GOW: PALAAKO - VAIKO RÄJÄHTÄÄ?\nTekniikkaa ja historiaa, osa 7.\n"ASE & ERÄ"- lehden himoituksi keräilyharvinaisuudeksi kehkeytyneessä "neitsytnumerossa" 1/ 1984 alkoi historiallinen artikkelisarja savuttoman ruudin kehitysvaiheista. Lehden julkaisemisen aikoihin oli sotilaskivääreihinkin soveltuvan ROTTWEIL:in "kemiallisen RCP-ruudin" tuotannon alkamisesta kulunut milteipä päivälleen sata vuotta. Idea artikkeliSARJAN julkaisemisesta jäi kuitenkin idean asteelle, ja ruutihistoriallinen pakina ainutkertaiseksi.\nLehden silloinen päätoimittaja ei pitänyt lainkaan ASE & ERÄ:n vihkoon 2/-84 tarkoitetun artikkelin "vanhahtavasta" kielestä. Olisi pitänyt kirjoittaa kanslia-suomeksi juttuja kaupallisesti kiinnostavista aiheista - ja läpäistä "joskus syksymmällä" metsästäjän tutkintokin! Itse taas olin jääräpäisesti sitä mielipuolta, että INTO KONRAD INHA:n kaltaisen monipuolisen tiedejournalistin suomentama teksti on julkaistava sellaisenaan pilkun paikkaakaan muuttamatta, puhumattakaan sanojen ja niiden järjestyksen "modernisoinnista".\nPäätoimittajia meni ja toisia tuli. Julkaisijakin vaihtui. Artikkelisarja ei kuitenkaan enää jatkunut ASE & ERÄ:ssä, "blagodarju Gospodinam" (= ylistys Korkeimmalle), koska jo sen kakkos-osa olisi ladottu alkuperäiseen käsikirjoitukseen verrattuna paljolti erilaisessa muodossa, "oikoluettuna ja korjailtuna" nyky-kieliseksi kuivaskaksi pakinaksi, jollaisia mahtuu tusinaan vähintään kolmetoista.\nOmaan aikaansa (kevättalveen 1984) sidottuja huomautuksiani olen "itsesensuroinut" pois tekstistä harkintani jälkeen, jos ne ovat menettäneet ajankohtaisuutensa kuluneiden runsaan 17 vuoden juoksussa. Muutama muistelus ja huomautus on lisätty. Niiden peräkaneettina on vuosiluku 2001. Kuvatekstejä on täydennetty enemmältikin: Tietohan on lisinyt kuluneina vuosina! Alkukielinen pääteksti on nyt jo 87 vuoden ikäinen, mutta LUONNONLAIT eivät ole muiksi muuttuneet noiden vuosien vieriessä.\nTodellisia INNOVAATIOITA savuttomien ruutien koostumuksen ja valmistusteknologian alalla muistuu mieleeni aikaväliltä 1914 - 2001 tasan kaksi (2): Saksalainen (maallikoille tuntematon) "Luftwaffe:n superteho-ruuti" NIPOLITE, ja FRED OLSEN:in (USA; 1930) menetelmä pallojyväruutien tuotantoon, sekä sen jälkikäsittelyyn nitroglyseroolilla vasta jyvämuodossa, eikä siis sekoittamalla "soppaa" hyytelömäiseen (tai Olsen-prosessissa siirappimaiseen) ruutimassaan, jolloin ruudista tulee pakkas-arkaa ja korkeapaineisten aseiden piipuille tai putkille turmiollista.\nNäitä aineita sanotaan DETONOIVIKSI eli äkillisesti räjähtäviksi. Elohopeafulminaatti on niiden perustyyppi. On taas toisia, jotka samoissa oloissa syttyvät verkallisemmin; kehittyvästi. Näiden sanotaan DEFLAGROIVAN eli palavan. Edellisen laatuiset räjähdysaineet ovat ilmeisestikin liian vaarallisia paljoittain käytettäviksi. Niitä voidaan käyttää vain vähin erin, sytytyspanoksina. Eikä ilman niitä tultaisi hyvin toimeenkaan, koska vähemmän vaarallisia räjähdysaineita olisi vaikea saada tarvittaessa äkillisesti räjähtämään. Sytytyspanoksen merkitys ilmenee sattuvasti englantilaisen kuulun kemistin, ABELIN, toimeenpanemasta kokeesta: Hän täytti mustalla ruudilla kaksi samanlaista metallitorvea. Toisen torven ruuti sytytettiin sytytyslangalla, toisen räjähdys-elohopeata sisältävällä nallilla.Edellinen torvi pysyi ehjänä, jälkimmäinen räjähti kappaleiksi.\n(Mainittakoon, artikkelin ulkopuolisena tietona, että Abelin koetta tehtäessä oli teräsputkien toinen pää täysin avoin. Myöhemmin toistetuissa kokeiluissa jopa 9 kg:n latauksilla mustaa kivääriruutia käytettiin "paineastiana" kerrostettua tykinputkea, joka pysyi ehjänä. Päistään tulpitettuun putkeen yhdistetty korkeapainemittari, ns. RODMAN-TULKKI, osoitti 6500 ilmakehän huippupainetta, kun ruuti oli räjäytetty sähkövirralla. Kokeen tarkoitus oli mustanruudin kaasumaistenkin palojäänteiden taltiointi ja perinpohjainen analyysi. Tämän kokeilun järjesti englantilainen kapteeni NOBLE. PTK:n tietotäydennys; 2001).\nEdellisessä tapahtui ruudin deflagraatio eli palaminen, jälkimmäisessä detonaatio eli äkillinen räjähdys. (Niin myös Noble:n kokeessa, päätellen lähes uskomattomista painelukemista. PTK). Deflagraation ja detonaation ero käy vielä ilmeisemmäksi, kun verrataan palavia sytytyslankoja äkillisesti räjähtäviin, joilla miinoja sytytetään. Hidas lunttu eli BICKFORD-lunttu on nyöri, jonka sisään on suljettu mustaa ruutia. Palamisnopeus vaihtelee 50 senttimetrin ja metrin välillä minuuttia kohti.\n(Kyseisessä, kaikille tutussa puolen sentin paksuisessa "pikilangassa" on ruutisuonena jauhemaista mustaruutia. Palonopeuden nyrkkisääntö on yleensä "sentti sekunnissa" eli noin 0,6 m minuutissa. Pika-tulilangassa on mustaruuti jyvitettyä. Se voi palaa jopa 30 metrin sekuntinopeudella. PTK:n huomautus).\nPiirros: Ajoaine-harkon DEFLAGRAATIO. (Latinaa: DE = pois, FLAGRARE = liekehtiä). Päästä sytytetty harkko leimuaa iloisesti, mutta tuli ei tunkeudu sen sisäosiin. Nuolet osoittavat palokaasujen purkautumissuuntaa. Monet ajoaineet (mm. mustaruuti) muuttuvat kaasuksi nesteytymisvaiheen kautta. Palon etenemisnopeus voi olla esim. tulilangan mustaruutisuonessa vain "sentti sekunnissa". Aseen patruunapesään suljetussa, paineenalaisena palavassa ruutijyvässä se voi kohota likelle 2000 m/s lukemaa, ja jyvä liekehtii koko pinnaltaan. Ruutijyvien murtuminen selittää näinkin epäuskottavan lukeman, joka johti kiinteän ruutipuristeen omaksumiseen jyväruudin tilalle hieman ennen savuttomien ruutien käyttöönottoa.\nÄkillisesti räjähtävä lunttu sitä vastoin on metalliputki, jossa on jotain meliniitin kaltaista räjähdysainetta. Kun putken pää räjäytetään, etenee räjähdys jopa 7 kilometrin sekuntinopeudella!\n(Räjähdys-tulilangan täytteenä ei enää vuonna 1914 ollut meliniitti eli pikriinihappo, koska langan vaippa olisi jouduttu tekemään kalliista ja kylmänä hauraasta tinasta. Lyijyn kanssahan meliniitti muodostaa herkästi iskusta räjähtävää lyijypikraattia. "PRIMACORD" -langan vaippa oli siis lyijyä ja täytteenä trotyylia. Nykyisissä muovikuorisissa räj-tulilangoissa on tavallisin täyteaine perunajauhoa muistuttava pentriitti. PTK:n huomautus; 2001).\nVaikka toisesta ilmiöstä voidaan asteittain siirtyä toiseen, on niiden mekaniikka täysin erilainen: Deflagraatiota voidaan verrata tulen verkalliseen etenemiseen sytytettyä oksaa pitkin. Detonaatio taas etenee sysäysjaksona molekyylitärähdysten kautta melkein samalla tavalla kuin ääniaalto: Ensimmäinen elementti, joka iskulla tai muulla keinolla äkillisesti räjäytetään, iskee räjähdyksellään vielä paljon ankarammin seuraavaa elementtiä, joka nyt vuorostaan äkillisesti räjähtää; jne... Räjähtävän kappaleen läpi kulkee todellinen räjähdysaalto. Räjähtävä putki (= räj-tulilanka; PTK:n huomautus) voidaan vaikkapa katkaista monesta kohdasta. Ensimmäisen palan räjähdys saa ilman tärähtämään ja siten räjähdyttää seuraavan palan.\nJos siis räjähdys-elohopeata sisältävistä nalleista laatikossa yksi räjähtää, niin voivat kaikki muutkin samalla räjähtää, ja räjähdys voi käydä tuhoisaksi, kuten monet tapaukset osottavat. Sytytysnalleja käsiteltäessä tulee senvuoksi vaarin ottaa mitä suurinta varovaisuutta. Detonaatio on muutoin monimutkainen ilmiö. On tuhansia eri laatuja, vaikk'emme voi niitä erottaa; aistimemme kun eivät voi tehdä eroa tuhannesosan eikä sadastuhannesosan sekunnin välillä. Räjähdysaineen epävakainen atomirakenne hajoo nopeammin tai hitaammin sen mukaan, voimakasko on ensimmäinen sysäys, joka saa sen horjumaan. Mutta ilmankin sytytyspanosta voi deflagraatio muuttua detonaatioksi: Palaminen äkilliseksi räjähdykseksi, jos lämpötila tai paine kohoo kyllin korkeaksi.\nKuva. Räjähdysaineharkon DETONAATIO. (Latinaa: DETONARE = jyrähtää). Sytytyskohdasta etenee harkon läpi räjähdys- eli shokkiaalto, joka kulkee suoraviivaisesti 2000+ - 11 000 m/s nopeudella. (2000 m/s on yleisesti hyväksytty deflagraation ja detonaation välinen raja. Huippunopeus, 11 "kilsaa" sekunnissa, on saavutettavissa eräissä nestemäisissä seoksissa, esim. "tetratolissa". Sekään ei liene yläraja, mutta paineistetuissa kaasu-faasissa olevissa epä-stabiileissa seoksissa ei aallon nopeutta voida mitata millään keinolla: Seos jyrähtää samanaikaisesti kauttaaltaan, kuin bensiinihöyry "nakuttavan" moottorin sylinterissä. "Syttymiskohtaa" ei ole. PTK; 2001). Kiinteässä harkossa tai nesteessä on räjähdysaalto äärimmäisen ohut; mahdollisesti vain räjähdemolekyylin paksuinen. Sen edessä on muuttumatonta räjähdettä ja takana hehkuvaa palokaasua.\nSisäisen kitkansa vuoksi säilyy kaasupilvi suhteellisen kauan räjähdekappaleen muotoisena. Esimerkiksi 10 x 10 x 10 cm:n kokoinen pikriinihappo-kuutio muuttuu ensin hiilipölyä sisältäväksi kaasuksi, ja kaasu-massa menettää vasta detonaation päätyttyä kuutionmuotonsa. Nestemäistä välivaihetta ei detonaatiorintamassa yleensä havaita: Happiatomien "loikka" typpidioksidista räjähteen palavaan ainesosaan lienee puhtaasti mekaaninen tapahtuma. Laajeneva kaasupilvi hakeutuu pallonmuotoon, työntäen edellään kokoonpuristuneita ilmamolekyylejä, joiden muodostama shokkiaalto on silminnähtävissä ainakin korkeuksista: Jokainen lienee nähnyt sen joskus, lentopommituksia esittäviä uutisvälähdyksiä TV:sta katsellessaan.\nIlmiö silloin äkkikäänteessä vaihtuu ja siihen saakka palaneen kappaleen läpi kulkee räjähdysaalto. SANTENDER:issa paloi dynamiittikuormaa kuljettava laiva rauhallisesti puolen-kolmatta tuntia, mutta räjähti sitten yht'äkkiä, surmaten 510 uteliasta ja tuottaen vammoja tuhansille. 12. p. toukokuuta 1899 pääsi CURTIS:in ruutitehtaalla (= CURTIS & HARVEY, AUSTIN, SKOTLANTI) tuli valloilleen ja palavassa tehtaan osassa sattui olemaan 150 tonnia kloraattia tynnöreihin pakattuna. Kymmenen minuutin kuluttua muodosti sula kaliumkloraatti oikeita virtoja. Sitten seurasi hirmuinen räjähdys, joka hävitti koko tehtaan. Jos sen sijaan syttyy tulipalo semmoisissa tehtaissa, jotka valmistavat B-ruutia ja muita samantapaisia ruuteja, niin palaa tämä räjähtämättä. Räjähdysaalto ei kulje näiden kolloidaalisten aineiden kautta.\n(Esimerkiksi Lapuan Patruunatehtaan räjähdys osoitti tämän väittämän erheelliseksi. Virikkeenä tosin toimi huokoisruuti, jonka detonaation pani alulle naulapistoolin hylsyistä niiden latauskoneeseen kertynyt nallimassa-pöly. "PIKAVA"-naulapistoolien patruunat ladattiin .22 LR-hylsyihin huokoisruudilla. Mainittu B-ruuti, ranskaksi Poudre Blanc = "valkoruuti", oli kirjoittaja Paul Painlevé:n kuuluisan oppi-isä PAUL VIEILLE:n keksintö, jonka turvallisuutta piti tietenkin kehuskella vielä vuonna 1914, "unohtaen" monet kymmenet lähes 30 vuoden aikana sattuneet onnettomuudet tehtaissa, varikoilla ja laivoissa. PTK:n huomautus).\nSota-räjähdysaineita käytetään kahdenlaisiin tarkoituksiin:\n1) Niillä ladataan granaatteja, joiden määrä on räjähtää vihollisen joukkojen keskellä.\n2) Niillä ladataan kiväärejä ja tykkejä.\nGranaateissa käytettyjen räjähdysaineitten tulee olla suunnattoman ruhjovia (= detonoivia eli brisantteja. PTK). Tykki- ja kivääriruutien sitä vastoin tulee olla kehittyviä. Niiden siis tulee antaa luodille suurin mahdollinen nopeus, tuhoamatta tai sanottavammin vahingoittamatta asetta. Siitä syystä on mustaruuti, jota viime aikoihin saakka on käytetty kaikenlaisiin tarkoituksiin, saanut granaateissa väistyä brisantimpain, ja aseissa hitaampien ruutien tieltä.