään katso tilannetta hyväntahtoisesti. Vita Laboratoriot valitti HUS:n tekemästä 100 miljoonan euron koronatestihankinnasta markkinaoikeuteen esittäen, ettei kiireperuste toteudu. Yhtiö hävisi jutun. Sen verran markkinatalous toteutui, että Synlabin ilman kilpailutusta saama monopoli lyheni viidellä kuukaudella.\nValtio on maksanut monopolin aikana testit ”tavallaan” kahteen kertaan, ensin kapasiteetista ja sitten analysoinnista. Sekin on osattu selittää parhain päin: ”Valtio on ollut takuumiehenä siten, että me saamme rahat 10 000 testin kapasiteetista, käytettiin sitä tai ei”, Lehtonen kertoo TM:lle. Yhden testin hinta Synlabilla on hänen mukaansa tähän mennessä ollut noin 60 euroa, eli ”varsin edullinen markkinahintaan verrattuna”.\nJutussa pohditaan vain koronatestin hintoja\nOsaamiseni ei riitä pohtimaan sitä. kuinka suuri osa koronan aiheuttamille menoille Suomessa on tarpeellista ja kuinka paljon kyse on laajasta puhalluksesta terveys- ja lääkealan yrityksille. EU:n liittovaltiokehitys koronasta on vauhdittunut, vaikkei siihen ollut mitään koronasyytä.\nAika tulee näyttämään kuoleeko rokotuksen jälkiseurauksiin enemmän ihmisiä kuin itse koronaan. Tilastoja todellisista kuolinsyistä ei ole julkistettu.\nOvat koronan terveydelliset vaikutukset mitä tahansa, on jo nyt selvää, että taas toteutuu ohje: ”Kun valtio kaataa, laitetaan iso haavi alle”.\nSosialismi aiheuttaa maailmassa enemmän pahaa kuin hyvää. Kaikkeen ei kuitenkaan sovi puhdas markkinatalous: ei sähköön, ei veteen, ei tieverkkoihin, eikä myöskään terveydenhuoltoon. Tiedämme, että yksityiset terveyspalvelut ovat tehokkaammin toteutettuja kuin julkiset, eikä markkinatalous toimi aidosti. Koronatestien hintaerot osoittavat konkreettisesti mihin yksityissektorin laajamittainen käyttö sote-palveluihin tulee johtamaan. Hinnat karkaavat käsistä ja silti suuri osa tarvittavista (vaikeat tapaukset) palveluista jää veronmaksajien maksettavaksi.\nVoimme nostaa hattua opettajille, poliiseille, sairaanhoitajille ja monille muille perustason työntekijöille. Sen sijaan julkisen sektorin johto ja keskijohto on liian usein epäpätevää. Heidät nimitetään poliittisin perustein, mikä lähtökohtaisesti heikentää johdon tasoa. Sen lisäksi julkiselle sektorille johtotehtäviin hakeutuu henkilöitä, jotka eivät yksityissektorilla pärjäisi. Valtion ja kuntien johto on aivan liian usein osaamatonta, mikä johtaa paitsi liian suuriin henkilöstömääriin myös onnettomaan päätöksentekoon. Kansanedustajilla ja kuntavaltuutetuilla ei ole mitään mahdollisuuksia suitsia virkamiehiä tekemään parempaa ja tarpeellisempaa työtä. Ja näillä kansan valitsemilla päättäjillä liian usein ideologia sumentaa talonpoikaisjärjen käytön.\n***Lisäys 15.6.2021 klo 17:50\nOlen tätä koronatestauksen ylihintaa pohtinut muutaman päivän lisää. Tuo arvio 20 euron ylihinnasta on tietenkin alakanttiin. Ylihinta on vähintään vuoden alussa tehty kelakorvauksen tuplaus 44 euroa, mutta 56 euroakin oli lähes tuplasti Latvian koronatestin hinta. Korotettu korvaus on voimassa ainakin vuoden loppuun. Tuhlauksen (korruption?) arvo tulee olemaan 200-300 miljoonaa euroa. Ylen uutinen (kuva) syyskuulta 2020. Tämä siis pelkästään testauksista. Koronarokotteiden hinnoittelu on asia erikseen.


