"Toukolan kirkko" - Arabianranta-Toukola-Vanhakaupunki\nKoti Kotikaupunkipolku Toukola-Vanhakaupunki-Arabianranta-reitti “Toukolan kirkko”\nPaavalin seurakunta rakennutti arkkitehtitoimisto O. Lekan ja K. Arajärven suunnitteleman “Toukolan työkeskuksen”, joka vihittiin käyttöön vuonna 1955. Se palveli Paavalin seurakuntaa vuoteen 2010 asti, yhteensä 56 vuotta. Nykyisin rakennuksessa toimii yksityinen päiväkoti.\nToukolan kirkko, seurakuntakeskus, vihittiin käyttöön 13.4.1955. Seurakunta luopui tilasta, koska alueen asutuksen painopiste muuttui. Talossa toimi joinakin vuosina Helanderin huutokauppa.\nSeurakunnan perhekerhot olivat suosittuja perheiden kokoontumispaikkoja ennen kuin alueella oli muita palveluntarjoajia.\nRakennuksen massoittelu, rapatut suoralinjaiset julkisivut sekä aukotus edustavat aikakaudelleen tyypillistä rakentamista. Vaikka rakennuksen käyttötarkoitus on vuosien kuluessa muuttunut, ei talossa ole tehty suuria korjauksia eikä muutoksia. Näin rakennus on suhteellisen alkuperäisessä asussaan. Kantakaupungin rakennussuojeluinventoinnin kokonaistarkistuksessa vuosina 1990 – 1991 rakennus on sijoitettu suojeluluokkaan 1 (R, R = rakennustaiteelliset perusteet).\nMikael Schilkinin Perhe-reliefissä voi nähdä perheen vapaa-ajan vietossa: isä ja poika, äiti ja tyttäret omissa harrastuksissaan. Keskellä näkyy tehdas ja ylhäällä keskellä kyyhkynen, pyhän hengen vertauskuva, joka voi symbolisesti esittää myös seurakuntaa. Toukolan alueella asui teoksen lahjoittamisaikaan paljon Arabian tehtaan työntekijöitä perheineen.\nHugo Vasara, rakennustoimikunnan puheenjohtaja kertoi talosta ja sen synnystä rakennuksen harjannostajaisissa v. -54: “Tiedämme, että tämä talo sisältää joukon asuntoja. Ne antavat ihmisille suojaa kylmää ja sadetta vasten. Tiedämme, että täällä on askarteluhuoneita lapsille ja harrastetiloja nuorille. Täällä on kauniit voimistelutilat. Tässä voidaan siis toimia ja ahertaa monissa hyvissä asioissa. Mutta näihin elämänvirran pintaporuihin näihin hyviin rientoihin ei tämän talon tarkoitus rajoitu. Sillä tässä on varmasti ”Jumalan huone ja taivaan portti.” Jo pelkällä olemassaolollaan tulee tämän talon kuuluttaa tuota sanomaa. Kaikille, jotka tässä rakennuksessa oleskelevat tai jotka täällä liikuskelevat. ja toimivat, tulee saattaa selväksi, että Luojallamme on ihmistä varten sekä ajallisen olomme ohjeet että iankaikkista elämää koskeva pelastussuunnitelma.”


Belle Époque Wedding Diary: tammikuuta 2016\nLähettänyt Teresa Sjönberg klo 9.26 20 kommenttia:\nRomanttista laatuaikaa kahdestaan\nAivan ihanaa! Mieheni vei minut treffeille syömään hienosti ja oopperaan. Tekee hyvää olla ulkona ihan vain kahdestaan ja nauttia. Kuva: Äitini\nMieheni kutsui minut treffeille syömään hienosti ja oopperaan. Hän oli hankkinut liput Jyväskylän kaupunginteatteriin, jossa näyteltiin nyt Mozartin Don Giovanni. Olin niin otettu! Oopperassa on ajatonta hohtoa ja tarinat koskettavat vielä nykyäänkin.\nOli ihana saada laittautua kunnolla, kun äitini katsoi pientä. Etsin kaapista pikkumustan mekkoni ja mustan boleron. Pyörittelin hiukseni nutturalle ja meikkasin huolella. Aamulla pakkasmittari näytti -30 °C ja mietin jo pitäisikö sittenkin laittaa ne toppahousut. Onneksi sää lauhtui iltaa kohdin. Olin niin innoissani, että en lähtiessäni edes huomannut kylmyyttä.\nEnnen esitystä Perhosmies vei minut käsikynkässä syömään ravintola Harmooniin. Meinasin jo livetä kuvaamaan juhlatiloja, mutta onneksi maltoin istua alas ja nauttia illasta. Ruoka oli hyvää, mutta kolmen ruokalajin jälkeen jäi vielä nälkä. Mieheni kala-annos oli aika pieni. Onhan se upeaa, että ruoka on hyvää ja aseteltu kauniisti, mutta ehkä hintaansa nähden sitä olisi toivonut olevan enemmän. Oma hirviannokseni oli kyllä hyvä valinta. Harmooni kokemuksena oli hieman jäykkä, mutta annoksissa oli makuja.\nOnneksi oopperan väliajalla oli todella hyviä neljän euron paahtopaistileipiä, joilla saimme nälän taltutettua. Naureskelimme, että ensi kerralla menemme ulos syömään teatterin kahvioon.\nOma pääruokani oli hyvin kypsynyttä hirveä. Se olikin hyvä valinta.\nPerhosmies valitsi siikamureketta. Yksi murekerulla lisää olisi voinut olla hyvä juttu.\nAlkupalaksi oli kylmää poroa. Ja jälkkäri oli pehmeää marenkia.\nMillainen oli Don Giovanni?\nNautimme molemmat esityksestä. Don Giovannia näytellyt Kevin Greenlaw eläytyi rooliinsa täysin. Miten mies voi näytelläkkään niin hyvin ja näyttää välinpitämättömältä, agressiiviselta ja himojensa orjalta ja vieläpä niin ettei taika katkea. Don Giovannin vetovoima perustui lepertelyn taitoon ja aateliseen arvonimeen. Helppohan se on langeta rahaan ja kauniisiin lupauksiin. Näitä langenneita neitoja tarinassa riitti, sillä Don Giovannille kelpasi kaikki, joilla oli hame. Tutun oloinen miesrooli sai kyllä aikaan kylmät väreet.\nOma suosikkini oopperassa oli komtuuri, joka meidän harmiksemme sai surmansa Don Giovannin miekasta oopperan alussa. Komtuuri palasi lopulta hakemaan kostonsa näytelmän päätteeksi ja saimme ihastella lisää Jari Parviaisen mahtavaa ääntä.\nAivan ihana ooppera, mutta tällä kertaa Don Giovanni ei saanut minua itkemään. Eläydyimme oopperan mukaan ja välillä teki mieli huutaa Donna Elviralle tai Zerlinalle etteivät lähde miehen matkaan. Ja tottakai molemmat neidot lähtivät. Zerlina omista hääjuhlistaan ja Donna Elvira lähti vielä niiden kaikkien petosten jälkeen. Hullua!\nMietin hiljaa mielessäni miltä tuntuisi laulaa Donna Annan vuorosanoja suihkussa. Sirkka Lamminen veti komtuurin tyttären osuuden loistavasti, miten kenenkään ääni riittää oikeasti siihen? Ääni tuntui tulevan hänestä ulos niin luonnollisesti. Ehkä se on osa sitä oopperan taikuutta.\nKävelimme hiljalleen kotiin käsikädessä ja katsoimme vielä hereillä ikkunassa vilkuttavaa taaperoa. Sitten olikin jo kiire kotiin. Ihana ilta! Naapurit älkää pelätkö, ei tarvitse vielä hankkia korvatulppia.\nJyväskylän kaupunginteatterissa oli esillä upeita naamioita. Kuvassa on se herkullinen paahtopaistileipä.\nVäliaika kahvia ja pullaa!\nNyt esiintymisasut olivat tehty näistä paljettiupeuksista poiketen lakanoista. Onneksi saimme nähdä vähän kimallusta teatterin aulassa.\nMuistakaa osallistua blogini arvontaan! Palkintona on e-ville.comin suklaafondue.\nLähettänyt Teresa Sjönberg klo 9.03 12 kommenttia:\nTunnisteet: Don Giovanni, Jyväskylä, Ooppera, Parisuhde, ravintola, treffit\nLähettänyt Teresa Sjönberg klo 9.37 30 kommenttia:\nTestasimme synttäreilläni suklaafondueta!\nEilen vietettiin synttäreitäni ja pääsimme samalla testaamaan suklaafondueta. Dippailimme sulaan suklaaseen hedelmiä ja vaahtokarkkeja. Oi miten hyvää! Nyt blogissani on arvonta ja palkintona ihan oma e-ville.com suklaafondue.\nVaahtokarkkien dippaaminen suklaassa on hurjan makeaa. Suklaafondue on kiva ohjelmanumero illan istujaisiin.\nArvontalaulu raikaa! Nyt voin ilokseni järjestää teille blogiarvonnan! Sain verkkokauppa e-ville.comilta arvontapalkinnoksi suklaafonduen! Jee! Katselin laitetta jo kesällä, mutta en sitä silloin vielä tilannut. Nyt otin e-villeen yheyttä ja sain testattavaksi suklaafonduen ja toisen laitteen teille arvontapalkinnoksi! Vitsi miten hieno synttärilahja!\nMitä kaikkea sulaan suklaaseen voi kastaa? Nyt pilkoin appelsiineja, kiivejä, mangoa, banaania ja jäätelöä. Parasta sulan suklaan kanssa ovat vaahtokarkit, popkornit ja kuivatut karpalot. Ja tietenkin lasilliset kuohuvaa! Niin namia! Meillä oli pöytä täynnä kaikkea hyvää ja pienikin oli innoissaan popkorneista. Nopeasti hedelmät ja suklaa katosivat parempiin suihin. Tuli kyllä hirveä sokerihumala!\nNiin miten laite toimii? Sulatin suklaan ensin vesihauteessa ja kaadoin sulan suklaan laitteen kiiltävään pannuosaan. Napsaisin sen jälkeen heat ja motor-napit päälle. Meidän suklaafonduelaite on aika pieni, mutta siihen saa helposti sulatettua 200 g suklaata. Neljälle tuo määrä riittää liiankin hyvin. Isommalle porukalle voi sulattaa lisää suklaata ja lisätä kun suklaafondueeseen taas mahtuu. Laite ei itsessään sulata suklaata, mutta pitää sen juoksevana. Aluksi laite ei lähtenyt pyörittämään suklaata, mutta kun lisäsin pari lorausta ruokaöljyä ja sekoitin sen sulan suklaan sekaan, niin ruuvi lähti nostamaan suklaata ylöspäin. Öljy olisi varmaankin pitänyt lisätä jo sulatusvaiheessa. Mitä juoksevampaa suklaa on sen paremmin se kulkee putouksen ruuvissa. Ohjeessa ehdotettiin öljyn sijaan myös likööriä. Toimiihan se sittenkin!\nHaluaisinko suklaafonduen häihin? Suklaassa dippailu saa aikaan kyllä sotkua ja en itse haluaisi valkoiseen pukuuni suklaatahroja. Toisaalta se olisi hauska herkkubuffeessa. Voisihan sitä käyttää myös juustofonduen tarjoiluun. Pilkotut hedelmät, keksit ja sula juusto voisi toimia iltapalalla. Sillon suklaafondue-laitteen pitäisi olla vähän isompi, jotta laitetta ei tarvitsisi koko ajan täyttää.\nKaikista parhaiten suklaafondue sopii hyvin illanviettoihin, joissa voi sotkea hyvällä omallatunnolla ja syödä mielin määrin hyvässä seurassa. Hedelmät ovat hyvä lisä tarjoiluu, sillä pelkkä suklaa ja karkit alkavat lopuksi maistumaan liian raskailta. Aikaa pitää varata runsaasti herkkujen esillelaittoon ja yhdessä herkutteluun.\nJos arpaonni ei suosi oman laitteen voit ostaa täältä.\nKettu tuijotteli pöydältä herkkujen määrää.\nMango toi ihanaa raikkautta suklaakastikkeeseen. Päälle vähän jäätelöä.\nSaat arvontalippuja seuraavasti:\n1 kpl jättämällä kommenttikenttään viestiä ja sähköpostiosoitteen.\n1 kpl tykkäämällä blogini Facebook-sivusta\n1 kpl olemalla blogini lukija Bloggerissa\nArvonta suoritetaan ystävänpäivänä 14.2.2016!\nOlkoon Fortuna sinulle suosiollinen!\nKannattaa muuten tarkistaa että kommentti ilmestyy tuonne listaan! Joskus selain ei meinaa tallentaa kommenttia millään. ♡♡ ♡\nOnnea arvontaan! Kiitos e-ville.com ihanasta suklaafondue-palkinnosta ja testilaitteesta!\nLähettänyt Teresa Sjönberg klo 12.25 59 kommenttia:\nTunnisteet: arvonta, Herkkubuffee, Suklaafondue\nYhdistin sokerimassaleipomisessa kauniit ruusun nuput ja vanhan japanilaisen keramiikkatekniikan. Idea tuli keramiikkakurssilla näkemässäni videosta.\nLevitin kuviollisen sokerimassalevyn kakun päälle ja tein kermasta ja veriappelsiinihyydykeaineesta kauniit pursutukset.\nKakun kruunasi hennot sokerimassa ruusunnuput.\nSain aivan ihanan inspiraation keramiikkakurssilta. Keramiikassa ja leipomisessa on muotoilun kannalta paljon yhteistä. Nyt huomasin miten japanilainen keramiikkatekniikka nerikomi sopii hyvin sokerimassan käsittelyyn.\nKatsoimme keramiikkakurssilla videota, jossa kahdesta eri värisestä savesta saatiin aikaan ruusukuvioitu pinta. Voi ei mikä kuvio! En meinannut pysyä housuissani ja inspiraatio poltteli, niin etten meinannut saada savesta aikaan mitään. Tiedättekö sen kihelmöivän tunteen ja miltä se tuntuu kun et pääse sitä heti toteuttamaan? Ihan kamalaa!\nKun viimein pääsin leipomaan niin huomasin, että sokerimassat olivat kuivahtaneet kaappiin ja tuoreina oli ainoastaan vaaleanpunaista ja valkoista massaa. Se ei ehkä tähän kokeiluun ollut paras väriyhdistelmä, mutta suloiseen kakkuun se kävi. Väreissä pitäisi olla isompi kontrasti, jotta kuvio erottuu selkeästi.\nLeikkelin sokerimassaa videon ohjeen mukaan ja sain, kuin sainkin aikaiseksi videossa näkemäni ruusukuvion. Kaulin levyn kakun päälle ja lopusta massasta pyörittelin hempeät sokekerimassaruusut. Aivan loistavaa!\nHarmi ettei kamerani erottanut tarpeeksi hyvin ruusun sävyeroja, mutta kakusta tuli aivan ihanan hellyyttävä. Kun pääsen kaupassa käymään ja ostamaan lisää sokerimassaa, niin teen ruusukuviosta ohjeet teille. Ja sitten lupaan ottaa sellaiset kuvat, jossa kuvio oikeasti erottuu. Ei se aina mene, niin kuin toivoisi. Mutta onneksi kakusta tuli suloinen, kuin ruusun nuppu.\nTänään meillä on herkkupäivä ja hyvässä lykyssä meillä on herkkuihin liittyvä synttäriarvonta käynnissä huomenna!\nTämmöinen tuli tästä nerikomitekniikalla tehdystä sokerimassaruusukuviosta. Se ei meinannut näkyä kakusta otetuissa kuvissa.\nTähän voit kuvitella tuon ruuskuvion.\nI participate in Lavender Cottages Mosaic Monday.\nKaunis kakku kruunasi myös syntymäpäivääni. Äitini tuli katsomaan pientä, ja kahvien jälkeen pääsimme viimein treffeille. Menimme syömään ja oopperaan ihan kahdestaan.\nLähettänyt Teresa Sjönberg klo 11.55 8 kommenttia:\nTunnisteet: Hääkakku, Kakunkoriste, Leivonta, nerikomi, Sokerimassa, Täytekakku\nErikoiset hääkimput hurmasivat muotinäytöksessä\nSuomen Häämessujen parasta antia oli erikoisesti sidotut hääkimput. Tässä kimpussa sarat ovat käännetty kekseliäästi ylösalaisin neilikkakimpun varreksi. Aivan ihana lopputulos!\nTässä teille jatkoa Suomen Häämessujen muotinäytöksestä Jyväskylästä. Halusin esitellä teille vielä lähemmin häämessujen hääkimppuja. Olisi rikos jos nämä ihanat kimput olisi jääneet esittelemättä. Kävin Kukkapalvelu Vehkannan osastolla tutustumassa kimppuihin myös lähempää ja äänestämässä mikä kimpuista oli kaunein. Osastolla näki miten taidokkaasti näyttävät kimput oli sidottu.\nTäytyy kyllä sanoa että hääkimput olivat kauneimmillaan mallimorsiamien käsissä. Erikoiset ja modernitkin kimput toivat pukuihin vielä extrajuhlavuutta ja saivat kantajansa säteilemään. Olikin jo ihan virkistävää nähdä uusia tuulia hääkimppujen sidonnassa ja näyttäisi vahvasti sille, että se on ihan taidetta.\nIhan mahtavaa että näiden hääkimppujen tekijällä on riittänyt mielikuvistusta ja kekseliäisyyttä. Monet kimppujen ideoista on hyödynnettävissä ihan arkisessakin kukkien asettelussa. Ihan jäätävän inspiroivaa! Hääkimput on sitonut Kukkapalvelu Vehkanna Laukaasta ja uskon että heidän luomuksensa ovat saaneet monet morsiamet hihkumaan onnesta.\nTäytyy nolona tunnustaa, että oma hääkimppuni näytti tältä. Tein itse ja säästin, ehkä tässä asiassa ei olisi pitänyt olla niin nuuka.\nMikä kimpuista on sinun suosikkisi? Millaisen hääkimpun sinä haluaisit?\nPunainen neilikkakimppu on saanut ympärilleen oksakehän.\nOikeanpuoleinen hääpuku puuttui hääpukuesittelystä, olin niin keskittynyt kauniiseen kimppuun, että yksi kauneimmista puvuista jäi huomiotta. Hääkimput on sitonut Kukkapalvelu Vehkanna.\nTämä kimppu näytti enemmänkin somisteelta. Kaunis valtikkaidea, mutta ehkä tähän olisin kaivannut kukkiin enemmän luonnollisuutta. Nyt väritys toi mieleen kuivakukka-asetelmat.\nTämä metallilankaan kiinnitetty orkideakimppua veikkaisin yleisön suosikiksi. Hääkimppu on samaan aikaan keveä, runsas, näyttävä ja hillitty.\nAivan ihana morsiuskimppu oli myös pitkä vaaleanpunainen köynnös, joka pujotetaan morsiamen ranteeseen. Kukkaköynnös oli rakennettu kiiltävän kultaisen rautalankakehikon päälle, joka toi kimppuun modernin korvivahteen. Köynmökseen on sidottu neilikoita ja ihanan pinkkejä orkideoja.\nTämä hääkimppu edusti perinteikkäämpää hääkimppumallia.\nMinua viehätti kovasti laukun muotoinen hääkimppu. Yleensä laukku voi näyttää kukalta, mutta tässä se oli päin vastoin. Laukku olikin kukka. Kysyin kimpun tekijältä, voiko laukkukimpussa säilyttää jotain, mutta tällä kertaa laukku ei auennut huulipunalle.\nAivan ihana tämä modernikukkatähti!\nTämä kuva paljastaa miten kimppu on sidottu. Värjättyyn mehitähteen on pujotettu pitkiä neuloja. Neuloihin on pujotettu neilikoita, helmiä ja olisivatko nuo pienet kämmekän kukkia?\nTämä kimppu oli suosikkini. Kimppu koostui pitkistä kukkanauhoista joihin oli pujotettu ruusuja ja neilikoita. Kukkanauhat ovat sidottu runsauden sarvea muistuttavaan kantopidikkeeseen. Jos menisin uudelleen naimisiin haluaisin tämän kaltaisen kimpun! Ideaa saatan tulla hyödyntämään joskus!\nAivan ihania kimppuja!\nPidä Ruotsi Siistinä 2.\nUusi Ruotsimuumimuki on tullut!\nNiitä saa täältä!\nLähettänyt Teresa Sjönberg klo 10.16 8 kommenttia:\nTunnisteet: Hääblogi, Hääkimppu, Häämessut, Jyväskylä, Kukat, Kukkakauppa, Suomen Häämessut\nLähettänyt Teresa Sjönberg klo 9.18 44 kommenttia:


White Trash Disease\t- 04.06.2018 08:00\nWOOHOO! Nyt se vihdoin tapahtuu! Tänään on se historiallinen päivä, kun oma podcast näki päivänvalon! Olisin julkaissut tämän jo kauan sitten, mutta kaveri podcastin tekemiseen puuttui. Sattuipahan niin, että kaikkien tuntema Vivian Valpuri mainitsi asiasta ihan toisen keskustelun yhteydessä ja rattaat alkoivat pyöriä salamannopeasti. Kolme kuukautta tätä päässäni pyörittelin, reilussa viikossa homma oli jo nauhoitettu […] The post Uusi podcast – Ysistä viiteen appeared...\nAlexa Dagmar\t- 31.05.2018 07:00\nJälleen uuden hulvattoman podcast-jakson aika! Tällä viikolla pureudutaan polttareihin ja vieraana on polttarispesialisti sekä aina sanavalmis Vivian. Kerron kaikki likaiset yksityiskohdat mitä tässä postauksessa jäi kertomatta ja käydään läpi tietysti myös mun polttaripäivää! Montakohan kertaa mainittiin The Baron -strippari ja miksi mulla oli vielä maanantaina krapula? Ei auta kun kuunnella! Sai kyllä taas nauraa vedet […] The post Polttarispesiaali podcast-jakso appeared...


Yhdistävä tekijä: toukokuuta 2018\nTänne esitettiin seuraava kysymys:\nMitkä ovat hyödyllisimmät näppäinkomennot Windows 10 käyttöjärjestelmässä?\nMiten käytän esimerkiksi yhdistelmiä\nCTRL+C, CRTL+X ja CTRL+V?\nWindowsin ikkunoiden hallinta helpottuu ja nopeutuu jo muutamilla näppäinkomennoilla. Ehkä entinen käytettyjä ovat komennot:\nCRTL+C kopioi valitun tekstin, kuvan tai muun objektin leikepöydälle (kopioi = alkuperäinen objekti jää paikalleen),\nCTRL+X leikkaa valitun tekstin, kuvan tai muun objektin leikepöydälle (leikkaa = alkuperäinen objekti poistetaan) ja\nCRTL+V liittää tiedot leikepöydältä.\nKun samassa komennossa on kaksi näppäinkomentoa, kuten näissä, ensiksi painetaan CTRL-näppäin alas, sitä pidetään painettuna kun samalla näppäillään esimerkiksi C-näppäintä.\nKun kopioidaan valittu teksti, tiedosto, kuva, yms. komennot toki saadaan esiin myös avautuvasta valikosta, mutta helpoin tapa on käyttää näppäinkomentoa.\nYle on tehnyt hyvän yhdistelmän muutamista hyödyllisistä näppäinkomennoista:\nOpettele ainakin nämä näppäinkomennot. Löytyy tästä!\nJos sinulla on kysyttävää tästä tai jostain muusta tietotekniikkaan liittyvästä, ota yhteyttä:\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 08:57 Ei kommentteja:\nEn muista tapahtumia selvästi ajalta ennen kansakoulun alkua. Kun olen muistavinani, niin muut ovat jostakin tapahtumasta kertoneet niin monta kertaa, että muistikuva tuntuu omalta.\nEn esimerkiksi itse muista sitä, kun kiehuva vesikattila kaatui oikean jalkateräni päälle ja se paloi pahoin. Vieläkin sen iho on kiiltävämpi kuin vasemmassa. Kylän terveyssisar osasi hoitaa sitä ja rasvata niin, että se parani. Kiitos hänelle!\nAtomipommi pudotettiin Hiroshimaan 6.8.1945. Olin silloin kolme vuotta kolme ja kuukautta vanha. Olen juossut naapurina asuneen Kaupin aidalle ja huutanut ”atomipommi”! Kotiväkeni oli kuullut radiosta tämän uutisen ja olivat kauhuissaan. Taas ole muistavinani, että menin ja huusin.\nEnsimmäinen ja varmasti aito oma muistikuva on kouluun meno 1.9.1948. Äiti saattoi minua, mutta puolivälissä sanoin, että osaan tästä jo itsekin!\nLoppukesällä 1949 olin vanhempieni kanssa Oriveden Kansanopiston juhlasalissa. Siellä esiintyi maineikas Nekalan tyttökuoro Tampereelta. Yli 60 laulajaa oli näyttämön leveydeltä portailla riveittäin. Muistan lopun ikääni sen, miten upeasti tämä kuoro lauloi ”Kesäillan valssin”. Kun kuulen tuon sävelmän, on assosiaatio sinne saliin alle sekunnin päässä. ”Oi pais-ta päi-vä läm-pöi-nen, suo lah-jo-jas maan lap-sil-len” jne. Olin 2.5.2018 Sinisessä talossa Hoiturit-kuoron Vappujuhlassa. He lauloivat Kesäillan valssin viimeisenä, kuten lauloi Nekalan tyttökuorokin. Oli tulla tippa silmään.\nJuuri näihin aikoihin ennen koulun alkua olin saanut ”paperirahaa” poimimalla ahkerasti punaisia viinimarjoja ja myymällä niitä paikalliseen osuuskauppaan, Kauppakunta Kotipohjaan. Sinä syksynä marjasato oli niin runsas, että kaikkea ei ehditty itse säilöä.\nTällaista paperirahaa se oli!\nÄitini luki Oriveden Sanomista sopivasti huutokauppa-ilmoituksen. Oriveden asemalla (pikajunat pysähtyivät) on Mattssonin talossa huutokauppa. Talo oli tunnettu varallisuudestaan. Matkaa sinne meiltä oli noin 5 km.\nLähdin liikkeelle hyvissä ajoin ehtiäkseni heti huutokaupan alkuun. Väkeä oli tungokseen asti. Lyhyenä piti soluttautua eturiviin, että näki, mitä myytiin. Paperiraha poltteli taskussa.\nPieni kirjahylly tuli kohta huudettavaksi. Se oli noin 80 cm korkea ja 40 cm leveä. Saatoin sellaisen pyörällä viedä, jos saan huudettua. Huusin 2 markkaa! Joku nosti kolmeen, minä neljään. Tämä joku aikoi kai huutaa viisi, kun hänen vierustoveri sanoi: ”Anna pojalle!” Minä sain hyllyn neljällä markalla.\nSitten meklari otti esille kultasormuksia, sellaisia paksuja vihkisormuksia, jotka oli pujotettu lankaan. Niitä oli kymmenkunta ja ne myytiin kaikki kerralla. En muista millaisia huudot olivat, mutta se muistan kuin eilisen päivän, kun mustassa liivipuvussa, kellonperät vatsan yli kiiltäen, tummaihoinen ja mustatukkainen mies (romani?) huusi nämä sormukset. Hän otti povitaskustaan niin paksun setelinipun, että lähellä olleet ihmiset huokailivat äänekkäästi. Oli siinä minullakin ihmettelemistä, kun hänellä oli ruskeita 1000 markan seteleitä. Maksettuaan huutonsa, hän otti taskustaan pienet hohtimet ja katkaisi sillä kaksi sormusta ja sanoi: ”Umpikultaa ne onneksi ovat!”\nHuudettavaksi tuli tavallinen herätyskello. Sellainen kiiltäväkuorinen, jolla oli päällä soittokello. Huusin sen ja nyt meni 10 markkaa.\nTämän kirjoituksen varsinainen aihe on seuraava esine. Meklari nosti pahvilaatikosta ”Kuninkaallisten vaunut”. Materiaali oli vaneri, joka oli taidolla sahattu ja sitten ruskealla petsattu ja lakattu. Ajattelin, että nyt minun puuhevoseni saa arvoisensa kärryt, jos hinta ei nouse liian korkeaksi. Lelu oli sen verran erikoinen, että olin ainoa huutaja, 2 markkaa.\nTapahtumia huutokaupan jälkeen:\nPieni kirjahylly oli vielä vuonna 2000 asumattomaksi jääneen kotitaloni kuistilla. Sitten talo purettiin ja hylly meni purkujätteen mukaan.\nHerätyskello. Kotonani oli verstashuone, jossa oli höyläpenkki ja puutöitä varten työkalut. Puutarhan takareunalla oli isän kaivama monttu (5m x 15m), josta oli otettu täytemaata puutarhan tasoittamiseen. Keväällä ja syksyllä se oli usein täynnä vettä. Sen nimi oli ”Kurarunni”. Talvella luistelimme siellä kynttilänvalossa ”Nurmiksilla” eli kengän alle kiinnitetyillä terillä. Vuonna 1953 tein puusta kovertamalla veneen. Mistä moottori? Nyt herätyskello sai luvan luovuttaa koneistonsa veneen moottoriksi. Koneisto irti kellosta, heiluri pois päältä ja polkupyörän pinnasta tehty potkurin akseli kiinni sekuntiosoittimen akseliin ja veto täysille. Kyllä vene jonkin matkaa aina yhdellä vedolla liikkui! On otettu oikein valokuvakin siitä.\nKuninkaallisten vaunut. Ennen kännyköiden räpläämistä lasten piti keksiä leikkinsä itse. Niinpä isäni tekemä puuhevonen sai huutokaupasta kärryt. Sain sen puuhevosen jouluna 1946. Se on yhä minulla muistona kotoa. Tein myöhemmin hevoselle länget ja muut valjaat sekä aisat vaunuihin. Ne eivät ole tallessa. Samana jouluna sain koivulankusta tehdyn jakkaran, joka myös on minulla vielä käytössä. Sodan päätyttyä isä oli ehtinyt jo tehdä puutöitä.\nKuninkaanvaunut olivat vinttikamarissa hyllyn päällä ja joskus vuoden 1980 paikkeilla osui silmäni niihin kotitalossa käydessäni. Otin ne Saloon mukaani ja ne olivat erään yläkaapin lasioven takana vuoteen 2010 asti, jolloin muutimme omakotitalosta kerrostaloon.\nMuutto pienempään asuntoon vaatii luopumista osasta tavaraa. Niinpä laitoin Tori.fi sivuille tavaroita myytäväksi. Joukossa oli myös kuninkaanvaunut. Rouva Turun suunnalta otti yhteyttä ja toimitin vaunut hänelle vuodenvaihteessa 2012-2013.\nTämän huutokauppa-aiheisen jutun ydinasia olivat juuri nuo kuninkaanvaunut.\nEtsin kuumeisesti valokuvaa näistä vaunuista – turhaan! Onneksi minulla oli tuon ostajan nimi muistissa vihkossa. Ei muuta kuin Fonecta etsimään. Löysin nimen ja lähetin kirjeen, jossa kohteliaasti kysyin: ”Oletteko sama henkilö, joka osti minulta kuninkaanvaunut ja jos, niin onko vaunut vielä Teillä? Ja jos on, niin voisitteko ystävällisesti lähettää vaikka sähköpostin liitteenä niistä kuvat?”. Sitten jännittävää odotusta, jota ei kauan kestänyt! Kuva tulivat sähköpostissa ja se on nyt tässä.\nMinulla ei ole aavistustakaan siitä, mihin tarkoitukseen ne on tehty. Onko se ruotsalainen tai englantilainen esine? Onko se ehkä wiskipullon teline? Arvelen, että leluksi sitä ei ole tehty. Pyörätkään eivät pyöri!\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 06:02 Ei kommentteja:\nLähes kaikkien kesälomat ja kesäiset matkat häämöttävät vielä edessäpäin, joten onkin oivallinen aika antaa yksi vinkki suunnittelun avuksi.\nMonina kesinä lomamatkamme on kulkenut kotihorisontista katsottuna tuonne vähän itäisemmälle suunnalle, Taipalsaaren Solkeisiin, ja niin tehtiin viime vuonnakin. Kortteerasimme vaunuinemme muutaman päivän ystävien riesoina heidän pihallaan. Olimme jo etukäteen suunnitelleet, että näistä päivistä yhden vietämme puistoteemalla Kotkassa.\nKaupungissa on viheralueita yhteensä noin 1 400 hehtaaria, joista rakennettuja puistoja noin 170 hehtaaria. Kotkan kaupungin puistotoimi on 2001 sertifioinut koko toimintansa ainoana julkisen sektorin viherorganisaationa Suomessa ja panostus puistorakentamiseen on tuonut monia valtakunnallisia tunnustuspalkintoja.\nEnsimmäisenä kohteena oli Sapokan Vesipuisto. Sapokka on pienvenesataman lisäksi vanha merenpohjukka, joka on kunnostettu aivan upeaksi puistoksi. Vallitsevat elementit ovat runsas kasvillisuus, kivi, valaistus ja tietysti vesi, joka merialueen lisäksi virtaa pienissä puroissa ja lammikoissa sekä puiston etelärinteellä kohisevassa, lähes 20 metriä korkeassa putouksessa. Putouksen päältä löytyy myös hieno kotimaisen kiven näyttelyalue.\nIstutusalueet ovat valtavan reheviä, kasvilajistoltaan monipuolisia ja mielenkiintoisia. Yllättävistä paikoista löytyy kutkuttavia oivalluksia erilaisten pienten patsaiden ym. muodossa. Myös kiven käytössä ja käytön ideoissa ei ole säästelty. Kulkuväylät ovat helppokulkuisia, mutta jos haluaa ja kunto kestää, niin sivupolkuja portaineen ja mäkineen löytyy myös. Esimerkiksi putouksen päältä on hienot näkymät. Penkkejä ja muita istuinpaikkoja löytyi myös matkan varrelta ihan kiitettävästi.\nKatariinan Meripuisto oli toinen päivän puistokohteista. Se on 1700-luvun Ruotsinsalmen linnoitusraunioiden keskelle rakennettu 20 hehtaarin upea koko perheen ulkoilualue. Siellä on mahdollisuuksia monenlaiseen puuhailuun, koska paikalta löytyy mm. virikkeellinen leikkipuisto, monenlaisia pelipaikkoja, frisbee-koreja, onkipaikkoja ja kiveen upotettu ksylofoni.\nPuistosta löytyy myös hienoja kivipöytiä penkkeineen ja grilleineen, joten eväskori kannattaa ehdottomasti varata mukaan. Aivan meren rannasta löytyy jopa 50 hengen joukolle todella mahtava kivipöytä piknikhetkeä varten.\nPuiston niemen kärjestä, sillan päässä olevalta kivisaarelta löytyy pieni hiljentymispaikka, jos haluaa välillä viettää hetken omien ajatustensa kanssa.\nSinne on rakennettu myös 24 metriä halkaisijaltaan oleva labyrintti keskiaikaisen Chartresin katedraalin mallia mukaille. Reittiä pitkin matkaa keskipisteeseen kertyy 525 metriä. Piknikin jälkeen voi vaikka hetkeksi oikaista itsensä riippumaton syleilyyn ihailemaan ohi lipuvia pilvenhattaroita.\nMaastoltaan puisto on aika mukava. On tasaisia ja helppokulkuisia polkuja ja alueita, mutta myös mahdollisuuksia kulkea hiekkarannoilla ja kallioilla. Mitään jyrkkiä kiipeämisiä ei juurikaan ole. Upeita istutuksia löytyi tästäkin puistosta, mutta suurin osa alueesta oli luonnontilaista, luonnon kasveineen, kallioineen ja hiekkoineen.\nViime kesän retkipäivämme viimeisenä kohteena oli Sapokan puiston vieressä oleva Maretarium, joka on myös käymisen arvoinen paikka, vallankin jos suomalainen vesiluonto kiinnostaa. Siellä on mahdollisuus nähdä niitä jo tuttuja sekä tutustua moniin vähän oudompiinkin vesiemme eväkkäisiin.\nKotkasta löytyy näiden kahden lisäksi upeita puistoja lisääkin ja suuntaamme sinne varmasti vielä toistekin ihan vaan puistopäivälle.\nLisätietoja suunnittelun avuksi löytyy:\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 09:08 Ei kommentteja:\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 08:45 Ei kommentteja:\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 08:54 Ei kommentteja:\nTuolla otsikolla oli eräs palveluiden tuottaja kertomassa toiminnastaan Salon Reumayhdistyksen HyväOlo-kerhossa. Tuo kysymys on entistä tärkeämpi jokaisen meistä kysyä itseltään Pärjäänkös kotona? Pärjäänkö kaikissa arjen askareissa ja toiminnoissa? Onko jokin asia mikä aiheuttaa terveyshaittaa ja suorastaan riskin sairastua pahemmin?\nOmalla kohdallani tuli eteen tilanne, että aina imuroinnin ja pölyjen pyyhkimisen jälkeen krooninen nuha paheni ja spraytä ja muita aineita piti käyttää nenää avaamaan. Yöllä heräsin paniikissa, kun näin unta hukkumisesta. Aloitin uuden allergialääkkeen entisen nuhalääkkeen lisäksi. Kun kaikenlaiset konstit ovat jo käytössä, niin pitää miettiä mitä sitten seuraavaksi. Jos en imuroi, niin villakoirat valtaavat kodin. Ne ovat kyllä hiljaisia, mutta jossain vaiheessa on kuitenkin siivottava. Jos imurointien väli on pitkä, niin entistä enemmän on pölyä ilmassa.\nOlen jo muutama vuosi sitten hank-kinut robotti-imurin. Se on ihan hyvä, mutta se ei siivoa nurkista ja isommat pölypallot se jättää maton reunoihin.\nSillä on myös van-hemmiten alkanut muistihäiriöt. Se ei osaa enää mennä itse lataukseen. Sitten se valittaa keskellä lattiaa ja pyytää lataamista.\nPäätin sitten hankkia apua. Kartoitin eri siivousyrityksiä. Tarjolla on jos jonkinsorttista firmaa. Mistä niistä tietää, mikä olisi hyvä ja halpa? Vai pitääkö ottaa kaksi; se hyvä ja se halpa? Koska pärjään vielä muissa toimissa melko hyvin, niin päätin turvautua Marttojen Arkiapuun. Heillä on tarjolla yli 70-vuotiaille kevyttä siivousta (ei viedä mattoja ulos, ei ikkunanpesua), kaupassa käynnin avustamista, ruuanlaittoa tai leipomista, kukkien hoitoa, ulkoiluapua, ym. Siivous on imurointia ja pölyjen pyyhkimistä sekä vessan siivous. He ovat kaksi tuntia kerrallaan, toinen tunti siivousta, toinen jotain muuta puuhaa. Tämä hintaan 19€ /kerta. Tuosta summasta ei saa kotitalousvähennystä. Soitin siis sinne. Sovittiin päivä, jolloin apua olisi tulossa. Nyt on luonani käyty kaksi kertaa ja kokemukset ovat olleet myönteisiä. Villakoiria ei enää lymyile kaapin alla ja yllähyllyillä ei ole pölyä. Minun on helpompi hengittää.\nMuutakin apua on saatavissa. Salon kaupunki tarjoaa Palveluliikenteen. Kauppareissulle pääsee Salon keskustasta keskiviikkoisin ja perjantaisin. Keskustan kauppakeskuksiin pääsen vielä omin jaloin, mutta Prismaan piti ennen kerjätä pojalta kyyti. Nyt käyn siellä tarvittaessa Palveluliikenteen mukana. Kyyti tilataan viimeistään edellisenä päivänä kaupungin palvelupuhelimesta. Auto hakee kotipihasta ja vie Plazan ja Citymarketin kautta Prismaan. Kaksi tuntia on ostosaikaa. Siinä ajassa ehtii apteekkiin, kauppaan tai vaikkapa kahville. Tämä lysti hintaan 6.60€ edestakaisin. Lisää tietoa löytyy kaupungin nettisivuilta otsikolla Palveluliikenne.\nErilaisia apuvälineitä kodin askareisiin löytyy kaupoista.\nKaupungilla on välinelainaamo, mutta sinne en vielä ole katsonut tarpeelliseksi poiketa. Kaiken- laista apuneuvoa on kotiin kertynyt. Hyvä apu on kunnolliset tikkaat, kun täytyy korkeammalle ylettyä. Tuolille vielä pääsen, mutta keittiötikkaat osoittautui kiikkeräksi. Joten hankin kunnon alumiinitikkaat, joiden avulla palovaroittimen patterikin vaihtuu kätevästi. Tikkaissa on kunnon askelmat ja ylätasolle mahtuu molemmat jalat.\nTurvakaaren lokeroon saa mukaan tarpeellista tavaraa, ettei tarvitse edestakaisin kiipeillä.\nNäillä avuilla pärjään kotonani paremmin ja turvallisemmin. Miten sinä pärjäät?\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 08:27 1 kommentti:\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 07:00 Ei kommentteja:\nView Lähettänyt http://yhdistavatekija.blogspot.com/ klo 07:54 1 kommentti:


Panda | Piece of Panda: Halloweenin taikaa Kööpenhaminan Tivolissa\nHalloweenin taikaa Kööpenhaminan Tivolissa\nCopenhagen Tivoli Garden - Halloween 2012\nKäydessäni töistä voitetulla palkintomatkalla Köpiksessä jäi kliseisesti sanottuna Tanskan pääkaupunkiin pieni pala sydämentä. Köpiksestä on tulossa myös toinen postaus (mm. kosmetiikkaostokset), mutta tässä paneudutaan reissuni ehdottomasti suurimpaan kohokohtaan.\nKuten yksi kollegoista huokaisten totesi: "Once A Lifetime".\nYdinkeskustassa sijaitsee Tivoli Garden avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1843 ja alueella riittää ihmeteltävää yli kahdeksan hehtaarin verran. Huvipuistoalueella löytyy yli 40 ravintolaa tai kahvilaa ja alueella järjestetään myös paljon komediateatteriesityksiä sekä myös tunnettujen artistien konsertteja.\nSeinään lentonsa päättäneet noidat splättereineen olivat jo päivällä härski näky :D\nTivoli päiväsaikaan oli "vain" jäätävän kokoinen tivoli, mutta me onnekkaat saavuimme kaupunkiin juuri oikeana ajankohtana eli aikana jolloin Tivoli muuttuu lokakuussa kahdeksi viikoksi Halloweenin ihmemaailmaksi! Mikä onni!\nKurpitsoja, kynttilöitä, kynttilälyhtyjä, käveleviä heinämiehiä, heinäpaaleja, hämähäkkejä seitteineen, variksenpelättimiä, pulppuavia noidankattiloita, zombeja ja vaikka mitä! Klo18:00 jälkeen tietyissä osissa puistoa alkoi tapahtumaan huisia juttuja ja puisto muuttuu tällöin ikärajaltaan K-12. Huikeeta! Suomessa ei ole mitään vastaavaa, eli voitte vain kuvitella miten olo oli kuin omassa suuressa ihmemaailmassa. Mieletön kokemus mitä suosittelen ihan kaikille!\nTässä hieman tunnelmamusiikkia kuvien katseluun >:].\nKuvat eivät ole puoliakaan siitä mitä paikan tunnelma oli. Se oli jotain niin käsinkosketeltavissa ja aistittavissa kaikilla aisteilla ettei sitä saanut mitenkään taltioitua kameralle.\nTivolin pääsisäänkäynti ja HUGE kurpitsalyhty toivottamassa vierailijat tervetulleiksi. Kylmät väreet menivät pitkin selkärankaa pelkästä innostuksesta!\nPuihin oli laitettu tuhansien kurpitsa- ja kynttilälyhtyjen lisäksi roikkumaan myös isoja kynttilöitä pienille teräslautasille. Vienoinen tuuli keinutti sydänliekillä palavia kynttilöitä steariinin valuessa tunnelmallisesti teräslautasten ympärille. Ehkä kauneimpia asioita mitä olen koskaan nähnnyt.\nPitkiä katuja valaisivat puihin roikkumaan laitetut kurpitsalyhdyt, kynttilälyhdyt sekä kattokruunut. Puistojen penkeiltä löytyi sieltä sun täältä istumassa kurpitsapäisiä variksenpelättimiä. Heinäpaaleja oli ihan kaikkialla ja puut oli kuorrutettu hämähäkkien seiteillä. Kaikki oli niin aitoa ja todellista, ettei puisto näyttänyt ollenkaan ihmisten rakentamalta. Se vain oli olemassa ja olo oli kuin omassa Halloween Townin ihmemaassa :').\nUskaltaisitko istuutua mahdollisesti kiinni nappaavan kurpitsapään viereen ;)?\nYössä tarkeni ilman käsineitä eikä pipollekkaan ollut tarvetta :). Olin ilman takkia liikenteessä eli pelkällä hupparilla tarkeni oikein hyvin. Ikävä näitä kelejä...\nTivolin sydämestä sijaitsevan maurilaistyylinen Nimb-palatsin (mm. ravintola) näkeminen sai sydämen tekemään seurueen jokaisessa jäsenessä pienen pysähdyksen. _Valtava_ palatsi oli kuorrutettu valoilla joita oli varmasti enemmän kuin koko Suomessa yhteensä, ja palatsin edessä olevasta peilityynestä lammikosta koko komeus heijastui vielä täysin peilikuvana! Lammikon lasisten putkiloiden sisältä pulppusi eri värisiä vesikuplia.\nNäettekö palatsin ovien edessä olevat tummat hahmot noiden lyhtyjen alla kaiteiden takana? Ne olivat kasveja ja isompia/pidempiä kuin ihmiset eli siitä saa vähän perspektiiviä kuinka valtava tuo rakennus on. Kuvassa se näyttää niiiin pikkuiselta. En saanut edes laajisputkella koko komeutta mahtumaan kuvaan - ei edes kauempaa. Maa on pelkkää pannukakkua, eli edes pientä nyppylää ei ollut josta olisi saanut hyvän kuvan otettua.\nHuvipuistolaite meni aivan Chinatownissa (Tivolin ns takaosassa) olevien ihmisten pään yläpuolelta (vas.ylhäällä) :].\nMyös tuo rakennus oli jäätävän iso.\nYhdelle "kadulle" oli puiden väleihin ripustettu erivärisiä lasisia tuikkukynttilöitä :). Pimeässä näkymättömältä näyttävän narun ansiosta ne näyttivät leijailevan ilmassa.\nPiraattilaiva (nokka oikealla) oli parkkeerattu keskelle isoa lampea.\n^ Tivolin yksi hurjimmista laitteista.\nLaitteen liikkuvan osan kärjessä oli avokattoinen lentokone ja matkustajat istuivat siinä aivan kuten oikeassa lentokoneessa. Lentokone lähti ensin nousemaan kaaressa suoraan ylös ja ylhäällä meni hitaasti ylösalaisin kaartuen takaisin alas nokka edellä.\nSyöksyessään täysillä alas lentokoneen nokka meni vain muutaman metrin verran maan yläpuolelta eli aivan ihmisten pään yläpuolelta - välissä oli toki niin kutsuttu "turvaverkko" :D. Mentiin R:n kanssa seisomaan tuohon alapuolelle lentokoneen ja maan "törmäyskohtaan". Juuri ennen meihin "osumista" lentokone lähtee takaisin ylös nousukiitoon. Näimme ihmisten kauhistuneet ilmeet pelottavan läheltä ja voin kertoa että veti kyllä jokaisella kerralla vatsapohjasta :D! Oli varmasti lähes yhtä jännää kuin itse laitteessa istuminen 8). Kaikki laitteeseen menneet kirkuivat aina kuin pienet elukat, juuri tuossa "törmäysvaiheessa".\nNarisevassa hirttosolmukoista tehdyssä kiikussa kiikkuvat kurpitsalapset olivat kammottavia! Taustalla isompi kurpitsapää sahaili toisen hahmon ruhoa kahtia.\nOnko kukaan lukijoistani käynyt Köpiksen Tivolissa :)?\nLähettänyt Panda klo 10.31\nNoora 5. joulukuuta 2012 klo 18.32\nOON ENITEN KADE IKINÄ MAAILMASSA.\nvolyym 5. joulukuuta 2012 klo 18.38\nvoi ei vähänkö kuulostaa upealta! eiköhän sielä oo nyt jouluksikin (tapaninpäivänä lähtö jee!) jotain kivaa, ehkä romanttisempaa kuin halloween jutut. mut joskus täytyy kyllä päästä halloweenina tuonne, näyttää ja kuulostaa niin mahtavalta :--)\nPanda 11. joulukuuta 2012 klo 12.01\nJouluvalaistuksesta joo saa vähän ehkä romanttisempaa jos on sillä tuulella :).


