STOCKMANN-KONSERNIN MYYNTI MARRASKUUSSA 2006\nSTOCKMANN Oyj Abp PÖRSSITIEDOTE 12.12.2006 klo 14.00\nStockmann-konsernin myynti oli marraskuussa 130,8 miljoonaa euroa. Myynti, jonka vertailuluvusta on eliminoitu 1.1.2006 myyty Venäjän Zara- liiketoiminta ja 1.3.2006 uusille omistajille siirtynyt Stockmann Auton liiketoiminta, kasvoi 3 prosenttia.\nParhaan kasvun saavutti marraskuussa Seppälä, jonka myynti kasvoi 8 prosenttia. Seppälän myynti Suomessa pieneni yhden prosentin mutta kasvoi ulkomailla 51 prosenttia. Ulkomaanmyynnin voimakkaaseen kasvuun vaikuttivat vahva vertailukelpoinen kasvu sekä myymäläketjun laajentuminen Liettuassa ja Venäjällä.\nTavarataloryhmän myynti kasvoi 5 prosenttia. Myynti kasvoi Suomessa 3 prosenttia ja ulkomailla 14 prosenttia. Tavarataloryhmän myyntiä Venäjällä vaikeuttivat marraskuussa tavaran maahantuontiin liittyvät tullausongelmat.\nHobby Hallin myynti pieneni 8 prosenttia. Myynti pieneni Suomessa 11 prosenttia ja kasvoi ulkomailla 15 prosenttia. Myynnin pienenemiseen Suomessa vaikutti edellisestä vuodesta poikkeava kuvasto-ohjelma. Ulkomaanmyynnin kasvuun vaikutti verkkokaupan avaaminen Latviassa.\nTavarataloryhmä 71,2 69,4 2,5 727,0 691,5 5,1 797,1\nSuomi Tavarataloryhmä 23,4 20,5 14,1 252,3 197,0 28,1 227,0 ulkomaat* Tavarataloryhmä 94,6 90,0 5,2 979,3 888,5 10,2 1 024,1 yhteensä*\nHobby Hall Suomi 19,6 22,1 -11,3 155,7 162,4 -4,1 176,5\nHobby Hall ulkomaat 4,1 3,5 15,2 30,9 32,5 -4,9 34,0\nHobby Hall yhteensä 23,7 25,6 -7,7 186,5 194,8 -4,3 210,5\nSeppälä Suomi 9,6 9,7 -0,8 107,6 115,2 -6,6 132,4\nSeppälä ulkomaat 2,8 1,9 50,8 30,4 20,0 51,9 22,9\nSeppälä yhteensä 12,4 11,6 7,5 138,0 135,2 2,1 155,2\nKiinteistöt + muut 0,1 0,1 -5,4 0,8 0,8 0,9 0,9\nSuomi yhteensä* 100,5 101,3 -0,8 1 065,9 1 034,2 3,1 1 171,2\nUlkomaat yhteensä* 30,3 25,9 16,9 313,6 249,4 25,7 283,9\nStockmann yhteensä* 130,8 127,2 2,8 1 379,5 1 283,7 7,5 1 455,1\nTavarataloryhmä ulkomaat -9,0 5,8\nTavarataloryhmä yhteensä -0,6 5,3\nSuomi yhteensä -26,3 -21,3\nUlkomaat yhteensä -2,7 7,8\nStockmann yhteensä -21,9 -16,2


Pentti Murole blogi: elokuuta 2015\nOnko maailma muuttumassa? Tekevätkö muuttajat muutoksen? Ovatko uudet kansainvaellukset alkaneet? Kysymys on eurooppalaisille polttava. Toisaalta näin Eurooppa säilyy asuttuna. Olisiko parempi, että Eurooppa tyhjenisi ja kaikki se mikä on, kuolisi? Miten niin Eurooppa tyhjenisi? Eurooppalaisten syntyvyys on sillä tasolla, että väestö vähenee nollaan 400 vuodessa. Samalla tavalla etniset suomalaiset häviävät maan päältä neljässä vuosisadassa. Jotkut perimät DNA:ssa saattavat kyllä tuon häviämisen jälkeenkin muistuttaa suuresta menneisyydestä. Näin Kari Rydman totesi ilokseen oman viikinkiytensä. http://karirydman.blogspot.fi/. Se on kuitenkin menetetty menneisyys ilman yhtymäkohtaa tulevaisuuteen.\nMonikulttuurisuus Suomessa on vielä alkusoitoissa. Suomi on Euroopan, jos ei nyt vähiten, niin sitten melkein vähiten monikulttuurinen maa. Taulukko osoittaa Sveitsin, Viron ja Latvian Euroopan monikulttuurisimmiksi maiksi jos monikulttuurisuutta mitataan vierailla kansallisuuksilla perinteisellä maaperällä. Itävalta, Irlanti ja Ruotsi ovat seuraavina, ennen Saksaa ja Ranskaa. Vain Slovakiassa ja Puolassa on Suomea vähemmän monikulttuurisuutta. Tästä on hyvä aloittaa. Tilaa on - kunhan järkevästi hanteerataan.\nNykyinen Eurooppa nykyisine eurooppalaisineen on joskus viikinkimenneisyyden tapainen menetetty menneisyys. Meillä on halu hidastaa käynnissä olevaa. Emme halua uskoa tapahtumassa olevaa todeksi. Uskallamme ajatella tulevaisuuden ihmisiä vain niin pitkälle kuin tiedämme menneistä omaisistamme. En puhu sukututkimukseen aikajänteestä, enkä missään nimessä DNA-tutkimuksen haploista. Puhun niistä neljästä sukupolvesta, jotka ovat meille jotenkin tietoisia. Kuka tietää jotain isoäitinsä isoäidistä? Isoäidin äidistä kyllä kuuluukin jotain tietää - isoäidin kertomana. Niinpä siis tuo aika, joka meille jotenkin kuuluu, on 150 vuotta. Keskenään seurustelleet ihmiset kattavat juuri tuon verran aikaa. Se on pitkä aika. Se on juuri niin pitkä, että sitä pidemmälle meidän ei tosissaan kuulu ajatella. Ai, niinkö?\nSuomessa asuu runsas 300000 ulkomailla syntynyttä henkilöä ja runsas 200000 ulkomaan kansalaista. Ulkomaan kansalaisissa on kaksi suurta ryhmää, venäläiset ja virolaiset. Muut ryhmät, mukaan lukien symboliasemaan nousseet somalit ovat pieniä. Kuten sanottu, Suomi on monikulttuurisuudeltaan yksi Euroopan vähäkulttuurisin. Noin 95 % väestöstä on ”puhdasverisiä” – heheh!\nSuomenruotsalaisuus on tärkein ja suurin monikulttuurisuuden ryhmä Suomessa. Suomenruotsalaisten vähemmistö vastaa määrältään melko tarkkaan muita vähemmistöjä yhteenlaskettuna.\nMamut sekoittuvat ”puhdasverisiin” – ainakin vähän\nTein joskus aiemman blogini yhteydessä lakistavetoennusteen Suomen kansan koostumuksesta vuonna 2100. Sellaisia ennusteita ovat varmaan aivan oikeat tutkijatkin tehneet, mutta minulla on oikeus ennusteisiini. Silloin ennustin siirtolaisten määrän kasvavan suhteellisesti samalla määrällä kuin heitä nytkin nettona saapuu. He sekaantuvat kantaväestöön ja integroituvat – ainakin virolaiset ja venäläiset. Tai ehkä enemmänkin, oliko se juuri Kimmo Kiljunen, joka sanoi mamuista huomattavan osan tulleen tänne rakkauden perässä. Mamujen syntyvyys asettuu samalle tasolle keskiarvoväestön kanssa. Siten tässä kaaviossa esitetty ”mamujen” määrä ei tarkoita oikeasti mitään. Näyttäisi kuitenkin siltä että vuonna 2100 Uudellamaalla joka kolmannella ihmisellä olisi "vierasta verta". Vastaava luku muualla Suomessa olisi joka neljäs. Jostain syystä en onnistunut valuttamaan koko muuta Suomea Uudellemaalle. Uudenmaan väestö kyllä kasvaisi kaksinkertaiseksi, yli 3 miljoonaan asukkaaseen. Muu Suomi pienenisi 0.5 miljoonalla asukkaalla 3,7 miljoonasta 3,2 miljoonaan. Ilman siirtolaisuutta väestö säilyisi tämän mukaan vakiona. Se edellyttää kuitenkin lasten tekoa nykyistä aktiivisemmin. Mitenkähän se onnistuu vanhusyhteiskunnalta? Ja mitenkähän se vanhuusyhteiskunta onnistuu ilman noita nuoria mamuja?\nVuonna 2100 Suomessa on 7,5 miljoonaan asukasta. ”Puhdasveristä” kantaväestörotua on noin viisi miljoonaa, eli siis väki sinnittelee nykyisellä tasolla, mutta on vanhuspitoista. Mamuja on kymmenkertainen määrä nykyiseen verrattuna, mutta paljon on tapahtunut veren sekoitusta. Abrahamin jälkeläiset, niin arabit kuin juutalaisetkin, yrittävät kyllä vielä silloinkin säilyttää verensä puhtaana, uskonnosta riippumatta, mutta lipsumistakin tapahtuu.\nLappalaiset ja intiaanit mamujen armoilla\nMinäkin olen mamu. Olen kesämökillä ja katselen lapinhautoja. Tai ainakin kiviröykkiöitä, joita hyvin voisi kuvitella haudoiksi. Vain 600 vuotta sitten täällä Hämeen heimon mailla lappalaiset hautailivat rakkaita vainajiaan tai muutenko vain huvikseen kiviröykkiöitä rakentelivat? Me mamut työnsimme heidät pois omilta vuosisataisilta metsästysmailtaan. Oli siirryttävä kohti pohjoista.\nKatselen salojärven rannalla olevia kiviröykkiöitä. Ovatko ne hautoja? Keitä olivat he, jotka 400 vuotta sitten joutuivat siirtymään asuinsijoiltaan kohti pohjoista? Meillä on ehkä juuri saman verran aikaa?\nIntiaanisotia käytiin 300 vuotta. Ne alkoivat jo 1600-luvulla ja päättyivät 1900-luvulla. Mamut työnsivät ylpeät intiaanikansat lopulta reservaatteihin. Intiaanit olivat kyllä keskenään ristiriitaisia, aivan kuin maahan muuttavat eurooppalaiset, he sotivat keskenään ja välillä liittoutuivat mamujen kanssa, aina kulloisenkin strategian mukaan, mitään selkeätä, yhtenäistä maanpuolustusstrategiaa ei kuitenkaan löytynyt. Varsinainen ”laillinen” intiaanien siirto-offensiivi alkoi vuonna 1830. Silloin kongressi hyväksyi lain nimeltä Indian Removal Act. ”Viisi sivistynyttä intiaaniheimoa”, "Five Civilized Tribes", siirrettiin ”kyynelten retkellä” pois omilta asuinsijoiltaan tarkoituksella tehdä tilaa yhä lisääntyvälle siirtolaisväestölle. Kenraali Philip Sheridan, hän muiden tavoin, sanoi: ”ainoa hyvä intiaani on kuollut intiaani”. Siksipä suurten intiaanisotien aikaan tapettiin tarkoituksella myös naiset ja lapset. Intiaanisodissa kuoli noin 20000 mamua ja ehkä reilu kaksinkertainen määrä alkuperäisväestöä. Kolumbuksen retkien aikaan intiaaneja arvellaan olleen Pohjois-Amerikassa noin 10 miljoonaa. Nyt heitä on noin 3 miljoonaa. Minun ennusteessani suomalainen esi-isistö on sitkeämpää. Loppu koittaa vasta 400 vuoden päästä.