\nJos musta ruuti sytytetään vapaassa ilmassa, palaa se räjähtämättä. Kauan luultiin sen aseen sisustassa olevan kehittyvää ja räjähtävän peräkkäin yhdensuuntaisin kerroksin. Niin ei asian laita kuitenkaan ole: Deflagraation vaikutuksesta se muuttuu rajuksi ja räjähdysaalto kulkee koko paljouden läpi. Se on niin rajua, ett'ei sitä käyttäin voitaisi hyvin paljoa lisätä luotien nopeutta ylittämättä sitä rasitusta, minkä ase voi kestää. Palamista on koettu hidastuttaa muuttamalla ruutijyvien tiiviyttä ja kokoomusta, ja kiillottamalla tai vernissaamalla niiden pinta. Kaikki nämä kokeet kuitenkin heitettiin sikseen, kun B-ruuti keksittiin.\n(Nimitys "Poudre B" oli siis kemisti Paul Vieille:n keksimä. Alkuperäinen nitroselluloosa-ruuti oli väriltään valkoista, ranskaksi "blanc". Mineraalipitoisemmat puolisavuiset revolveriruudit olivat J-ruuteja tai sittemmin S-ruuteja. J-ruuti oli keltaista, ranskaksi "jaune" ja S-ruuti väriltään hopeanhohtoista. Suomessa käytetään nimitystä B-ruuti nitroglyseroolia sisältävästä tykkiruudista eli Ballistiitista. N-ruuti on nitroselluloosaruutia, vaikka N500-sarjan kivääriruudit ovatkin pintakäsiteltyjä nitroglyseroolilla, kuten jo amerikkalaiset OLSEN-/ OLIN- pallojyväruudit vuodesta 1930 alkaen.\nDiglykooliruutia <D-ruutia> on valmistettu vain tykkiruudiksi, järeimpään kalustoon, tai haluttaessa suuria lähtönopeuksia, vaikka sillä olisi oivallisia ominaisuuksia kivääriruutinakin: Kylmänkestävyys vailla vertaa, onhan tehostusaineena pakkasnesteestä nitrattu dinitro-dietyleeniglykooli, ja alhainen palamislämpötila, joka ehkäisee piipunreiän turmelevaa lämpökorroosiota "jyty-latinkejakin" ammuttaessa. Pienijyväisestä kivääriruudista voisi dinitroglykooli ilmeisesti haihtua pois, jolloin ruudin teho heikkenisi.\nNIPOLITE-ruudissa <NP-Pulver> on teho-aineena jauhemainen, kemiallisesti stabiili ja vettähylkivä pentaerytritooli-tetranitraatti. NP-ruuti on myös immuuni suurillekin lämpötilan vaihteluille. Ikuinen mysteerio on se, ettei sitä valmisteta eikä pidetä kaupan ainakaan siviilikäyttöön, muunmuassa kotilataajien saatavaksi. Ruuti ei kehitä mitenkään ylikorkeita paineita normaalilatauksilla, mutta se antaa luodille kaikkia tavanomaisia ruutilajeja suuremman lähtönopeuden. PTK, 2001).\nKeksijät ovat koettaneet saada pumpuliruudista mustalle ruudille sijaisen aina siitä pitäen, kun se ensin tuli tunnetuksi. Pumpulia (puuvillaa eli vanua; PTK) kastetaan salpietarihappoon (väkevään typpihappoon; PTK) ja sitten kuivataan. Jos siten syntynyt pumpuliruuti tulitikulla sytytetään, leimahtaa se hyvin äkkiä palamaan, mutta ei kuitenkaan räjähdä. Räjähdys-elohopeinen nalli sitä vastoin saa sen rajusti räjähtämään, ja jos sitä pistetään tykkiin tai kivääriin, ruhjoo se aseen.\n(Kiväärinpatruunoiden aliääni-latinkeihin olisi pahviksi prässätty ja jyvitetty eli "granuloitu" nitroselluloosa edelleenkin varteenotettava vaihtoehto! 1800-luvulla haviteltiin kuitenkin jopa yli 2000 metrin tehokasta kantamaa sotilaskivääreille ja varsinkin kuularuiskuille. Haulikko- ja käsiaseruudeiksi sentään valmistettiin gelatinoimattomiakin puolisavuisia ruuteja, joihin lukeutui myös EUGEN SCHAUMAN:in kiväärien kevytlatinkeihin suosittama "siniruuti" eli "Blåkrut". PTK, 2001).\nRanskalainen VIEILLE hävitti pumpuliruudin sisäisen rakenteen sen voimaa lauhduttaakseen: Hän liuotti sen eetterin ja alkoholin sekoitukseen. Tämä gelatinoitu pumpuliruuti nykyään tunnetaan B-ruudin nimellä (Ranskassa; PTK). Käsittelyn jälkeen siihen jää verraten pieni määrä eetteriä ja alkoholia, 1 - 6 % sen mukaan, mihin tarkoitukseen ruutia käytetään. Eetteri-alkoholin tehtävä on tässä tapauksessa muuttaa pumpuliruuti kolloidaaliseksi kappaleeksi (= tiiviiksi eli muovimaiseksi, kuten jo 20 vuotta aiemmin keksitty ensimmäinen muovi: Selluloidi. PTK). Kolloidaalisena pumpuliruuti palaa räjähtämättä suuressakin paineessa ja korkeassakin lämpötilassa, jopa vaikka se räjähdys-elohopealla sytytettäisiin.\nRäjähdysaalto ei enää pääse sen kautta kulkemaan. Aseessa se kehittyen palaa yhdensuuntaisin samankeskisin kerroksin. Mustan ruudin rinnalla sillä vielä on se etu, ett'ei se synnytä savua. Heti keksimisensä jälkeen (1847) pumpuliruuti tosin koetettiin eri aineita käyttäen muuttaa tällaiseksi. Itävallassa valmistettiin jo v. 1870 ruutia, joka oli suuressa määrin B-ruudin näköistä, mutta se hyljättiin, kun ei älytty sen todellisia etuja.\n(Itävaltalaisen VOLKMANN:in Colloidin-ruudin tuotantoyritysten kariutumisesta byrokratian ja "sisäisen protektionismin" kivikoihin oli pakinaa ASE & ERÄ:ssä 1/-84. Colloidin oli valssattua tai matriisipursutettua, läpeensä gelatinoitua lehtiruutia, kuten Vieille:n Poudre B sittemmin. Sen "todelliset edut älyttiin" - jopa liiankin syvällisesti - UHKAKSI valtion ruutimonopolille. Savuttoman ruudin tuotanto tukahdutettiin määräämällä Colloidinille niin järjettömät valmistuslisenssi-maksut, että ruuti olisi maksanut miltei painonsa kultaa jo tehtaasta ulosmyytäessä, ja sen maastavienti oli TIETENKIN kiellettyä.\nEsimerkiksi venäläiset olisivat maksaneet muutaman kilon näyte-erästä Colloidinia vastaavan painomäärän puhdasta kultaa Turkin Sodan aikana: Käytössä oli jo kuularuiskujakin, joihin olisi tarvittu savuton ruuti. Venäläisten huipputason kemistien olisi ollut helppoa analysoida Colloidin-ruuti ja käynnistää sen tuotanto Venäjällä, jos pienet "maistiaiset" olisi onnistuttu hankkimaan. Sittemmin, 1890-luvun vaihteessa, juuri Venäjä oli kärkipään maa ruutikemian alalla, vaikka länsimainen alan kirjallisuus yleensä unohtaa mainita tämän tosiasian. PTK).\nB-ruutia ei käytetä rakeina, kuten tavallista ruutia, vaan levyinä ("paillettes") tai nauhoina. Kuta isompi on ampuma-ase, sitä suurempia ja paksumpia tehdään nämät levyt. Tykin ruutipanos on nimittäin sovitettava sen mukaan kuin palamisen lait vaativat. Toisin sanoen ruutiosien paino ja muoto on siten harkittava, että palaminen päättyy samalla kuin luotikin piipun suusta lähtee. Jos palaminen tapahtuu liian nopeaan, eikä ruuti siis ole kyllin nopeasti kehittyvää, tulee voima huonosti käytetyksi.\n(Toisaalta voidaan pyrkiä tuottamuksellisestikin "huonoon voimankäyttöön", ladattaessa kiväärien aliäänisiä patruunoita "huonosti kehittyvillä", mutta mahdollisimman herkästi syttyvillä haulikko- tai käsiaseruudeilla. PTK; 2001).\nKuva. Säännönmukaisesti aseen patruunapesässä palava lankaruudin jyvä palaa vain pinnastaan, kuin puupölkky uunissa, muuttuen ohuemmaksi ja lyhyemmäksi. Liekehtiminen eli ruutikaasun purkautuminen laimenee palamisen loppuvaiheessa, palavan pinta-alan vähetessä geometrian sääntöjen mukaisesti. Pinnoittamalla ruuti palamista hidastavalla kemikaalilla voidaan palonopeutta säädellä, tietenkin syttymisherkkyyden kustannuksella.\nJos palaminen taas tapahtuu liian verkalleen ja siis epätäydellisesti, jää piippuun syttyviä kaasuja ja hehkuvia hiilihiukkasia, jotka seuraavaa laukausta ladattaessa voivat saada aikaan tapaturman. (Häkämyrkytyksen suljetuista tiloista tykeillä ammuttaessa. Ruutipussien ennenaikaisen syttymisen, ladattaessa tykkiin irtopanos- tai kartussilaukausta. PTK). Vähän sen jälkeen kuin B-ruuti oli keksitty, ehdotti ALFR. NOBEL, että savuttomana ruutina käytettäisiin eräänlaista lauhdutettua dynamiitti-kumia, jonka Abel oli jo Englannissa keksinyt ja joka saatiin gelatinoimalla 50 % pumpuliruutia 50 prosentissa nitroglyseriiniä. Nämä ruutilajit (kordiitti, ballistiitti, y.m.) antavat puolta vähemmällä panoksella luodille saman lähtönopeuden kuin B-ruuti, mutta ne korkean palamis-lämpötilansa vuoksi suuressa määrin syövyttävät piippua.\nSIWY, eräs englantilainen insinööri, on laskenut, että 28 senttimetrin tykki joka laukauksella menettää 1/3 kilon terästä. Jälkeen vuoden 1898 on käytäntöön otettu uusia ruutilajeja, joissa nitroglyseriinin määrä on vähennetty keskimäärin 20 prosenttiin siten, että ruutiin on sekoitettu apu-liuotusaine (alkoholi-eetteriä tai asetonia y.m.). Nämä uudet ruutilajit ovat jonkun verran voimakkaampia kuin B-ruuti, eivätkä näytä syövyttävän piippua sanottavasti nopeammin. Ne eivät ime vettä yhtä suuressa määrin ja niillä on siis pysyvämpi varmuus, joka on tärkeätä etenkin pitkillä ampumamatkoilla.\nVenäjä, Amerikka ja Ranska käyttävät yksinomaan puhtaita nitroselluloosa-ruuteja. (HUOM! Tykkiruuteina. PTK). Englanti, Italia, Ruotsi ja Japani sekoittavat yhteen nitroselluloosaa ja nitroglyseriini-ruutia. Saksa käyttää edellistä pienireikäisiin, jälkimmäistä isoreikäisiin aseisiin. Teknikot väittävät, ett'ei puhtaita nitroselluloosa-ruuteja voida menestyksellä käyttää suurissa, 40 tai 42 senttimetrin tykeissä, ellei panoskammiota tehdä hyvin tilavaksi.\n(NS-ruudin progressiivisuutta eli "kehittyvyyttä" parantavaa pintakäsittelyä vasta tutkittiin alkutekstiä kirjoitettaessa. Yleismaailmalliseen käyttöön pinnoitusmenettely tuli 1920-luvulla, enimmäkseen kivääriruutien huippupaineen alentamiseen. Uranuurtajana oli, saksalaisten ohella, amerikkalainen kemianteollisuuden konserni E.I. DuPONT de NEMOURS, joka omaksui ensimmäisen palohidaste-pinnoitetun progressiiviruutinsa, IMR 15:n, tuotantoon 1. maailmansodan syttymisen aikoihin v. 1914. Ruudin pinnoitusmenetelmä oli sotasalaisuus; tuntematon alkutekstin kirjoittajalle ja artikkelin suomentajallekin vielä vuonna 1919, vaikka I.K. Inhan tekninen tietämys olikin useimmiten hämmästyttävässä määrin aikansa tasalla. PTK).\nMusta ruuti, joka on kivennäisseosta, säilyy vuosisatoja. Savuttomat ruudit sitä vastoin, jotka ovat kolloidaalisia kappaleita, vähitellen hajoavat. Hajotessaan ne eräässä vaiheessa luovuttavat niin paljon lämpöä, että voivat itsestään syttyä. Tämä on kumoamaton tosiseikka, mutta vaatii se kuitenkin aivan erikoisia edellytyksiä: Hajoamista jouduttavat lämpötilan ja kosteuden vaihtelut, ynnä liuotusaineen ylijäämä, jos ruudissa moinen ylijäämä on. Nämä kolme syytä vaikuttavat, että etenkin laivoissa säilytetyt ruudit ovat taipuvaisia hajaantumaan. Suurissa varastoissakin se voi tapahtua, vaikka onkin harvinaista. Hajaantumista koetetaan ehkäistä stabilisaattorien eli vakaannuttajien kautta, jotka imevät itseensä happamet höyryt. Nykyään käytetään kaikkialla saksalaista vakaannuttajaa, difenyyliamiinia. (Päätekstin loppu).\nKuva. Savuttomat huokoisruudit voivat detonoida esimerkiksi esimerkiksi ladattaessa vahingossa tupla- tai kolminkertainen annos ruutia etenkin revolverin patruunaan. Detonaatorintama etenee huokosia myöten, tai murtuvan ruutijyvän halkeamien kautta kohti jyvän keskustaa. Näin käy myös mustassa ruudissa, jos sen jyvät ovat liian hauraita aseen käyttöpaineeseen nähden. Siksi on mustanruudin vaivalloinen ja vaarallinen tiivistäminen valssimyllyllä jokseenkin välttämätöntä, ellei tyydytä mataliin käyttöpaineisiin. Haulikoissa ja suustaladattavissa rihloissa voitiin käyttää tiivistämätöntä "maatiais-kruutia", koska aseiden käyttöpaine ylitti harvemmin 300 - 500 ilmakehää. Tihentämättömän jyvitetyn ruudin nimitys johtuu siitä, että Suomen(kin) maaseudulla voitiin ruuti valmistaa kotitalouksissa. Vastakohtana oli tehdasvalmisteinen "sota-kruuti".