Kysymyksiä ja kommentteja Nanolexille - WWW.PESUKINNAS.COM\nViesti Kirjoittaja Nanolex » La Huhti 09, 2016 4:38 pm\nTänne viestiketjuun voitte laitella kysymyksiä ja kommentteja ja yleistä horinaa jota ei johonkin muuhun viestiketjuun ole tullut laiteltua tai en ole huomannut vastailla.\nViesti Kirjoittaja kormatti » Su Huhti 10, 2016 8:51 pm\nsanotaan, että pinnoite, esim. Ultra tai si3d kestää vuoden eikä toimi enää tyydyttävästi. Kuluuko pinnoite itsestään pois vai mitä tapahtuu? Voidaanko vanha pinnoite poistaa vain ja ainoastaan koneellisella kiillotuksella?\nViesti Kirjoittaja Saippua » Su Huhti 10, 2016 9:38 pm\nTäyttääkö jokin pinnoite pienet mikronaarmut?\nViesti Kirjoittaja Nanolex » Su Huhti 10, 2016 10:42 pm\nkormatti kirjoitti: sanotaan, että pinnoite, esim. Ultra tai si3d kestää vuoden eikä toimi enää tyydyttävästi. Kuluuko pinnoite itsestään pois vai mitä tapahtuu? Voidaanko vanha pinnoite poistaa vain ja ainoastaan koneellisella kiillotuksella?\nNanopinnoitteet kuten Ultra saattaa hyvinkin vanhemmiten irrota ronskimmilla kemikaaleilla ja normaalilla dekontaminaatiopuhdistuksella. Eli kunnon tujut esipesut, kinnastelut, pien- ja raudanpoistot ja claybar saattaa riittää poistamaan vanhan nanopinnan. Suosittelen kuitenkin aina vähintäänkin viimeistelykiilloituksen vielä varmuudenvuoksi ettei pinnassa ole mitään jämiä.\nTuoreeltaan nanopinnoitteetkin kuitenkin kestävät melko rajujakin kemikaaleja joten tuoreemmalla tapauksella kannattaa aina varautua kiillottamaan.\nSi3D:n kohdalla tarina onkin sitten vähän eri. Kovetuttuaan Si3D on sen verran kova ja oikein laitettuna paksu ettei ylläoleva välttämättä riitä vaan vaaditaan jo rankempia kiillotuskeinoja että saadaan koko vanha pinnoite irti vielä vuosienkaan päästä. Pahimmillaan jos Si3D:tä on laitettu oikein tai parikin kerrosta niin saatetaan vaatia jopa hellää vesissä hiontaa että saadaan kerros kokonaan pois.\nMikä pinnotteita kuluttaa? Mekaaninen hankaus enimmäkseen. Olkoot se sitten pesemistä, hiekkapöllyä ja muuta mitä ajaessa pintaan kohdistuu, normaalia elämän jälkeä ja hankaamista. Si3D kestää kemikaaleja sen verti hanakasti ettei kemikaaleilla ole juurikaan osuutta Si3D:n kulumiseen. Nanopinnotteissa kylläkin, ne eivät niin tujuja kemikaaleja kestä kuin Si3D. Molempia kuitenkin näiden lisäksi kuluttaa UV-säteily. Käytännössä siis pinnoitteetkin kuluvat itsestäänkin pois. Teoriassa jos pinnoitat auton ja suljet sen täysin ilmatiiviiseen ja muusta maailmasta erotettuun kuplaan minkä läpi UV-säteily kuitenkin pääsee niin ennemmin tai myöhemmin pinnoite menettää ominaisuutensa.\nSaippua kirjoitti: Täyttääkö jokin pinnoite pienet mikronaarmut?\nKyllä. Teoriassa jokainen pinnoite, vaha ja suojaa lisäävä tuote täyttää mikronaarmuja jonkinverran. Ihan perusnormaalin vahankin levittäminen pintaan tuo ehkä 0.02mikrometriä lisää tavaraa pintaan ja varsinkin muuta pintaa alempana olevien naarmujen pohjalle tuotetta jää enemmän kuin viereiselle normaalitasolla olevalle pinnalle. Vaikka kyseistää vahaa mainostettaisiinkin naarmuja peittämättömänä eli maskaamattomana niin teoriassa ne täyttävät silti naarmuja minimaalisestikin. Eri asia sitten oikeasti fillaamista varten valmistetut tuotteet.\nMutta Si3D täyttää naarmuja oikein mukavasti. Oikein laitettuna Si3D tuo pintaan paksuutta lisää 2-8mikrometriä. Tämä riittää täyttämään mikronaarmuja jo reilusti.\nTässä huono esimerkki Si3D:n naarmujen täyttökyvystä ajalta jolloin Si3D oli vielä testausvaiheessa, nämä testineliöt tehty yhdellä kerroksella Si3D:tä\nViesti Kirjoittaja samunoz » Su Huhti 10, 2016 11:42 pm\nEn kyllä ymmärrä millä matemaatiikalla 30ml pullosta saadaan tuollaisia paksuuksia....\nViesti Kirjoittaja Modifier » Su Huhti 10, 2016 11:50 pm\nYmmärtäisin tuon niin, että tuon verran sillä on mahdollista saada paksuutta ylipäätään. Ei ollut puhetta mistään muusta.