\nAmerikassa alkuperäisväestö puettiin mamujen vaatteisiin ja sen jälleen heitä kutsuttiin sivistyneiksi. Sivistyneet heimot, niitä oli viisi, katso kuvaa, valtioineen ja valtiaineen, siirrettiin sitten uusille metsästysmaille. Tämä tapahtui 1800-luvun puolivälissä. Intiaanit eivät vapaaehtoisesti luovuttaneet maitaan - pakon edessä.\nLännen lokarit asialla\nSuomen Amerikan muutto alkoi täydellä teholla 1800-luvulla. Sanovat sen johtuneen parantuneesta tiedonvälityksestä. Postikortti kertoi ikävästä, mutta se kertoi myös mahdollisuuksista. Oliko muuten arabikeväässä myös kysymys tiedonvälityksestä? Ennen ensimmäistä maailmansotaa suomalaisia oli lähtenyt Lännen Lokarin tavoin runsaat 300000 henkeä. Sotien välivuodet olivat hiljaisempaa kautta, mutta toisen maailmansodan jälkeen muuttajat lisääntyivät. Yhdysvalloissa vuonna 1960 tehdyn väestönlaskennan mukaan Suomessa syntyneitä siirtolaisia oli vielä runsaat 67 600 henkilöä ja heidän Yhdysvalloissa syntyneitä lapsiaan runsaat 173 200 henkilöä.\nKarjalan mamut varsinaisessa Suomessa\nMamuilua on lähemmiltäkin vuosilta. Olen asioinut kesän aikana Karjalasta muuttaneiden kanssa. Heitä löytyy Kemiön saarelta. Ostin juuri Kyytsösen Matilta laattakiviä. Hänen isänsä oli 40-luvun mamu. Ostin myös Hoikkalan Joukolta koivuklapeja. Hän oli mamuilun alkaessa kaksivuotias. Uusi ja lopullinen mamuilu alkoi hänen ollessaan viisivuotias. Näin murtuu myytti siitä, että suomenruotsalaisia alueita ei rasitettu karjalaisilla mamuilla. Mutta miksi kirjoitan mamuilu, hehän olivat suomalaisia? Jouko kertoo, että Kemiön koulutiellä ryssät tai mustalaiset, niin heitä kutsuttiin, joutuivat paikallisten koulutovereiden vaatimuksesta siirtymään maantienojaan tiellä vastaan tullessaan, annars får ni stryk – turpiin tulee! Heiltä myös kysyttiin: ”Miksi tulitte tänne, miksi ette jääneet sinne missä asuitte ja minne kuulutte?”\nEvakot matkalla turvaan talvisodan jälkeen. Heitä oli puoli miljoonaa. Neljän vuoden päästä sama uusiksi. Oli kysymyksessä yksi historian suuria vaelluksia. Siirtolaisten asutustoimintaa johti Veikko Vennamo. Sukulaiseni oli Veikon alaisena. Alaiset kysyivät johtajalta neuvoa miten olla tasapuolinen. kun on pakkolunastettava maata ja jaettava sitä siirtolaisille? Neuvo kuului: ”Kun teette työnne niin, että molemmat osapuolet ovat tyytymättömiä, silloin olette onnistuneet tasapuolisuudessa.” Neuvo todettiin varsin hyväksi.\nWahlroos ei ollut ensimmäinen Ruotsin mamu\nRuotsi on suomalaisten mamujen kansoittama. Maahanmuuttajia oli aikoinaan 50-luvulla 10000 henkeä vuodessa. Vuonna 1954 tehtiin yhteispohjoismainen työmarkkinasopimus, jolloin passi- ja oleskelulupapakko poistuivat, tämä helpotti joustavaa muuttoa tuntuvalla tavalla. Vuosikymmenen aika Ruotsiin muutti lähes 100000 suomalaista mamua. Muistettakoon vielä, että Ruotsi oli aiemmin ottanut vastaan 70000 sotalasta ja 60000 Pohjois-Suomen evakkoa. 1960-luvulla muutto vielä lisääntyi, sillä Ruotsiin muuttaneita oli vuosikymmenen aikana 200000 henkeä. Suurimpina muuttovuosina 50-luvun alussa muuttajia oli 20000 henkeä vuodessa ja 70-luvun alussa 40000 henkeä vuodessa. Hei, siis ymmärsitkö, 40000 suomalaista vuodessa. Nettomuuttoa pienensi paluumuutto, joka oli lähes aina noin kolmannes maahanmuutosta. Suomessa syntyneiden tai suomalaisista periytyneiden ihmisten määrä Ruotsissa on tällä hetkellä noin 700000 asukasta. Se on paljon. Se on 7 % Ruotsin asukasluvusta.\nRuotsi on ollut mallimaa. Niin juuri pitää toimia. Näin ajattelevat hyvää tarkoittavat ihmiset. Mamut eivät ole kuitenkaan olleet kauttaaltaan tyytyväisiä Ruotsin tarjoamaan hyvinvointiin. Ollaan ymmällään. Ruotsidemokraatit nousevat vaalivoittoon. Asiasta puhuminen on tabu. Lähiöt segregoituvat. Malmössä paukkuvat käsikranaatit. Työtoverini Malmöstä sanoo, ettei Malmön keskusta ole enää ruotsalaisten kaupunki. Integraatio epäonnistuu, vaikka tahtoa ja varoja on. Olisiko jollakulla tähän hyviä vastauksia? Minulla ei ole.\nKoira koiraa haukkuu!\nKöyhyyden ja hädän kansainvaellus\nKansainvälinen muuttoliike herättää suurta huolta. Suomen presidentti ottaa asian agendalle. Muuttajien määrä on eskaloitunut hädän seurauksena, mutta myös aktiivisen matkanmyynnin vauhdittamana. Bisneksentekijät ovat huomanneet suuren tilaisuuden myydä valheellista tulevaisuutta, työtä, lasten koulutusta ja turvattua elämää. He eivät kerro muuttajan tulevasta helvetistä, halveksinnasta ja epätietoisuudesta vieraassa kulttuurissa. Muuttajat luulevat saapuvansa Eurooppaan tervetulleina vieraina, mutta he saapuvatkin vihattuina ja ylenkatsottuina. Heitä eivät pidä tervetulleina edes heidän jo Euroopassa olevat maanmiehensä. Jokaisen uuden tulijan arvellaan heikentävän jo tänne asettuneiden asemaa.\nViimeiset uutiset kertovat muuttovirroista Balkanin kautta Unkariin ja Turkin kautta Kreikkaan. On syntynyt uusia reittejä Lampedusan lisäksi. Unohdamme helposti maat Euroopan ulkopuolella, maat jonne siirtolaiset ensin saapuvat. Libanoniin on kohdistunut vuonna 2014 suurin paine. Muuttajia on ollut 80 henkeä maan 1000 asukasta kohti yhden vuoden aikana. Libanonissa on 1,2 miljoonaa syyrialaista pakolaista, kun maassa on vain 4,5 miljoonaa asukasta. Libanonin tolppa ei ottanut mahtuakseen minun kaaviooni. Ajattelen myös Jordaniaa, joka ei näissä EU-tilastoissa juuri näy. Zimbabween ja Jordaniaan on saapunut 20 pakolaista per maiden 1000 asukasta. Nämä ovat eri lukuja kuin Ruotsin 5,5, Italian 4,3 tai Suomen 0,6 maahanmuuttajaa per 1000 asukasta vuodessa. Oheisesta kaaviosta havaitsemme Euroopassa Luxemburgin, Norjan ja Espanjan vastaanottaneen eniten siirtolaisia asukaslukuunsa nähden (nettosiirtolaisuus). USA:n ja Englannin luvut ovat selkeästi Eurooppaa alhaisempia. Muuttajia saapuu suhteellisesti eniten Syyriasta. Sekään tolppa ei mahtunut kuvaani. Vuonna 2014 11 % syyrialaisista muutti maasta. Toiseksi eniten maasta pakenevia on Somaliassa, luku on lähes 1 % maan asukkaista yhdessä vuodessa! Hyvin moni maa asettuu muutossaan kolmeen asukkaaseen per 1000 asukasta vuodessa. Afrikka ja Itä-Eurooppa ovat kärkimaita, joista ihmiset haluavat pois.\nTänä vuonna 2015 elokuun loppuun mennessä Välimeren kautta kulkevat virrat ovat keskittyneet Turkin ja Kreikan rajalle. Merimatka on lyhyt, siinä ei ole suurta hengenvaaraa. Lampedusan reitti on vaatinut tänä vuonna lähes 3000 uhria. Turkin rannalta Kosiin on vain 5 kilometriä. Turkin kautta Kreikkaan on tämän vuoden aikana tullut 88000 syyrialaista ja 30000 afgaania. Lisäksi tulijoita on ollut Pakistanista ja Irakista muiden muassa.\nSuomi on noudattanut tiukkaa politiikkaa turvapaikkojen myöntämisessä. Vuoden 2014 tilasto kertoo Saksan olevan Euroopan ykkönen ja Ruotsin olevan kakkonen, Italia, Ranska ja Sveitsi seuraavina. Lienee relevanttia verrata turvapaikkojen määrää myöntäjämaan asukaslukuun. Silloin kärkikolmikkona ovat Ruotsi, Malta ja Sveitsi. Pohjoismaat Suomea lukuun ottamatta ovat Euroopan omatunto. Ranska niuhottelee, myös Englanti on kitsas. Espanja on vetänyt liinat kiinni.\nRanska hyväksyi vuonna 2014 vain 22 % esitetyistä turvapaikka-anomuksista. Englannissa luku on lähes 39 %. Suomessa vuonna 2014 hyväksyttiin 54 % anomuksista. Ruotsi on ykkösenä, siellä hyväksyttiin 77 % turvapaikka-anomuksista vuonna 2014.\nMaahanmuuttoon ja mamuiluun sisältyy paljon harhaa. Merkityksettömät asiat nousevat keskiöön. Viisaat puhuvat – ugh! Usein olemme olleet itse osallisia ongelman synnyttämisessä. Alkaen Palestiinan hyvää tarkoittavista ratkaisuista 2 maailmansodan jälkeen ja raahautuen lähihistorian läpi Algerian ja Afganistanin verisen perinnön kautta Irakin vapautukseen ja edelleen Somalian ja Libyan kautta uusiin kriiseihin Syyriassa, jälleen Afganistanissa ja pian ehkä Jordaniassa. On kuviteltu mahdolliseksi kantaa demokratian raikasta vettä ja täyttää sillä suolaisen maan kaivot. Autoritäärisen yhteiskunnan rakenteet eivät kuitenkaan kasva ja muutu ilman auktoriteetteja. Yhteisöstä irrotettu nuori on ajopuu ja potentiaalinen jihadisti. Kaikki on ihmisten vuorovaikutusta. Pojat tarvitsevat isänsä ja äitinsä myös muuttomatkalla. Muutos on hidas. Olemme osa muutosta – halusimme tai emme.