\nViimeisimmissä mustaa ruutia polttavissa sotilaskivääreissä oli huippupaine jo 1500 - 2500 ilmakehää. Ruutijyvien tai -puristeen piti kestää laukaisupaine murtumatta. Kuvissa yritetään hahmottaa lankajyväisen huokoisruudin jyvän olotilan muutoksia YLILATAUKSESTA johtuvan detonaation sattuessa. Ylinnä pinnaltaan kaasufaasiin muuttunut jyvä. Nuolet osoittavat räjähdysaallon kulkusuunnan kohti jyvän keskiötä. Keskikuvassa on jyvä kaasuuntunut täysin, mutta kaasumassa on vielä lieriönmuotoinen. Tumma "sydän" on huokoisruudin sisältämän salpietarin hajoamistuotetta, kaliumkarbonaattia eli potaskaa. Alimmaisessa kuvassa kaasumassa paisuu, ja tapahtuu tuhoisa räjähdys.\nALILATAUSdetonaation mekanismi on toisenlainen: Ruutijyvät "kytevät" suhteellisen hitaasti, hajaantuen palamiskykyisiksi kaasuiksi kuin pilkkeet häkäpöntössä. Vasta tämä kaasu "remahtaa" paineen ja kytemis-lämmön sytyttämänä, kehittäen lähes uskomattoman korkean hetkellisen huippupaineen, vaikka ruutimäärä olisikin vähäinen. Ilmiö on sama kuin liian matalaoktaanisen bensiinihöyryn ennenaikainen sytytys "nakuttavassa" moottorissa: Koko kytökaasu-seos muuttuu samanaikaisesti ja kauttaaltaan "lopulliseksi" ruutikaasuksi.\nRuudin palo-ominaisuuksia on jo pitkästi yli sadan vuoden ajan säädelty jyvien kokoa ja muotoa muuttamalla. 1880-luvulla julkaistu suomenkielinenkin kirjallisuus mainitsee mm. kuusiomutterin muotoisista kappaleista koostuvan "prismaatillisen tykki-kruudin", jolla ladattiin "järeimpiä jyskäreitä". Ruutiprismassa oli pitkinpuolinen reikä, tai jopa seitsemän reikää. Kiväärikaliberisten aseiden putkiruuti on liereää ja varustettu yleensä vain yhdellä pitkinpuolisella läpikulkevalla kanavalla. Putkiruutijyvä palaa ulko- ja sisäpinnaltaan, sekä päädyistään. Palava pinta-ala pysyy lähes vakiosuuruisena, tai se voi jopa lisääntyä (vaikka ruutijyvä lyheneekin), jos sisäpinta palaa ulkopintaa nopeammin. Järeiden tykkien savuton ruuti voi olla jopa 19-reikäistä; tavallisimmin ballistiittia, jota ei pinnoiteta eli flegmatoida palohidasteella.\nJo mustaruutikaudella voitiin prismaruudin ulkopinnan syttymistä viivästyttää ja palamista hidastaa vernissaamalla ruutikappaleet, mutta jättämällä reikä/reiät pinnoittamattomiksi. Savuttoman kivääriruudin pintakerroksen "flegmatointi" eli alkupalamisen hidastaminen paraffiinivahalla keksittiin Saksassa, sattumalta, pyrittäessä vähentämään nitroselluloosa-ruudin ikävää taipumusta imeä kosteutta ilmasta. Havaittiin, että paraffinoitu lehtiruuti antoi vakiolatauksilla jopa hieman tavanomaista suuremman lähtönopeuden, mutta laukaisupaine aleni useiden satojen ilmakehien verran. Annosta voitiin siis lisätä vaaratta.\nHylsyn (M/1888) liekkireikiä tosin jouduttiin suurentamaan 0.5 mm:stä aluksi 0.7 mm:iin ja lopulta 0.8 mm:iin. Paraffinoitu ruuti oli alkuperäistä RCP-jyväruutia jäykkäsyttyisempää, tuottaen ampumatarkkuutta huonontavia sytytysviipymiä, mutta "sankkireiät" olisi häädytty suurentamaan tuotantoteknisistäkin syistä: Alkuaan ne oli porattu, mutta suuremmat liekkireiät voitiin stanssata. (Nallipesät olivat tyyppiä BERDAN, eli liekkireikiä oli kaksi). Lopullinen muutos tapahtui helmikuusta 1890 alkaen, eli paraffinoitu, progressiivisesti palava ruuti on siis keksitty jo vuonna 1889 - vain kolme vuotta Vieillen B-ruudin keksimisen jälkeen.\nSamoihin aikoihin tai jo hieman aiemmin oli Englannissa havaittu varsin vähäisen maaöljy-tuotteen pitoisuuden muuttavan "dynamiitti-kumin" eli gelatiinidynamiitin (Geligniitin) rauhallisesti palavaksi kivääriruudiksi. Kun geligniittimassaan sekoitettiin vaivaiset 5 % tavallista vaseliinia, saatiin aikaan kordiitti-ruuti, jolla voitiin ladata alkuaan mustaruutipatruunoille suunniteltujen .303 LEE-METFORD -kiväärien patruunoita. Niiden vaippaluotien lähtönopeus enentyi "drastisesti", mutta laukaisupaine vähentyi.\nRuuti sisälsi 58 % nitroglyseroolia, joten aseiden piipuista alkoivat rihlat palaa pilalle varsin pian. Niitä jouduttiin syventämään, rihlaprofiilia terävöittämään, ja ruudin, sekä nallien sytytysmassojen koostumustakin "tarkistamaan", eli lähes puolittamaan kordiitin nitroglyserooli-pitoisuus. Nallimassoista vähennettiin kaliumkloraatti-pitoisuutta, ja alettiin etsiskellä täysin syövyttämättömiä aloite-räjähteitä.\nMustaruuti-kauden lopulla voitiin kiväärinpatruunat (mm. Lee-Metfordin alkuperäiset "rehut") täyttää kiinteäksi puristetulla ruutisylinterillä, jonka keskellä kulki pituussuuntainen palokanava. Kiinteä kivikova ruutipuriste paloi radiaalisesti, vain sisäpinnaltaan, ja palava pinta-ala laajeni lähes samaan tahtiin kuin piipunputken vapaa tilavuus enentyi luodin kiitäessä sen suuta kohti. Idea on tuttu raketeista; huokeista "kissanpieruista" aina mannertenvälisiin ohjuksiin asti käytetään "ruutimoottoreita".\nIhmeteltävää on, ettei savutonta ruutipuristetta ole omaksuttu yleisempään käyttöön moderneissa ampuma-aseissa, lukuunottamatta "hylsyttömiä" patruunoita ampuvia kokeilumalleja, joilla ei ilmeisesti ole tulevaisuutta lukon tiivistysvaikeuksien ja patruunoiden "kiehunta-riskin" takia. ("Ylikiehunta"/ "cook-off" tarkoittaa patruunan laukeamista patruunapesän kuumien seinämien sytyttämänä). Jyvitettynä on savuton putkiruuti ilmeisesti yleisin laji ainakin kiväärikaliberisissa aseissa, mutta yleistä myös tykkikaliberisten laukausten ajoaineena.\nKuutioruuti on harkitusti "degressiivistä", eli sen palaminen alkaa railakkaasti, mutta laantuu jyvän kutistuessa ja pyöristyessä. Esimerkiksi ranskalainen musta tykkiruuti oli keisari NAPOLEON I:n aikaan kuutiojyväistä; kuutioiden särmäpituus 8 mm. Samanlaista mustaruutia käytettiin vielä 2. maailmansodan aikaan shrapnelli-ammuksissa heittopanoksena, joka tyrkkäsi täytekuulat ulos ammuksen kärjestä, aikasytyttimen hetkityksen tultua "pykäläänsä". Särmikkään jyvän herkkäsyttyisyys on hyödyksi myöskin käsiase- ja haulikonpatruunoissa.\nPienijyväistä savutonta kuutioruutia voi yhä tavata käsiaseiden patruunoista. Wanhoissa Vetterli-/ "Grafton"-kiväärin patruunoissa, joita noukittiin vuosien ajan merenpohjasta aselaivan räjäytyspaikalta, oli sangen usein savuton lataus; hyppysellinen valkoisia, mannaryynien kokoisia ja näköisiäkin kuutioita. Patruunoiden nallimassa on jo turmeltunutta, mutta liekillä sytytetty ruuti sähähtää terhakkaasti. Erikoislaatuisesti vahapaperi-vaipoitetut patruunat olivat hämmästyttävän vesitiiviitä: Kaikissa purkamissani Vetterlin patruunoissa oli ruuti säilynyt täysin kuivana.\nSen valkoinen väri oli alkuperäinen. Yleensähän ruudit värjätään taikka grafitoidaan. Värillä ei sinänsä olisi väliä, mutta grafiittipinnoituksesta koituu hyötyäkin: Se vähentää ruutijyvien pinnan sähköisyyttä ja edes-auttaa jyvien liukumista latauskoneen tuutissa tai kotilataajan ruutisuppilon kapeikossa, sekä vähentää jossain määrin ruudin taipumusta kuivua liikaa tai imeä itseensä kosteutta ilmasta. Liian kuivaakaan ei ruuti saa olla, koska sen palamisnopeus enentyy: Laukaisupaine kohoaa, mutta luodin tai haulien lähtönopeus pysyy muuttumattomana. Joskus olen havainnut sen jopa vähentyneen! Ruudin kuivuessa lienee vesikosteuden myötä haihtunut myös "nitroksyylia" eli typpidioksiidia; kemiallisesti sidottua energiaa siis. Patruunat olivat merkkiä Hirtenberg, kaliberi .308 Win. (HP:n ABC-luoti edusti 1980-luvun alkuvuosina tehdasvalmisteisten suurriista-ammusten parhaimmistoa, mutta itävaltalaisten ruutien laatu on ollut jo "kaksoismonarkian" aikaan lievästi sanoen kyseenalainen, johtuen valtion monopolista ruutituotannon alalla).\nSavuton tai "puolisavuton" kuutioruuti oli yleisintä haulikkoruutina, herkän syttyvyytensä ansiosta. Se oli usein myös niin kevyttä tilavuuspainoltaan, että se voitiin annostella patruunaan samalla mittakauhalla kuin samantehoinen annos mustaa ruutiakin. Painomäärin annosteltaessa olisi käynyt "wanhanaikaisesti", koska puolisavuiset ruuditkin olivat vähintään kaksinkertaisesti mustanruudin vahvuisia paineenkehitykseltään. Vanhojen mustaruutihaulikoiden piipunsuut olivat myös usein paperinohuita seinämävahvuudeltaan, joten kuutioruudin "laskujohteinen" palaminen eli alhainen suupaine oli hyvinkin tärkeä turvallisuustekijä. Aseteräksien laatu oli mitä milloinkin, ja "lankapiippuiset" haulikot olivat yleisiä, kun taas korkeapaineisen "tiheän nitroruudin" käyttöä kestävät aseet alkoivat yleistyä verkalleen vasta viime vuosisadan vaihteen jälkeen.\nHUOKOISRUUTI (POROUS BASE)\nSuomessa on käytössä "Porous Base"-menetelmä N300-sarjan ruutien syttymisherkkyyden enentämiseen. Tällä keinolla kasvatetaan ruutijyvän palopinta-alaa kriittisen sytytysvaiheen ajaksi: Taikinamaiseen "hyytelöityyn" ruutimassaan lisätään pölymäisen hienoa vesiliukoista (mutta asemetallia syövyttämätöntä) suolaa, joka ruutimassan kiinteydyttyä pestään pois pursutetun ruutilangan tai -putken, taikka jo jyviksi leikatun ruudin pinnalta kuumalla vedellä. Ruutijyvä on nyt rosoinen kuin pesusienen pinta. Osa suolasta jää kuitenkin ruutijyvien sisään. Suola voi olla kemiallisesti tehotonta eli "inerttiä", taikka hapettavaa, kuten VihtaVuoren enimmäkseen käyttämä kalisalpietari. Inerttinä helppoliukoisena suolana on käytetty ainakin kalsinoitua (= vedetöntä, jauhemaista) Glauber-suolaa eli natriumsulfaattia, ilmeisesti "konepistooliruudissa" N330.\n(M.T.V. eli Muistutettakoon Tässä Vaiheessa: Ajantasaisia tai tärkeitä tietoja ruutien koostumuksista ei ENÄÄ kerrota VihtaVuorelta "ainakaan kaikille", joten paljon on arvailujen varassa: Nimenomaan ne tiedonjulkistajat, jotka ruutikemiasta JOTAKIN ymmärtävät, ovat täydellisessä umpiossa tiedonsaannin suhteen. Heitä vähemmän asiantuntevat "gunwriterit" tyytyvät tekemään kohteliaasti tykö yhteiselle kansalle VAIN sen, mitä kulloinkin halutaan piilomainostettavan, lisäämättä: "..mutta sehän on jo Wanha Kexintö" -tyylisiä, ilkeiksi miellettyjä kommentteja "veret seisahduttavista uutuuksista" kertoessaan).\nMineraalipitoisuutensa takia eivät kotimaiset huokoisruudit ole "perki-savuttomia", vaan VÄHÄsavuisia. Salpietarin luovutettua happensa ja typpensä, sekä yhdyttyä ruutikaasun hiilidioksiidiin, muodostuu pölymäistä kaliumkarbonaattia eli potaskaa, joka tussahtaa aseesta pienenä, harsuna savupilvenä. Kaliumnitraatti eli salpietari antaa ruutiin vähäisen happilisän, joka mahdollistaa lähes täydellisesti eetteri-alkoholiseokseen liukenevan nitroselluloosan käytön ruudin perusaineena. Ruutimassa voidaan täten pursuttaa vain 0.5 mm:n läpimittaiseksi "siimaksi", josta pätkitään ruutijyviä sopivaksi harkittuun pituuteen.\nVihtaVuoren N310:n jyvien läpimitta on 0.6 mm ja pituus 0.7 mm. Ruuti N310 tunnetaan jo kautta sivistyneen maailman eräänä parhaista kevytlataus-ruudeista, vaikka sen valmistaja "tykkää kyttyrää" tuon maineen julki-julistamisesta. Tiettyihin erikoistarkoituksiin olisi tarpeen samasta massasta pursutettu ruuti, läpimitaltaan samaiset 0.6 mm, mutta jyvän pituus ehkä 0.4 mm, ja jyvät "pestyjä" vasta niiden katkaisun jälkeen. Mutta eihän Suomessa voi/saa, vaikka esimerkiksi nykyisiin 12 kaliiperin Skeet-haulikonpatruunoihin 24 gramman haulimäärällä (joka voi vähentyä nykyisestäänkin) tarvitaan juuri tällaista "makkaransiivu-ruutia", jonka SUHTEELLINEN palonopeus on yli 400, kun se on verrokki-ruudilla N110 tasan 100 ja N310:n tapauksessa 330. (Suhdeluvut ovat "laaduttomia", mutta pitävät ilmeisesti paikkansa. Suhteellisia syttymisherkkyyksiä ei ole valitettavasti taulukoitu. Tämän ominaisuuden tutkiminen lienee vaikeaa?).