\nViesti Kirjoittaja Nanolex » Ma Huhti 11, 2016 1:06 am\nsamunoz kirjoitti: En kyllä ymmärrä millä matemaatiikalla 30ml pullosta saadaan tuollaisia paksuuksia....\nTaikuutta ystäväni, taikuutta Johan aikoinaan vuosia sitten Optimum Opti-Coat 2.0 testailtiin ulkomailla tuottamaan PDG:llä rekisteröitäviä kerrospaksuuksia ja siinä oli kuitenkin 20ml tuubissa. Kummasti sekin kuitenkin riitti autoon ja ylikin saattoi jäädä. Ja nykyään Opti-Gloss on 10ml tuubi ja silläkin tekee vielä koko auton. Raaka-aineet sekä teknologia ovat kuitenkin niistä ajoista kehittyneet. 30ml riittää vallan mainiosti vielä tuommoisiin kerrospaksuuksiin kun kuitenkin kovat ainesosat jota Si3D sisältää luovat keskenään kolmiulotteisen matriisin lakkapinnan päälle eivätkä pelkästään asetu päällekkäin makaamaan pinnalle. Juurikin tästä syystä Si3D:n levitys poikkeaa kaikista muista markkinoilla olevista pinnotteista.\nModifier kirjoitti: Ymmärtäisin tuon niin, että tuon verran sillä on mahdollista saada paksuutta ylipäätään. Ei ollut puhetta mistään muusta.\nHyvinkin totta myös tämä. Mutta normaalilla ohjeiden mukaisella levityksellä keskimääräisesti saa vähintäänkin tuon 2mikronia ensimmäisellä kerroksella. Useimmiten enemmänkin. Ja normaalilla ohjeiden mukaisella levitystyylillä tuo 30ml riittää kattamaan kokonaisen pienen tai normaalikokoisen henkilöauton ja jopa kierroksen vanteita. Isompaan autoon kuten farmariin tai (city)maasturiin kannattaa varata 50ml.\nViesti Kirjoittaja samunoz » Ma Huhti 11, 2016 9:08 am\nMoni valmistaja meinaa että ero on mitattavissa mutta kenenkään en ole vielä nähnyt sellaista mitanneen. Eipä siinä mitään Nanolex Si3d on huipputuote.\nViesti Kirjoittaja _paffa » Ke Huhti 13, 2016 3:29 pm\nYlimaalattu ja lakattu maalipinta, kuinka pian uskaltaisi kokeilla Si3D tai HD:n rykästä päälle? Omistajan kanssa puhuttiin, että ottaa täyden vastuun siitä, jos maali alkaa kesimään irti esim huonojen pohjien takia. Kuivuu lämpimässä tallissa sen 2kk maalauksen jälkeen kunnes auto pitäisi pinnoittaa.\nViesti Kirjoittaja Modifier » Ke Huhti 13, 2016 3:52 pm\nMiksi vanneputsi&raudan poisto pullossa ei saa säädettyä "sumua" ollenkaan, vaan siinä on pelkkä "stream" ?\nUusittu pullo kyseessä.\nViesti Kirjoittaja Saippua » Ke Huhti 13, 2016 3:58 pm\nModifier kirjoitti: Miksi vanneputsi&raudan poisto pullossa ei saa säädettyä "sumua" ollenkaan, vaan siinä on pelkkä "stream" ?\nVarmaan siksi että sitä kuluisi enemmän?\nViesti Kirjoittaja Demon » Ke Huhti 13, 2016 4:00 pm\nEi se ihan sumuna tule mistään pihalle kun on hiukan geelimäistä. Kyllä sen saa kuitenkin pienenä sumuna pihalle.\nViesti Kirjoittaja Modifier » Ke Huhti 13, 2016 4:32 pm\nJoo tuo koostumus on kyllä hyvä.\nNo saattaa olla, että tuli sitten pyöriteltyä liian reippaasti ääripäitä. Täytyy kokeilla uusiksi.\nViesti Kirjoittaja Lowlife » Ke Huhti 13, 2016 7:18 pm\nNyt kaikista nonosex tuotteista oma suomenkielinen demovideo ja selonteko. Tässä pikku hiljaa annettu vähän pikkusormea nonosexin leiriin ja tuntuu tuotteet jopa toimivan\nViesti Kirjoittaja Nanolex » Ke Huhti 13, 2016 8:36 pm\n_paffa kirjoitti: Ylimaalattu ja lakattu maalipinta, kuinka pian uskaltaisi kokeilla Si3D tai HD:n rykästä päälle? Omistajan kanssa puhuttiin, että ottaa täyden vastuun siitä, jos maali alkaa kesimään irti esim huonojen pohjien takia. Kuivuu lämpimässä tallissa sen 2kk maalauksen jälkeen kunnes auto pitäisi pinnoittaa.\nVirallisen kannan saan perjantaina. Epävirallisesti en suosittele uusiksimaalatulle pinnalle, mutta jos kerran omistaja ostaa vastuun niin maalarin ohjeiden mukaisesti. Tosin maalarit yleensä antaa ohjeistuksen vahaamiselle ja kyllä sieltä saattaa vielä parin kuukauden päästäkin saattaa haihtua liuottimia mitkä ei Si3D:n/HD:n alta pääse enää ulkoilmaan, eli jos oikein varovaisesti mennään niin puolisen vuotta. Mutta todennäkösesti se pari kuukauttakin saattaanee riittää, kysäisen kuitenkin perjantaina virallisen kannan viisaammilta.