\nLähettänyt pentti.murole@gmail.com klo 9.57 2 kommenttia:\nNyt intiaanikesän kuumina päivinä on tullut ajatelleeksi kesämökkikulttuurin tulevaisuutta. Uuskaupunkilaisuus ei varmaan tunnusta mökkeilyä kansallisen kulttuurin kulmakiveksi. Ja saattaahan mökkeilyn vaatima ajankäyttö imaista osan suomalaisen kilpailukyvyn kiistellystä kakusta. Suomalaisilla on noin 0,8 miljoonaa kesäasunnoksi tehtyä tai sellaiseksi muuntunutta asuinpaikkaa. Varsinaisia loma-asuntoja on kuutisensataatuhatta, lisäksi on parisataatuhatta kesäasunnoiksi muuttunutta mummonmökkiä ja maatilaa. Runsas miljoona suomalaista on kesämökkikulttuurin aktiivisia osallistujia. Suomalaisten osin ympärivuotinen, vaikkakin pääosin viiteen kesäkuukauteen ajoittuva mökkeily on massiivisuudessaan varmaan melko ainutlaatuinen ilmiö maailmassa.\nMökkikansa numero yksi\nNo, tiedämmehän sen, että norjalaisilla on vuoristomajansa ja ruotsalaisilla myös stugansa, mutta että kaikki kansa! Niin, miten paljon ruotsalaisilla ja norjalaisilla onkaan vapaa-ajan asuntoja suomalaisiin verrattuna? Suomi on pohjoismaiden mökkikansa numero yksi, se on selvä. Suomessa on 11 asukasta yhtä mökkiä kohti. Tässä ei ole huomioitu mummonmökkejä ja maatiloja. Jos ne otetaan mukaan, suomalaisia on vain 7 henkeä yhtä vapaa-ajanasuntoa kohti. Toisena tulee Norja tunturihyttiensä kanssa. Norjalaisilla on 420000 ”hytter og sommerhus”. Ruotsi on kolmantena pohjoismaista. Ruotsissa on 570000 vapaa-ajan asuntoa.\nRuotsalaisten mökeistä 6 % on ulkomaisten omistamia. Tanskalaiset omistavat 2 %, norjalaiset 1,9 % ja saksalaiset 1,8 %. Tanskalaisilla on omassa maassaan vain 200000 kesäasuntoa. Alhainen määrä johtuu Tanskan lainsäädännöstä. Vuonna 1972, Tanskan liittyessä Euroopan yhteisöön, pelättiin vierasmaalaisten kesämökki-invaasiota ja sen estämiseksi säädettiin laki joka esti vierasmaalaisten omistuksen. Perusteena oli rantaresurssien rajallisuus. Vuonna 1977 tehtiin säädös joka esti rantarakentamisen myös tanskalaisilta. Paine rakentamiseen oli kuitenkin kova ja vuonna 2004 annettiin lieventävä säädös, joka salli kunnille mahdollisuuden myöntää rajoitetusti rakennuslupia rantarakentamiseen. Rajoituspolitiikasta sitten johtunee, että tanskalaisilla on Ruotsissa 12000 kesäpaikkaa.\nSuomi on selkeä ykkösmaa kesämökki-tiheydessä asukaslukuun verrattuna. Suomessa on 11 asukasta yhtä mökkiä kohti. Jos vielä mukaan lasketaan mummonmökit ja kesäkäytössä olevat maatilat ja torpat niin yhtä vapaa-ajanasuntoa kohti on 7 ihmistä. Norja ei ole kaukana, mutta Tanskanmaassa asiat ovat toisin.\nUlkomaista invaasiota pelättiin\nSuomen dilemmaksi ei noussut pelätty saksalaisinvaasio Euroopan unioniin liittymisen jälkeen. Pelon aiheeksi nousi venäläisten mökinomistus. Suomessa on tällä hetkellä 3200 venäläisten omistamaa kesäpaikkaa. Se on 0,6 % kaikista mökeistä. Suurta mielenkiintoa on herättänyt se, miksi mökkitontteja on osteltu strategisten armeijakohteiden naapurustosta tai tärkeiden laivaväylien kapeikoista. Tapauksia ei ole yksi tai kaksi! Venäläisten tulevaa omistuskiintiötä on ennusteltu oikein viranomaisten toimesta. Työ- ja elinkeinoministeriö teki vuonna 2013 ennusteen venäläisten mökkeilystä Suomessa: ” Venäläiset vapaa-ajan asukkaina Suomessa 2030”.\nSuomalaiset laativat vuonna 2013 ministeriötasoisen ennusteen venäläisten omistamien lomakiinteistöjen määrän kasvusta. Tuohon aikaan ei ollut vielä aavistustakaan nykypäivän tilanteesta Ukrainassa ja Krimillä, saatikka pakotteiden vaikutuksista ja ruplan romahduksesta. Kaikki tapahtui niin äkkiä, mutta jo seuraavana vuonna selvityksen jälkeen. Ennusteessa oli laaja haarukka. Vuonna 2030 venäläisten arveltiin omistavan 12000 – 27000 lomakiinteistöä Suomessa. Haluatko lukea? Klikkaa: https://www.tem.fi/files/36722/TEMrap_20_2013_web_22052013.pdf\nMökkeilyn luvattu maa\nSuomalaisilla, mökkeilyn luvatulla kansalla, on moninaisia mökkeilyn muotoja. On kulttuurirantamökkeilyä, on maatilamökkeilyä, on torppamökkeilyä, on salojärvimökkeilyä, on saaristomökkeilyä ja villamökkeilyä, on tyrskyrantamökkeilyä ja Lapin mökkeilyä ja on vielä asuntoauto/vaunumökkeilyä, venemökkeilyä ja vähenemässä määrin telttamökkeilyä. Tilasto? Minulla ei ole tästä tilastoa.\nItse olen kahden mökkeilykulttuurin harrastaja. Nautin salojärvimökkeilystä, mutta pääasiallisesti oleskelen turvallisessa torppamökkeilyn ympäristössä. Salojärvimökkeily oli minun kasvavan perheeni mökkeilymuoto. Silloin oli mahdollista asua mökissä ilman sähköä, katsella takkatulen loimua ja katsella järven väreilevää pintaa. Jos nykyaikana haluaisit viedä keskenkasvuiset paikkaan missä ei ole sieraimia lukemattomille latureille - tulisit epäonnistumaan. Näin siis salojärvimökkeilyä on tarjolla vain ikääntyneille, televisioista ja iPadeistä addiktoitumattomille.\nKun nyt viisikymmentä täyttäneet olivat nuoria, oltiin jo rockin, leveälahkeisten farkkujen ja spittareiden vallassa, mutta televisiosta mökeillä, väritelevisioista puhumattakaan, ei ollut tietoa – saatikka puhelimesta – utopiaa. Huvit oli tehtävä omasta päästä.\nVieraanvaraisuutta puolin ja toisin\nMeidän suvussamme mökkeily on tullut osaksi italialaisuomalaista yhteiseloa. Italian Nonnan mökkijärven huudahdus; ”Che pace, che natura”, on jäänyt jatkuvasti toistetuksi mantraksi. Italiassa mennään merelle kesän tullen, mutta se ei tarkoita omalle mökkipalazzolle menoa, paitsi niillä, joilla tällaiset palazzot ovat suorastaan sukuperintönä. Tavalliset ihmiset, joilla on varaa ”mennä merelle”, asuvat merenrantakaupungeissa sijaitsevissa kerrostaloasunnoissa. Puolisuomalaiset italialaiset rakastavat kuitenkin mökkeilyn iloja Suomessa käydessään. Tällaisia kesätarinoita ovat minun mökkini vieraskirjat tulvillaan.\nNonnan ja Attilion mökkikäynti 70-luvun suomalaismökillä oli ennennäkemättömyyden kokemista. Lapsilla siinä riitti aiheita kuvakertomukseen.\nBeduiinien jälkeläiset hiekalla\nEntisillä beduiineilla mökkeilyn tapainen luontokosketus on verissä. Libyassa pääsi halutessaan paikallisten kanssa retkelle. Ja kannatti haluta. Retket suuntautuivat hiekalle. Ajoneuvona eivät valitettavasti olleet kamelit vaan oli tyydyttävä maastoautoihin. Jeepin takakontissa oli lammas ja vuohi. Lammas paloiteltiin ja grillattiin nuotiolla, sisäelimet syötiin alkuherkkuina. Paistaminen ja syöminen oli nuotioillan pääohjelma. Jos herkkuhammasta vielä jomotti, saatettiin lähteä jänismetsälle. Silloin ajettiin illan pimeydessä pitkin hiekalla olevia pusikoita. Haulikkomies kurkotteli auton ikkunasta valokeilaan ilmestyvän riistan toivossa. Ja usein pupu joutui pataan. Vuohi säilyttikin useimmiten henkensä ja mäkätteli tyytyväisenä kun miehet kallistivat päänsä hiekalle. Paikalle sattuneet kamelit olivat yleensä kiinnostuneita syöjien jätteistä ja saapuivat nuotiopaikalle tutkimusmatkalle. Herääminen kamelin jalkojen juuressa saattoi synnyttää pienen shokin – mutta siitäkin selvittiin.\nBeduiinien jälkeläiset saunan lauteilla\nVastapalveluna kamelipaimenten luo tehdyille hiekan yöretkille tarjosin beduiinien jälkeläisille suomalaista metsän ja järvien magiikkaa. Ajoin Helsingistä mökilleni Tammelaan tarkoituksella pikkuteitä pitkin, valtateitä vältellen. Näin syntyi vaikutelma matkasta asumattomaan korpeen. Metsää ja metsää kymmeniä kilometrejä. Tunnelma oli valmiiksi tiivis kun saavuimme mökkijärven rantaan – sadan kilometrin päähän lähimmästä sivistyksestä. Metsä kiehtoi ja pelotti. Kuikan vihlova ujellus tiivisti tunnelmaa. Aito kysymys ylsi lähes tankerovitsien tasolle. ”No danger animals here?” Erämaan miesten sopeutuminen oli kuitenkin nopeaa. Teen keitto avotulen äärellä oli heidän lapsuutensa todellisuutta – ja maku jotain muuta kuin kaasuhellan liekillä aikaansaatu elämys. Isännälle yllätyksenä eräskin vieras oli aamulla kello kuusi laiturilla auringon kilossa aamuvoimistelua suorittamassa. Sauna oli tietysti suomalaisittain pakollinen kuvio. Älkää nyt ruvetko päivittelemään! Sauna on oikea paikka turkkilaisen kylpyläkulttuurin perineille arabeille ja he osaavat siitä nauttia.\nMr. Jamal Syyriasta ja Mr. Pentti Suomesta istuvat mökkisaunan lauteilla. ”All heat coming to Mr. Jamal!”