\nJoku urbaani-huligaani voi kuitenkin VÄÄRINkäyttää moista "super-ruutia" vaikkapa pistoolien tai revolverien harjoituspatruunoissa, joilla ammutaan 3 - 5 metrin etäisyydelle OLOHUONEESSA, herättämättä seinänaapureiden huomiota: "EI, sellainen EI sowi nuorille/ Sillä se sopii waan meille wanhoille..!" Ampuma-aseiden käyttöönhän saa harjoittautua vain VIRANOMAISTEN luvalla toimivilla ampumaRADOILLA - valppaiden, joka asiasta "haukkua räksyttävien" kalkkivaarien kontrollin alaisena: Ei kotona, eikä puutarhassa!\nKalisalpietarilla on ruudin lisäaineena eräs ylivertainen ominaisuus: Se vähentää "hallanarkuutta". Nitroglyseroolilla terästetyt ruudit ovat hyvinkin herkkäsyttyisiä laboratorio-olosuhteissa (+ 20 tai 21 Celsiusta), mutta kun lämpömittari muuttuu pakkasmittariksi, heikkenee ruudin teho ikäviä yllätyksiä tuottavalla tavalla. 75 - 82 % kalisalpietaria sisältävä mustaruuti toimii Siperian tai jopa Etelänapa-mantereen pakkasissa, ja pikku rippusella kaliumnitraattia höystetyt VihtaVuoren N300- sarjan ruudit ainakin Suomen talvisissa olosuhteissa, joissa lämpimien maiden nitroglyseroolilla tehostetut ajoaineet hyytyvät, tuottamaan lähes uskomattomia luotinopeuden vaihteluita. Sisä-ampumaradoilla tai kesäisin ovat nekin aivan O.K. Tropiikin viidakoiden kosteaa hellettä ne puolestaan sietävät nitroselluloosa-ruuteja paremmin.\nVuoden 1980 tienoilla valmisti VihtaVuori joitakin tuotantoeriä jyvämuodoltaan erikoislaatuista paukkupanosruutia N312, joka muotoiltiin äärimmäisen herkkäsyttyiseksi. Suhteellisen kookkaat jyvät olivat pinnaltaan huokoisia, mutta myöskin särmikkäitä; päätyprofiililtaan kapiteeli-kirjain T:n muotoisia ja viistoon leikattuja. N312 oli tarkoitettu ensisijaisesti muovisiin, kärkipäistään ristiin aukeaviin .308 Win.-kaliberin paukkupatruunoihin. Tilaus oli saatu Norjasta, missä armeijan yksilöaseena on a-tarvikkeiden suhteen tunnetusti nirso Heckler & Koch G3. (Sillä sivuseikalla, että ruutia myytiin NATO:n jäsenmaahan sotilaalliseen käyttöön, ei ole ollut merkitystä enää vuosikymmeneen. Vuonna 1980 asia oli vielä: "Hys-hys"! Pidinkin synkän sotasalaisuuden tasan 21 vuoden ajan omina tietoinani).\nRuutia N312 on kuitenkin tavattu myös kotimaisista 7.62 x 39 mm paukkupatruunoista, ja väitetään, että sitä valmistetaan YHÄ (2000-luvulla!) USAn vientiin, myytäväksi kotilataajille tölkkitavarana ns. "Cowboy Action Shooting" -patruunoiden lataukseen. Tähän tarkoitukseenhan N312 on mitä soveliainta, koska sen syttymisherkkyys on lähes alkuperäistä mustaruutia vastaava, ja se täyttää OIKEAOPPISTEN "länkkäripaukkujen" hylsyt (kuten .45 Long Coltin tai .44 S & W Specialin tahi .44-40:n) riittävän täyteen latauksilla, jotka eivät ylitä Cowboy Action Shooting- patruunoille (reilusti "yläkanttiin") asetettua luotinopeuden ylärajaa, mutta eivät vaadi säännöllisesti palaakseen alkuperäis-aseidenkaan kestokykyä ylittävää painetasoa.\nRuudilla N312 voidaan ladata patruunoita jopa alkuperäisiin 1800-luvulla valmistettuihin revolvereihin, tai niiden näköiskopioihin, joita perinteitä kunnioittavat "länkkäriampujat" suosivat. (Edestäladattaviin replika-rivolleihin ei N312 liene kuitenkaan turvallista - tai hitostako sen tietää, jos vaikka olisikin.?! Jäi aikoinaan kokeilematta itse, ja muilla ei kestä kantti!). 1900-luvulta *) peräisin olevat kaliberit, kuten .38 Special (vuodelta 1902) ja .357 Magnum tai .44 Magnum eivät kuulu "länkkäri-fundamentalistien" maailmankatsomuksen mukaan heidän urheilulajinsa välineistöön, vaikka Magnum-aseet olisivatkin muotoiltuja Willin Lännen reikärautojen hyvinkin malli-uskollisiksi näköiskopioiksi.\n*) .44 S & W Special, ikäluokka 1907, on sentään "armoitettu", koska se on tarkkuuspatruunana suositun .44 Russianin lähin sukulainen alenevassa polvessa; erona vain hieman pidempi hylsy.\nVahvistusta kuulopuheisiin ruudin N312 uus-tuotannosta ja sen saatavuudesta USAssa ei ole kantautunut toistaiseksi toimitukseemme. Ainakaan VihtaVuoren latausohjeistoista ei löydy reseptejä N312:lle. (Kokeilujeni mukaan voidaan noudattaa N320:en reseptejä, mutta vähimmäisannokset SAA alittaa N310:n minimien mukaisiksi, vaikka jokunen puoliksi palanut jyvänen löytyisikin piipunputkesta). Suomessa ei ruutia N312 ole myyty milloinkaan, eikä myytäne kuin pakon edessä kotilataajille, koska se houkuttelisi asehenkilöitä kiväärien aliääni-patruunoiden kotilatailuun, eli askarteluun, joka on VihtaVuoren henkilöstölle sekä Suomen kaikille kalkkivaareille "ajatuksenakin kauhistuttava". Mutta, MUTTA: "Tempora mutantur, nos et mutamur in illis".\nNähtäväksi jää, muuttuuko asennoituminen, jos tykkiruutien kotimainen tuotanto ajetaan alas, jolloin on pakko ryhtyä etsiskelemään kapeimpiakin markkinarakoja "hernes-pyssyjen" käyttäjäkunnan keskuudesta, markkinavaltteina tiettyjen ruutilajien erityisominaisuudet; erikseen mainiten niiden käyttöalan lähes uskomaton laajuus. (PTK; 2001).\nNiin; eihän lähinnä tykkiruutien ominaisuuksiin lukijoitaan perehdyttävä wanha artikkeli todellakaan kuulunut ensisijaisesti METSÄSTÄJILLE tarkoitettuun lehteen! Tämän kansantajuisuudeltaan suorastaan kadehdittavan pakinan julkaisemis-hankkeen motiivi olikin "ASEPOLIITTINEN": Sisäasiainministeriön poliisiosaston pomolla, Timo Juhani Silénillä, oli tarkoitushakuisesti erheellinen näkemys AMPUMA-aineiden (ruutien) ja detonoivien varsinaisten RÄJÄHDYSaineiden samankaltaisuudesta. Vuoden 1984 vaihteessa oli tehty aloite patruunoiden lataustarvikkeiden erityisistä ostoluvista luopumiseksi. Tehdasladattuja patruunoita voitiin jo ostaa esittämällä ampuma-aseen hallussapitolupa, joten ruudin ja nallien ostoluvan varaisuudesta luopumisen PITI olla jo "kirkossa kuulutettu" TURHAN byrokratian vähennys-toimenpide, ja huomattava helpotus nimenomaan poliisilaitosten kanslia-henkilökunnalle, kuin myöskin "vallesmanneille".\nSM:n poliisiosaston päällikkö Silén heitteli kuitenkin kapuloita edistyksen rattaisiin, väittämällä, että "ruudit ovat räjähteitä, joita voidaan väärinkäyttää, jos niitä saa ostaa kuka tahansa, ja muutamien satojen kiväärinnallien räjähdysvoima vastaa hyvinkin käsikranaattia. Ostoluvanvaraisuus on pidettävä ennallaan: Tämä on POLIISIN vaatimus!" Väittämät pitävät osittain paikkansa, mutta "Silleenin Logiikan" mukaan ajatellen olisivat pian myös tulitikut tulleet ostoluvan varaisiksi. Tyrnävän pommin saa aikaan niidenkin "myrkkypäistä" muserretusta kloraattiseoksesta, jos viitsii "vähän askarrella" lättänokka-pihdeillä (= viikon ajan).\nJa oluttuopillinen ilmaan sumutettua bensiiniä tuottaa sopivalla (säkenöivällä) ilotulitteella laukaistuna edullisissa olosuhteissa pahemman turmeluksen kuin puolikiloinen dynamiittipötkö. Ainakin kivääriruudit ovat "menoveteen" verrattuna kesyä kamaa. Verrattakoon vaikkapa Joule-sisältöjä: Ruudin energia on yleensä alle 4000 Joulea per gramma... (Triviaalikysymys kemiaa tunteville visitooreille: Montako J/g lämpöenergiaa irtoaa 96-oktaanisesta, kun se yhtyy ilmasta ilmaiseksi saatavaan happeen?). Jos esim. 50 litran bensa-kiintiöiden leimaverotetut ostoluvat vaadittaisiin lunastettaviksi "kyttiksestä", nousisi Rähmä-Suomen (hävettävän lammasmainen) kansa ehkäpä vihdoinkin "Valko-kapinaan" - eikä tällä kertaa yksinomaan Mäntsälässä..!\nAmpuma- ja räjähdysaineiden välinen ero piti siis tehdä selväksi, eikä siihen maailmanaikaan ollut käsillä muuta suomenkielistä KANSANTAJUISTA tietolähdettä kuin I.K. Inhan toimittaman aikakauslehden "TIEDE JA ELÄMÄ" kansiin sidottu vuosikerta 1919. Lataustarvikkeiden luvanvaraisuudesta luovuttiin kaikessa hiljaisuudessa, kun painetussa sanassa (= "ASE"-lehdessä) oli tullut julki rivinväleitse helpostikin luettava fakta, että "POLIISIN vaatimus" olikin VAIN erään T.J. Silénin vaatimus:\nSiis KOSTO - eli KOLLEKTIIVINEN RANGAISTUS kaikille suomalaisille asehenkilöille: Kosto häjystä (joskin aiheellisesta) lehtikirjoittelusta, Oikeuskanslerin virastolle ja Eduskunnan Oikeusasiamiehelle tehdyistä kanteluista, sekä kahdestakin Korkeimpaan Hallinto-oikeuteen viedystä aselupia ja aseiden myyntioikeutta koskevasta valituksesta, joista kummastakin tuli valittajille (sekä Suomen asehenkilöille "in corpore") suotuisa päätös, ja - mikä tärkeintä - lakipykälään rinnastettava ennakkopäätös.\nT.J. Silén väistyi sittemmin "vapaaehtoisesti" virastaan SM:n poliisiosaston päällikkönä, kun oikeusoppineet asehenkilöt olivat alkaneet selata lakikirjaa Rikoslain 40. luvun kohdalta. Tarinalla oli sillä kertaa "HAPPY END" - kaikkien asianosaisten kannalta katsoen.\n0108 MMI; PT\nMuita Tekniikkaa ja historiaa:


Pankit ja rahalaitokset Archives - Yhdistä lainat\n16/04/2021 14/08/2020 kirjoittaja user\nSortter on suomalainen lainojen vertailupalvelu, jolle on myönnetty kotimainen avainlippumerkki. Sortterilla kilpailutat lainat nopeasti ja helposti. Yhdellä hakemuksella saat luettelon kaikista tarjotuista lainoista, ja ne on järjestetty niin, että ensimmäisenä on todellisen vuosikoron mukaan halvin vaihtoehto. Sortter palvelussa kilpailutettu laina on siis aina edullinen ja reilu. Lainahakemus jättäminen ei sido mihinkään ja on sinulle täysin ilmaista. Asiakas voi itse valita mieluisimman lainavaihtoehdon tai voi olla hyväksymättä yhtäkään. Päätös on asiakkaan oma. Palvelu on täysin maksuton ja puolueeton. Rahat tulevat tilille nopeasti, jopa saman päivän aikana tai viimeistään kahden arkipäivän kuluessa.\nKategoriat Pankit ja rahalaitokset\nVertailussa: OmaLaina luotonvertailupalvelu\nOmaLaina on suomalaisomisteisen yrityksen LVS Brokers Oy:n suosittu lainanvertailupalvelu ja lainanyhdistäjä, joka sallii sinun kilpailuttaa 100-60 000 euron vakuudettoman lainahakemuksesi samanaikaisesti noin 35 pankin ja rahoitusyhtiön kesken. Jo 300 000 asiakasta on käyttänyt OmaLaina-palvelua, ja yrityksen liikevaihto vuonna 2018 oli 8,9 miljoonaa. Voit valita palvelun sivuilla vaivatta sinulle sopivan laina-ajan, joka voi olla lainasummasta riippuen olla yhden vuoden ja 20 vuoden välillä. OmaLainalla löytyy kumppanuussopimuksia sekä suomalaisten rahoitusyhtiöiden että ulkomaisten digipankkien kanssa. OmaLainan on tullut tunnetuksi lainavertailujen lisäksi sähkömittari.fi -palvelusta, jonka avulla kuka vain voi kilpailuttaa myös sähkösopimuksensa.\nVertailussa LVS Brokers Oy luotonvertailupalvelut: remppalaina.fi, matkalaina.fi, suomenyhdistelylaina.fi ja autoluotto.fi\nLVS Brokers Oy tunnetaan suosituista lainapalveluistaan, ja sen yhteistyöverkoston sanotaan olevan yksi Suomen laajimmista. Yhtiö takaa luotettavan kotimaisen palvelun ja kilpailukykyisiä korkotarjouksia. Tämä artikkeli vertailee keskenään remppalaina.fi, autoluotto.fi, matkalaina.fi ja suomenyhdistelylaina.fi palveluita. Näille kaikille palveluille on yhteistä se, että ne eivät itsessään ole lainantarjoajia, vaan lainanvälittäjiä. Kilpailutukset ovat aina maksuttomia ja ei-sitovia. Voit siis kokeilla mitä tahansa näistä sivuistoista ilman painetta siitä, että sinun täytyy hyväksyä saamasi tarjous. Hyväksymäsi lainan voit aina peruuttaa 14 vuorokauden sisällä kuluttajansuojalain mukaisesti. Huomaa, että LVS Brokers Oy:llä ei ole yleistä asiakaspalvelua. Halutessasi lisätietoa sen yksittäisistä palveluista, tulee sinun olla yhteydessä suoraan alla kuvailtuihin sivustoihin.