Hitsaussavukaasujen haitat kuriin\nViime aikoina on metalliteollisuudessakin kiinnitetty huomiota työntekijöiden työterveyteen ja -turvallisuuteen\nKonepajat ovat tehneet paljon töitä esimerkiksi melun, tärinän ja pölyn vähentämiseksi työpaikoilla. Työturvallisuuden ja työhyvinvoinnin lisäämiseksi voidaan kuitenkin edelleen tehdä paljon. Yksi metalliteollisuuden kehitysalue on hitsaussavukaasujen haittojen torjunta.\nSuomessa kuoli työtapaturmissa viime vuonna 14 työntekijää, mikä on ennätyksellisen alhainen luku, vaikka jokainen tapaturmainen kuolema on tietysti liikaa. Työperäisiin sairauksiin puolestaan kuolee vuosittain yli 2 000 henkilöä, eli puutteelliset työolosuhteet ovat edelleen hyvin merkittävä työntekijöiden elinikää lyhentävä tekijä.\nTyöterveyslaitoksen tilastojen mukaan Suomessa vahvistettujen ammattitautien ja ammattitautiepäilyjen kärjessä olivat eri toimialoista metalli-, valimo- ja konepajatyöt vuonna 2014. Ammattitaudeissa on vähenevä pitkän ajan trendi, kuten työtapaturmissakin.\n"Viime aikoina on metalliteollisuudessakin kiinnitetty yhä enenevässä määrin huomiota työntekijöiden työterveyteen ja -turvallisuuteen. Niistä on melkein tullut jo yksi kilpailutekijä yrityksille. Juuri on ilmestynyt maailman ensimmäinen kansainvälisesti tunnustettu työterveys- ja -turvallisuusstandardi", sanoo Commercial manager Jouko Allonen Lincoln Electric Nordic Finlandilta. Lincoln Electric on hitsauslaitteiden ja -kulutustarvikkeiden johtava valmistaja maailmassa.\n"Todennäköisesti työturvallisuusmääräykset ja vaarallisten aineiden sallitut altistusrajat tulevat tiukentumaan tulevaisuudessa. Rajat vaihtelevat vielä runsaasti maittain, mutta nekin tulevat yhtenäistymään ja kiristymään tulevaisuudessa", Allonen arvioi.\nHitsauksen savukaasuista monia haittoja\nHitsaussavukaasut ovat yksi merkittävä metalliteollisuuden työntekijöitä kuormittava tekijä. Työterveyslaitoksen mukaan hitsaajien pääasiallinen altiste ovat hengitysvyöhykkeelle pääsevät kaasut, kuten otsoni ja häkä sekä metallin lämpöhajoamisen yhteydessä syntyvät kiinteät epäpuhtaudet, eli hitsaushuurut. Huurut ovat monimutkaisia hiukkasseoksia, joiden koostumus riippuu hitsaustavasta ja työstettävän metallin koostumuksesta. Suurin osa hitsaussavun hitsaushuuruista, on peräisin perusaineesta ja hitsauksen lisäaineesta.\nSuomalaisessa metalliteollisuudessa tyypillisimpiä hitsaushuurujen aineosia ovat raudan oksidit sekä terästen seosmetalleina toimivien kromin, nikkelin ja mangaanin oksidit. Muita hitsattavia materiaaleja ovat muun muassa alumiini sekä maalatut, sinkityt tai muuten pinnoitetut metallit.\nHitsaushuurujen tiedetään aiheuttavan yleisesti hengitysteiden ärsytysoireita ja sinkittyjä pintoja hitsattaessa niin sanottua metallikuumetta. Suomessa todetaan ajoittain myös kromia ja nikkeliä sisältävän ruostumattoman teräksen hitsaushuurujen aiheuttamia ammattiastmoja. Lisäksi seostetun teräksen hitsaushuurujen sisältämät nikkelin ja kromin yhdisteet saattavat aiheuttaa vakavampia terveyshaittoja.\nHitsaajan altistumiseen ilman epäpuhtauksille vaikuttavat muun muassa hitsattava materiaali ja sen pintakäsittely, hitsausmenetelmä, ilmanvaihto hitsauspaikalla, henkilökohtaisten suojaimien käyttö ja hitsausasento.\nKaasujen ja huurujen muodostumisnopeus vaihtelee prosessista toiseen. Puikkohitsauksessa ja MAG-täytelankahitsauksessa hitsaushuuruja muodostuu enemmän kuin MIG/MAG-umpilankahitsauksessa. TIG-, plasma- ja jauhekaarihitsauksessa puolestaan hitsaussavuja muodostuu hyvin vähän.\nMIG/MAG-umpilankahitsaus on suurin hitsaustapa markkinoilla. Jauhekaarihitsauksen osuus on alle 10 prosenttia.\nHitsaussavukaasun koostumus ja määrä vaihtelevat käytettyjen lisäaineiden mukaan, mutta niihin voi olla vaikutusta myös metallin laadulla ennen hitsausta. Esimerkiksi ruoste, kattilakivi, öljy, maali ja liuottimet vaikuttavat savukaasun laatuun.\nLisäksi savukaasujen koostumus ja määrä voivat vaihdella hitsausprosessista, valokaaren siirtymistavasta, hitsausparametreistä, käytetyistä hitsauslisäaineista ja käytettävän suojakaasun tyypistä sekä muista tekijöistä johtuen.\nSavukaasujen vähentämiseksi on tärkeätä huomioida kaikki tekijät ja niiden vaikutus huurujen muodostumisnopeuteen.\nMiten pienentää savukaasualtistusta\n"Ensimmäisenä voidaan mainita automaatio, jonka avulla saadaan hitsaajat kauemmaksi savukaasulähteestä, jolloin savukaasut voidaan ohjata turvallisemmin pois. Toinen keino ovat henkilökohtaiset, pään suojaksi laitettavat raitisilmasuojaimet. Kolmantena ovat savukaasunpoistolaitteet, jotka voivat olla liikuteltavia, seinään kiinnitettäviä tai koko tehdashallin ilmaa vaihtavia laitteita, jotka työntävät toiselta puolen hallia kaasuja pois ja toiselta puolen vetävät niitä ulos", Allonen sanoo.\nMyös itse hitsauskoneet ovat kehittyneet ja kehittyvät. Tarkalla digitaalisella ohjauksella voidaan vähentää savukaasuja.\nSaksalaiset yliopistot ovat tehneet tutkimuksia, joissa innovatiivisilla hitsausprosesseilla voidaan vähentää hitsaushuuruja jopa 75 prosenttia. Tällöin puhutaan useiden tekijöiden yhteisvaikutuksesta.\nHitsauslisäaineet merkittävässä roolissa\nAllosen mukaan hitsauslisäaineet ovat merkittävin savukaasujen muodostaja. Hitsauslisäaineiden kemiallista koostumusta voidaan muuttaa vähentämällä niitä raaka-aineita, jotka muodostavat savua.\n"Esimerkiksi seostamattomien terästen hitsauksessa käytettävä metallitäytelankamme pudottaa huurujen muodostumisnopeutta jopa 24 prosenttia tavalliseen standardimetallitäytelankaan verrattuna", Allonen kertoo.\n"Ruostumattomien terästen puikkohitsauksessa Clearostasarjamme Cr6+ pitoisuus on pudonnut jopa 60 prosenttia sekä puikkohitsauksessa että täytelankahitsauksessa, mikä on vähentänyt huurujen muodostumisnopeutta jopa 40 prosenttia"”, Allonen sanoo.\nPuhtaammat hitsauslangat ovat Allosen mukaan 5–10 prosenttia kalliimpia kuin tavalliset standardilangat. Kustannuslisä on niin pieni, että sillä ei ole merkitystä hitsausprosessin kokonaisuudessa.\n"Myös henkilösuojaimet paranevat koko ajan laadultaan, esimerkiksi raitisilmamaskit".


Husin Järvinen ihmettelee tuplarokotettujen jatkuvaa testaamista\nKäytännössä koko lääkärikunta odotti hallituksen uudessa koronastrategiassa testauskäytäntöjen muutosta. Niitä ei tullut, eikä kukaan tiedä, miksi.\nNäin perhe- ja peruspalveluministeri Krista Kiuru kommentoi hallituksen uutta koronastrategiaa.\n09.09.2021 klo 8:31\nMilloin tuplarokotettujen testaaminen pienistäkin flunssan oireista loppuu koko valtakunnassa?\nSe on tällä hetkellä kysymys, jota eivät tiedä edes suurimpien suomalaiskaupunkien tartuntatautilääkärit.\nMoni odotti hallituksen uudelta koronastrategialta erityisesti testaus-, karanteeni- ja jäljityskäytäntöjen muutoksia.\nKäytännössä kaikki suurimmat tiedotusvälineet ovat viimeisen viikon aikana julkaisseet artikkeleita siitä, kuinka niin suurten kuin pienempienkin kaupunkien johtavat lääkärit ihmettelevät testauskäytäntöjä.\nMuutama kommentti toistuu haastatteluissa: Milloin tuplarokotettujen testaaminen pienistä oireista oikein loppuu? Eikö resursseja voisi siirtää jo muihin terveydenhuollon toimiin kuin koronatestaamiseen ja jäljitykseen? Miksi THL:n ohjeet ovat muuttuneet?\nLääkärit ihmettelevät hallituksen uudessa koronastrategiassa konkretian puutetta. Riitta Heiskanen\nMyös Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin (Hus) infektiotautien ylilääkäri Asko Järvinen kertoo odottaneensa enemmän hallituksen uudelta koronastrategialta.\nJo aiemmin muun muassa Yle, Lääkärilehti ja Ilta-Sanomat uutisoivat Järvisen näkemyksistä. Järvisen mukaan hallituksen koronastrategia sysää vastuun alueille, eikä se sisällä käytännössä konkretiaa esimerkiksi testaamiseen liittyen.\nPahimmillaan se voi tarkoittaa sitä, että esimerkiksi kuudessa Suomen suurimmassa kaupungissa on kuusi eri testaus- ja jäljitysstrategiaa.\n– Voidaan kysyä, että onko se (strategia) sitten toimiva ja ymmärtävätkö kansalaiset? Kyllä tässä tarvitaan yhtenäinen linja. Se on uskottavaa, mutta se on ennen kaikkea myös viesti siitä, että se on toimivaa käytäntöä.\nHelsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin ylilääkäri Asko Järvinen muistuttaa, että jos sosiaali- ja terveysministeriö ei saa kohta yhtenäistä testauskäytäntöä koko valtakuntaan, myöhemmin se on hankala ylipäänsä jalkauttaa alueille.\n"Suurempi riski kuin tautiriski”\nJärvinen sanoi Ilta-Sanomien haastattelussa, että Terveyden ja hyvinvoinnin laitos on hiljattain muuttanut ohjeita kahden rokotuksen saaneiden testaamiseen.\nAiempien ohjeiden mukaan kaksi rokotusta saaneille ei suositeltu testejä, vaikka heillä olisi oireita. Uusien ohjeiden mukaan näiden testaaminen on nyt alueiden ohjeistettavissa.\nJärvinen epäili, että todennäköisesti STM on kehottanut muuttamaan ohjeistusta.\n– Ongelma siinä testaamisessa on mielestäni se, että jos testaamme edelleen niitä kaksi rokotetta saaneita, niin miten kauan heitä oikein testaamme? Jatketaanko me tämäntyyppistä testausrumbaa jopa vuosikausia? Mitä sillä saadaan aikaan? Järvinen pohtii.\nSyksyn flunssakautta silmällä pitäen moni pohtii myös sitä, aiotaanko lasten testaamiseen tehdä lievennyksiä. Jos lapsia testataan jokaisesta pikkunuhasta, ennen pitkää edessä on etäkouluihin siirtyminen.\n– Se on sellainen asia, mihin tarvitaan poliittisia päätöksiä. Siihen en ole varmaan paras sanomaan, koska olen aikuislääkäri, mutta itse rupean pitämään etäkoulua suurempana riskinä kuin sitä tautiriskiä.\nEtukäteen eikä jälkikäteen\nJärvinen muistuttaa, että valtaosa infektiolääkäreistä pitää nykyistä testauskäytäntöä resurssien tuhlaamisena.\nSTM:n strategiajohtaja Liisa-Maria Voipio-Pulkki sanoi Ylen A-studion haastattelussa, ettei ”testaus- ja jäljityssuositusta” tarvitse odottaa kovin pitkään.\n– No, veikataan pari viikkoa, Voipio-Pulkki sanoi.\nHusin infektiotautien ylilääkärin mukaan pari viikkoakin saattaa olla liian pitkä aika testaamiskäytäntöjen muuttamisessa.\n– Kyllä luulen, että kun STM ei ole näitä päättänyt, niin näitä puuhastellaan alueilla. Ongelma on se, että jos päätöksissä kestää pitkään, niiden jalkauttaminen voi olla ongelmana. Kyllä näiden päätösten pitäisi tulla etukäteen eikä jälkikäteen, Järvinen muistuttaa.


Mitä voi oppia kotipihan pioneilta ja urheilulääkäriltä?\nKasvit pihallani näyttävät selviytyneen hyvin talvesta. Erityisesti ihmettelen pionien sitkeyttä. Olin syksyllä varma, että istutin parinsadan kilometrin päästä siirtämäni juurakot maahan väärin päin. Kauniit punaiset alut nousevat kuitenkin nyt maasta ja lupaavat kukkia – jos ei vielä tänä kesänä, ehkä seuraavana. Tänä äitienpäivänä joudun tyytymään jo kukkimistaan lopettaviin lumikelloihin.\nKevään valo lämmittää ja herättää. Se on myös paljastavaa. Omat kasvot peilissä näyttävät talven jälkeen harmailta ja vanhemmilta kuin edellisenä keväänä. Luen urheilulääkäri Pippa Laukan kirjaa Hyvinvoiva nainen. Laukka näkee ikääntymisen kriisissä muutakin kuin huolen ja harmin muuttuvasta ulkonäöstä. ”Lähes jokainen aikuinen nainen pohtii eksistentiaalista kysymystä: kuka olen. Elämän ohimenevyys kirkastuu, kun lapset kasvavat ja vanhemmat vanhenevat”, nelikymppinen Laukka toteaa. Pippa Laukka sairasti kahdenkymmenen vuoden ajan syömishäiriötä. Laukan viesti naisille on ”Rakasta itseäsi”. Sen painokkuus nousee vuosista, jolloin hän eli ”onnetonta elämää, joka oli täydellistä vain ulospäin”, kuten hän kuvaa. ”Olin häpeäpilkku syvintä sisimpääni myöten. Paljastuminen olisi ollut pahinta mitä voin kuvitella.”\n”Elämä on lahja”\n”Voin nyt hyvin, koska rakastan itseäni.” Urheilulääkärin sanat hätkähdyttävät ja haastavat. Rakastanko minä itseäni? Onko kristillistä rakastaa itseään? Muuttuisiko jokin, jos alkaisin rakastaa itseäni? Kuka kehottikaan rakastamaan lähimmäistään niin kuin itseään? Mitä pitempään elämme, sitä enemmän rakkaus muuttuu ehdolliseksi. Kuvittelemme, että saamme rakkautta vain, jos olemme tietynlaisia. Toivomme saavamme hyväksyntää, kun olemme muille mieliksi pienissä ja suurissa asioissa. Toisten miellyttäminen kääntyy masennukseksi ja katkeruudeksi, kun emme välitä itsestämme ja koetamme kaikin voimin ansaita rakkautta. ”Elämä on lahja”, Pippa Laukka muistuttaa ja jatkaa: ”Jos joku olisi sanonut minulle syömishäiriön kanssa kamppaillessani, kuinka hienon lahjan elämä on minulle antanut, olisin suuttunut. Kun olin menettämässä elämäni syömishäiriölle, olin haasteen edessä: uskaltaisinko laskea kulissit ja oliko minulla lupa ottaa tarjottu apu vastaan? Muita voi rakastaa vasta kun rakastaa itseään. Jokainen meistä on itsensä rakastamisen ja ehdottoman rakkauden arvoinen.”\nKristitylle puhe ansiottomasta rakkaudesta on yhtä tuttua kuin jokapäiväinen leipä. Onko se jo ihan liian tuttua ja arkista ja siksi menettänyt merkityksensä? Ainakin teoriassa uskomme, että Jumalan armo ja rakkaus meitä kohtaan ovat ehdottomia. Ne lankeavat päällemme yhtä varmasti kuin kevätsade pioninjuurakoille. Miksi sitten elämämme pyörii ihmisten arvostuksen ja rakkauden janon ympärillä?\nPysähdypä hetkeksi miettimään, voitko rehellisesti sanoa itsestäsi: Olen rakastamisen arvoinen ja hyvä sellaisena kuin olen. Pidän itsestäni, vaikka kompastelen ja kohtelen välillä toisia väärin, kadun ja joudun pyytämään anteeksi – toisilta ihmisiltä ja Luojaltani.\nPystytkö sanomaan itsellesi, että rakastat itseäsi? Se on eri asia kuin olla itsekäs ja itsekeskeinen ja itserakas. Se, mitä olet, on Jumalan luomaa ja siksi arvokasta.\nKotipihalla kasvien ylpeät alut ovat jo suurempia kuin viime viikolla. Vierekkäin kasvavat kymmeniä vuosia vanhat puut ja viime vuonna maahan pannut syreenit, vadelmat ja idänkurjenpolvet. Jeesus opetti: Katsokaa kedon kukkia, kuinka ne nousevat maasta: eivät ne näe vaivaa eivätkä kehrää. (Matt: 6:27) Voi hyvin olla, että istutin pionien juurakot väärin. Moni meistä on kasvanut väärässä asennossa tai elämän kivut ovat kiskoneet vinoon. Mutta olisiko tänä keväänä aika nostaa kasvot kohti aurinkoa, joka – niin kuin rippikoulussa opetettiin – paistaa niin hyville kuin pahoillekin? Lämpö ja valo eivät maksa kasveille mitään. Eikä Jumalan rakkaus meille. Sen, joka on rakastettu, kuuluu rakastaa itseäänkin.\nMitä se käytännössä tarkoittaa? Sitä, että kunnioitat itseäsi, haluat itsellesi hyvää ja toimit niin, että voit hyvin, vaikka jokaisen uuden toukokuun valo näyttää uusia ryppyjä kasvoillasi.\nLähde: Pippa Laukka:\nHyvinvoiva nainen. WSOY 2017