\nKuwaitit mökkeilevät torstaisin\nKuwaitilainen mökkeily muistuttaa suomalaista mökkeilyä, mutta ei sittenkään. Homma on täysin miesten puuhia. Meren rantaan on kuitenkin mentävä. Tosin vesi on niin kuumaa, ettei siellä tee mieli uida. Mökkeilemään lähdetään vakiintuneella ystäväjoukolla. Rannalla sijaitsevan peltimökin piha täyttyy Mersuista ja taitaa joukkoon mahtua pari Maseratiakin ja ainakin yksi Ferrari. Sudanilaiset kokkipojat huolehtivat tarjoilun herkuista. Juomana on mustaetikettistä whiskyä, noin suunnilleen puoli pulloa mieheen - parhaimmillaan koko pullo. Ilmastointikoneet hurisevat. Peltimökissä on suorastaa kylmä. Kylmyyttä lisää jäämurske juoman höysteenä. Kummallista, jäiden seassa juotu whisky ei tunnu kihahtavan päähän. Aikanaan ilta päättyy ja mökkeilijät siirtyvät ilmastoituihin ajoneuvoihinsa. Auton kojetaulun juomalasin pitimiin sijoitetaan piripintaiset whiskylasit – one for the road! Ja kaikki tämä ajalta ennen Saddam Husseinin Kuwaitin valloitusta, ja sitä seuranneita demokratisoimisoffensiiveja ja masentavaa nykytodellisuutta.\nLopun epäilys ja toive\nOlen antanut itseni kuulla tulevasta yhteiskunnallisesta muutoksesta ja kesämökkikulttuurin kuolemasta ja robottiautoista ja erityisesti siitä etteivät nuoret enää halua ajaa autoa. Mitä sitten sanotte siitä että mökillä sienimetsässä pikkuinen ihana kaksivuotias lastenlastenlapseni ilmaisi halunsa tarttua auton rattiin, ja hän sitten ryhtyi tarmokkaaseen ratinpyöritykseen. Olisiko hän valmis isoisoisän mökin tulevaksi käyttäjäksi ja kesämökkikulttuurin vaalijaksi - kyllä siihen jonkinlaista ratinpyörittäjää tarvitaan, robottiauto ei sinne puskaan ilman apua selviä?\nLähettänyt pentti.murole@gmail.com klo 0.15 1 kommentti:\nLähettänyt pentti.murole@gmail.com klo 13.04 3 kommenttia:\nLähettänyt pentti.murole@gmail.com klo 0.08 5 kommenttia:\nLuen juuri kirjaa 60-luvusta. Se on vaimoni tyttären Laura (Lalla) Honkasalon menestyskirja ”Perillä kello kuusi”, Otava 2015. Luen sitä nyt toista kertaa. Ensimmäisellä lukemisella keskittyy liikaa juoneen. Vasta toisella lukemisella lukee sanoja ja viestejä. Kirjaa lukiessa miettii omaa todellisuuttaan suhteessa kirjailijan fiktioon. Niin, 60-luvun alkaessa olin 26-vuotias ja kymmenluvun päättyessä sitten kolmekutonen. Tärkeitä aikoja elämässä nuo vuodet - minulla ja kaikilla.\n1960-luku oli tapahtumien tuhatkirjoa\nEhkä maailmanhistorian kannalta vaatimattomimmasta päästä oli kirjassa hienosti kuvattu Keimolan moottoriradan avaaminen – tunnelmat ja tunteet - vuonna 1966. Silloin päättyivät legendaariset Eläintarhanajot. Tämä oli erään kansanjuhlan loppu. Surullista, vaikka ajojen ajoittuminen aina Äitienpäiväksi olikin tuonut ristiriitaa joihinkin perheisiin, joiden äidit eivät suostuneet viettämään juhlapäivää huumaavassa metelissä Eltsun kallioilla. Minä olin siellä aina!\nLallan kirjassa kerrotaan rakennusinsinöörinvaimo Vuokon ja hänen sisustusarkkitehtirakastettunsa Martin matkasta Keimolan avajaisiin: ”…hän halusi tarttua kourillaan hiuksiin ja venyttää selän notkolle, näyttää miten notkea hän vielä oli, miten sileä hänen ihonsa, miten lämpimät kesakot ja kauniit rinnat. …Hän tunsi Martin katseen ihollaan, hän sulki silmät. Voi taivas miten hän sitä halusi, hän olisi halunnut miehen avaavan selän vetoketjun, kuorivan puvun hänen vartalonsa ympäriltä, liu’uttavan sormea rintaliivien yläreunan alle. Hän saattoi miltei tuntea sen miten se paljastaisi rinnat kupeista, suutelisi häneltä huulipunan pois.”\nOman elämäni 1960-luvun tapahtumat ovat tässä. Taitaapa siellä vilahtaa myös kuva Keimolasta – jossa en muuten koskaan käynyt. Olinko kateellinen koulutoverilleni Risto Skogströmille, joka pääsi rataa suunnittelemaan. Minä en, vaikka olin uskollisesti ollut Eltsun toimitsijana moninaisia vuosia Fred Geitelin komennossa.\nTapahtumien vyöry 60-luvulla\nEhkä maailmaamme vaikuttavista keksinnöistä merkittävin oli ehkäisypilleri. Gregory Pincus ja Carl Djerassi kehittivät ehkäisypillerin tuotantovalmiiseen muotoon vuonna 1960. Tämän jälkeen muuttui elämä. Mutta miten? Viisikymmenluvulla solmituista avioliitoista päättyi eroon noin 10 %. Ehkäisypillerin jälkeisinä vuosikymmeninä eroon on päättynyt 45-50 % avioliitoista. Syntyi myös avoliittokulttuuri. Moraalikäsitykset muuttuivat.\nVuonna 1960 valmistui ensimmäinen Suomessa rakennettu matematiikkakone nimeltään Esko. Vuonna 1960 hyväksyttiin myös Helsingin ensimmäinen yleiskaava.\nVuosikymmen toi mukaan rockin, feminismin, LSD:n, hippiaatteen, muovin invaasion ja autoilun. Beatles ja Bob Dylan valloittivat. Mutta myös Erkki Junkkarinen ja komisario Palmu. Televisiossa ”Jatkoaika” viihdytti kansaa. Keskioluen saapuminen kauppojen hyllyille oli eräs merkki muutoksesta. Nuorisokulttuurit ja vapaus nousivat haluttuun ja hyväksyttyyn asemaan.\nTässä laulussa vuodelta 1966 Lenita Airisto kertoo millainen oli suomalainen mies vuonna 1966: Lenita Airisto - Laulu Suomalaismiehistä 1966\nTšekkoslovakian miehitys tapahtui 21.8.68. Saman vuoden marraskuussa Vanha vallattiin. John F. Kennedy valittiin USA:n presidentiksi marraskuussa 1960. Hän oli 43-vuotias demokraatti. Avaruus oli hänen tärkeä teemansa. Hän lupasi virkaanastujaisesitelmässään amerikkalaisten valtaavan kuun vuosikymmenen loppuun mennessä Juri Gagarin oli tehnyt avaruuslentonsa vuonna 1961. Neil Armstrong johti Apollo 11 kuulentoa, jonka kuumoduli Eagle laskeutui kuuhun 20.7.1969. Kosketettuaan kuun pintaa hän lausui kuuluisat sanat: ”One small step for man, one giant leap for mankind.” Jotain oli tapahtunut.\nAlvar Aalto julkisti keskustasuunnitelmansa 1961, ”Traffic in Towns” mullisti ajatuksia 1963, Smith-Polvinen muutti Helsingin rannat moottoriteiksi 1968 ja ”Alas auton pakkovalta” yritti saada autoilun kuriin 1969. Muodissa Jackie Kennedy oli esikuva ja meidän kaikkien hämmästykseksi Mary Quant markkinoi minihameen. Sitä Piitun hameen pituutta se Aune-tätikin hämmästeli Lallan kirjauutuudessa. Jatkoaika-ohjelmassa vuonna 1967 Lenita Airisto haastatteli Matti Kurjensaarta, joka sanoi: ”Katson niitä mielelläni. Epäilyttävän mielelläni. Minua kiinnostavat erityisesti liikkuvat osat.” Samassa ohjelmassa Liana Kaarina sanoi, ettei nainen kiihotu minihameessa enempää kuin pitkässäkään hameessa.\nKylmä sota kiristi otettaan. Berliinin muuri pystytettiin vuonna 1961. Kuuban kriisi nousi otsikoihin vuonna 1962. Ydinsodan uhka oli konkreettinen. Kauhun tasapaino hallitsi maailmanpolitiikkaa. Suomessa väestösuojelunormit astuivat voimaan ja väestösuojia rakennettiin kerrostalojen kellareihin. Minäkin olin ollut mukana kun teekkareiden ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan voimin järjestettiin väestönsuojelunäyttely Vanhalla – mutta se tapahtuikin jo 50-luvun puolella. Näyttelyssä vaadittiin väestösuojia.\nKennedy murhattiin marraskuun 11. päivänä vuonna 1963. Koteihin ilmestyneet televisiot toivat mustavalkoisena tämän tragedian olohuoneisiimme. Ensimmäinen televisioni oli juuri hankittu. Television merkki oli Saba - ehdoton design ja laatusuosikkini. Saksalaisen laatuun luotettiin, japanilainen teknologia oli vielä ”kuttaperkaa”.\nTulevaisuudessa asuntojen teollinen rakentaminen tulee mullistamaan myös liikennetarpeet perusteellisesti. Silloin kun voimme saada tekoaineista valmistettuja asuntoja suoraan liukuhihnalta ja voimme kuljettaa ne helikopterilla eri puolille kaupunkia sijoitettuihin runkorakennelmiin, ovat myös nykyisenkaltaiset liikenneongelmat ratkaistu.\nSosiologi Erik Allardt erotteli 1960-luvulla neljä suomalaisen yhteiskunnan perusvastakohtaisuutta. Vastakkain olivat maalaiset ja kaupunkilaiset, työväenluokka ja porvaristo sekä kommunistit ja kaikki muut. Neljäs vastakohta oli suomen- ja ruotsinkielisten välinen - kuitenkin näistä vaarattomin.\n1960 luvun henkeä viestittävät Timo Sarpanevan ovenkahva 1964, Eero Aarnion pallotuoli 1968, Matti Suurosen Futuro-talo 1968, Kenzo Tangen Tokionlahti 1960, Oscar Niemayerin ja Lucio Costan Brasilia 1967, Archigram ryhmän esitykset 1965, Espoon keskustakilpailun ratkaisu 1967 ja Katajanokan kanavan pelastusoperaatio 1964. Siitä ajasta viestii myös Maikki Ilveskorpi – Reimanin illustroima vuoden 1968 muoti. A-linja oli muodissa valttia, vaikka AA-linja joutuikin terasseineen hyllytavaraksi.\nOpiskelijat mellakoivat ja Vanha vallattiin\nVuonna 1964 alkoi Vietnamin sota. Sodan vaikutukset synnyttivät uusvasemmistolaisuuden. Taisto Sinisalo sai ympärilleen runsaita joukkoja vuosikymmenen lopulla. Murole palkkasi korkeakoululta nuoria opportunisteja. He olivat järjestään taistolaisia tai vasemmistodemareita. Kiinan kulttuurivallankumous oli käynnissä ja Ranskan opiskelijamellakat olivat koettavissa Pariisin matkoilla keväällä 1968. Matkoja tehtiin metron suunnittelun opintomatkoina. Mieleen jäi Place St. Michélin poltettu elokuvateatteri ja iskulauseet: ”Katukivi on kaiken ajattelun päätepiste”.