Tiedotteet - Sivu 7 7:stä - Ilmastopaneeli.fi\nIlmastopaneeli / Tiedotteet / Sivu 7\nSuomen ilmastopaneelin tuoreiden raporttien mukaan rakennettua ympäristöä tulisi kehittää ilmastokestäväksi kokonaisvaltaisesti ja ripeässä aikataulussa. Näin tulevaisuuden tiukat ilmastotavoitteet voidaan saavuttaa kustannustehokkaasti. Avainasemassa muutoksessa on älykäs …\nNoella on tuntuvia ilmasto- ja terveysvaikutuksia Suomessa. Noen, eli mustan hiilen, terveysvaikutukset syntyvät lähellä päästöpaikkaa esimerkiksi tiheään asutuilla pientaloalueilla. Ilmastovaikutukset muun muassa arktisille alueille aiheutuvat …\nKansainvälisen ilmastopaneelin IPCC:n tuoreen raportin valossa vauraiden teollisuusmaiden on oltava hiilineutraaleja vuoteen 2070–2080 mennessä. Suomen ilmastopaneelin mukaan nollapäästöihin pyrkiminen jo etuajassa antaisi Suomelle mahdollisuuden kilpailuetuun …\nSuomen Ilmastopaneeli selvitti, millaista olisi viljelijöiden hyväksymä ja samalla taloudellisesti ja ympäristöllisesti kestävä ilmastopolitiikka maataloudessa. Tutkimusraportin mukaan päästöjen vähentäminen olisi edullisinta maankäytön muutoksilla, joita ei …


Markku Kailaheimo: Kummitustarinoita Antiikista I-II – Antiikin Historia ja Kulttuuri\n25Hei 2017 25 Hei 2017\nBrutus ja haamu.\nVieraileva blogikirjoittaja Markku Kailaheimo: Kummitustarinoita Antiikista I-II\nII Kuvaukset Brutuksen haamunäyistä\n1. Plutarkhoksen elämäkerrat\nPlutarkhoksen Kuuluisien miesten elämäkerroissa kerrotaan Brutukselle ilmestyneestä haamusta kolmessakin eri kohdassa. Nämä tapahtuivat Caesarin murhan jälkeen kun sisällissota jatkui nyt Caesarin testamentissaan perillisekseen nimeämää Octavianusta vastaan, tämän janotessa kiivaasti kostoa murhaajille. Brutus-elämäkerrassa ensimmäinen kuvaus on tällainen:\n”Kun joukot olivat valmiina lähtemään Vähästä Aasiasta, Brutuksen kerrotaan nähneen oudon ilmestyksen. Brutus ei kaivannut paljon unta ja siihen tarvitsemansa ajan hän oli tottunut sovittamaan järkevästi olosuhteiden mukaan: päivällä hän ei nukkunut koskaan ja yöllä jo muiden maatessa hän meni vuoteeseen vain silloin, kun ei työskennellyt tai käynyt keskusteluja. (—) Jos työ sujui hyvin ja aikaa jäi jäljelle, hän luki jotakin kirjaa tavallisesti kolmanteen yövartioon saakka… (—) Oli synkkä yö. Pieni lamppu paloi teltassa ja leiri oli aivan hiljainen. Syviin ajatuksiin ja suunnitelmien harkintaan vaipuneena Brutuksesta tuntui kuin joku olisi astunut telttaan. Katsahtaessaan teltan oviaukkoa kohti hän näki oudon, kauhua herättävän ja pelottavan suurikokoisen haamun äänettömänä seisovan edessään. Hän kuitenkin uskalsi kysyä: ”Mikä olet, jumala vaiko ihminen? Miksi olet tullut?” Haamu vastasi hänelle ontolla äänellä: ”Olen paha henkesi, Brutus. Tapaat minut Filippoissa.” Brutus sanoi: ”Niinpä sitten.””\nIlmestyminen Filippoissa kuvataan lyhyesti:\n”Yöllä Brutus näki jälleen haamun, jolla oli hänen ennen näkemänsä aaveen muoto. Äänettömästi se tuli, ja äänettömästi se jälleen katosi.”\nKolmas ja pisin kuvaus on yllättäen Caesar-elämäkerrasta:\n”Mutta selvin merkki siitä, että jumalat paheksuivat Caesarin murhaa, oli Brutukselle ilmestynyt haamu; kerron siitä tässä: (—) Kertomuksen mukaan hän kaipasi unta vähemmän kuin kukaan muu sotapäällikkö ja saattoi valvoa sangen pitkiä aikoja, ja niinpä hän nytkin teltassaan tapansa mukaan valvoi ja mietti tulevia asioita. Tällöin hän oli kuulevinaan oven narinaa, ja kun hän sammuvan lampun valossa katsoi ääntä kohti, hän näki heti kauhukseen suunnattoman suuren, peloittavan ja kaamean näköisen miehen. Kun mies ei yhtään liikkunut eikä sanaakaan puhunut, vaan seisoi vain hiljaa hänen telttavuoteensa vieressä, hän vihdoin kysyi: ”Kuka sinä olet?” Silloin haamu vastasi hänelle: ” Olen sinun paha henkesi, Brutus. Filippoissa näet minut uudelleen.” Pelkoa tuntematta Brutus sanoi haamulle: ”Olkoon niin.” Ja tämän jälkeen haamu katosi. Kun aika tuli, Brutus seisoi Filippoissa joukkoineen Antoniusta ja nuorempaa Caesaria vastassa. (—) Kun toinen ottelu oli alkamaisillaan, hänelle aikoinaan yöllä näyttäytynyt haamu ilmestyi uudelleen ja seisoi ääneti hänen edessään. Tällöin Brutus ymmärsi, että hänen kohtalonsa oli saneltu, ja heittäytyi vaaraa pelkäämättä taisteluun, jossa ei kuitenkaan kaatunut.”\nMarcus Junius Brutus (85–42 eaa.) tunnetaan parhaiten Caesaria vastaan suunnatun salaliiton johtajana ja yhtenä hänen murhaajanaan. En lähde tarkastelemaan Brutuksen henkilöä tässä perusteellisemmin, viittaan vain muutamiin kohtiin Brutuksesta Stoalaisesseitä-teoksestani – lähtökohtanani kuitenkin on että Brutus oli stoalainen. Tapahtumien taustaksi riittää todeta:\n”Caesarin vuosikausia käymien valloitussotien kautta laajentunut valta-asema alettiin nähdä vaarallisena Rooman tasavallalle ja valtaapitävälle senaattiluokalle. Tilannetta kärjisti Caesarin julistautuminen elinikäiseksi diktaattoriksi. Ylimystö katsoi ainoaksi keinoksi tasavallan pelastamiseksi ja yksinvaltiuden estämiseksi surmata Caesar. Tämä sitten johti vihollisuuksiin toisen triumviraatin kanssa ja uuteen sisällissotaan, jossa Brutus kärsittyään tappion ja nähdessään tasavallan ajan olevan ohi, päätyi itsemurhaan.”\nBrutuksen stoalaisuudesta olen todennut seuraavaa:\n”Jos ensinnä tarkastellaan oliko Brutus filosofi sanan varsinaisessa merkityksessä, niin Ciceron De finibus bonorum et malorum-teoksen mukaan näin voidaan sanoa. Saman johtopäätöksen voi tehdä myös hänen kirjoittamistaan teoksista. Jo niiden nimet De virtute (Hyveestä), Peri kathekontos (Velvollisuuksista) ja De patientia (Kärsivällisyydestä) kertovat niiden olleen filosofisia teoksia.”\nMyös se, että Marcus Cato Uticensis (95-46 eaa.), Brutuksen eno, tunnettiin Roomassa ankarana stoalaisena, puhuu puolestaan. Varsinaisina filosofisina lähteinä ovat Ciceron Keskusteluja Tusculumissa-teos ja Senecan Lohduttautumisesta-teos. Lisäksi:\n”Brutuksen valinnat historiateoksista joista hän halusi kirjoittaa lyhennelmänsä puhuvat niinikään hänen stoalaissympatioistaan. Historioitsijoista Fannius oli stoalainen ja Polybios oli ainakin Panaitioksen vaikutuspiirissä omaksunut aineksia stoalaisuudesta – ainoastaan Coelius jää arvoitukseksi. Lisäksi Ciceron Brutus-teoksesta ilmenee Brutuksen perehtyneisyys myös stoalaisiin puhujiin.”\nKun kerrotaan, että Octavianus olisi ollessaan Apolloniassa Athenodoroksen opissa saanut sinne tiedon Caesarin murhasta, niin herää – tässä tosin ilmaan jäävä – kysymys, sivusivatko Brutuksen ja Athenodoroksen tiet koskaan toisiaan? Ciceron kirje ainakin paljastaa, että heillä oli tämä ja Atticus yhteisinä tuttuina, ellei peräti ystävinä.\n2. Muita versioita\nHaamun ilmestymisestä ovat siis kirjoittaneet myös muut. Järjestyksessä varhaisin on Valerius Maximus. Factorum ac dictorum memorabilium libri-teoksessa sanotaan:\n”Se, mitä seuraa, voittaa tämän [Gaius Gracchuksen] unen hirveän ulkonäön. Kun Marcus Antoniuksen voimat olivat murtuneet Aktionin luona, Cassius Parmensis, joka oli kannattanut tämän puoluetta, pakeni Ateenaan. Maatessaan siellä sydänyöllä sängyssä mieli huoliin ja murheisiin nukahtaneena hän uneksui, että hänen luokseen tuli valtavan kokoinen mies, väriltään musta, parraltaan likainen ja pitkähiuksinen, ja kun hän kysyi, kuka tämä oli, mies vastasi: ”Paha henkesi.” Hirvittävästä näystä ja kammottavasta nimestä kauhistuneena hän kutsui sitten orjansa ja kysyi, oliko kukaan nähnyt sellaisen hahmon joko tulleen sisään makuuhuoneeseen tai poistuneen sieltä. Kun nämä vakuuttivat, ettei kukaan ollut astunut sinne, hän pani uudestaan maaten ja alkoi nukkua; tällöin hän näki mielessään saman näyn. Kun uni näin oli karkotettu, hän määräsi valon tuotavaksi sisään ja kielsi orjapoikia poistumasta luotaan. Tämän yön ja Caesarin hänelle määräämän kuolemanrangaistuksen välillä vierähti hyvin lyhyt aika.”\nYhtäläisyydet Plutarkhoksen kuvaukseen ovat ilmeiset. Brutus-elämäkerrassa tuleekin esiin, että hän on käyttänyt joissain kohdin lähteenään Valerius Maximusta – ei tosin kovin täsmällisesti. Hänkin kertoo Brutuksen tiedustelleen orjiltaan näystä. Erikoista Valeriuksen kuvauksessa on, että siinä sanotaan haamun ilmestyneen Cassius Parmensikselle (74-31 eaa.). Tätä ei tule sekoittaa Cassius Longinukseen (85-42 eaa.), joka oli toinen johtohahmo Caesarin vastaisen salaliiton toimeenpanossa – tosin myös Parmensis kuului salaliittolaisiin mutta pysytteli taustalla. Näin siis sekaannus ei ole voinut tapahtua Brutuksen ja Cassius Longinuksen välillä. Sitä paitsi Cassius Parmensiksen näky ajoittuu Aktionin taistelun perusteella vuoteen 31 eaa. – eli kymmenen vuotta myöhemmin kuin Brutuksen kohdalla. Olisiko Plutarkhos siirtänyt kertomuksen Brutuksen tarinaan?\nKolmas versio on toisen vuosisadan alussa vaikuttaneelta Florukselta. Kun tämä on ensin luetellut kokojoukon enteitä tulevasta tappiosta sodassa, hän jatkaa:\n”Yöllä myös Brutukselle itselleen, kun hän pohti jotakin tapansa mukaan itsekseen lampun valossa, ilmestyi jonkinlainen musta hahmo, ja kun siltä kysyttiin, mikä se oli, se vastasi: ”Sinun paha henkesi”, ja haihtui ihmettelevien silmien edessä.”\nFlorus oli Plutarkhoksen aikalainen ja hänen sanotaan käyttäneen lähteenään Titus Liviusta. Tämän Ab urbe condita-historiateoksen ne osat, joissa kyseistä ajanjaksoa käsitellään ovat kadonneet, joten ei voida tietää oliko Floruksen kertoma versio sieltä. Siinä kuitenkin haamun näkijä on sama kuin Plutarkhoksellakin. Tarinat poikkeavat siltäosin, että Plutarkhoksen mukaan ilmestys tapahtui Vähässä-Aasiassa kun taas Floruksen kertomuksesta on aiemmin käynyt ilmi, että ollaan Egyptissä. Kun Livius aloitti suurteoksensa kirjoittamisen 20-luvulla eaa. jatkaen sitä mahdollisesti 40 vuotta, saattaisi juuri ja juuri olla mahdollista että puheenaolevia tapahtumia käsittelevät osat kirjasta olisivat olleet myöskin Valeriuksella jo käytössä. Häntä ei kuitenkaan voida pitää historioitsijana sanan varsinaisessa merkityksessä – Valeriuksen teos on pikemminkin kokoelma moralisoivia anekdootteja ja esimerkkejä. Niinpä tarina Cassius Parmensiksesta kuuluu hänen teoksessaan uskontoa koskevaan kirjaan ja sen unista kertovaan lukuun. Luvun johdannossa Valerius toteaa, että ”on kyse ´luotettavista unikuvista´, jotka ovat varjostaneet monien lepohetkiä.” Myös Plutarkhos esiintyi moralistina, mutta hänen tavoitteensa olivat ehkä hieman kunnianhimoisemmat. Vaikka Floruskin käytti Plutarkhoksen tapaan kaunokirjallisia tehokeinoja esityksessään, lienee hän näihin kahteen muuhun verrattuna selkeimmin historioitsija uskollisuudessaan ihailemalleen Liviukselle. Mitä tulee vielä Plutarkhoksen lähteiden käyttöön, niin hänkin viittaa Caesar-elämäkerrassa parissa kohtaa Liviukseen ja kerran myöhäistasavaltalaiseen Tanusius Geminukseen, mutta tämänkin teos on kadonnut. Enimmäkseen Plutarkhos kuitenkin vain toteaa ”kerrotaan” jne.\nAntiikille tyypillistä on, että kaikki nämä auktorit panivat painoa ennustuksille ja ennusmerkeille ja eräs esimerkki näistä on juuri haamun ilmestyminen Brutukselle. Se ikään kuin kostonhimoisesti ennusti Caesarin murhaajalle kuolemaa. Plutarkhoksen sanoessa ”jumalien paheksuneen Caesarin murhaa”, Valerius suhtautuu suoran vihamielisesti Brutuksen menettelyyn. Tässä eräs toinen enne, joka pantiin merkille ehkä vuotta aiemmin haamunilmestystä:\n”Enne ilmoitti myös Marcus Brutuksen suorittamastaan isänmurhasta ansaitseman kohtalon. Sillä kun hän tuon rikollisen tekonsa jälkeen juhli syntymäpäiväänsä ja tahtoi esittää kreikankielisen säkeen, hän päätyi mielessään toistamaan ennen kaikkea tämän Homerokselta:\n”Vaan minut Leton poika ja Kohtalo surmasi julma.”\nTämä jumala, jonka Caesar ja Antonius antoivat tunnussanaksi Filippoin taistelussa, käänsi keihäänsä Brutusta vastaan.”\nJuuri tätä kohtaa Plutarkhos näyttää lainanneen omaan esitykseensä, mutta siitä tyystin puuttuu se hyökkäävyys joka Valeriuksella on. Mikäli olettaa, että haamu ilmestyi nimenomaan murhaaja Brutukselle aina Liviuksen teoksesta lähtien, niin ihmetyttää miksi Valerius ei käyttänyt tätä omassa teoksessaan – olisihan se kaikkein selvimmin tuominnut Brutuksen menettelyn. Tai oikeastaan hän kyllä julistaa tuon tuomionsa Brutuksellekin mutta ikään kuin Cassiuksen välityksellä:\n”Kun Gaius Cassius – jota ei koskaan pidä nimetä ilman valtiollisen isänmurhaajan titteliä – seisoi horjumattomana ja äärimmäisen hehkuvin mielin Filippoin taistelussa, hän näki Caesarin karkaavan kimppuunsa ihmisolemusta kunnianarvoisempana, purppuraiseen päällikönviittaan pukeutuneena, uhkaavin kasvoin ja täyteen laukkaan kannustetulla hevosella. Tämän näyn kauhistuttamana Cassius käänsi viholliselle selkänsä päästettyään ensin nämä sanat: ”Mitä tässä enää voi tehdä, jos tappaminenkaan ei riitä?” Et sinä, Cassius, kuitenkaan ollut tappanut Caesaria, sillä eihän yhtäkään jumaluutta voi surmata; vaan loukkaamalla häntä, kun hän vielä oli kuolevaisessa ruumiissaan, sinä ansaitsit sen, että tämä jumala oli sinulle niin vihamielinen.”\n3. Brutuksen ja Athenodoroksen tarinoiden vertailua\nBrutuksen ”kummitustarinasta” on vaikea tehdä samanlaista tulkintaa kuin Athenodoroksen, jota tarkastelin edellisessä esseessäni. Ensinnäkin siksi, että hänenkin teksteistään on säilynyt vain lyhyitä referaatteja ja toisekseen Plutarkhoksen kuvauksetkaan eivät anna siihen mahdollisuutta. Valerius Maximuksen ja Floruksen versiot eivät nekään tuo lisävalaisua. Kolme pidempää kuvausta – yksi Floruksen – tosin antavat ymmärtää, ettei Brutus menettänyt tilanteessa itsehallintaansa ja osoitti jopa rohkeutta, mutta tämä kertonee Plutarkhoksen kohdalla enemmän tämän ihailevasta suhtautumisesta häneen. Koska Plutarkhoksen tulkinta haamun ilmestymisestä oli siis nimenomaan enne Brutukselle tämän tulevasta kohtalosta Filippoissa, hänen rohkeutensa jatkaa valitsemallaan tiellä, entisestään korostuu kun ottaa huomioon että haamun ilmestymisten välillä kului aikaa noin vuoden verran. Sen sijaan aiemmin, Caesarin murhan suunnittelun ja toteuttamisen yhteydessä voi havaita epävakautta Brutuksen käytöksessä. Murhan suunnittelun vaiheesta Plutarkhos kirjoittaa:\n”Julkisuudessa hän tosin osasi hillitä mielensä levottomuuden ja pitää sen kurissa, mutta kotonaan ja yöllä hän ei ollut se Brutus, joka nähtiin julkisuudessa. Vastoin hänen tahtoaan levottomat ajatukset karkoittivat yöllä hänen unensa…”\nHetkeä ennen murhan toteuttamista Brutus sai tiedon vaimonsa sairaskohtauksesta:\n”Huhu ehti Brutuksenkin korviin ja hän kuten oli luonnollista tuli järkyttyneeksi, mutta ei kuitenkaan jättänyt tovereitaan ja yhteistä asiaansa eikä antanut murheen vaimostaan johtaa siihen että olisi rientänyt kotiinsa.”