\nKoostumus on suurin syy. Ei ole löytynyt semmoista triggeripäätä mistä tuon viskoosista litkua saisi hienona sumuna paremmin ulos. Parhaiten itse olen saanut sumumaisena pihalle kun ihan karvan verran täysin kiinni asennosta ottaa aukipäin niin että sieltä just ja just tulee jotain pihalle ja sitten voimakas vetäisy -> enempi painetta -> parempi sumu.\nVanteilla ei niinkään häiritse kun kuitenkin tulee brushailtua perään, maalipinnallakin jos liinalla tai kintaalla levittää perästä niin auttaa kummasti. Tiedossa oleva ongelma kylläkin, mutta mielummin pidetään resepti geelimäisempänä että tarraa paremmin kiinni ja on vähän huonompi suihkutella kuin että lantrattaisiin vetisemmäksi ja menetettäisiin hiukan tehoa ja tarraavuutta.\nLowlife kirjoitti: Nyt kaikista nonosex tuotteista oma suomenkielinen demovideo ja selonteko. Tässä pikku hiljaa annettu vähän pikkusormea nonosexin leiriin ja tuntuu tuotteet jopa toimivan\nViesti Kirjoittaja kormatti » To Huhti 28, 2016 8:20 am\nPremium spray sealantia ja nano onea kokeilin. etenkin nano oneen tykästyin kovasti. Pyyhejäljet katosi vaahtomuovilevittimellä, kun testasin nano onea yhteen paneeliin. Tämä vissiin poistaa jälkiä eikä peitä niitä?\nKäytinköhän liikaa spray sealantia, koska se ikäänkuin hilseilee pinnalla? Hilse muistuttaa puuvillan kuituja, koska käytin vanulappuja - mutta pyyhkeessä näyttää olevan itse ainetta kun pyyhkii käyttäen isompaa painetta. Ongelma ilmenee lähinnä lähellä lattiaa (kyljet, keula). Menikö liian paksusti, Ilman kattoa muille pinnoille kului n. 10-15ml tavaraa. Vai tekikö kosteus tepposia, ajon auton suoraan pesun jälkeen talliin. Tallin lämpötila 9 astetta.\nPitääkö ainetta käyttää "reilusti" että tulee tasainen kalvo vai niin vähän kuin pystyy?\nSamoista aineista voisin kysyä; polished bliss mainitsee näiden olevan pinnoitteita. Pitääkö paikkansa, lähteekö nämä pois perusteellisella puhdistuksella (bioliuotin, pienpoisto, raudanpoisto, viimeistelypuhdistus)?\nViesti Kirjoittaja foam » La Huhti 30, 2016 2:44 pm\nVoi olla että kysymys tulee väärään paikaan.\nMinkä takia Nanolex final finishin rikoo kemikaalinkestäviä sumutuspäitä?\nViesti Kirjoittaja Nanolex » La Huhti 30, 2016 7:02 pm\nkormatti kirjoitti: Premium spray sealantia ja nano onea kokeilin. etenkin nano oneen tykästyin kovasti. Pyyhejäljet katosi vaahtomuovilevittimellä, kun testasin nano onea yhteen paneeliin. Tämä vissiin poistaa jälkiä eikä peitä niitä?\nNano One on enimmäkseen fillereitä, ei niinkään hionta-aineita sisältävä. Eli kyllä ne peittoon menivät, mutta eivät poistuneet. Toki Nano One sisältää hiukan myös hiovia ainesosia ja varsinkin koneella käytettynä saattaa poistaakin jotain hentoisia mikromarringia, mutta enimmäkseen kyllä peittävä.\nPremium Spray Sealantin käytökselle Andreas meidän kemisti sanoi että liikaa tuotetta on ainaskin käytetty. Mutta tuota hilseilyä ei ennen ole tullut vastaan, todennäköisesti paneeleilla on ollut vielä kosteutta. Premium Spray Sealant nimittäin valahtaa valkoiseksi ja pilalle välittömästi kun se joutuu kosketuksiin veden kanssa. Ilmankosteus ei vaikuta Spray Sealantin toimintaan millään tavalla. Myöskin tuo lämpötila on ihan sopiva, Premium Spray Sealant toimii +5-+50C välillä.\nMitä itse käyttöön tulee niin vähemmän on enemmän Premium Spray Sealantin kanssa. Vanulapulla levitettynä kannattaa tehdä niin että suihkaisee yhden suihkauksen lapulle ja levittää sillä niin pitkälle kuin se tuntuu riittävän.\nPolished Bliss on puoliksi oikeassa. Premium Spray Sealant luokitellaan nanopinnoitteeksi. Nano One on ihan rehellinen All-In-One tuote ja sisältää polymeerisuojia eli periaatteessa voitaisiin All-In-One Sealantiksi. Mutta ei kyllä sinällään pinnoite sanan normaalissa merkityksessä. Mutta lontoolaisittain sanaa ”coating” voitaisiin käyttää mistä tahansa pintaa tekevästä tuotteesta oli se sitten carnaubavaha tai polymeerisealantti jne\nNano One lähtee kyllä irti dekontaminaatiolla. Koska se on enemmänkin normaali sealantti se kyllä antautuu pienpoistolle, raudanpoistolle jopa tujulle APC:lle tai hiilivetyliukkarille.