\n60 luvun sosialistisen radikaalivallankumouksen seinäkirjoituksia:\nKatukivi on kaiken ajattelun päätepiste.\nTyötätekevät ihmiset ikävystyvät, kun heillä ei ole työtä; ihmiset, jotka eivät tee koskaan työtä eivät ikävysty ikinä.\nSuomessa poliittinen elämä oli vastakkainasettelua, mutta vuosikymmenen aikana hallitus vaihtui vain 6 kertaa. Kekkosen toista presidenttikautta murtamaan perustettiin vuonna 1960 kokoomuksen ja demareiden Honka-liitto. Liiton seurauksena syntyi noottikriisi Neuvostoliiton kanssa. Kekkonen selvitti kriisin Novosibirskissä vuonna 1961 yhdessä Hruštšovin kanssa. Vuonna 1968 solmittiin ensimmäinen tulopoliittinen kokonaisratkaisu, sitä kutsuttiin Liinamaa ykköseksi. Samana vuonna Martin Luther King murhattiin.\nHelsingissä elettiin purkukautta. Kallio, Sörnäinen, Alppiharju ja Punavuori olivat saneerauksen kohteina. Empire-Helsingin vanhat korttelit korvattiin mustavalkoisilla nauhaikkunataloilla. Puu-Käpylä synnytti vastareaktion. Kråkström työryhmineen oli voittanut alueesta järjestetyn kilpailun. Alue oli ”uudistamisen” alussa. Tämä oli liikaa. Helsinki ei toteuttanut purkusuunnitelmaa, alue suojeltiin. Bengt Lundsten aloitti pilottikorttelin suunnittelun.\nKonttoristuminen oli ajan sana. Keskustan vanhat asuintalot muutettiin toimistoiksi ja konttoreiksi. Arkkitehtitoimistot, muiden ohella, valtasivat vanhoja patriisiasuntoja. Kaakeliuunit purettiin ja kipsiset kattokoristeet piilotettiin alaslaskettujen kattojen taakse. Moderni aika ei kunnioittanut vanhaa. Elettiin uuden ajan alkua. Taas kerran!\nKämpin purkaminen herätti suurta kohua. Kansallis-osakepankki Matti Virkkusen johdolla halusi purkaa talon. Etenkin nuoren arkkitehtikunnan vastustuksen saattelemana rakennuksesta tehtiin näköisversio säilyttämällä fasadi ja portaikko. Pankkitoiminta rakennuksessa alkoi vuonna 1969 ja päättyi vuonna 1996. Rakennus palasi alkuperäiseen käyttötarkoitukseensa hotelliksi.\nEliel Saarisen suunnittelema Kinopalatsi purettiin vuonna 1967. Alvar Aalto suunnitteli paikalle Akateemisen kirjakaupan uudisrakennuksen. Kohtalokas purkaminen hävitti myös Heimolan talon vuonna 1969 ja Kestikartanon talon vuonna 1967. Makkaratalo valmistui Skohan talon purkamisen myötä vuonna 1968.\nAlvar Aalto esitteli keskusta-suunnitelman valtuustolle vuonna 1964. Valtuusto vastaanotti hänet seisomaan nousten. Aallon maineikas suunnitelma pysähtyi ylipormestari Ahon johtaman byrokratian rattaisiin. Suunnitelma oli etenkin nuorten arkkitehtien hampaissa. Ahon seuraajana oli Teuvo Aura. Häntä painoi kunniavelka akateemikon suunnitelmaa kohtaan. Hän työnsi liikkeelle jatkotyön Töölönlahden miljööteknillinen suunnitelma. Tästäkään yrityksestä ei jäänyt villoja. Ei vaikka nuorella liikenneinsinööri Murolella oli tilaisuus toimia mestarin avustajana. Lohdutuksena Aallolle Finlandiatalon rakentaminen alkoi Terassitorisuunnitelman pohjalta vuonna 1967, talo valmistui 1971.\nYksi 60-luvun lempiautojani oli Citroen Ami 6. Ruma vai kaunis? Kaunis! Oudon näköinen, monen mielestä selkeästi ruma, mutta Citroën-fanin mielestä kaunis ja persoonallinen, suorastaan inhimillisiä kauneusominaisuuksia hehkuva ilmestys. Kuin lumoava nainen - kyllä, todellakin. Nainen, hellästi kosketeltavaksi, mutta myös valmiina sulavaan dynamiikkaan. Raakuuteen ja rajuuteen ei! Sitä varten olivat Audit, Simcat, Skodat ja Cooperit. Moottorina oli 602 cm3 kaksisylinterinen ilmajäähdytteinen nelitahtibokseri. Moottori kehräsi kokonaista 28 vanhaa SAE-hevosvoimaa ja antoi huippunopeudeksi 105 km/h. Kulutus oli noin 7 litraa sadalla. Tämän auton erityisenä ominaisuutena oli folkkarikuplaa suurempi nopeus. Maantiellä kilpailtiin ja kuplat jäivät toiseksi. Riemua!\n60-luku oli autoajan alkua Euroopassa ja Suomessa. Maassamme oli vuosikymmenen alussa 180 000 henkilöautoa. Vuosikymmenen lopussa luku oli noussut 710 000:een. Mieletön kasvu - nelinkertaiseksi kymmenessä vuodessa! Suunnittelijat uskoivat sähköauton pikaiseen tulemiseen. Päämotiivina oli ilman saastuminen. Ymmärrettiin akkujen kehityksen olevan avainasia. Autonvalmistajat uskoivat edistyvänsä sähköauton kehittelyssä nopeasti ja tuovansa sähköautot markkinoille 1980-luvun alussa. Kaupunkiliikenteen suunnittelijat sanoivat tämän olevan kuitenkin liian myöhäistä.\nHelsingin liikenteessä alkoi tapahtumasarja, joka olisi saattanut johtaa yhtä kohtalokkaisiin menetyksiin kuin keskustan perinnerakennusten hävittäminen. Helsingin suuri liikennetutkimus (Smith-Polvinen) oli valmistunut. Tuomion enkeli leijaili kaupungin yllä. Toisaalta joukkoliikenteessä tehtiin ratkaiseva askel metropäätöksen muodossa. Kaikki alkoi tapahtua Teuvo Auran tultua ylipormestariksi vuonna 1968. Hän uskoi Helsingin kasvuun. Hänen ohjelmajulistuksenaan oli Helsingin asukasluvun nostaminen 600 000 asukkaaseen. Hän rekrytoi kaupunkisuunnitteluun suuren joukon kaavoittajia ja liikennesuunnittelijoita.\nKirjoitin Arkkitehti-lehdessä vuonna 1967: ” Yksipuolinen teknisen tarkoituksenmukaisuuden ja taloudellisen optimin tavoittelu, tämän hetkisin arvostusperustein, on yhdyskuntasuunnittelun vaarallinen virhesuuntaus. Kustannusanalyysit ja matka-ajan minimointi ovat murskaamassa ihmisen esteettisten ja toiminnallisten elämysten arvostuksen.”\nEnemmistö ry:n perustaminen ja Alas auton pakkovalta -pamfletin ilmestyminen osoittavat ajan kuvaa. Pamfletissa sanotaan: ”Auto, neljä kirjainta, joihin ei voi luottaa. Jalankulkija! Lakkaa kumartelemasta autoilijalle, kun hän antaa sinun ylittää kadun suojatietä pitkin. Pui mieluummin nyrkkiä, kun hän ei kunnioita tätä sinun laillista oikeuttasi. Demokratisoimispyrkimyksen pahin vihollinen on auto. Se on luonut uuden luokkajaon. Se siirtää kansantuloa köyhiltä rikkaille. Auto on kilpailuyhteiskunnan tiukka ote jäsenistään; se lietsoo veljen veljeä vastaan, pojan isää vastaan.”\nLallan kirjan elämä on naisten maailmaa - suhteessa miehiin. Siinä on hienolla tavalla kuvattu juuri sitä vuosikymmentä joka sai minut nyt jälleen muistelemaan. Ystäväni Mattikoo varmaan hermostuu jälleen kun en puhu tulevaisuudesta, mutta selityksenä – se on tuo kirja. Muuten tuo kuva on ystäväni Teemu Lipastin ”Alas auton pakkovalta” –kuvitusta - 1960-lukua aidoimmillaan.\nLähettänyt pentti.murole@gmail.com klo 13.30 3 kommenttia:


Näin Postin työntekijöiden lakko vaikuttaa Ylöjärven Uutisten jakeluun - Ylöjärven Uutiset\nJaa: Ylöjärven Uutiset Julkaistu 11.11.2019 14:29 Uutiset, Uutisnostot\nPosti- ja logistiikka-alan unioni PAU:n lakko vaikuttaa Ylöjärven Uutisten jakeluun niillä tilaajilla, joiden lehden jakelusta vastaa Posti. Jakeluyhtiö Alma Manun varhaisjakeluun lakko ei vaikuta. Postin jakelussa olevista Ylöjärven Uutisten tilauksista enemmistö sijaitsee Ylöjärven taajaman reuna-alueilla tai Ylöjärven ulkopuolella.\nPostin lakon aikana päiväjakelussa olevien lehtien, kirjeiden ja muiden painettujen lähetysten jakelu viivästyy jopa viikoilla, ja tämä koskee myös Ylöjärven Uutisten jakelua. Tavallisesti Posti toimittaa viikon Ylöjärven Uutiset Ylöjärven lähialueella lehden ilmestymispäivänä ja etäalueilla ilmestymistä seuraavina 1–2 päivänä.\nTilaajat pääsevät lukemaan Postin lakon aikana julkaistuja Ylöjärven Uutisten näköislehtiä maksutta ja ilman kirjautumista osoitteessa ylojarvenuutiset.fi/digilehti.\nNäköislehteä pääsee lukemaan myös Ylöjärven Uutisten Raitti-uutissovelluksella, jonka voi ladata iOS- tai Android-laitteelle ilmaiseksi omasta sovelluskaupasta tai suoraan tästä linkistä.\nLisää ohjeita Ylöjärven Uutisten digipalveluiden käyttöön löydät täältä.\nVoit myös hakea paperilehden Ylöjärven Uutisten konttorilta\nTilaamme lakon aikana ilmestyvistä Ylöjärven Uutisista ylimääräisiä paperilehtiä Ylöjärven konttorillemme (Mikkolantie 7, Ylöjärvi). Tilaajat voivat käydä noutamassa lehtensä toimistoltamme keskiviikosta perjantaihin kello 9–15 välisenä aikana.\nYlöjärven Uutiset pahoittelee kovasti sitä, että lakon takia lehtiä ei pystytä toimittamaan Postin jakelussa oleville tilaajille normaalina aikana.\nPostinjakelu harvenee huhtikuussa – Vaikutuksia Ylöjärven 33-alkuisilla postinumeroalueilla\nPosti aloittaa Tampereen seudulla niin sanotun vuoropäiväjakelun huhtikuussa.