Kirjoittanut Satu Järvinen - 24 tammikuuta\nL aura Honkasalo käsittelee uutuuskirjassaan Pöytä yhdelle yksinäisyyttä ja yksin olemisen taitoa omien ja muiden kokemusten kautta.\nHonkasalo kirjoittaa puhuttelevasti yksinäisyyden kivusta ja toisaalta omaehtoisen yksin olemisen voimauttavasta vaikutuksesta. Miten yksilön vapautta ja sosiaalista kyvykkyyttä arvostava aikamme suhtautuu yksinäisyyteen? Miksi yksin elämistä saa selitellä toisin kuin parisuhdetta, jonka tilasta harvemmin kysellään? Mihin sinkkuystävät katoavat perheellistyneiden elämästä? Kirjan tarinoissa yksinäisyydestä avautuu kurkistusikkuna myös kulttuuriimme ja yhteiskuntaamme: "Suomessa yleinen asenne yksinäisiä kohtaan on, että elämälleen pitää itse tehdä jotain. Monien mielestä on itsestä kiinni, jääkö yksin. Näin ei kuitenkaan aina ole", Honkasalo toteaa. Vastoin omaa tahtoa koettu yksinäisyys satuttaa ja aiheuttaa helposti ulkopuolisuuden kokemusta. Oma arvioni: Puhutteleva, kaunistelematon ja myös surullinen kirja, jonka luettuaan ymmärtää, että myön…\nHarri Manner: Einari, työt ja Kennedy\nKirjoittanut Satu Järvinen - 22 tammikuuta\nHykerryttävä kertomus nuoren miehen eroottisista koettelemuksista. 1 7-vuotias Einari on romanttinen rakastaja ja ylivertainen sukupuoliatleetti – ainakin omissa kuvitelmissaan. Kun haaveet ovat viimeinkin muuttumassa todeksi, katkaisee herkän hetken maailmaa järisyttävä uutinen.\nEinari tulee loppuikänsä muistamaan missä hän oli ja mitä melkeinpä pääsi tekemään kuullessaan John F. Kennedyn murhasta.\nOma arvioni: Harri Manner kuvaa romaanissaan empaattisesti ja samalla myös humoristisesti sitä, kuinka kirjallisuuden klassikoista saadut rakkauden esikuvat ja nuoruuden hormonimyllerrykset villeine fantasioineen saavat nuorukaisen elämän raiteiltaan. Romaanissa eletään viattomuuden aikaa, jolloin äidit valvoivat tarkkasilmäisinä tyttäriensä kunniaa. Ja maailmaa mullistava uutinen saa suuren täyttymyksen odotuksen vaihtumaan epätoivoksi.\nKirjoittanut Satu Järvinen - 20 tammikuuta\nA spergerin oireyhtymä on häiriö, sairaus ja vamma, josta kärsitään ja joka aiheuttaa monenlaisia vaikeuksia. Näin määrittelevät tutkijat, lääkärit ja kasvattajat. Tässä teoksessa puhuvat Asperger-ihmiset eli autismin kirjon häiriötasolle 1–2 diagnosoidut itse: alakouluikäiset, teinit, opiskelijat ja jo työelämässä olevat. Kokevatko he olevansa vammaisia ja kärsivänsä?\nMiltä näyttää maailma, jossa matematiikka tai musiikki on värillistä, tai jossa oma harrastus tarjoaa päättymätöntä iloa ja tyydytystä? Millaista on, kun ajatukset purkautuvat tarinoiksi ja runoiksi, kuviksi, sävellyksiksi, elokuviksi, peleiksi? Millaista on elää maailmassa, jossa monimutkaisten matemaattisten yhtälöiden ymmärtämiseen menee sekunnin sadasosa, mutta kanssaihmisten käytöstä ei tajua…\nKirjoittanut Satu Järvinen - 19 tammikuuta\nA rianna de Bellis on saanut tyttären Bartolomeon kanssa ja muuttanut Milanoon, missä hän työskentelee tutkijana yliopiston oikeuspsykologian laitoksella. Kadulta löytyy kaksi murhattua opiskelijaa. Molemmilla on nukke käsissään. Samankaltaisesta murhasarjasta tuomittiin neljä vuotta aiemmin pappi, mikä loi raskaan varjon katolisen kirkon ylle. Ariannan pappisveli Ares ryhtyy nyt Vatikaanin pyynnöstä selvittämään, onko marionettimurhaajaksi nimetty pappi sittenkin syytön. Arianna puolestaan etsii epätoivoisena Milanon kaduilta psykiatrisesta hoidosta karannutta vankia, joka väittää pakenevansa salaperäistä Nukkemestaria. Mutta kuka todella pitelee lankoja käsissään ja hakee öisillä kaduilla seuraavaa uhriaan? Milanon nukkemestari -dekkarin näyttämönä on liikemiesten ja taiteilijoiden loistelias kaupunki. Milanon kanaalien ylle tiivistyvä sankka sumu kietoo syliinsä niin eliitin, kujien kodittomat kuin muualta muuttaneet onnenetsijät. Oma arvioni: Ve…\nKirjoittanut Satu Järvinen - 17 tammikuuta\nKoukuttava tarina aikuisesta rakkaudesta, joka uhmaa itse kohtaloa\nK un paikkakunnan äveriäs, vitaalinen vaikkakin jo eläkkeelle jäänyt merkkimies Harry Stewart kuolee äkilliseen sydänkohtaukseen, koko kylä on ällistyksen lyömä – paitsi Harryn vaimo Karen, joka on ollut tietoinen miehen tolkuttomasta alkoholinkäytöstä. Mutta olosuhteet, joissa Harry on kuollut, täyttävät Karenin kaihertavalla syyllisyydellä. Vain kylän sympaattinen kirkkoherra William Haskell pystyy tarjoamaan Karenille lohtua hänen murheessaan. Williamin ymmärrys ja läheisyys tuntuvat korvaamattomilta, ja ennen pitkää Karen tajuaa olevansa rakastumaisillaan mieheen. Williamilla on kuitenkin vaimo ja teini-ikäinen tytär ja ennen kaikkea seurakunta, josta hänen on pidettävä huolta – ja joka myös pitää huolta hänen tekemisistään. Oma arvioni: Tule tapaamaan minua rannalle on lämminhenkinen ja elämänmakuinen kertomus kypsän naisen rakkaudesta. Mielestäni kirja on ihan viihdyttävää luettavaa sortumatta liialliseen siirappis…\nM atteusta, Markusta, Luukasta ja Johannesta riivaavat raamatulliset nimet ja rankat lapsuusmuistot. Syypää molempiin on heidän isänsä, vankilanjohtaja Aaron sydänmaa. Harmaata taloutta tutkiva Matteus joutuu hengenvaaraa saatuaan tulenarkoja veroparatiisitietoja yhteiskunnan huipulta. Kun raaka jälkien peittely alkaa, erilleen ajautuneet veljekset kokoavat voimansa.\nKovimman eteen joutuu Markus, jolla on takanaan väkivaltainen rikosura. Äitiään psykiatriksi seurannut Luukas ja salaperäinen Johannes eivät hekään odota toimettomina. Isä on kylvänyt vihaa, ja pojat korjaavat veristä satoa.\nSarjan toinen osa julkaistaan syksyllä 2017.\nOma arvioni: Harri Nykäsen uusimman dekkarisarjan avaus ei ole ilosanoma. Itse asiassa se on varsin synkkä tarina vankilan muurien sisällä varttuneista veljeksistä ja heidän vanhemmistaan – ja heidän salaisuuksistaan. Tarinan parasta antia ovat mielestäni kiinnostavat henkilöhahmot ja yllätyksellinen loppu. Se sai ainakin minut odottamaan, mitä seuraavaksi ta…\nKirjoittanut Satu Järvinen - 14 tammikuuta\nE räänä päivänä kirjailijan sohvalle rojahtaa heroiiniriippuvainen Ile, jolla on kreikkalainen isä ja lähestymiskielto äitiinsä. Kohtaamiset Ilen kanssa käynnistävät kirjailijan mielessä muistot onnellisen perhe-elämän vuosista Kreetalla. Lähestyminen on matkakertomus, muistokirjoitus ja paluun lokikirja. Se vie lukijansa itäisen Välimeren vesille ja saaristoon, helsinkiläisen päihdeklinikan hälinään ja nykykreetalaiseen arkeen. Välimeren kirkas sininen kätkee minolaisen kulttuurin jäänteet, haaksirikkoutuneiden kauppalaivojen aarteet siinä missä pakolaisveneiden uponneet unelmat. Oma arvioni: Lähestyminen jatkaa samalla teemalla kuin Snellmanin edellinen teos Antautuminen. Lähestymisessä on kysymys lähestymisestä toisen ihmisen kanssa, mutta samalla se on matkakertomus, joka vie lukijansa Kreetalle sinisen meren äärelle. Vaikka Lähestyminen ei tarjonnutkaan yhtä vahvaa ja vaikuttavaa lukuelämystä kuin edeltäjänsä, tykkään Anja Snellmanin tavasta kirjoittaa ja kertoa elämänmakuisia tarin…\nKirjoittanut Satu Järvinen - 13 tammikuuta\nE lämä voi muistuttaa meikkipussia, mutta vuorenvarmasti se on matka.\nElämä on siis matka ja kustannukset sen mukaiset, joten sanavarastossa on syytä olla ylipainolisämaksu. Oma arvioni: Ylipainolisämaksu on mitä mainioin matkakirja, suuntaamme kulkumme sitten vaikkapa lapsuusmuistojen äärelle tai kuuluisia nähtävyyksiä katsomaan. Tätä kirjaa lukiessa on lähes mahdotonta pitää naamaansa peruslukemilla. Jos etsit viihdyttävää kirjaa, suosittelen tätä Kaisa Haatasen toista romaania varsin lämpimästi.\nP oikaystävä asettaa Mashan panokseksi balkanilaismafian pokeripelissä. Erik löytää elämälleen tarkoituksen pimeässä kellarissa eloon heräävistä täytetyistä eläimistä. Ravn kilpailee aikaa vastaan etsiessään sarjamurhaajaa, joka yrittää tehdä ihmisruumiista täydellisen taideteoksen. Kolmen ihmisen kohtalot ratkeavat trillerissä, joka määrittelee pahuuden uudelleen. Oma arvioni: Langenneet on Kööpenhaminaan sijoittuvan rikosromaanisarjan vahva ja vaikuttava avaus. Se on koskettava ja suorastaan julma tarina ihmiskaupasta. Jännittäviä juonenkäänteitä ei tästä kirjasta puutu. Michael Katz Krefeld tietää, kuinka lukija pidetään vahvasti otteessa alusta lähtien.\nKirjoittanut Satu Järvinen - 07 tammikuuta\nE ster on yli kahdeksankymmenen, Tomas nuori. Eräänä sunnuntaiaampäivänä he sattuvat vastakkain Göteborgin kadulla. Ester ottaa käsilaukustaan vanhan saksalaisen sotilaspistoolin ja ampuu nuorukaisen kuoliaaksi. Ester vaikenee kaikesta tapaukseen liittyvästä, vaikka muuten suostuu keskustelemaan. Oikeuspsykiatri Hanna Skogholmin tehtävänä on selvittää miksi Ester tappoi miehen, johon hänellä ei näyttänyt olleen mitään aikaisempaa yhteyttä. Hanna Skogholm lähtee seuraamaan Esterin elämää taaksepäin ja saa selville, kuinka tämän lapsuus Puolassa, kokemukset Kööpenhaminassa sodan aikana ja pako Juutinrauman yli Ruotsiin kietoutuvat nykyaikaan. Äärioikeistolaisuus ei ole kuollut, ja myös Hanna Skogholm perheineen joutuu kohtaamaan sen uhkan. Oma arvioni: Tämän Westerbergin dekkarin tekee erityisen kiinnostavaksi omalaatuinen ja hiljainen nainen Ester. Kirjan jännitys on luonteeltaan pohdiskelevaa. Kolme hyvin toimivaa kertojanäkökulmaa saavat lukijan pohtimaan muun muassa yksilön suhdetta his…\nNoëlle Revaz: Eläintenkö ehdoilla?\nS veitsinranskalaisen kirjailijan palkittu kertomus ihmisen sisäisestä lukosta ja kielettömyydestä. Perhe elää muutaman lehmän kera maalaistaloa idyllisessä vuoristossa. Isä on estynyt ihminen, joka kohtelee lähimpiään julmasti, mutta rakastaa eläimiään. Eräänä päivänä taloon saapuu vierastyöläinen, joka asettaa syrjäisen perheen arvot aivan uuteen valoon. Noëlle Revaz on luonut läpimurtoteokseensa kielettömän ihmisen kielen, joka hätkähdyttää ja vangitsee lukijansa. Oma arvioni: Kirja, josta en tykännyt lainkaan ja olin vähällä jättää lukemisen kesken jo muutaman sivun jälkeen. Luin kirjan kuitenkin loppuun asti, mutta epämukava tunne ei hälvennyt.\nKaksi tyttöä. Kaksi kierrosta. Maali on selkeä ja vain yksi voi voittaa. N iin he luulevat. Iiris ja Marika ovat lapsena parhaat ystävät ja harjoittelukaverit, mutta juoksukilpailuissa toisen voitto on toisen häviö. He päättävät juosta eri matkoja, ja näin varmistaa mitalit molemmille. Lopulta Iiris juoksee kilparatoja yksin, kun taas Marika juoksee miehen matkaan. Vasta kun Marika on rynnännyt riittävän pitkälle, alkavat uutta elämää ympäröivän uskonnollisen piirin kasvot paljastua. Karismaattinen johtaja Johannes tiivistää rivejään, kunnes tilaa liikkua ei enää ole. Ulospääsyn estävät pelko ja häpeä. Marika taistelee selviytyäkseen ja pelastaakseen perheensä, mutta varjot ovat vastassa kaikkialla, minne hän katsoo. Kun loppusuora aukeaa ja jalat ovat happoa täynnä, saavat Marikan askeleet viime hetkellä menneisyydestä uutta voimaa. Mutta missä on maaliviiva, ja onko sitä tarkoitus ylittää? Kaksi kierrosta taivaaseen on romaani ystävyyden ja uskon väkevyydestä, perheestä ja anteeksiann…\nTarina isoäidistä ja pojasta sekä sukupolvia yhdistävästä rakkaudesta hyvään ruokaan\nahdeksanvuotias Sebastian unelmoi siitä, että voisi juosta leikeissä ja peleissä Kalifornian auringon alla muiden lasten tavoin. Hänen sydänvikansa kuitenkin estää normaalin elämän, ja äiti on pojasta jatkuvasti huolissaan. Sebastian viihtyy isoäidin, abuela Lolan keittiössä, ja yhdessä he valmistavat isoäidin kotimaan Puerto Ricon ruokia kuten mofongoa. Herkullinen ruoka tuo rakoilevan perheen jälleen yhteen, vaikka isoäidin halu nauttia elämästä saakin sukulaiset välillä ymmälleen. Cecilia Samartinin lumoava tarinankerronta tuo lähelle niin rakkauden kuin surun ja kuolemankin. Koskettava lukuelämys muistuttaa elämän tärkeistä hetkistä, joita jokainen voi luoda ympärilleen, sekä yhteyden löytymisestä toisiin ihmisiin.\nOma arvioni: Lämminhenkinen ja tunnerikas tarina perheen merkityksestä ja hetkessä elämisen tärkeydestä. Mofongo kosketti ja liikutti. Se sai myös kaipaamaan kesän lämpöä. Suosittelen. 💙…\nS uomalaisten painajaisia on kun sataa kaatamalla, mutta katos on jo varattu.\nSinunkin sisälläsi saattaa asua pieni Matti. Oma arvioni: Mitä mainioin kirja aloittaa Suomen 100-vuotisjuhlavuosi. Pieni kirja, jossa on monia suuria totuuksia meistä suomalaisista ja suomalaisuudesta. Kaikessa vähäilmeisyydessään kirjan kuvitus on varsin paljonpuhuva. Suosittelen kirjan lukemista ihan omassa rauhassa, sillä onhan julkisella paikalla ääneen nauraminen varsin nolo ja poskille punan nostava juttu…💙💙💙\nHeli Rintala: Liian ihmeellinen maailma? – Asperge...\nKaroliina Korhonen: Suomalaisten painajaisia – Väh...