\nPremium Spray Sealant ottaa vahinkoa kyllä tarpeeksi tiukasta APC:stä. Se ei antaudu mutta hydrofobinen pinta tuhoutuu APC:lla. Premium Spray Sealant kestää pienpoistoa, hiilivetyliukkareita ja pienpoistoa kemiallisesti puhuttuna kiitettävän hyvin, niiden kanssa se on enimmäkseen se mekaaninen hankaus mikä tappaa pinnoitetta.\nfoam kirjoitti: Voi olla että kysymys tulee väärään paikaan.\nFinal Finish ei sisällä oikeastaan yhtään mitään mikä voisi tuhota sumutuspäitä. Ainut vähänkään tujumpi kemikaali Final Finishissä on etikkahappoa ja sitäkin on erittäin vähän. Loput ainesosat ovat ihan täysin turvallisia. Ja etikkahappo raakanakaan ei tee muoville mitään saatikka niin paljon laimennettuna kuin Final Finishissä.\nKysytään kuitenkin mielenkiinnosta, minkä valmistajan sumutinpäät eivät ole kestäneet? Ja millä tavalla ne ovat antautuneet? Onko vain pumppaaminen loppunut vai menivätkö tukkoon vai kuinka?\nTätä ongelmaa ei meillä ole ainakaan tullut vastaan Nanolexin omilla sumutinpäillä.\nViesti Kirjoittaja foam » La Huhti 30, 2016 8:15 pm\nSumutin päät ovat olleet autonhoitokauppan omia.\nPumpaaminen loppunut tai mennyt tukoon sumutin on liikkunut normaalist mutta mitään ei tule ylös pullosta.\nViesti Kirjoittaja Nanolex » La Huhti 30, 2016 9:14 pm\nfoam kirjoitti: Sumutin päät ovat olleet autonhoitokauppan omia.\nPaha mennä sanomaan. Miedän omilla sumuttimilla ei ole pidemmän päällekään ollut mitään ongelmia Final Finishin kanssa. Florianilla taitaa olla omassa autossa edelleen käytössä vuoden vanha kärki 200ml putelissa jota pitää aina matkassa mukana ja täyttää vaan pikkupulloa isosta litran lekasta kun tyhjenee. Koostumuksessa ja reseptissä ei pitäisi olla mitään mikä tekisi millekään sumuttimelle mitään. Kuinka kauan kestää käyttöä ennenkuin antautuu?\nViesti Kirjoittaja kormatti » La Huhti 30, 2016 9:25 pm\nKiitos vastauksesta. Epäilen että ovat vain puuvillakuituja, koska liikkuvat hangatessa. Hyvää tavaraa muuten on tuo spray sealant, muutamaan kohtaan jäi jäämiä, niin kiillotus onnistui parin päivän päästäkin vaivattomasti.\nViesti Kirjoittaja foam » La Huhti 30, 2016 11:00 pm\nKäytöä kestää selasen 1,5vuotta ja sitten lopuu toiminta\nViesti Kirjoittaja kormatti » La Huhti 30, 2016 11:10 pm\nKerrostuuko premium spray sealant aiempien kerrosten päälle? Jos esim. N. Puolen vuoden välein tekee perusteellisen puhdistuksen (bioliuottimen kanssa vai ilman) ja vetää suoraan päälle spray sealantin. Olettaen että ei tarvetta kiillotukselle.\nViesti Kirjoittaja Nanolex » Ma Touko 02, 2016 8:36 am\nfoam kirjoitti: Käytöä kestää selasen 1,5vuotta ja sitten lopuu toiminta\nTuon ajan kuluttua on paha mennä sanomaan onko se pettäminen johtunut Final Finishistä vai muista muuttujista. Puolentoista vuoden aikajaksolle mahtuu kuitenkin aika monta muuttujaa jotka voivat vaikuttaa sumutinpään kestämiseen. Muistaakseni Lahtelaisten tallilla on tainnut hajota samoja sumutinpäitä ihan pelkällä vedelläkin käytettynä kahden vuoden iässä...\nTietysti jos haluat voit kokeilla tyhjentää sumutinpään käytön loputtua niin ainetta ei ainakaan jää letkuun ja pumppausmekanismiin muhimaan. Hiukan tyhjemmällä pullolla riittää kun kääntää ylösalaisin ja vetää liipaisimesta pari kertaa letkun tyhjäksi. Täydemmällä pullolla joutuu tietysti kiertämään sumutinpään irti asti pullosta että saa mekanismin tyhjäksi ja ilmaa tilalle.\nViesti Kirjoittaja foam » Ma Touko 02, 2016 12:39 pm\nOk ihmetelin vaan. Koska tällä hetkellä on 3v vanha sumutinpää pien poisto aineessa. Eikä ole tietoakaan hajoamisesta. Final finistä tykään käytää on hieno tuote. Ja minkäs voit sumutinpää hajoo niin sit hajoo mikään ei ole ikuista.