Duren Cynisme "Senni"\nKoulutustaso 80cm, Int I\nKasvattaja Yersinio / Virtuaalitalli Duren\ns. 15.09.2009 fri-o. Duren Dreun (VRL), i. Deadly Rubbish SIX\ns. 06.10.2009 fri-t. Duren Cider, i. Twister van Zeld\ns. 27.11.2009 fri-t. Duren Beliana (VRL), i. Berend fan Lycan\ns. 22.07.2013 fri-t. Coryna J&K (VRL), i. Duren Toby\ns. 14.04.2014 fri-o/t. Varsa J&K (VRL), i. Duren Velasco\n0 vuotta - 30.11.2007\n2 vuotta - 30.01.2008\n4 vuotta - 30.02.2008\n5 vuotta - 16.03.2008\n6 vuotta - 30.08.2008\n7 vuotta - 30.04.2009 8 vuotta - 30.12.2009\n9 vuotta - 30.06.2010\n10 vuotta - 30.08.2010\n11 vuotta - 30.12.2010\n12 vuotta - 30.01.2011\n13 vuotta - 30.08.2012\n14 vuotta - 30.11.2014\nSenni on oikea tammojen tamma. Jos se olisi ihminen, niin se kulkisi varmasti pinkit vermeet yllään, hiuksen blondattuna ja kallis käsilaukku kainalossa. Tamma on neitimäisin hevonen mitä olen koskaan tavannut. Harjatessa Senni seisoo kiltisti paikallaan, mutta ei pidä yhtään, että sen korviin tai mahan alle kosketaan. Korvien lähettyvillä oltaessa, esimerkiksi harjatessa tai suitsia laittaessa tamma on hieman hankala ja heittelee kovasti päätään. Mahan alta harjatessa se luimistelee ja saattaa osoittaa mieltään nyrpistelemällä naamaansa ja polkemalla jalkojaan. Ihmistä se ei kuitenkaan koskaan ole purrut tai potkaissut. Muuten tamma on miellyttävä hoitaa ja hoidot sujuvat helposti. Kaviot nousee pyydettäessä ja tamma muutenkin nauttii huomiosta. Senni onkin enemmän kuin mielissään jos joku jää sitä rapsuttelemaan tai vaikka letittelemään häntää tai harjaa. Ehdottomasti lellivän äidin lempparihevonen!\nTaluttaessa Senni jatkaa oikeastaan samalla tyylillä. Se kulkee nätisti vierellä kiirehtimättä tai hidastelamatta. Mutta auta armias jos eteen tulee kuralätäkkö. Se on pakko kiertää huolella tai jos ei pysty kiertää, hypätään yli. Myös hangessa kulkeminen on Sennin mielestä erittäin vastenmielistä.\nSenni on erittäin miellyttävä ratsastaa. Sillä on kova tarve miellyttää ihmistä ja sen huomaa. Senni kuuntelee hienosti ja yrittää varmasti kaikkensa. Toisaalta Senni kuitenkin tarvitsee mahdollisimman selkeät ja rauhalliset avut toimiakseen oikein ja hyvin. Kiirehtivä tai liian kovaotteinen ratsastaja ei varmasti saa toivomaansa tulosta. Sen sijaan rauhallisella ratsastustyylillä, herkillä ja selkeillä avuilla saa paljon aikaan! Sennillä on hiukan laahaava käynti, jonka kanssa on tehty paljon töitä. Ravi sen sijaan on erityisen hienon ja lennokkaan näköistä, matkaavoittavaa ja helposti istuttavaa. Laukka on hiukan pompottavaa mutta pyörivää ja rytmikästä.\nKouluratsastus on ehdottomasti se Sennin laji isolla ällällä. Sennillä on kärsivällisyyttä vaikka muille jakaa ja sen kanssa voikin hioa jotain tiettyä koululiikettä jopa liiallisuuksiin asti. Oikein läpiratsastettuna Senni on erittäin miellyttävä ja kuuliainen kouluratsu. Kuitenkin Senni omaa myös tiettyä kuumaa luonnetta, joka toisaalta on myös auttanut meitä eteenpäin. Erityisesti laukanvaihdot ovat olleet meille joskus hiukan ongelmallisia Sennin kuumumisen takia. Niitä on kuitenkin treenattu paljon ja pikkuhiljaa työ alkaa tuottaa tulosta.\nEsteet eivät välttämättä ole Sennin vahvinta alaa. Tamman on vaikea löytää oikeaa ponnistuskohtaa, jolloin se hyppää joko liian kaukaa tai liian läheltä, liian korkealle tai liian matalalta. Apupuomit ovatkin usein esteharjoituksissamme oleellisena osana mukana. Sennin kanssa ei ole kyllä tähdättykään estekisojen korkeimmaksi tähdeksi, vaan esteitä hypätään silloin tällöin vaihtelun vuoksi ja piristämään mieltä, jolloin estekorkeus pidetään pienenä ja vain nautitaan vauhdin huumasta.\nMaastossa Senni saattaa joskus hiukan olla säikky, varsinkin jos sen kanssa joutuu menemään yksin ilman kaveria. Lätäköt ja ojat tuottavat ongelmia, sillä Senni mielummin kiertäisi ne kuin menisi nätisti yli. Itsevarman ja rauhallisen ratsastajan kanssa kuitenkin maastoreissut myös ilman kaveria ovat nautinnollisia. Sennin kanssa on mukava vain rauhassa kävellä tai sitten ottaa vaikka reipasta laukkaspurttia, mikä vain käy tälle neitokaiselle!\nTraileriin menoa tamman kanssa joutuu välillä hetken aikaa säätämään. Sennin kanssa on tärkeää itse pysyä rauhallisena eikä hermostua. Volttien avulla Senninkin saa yleensä ilman suurempia kommelluksia traileriin. Matkustaessa tamma on rauhallinen kyytiläinen, mikäli vain ruokaa on saatavilla. Ulos tullaan hiukan ryminällä, mutta kuitenkin suht koht nätisti.\nKilpailuissa Senni on hiukan normaalia jäykempi ja hermostuneempi. Rauhallisilla alkuverrytelyillä sen saa kuitenkin yleensä nopeasti takaisin kuulolle ja takaisin maailmankartalle, jolloin suorituskin on yleensä rauhallinen ja hieno!\nKasvattajan sanomaa Sennistä: "Senni on Durenin ensimmäinen varsa ja syntynyt marraskuussa vuonna 2007. Se edustaa hyvin sitä, mitä kasvatukseltani olen hakenut. Sennillä on hienot, YLA:ssa palkitut vanhemmat ja itse tamma on hyvätapainen ja monikäyttöinen friisiläinen. Tamma asui ensimmäiset neljä vuotta pihatossa, missä se sai kasvaa suhteellisen vapaasti. Sitä kuitenkin käsiteltiin säännöllisesti; harjailtiin, ohjasajettiin ja käytettiin tutustumassa erilaisiin asioihin kuten traktoreihin. Ensimmäisissä kilpailuissaan Senni sijoittui toiseksi luokassa Helppo A ja on nyt vuosien varrella kehittynyt siitä hurjan paljon."\ni. Ch Dur Dorsen\nYLA 2, KTK III. KRJ-II, VVJ-I ii. Jaar iii. Ascapist\nie. Jaarboek iei. Essentie\ne. Dur Ver\nYLA 3 ei. Spaak eii. Geschokt\nee. Misbruiken eei. Woestpapier\nCynismen isä Dur Dorsen on 161cm elegantti friisiläisherra joka saapui suomeen vuoden 2007 lopussa. Ori on kilpaillut paljon, mutta se ei juurikaan menestynyt koulukentillä. Muutamista jälkeläisistä huomattiin, että ori periyttää jälkeläisilleen kestävyyttä ja jälkeläiset rupesivat menestymään kisakentillään isäänsä paremmin. Näin Dorsen siirtyi pääasiassa siitoskäyttöön ja sai 10 jälkeläistä jotka kaikki ovat tammoja. Ori palkittiin Yleislaatuarvostelussa 2 palkinnolle 126pisteellä.\nIsänemä Jaarboek on toiminut koko elämänsä siitostammana ja se on jättänyt monia upeita ja kilpailukykyisiä jälkeläisiä. Tamman kanssa kokeiltiin aikoinaan kilpailu-uraa, mutta se hermostui ja stressasi niin paljon kuljetuksia ja kisareissuja joten sen kanssa tultiin siihen tulokseen, että ne saavat jäädä. Jaarboek on saanut tähän mennessä neljä jälkeläistä joista jokainen on menestynyt hienosti koulukentillä joten hermoheikosta luonteestaan huolimatta se periyttää hyviä kouluhevosen ominaisuuksia.\nEmä Dur Ver on ollut pienestä pitäen erittäin ponimainen, kujeileva ja muutenkin kekseliäs hevonen.Pienenä tosin Dur Ver ei uskaltanut lähteä emänsä luota oikein minnekkään, edes kavereiden ja samanikäisten varsojen kanssa leikkimään. Se omaa kaikkein parhaimmat metkut, jotka maa päällään kantaa, ja osaa käyttää niitä aika hyvin. Sen takia Dur Verin kanssa kannattaa olla varovainen, sillä suuttuessaan se voi olla aika kipakkakin tamma. Dur Ver on painotukseltaan ja ammatiltaan kouluratsu. Se kilpailee nykyään kouluratsastuskilpailuissa tasolla Grand Pix, ja omistaa itsellään noin 45 ruusukettakin, ei siis ole todellakaan pärjännyt mitenkään huonosti.Dur Ver on tällä hetkellä viiden varsan emä, ja astutuksia saattaa kyllä tulla myös lisää.\nEmänisä Spaak on luonteeltaan erittäin villi, voimakastahtoinen, ja hankala käsitellä. Sen luonne oli samanlainen jo varsana, eikä parannusta ole tapahtunut tähän päiväänkään mennessä. Tämän tempperamenttisen ori on ihan selkeästi valinnut itselleen ihmiset, joita se aikoo sietää. Jos joku muu menee sen lähellekkään, tapahtuu jotain näistä operaatioista:Näykkiminen, pystyyn hyppiminen tai karkaaminen hoitajalta.Jos orille huutaa, se rupeaa käyttäytymään yleensä vain huonommin. Parhaiten Spaakin kanssa tulee toimeen kehumalla sitä, ja myötäilemällä sen omaa käytöstä. Spaak on syntynyt Spaadenin oriasemalla, Saksassa. Siellä Spaak toimi aluksi venäläisen ratsastajan kilparatsuna kunnes menestyttyään paljon siirtyi kokonaan siitosuralle.