\nAivan ratkaisevalla hetkellä kun salaliiton pelättiin paljastuneen, vain Brutus pysytteli rauhallisena ja osoitti kasvonilmeillään muille, ettei näin ollut tapahtunut. Ehkä Brutuksen tarinassa voidaan nähdä kehitystä hänen seestymisestään äkkipikaisesta luonteesta tasaisempaan, itsensä kanssa sinut olevaan mutta hieman fatalismiin taipuvaiseen hahmoon.\nVertailtaessa näitä kummitustarinoita, niin Athenodoroksen juttu on perinteinen sellainen: kuollut tulee kummittelemaan ja saa rauhan tullessaan asianmukaisesti haudatuksi. Pliniuksen tarinassa haamulla on siis historiansa – niin haamuna kuin sitä ennen. Kaikista olennaisin ero näillä kertomuksilla onkin niiden lähtöasetelmissa. Athenodoros tiesi haamusta ja asettui odottamaan sitä – sivumennen sanoen haamukin saattoi odottaa häntä saadakseen lopulta rauhan. Brutukselle haamu oli täysi yllätys. Athenodoroksen kirjoitustaulut olivat silkkaa rekvisiittaa hänen ollessaan henkisin harjoituksin jo kouliintunut selviytymään tällaisista tilanteista. Siihen nähden, että haamu oli Brutukselle yllätys, hänen voi sanoa pärjänneen todella hyvin. Plutarkhokselle – ja hänen mukaansa siis Brutukselle – haamun ilmestyminen oli enne, jonka varsinkin Caesar-elämäkerrassa sanotaan sinetöineen Brutuksen kohtalon. Se, että haamu olisi jonkun kuolleen haamu, ei käy varsinaisesti missään ilmi – sehän sanoo olevansa Brutuksen ”paha henki.” Shakespearen (1564- 1616) Julius Caesar-näytelmässä haamu on nimenomaan Caesarin haamu – mikä tietenkin palvelee näytelmän dramaturgiaa. Brutuksen näkemän haamun historiallisuus riippuukin siitä, miksi se identifioidaan. Jos se on – johon Plutarkhos enteisiin ihastuneena vihjaa – Caesarin haamu, on sillä Brutuksen kanssa yhteinen historia. – Tähän väliin on todettava, että Caesarin haamusta on olemassa ainakin yksi muu maininta. Historioitsija Suetonius kirjoittaa siitä Augustus-elämäkerrassaan ja kaikessa lyhykäisyydessään se on tällainen: ”Hänen ollessaan marssimassa Filippoihin eräs thessalialainen antoi hänelle tiedon tulevasta voitosta sillä perusteella, että oli kohdannut jumalaisen Caesarin haamun syrjäisellä tiellä.” Tämä muistuttaa likeisesti Valerius Maximuksen kuvausta, jossa hän nimitti Cassiusta ”jumaluuden surmaajaksi.” Muistettakoon sekin, että Brutus itse kysyi haamulta: ”Mikä olet, jumala vaiko ihminen?”\nMutta jatkan ”pahasta hengestä.” Jos se ymmärretään Brutuksen henkisen persoonan pimeäksi puoleksi tms. niin silloin hän olisi itse tuon ilmestyksen sekä kantaja että luoja. Tähän myös Cassius Plutarkhoksen esityksessä viittaa puhuessaan yliluonnollisista ilmiöistä: ”Vahaan painetun kuvan muodostajana on muu kappale. Mutta ihmisen sielussa muovattava ja muovaaja on sama…” Cassiuksen sanotaan olleen epikurolainen ja näin hänen sieluteoriansa on muutoin yhdenmukainen stoalaisten kanssa, paitsi että nämä eivät tarvinneet sen selittämiseen atomioppia. Kun sielussa ei ole keskenään kilpailevia osia kuten platonismissa, näyttäisi ”paha henki” tarkoittavan huonoa omaatuntoa jossa tunnetaan syyllisyyttä. Mutta sellaista Brutus ei tietenkään voinut tuntea, koskapa Cassiuskin päättää luentonsa näihin yleviin sanoihin: ”sillä olemmehan pyhimmän ja kalleimman asian puoltajia.” Näin ”paha henki” ei olisi mitään Brutuksen itseen liittyvää ja olisi ulkopuolisena asiana hyveen kannalta yhdentekevä. Ilmiötä voisi myös lähteä tulkitsemaan samantyyppisenä sisäisenä kamppailuna, jota Medeia kävi tunnetussa tragediassa. – Kuten huomataan, väitelause ”Olen paha henkesi” on hyvin voimakas ja ikään kuin pakottaa pitkiin selittelyihin. Tässä tapauksessa voi kuitenkin sanoa, että todistustaakka on ensisijaisesti väitteen esittäjällä. Näin siis päätelmä asian yhdentekevyydestä pitää stoalaisittain paikkansa: kun hyveellisyys ja paheellisuus ovat ihmisen itsensä valitsemia elämäntapoja ja asenteita, ei teltan ovella seisonut haamu sanomisineen ollut Brutukselle hyvä eikä paha vaan yhdentekevä. Ehkä voisi leikillisesti sanoa, että yhdentekevänä asiana se oli hänelle sikäli kuitenkin valitsemisen arvoinen, että hän päätti kohteliaasti vastata haamun ilmoitukseen ”Tapaat minut Filippoissa”, ”Niinpä sitten.”\nTässä yhteydessä – kun puhutaan havainnosta – ei voida täysin sivuuttaa myöskään stoalaisten tietoteoriaa. Heillä oli tarkat kriteerit sille, miten tositieto on saavutettavissa. Diogenes Laertios on kirjannut näitä seikkaperäisesti teokseensa. Totuuden kriteeri oli tavoittava vaikutelma, joka on peräisin todellisesta kohteesta. Tällainen vaikutelma ikään kuin painaa sieluun jäljen kohteestaan sellaisena kuin se todellisuudessa on. Tähänhän Cassiuskin edellä Plutarkhoksen esityksessä viittasi, jatkaen ”siksi sielu omatoimisesti saa itsessään mitä helpoimmin aikaan mielikuvia ja käsitteitä.” Diogenes Laertioksen selonteossa nämä lienee ymmärrettävä kuvitelmiksi, jotka tulee erottaa vaikutelmista. Khrysippokseen (n. 280–205 eaa.) viitaten hän toteaa, ettei kuvitelma voi jättää sieluun painojälkeä ”sillä on mahdotonta, että samassa paikassa olisi samanaikaisesti useita painojälkiä.” Jos siis Brutuksen näky oli seurausta ylirasittuneisuudesta – jota Cassiuskin tarjoaa selitykseksi –niin tuollainen kuvitelma ei ollut peräisin todellisesta kohteesta. Stoalaiset erottelevat kuitenkin vaikutelmat vielä aistimellisiin ja ei-aistimellisiin. Mikäli Brutuksen näkyä pidetään aistimellisena, voidaan tulkintaa jatkaa Diogenes Laertiosta seuraten: ”Aistimellisista vaikutelmista toiset ovat peräisin todellisista kohteista, ja niihin liittyy myöntyminen ja hyväksyminen. Toiset vaikutelmista ovat vain näennäisiä ja peräisin ikään kuin todellisista kohteista.” Brutuksen näkyä voinee pitää jälkimmäiseen ryhmään kuuluvana, etenkin kun ottaa huomioon ettei kukaan muu ollut nähnyt haamua. Tämä taas palautuu kuvitelman määritelmään: ”Kuvitelma on luuloteltu ajatus, jollainen liittyy uniin.”\nVertailtaessa Athenodoroksen ja Brutuksen näkyjä, toinen ero onkin siinä että Athenodoros oli varmasti hereillä haamun nähtyään. Plutarkhoksen kuvauksissa taas kiinnittää huomiota, että niissä ikään kuin pohjustetaan tapahtumaa kertomalla Brutuksen vuorokausirytmistä, vähäisestä unen tarpeesta ym. Eihän näillä seikoilla – Brutuksen unirytmillä – lopultakaan ole mitään merkitystä itse haamun ilmestymisen kannalta. Vai tarvitseeko haamu tietyt olosuhteet ilmestyäkseen? Luulisin, että jos sillä on jollekin asiaa, se kyllä ilmestyy ja kertoo. Kuitenkaan se, etteivät toiset nähneet Brutukselle ilmestynyttä haamua, ei varsinaisesti vielä puolla että kysymys olisi unesta. Olihan näet Pliniuksen kertomuksessa haamun nähneet jo monet ennen Athenodorosta. Samoin thessalialainen Caesarin haamun. Vaikka Plinius käyttää talon väestä monikkomuotoa, näyttää kummitustarinoille kuitenkin olevan tyypillistä, että haamu ilmestyy aina yhdelle ihmiselle kerrallaan. Niinkuin sekin, että se ilmestyy aina öiseen aikaan. Ne luonnonilmiöt – salamat, tähdenlennot ym. – jotka tulkitaan yliluonnollisiksi ilmiöiksi ja joiden todistajina voi olla suuriakin ihmisjoukkoja, eivät ole kummituksia. Niinpä haamun ilmestyminen on siten niin sanottu yksityisvierailu.\nPlutarkhoksen teos Kuuluisien miesten elämäkertoja. Kansilehtiaukeama teoksen kolmannen osan painoksesta vuodelta 1727.\nEdvin Linkomies (1894-1963) sanoo Plutarkhoksen teoksen johdannossa, että tämä ei ole niinkään historiankirjoittaja kuin ”luonteiden kuvaaja.” Plutarkhos on ennen kaikkea ”syvällinen ihmistuntija” ja ne ”lukemattomat pikkupiirteet, joilla hän valaisee henkilöidensä luonnetta, vaikuttavat virkistävästi ja estävät lukijaa väsymästä.” On selvää, että Brutuksen henkilökuvaan olennaisesti kuuluu piirre ettei hän tarvinnut paljon unta, mutta sen seikan olisi voinut kertoa missä kohdassa tahansa. Miksi Plutarkhos sijoitti sen juuri haamun ilmestymisen yhteyteen? Toki se on luonteva siinäkin, mutta ei välttämätön. Yksinkertaisin selitys on, että hän halusi vain korostaa, että haamun ilmestyminen oli nimenomaan yövierailu. Erikoista myös on, että tarina kerrotaan sekä Brutus,- että Caesar-elämäkerroissa. Se, että ne ovat kutakuinkin samanlaisia voi johtua siitä, että ne on kopioitu. Brutus-elämäkertaan se kuuluu luonnollisesti, mutta miksi se on myös Caesar-elämäkerrassa, jossa Plutarkhos vielä toteaa ”kerron siitä tässä” – aivan kuin siitä ei kerrottaisi muualla? Tämä viittaisi, että Caesar-elämäkerta olisi kirjoitettu aiemmin kuin Brutus-elämäkerta johon se on sitten lisätty, mutta ihmetyttää että se kerrotaan juuri siellä ja vielä päättäen tuon elämäkerran. On vaikea uskoa muuta kuin että se on tuossa kohdassaan tarkoitettu alleviivaamaan Brutuksen syyllisyyttä. Jos kysymyksessä on Plutarkhoksen moraalinen kannanotto, se on kuitenkin sikäli ristiriitainen että piirtäessään Brutuksesta toisaalta puhtoisen kuvan – esimerkiksi jättämällä kertomatta tämän koronkiskonnasta – hän toisaalta näyttäisi tuomitsevan hänen tekonsa jyrkästi, tosin verhoten sen jumalien tuomioksi. Kaksi seikkaa, että haamu ilmestyi unessa ja että jumalat tuomitsivat Brutuksen menettelyn, viittaisivat siihen, että Plutarkhos olisi lainannut tarinan Valerius Maximukselta, joka sijoitti sen nimenomaan teoksensa uskontoa koskevan kirjan unista kertovaan lukuun.\nMutta palatakseni vielä haamuun ilmestyksenä tässä voisi kysyä sitäkin, sisältyykö haamun määritelmään, että sen pitää olla nimenomaan kuolleen haamu? Kun Rouva Filosofi ilmestyi Boëthiukselle (480 – 524/525) Filosofian lohdutus-teoksessa, ei se ollut minkään kuolleen haamu. Ja näinhän on myös siinä tapauksessa kun – kuten edellä – haamu väitti olevansa elävän Brutuksen ”paha henki.” Plutarkhoksen ja Floruksen esityksiin näyttäisi sopivin vaihtoehto olevan, että haamu oli ulkoiselta olemukseltaan Caesarin haamu, mutta kuolemantakaisena viestintuojana edusti myös Brutuksen omaatuntoa. Myös Valerius Maximuksen Cassiukselle julistaman tuomion sanavalinnat näyttävät viittaavan samaan: ”Et sinä, Cassius, kuitenkaan ollut tappanut Caesaria, sillä eihän yhtäkään jumaluutta voi surmata; vaan loukkaamalla häntä, kun hän vielä oli kuolevaisessa ruumiissaan, sinä ansaitsit sen, että tämä jumala oli sinulle niin vihamielinen.”\nEdelleen, vertailtaessa Athenodorokselle ja Brutukselle ilmestyneiden haamujen kuvauksia, kiinnittää huomiota ettei Plutarkhos kerro sen ulkomuodosta muuta kuin että se oli ”suurikokoinen”, ”kauhua herättävä” ja ”kaamean näköinen.” Plinius sen sijaan sanoo haamun olleen ”laiha ja likainen vanhus, parta roikkuen ja tukka pörrössä” ja Valerius Maximuksen haamu oli ”valtavan kokoinen mies, väriltään musta, parraltaan likainen ja pitkähiuksinen.” Florus taas sanoo haamua ”mustaksi hahmoksi.” Pelottavan ilmestyksen piirteitä erityisesti siis ovat ”mustuus” ja ”likaisuus” – tarkemmin hiusten ja parran epäsiisteys, piirteitä jotka assosioituvat – ei niinkään pelottavaan, peikkomaisuuteen. ”Mustuuskin” näyttäisi viittaavan tässä ”likaisuuteen.” Lienee kuitenkin niin, että näillä piirteillä on haluttu ilmaista, että haamu on nimenomaan kuolleen ihmisen haamu – senhän ei ole enää tarpeen huolehtia ulkonäöstään ja henkilökohtaisesta hygieniastaan. Erikoista on, ettei kuvauksissa mainita mitään silmistä eikä katseesta, jotka jäävät siis pitkien ja takkuisten hiusten peittoon. Pliniuksen kuvaus eroaa muista siinä, ettei hän Plutarkhoksen ja Valerius Maximuksen tavoin korosta haamunsa isokokoisuutta, vaikka ”laihuus” ei välttämättä vielä tarkoita etteikö se voisi muuten olla kookas, esimerkiksi pitkä. Yhteistä kaikille kuvauksille kuitenkin on, että ilmestys on jotensakin tummanpuhuva.\nMolemmissa – Athenodoroksen ja Brutuksen – kertomuksissa pistää myös silmään että haamut ilmestyivät aina oville – eivätkö ne siis olleetkaan täysin vapaita aineellisen maailman rajoitteista? Pliniuksen tarinan haamuhan oli suorastaan ”kahleissa.” Plutarkhoksella taas Brutus on jopa kuulevinaan teltassa ”oven narinaa.” Tähän liittyen on sopivaa päättää tämä esitys Gregorios Nyssalaiseen (k. 395). Palautuen aina Platonin (427–347 eaa.) Faidoniin hän Sielusta ja ylösnousemuksesta-teoksessaan kirjoittaa ”lihaan kiintyneestä sielusta” tähän tapaan:\n”Jos henkilö sen sijaan samaistuu ajatuksiltaan tyystin ja tykkänään lihaan ja keskittää kaiken sielunsa liikkeen ja toiminnan lihan mielitekoihin, hän ei lihan ulkopuolelle siirtyessäänkään pääse eroon sen tuntemuksista. (—) Tämän vuoksi tuska painaa heitä erityisen raskaana, sillä heidän sielunsa on muuttunut osin aineelliseksi tällaisen ympäristön vaikutuksesta. Tätä käsitystä saattavat tukea eräiden tahojen väitteet, että ruumiiden hautapaikkojen liepeillä nähdään usein ikään kuin vainajien varjomaisia haamuja. Mikäli näin todella tapahtuu, se todistaa sielun kiintyneen liiaksi tähän lihalliseen elämään, niin että vaikka se karkotetaan pois lihan piiristä, se ei suostu lentämään tiehensä puhtaana. Se ei hyväksy muodonmuutostaan täydelliseen näkymättömyyteen, vaan pysyttelee hahmossaan senkin jälkeen, kun hahmo on hajonnut. Vaikka se on siirtynyt hahmonsa ulkopuolelle, se vaeltelee yhä kaivaten aineellisissa paikoissa ja viihtyy niiden liepeillä.”\nKiitokset julkaisemattomiin lähteisiin saamistani käännöksistä sekä kommenteista Antti T. Oikariselle.\n-Diogenes Laertios (2002) Merkittävien filosofien elämät ja opit. Suom. Marke Ahonen. Helsinki: Summa.\n-Gregorios Nyssalainen (2006) Sielusta ja ylösnousemuksesta. Suom. Marke Ahonen. Hämeenlinna: Kirjapaja.\n-Heikkinen, Antero (2009) Vallan tulkit Historiallinen ajattelu Euroopassa antiikin päivinä ja varhaiskeskiajalla (n. 500 eKr.-1000 jKr.) Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.\n-Kirjallisuus antiikin maailmassa (2007) Toim. Sari Kivistö, H. K. Riikonen, Erja Salmenkivi ja Raija Sarasti-Wilenius. Helsinki: Teos.\n-Plinius (1974) Kirjeitä keisariajan Roomasta. Toim. ja suom. Marja Itkonen-Kaila ja työryhmä. Tapiola: Gaudeamus.\n-Plutarkhos (1989) Kuuluisien miesten elämäkertoja. Suom. Kalle Suuronen. Helsinki:WSOY.\n-Suetonius (1999) Rooman keisarien elämäkertoja. Suom. J. A. Hollo. Juva: WSOY.\nAvainsanat: antiikin aikakausi, antiikin filosofia, antiikin filosofit, antiikin historia, antiikin historioitsijat, antiikin tarinoita, filosofia, historia, historiankirjoitus, julius caesar, kummitustarinoita, markku kailaheimo, plutarkhos, stoalaisuus, tietokirjailija, valerius maximus\nSeuraava Colosseum – Arkkitehtuuriltaan Täydellinen Rakennus Julmien Huvien Näyttämönä\n25 Hei 2017 01:06\nSuuri kiitos Markku tästä blogivierailusta ja hienoista artikkeleista! Lukijat, jotka ovat kiinnostuneet lukemaan lisää Markun tekstejä voivat tilata hänen kirjansa, Brutuksesta – Stoalaisesseitä (2016) sekä Kirjoituksia Stoalaisuudesta – Epätieteellisiä Tarkasteluja (2015), Kirjokannen verkkokaupasta http://kirjokansi.omaverkkokauppa.fi/ . Lämmin kiitos vielä kerran Markku sinulle tästä vierailusta!\nMarkku Kailaheimo sanoo:\n25 Hei 2017 18:25\nIsot kiitokset myös sinulle Maarit, että sain tilaa kirjoituksilleni.