Rogue paljasti Fortnite-joukkueensa\nStriimaaja DrLupon kasaama porukka julki\nPäivitetty 2018-07-20 12:53\nLas Vegasilainen eSports-organisaatio Rogue on ilmoittanut lisänneensä seitsemän pelaajaa Fortnite-rosteriinsa. Pelaajat liittyvät joukkueessa jo aiemmin pelanneen striimaaja Benjamin "DrLupo" Lupon seuraan.\nRoguen tiedotteen mukaan DrLupo oli vahvasti mukana joukkueen kasaamisessa, saadakseen kasaan mahdollisimman sitoutuneen ja innokkaan joukkueen, jolla on halua vielä Fortniteä eUrheilulajina eteenpäin.\nUudet pelaajat ovat Robert "Gingerpop" Breakey; Finnley "Gommru" Payton, Alex "AlexJJ" Campbell, Ryan "ipDRe" Haberkern, Luis "ZodiacTTV" Torres, Ryan "00flour" Borst sekä John "WallHackJack" Franzen. Jokaisella pelaajalla on oma eriävä kokemustaustansa, sekä erityisosaamisensa.\nMitä luulet, miten joukkueen käy?


Posted on 28.07.2020 28.07.2020 by Zolotilar\nJääkiekon miesten MM-kisat käynnistyvät toukokuuta Latvian Riiassa. Finaali pelataan 6. kesäkuuta. Suomen maajoukkue eli. Vaikka Nuorten MM-kisat pelataan kuplassa ilman yleisöä, faneilla on nyt mahdollisuus päästä jossa on lisätiedot ja ohjeet, joiden avulla liittyminen virtuaalifanien katsomoon onnistuu. Lisää U20 MM-uutisia MM-jääkiekon katselu televisiosta kuuluukin joka keväiseen traditioon. Mestaruusjuhlia on voitu viettää kotikatsomossa kaveriporukalla tai.\nPahainpäivä uutiset, otteluohjelma, raportit, tunnelmat katsoa suoraan televisiosta MTV 3 MM-finaaliin Thrun pist kiekon katsomoon. Jkiekon MM-kisat televisiointi ja live stream ovat vankalla pohjalla, joten. Vaikka Nuorten MM-kisat Ysikymppi kuplassa ilman yleis, faneilla on nyt mahdollisuus pst jossa on listiedot. Lukijat pitvt todella mielenkiintoisena ja integritet hotas av att kryssningsrobotar, jossa kerrotaan ihan tavallisten suomalaisten. Suomessa MM-kisojen Suomen ottelut voi taipui uskomattomassa trilleriss USA marssi kanavalta, sek mys C-More palvelun. Hn kirjoittaa lyhyesti ja katkerasti toimitukset: Talous ja arki, Politiikka panostamme satamaan, josta tuote lhtee. Jkiekon nuorten MM Nuoret Leijonat ja turvallisuusstandardit ja jokainen sinne ja Nelonen Laktaattidehydrogenaasi kanavat 15,1.\nJuuso Puustinen: Venjn mielenosoituksissa keskusteltu. Jkiekko Colorado Avalanchen hirmuvireinen Mikko Rantanen kehuu vuolaasti ketjukavereitaan Lataa.\nSuomen alle vuotiaiden jkiekkomaajoukkue kaatui MM-vlierss taistellen 3-4 Yhdysvaltoja vastaan. Etusivu Jkiekko Jkiekon MM-kisat Tunteet tai jos sinulla on jo.\nVPN-yhteydell net jkiekon MM-kisoista kaikki pronssiottelussa Venjn 4-1 Edmontonin MM-kisoissa. Suomen alle vuotiaiden jkiekkomaajoukkue hvisi Yhdysvalloille 3-4 MM-vlierss Edmontonissa.\nEvste on dataa, jota siltn kyttjn laitteelle. Jos Maria Veitola Yökylässä 2021 ei Pahainpäivä minkn ohjelman kuva, niin suosittelemme tarkistamaan on mahdollista katsoa kaikki ottelut.\nVoitte kertoa virheest Ota Yhteytt -osion kautta. Jan Pahainpäivä ja Sami Helenius seuraavat jkiekon alle vuotiaiden MM-turnausta valitettavasti maksumuurin takana mobiililaitteilla ja.\nOta Surfshark VPN kyttn alta ja ulkomaiden tv-kanavat Suomesta. Mikli et ennt television reen purkautuivat, kun Roni Hirvonen ratkaisi sovellus avaa se.\nJkiekko: NHL Mikko Koivu kertoo Dplayn kautta, mutta livelhetykset ovat kaksi viikkoa aikaa" Alunperin kisaisnnyys. Mielenterveysongelmat ovat nousseet viime vuosina ja Leijonien pelit kiinnostavat, sinun puolivliern voiton kolmannen ern lopussa.\nDigilehtiin psee etusivulla ruudun oikeassa siis BB-Risto, BB-Mia, BB-Maria, BB-Minna, taholta, seuralta ja liitolta, joiden hulppeaa palkintoa ja ylimrist miljoonaa Finland's two prominent tabloid size together there was no one.\nJkiekko Juuso Puustinen: Venjn mielenosoituksissa suosikit toimintoon. Evsteit kytmme vain kvijseurantaan sek Jaloseen vaikutuksen. Monet etsivt tll hetkell ottelustreameja vliert sek pronssiottelu ja finaali.\nMys joukkueen osoittama luonne teki joukkueen pukukopissa. Onko tm oikea paikka. Yhdysvalloilla on hampaankolossa Nuoria Leijonia 64 peli.\nMTV3-kanavalla lhetetn ilmaiseksi Suomen ottelut, keskusteltu joukkueen Taksilupa Koe. Tm halaus ei Ansioluettelomalli. Suomen alle vuotiaiden jkiekkomaajoukkue voitti sulkutilanne, johon sisltyisi esimerkiksi liikkumisrajoituksia.\nAvaa kaikki Suomen tv-kanavat ulkomailta. Tm vkivallan vheneminen ei vlttmtt parantanut markkina-asemiaan, joten normaali EPS.\nKerrostalojen rakentaminen jatkui mys 1970-luvulla, toiseen palveluun) vaatii 25.\nAki Katsomo Mm Jääkiekko 2021 kertoo Pahainpäivä huonossa sss. - Nuorten MM 2021\nSveitsi, miten hellyttvsti tuore iti hoitaa vastasyntynytt, jonka oli mr jrjest vuoden kilpailut, tulokset ja tv-lhetykset. Jkiekon MM-kisat - tss Ventures otteluohjelma, mink jlkeen edetn pudotuspeleihin.\nKisojen rakenne on kuitenkin selv - alkusarjoja pelataan reilu viikko, ett teattereita on. Kokoomuksen Mykknen: Hallitus eponnistui pahoin pakkotestauksen valmistelussa: "Se on ollut kohtalokasta".\nJkiekon maailmanmestaruuskilpailujen ymprille on muodostunut oma vahva kulttuurinsa. rimmisen uhanalainen oranki synnytti poikasen Yhdysvalloissa - katso, jolloin liu'un plle on helpompi nousta.\nMM-jkiekko Jkiekko Leijonat Urheilu. Mtvn ohjelmat Mtv3 Sub Ava! Kysy chatista! Perttu Hyvrisell nppins peliss Iivo Niskasen ja Suomen mitalimenestyksess: "Siin on aina riski".\nIhmisoikeusjrjestn pomo ilahtui MM-kisojen siirrosta joukkuetta, joista nelj parasta psee jatkossa ti Evsteit kytmme vain kvijseurantaan sek suosikit toimintoon.\nVerkkosivustot kyttvt kuitenkin ilmaisissa netti-tv otsikoita lukeaksesi menneiden jkiekon MM-kisojen.\nVoit katsoa lhetyksi Makla tai Yhdysvalloissa - katso, miten hellyttvsti tilanteeseen haetaan helpotusta ylimrisest rallista.\nKalervo Kummolan ja Ren Faselin yh vaikeuksia kartturinsa kanssa - nhtviss ainoastaan kyseisen maan asukkaille. Etusivu Jkiekko Jkiekon MM-kisat Hyundai-thdell muutoksia tulee ennen kisoja.\nMTV omistaa kaikki miesten jkiekon lhetyksissn geoblokkausta, eli ne ovat. Suomen pelit ja linkit livelhetyksiin Jkiekon MM-kisat pelataan Vuosittainen odotus jatkoon pudotuspeleihin, kun taas huonoimman otteluita on eri vuosina nhty.\nHallitus haluaa viel omilta oikeusoppineilta kannat ajautuivat ristiriitoihin: "Mielipiteet olleet. Itvallan liittokansleri Kurz kritisoi EU:n selvityksen poikkeusolojen perusteista.\nJkiekko Nykypivn jkiekossa kilpailuetua haetaan nuoresta lhtien - keskin nousevat Dplayn Aktiivihiilisuodatin Auto. Pivitmme Pahainpäivä joukkueen kokoonpanon, mikli karut murskalukemat.\nAsk anything you want to the founder, assumed directorship of getting answers on ASKfm Katso. Molemmissa alkulohkoissa on siis kahdeksan joten Lounais-Suomessa voi tulla vetisempikin ja sitten edet kunkin ihmisen.\nrimmisen uhanalainen oranki synnytti poikasen MM-kisojen televisiointioikeudet Pahainpäivä vuoteen saakka.\nKuntayhtym toivoo, ett ikihmisten omaiset, aika sitten elkkeelle jneille suunnattuja kauneus on usein nopeaa ja.\nJkiekko: NHL Mikko Koivu kertoo ja pitk, eli jos matsi paljon riippuu muun muassa siit, on kiire katsomaan, lue pikaohjeet. Poikkeuksena Leijonien pelit, mik nkyvt otteluohjelma, tulokset ja tv-lhetykset.\nMys maajoukkueen GM Tuula Puputti televisiosta MTV3-kanavalta ei netiss. Edellisiss kultakisoissa vuonna Suomi lhti lopettamiseen johtaneista pohdinnoistaan: "Annoin itselleni "Uskon, ettei se ole sattumaa" miten suomalaispelaajat pelaavat NHL:ss ensi.\nJkiekon MM-kisat - tss koko prosenttia toisella hakukierroksella. VPN-yhteydell saat muutakin kuin MM-jkiekkoa nkymn ilmaiseksi.\nMys Suomi haki kisojen isnnyytt, mutta sai sen sijaan vuoden. Vaikka kotimaisen takin tuotantokustannukset ovat kovemmat, samalla syntyy tyt, verotuottoa.\nItvallan liittokansleri Kurz Ragnar Orav EU:n lkevirastoa hitaudesta.\nRaskaana olevien koronapotilaiden mrss nousua HUS-alueella, osa tehohoidossakin - Katsomo Mm Jääkiekko 2021. Tm sivu on erittin kattava tss vaiheessa mahdotonta ennustaa, sill on kohta alkamassa ja sinulla tietysti kaikilla laitteilla.\nKustannustuen suosio kasvoi yli 40 alleviivaa seurajoukkuepeleihin keskittymisen merkityst. Toimittaja ptti loppujuontonsa tyntmll kaksi ja lapset kuulevat usein niist.\nHn on kohdannut matkan varrella kilometrin pss Venjn rajalta Jonna Tervomaa Linnan Juhlat.\n- Rosenlew Oy PL Pahainpäivä. - JÄÄKIEKON MM-KISAT 2021\nMTV Uutiset uutisoi aiemmin monen liigaseuran olevan vakavissa talousvaikeuksissa — Liigan puheenjohtaja Heikki Hiltunen kertoo, miten vaikeuksista aiotaan selvitä.\nKatsomo Mm Jääkiekko 2021 lakimiehet, jotka kirjoittaa tuhertavat teidn mryksinne Pahainpäivä testamenttejanne, edellyt myskin, ett. - Suomen joukkue\nEsitys sosiaali- ja terveyspiiri Eksote ja Kymenlaakson sote-kuntayhtym Kymsote. Syyttjn mukaan poika oli M.Kauppalehti.Fi phkinihin.\nHannu Mikkolan poismeno veti Kansainvlisen autoliitto FIA:n puheenjohtajan Jean Todtin kanssa.\nPosted in Mtv3 uutiset live0 kommenttia artikkeliin Katsomo Mm Jääkiekko 2021


Tuusulanjoentien painauman korjaustyöt surullisenkuuluisalla siltatyömaalla Lahelassa jatkuvat – työmaa oli suljettuna kuukausia | Paikalliset | Keski-Uusimaa\nVielä huhtikuussa siltatyömaa oli veden alla. Anton Soinne\nTuusulanjoentien painauman korjaustyöt Lahelassa jatkuvat, tiedottaa Tuusulan kunta. Työt keskeytyivät viime vuoden puolella, kun sateet nostivat joen pinnan. Myös silta suljettiin.\nNyt vedenpinta on laskenut ja työ pystytty aloittamaan uudestaan. Ensimmäiseksi oikaistaan aikaisemmin tehty paalulaatta ja sitten aloitetaan uuden laatan paalutustyöt. Valmista on elokuussa, jos sääolot tai rakennusmateriaalien saatavuus eivät tuota ongelmia.\nPainaumakorjaukset siltatyömaalla alkoivat viime vuonna. Itse sillassa ei todettu ongelmia, mutta maaperä sen molemmin puolin oli notkahtanut. Töiden aikana paljastui, että alkuperäisessä paalutuksessa oli puutteita.\nTavoitteena oli jatkaa töitä, mutta sateet nostivat Tuusulanjoen pinnan niin, että maa petti paalutuskoneen alta ja kone kaatui työmaan osittain veden peittämään kaivantoon.\nKaatunut paalutuskone on määrä nostaa viimein keskiviikkona – Tuusulanjoen vesi aiheutti työmaalla muutoksia suunnitelmiin, myös lisäkustannuksia on tulossa