Ninnin leivonnaiset: tammikuuta 2012\nTänään tein välipalaksi grahamleipää kuuman oikean kaakaon kanssa, oli hyvää. Katson useasti päiväkodin ruokalistasta, että mitä niillä on siellä välipalaksi ja sitten teen samaa kotona. Tyttöni käy esikoulua niin ei saa kyseistä välipalaa. Tänään listalla oli leipää ja kaakaota, tein vain hiukan\nparemman version siitä.\nLaita ainekset leipäkoneen kulhoon ohjeen mukaisessa järjestyksessä. Laita taikinanteko-ohjelma päälle ½ tunnin ajaksi, sammuta kone ja anna taikinan kohota leipäkoneessa ½ tuntia. Kaada taikina pellille leivinpaperin päälle ja muotoile haluamaasi muotoon, paista 200 asteessa alatasolla 20 minuuttia.\nTunnisteet: Leipäkone, Leivät\nLohipiiras 15 kpl\nJotakin muuta suolaista teki mieli tehdä ristiäisiin kuin aina vaan voileipäkakkua. Tämän ohjeen löysin jo aikaisemmin Kermaruusun blogista ja on ollut tarkoitus kokeilla, nyt sitten tein ensin koevedoksen ja totesin ne hyvän makuisiksi. Nämä siis päätyi ristäistarjoiluun voileipäkääretortun kaveriksi.\nSekoita ensin jauhot voin sekaan, lisää lopuksi sitruunarahka ja sekoita tasaiseksi. Laita taikina jääkaappiin täytteen valmistuksen ajaksi.\n200 g lohta (raakana)\n1 dl riisiä (raakana)\n½ prk creme bonjour cusine sipulisekoitusta\nKeitä kananmunat ja riisi. Pilko lohi pieniksi palasiksi. Sekoita kaikki ainekset keskenään.\nKauli taikina jauhoja apuna käyttäen isoksi levyksi. Ota pyöreällä muotilla paloja. Laita pyöreän pohjan päälle täytettä, laita toinen pyöreä pala päälle. Nipistä reunat kiinni haarukalla. Voitele kananmunalla ja paista 225 asteessa keskitasolla 15 minuuttia.\nRistiäiskakku pojalleni Miikalle. Vihdoin ja viimein saimme kauan odotetun pojan, kahden tytön jälkeen. Nyt saa vauvat jäädä tältä erää, ehkä sitten vanhoilla päivillä voi vielä yhden iltatähden tekaista.\nVatkaa munat ja sokeri kuohkeaksi vaahdoksi. Lisää varovasti keskenään sekoitetut kuivat aineet. Voitele ja korppujauhota kakkuvuoka. Paista kakkua 175 asteessa alatasolla 40 minuuttia.\nVaahdota kerma vaahdoksi ja mausta se tomusokerilla ja vaniljasokerilla. Soseuta hilloa hiukan sauvasekoittimella, että ei jää sellaisia mansikan palasia ja sekoita se kerman sekaan.\nFlora vispiä vaahdotettuna ja osaksi pastaväreillä värjättynä.\nLaita kerma ja sokeri kattilaan ja anna kiehua n. 10 minuuttia. Tee testi onko kinuski valmista: laita lasiin kylmää vettä ja tiputa sinne tippa kinuskia, jos tippa pysyi ehjänä niin valmista tuli, jos taas tippa hajoaa niin jatka keittämistä.\nKoriste tilattu Ullanunelmasta.\nTälläisen olen tehnyt joskus ennenkin joten ohje löytyy täältä. Tämän tein poikani ristiäisiin.