Salossa on turvallista äänestää - Salon Tiedotteet\nSalossa on turvallista äänestää\nJulkaistu 19.5.2021 14:17\nTulevat kuntavaalit järjestetään poikkeuksellisissa olosuhteissa ja tämä edellyttää monia erityisjärjestelyjä. Tähän liittyen on Salon kaupungin hallintopalveluiden työntekijöistä koostuva kuntavaalityöryhmä aloittanut työnsä jo vuoden vaihteessa.\n– Oikeusministeriö ohjeisti ensimmäisen kerran jo lokakuun alussa kuntia turvallisten vaalien järjestämisestä. Tartuntojen välttämiseksi on pyritty huolehtimaan siitä, että ennakkoäänestyspaikkoja ja vaalitoimitsijoita on riittävästi. Äänestyspaikoissa pyritään ottamaan huomioon oikeusministeriön ohje mahdollisimman suurista ja esteettömistä tiloista, kertoo keskusvaalilautakunnan puheenjohtaja Jari J. Laiho.\nKuntavaalien ennakkoäänestysaika on kotimaassa 26.5. – 8.6.2021 ja ulkomailla 2. – 5.6.2021. Varsinainen vaalipäivä on sunnuntai 13.6.2021.\nSalossa voi äänestää ennakkoon kymmenessä paikassa. Ennakkoäänestyspaikat karttapalvelussa. Vaalipäivänä 13.6.2021 äänioikeutettu saa äänestää vain siinä äänestysalueessa (äänestyspaikassa), joka mainitaan äänestäjille postitetussa ilmoituskortissa. Kaikki äänestyspaikat on järjestetty viranomaisten ohjeiden mukaisesti.\n– Suomalainen lippuäänestys on jo valmiiksi koronaturvallinen. Turvavälejä on pidetty tähänkin saakka vaalisalaisuuden turvaamiseksi. Oikeusministeriö ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL ovat julkaisseet tarkempia koronaohjeita vaalitoimitsijoiden ja äänestäjien turvallisuuden takaamiseksi. Lähtökohtana on, että äänestyspaikat ovat turvallisia ja että äänestäjät voivat niihin huoletta saapua, kiteyttää Laiho.\nKaupungintalon ennakkoäänestyspaikassa on mahdollisuus äänestää myös ulkona. Vaalitoimitsijat ja -lautakunnat huolehtivat äänestyspisteiden desinfioinnista ja äänestäjien turvaväleistä.\nSalon kaupunki kehottaa jokaista äänestäjää käyttämään maskia, käsidesiä, huolehtimaan yskimishygieniasta sekä pitämään riittävää turvaväliä äänestyspaikoilla. Jos maski unohtuu, niin niitä on saatavilla äänestyspaikoilla.\nKaupunki on myös tehnyt oman videon terveysturvallisesta äänestämisestä ja video julkaistaan ensi viikolla kaupungin YouTube-kanavalla sekä kaupungin vaalisivuilla.\nLisätietoja koronaturvallisesta äänestämisestä löytyy oikeusministeriön vaalit.fi -sivustolta sekä kaupungin omilta sivuilta.\nMyös muut kuin Suomen kansalaiset voivat äänestää kuntavaaleissa\nSalon maahanmuuttajaneuvosto toivoo, että myös vieraskieliset salolaiset käyttäisivät äänioikeuttaan.\n– Monet maahanmuuttajataustaiset asukkaat eivät todennäköisesti tiedä olevansa oikeutettuja äänestämään. Suomen kansalaisten lisäksi kuntavaaleissa saavat äänestää Suomessa asuvat muiden EU-maiden, Islannin tai Norjan kansalaiset. EU:n ulkopuolelta Suomeen muuttanut henkilö saa äänestää, jos hän on asunut Suomessa yhtäjaksoisesti vähintään kaksi vuotta ennen 23. huhtikuuta 2021, muistattaa Salon kaupungin maahanmuuttajaneuvoston puheenjohtaja Hanad A. Musse.\nMyös maahanmuuttaja neuvoston varapuheenjohtaja Marina Mgvdeladze korostaa kuntavaalien tärkeyttä:\n– Kaupungin päätökset koskevat kaikkien kuntalaisten, siis myös maahanmuuttajien palveluja – nyt voi vaikuttaa.\nMaahanmuuttajaneuvosto on tehnyt omia videoitaan maahanmuuttajien äänestysaktiivisuuden lisäämiseksi ja videot julkaistaan ensi viikolla kaupungin YouTube-kanavalla sekä kaupungin vaalisivuilla. Lisätietoja äänestämisestä voi myös kysyä eri kielillä ottamalla yhteyttä maahanmuuttajaneuvostoon: maahanmuuttajaneuvosto@salo.fi .\nNuoria aktivoidaan somessa\nNuorten äänestysaktiivisuuden lisäämiseksi Salon kaupungin nuorisovaltuusto, nuorisopalvelut ja kuntavaalitiimi ovat tehneet tiivistä yhteistyötä. Nuorten äänestysaktivointi sosiaalisessa mediassa kaupungin omilla kanavilla alkaa ensi viikolla. Nuorisovaltuuston edustajat kertovat tuolloin omin sanoin miksi kannattaa äänestää.\nLisätietoja kuntavaaleista Salon kaupungin sivuilla, oikeusministeriön vaalit.fi -sivustolla ja joka kotiin Salossa jaettavasta kaupunkitiedotteesta.\nKuntavaaleissa valitaan 51 valtuutettua Salon kaupunginvaltuustoon. Kuntavaalien reaaliaikaista äänestysaktiivisuutta voi seurata tulospalvelu.vaalit.fi/KV-2021/ -sivustolta.\nKuntavaalien tulokset vahvistetaan 16.6.2021. Valtuustot aloittavat työnsä 1.8.2021.\n044 778 2059


Ferrari-pomo myöntää: Tästä kaudesta tulee vaikeampi - Uutiset - F1 - Sport - MTV.fi\nFerrari-pomo myöntää: Tästä kaudesta tulee vaikeampi\nSport > F1 > Uutiset Julkaistu 20.02.2016 09:23\nSebastian Vettel, Maurizio Arrivabene ja Kimi Räikkönen, valmiina voittamaan. MARCOCAMPELLI/ALL RIGHTS RESERVED\nFerrarin tallipäällikkö Maurizio Arrivabene tietää, että Ferrarin fanien odotukset ovat taas korkealla.\nTalli esitteli eilen uuden autonsa, jota ajavat samat miehet kuin viime vuonnakin, Kimi Räikkönen ja Sebastian Vettel.\n– Odotan heiltä samaa, mitä odotan itseltäni ja kaikilta, jotka tekevät työtä radalla ja tehtaalla. Teemme paljon töitä ja olemme sitoutuneet antamaan heille parhaan mahdollisen auton. Kimin ja Sebin tuntien tiedän, että he tekevät työnsä 120-prosenttisesti, Arrivabene sanoi Ferrarin videolla.\nArrivabene aloittaa toisen kautensa Ferrarin tallipäällikkönä. Hän aloitti surkeassa tilanteessa, talli epäonnistui kaudella 2014 pahasti. Viime kaudella Vettel palautti Ferrarin voittokantaan ja talli oli mestari Mercedeksen kovin haastaja. Nyt kaikki odottavat entistä tiukempaa kärkikamppailua.\n– Olen suoraviivainen, kun puhun suorituskyvystä ja tuloksesta, ja minun täytyy sanoa, että tästä vuodesta tulee viime vuotta vaikeampaa. Viime vuonna oli hieman helpompaa vuoden 2014 tulosten takia. Tänä vuonna meidän pitää saada tuloksia, jotka tyydyttävät odotukset. Se ei ole helppo tehtävä, koska kilpailijamme - etenkin Mercedes - eivät odota meitä.\n– Me emme mene kisoihin leikkimään, vaan pyrimme saamaan punaisen ja valkoisen muiden edelle, Arrivabene linjasi Ferrarin uuteen väritykseen viitaten.\nKun autot eivät vielä ole olleet radalla, Ferrarilla voidaan vain toivoa, että talli on nyt entistä vahvempi suhteessa muihin.\n– Me haluamme voittaa silloin, kun peli on vaikeaa, emmekä silloin kun se on helppoa, Arrivabene sanoi.\nBottas heti radalle, Kimiä pitää odottaa – F1-testien ohjelma Räikkösen uuteen autoon pakko tehdä rohkeita ratkaisuja


Kuudes Tuska-Torstai vietettiin värikkäissä merkeissä - KaaosZine\nKuudes Tuska-Torstai vietettiin värikkäissä merkeissä\nKirjoittanut Arto Mäenpää - 30.4.2019\nKuudennessa Tuska-Torstaissa genrejen kirjo oli tämänvuotisista alkueristä ylivoimaisesti rikkain. Pisteet myös siitä, että stagelle saatiin naisenergiaa kokonaisen kolmen yhtyeen verran, joten toivotaan tämän trendin kasvavan entisestään jatkossa.\nViimeisen alkukarsinnan aloitti synkän melodinen DIE/MAY, jonka musiikin kohdalla piti oikein googlata, josko J-Metal on todellinen olemassa oleva genre. Ja onhan se! Yhtyeen esiintymistä aistiessa tuli sellainen fiilis, että mikäli olisin manageri, niin nappaisin tästä yhtyeestä heti miten kopin: DIE/MAY on perin näyttävä paketti – ylimääräisestä stagelle tuodusta riserista plussaa! – ja voisi kuvitella, että nousevan auringon maassa yhtyeelle löytyisi iso fanijoukko. Ihan skidisti vielä varmuutta puhtaisiin vokaaleihin ja avot!\nToisena aktina aistittiin suht suoraa vaihtoehto-rockia helsinkiläiseltä Blame Me! -yhtyeeltä, joka oli livenä kasvanut triosta kvartetiksi. Päällimmäisenä mieleen jäi tymäkät riffit ja taidokas laulutulkinta. Parissa biisissä oli selkeää hittipotentiaalia, ja varovasti voisikin todeta Blame Me!:n olevan tämän kauden radioystävällisin yhtye.\nKolmantena lavalle nousi mystinen KuuΔelta suoraan Kouvostoliiton betoniviidakosta. Mutta mistään junttijunttauksesta ei todellakaan ollut kyse, sillä yhtyeen musiikki naittaa yhteen vahvoja itämaisia fiboja eeppis-elokuvallisiin metallitaustoihin. Ja nähtiinpä lavalla myös TT-historian ensimmäinen ihka oikea sitar!\nSopivasti neljäntenä lavalle nousi tiettävästi neljän veljeksen muodostama Rujo Katras. Ja sitä tämä totta vie oli, eli kunnon paalutusta Trio Niskalaukauksen ja Kotiteollisuuden hengessä. Voisi kuvitella, että Rujon Katraan musiikille löytyisi kuulijoita kansan syvistä riveistä.\nIlta jatkui ”klassisella” ja taitavasti soitetulla melodisella death metalilla, kun Kajaanista asti matkannut Limos pyöräytti matalan örinän taustalle tyylikkään riffin jos toisenkin. Alkuerien viimeisenä esiintyjänä nähtiin tamperelainen metalcore-yhtye Napalm Kitten, jonka laulaja Johanna Rutto liekitti kellaria rouheilla rock-vokaaleilla tuoden hetkittäin mieleen astetta metallisemman Guano Apesin.\nViimeisestä alkuerästä toiseen, 16.5. kisattavaan semifinaaliin jatkoivat Blame Me! ja KuuΔelta, onnea! Semifinaaleissa arvovaltainen tuomaristo päättää kaksi ja yleisö yhden finalistin. Tänä vuonna finaalissa on myös ”kaksi voittajaa” eli tuomaristo ja yleisö valitsevat kukin yhden Tuska-esiintyjän. Tuska-Torstai on osoittautunut todella varteen otettavaksi väyläksi festivaaleille, sillä viime vuoden finaalissa vaikutuksen tehneet I Revolt ja Pahan Ikoni on lisätty myös festivaalin viralliseen ohjelmistoon.\nValokuvaus: Sami Eräluoto\nblame medie/maykuudeltanapalm kittenrujo katrastuska-torstai\nAlternative rockia menestyksekkäästi soittava kotimainen Blame Me! julkaisee ”The Invisible You” -nimisen debyyttialbuminsa 11. kesäkuuta. Kaaoszinessa pyörivä KaaosTV tapasi yhtyeen laulajana toimivan Bini Silvennoisen ja rumpali Vallu Kousan The Riffissä Helsingissä toukokuun alussa ja keskusteli hieman tulevasta albumista sekä yhtyeen suunnitelmista tulevaisuuden osalta. Voit katsoa videohaastattelun kokonaisuudessaan tästä: Voit tilata KaaosTV:n kanavan YouTubessa täältä. Tilaamalla kanavan…\nBlame Me! päivitti t.A.T.u.:n megahitin ”All The Things She Said” moderniksi rock-kappaleeksi: debyyttialbumi luvassa kesäkuussa\nAlternative rockia menestyksekkäästi soittava kotimainen Blame Me! on tiputellut pitkin kevättä tarttuvia singlejä – hittibiisi ”Fire, Fuel and Scars” on soinut radiokanavilla muutamassa kuukaudessa jo yli 200 kertaa ja tehokkaasti jytisevä ”Toxic” nostettiin välittömästi lukuisille Spotifyn Editorial -soittolistoille. Nyt bändi paljastaa myös odotetun uutisen: debyyttilevy on tulossa vielä tämän vuoden puolella! ”The Invisible You” -niminen…\nVaihtoehtorockin hyökyaalto: Blame Me!:n musiikkivideo ”Toxic”-kappaleesta Kaaoszinen ensiesityksessä\nKotimainen Blame Me! on kaikessa hiljaisuudessa valmistellut uutuusalbumia, joka tullaan julkaisemaan kuluvan vuoden aikana. Aikoinaan Tuska Torstai -kisassa pitkälle edenneen ja itänaapureissamme Venäjällä ja Virossa huomattavan paljon keikkailleen alternative-yhtyeen soundi on moderni ja raikas, raskas mutta melodinen. Bändi yhdistelee popin ja metallin parhaita puolia Bini Silvennoisen heleällä laululla tehostettuna. Yhtye on nyt julkaisemassa tulevalta albumiltaan…\nModerni vaihtoehtorock voimissaan – Blame Me! -yhtyeen uutuussingle valtasi heti radiot\nKotimainen Blame Me! on kaikessa hiljaisuudessa valmistellut uutuusalbumia, joka julkaistaan ensi vuoden puolella. Aikoinaan Tuska Torstai -kisassa pitkälle edennyt ja itänaapureissamme Venäjällä sekä Virossa huomattavan paljon keikkailleen alternative-yhtyeen soundi on moderni ja raikas, raskas mutta melodinen, ja bändi yhdistelee popin ja metallin parhaita puolia Bini Silvennoisen heleällä laululla tehostettuna. Aiemmin tällä viikolla sekä Radio Rockilla…\nKotimaisen Napalm Kittenin tuore tuplasingle nyt kuunneltavissa\nKotimainen, melodista metalcorea ja rockia yhdistelevä Napalm Kitten julkaisi uuden tuplasinglensä elokuun 17. päivä. Kaksi kappaletta kattava ”Choke” on uuden laulajan tähdittämä.