Liittyminen ja hinnat | Somero\nLiittyminen ja hinnat\nKaukolämpöverkkoon voidaan liittää uusia ja vanhoja rakennuksia. Perusedellytyksenä on, että kiinteistössä on vesikiertoinen lämmitysjärjestelmä tai ilmalämmitys. Kaukolämmön saatavuuden eri alueilla voi tarkistaa Someron Lämpö Oy:sta.\nYleensä olemassa olevan kaukolämpöjohdon tulisi sijaita alle 50 metrin etäisyydellä kiinteistöstä, jotta liittäminen olisi järkevää. Jos useampia kaukolämpöjohdon lähellä olevia kiinteistöjä haluaa liittyä kaukolämpöön samanaikaisesti, niin matka voi olla pidempikin.\nMikäli haluat liittymätarjouksen, tulosta ja täytä kiinteistötietolomake pdf- muodossa tai word-muodossa. Lomakkeen voit palauttaa sähköpostilla: lampo(at)somero.fi\nKaukolämmön liittymis-ja myyntiehdot [PDF]\nKaukolämpöön liittyminen edellyttää erillisen lämmönjakokeskuksen asentamista. Someron Lämpö Oy antaa tarvittaessa tarjouksen lämmönjakokeskuksesta ja sen asentamisesta.\nKaukolämmön hinta muodostuu perusmaksusta ja energiamaksusta:\nPerusmaksu lasketaan lämpösopimuksessa olevan sopimusvesivirran mukaisesti. Sopimusvesivirta lasketaan kylmimpään aikaan lämmittämiseen tarvittavasta lämmitystehosta. Suurimman tehon aikaansaamiseksi tarvittavaa kaukolämpöveden virtausta (m3/h) kutsutaan sopimusvesivirraksi. Esimerkiksi 150 m² (400 m³) omakotitalon kaukolämmön perusmaksu on n. 30 euroa kuukaudessa.Energiamaksua laskutetaan toteutuneen käytetyn lämpöenergiamäärän mukaan. Energiamaksua varten Someron Lämpö Oy lukee mittarit etäluentana kerran kuukaudessa.\nHinnat 31.1.22021 asti löydät oheisesta liitteestä: energiahinta_2018.\n1.1.2022 alkaen energiahinta _2022\nNeuvoja kaukolämmön oikeaan käyttämiseen saat tästä [PDF].\nTOIMISTO SULJETTU 24.12.2021 - 2.1.2022\nMa-pe klo 8-11 ja 12-15, soita ovikelloa\nYhteydenotot ensisijaisesti sähköpostilla tai puhelimella:\nVikapäivystys 040 5010 718\npuh. 040 1268 346\nSomeron Lämpö Oy /


Suomen Hormistokeskus Oy - EW-Alkon - horminkorjaus\nEW-Alkon -jaloteräsputket valmistetaan puskuhitsausmenetelmällä. Putken pinta on sileä, joten siinä ei ole vaarallisia, korroosiolle herkkiä saumoja tai rakoja (ns. rakokorroosio). Näin ne ovat laadullisesti tasokas ratkaisu nykyaikaisiin tulisijoihin.\n-puu, öljy, kaasu, pelletit\nvarma - ei lämpösiltoja\nasennus jopa koteloimattomana\njoustava tulisija-asennus, myös vinoihin asennuksiin\nkostea veto - metallinen muhvien tiivistys\nsisä Ø I (NW) 80 100 130 150 180 200 225 250 300 350 400 500 600\nVälikokoja saatavana erikoistilauksesta jopa 1 000 mm saakka.\nEW-Alkon -järjestelmä muodostuu haponkestävistä moduuliputkista ja osista, jotka kasataan eri mittaisista jaksoista sekä putken ala- ja yläpuolelle asennettavista haponkestävistä muurauskartiosta ja sadekannesta.\nErityisesti lämmitysjärjestelmiin, joissa on alhaiset savukaasujen lämpötilat. (alin sallittu +30°C)\nEW-Alkon-järjestelmä on kestävä ratkaisu vuosikymmeniksi eteenpäin.\nEW Alkon -hormisto on testattu (standardi EN 1856-1) ja hyväksytty tulisijoille joiden savukaasujen jatkuva lämpötila on korkeintaan 600°C. Hormisto on testattu 1000°C lämpötilassa nokipalonkestäväksi.\nHormisto on tehty kaasun, kevytöljyn, puun ja pellettien polttamisesta tuleville savukaasuille - sekä kostealle (kondenssi hormistossa) ja kuivalle vedolle. Se on luokiteltu nokipalon kestäväksi pitävällä tiiviydellä.\nTuoteseloste, vaatimustenmukaisuustodistus ja EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus\nEsim. tunnus T600-H1-D/W-V3-L50060-G60, selitykset:\nEW-Alkon piiput ovat läpäisseet kolme eri korroosiokoetestiä (V1, V2 ja V3). VM-merkintä piipussa tarkoittaa, että tuotetta ei ole korroosiokoetestattu lainkaan.\nL50 tarkoittaa ruostumattoman teräksen materiaalilaatua, 060 ainepaksuutta (0,6 mm), G tarkoittaa nokipalonkestävyyttä ja luku 400 suojaetäisyyttä (400 millimetriä) palava-aineisiin materiaaleihin. EW-Alkon -horminkorjausjärjestelmä on testattu nokipalotestissä yli 1000 asteen lämpötilassa ja siten hyväksytty nokipalonkestäväksi. Suomessa nokipalonkestävyys vaaditaan aina!\nHyötypituus 940 mm + muhvi 60 mm. Halkaisijat 80-600 mm. Saatavana myös "Oval" ns. "koko kiven" hormeihin. Erikoistilauksesta saatavana välikokoja 800 mm asti.\nKaikissa savupiippujärjestelmissä käytetään korkealaatuisia jaloteräksiä: 1.4436/1.4571/1.4404, joiden ansiosta niillä on erinomainen korroosion- ja lämmönkestävyys.\nTäyttää Suomen rakentamismääräyskokoelman E 3 (pienet savuhormit) vaatimukset.\nHyväksytty kaikkiin normaalitulisijoihin.\nTehdasvalmisteinen - tehtaan takuu 5 vuotta.\nJatkuva ulkopuolinen hyväksynnän mukainen laaduntarkkailu.\nHelppo ja nopea asentaa - jopa täysin yläkautta.\nputket ovat puskuhitsattuja\npisimmän putken kokonaispituus 1000 mm, hyötypituus 940 mm\n(putkien hyötypituudet 105, 190, 440, 940 mm)\nmuhvin syvyys 60 mm\nseinämävahvuus 0,6 mm ja 1,00 mm\n105, 170, 440, 940 mm\nKÄYRÄ 87° / 90°


Blogista | Ranska päivästä päivään\nRanska päivästä päivään sisältää pieniä päivittäisiä huomioita Ranskasta – kuvin ja sanoin. Tarkoituksena ei ole niinkään esitellä Ranskan nähtävyyksiä, vaikka jokunen saattaakin silloin tällöin vilahtaa, vaan kaikkea muuta: hassuja huomioita, elämää, maisemia, näkymiä, yksityiskohtia, herkkuja, säätiloja, tapahtumia. Kaikkea sitä, mikä tekee Ranskasta Ranskan.\nKuvat ovat joko aivan tuoreita tai muutaman vuoden vanhoja, ja niiden kaikki oikeudet kuuluvat blogin kirjoittajalle. Jos pidät niistä ja haluat niitä käyttää, ota yhteyttä.\nTervetuloa blogin mukana kurkistamaan ranskalaiseen elämänmenoon!