\nEmänemä Misbruiken on luonteeltaan rauhallinen ja aika äitimäinen. Varsanvuosia vietellessään Misbruiken oli luonteeltaan erittäin eteenpäinkatsova ja ajattelevainen tamma. Misbruikenista tuli koulutuksellisesti kouluratsu,ja se kilpailikin tasolla Vaikea A. Misbruikenin ura kuitenkin päättyi sen astuessa maastossa kaninkoloon, ja jalka katkesi. Misbruikenin kohtalosta kiisteltiin paljon, ja mietittiin ja väännettiin, että kumpi vaihtoehto olisi parempi Misbruikenin kannalta. Päätettiin kuitenkin, että kuntoutetaan jalkaa ja eletään Misbruikenin ehdoilla. Misbruikenista tuli siten täyspäiväinen siitostamma, joka on varsonut tähän maailmaan yhteensä 5 varsaa, joista kaikki ovat tammoja. Misbruikenin siitostamman urakin rasitti jalkaa todella paljon, joten Misbruiken ei synnyttänyt kuin 5 varsaa.\nEmänisänisä Geschokt oli perusluonteeltaan erittäin miellyttävä ja miellytyksenhaluinen. Geschokt oli varsana vähän villimpi tapaus, mutta ikääntyessään se on rauhoittunut ja laantunut luonteeltaan. Geschoktista tuli peruskoulutukseltaan valjakkohevonen. Geschokt toimi parhaiten parin kanssa, sillä sen ei siinä tapauksessa tarvinnut olla yksin valjakkovaunujen edessä. Geschokt oli myös ulkonäöltään erittäin upea. Sillä oli pitkä ja tuuhea harjas, joka liehui upeasti orin ravatessa tai laukatessa. Geschokt oli myös erittäin ryhdikäs ja muutenkin määrätietoinen. Geschokt on viihtynyt komean ulkonäkönsä takia useiden hevoslehtien kansikuvassa, ja onhan siitä tehty monta juttua myös hevoslehtien kansien sisälle. Geschokt on yhteensä 6 varsan isä, ja varsatkin ovat menestyneet omissa lajeissaan.\nEmänisänemä Afwas oli erittäin lupsakka ja rento tamma. Se osasi varsasta asti olla erittäin hupaisa ja todella kujeileva hevonen. Afwas oli 161cm korkea erittäin seurallinen hevonen, jonka yksin jättäessä edes hetkeksi, sai kuulla hirveät huudot ja hirnumiset. Afwasin kanssa sai olla myös erittäin varovainen, sillä ikinä ei tiennyt, mitä se saisi päähänsä. Afwas oli yleispainotteinen harrastehevonen, jolla ei paljon kilpailuja käyty läpi. Afwas synnytti elämänsä aikana 2 varsaa, koska sitä ei ollut varsinaisesti tarkoitettu siitostammaksi. Afwas jouduttiin lopettamaan sen jalan katketessa Afwaksen ollessa 16-vuotias.\nEmänemänisä Woestpapier oli varsasta asti erittäin pirteä ja välillä vähän rauhattomaksikin kuvailtava hevonen. Woestpapierista tuli sen kasvaessa erinomainen koulu-ja valjakkohevonen. Woestpapier kilpaili kouluratsastuksessa tasolla Grand Pix ja valjakkoajossakin ihan menestyneesti vaikealla tasolla, yleensä yksin eikä parin kanssa. Woestpapierista haluttiin todella monelle erilliselle tulevalle varsalle isä, ja elämänsä aikana tämä ori astui yhteensä 350 tammaa, joten varsojakin, joiden isä on Woestpapier, on todella paljon. Ominaiset asiat Woestpapierin varsoilla on hyvä tyyppi, tasapainoinen sekä rauhallinen luonne ja lentävät askeleet. Varsoja olisi toki haluttu myös lisää,mutta Woestpapierin omistajat päättivät yhdessä, että Woestpapier ei enää vanhetessaan astuisi tammoja.\nEmänemänemä Escapisme syntyi pienessä hollantilaissiittolassa, jossa Escapisme vietti elämänsä ensimmäiset vuodet. Escapisme oli varsana aika riehuvaista tyyppiä, mutta ikääntyessään vähän enemmän se aloitti nätin ja miellyttävän käyttäytymisen. Escapisme oli yleispainotteinen hevonen, jonka selässäkin oli erittäin miellyttävää istua, koska askeleet olivat tasaiset ja mukavan tahtiset. Escapisme varsoi ensimmäisen varsansa 7-vuotiaana, ja elämänsä aikana varsoi vain 2 varsaa. Escapismestä oli tarkoitus tehdä täyspäiväinen siitostamma, mutta tamman omistajalle tehtiin todella hyvä tarjous Escapismestä, ja niin se lähti matkustamaan kohti Japania, erään pienen tytön syntymäpäivälahjaksi.\nSukuselvitys isän puoli © yersinio, emän puoli © Fiore, kiitos!\nSijoituksia KRJ:n alaisista kilpailuista yhteensä 43kpl, joista voittoja yhteensä 11kpl.\n16.03.2008 Ciar Dressage KRJ Helppo A 2./45\n18.04.2008 Toppari KRJ Helppo C 5./50\n18.04.2008 Toppari KRJ Helppo B 7./50\n07.05.2008 Duren KRJ Prix de Duren (taso Vaativa B) 1./19\n07.05.2008 Duren KRJ Intermediate I 2./12\n08.05.2008 Duren KRJ Prix St. Georger 1./12\n10.05.2008 Duren KRJ Prix St. Georger 4./21\n08.05.2008 Duren KRJ Vaativa B 1./20\n08.05.2008 Duren KRJ Prix de Duren (taso Vaativa B) 2./15\n08.05.2008 Duren KRJ Kür Vaativa B 2./18\n10.05.2009 Duren KRJ Vaativa B 3./22\n12.05.2009 Duren KRJ Vaativa B 1./14\n12.05.2009 Duren KRJ Kür Vaativa B 2./11\n13.05.2009 Duren KRJ Kür Vaativa B 1./11\n15.05.2009 Duren KRJ Vaativa B 3./12\n16.05.2009 Duren KRJ Prix de Duren (taso Vaativa B) 3./11\n16.05.2009 Duren KRJ Kür Vaativa B 2./8\n06.10.2009 Duren KRJ Prix De Igora (taso Vaativa A) 4./50\n08.10.2009 Duren KRJ Vaativa A 4./50\n12.07.2013 Kisatalli Vienre KRJ Vaativa B 1./40\n23.07.2013 Oldfinion Dressage KRJ Vaativa A 2./24\n24.07.2013 Yksityistalli Humminbird KRJ Vaativa A 2./17\n25.07.2013 Latun Talli KRJ Vaativa A 6./40\n17.07.2013 al Najya KRJ Vaativa A 2./22\n31.07.2013 Whitebridge KRJ Intermediate I 1./27\n28.04.2014 Whispering Heaven KRJ Intermediate I 1./30\n30.04.2014 Whispering Heaven KRJ Intermediate I 1./30\n01.05.2014 Jinbayne KRJ Vaativa A 6./40\n02.05.2014 Jinbayne KRJ Vaativa A 6./40\n03.05.2014 Jinbayne KRJ Vaativa A 6./40\n03.05.2014 Jinbayne KRJ Vaativa A 5./40\n23.04.2014 Team J&K KRJ Vaativa A 5./40\n12.05.2014 odelie's Loves KRJ Vaativa A 4./50\n14.05.2014 odelie's Loves KRJ Vaativa A 6./50\n17.05.2014 odelie's Loves KRJ Vaativa A 3./50\n17.05.2014 odelie's Loves KRJ Vaativa A 7./50\n20.05.2014 Infinity KRJ Intermediate I 6./40\n29.05.2014 Windsor Acres KRJ Vaativa A 5./30\n30.05.2014 Odelie's Loves KRJ Intermediate I 1./39\n03.06.2014 Odelie's Loves KRJ Vaativa A 7./50\n05.06.2014 Odelie's Loves KRJ Intermediate I 4./39\n♥ 24.01.2010 - Stall Lycan - Päätuomari Maria A. - BIS4, MVA-SERT\n♥ 17.02.2010 - Stall Lycan - Päätuomari Anette N. - irtoSERT\nTämänhetkinen pistesaldo 5p.\n♥ 20.08.2013 - VSN - Tuomari Christa W. - 4. RCH (4-4½-5-4-4-3½-4-4½-3-3 = 39,5 p.)\n19.02.2010, valmentaja: Duren/kasvattaja\nAlkuverryttelyssä kiinnitin huomiota Jennan rauhalliseen ratsastukseen joka sopi todella hyvin Sennille. Tamma liikkui reippaasti je rennon näköisesti eteenpäin. Käynnissä ja ravissa teimme avo -ja sulkutaivutuksia. Pyysin Jennaa hieman herättelemään Senniä tehtävien välissä, sillä tamma alkoi hieman luistamaan työnteosta. Ravityöskentelystä siirryimme tunnin pääaiheeseen eli laukkaan. Muutaman kierroksen verran ratsukko sai laukata uralla verryttelyn merkeissä ja sitten lähdettiin hakemaan Senniä paremmalle tuntumalle. Pyysin Jennaa kokoamaan tammaa enemmän ja ottamaan tamman takajalat paremmin alle. Tamma liikkui hieman kaula rullalla, mutta muoto parani kun takajalat tulivat työskentelyyn mukaan. Aloitimme yksittäisillä laukanvaihdoilla lävistäjällä jotka sujuivat näin kokeneelta ratsukolta kuin vettä vain. Halusin treenata ratsukon tarkkuutta ja huolellisuutta sekä muistia tekemällä sarjoja kolme askelta laukkaa vaihto kaksi askelta laukkaa vaihto yksi askel laukkaa vaihto kaksi askelta laukkaa... ja tarvittaessa aina muuttamalla askelmääriä jotta ratsastaja tai ratsu ei opi tehtävää ulkoa. Tämänkaltainen tehtävä vaatii molemmilta tarkkuutta ja keskittymistä toisiinsa onnistuakseen. Aluksi askeleet ja vaihdot tulivat väärään aikaan, vaikka pyysin Jennaa sanomaan ne ääneen, mutta hetken harjoittelun jälkeen alkoivat vaihdot ja askeleet sujumaan. Annoin ratsukolle hetken levähdystauon pitkin ohjin. Tauon jälkeen jatkoimme vielä ravissa tekemällä temponlisäyksiä. Pyysin Jennaa tekemään niitä niin pitkillä sivuilla kuin lävistäjälläkin oman harkintansa mukaan. Ne sujuivat hyvin, hieman kuitenkin puutuin tehtävän valmisteluun. Selkeämmät puolipidätteet ja rauhallinen lopetus tehtävälle. Lisäysten sujuessa ratsukko sai tehdä itsenäisen loppuverryttelyn. Loppukommentit: ”Senni liikkui hyvin eteenpäin. Kiinnitä jatkossa huomiota muotoon, niska korkeimpana kohtana. Tamma on kehittynyt todella paljon laukanvaihdoissa.”