\nVaahdota kerma vaahdoksi ja mausta se tomusokerilla ja vaniljasokerilla.\nKostutus vaniljamaidolla ( 2 dl maitoa + 1 tl vaniljasokeria)\n4 dl Flora vispiä (tomusokeria+vaniljasokeria)\nhyytelösokerista tehty kiille pakkauksen ohjeen mukaan\nTämä ohje on äitini laatima ja moneen otteeseen muokattu, että on saatu suhteet sopivaksi. Monenlaista kakkua olen kokeillut mutta tämä on edelleen niiden parhaiden joukossa.\n1 pkt Vaasan iso moniviljapaahtoleipää\n1 pkt Vaasan iso grahampaahtoleipää\n3½-4 dl Flora vispiä\n125 g meetvurstia\nVaahdota kerma vaahdoksi ja mausta se. Pilko kinkku ja meetvursti ja lisää ne vaahdon sekaan muiden ainesten kanssa. Ja sit vaan kokoamaan. Minä laitoin 6 leipää / kerros ja kerroksia tuli 6 kpl.\nVadelma-omenakeksit 25 kpl\nTämä ohje on Pullahiireltä. Tosi helppoja ja nopeita tehdä. Mun mielestä oli hyvä idea käyttää näitä pikapuuroja, niitä kun sattuu löytymään monta eri makua.\n70 g vadelma-omena pikapuuroa\n60 g ruokokidesokeria ( itse laitoin fariinisokeria)\nSekoita kuivat aineet keskenään. Sekoita joukkoon pehmeä voi sekä vesi. Muotoile taikina palloksi ja laita jääkaappiin 10 minuutiksi. Kauli taikina jauhoja apuna käyttäen levyksi ja ota muotilla pikkuleipiä. Paista 200 asteessa keskitasolla 7-9 minuuttia.\nLaita vesi ja sokeri kiehumaan. Lisää raparperit ja mansikat ja anna kiehua n. 10 minuuttia jotta nesteet hiukan haihtuvat. Valmista sillä aikaa pohjataikina.\nVatkaa margariini ja sokeri vaahdoksi. Lisää muna ja keskenään sekoitetut kuivat aineet. Painele taikina voidellun ja korppujauhotetun piirakkavuoan pohjalle ja reunoille.\nLaita pohjan päälle mansikka-raparperiseos. Valmista päälle tuleva muruseos.\nVatkaa pehmeän voin sekaan muut ainekset. Ripottele piirakan päälle. Paista piirakkaa 200 asteessa 30 keskitasolla minuuttia.\nSekoita kaikki ainekset keskenään ja anna taikinan turvota 10 minuuttia. Paista letuiksi ja tarjoile vaniljajäätelön ja hillon kera.\nMinttu-suklaapikkuleivät n. 60 kpl\nKoristeluun tummaa- tai maitosuklaata\nVaahdota huoneenlämpöinen voi ja sokerit. Vatkaa sekaan kananmuna. Sekoita loput kuivat aineet keskenään ja lisää taikinaan. Mausta taikina piparminttuaromilla. Muotoile taikinasta pieniä palloja ja litistä ne littanaksi. Pellille mahtuu 25 kpl kerrallaan.\nPaista uunin keskitasolla 175 asteessa noin 8 minuuttia. Anna jäähtyä. Sulata suklaa vesihauteen päällä miedolla lämmöllä. Koristele pikkuleivät.\n200 g pieneksi paloiteltua tummaa suklaata\nVatkaa voi ja sokerit vaahdoksi. Lisää muna. Sekoita loput kuivat aineet keskenään ja lisää taikinan joukkoon. Lisää viimeiseksi paloiteltu suklaa. Pyörittele taikinasta pieniä palloja.\nPaista 200 asteessa keskitasolla 10-12 minuuttia.