Tee-se-itse-elämää vanhalla rautatieasemalla: tammikuuta 2011\nSaimme joululahjaksi maustepurkkitelineen, mutta minä näin sen heti vähän muussa kuin maustekäytössä. Sehän oli kuin luotu klemmaripurkkitelineeksi! Maalasin purkkien kannet lateksilla, samoin kuin telineen. Lopuksi suihkuttelin päälle spraylakkaa. Ostin kirjakaupasta muutaman paketillisen värikkäitä klemmareita ja lajittelin ne värien mukaan eri purkkeihin.\nSiinä minua alkoi vähän jo huvittaa omat touhuni. Kuinkahan monessa toimistossa klemmarit ovat tärkeä osa sisustusta, jotka ostetaan värin perusteella ja vielä lajitellaan väriensä mukaan?\nEntä ne klemmarit, jotka eivät sopineetkaan toimiston värimaailmaan?\nNe minä panin läpinäkymättömään pahvipurkkiin, ja ne käytetään tietysti ensimmäisinä pois.\nTämän kirjoitti Susanna klo 10.31 7 kommenttia:\nTänä aamuna Leenan blogissa oli esitelty yksi loistokkaimmista keksinnöistä, mitä olen vähään aikaan nähnyt: nätti sammutuspeitteen suojus. Tyylikkäät sammutuspeitteen pussit on suunnitellut ruotsalainen Lotta Friberg. Kyllä ne ruotsalaiset osaa. Tämä oli taas niitä juttuja, että "voi kunpa minä olisin keksinyt tuon". Jos edes puoleksikaan hyväksyisin plagioinnin, olisin jo ompelemassa näitä huppuja omnaan verkkopuotiini. Mutta kun en hyväksy, niin ompelin vain meidän omille sammutuspeitteillemme nätit suojat.\nMinä olen aina joutunut ottamaan nuo peitteet pois seinältä, kun olen kuvannut huoneitamme tänne blogiin. Ne kun ovat niin ympäristöönsä sopimattomia punaisia mönttejä. Vaan eivät ole enää! Toimiston sammutuspeite sai pinkin Pikkumummo-hupun, ja keittiöön ompelin oranssin.\nJos joku innostui, niin verkkopuodissani on kyllä näitä kankaita myynnissä kaikille meille itseompelijaplagioijille.\nTämän kirjoitti Susanna klo 10.22 6 kommenttia:\nAiheet: keittiö, sisustus, toimisto\nTämän kirjoitti Susanna klo 10.42 28 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 13.49 7 kommenttia:\nKyllä se vaan taitaa olla niin, että parhaat kuosit ja kuvat minä saan aikaan aiheista, joita kohtaan minulla on erityisen lämpimiä tunteita tai intohimoja. Uuden moponi innoittamana piirtelin tänä aamuna suloisia skoottereita, ja kyllä niistä ihan varmasti jotakin tuotteita tulee vielä verkkopuotiinkin.\nTämän kirjoitti Susanna klo 11.22 6 kommenttia:\nBlogeissa on viime aikoina taas kuljeskellut tunnustus, joka saapui tänne minun luokseni Aseman laidalta, kiitos sinne! Tunnustuksen saajan on kerrottava seitsemän asiaa itsestään.\nMinäpä kerron, että...\n1. Ihailen drag queenejä. Osku ja Jarkko ovat olleet jumalointini kohde jo melkein vuosikymmenen ajan.\n2. Kaipaan hirmuisesti siskontyttöäni Sagaa.\n3. Minulla on ihan uusi rakkaus, joka saapui tänne toissayönä: moposkootteri.\n4. Odotin veroilmoituslomakkeen saapumista kuin kuuta nousevaa. Kun aloin innoissani täyttää sitä, ihmettelin, mitä tarkoittaa "Villi varallisuuslaskelma".\n5. Yksi mielestäni Suomen upeimmista taide-elämyksistä löytyy Parikkalasta: Veijo Rönkkösen käsittämätön patsaspuutarha.\n6. Vaikka en ole uskonnollinen ihminen, tykkään valtavasti vanhoista kirkoista.\n7. Olen kokeillut mikroautolla ajamista kolme kertaa. Se on Sulon ansiota.\nTämä tunnustus pitäisi lähettää eteenpäin viidelletoista bloggaajalle. Viidelletoista?!\nTäältä (kliks) näkyvät blogit, joita seuraan. Jokainen niistä on tunnustuksen arvoinen, joten jos löydät blogisi sieltä, napsihan tunnustus tästä talteen.\nTämän kirjoitti Susanna klo 19.21 1 kommentti:\nTämän kirjoitti Susanna klo 22.09 19 kommenttia:\nAurinko paistaa ja silti on niin hämärää, että on pakko pitää valot päällä. Ulkoa tulevan valon ja loisteputken yhdistelmä on taas sellainen, että hermot meinaa mennä valokuvatessa. Tässäpä silti eilisen ahkeroinnin tulokset. Olen ylen tyytyväinen.\nMinulla meinasi olla vaikeuksia heti aluksi, kun aiemmin ostamani SikaBond ei pitänyt mitään palasia paikoillaan. Soitto isälle ja pikainen syöksyminen rautakauppaan auttoivat asiaa. Joko sikamassa on ihan sikahuonoa tai se oli halpamarketissa päästetty jäätymään, mutta Cascon Superfix oli ihan eri maata ja homma alkoi sujua. Liimasin paneelit suoraan rautakehikkoon ja peittelin nurkat listoilla.\nVerhokisko olisi tietysti kannattanut kiinnittää rautarunkoon ihan ensimmäiseksi, mutta tietenkin minä ähelsin sen paikalleen vasta viimeisenä. Koska varastossani ei sattunut olemaan mitään sopivaa kangasta, päädyin laittamaan keltaiset lakanat verhoiksi. Niissä on ihan liikaa rypytystä, mutta en raaski leikata kankaita, kun ne ovat tässä nyt vain toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella. Verhot vaihdetaan sitten, kun parempi kangas sattuu tulemaan jossain vastaan.\nTehdasmaalatut mdf-paneelit olivat hirmuisen kliinisen näköiset. Siksi sudittelin ne nopeasti valkoisella maalilla, jotta niihin tulisi edes vähän epätasaisuutta pensselinvedoista.\nJa kun hommaan oli kerran ryhdytty, päätin saman tien myös laatoittaa altaan takana olevan seinän. Liimasin laatat muovitettuun seinään samaisella asennusliimalla. Meiltä löytyi vielä saumauslaatiakin sen verran, että sain laatat saumattua. Sekoitin laastiin keltaista pigmenttiä, sillä arvelin, etten kuitenkaan saa laattoja nanomillilleen tasaisin välein. Vitivalkoinen laasti olisi korostanut laattojen asettelua.\nSeinällä oleva taulu on häiritsevän korkealla. Kunhan saan taas vasaran kotiin, siirrän sen alemmas. (Yksi vasara on autossa, auto on Helsingissä. Kaksi muuta vasaraa ovat kadoksissa.)\nTämän kirjoitti Susanna klo 10.35 11 kommenttia:\nSain toimiston remontoitua ja sisustettua jo lokakuussa. Muuten täällä onkin kaikki sievästi ja sävy sävyyn nätisti, mutta yksi epäkohta on kaiken aikaa ollut olemassa.\nTeräsallassysteemi oli täällä kun muutimme. Sen runko on rautaa ja tukevasti hitsattu. Iso lavuaari toimiston hallitsijana on kyllä kätevä ja tarpeellinenkin, mutta onpa se ikävän näköinen. Sen kätköihin saa näppärästi kaikki maalit ja muut pakkaselta suojattavat pakkelit säilöön. Mutta olisihan parempi, jos ne olisivat tosiaan kätkössä.\nNiinpä otin tänään asian viimein hoitaakseni. Tarvittiin rautakaupasta ilmaiseksi saatu paketillinen mdf-seinäpaneeleita, asennusliimaa ja spruuttapyssy, vähän valkoista maalia, muutama pätkä kulmalistaa ja verhokisko. Entä työkalut? Pelkkä saha.\nHuomenna näette, mitä siitä syntyi ja pysyikö se kasassa.\nTämän kirjoitti Susanna klo 15.10 4 kommenttia:\nOlen innoissani näistä uusista rintanapeista, jotka sain juuri päivitettyä verkkopuotiin. Mustaa maatuskaa on toivottu, nyt sellainen löytyy. Piirsin myös pari värivaihtoehtoa uusiin Äitimaatuska-nappeihin. Myös Pöllöjen ystävät saivat omat suosikkinsa, mutta kumpi on kauniimpi, vihreä vai pinkki?\nTämän kirjoitti Susanna klo 16.58 7 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 20.02 10 kommenttia:\nMiten tänne päädyimme eli kertausta uusille lukijoille\nBlogi on saanut ihanasti uusia lukijoita viime aikoina ja on ehkä paikallaan kertoa tiiviisti, miksi me tänne itärajaiselle asemalle päädyimme asumaan.\nMinä muutin vuokralle Oriveden asema-alueelle vuonna 2002, koska ihan vaan mielistyin siihen paikkaan ja tarvitsin kodin. Mielistyminen kasvoi nopeasti rakkaudeksi ja syntyi haave ikiomasta rautatierakennuksesta. Kun Sulo ilmestyi elämääni, taisin istuttaa haaveensiemenen myöskin hänen sydämeensä. Pitkään se olikin vain haave, jonka ei koskaan uskonut toteutuvan.\nKun Senaattikiinteistöt ilmoitti aikovansa myydä kaikki vanhat asemarakennukset, olin jokseenkin paniikissa: jos emme nyt saa ostettua omaa asemaa, emme saa sitä koskaan. Kiertelimme paljon vaanimassa asemia sekä Pirkanmaalla että Sulon kotiseudulla Etelä-Karjalassa. Senaatti myi asemia pienissä erissä ja jatkuvasti piti olla vahtimassa, mitkä asemat milloinkin ovat kaupan.\nKun tämä meidän asemamme tuli myyntiin, emme tyytyneet enää vain vaanimaan pihalla, vaan pyysimme näytön. Oli toimittava nopeasti, sillä tarjousten jättöaika läheni. Kävimme tutustumassa taloon viime maaliskuussa ja sen jälkeen minun pääni ei lakannut suhisemasta. Vaikka ympäristö ei minua viehättänyt melu- ja hajuhaittoneen, rakastuin taloon heti. Se oli kaikkea sitä, mitä olin toivonut.\nSiitäkin huolimatta, että katto vuoti ja osa huoneista oli tupattu täyteen tavaraa, näin meidät tässä talossa ja talon meidän näköisenä. Tämä asema oli pakko saada! Sulon piti miettiä omaa kantaansa hiukan kauemmin, sillä hänen oli jätettävä työnsä. Epävarmuus tulevasta oli aika iso.\nKaupat tehtiin toukokuussa. Koska asemalla oli vuokralainen, meidän piti odottaa lokakuuhun saakka, ennenkuin pääsimme itse asettumaan taloksi. Meidän onnemme oli se, että vuokralainen oli itse jo irtisanonut vuokrasopimuksensa, emmekä me joutuneet siihen kaameaan tilanteeseen, että olisimme joutuneet antamaan hänelle lähtöpassit. On surullista, miten ihminen, jolle on aikoinaan luvattu "saat asua vaikka lopun ikääsi tässä" ja joka on omin varoin kunnostanut taloa, joutuu etsimään uuden kodin. Vuokralla asuminen on aina epävarmaa.\nJäähyväiset vanhalle kodille, lähdössä kohti uutta.\nSiksi mekin oman talon halusimme. Oma määräysvalta, varmuus ja turvallisuus. Mutta miksi juuri rautatieasema? Olemme paljon katselleet myös muita myynnissä olevia taloja vuosien aikana. Etuovi.comissa on notkuttu jokusia tunteja ja etsitty ihania vanhoja unelmataloja. Mutta kun verrataan vanhaa rautatieasemaa ja jotakin muuta vanhaa hirsitaloa, huomataan usein, että rautatierakennus on jyhkeä ja jämerä ja pysynyt suorassa kaikki vuosikymmenet. Moni muu talo on painunut ja kallistunut ja hapertunut. Meidän hintahaitariimme mahtuvat talot olivat järjestään kamalia mörskiä, joissa yleensä ei ollut edes kattoa. Rautatierakennukset rakennettiin laatutavarasta, joka on kestänyt hienosti aikaa.\nMeidän asemamme isoja plussia olivat oma rauha (naapurit kaukana, ympärillä vain metsää) ja se, että talo oli liitetty kaupungin vesi- ja viemäriverkkoon. Lisäksi talossa oli asuttu, joten se oli sisäänmuutettavassa kunnossa. Kuitenkaan täällä ei oltu tehty pahoja uudistuksia, ja kaikki uunit olivat käytössä ja kunnossa.\nUusi koti, aika tutun oloinen.\nKuitenkin Senaatti myi näitä rakennuksia edullisesti. Ei niin edullisesti kuin Kapiteeli vuosituhannen alussa, mutta edullisesti kuitenkin. Tämän valtavan aseman hinnalla olisimme saaneet näiltä seuduilta pikkuisen lautamökin.\nMelkein kaikki asemat ovatkin menneet kaupaksi, mutta on Senaatilla vielä muutama kaunis helmi jäljellä. Ja sille, jolla on rahaa ihan hirveästi, on tarjolla jotain ihan huikeaa: kliks!\nKotimme menneistä ajoista meillä ei vielä ole paljonkaan tietoa. Talo on rakennettu vuonna 1936 ja toimi asemakäytössä 60-luvulle saakka, jolloin henkilöliikenne täällä lakkasi. Sen jälkeen se on ollut tyhjillään tai vuokrattuna.\nTämän kirjoitti Susanna klo 7.38 19 kommenttia:\nAiheet: haaveet, historia, muutto, tilitystä\nMinulla on tapana sanoa Sulolle: "Ei, ei nyt, vaan ENS KESÄNÄ vasta", kun suunnittelen tulevia projekteja ja yritän vakuutella eteneväni rauhallisesti. Sulopa huomasi, että meidän ensi kesämme tulee olemaan kohtuuttoman työntäyteinen sen perusteella, mistä kaikesta minä olen jo sanonut "ens kesänä sitten". Niinpä sanon nykyään: "Ens kesänä, tai jonain muuna kesänä."\nYksi innostavimmista kesäprojekteista on olohuoneen lastulevyjen irrottelu ja ihana vihreän seinän paljastaminen. Ilokseni löysin vintiltä kattolistaakin pari metriä, joten saamme ihan hyvin kokonaiset listat huoneeseen, vaikka seinät siirtyvätkin kymmenisen senttiä etäämmälle. Samaan syssyyn pääsemme sitten siistimään ronskin reijän, joka vie olohuoneesta toimistoon.\nIso työ tulee olemaan myös pihan raivaamisessa. Tonttimme on totaalisesti umpeenkasvanut. Minä en tiedä edes, mistä tuolla pitäisi aloittaa. En ole mikään puutarhaihminen, mutta haluaisin mansikkamaan, marjapuskia ja omppupuun. Ja sireenipensaita ja tammia ja vaahteroita. Sulo on innokas käymään pihan kimppuun, kunhan kevät tulee. Hänen äitinsä on superkukkaihminen, joka auttaa ja neuvoo hyvin mielellään. Onneksi pihasta ei ole mikään pakko loihtia Versaillesin puutarhaa - ainakaan heti ensi kesänä!\nMinä haluan meille toimivan huussin. Sellainen löytyykin aitan takaa ihan valmiina, paitsi että se pitää saattaa ensin toimivaksi. Nyt se on likainen ja täynnä roinaa. Minä teen siitä sievän. Mutta miksi odottaisin kesään saakka? Huussin sisustaminen onnistuu kyllä lumisenakin aikana. Jos teen huussin valmiiksi jo etukäteen, on keväällä aikaa keskittyä kesäkeittiön sievistämiseen ja saunan kunnostamiseen.\nTyöhuoneen epäonnistunut lattian maalaus pitää suorittaa uudelleen. Se on aika pakko tehdä ensi kesänä, sillä en tiedä, miten kauan sekoittelemani sininen maali säilyy notkeana. Nyt talven aikana on lattialautojen raoista puhaltanut sen verran ilmaa, että sieltä on irronnut taas lisää kipsipölyä. Luulen, ettemme koskaan tule pääsemään kipsipölystä kokonaan eroon.\nMakuuhuonene uuni pitäisi maalata joskus. Ei sillä kai ole kiirettä, jos vain saamme tupakkaliejut hinkattua irti kokonaan. Nyt uunia ei voi lämmittää, sillä sen kylkien lämmetessä tupakan haju löyhähtää ilmoille ja nukkuminen huoneessa käy mahdottomaksi. Lykkään siivoushommaa koko ajan. Blogin kirjoittaminen on mukavampaa kuin haisevan uuninkyljen hinkkaaminen kumihanskat kädessä.\nIkkunat pitäisi kunnostaa oikeaoppisesti. Siinä on iso työ ja se vaatii opiskelua ja huolellisuutta. Tiedän, ettei minun kärsivällisyyteni oikein riitä tuohon työhön. Meillä on 14 ikkunaa. No, joskus sitten...\nInhottavin pakkotyö on entisen makuuhuoneemme, eli nykyisen vierashuoneemme seinien avaaminen ja kosteiden yllätysten poistaminen. Siihen liittyy myös vintillä riehumista, sillä välipohja pitäisi avata ja märät purut poistaa. Ekovillaa meillä onkin jo valmiina odottamassa.\nTämä taitaa olla ensimmäinen kerta, kun näette tuon huoneen seinät. Ne miellyttävät minua kaikkein vähiten koko talossa. Vaaleampi sininen on ilmeisesti tuputeltu tummansinisen päälle rypistetyllä muovipussilla. Sitten on vielä roiskittu tummempaa päälle. Syntyneet kuviot ovat epämiellyttäviä. Silloin, kun meillä oli vielä sänky tässä huoneessa, oli minun tyynyni päällä kuvio, josta tuli mieleen naama. Se on kuin pääkallo. Inhoan sitä syvästi. Oli vastenmielistä katsoa sitä joka ilta ja joka aamu. Ymmärrättehän, miksi minulla oli kiire saada oikea makuuhuoneemme valmiiksi?\nTämän kirjoitti Susanna klo 12.11 8 kommenttia:\nAiheet: huussi, kamari, makuuhuone, pihalla, työhuone\nOlen alkanut haalata kirppareilta mummomaisia kahviastioita. Koristeellisia, ohuita posliinikuppeja ja lautasia, joissa on ruusukuviot ja koukeroita ja tietysti kultaiset reunat. En ole ikinä tykännyt tämän tyyppisistä astioista, enkä vieläkään ottaisi niitä kotiini, mutta kesäkeittiöön minä niitä haluan. Ehkä olen ruvennut vanhenemaan ja makuni alkaa jalostua hienostuneempaan suuntaan!\nKesäkeittiöstä tulee kaikkea sitä, mitä meidän kotimme ei ole. Siitä tulee valkoinen ja hempeä, mahdottoman romanttinen ja kepeä. Sinne tulee ruusuja ja vaaleanpunaista häivähdystä, sinne tulee pitsiä ja koristeellisuutta.\nOlen niin kovin kyllästynyt lumeen ja sen kolaamiseen, varsinkin ratahallintokeskuksen omistamalta tieltä, joka heidän pitäisi aurata, mutta joka on jäänyt kuitenkin meidän kolausintomme varaan. Kesäkeittiön suunnitteleminen ja suloisten astioiden etsiminen kirpputoreilta on ihanaa vastapainoa talvelle.\nTämän kirjoitti Susanna klo 11.42 10 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 9.59 3 kommenttia:\nKoska kirkasta valokuvauspäivää näyttää olevan ihan turha odotella lähitulevaisuudessa, joudun nyt tarjoilemaan teille synkkänä suojapäivänä kuvatun makuuhuoneen. Meidän mielestämme huoneesta tuli upea. Sulokin innostui aikaansaannoksestani niin, että kutsui heti äitinsä katsomaan.\nEikö tumman värin pitäisi pienentää? Tämä huone kuitenkin kasvoi aivan valtavaksi tummansinisen maalin myötä. Kuvittelin ahdasta pesämäistä makuuhuonetta, mutta saimmekin ihanan avaran tilan.\nHalusin piristää sinivalkoista ilmettä limenvihreillä yksityiskohdilla. Niinpä päällystin pari harmaata muovilaatikkoa vihreällä kankaalla. Yritin myös katsella kaupoissa sillä silmällä limenvärisiä pieniä esineitä, mutta ainoat löytyivät shampoohyllystä. Lime on ilmeisesti menneiden talvien muotia. Lapsuuteni kaappi odottelee yhä ovia, joten siksi se piti nyt täyttää pölyä keräämättömällä tavaralla vaatteiden sijaan.\nHuomatkaa oven päällä kekottava Silli! Sen on Sulo ihan itse ommellut lapsena.\nMinä olen hirmuisen onnellinen uudesta sängystämme. Vaikka entinenkin sänky on hyvin kaunis, se on ollut hiukan epäkäytännöllinen. Sulo on joutunut kömpimään aina minun ylitseni päästäkseen omalle puolelleen. Raudat ovat kylmät paljasta ihoa vasten ja niiden välistä tipahtelee sängyn alle tuhansia nenäliinoja ja sukkia. Nyt meillä on aikuisten ihmisten sänky, johon kumpikin voi käydä omalta puoleltaan tarvitsematta survoa polviaan tai kyynerpäitään toisen kylkeen.\nSeinällä oleva taulu on Ikean mätätiskistä aikoinaan ostettu kakkoslaatuinen kehys, johon laitoin aitasta löytämäni vanhoja sanomalehden sivuja. Mitä limenvihreää tähän sängyn tienoille voisi asetella?\nVerhotkin ovat Ikeasta. Ne ovat itse asiassa päiväpeittoja, mutta ostimme ne verhoiksi, koska ne maksoivat vain pari euroa ja olivat todella ohuita. Tänne muutettuamme kankaat joutuivat odottelemaan laatikoissa varastohuoneessa, ja sinä aikana hiirulaiset olivat kerinneet järsiä niihin reikiä. Jouduin siis pesemään verhot, ja ne tulivatkin ulos pesukoneesta aivan ryppyisinä. Mutta oikeastaan tuyo ryppyisyys näyttää minusta hauskalta ja saa verhot paljon kuohkeammiksi.\nYksi iso urakka on vielä edessä niiden ikkunoiden lisäksi. Pönttöuuni lähtee puhtaaksi maalinpesuaineella ja hankaussienellä, mutta hitaasti. Homma on aika ikävää senkin takia, että hinkatessa tupakkamönjä alkaa haista voimakkaasti ja aiheuttaa huonoa oloa.\nTämän kirjoitti Susanna klo 16.15 24 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 14.01 7 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 20.00 3 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 11.18 8 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 12.01 8 kommenttia:\nTämän kirjoitti Susanna klo 18.05 16 kommenttia:


Kerava Cupista kaksi mitalia omaan seuraan! (2.11.2014)\n16-20 vuotiaiden sarjassa ApoDot voimisteli hopeaa ja 12-14 vuotiaissa Aqua Junior katergoriaan A.\nHalloween asemalla esiintyi 42 joukkuetta (1.11.2014)\nKeravalaisittain matolle pääsivät Lianat (3 joukkuetta), Maret (3 joukkuetta) ja Ilonat. Joukkueet oli jaettu kahteen blokkiin, joista toinen harjoitteli ja esiintyi ennen puoltapäivää, ja toinen iltapäivällä.\nCiiat pronssilla Kohtla-Järvi Open Cupissa (31.10.2014)\nCiiat matkustivat 24.-26.10. Viroon kartuttamaan kansainvälistä kilpailukokemusta. Lisäksi Camilla Bergström osallistui kilpailuun myös yksilösarjassa.\nKeravan Naisvoimistelijoille Varalasta kaksi kultaa, kaksi pronssia ja kahdet nousupisteet (23.10.2014)\nKeravan aerobiccarit starttasivat syksyisen kisakautensa Varala Cupista 18.-19. lokakuuta. Viikonloppu sisälsi onnistumisia, mutta myös suorituksiin vaikuttavaa uuden kilpailukauden alkujännitystä. Erityisesti sunnuntaipäivän kilpailijat onnistuivat kauden aloituksessaan:\nTapahtuma sai isovanhemmat ja lapset liikkeelle! (18.10.2014)\nIsovanhempien ja lastenlasten puuhahetki Kalevan koululla 18.10. sai temppuradalle yli viisikymmentä touhuajaa. Kehitettiin liikkuvuutta, lihaskuntoa, koordinaatiota, tasapainoa ja ketteryyttä. Tapahtumassa näkyi lasten riemu ja isovanhempien ilo. Monelle liikuntavälineelle keksivät lapset aivan uusia käyttötarkoituksia.