\n04.01.2010, valmentaja: Viljan valmennuskeskus\nSennin kanssa aloitimme alkukäyntien jälkeen heti reippaasti, sen verran hieno tapaus, että katsotaan mitä kaikkea tammasta saakaan irti. Alkuun ravissa ensin muutamia voltteja ja viisikaarista kiemurauraa ja pieni lämmittely molempiin suuntiin myös laukassa, kahdeksikkoa laukanvaihdon kanssa. Heti alusta asti huomasi että teillä on pitkä historia takana, tai ainakin täydellinen luottamus toisiinne. Todella hienoa työskentelyä. Sen jälkeen aloitimme sulkutaivutuksilla, ensin käynnissä molempiin suuntiin ja sen jälkeen ravissa. Muista vaan pitää katse koko ajan eteenpäin, luota hevoseen äläkä tuijota sen niskaa. Ja vakaa käsi, noin herkkä ratsu ei kovaa kättä tarvitse. Hienoja sulkutaivutukisia, todella sulavat askeleet ja nöyrästi kuunteleva ratsu. Seuraavaki jatkoimme siksak sulkutaivutuksilla ravissa. Muista nopea mutta rauhallinen pohje, älä jää miettimään mutta älä myöskään säikäytä Senniä turhan äkkinäisellä liikkeellä. Seuraavaksi siirryimme pohkeenväistöihin, suoraan ravissa uralta poispäin ja takaisin. Pidä tasainen käsi, todella hienon näköistä. Ilmeisesti myös koulukentiltä menestystä sadellut, sen verran kaunista työskentelyä läpi valmennuksen. Seuraavaksi siirryimme laukkatyöskentelyyn, laukassa pohkeenväistöjä molempiin suuntiin. Tässä älä anna Sennin turhia kiirehtiä, istu itse alas ja ratsasta niin kuin olet tähän asti ratsastanut. Laukassa vielä lävistäjällä vaihtoja, ensin muutamia per lävistäjä ja lopuksi neljää ja viittä peräkkäin. Hyvin meni. Lopuksi annoimme Sennin vielä laukata pääty-ympyröillä rentoa harjoituslaukkaa ennenkuin jäähdyttelitte ravikahdeksikoilla ja serpentiiniurilla. Hyvännäköistä työtä!\n15.03.2011, kirjoittajana Jenna S.\nTänään päätin lähteä Sennin kanssa maastoilemaan. Neiti on käyttäytynyt lähiaikoina esimerkillisesti ja olenkin kovasti treenaillut Sennin kanssa. Pian pääsisimme jatkamaan hyvin alkanutta kilpauraamme, kunhan Team J&K:n remontti pian loppuisi. Hain Sennin puolenpäivän aikoihin tarhasta ja vein sen hoitokarsinaan. Harjasin tammaa pitkään ja hartaasti, laitoimpa sen pitkän ja tuuhean harjan verkkoleteillekin. Ai että, kyllä nyt neidin kelpaa! Hain satulahuoneesta suitset ja pujotin ne tamman päähän. Kieritin pintelit sille joka jalkaan ja jähmetyin hetkeksi miettimään. Mennäkkö ilman satulaa vai satulalla. Päätin mennä ilman satulaa. Tallin pihassa pyysin yhtä tallitytöistä punttaamaan minut selkään ja siitä alkoikin ihana reissu. Teimme pitkän ja reippaan lenkin. Reissumme kesti vähän vajaat kaksi tuntia. Välillä tarvoimme poluilla reipasta käyntiä ja välillä kaahotimme ravissa tai laukassa leveällä metsätiellä. Senni ei säikkynyt koko reissun aikana kertaakaan vaan reissumme taittui hyvässä ja iloisessa yhteisymmärryksessä. Aah, ihanaa! Tallilla harjasin Sennin huolellisesti ja loimitin sen ennen kuin vein sen takaisin tarhaan. Itse lähdin tallihuoneeseen ottamaan kupillisen lämmintä kaakaota.\n27.12.2009, kirjoittajana Jenna S.\nKuukausi sitten mieheni kertoi minulle maailman ihanimmasta joululahjasta. Olin jo pitkään haaveillut omasta friisiläistammasta, ja mieheni oli bongannut minulle sopivan, vieläpä Suomesta! Heti seuraavana päivänä matkustimme Nastolaan, Friisiläissiittola Dureniin. Durenissa oli yksi heidän kasvattamistaan ja kouluttamistaan, hiukan kilpaillutkin friisiläistamma Duren Cynisme myytävänä. Paloin halusta nähdä tamman. Kävelimme Sennin karsinan luo, näin jo kaukaa kauniin mustan pään pilkistävän puolioven yli. Vihdoin pääsin tamman luokse. Annoin sen haistella kättäni ja rapsuttelin sitä. Senni oli erittäin kiinnostunut taskuistani ja suorastaan kerjäsi rapsutuksia. Olin jo sillä hetkellä täysin myyty. Pääsin kuitenkin ratsastamaankin tammalla, ja se oli vielä unohtumattomampi kokemus. Upeat askellajit ja mieletön yhteistyökyky koulukentällä, hiukan arka mutta luottavainen hyppääjä ja vauhdikas maastoilija. Juuri sellainen tamma jota etsinkin. Varasin tamman itselleni. Kuluneen kuukauden aikana olen käynyt Durenissa kaksi kertaa. Toisella kerralla pääsin kyytiin kun Sennillä ajettiin yksin ja valjakossa. Vautsi, mikä tamma! Toisella kerralla taas maastoilin tamman kanssa ja tutustuin siihen tarkemmin. Kaupat lyötiin lukkoon, ehdottomasti paras joululahja ikinä!\nVihdoin, joulukiireiden jälkeen lähdimme tänään hakemaan Senniä nastolasta. Siellä tamma odottikin valmiina matkaan. Eikun neidin tavarat laukkuun ja menoksi. Täällä meillä Teamilla hyppäsin kiireesti autosta pihalle ja ryntäsin taluttamaan Senniä autosta pihalle. Lepertelin tammalle taluttaessani sitä talliin ja jätin tavaroiden kantamisen mieheni huoleksi. Tallissa vein Sennin hoitokarsinaan ja otin siltä loimen ja kuljetussuojat pois. Hain tamman harjat ja harjasin sitä pitkään ja hartaasti. Setvin sen hienoisesti lainehtivaa harjaa ja häntää, putsasin vuohistupsut ja lepertelin. Yksi jos toinenkin porkkananpala humpsahti tamman suuhun, mutta ei se mitään. Hieroin tamman lihaksia ainakin puoli tuntia, vaikkei se edes näyttänyt olevan matkasta millänsäkään. Tarkistin vielä aamulla laittamani karsinan ja vein Sennin sinne. Otin siltä riimun pois ja jätin sen tutustumaan uuteen kotiinsa. Seuraavat kaksi tuntia putsasin Sennin varusteita ja järjestelin sen kaappia. Olin ennen joulua käynyt ostamassa sille kasapäin eri varusteita. Kyllä nyt tamman kelpaa! Huomenna se pääsisi tarhailemaan ja ylihuomenna kävisin jo selässä. Ihanaa!\nKuvat: Legacy Friesians


REVIDERM HIGH PERFORMANCE KAJAL - Kajal silmänrajauskynä\nREVIDERM HIGH PERFORMANCE KAJAL - Kaj...\nVäri: High Performance Kajal Choccolate Brown 2\nHigh Performance Kajal Choccolate Brown 2 - €5,00High Performance Kajal Skin Nude 6 - €5,00\nREVIDERM HIGH PERFORMANCE KAJAL on silmänrajauskynä, jossa on täyteläisen pehmeä rakenne.\nHelposti levittyvä koostumus, jossa on runsaasti pigmenttiä.\nSilkkinen, mattapintainen lopputulos. Silmälääkärien testaama.\nVINKKI: Kokeile silmämeikissä myös Reviderm Contouring Brush sivellintä rajauksen tekoon Kajalin kanssa ja saat helposti intensiivisen ja pehmeän smokey eye rajauksen. Ota väriä siveltimestä suoraan harjaan.


Meiju Knits: helmikuuta 2012\nTein täksi talveksi toisenkin asustesetin, sitä on pidetty jo aika tavalla. Kohta onkin sitten kevyt ja voi siirtyä kevyempiin asusteisiin. Taas lämmin, pehmeä ja kivasti palmikoille taipuva lanka.\nPattern: Side Cable Hat by Mari Muinonen\nYarn: Lane Cervinia Le Fibre Nobili Mambo, color 2813\nNeedle: 4 mm & 5 mm\nPattern: Yellow Harvest Mittens/Trellis Mittens by Mari Muinonen\nPattern: Kivi by Jatta Saukko\nNeedle: 4mm & 5,5 mm\nLähettänyt Meiju klo perjantaina, helmikuuta 24, 2012 5 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: accessories, finished projects 2012\nLöysin tämän nerokkaan mallin Ravelrystä. Istutetut hihat ilman ompelua, mikä nerokas keksintö! Metodin nimi on contiguous, sille löytyy oma ryhmäkin Ravelrystä. Neuletakki on neulottu ylhäältä alas yhtenä kappaleena ilman ommeltuja saumoja. Istutetuin hihoin saa vähän sofistikoidumpaa jälkeä, kuin raglan-metodilla. :)\nAluksi oli vähän vaikeuksia neuloa nappilistassa olevia kierrettyjä silmukoita. Kirjasin hankaluuteni ja helpompaankin tapaan linkin Ravelryyn. Aluksi laitoin tähän ulsterinapit, kuten malliohjeessa, mutta ne eivät istuneet minulle eivätkä pysyneet kunnolla kiinni, joten päädyin tällaiseen hakaneulekiinnitykseen. Hakaneula on hankittu Bijou Brigittesta.\nMutta lanka. Olen todella todella todella pettynyt. Ja pettymyksen syyn voi nähdä näistä viimeisistä kuvista. Neuletakki ehti olla käytössä noin kolme kertaa ennen kuin veljeni ehti tulla kuvaamaan kunnolla. Kolmen käyttökerran jälkeen lanka oli jo ihan nypyillä hihojen alta ja pinta lähes huopunut kyljistä :(. Pettymys on todella suuri varsinkin, kun lanka maksoi kohtuullisen paljon vaikka alennusmyynnistä ostinkin.\nNeedles: 4,5 mm & 5 mm\nMuistakaa arvonta! Linkki sivupalkissa. :)\nLähettänyt Meiju klo keskiviikkona, helmikuuta 08, 2012 8 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nLähettänyt Meiju klo torstaina, helmikuuta 02, 2012 16 kommenttia: Linkit tähän tekstiin