Joel Simeon Hyyppä juoksee lujaa isänsä innostamana – Torstai-lehti\nJoel Simeon Hyyppä juoksee lujaa isänsä innostamana\n29.12.2015\t4,635 Katseluita\nVimpelissä syntyneen, kasvaneen ja hyvin viihtyneen Joel Simeon Hyypän nimi on vilahtanut juoksukilpailujen tuloksien kärkipäässä useammin kuin kerran. Tämä lienee osaltaan seurausta urheilun läsnäolosta hänen elämässään jo aivan pienestä pitäen.\nJoel Simeon Hyypällä pysyy juoksukengät jaloissa.\nPienenä poikana tuntumaa haettiin juoksu- ja hiihtokilpailuista. Tuolloin Hyypällä ei vielä ollut suurta innostusta määrätietoiseen harjoitteluun, mutta sekin tuli mukaan kuvioihin Mestarisuksittelija-kampanjan myötä hänen ollessaan noin 12 vuoden ikäinen. Myöhemmin juoksukengät alkoivat tuntua jaloissa monoja mukavammilta.\n– Juoksu valikoitui päälajikseni lähinnä siksi, että menestyin siinä paremmin kuin hiihdossa, Hyyppä toteaa.\nJuoksun ja hiihdon lisäksi Hyyppä kilpailee toisinaan myös suunnistuksessa, kilpakävelyssä ja estejuoksussa.\nValmennusta ja motivointia perheeltä\nHyypän perheessä on urheilemiseen suhtauduttu myönteisesti. Joel Simeonin isä, Esko Hyyppä on ollut ja on edelleenkin kova juoksemaan ja hiihtämään ja hän myös kilpailee. Äiti Saija Hyyppä on tukenut urheilumyönteisyydellään ja Joelin mukaan erityisesti myös moitteettomalla ruokahuollollaan.\nJoelin kaksi veljeä, Samuel ja Benjamin ovat myös perehtyneet juoksuun sekä hiihtoon. Lisäksi Joelin sedät ovat urheiluhenkisiä.\nHyyppien urheilijoista muodostuu yksi Jukolan viestin sukujoukkueista, 007Hyyppä. Siinä ovat mukana Joelin lisäksi hänen Samuel veljensä, heidän isänsä, toinen Joelin sedistä, sekä kolme Joelin serkkua. Tällä sukujoukkueella Hyypät ovat kilpailleet viestissä jo seitsemän kertaa.\n– Tärkein syy sille, että aloin urheilla, on isäni esimerkki, Joel kertoo.\nHän sanoo myös, että hänestä tuskin olisi tullut juoksijaa jos isä ei olisi siihen innostanut. Isältään hän on myös saanut valmennuksen.\n– Isän opeilla on tähän asti selvitty. Hän on myös kuljettanut aikoinaan kilpailuihin, kertoo Joel.\nJuoksumatkoista Joel Simeon kilpailee kestävyysmatkoilla 800 metristä ylöspäin.\n– Moni voi ihmetellä miksi lajini on juuri kestävyysjuoksu kun nykypäivänä vaihtoehtojakin riittää, selvittää Hyyppä. Hän kertoo pitävänsä kestävyysjuoksusta lajin selkeyden ja perinteisyyden vuoksi.\n– Siinä ei juurikaan jää tulkinnanvaraa. Voittaja on se, joka tulee ensimmäisenä maaliin. Juuri lajin raakuus on sen hienous. Siinä pitää viedä itsensä äärirajoille ja välillä tuntuu aika pahalta, kuvailee Hyyppä. Juoksija arvostaa myös perinteisen urheiluaatteen toteutumista juoksulajeissa; ilman terveitä elämäntapoja lajissa on vaikea menestyä.\n– Juoksupiireissä epäterveelliset lieveilmiöt ovatkin harvinaisempia kuin useissa joukkuelajeissa, Joel summaa.\nKysyttäessä mikä motivoi Joelia, hän kertoo syyksi halun olla parempi ja menestyä kilpailuissa. Joel mainitsee myös selkeät terveysvaikutukset, jotka urheiluharrastuksesta seuraavat.\nTerveysvaikutuksien ja kovan kunnon lisäksi harrastus on hyödyttänyt häntä myös muilla tavoin. Kisareissut ovat vieneet ympäri Suomea ja siinä sivussa on tavannut paljon ihmisiä. Hölkkä- ja hiihtokilpailut ovat erityisesti tuoneet Joelille paljon eri-ikäisiä ystäviä.\n– Hölkissä käynti on eri sukupolvia yhdistävä harrastus, sillä hölkkääjät ovat aika samanhenkistä porukkaa, Joel kertoo.\nTällä hetkellä 22-vuotias Hyyppä opiskelee isommissa pitäjissä. Hän perehtyi fysiikkaan yhden vuoden Jyväskylässä ja parhaillaan opiskelee Tampereella toista vuotta lääketiedettä. Valmistumiseen kuluu aikaa vielä vähintään neljä vuotta.\n– Opiskelut hieman häiritsevät harrastuksia, mutta harva elää juoksulla, joten opintojakin on syytä tehdä, Hyyppä selittää.\nHän toivoo voivansa jatkaa juoksuharjoitteluja nousujohteisesti ja menestyä entistä paremmin kilpailuissa. Vaikka Hyyppä toivookin menestystä harrastuksissaan, hän ei lähde etukäteen uhoamaan saavansa joskus tulevaisuudessa suuria meriittejä.\n– Urheilua on tarkoitus jatkaa, vaikka tulokset eivät välttämättä miellyttäisikään. Urheilu on kuitenkin terveellinen elämäntapa, jota kannattaa jatkaa niin pitkään kuin pystyy.\nJoel Simeon Hyyppä toteaa lopuksi että vaikka Vimpeli ei ole välttämättä paras paikka kestävyysjuoksun harrastamiseen, on Vimpelin edustaminen hänelle sydämenasia.\n– Toivoisin että voisin jatkossakin edustaa kotikuntaani urheilukisoissa.\nEdellinen Tulevaisuuden terveys liikunnan varassa? – yksilön ja yhteiskunnan vastuut?\nSeuraava Soinin Suopöllöjen sudenpennut antoivat partiolupauksen