BLACK+DECKER Pistosaha KS501, 400W | Netrauta.fi\nBLACK+DECKER KS501 -pistosaha on muotoiltu ergonomisesti ja se tärisee vain vähän, joten sillä työskentely on miellyttävää. 400 W moottorilla varustetulla sahalla on mahdollisuus sahata suoraan tai 45 asteen kulmassa, näkyvä terä edesauttaa tarkka...\nTuotteen Pistosaha BLACK+DECKER KS501, 400W kuvaus\nBLACK+DECKER KS501 -pistosaha on muotoiltu ergonomisesti ja se tärisee vain vähän, joten sillä työskentely on miellyttävää. 400 W moottorilla varustetulla sahalla on mahdollisuus sahata suoraan tai 45 asteen kulmassa, näkyvä terä edesauttaa tarkkaan työnjälkeen. Pölynpuhallus pitää leikkauslinjan näkyvissä ja lukituskytkin lisää käyttömukavuutta pitkäkestoisissa töissä.\nIskuja: 3000 iskua/min\nTerän kiinnitys ilman työkaluja: Ei\nJiiraus: 0 tai 45°\nTärinä: 16.2 m/s²\nPistosaha 400 W


Valvira harkitsee väsymysoireisia hoitaneen tamperelaislääkärin tapauksen viemistä korkeimpaan hallinto-oikeuteen | Yle Uutiset | yle.fi\nValvira pitää Olli Polon ammattioikeuden rajoittamista koskevan päätöksen edelleen voimassa, vaikka hallinto-oikeus kumosi lääkärin toiminnasta tehdyn valituksen.\nLäääkäri Olli Polo arvioi, että ajattelumalli on muuttumassa lääketieteessä Kuva: Marko Melto / Yle\n14.9.2017 • Päivitetty 15.9.2017 09:14\nValvira harkitsee tamperelaisen erikoislääkäri Olli Polon tapauksen viemistä korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Hämeenlinnan hallinto-oikeus kumosi aiemmin tässä kuussa Valviran Pololle antaman varoituksen ja palautti asian uudelleen käsiteltäväksi Valviraan.\nValviran tiedotteen (siirryt toiseen palveluun)mukaan hallinto-oikeuden päätöksellä ei ole vaikutusta sosiaali- ja terveydenhuollon ammattihenkilöiden valvontalautakunnan tekemään ammattioikeuden rajoittamispäätökseen. Valvira vei syyskuun alussa Pololta luvan pitää ykstyisvastaanottoa. Tämä rajoitus on edelleen voimassa.\nVaroitusta ja yksityisvastaanoton rajoittamista Valvira on perustellut potilasturvallisuudella ja katsoo, ettei hallinto-oikeus päätöksessään ota kantaa Polon toiminnan potilasturvallisuuteen.\nTiedotteen mukaan Hämeenlinnan hallinto-oikeuden päätös perustuu siihen, että lääkäri Olli Polo on toimittanut hallinto-oikeuteen uutta, asiaa koskevaa tieteellistä selvitystä (kuten erilaisia lääketieteellisiä tutkimuksia koskevia dokumentteja) sekä sellaista uutta selvitystä, joka ei ole ollut Valviran tiedossa sen tehdessä päätöstä.\nValvira korostaa, että sen tehtävänä ei ole arvioida tieteellistä tutkimusta, eikä laatia tai ottaa kantaa hoitosuosituksiin.\nVäsymysoireista kärsiviä hoitanut tamperelaislääkäri Olli Polo kiistää vaaran aiheuttamisen potilaille. Hänen mukaansa kiista enteilee ajattelumallin muutosta lääketieteessä.\n– Lääketiede kehittyy aina myllerrysten kautta, arvioi Polo. Hän uskoo, että meneillään on erittäin merkittävä lääketieteen paradigman muutos.\nHallinto-oikeus kumosi väsymysoireisia hoitaneen lääkärin varoituksen – Valvira joutuu käsittelemään asian uudelleen 13.9.2017\nValvira vei väsymysoireisia hoitaneen lääkärin toimiluvan: "Potilaille enemmän vaaraa kuin hyötyä hoidosta" 6.9.2017\nterveydenhoitoKotimaaValvirahallinto-oikeusTerveysviranomaisetkorkein hallinto-oikeus (hallintotuomioistuimet)potilasturvallisuusTamperePirkanmaa


Kuuma ja seksikäs tyttöjen xxx - turpitudedesign.com\nIlmainen karkea anal kuvia Musta grannies kuvia Julia sininen kypsä Alaston tyttö mc iho Paras iso tissit porno putki Strapon lesbo kuvia\nTärkein > Kuuma > Kuuma ja seksikäs tyttöjen xxx\nCasandra klassinen vaalea kaunotar seksikkäissä stilettikoroissa ja sievässä pienessä mustassa korsetissa. Tuleeko hyvää jälkeä vai sutta ja sekundaa?\nSoittele pian, niin päästään runkkaamaan. Kuuma ja seksikäs tyttöjen xxx. Lähikuva Allas Tissit Roikkuu Nur Xxx Net Selfie Upea Reading Upskirt Nina Laura Bentley Jätti Rinnat Hooters Finnish Sex Hidden Camera Tytön Sormetus Hauska Varpaat Wbcam Johanna Poika Mällit Äidin Perseeseen Kaveri Cum Times Seksiä Mummon Kanssa.\nVoit soittaa rohkeille ja rivoille naisillemme useaan eri numeroon. Ilmainen elokuva mobiili porno. Pillu Käteisellä Mehukas kuuma nude brunettesbrunette cuntkuuma petite brunettepetite kuumakuuma brunette vitun. Saat tyttÃ¶Ã¶n yhteyden nyt heti lÃ¤hettÃ¤mÃ¤llÃ¤ tekstiviestin TYTÃNNIMI oma viestisi numeroon tai Ollaan 2 nÃ¤ttiÃ¤ nuorta naarasta ja halutaan mies kimppakivaan. Myös viime viikon voittaja! Soita puhelusi etukäteenmaksulla ja nauti aitoa puhelinseksiä uskomattomaan hintaan 1,69 e per min.\nMÃ¤ haluan todella paljon ja himokkaasti saada sinua. Voit maksaa kerralla suuremman summan, jonka voit käyttää useampaan puheluun. Seksiä autossa. Viesti rikkoo tai kehottaa rikkomaan Suomen lakia, tai sisältää loukkaavaa sisältöä. Blondi Kypsä Kotiäiti milf blowjobkotirouva vittublowjob oppituntejariika kypsäkotirouva blowjob. Seksii ; Video viestillÃ¤ VIDEO LIISI nrosta.\nEstoton puhelintyttö tarjoaa upeaa puhelinseksiä seksinnälkäisille rohkeille miehille. Olla warned että kun sinua chose kohteeseen käyttö the xxx mummi kuuma tyttöjen minihame linkkejä esitetty at meidän website, sinua tehdä se at sinun oma riski ja discretion.\nTakapuoli Suuri Perä Käteisellä rasvaa nude assrasvaa brunette assrasvaa nuderasvaa nuoleefat ass anaali. Keskustelu24 Paikkakunnat Pirkanmaa Ikaalinen Hyvää asiaa. Teräväpiirto Hooters Kiimainen brunette seksikäs tyttöjennude brunette tytötseksikäs brunette tyttö alastialasti brunetteja. Maksaminen on nopeaa ja pääset pian soittamaan valitsemallesi naiselle. Käytä muuta kuin rekisteröityä käyttäjätunnustasi. Seksi Ruletti klikkaa.\nMe emme voi valvoa näiden sivujen sisältöä. Myös lasku ja osamaksu.\nCasandra klassinen vaalea kaunotar seksikkäissä stilettikoroissa ja sievässä pienessä mustassa korsetissa. Pussy kuvia leluilla. Lävistys Teräväpiirto Suu rintojen lävistyksiäpiercing pornojättiläinen rintalävistetyt rinnat. T-tyttö hentai sairaanhoitajat 3some porked 5: Anime Suihinotto Teini anaali brunette imeebrunette teini malliseksikäs brunette teini.\nAnaali Attilan Blondi teini ankaranpunainenblondi teini gapesormitus neitsyt teini-assneitsyt teini vitunanaali sormitus. Mehukas anime söpöläinen perseestä vanha dude 5: Valitse mistä pidät ja klikkaa etsi! Tänään eniten soitetut numerot. On käsittämätöntä, että asiaa on ylipäätään salailtu, eikä asian kaikkia puolia ole kerrottu julkisuuteen.\nKirsi 27 v vaalea ja hoikka dd-povinen tyttö käy kuumana seksinhaluisille. We have no control over the content of these pages. Xxx pron hd ilmaiseksi. Ikaalinen ja naapurikunnat voisivat itse järjestää itse koko 2. Suihinotto Käsityö Suu Vemputus Duuni. Haluatko mies ottaa selvÃ¤Ã¤ mitÃ¤ muuta mun mekon alta lÃ¶ytyy?\nRuskeaverikkö Tussu Mehukas alaston nuorilletiukka brunette pussynuolee tiukka pussybrunette seksikäs tyttöjennuori brunette pillua. Pillu Vitun Kiimainen kuuma nude brunettesbrunette cuntbrunetit alastinude brunettes.\nKaikki videot sivuillamme yksinkertaisuuden vuoksi jaettu luokkiin. Kuuma ja seksikäs tyttöjen xxx. Please a look at similar video. Molemmilla on oma tarkoituksensa, jonka mukaan opiskelijat valitsevat opinahjonsa. Nyt olis tarjolla erittÃ¤in naisellinen ja vapaa nainen Soita ja runkkaa kilpaa kanssani, riisu, ota kyrpä käteen ja soita, Emilia 22 v kuumana.\nSoita edullisemmin ilman


Vallila Matto Sitruuna, 80x200cm, purple | Netrauta.fi\nPurple Vallila Sitruuna -matto kuuluu SS20-mallistoon, kuosin on suunnitellut Vilma Pellinen. Maton koko on 80x200cm.\nNohna · 10.7.2020\nKauniin värinen perusmatto. Meillä keittiössä. Bonuksena ei haise miltään tämä täkeä ominaisuus kemikaaliherkässä taloudessa.


Moneen asuun sopiva Dress In -merkkinen neuletakki. Pitkähihainen malli, jossa suora helma. Helppohoitoista ja muotonsa pitävää puuvillasekoitetta, joka tuntuu miellyttävältä iholla. Raikas raidallinen kuosi. Tämä neuletakki on yksi monista Dress In -tuotteista, jotka löydät verkkokauppamme kattavasta valikoimasta!


Raunio - Fragile Epicness\nRaunio-nimen takaa paljastuu varsin omalaatuinen yhden miehen kokoonpano Helsingist�. Vajaat pari vuotta toiminut projekti on saanut julki kaksi lyhytt� demoa, joista tuoreempi Fragile Epicness pyrkii pois alkuaikoina merkitt�vin� vaikutteina toimineiden Moonsorrow'n ja Thyrfingin tyylisest� folkmetallista.\nKeskitempoinen Fragile alkaa p�tev�ll� perusheviriffill�, joka tuo mieleen esimerkiksi Judas Priestin. Mukaan tuodaan kuitenkin nopeasti melankolisempia ja julmempia kitarakuvioita, jotka viittaavat aiempia vaikutteita mustempaan materiaaliin. Keskitempoinen peruspoljento pysyy kuitenkin mukana siin� m��rin vankkumattomasti, ett� tummista s�vyist� huolimatta musiikki ei miss��n vaiheessa lipsahda kunnolla blackin puolelle. Ratkaisu on onnistunut, sill� yhteen nivottuina tarttuvuus ja melankolia kuulostavat ajoittain tyylikk��lt� ja jopa omaper�iselt�.\nVokalisoinnissa olisi rutkasti parannettavaa, sill� varsin taustalle miksattua ohutta perusraakkumista ei juuri edes huomaa kitaroinnin lomasta. Musiikin kokeilu t�ysin instrumentaalisena ei v�ltt�m�tt� olisi huono veto.\nJ�lkimm�inen raita Epicness vaihtaa rohkeasti tunnelmaa ja alkaa pirte�ll� s�kkipillinsoitolla, joka tuo mieleen Commodore 64:n muinaisen World Games -peliklassikon skottilaisen tukinpy�rityksen. My�hemmin mukaan sotketaan varhaisesta In Flamesista muistuttavaa akustisen kitaran n�pyttely� sek� Bathoryn Twilight of the Gods -kauden mallista haikeaa kuorolaulua. Metalli ja rauhallisemmat tunnelmointiosuudet kuitenkin paiskaavat k�tt� raidan loppupuolella, kun Raunio innostuu kiitolaukkaan ja p��tt�� kappaleen s�kkipillill� maustettuun rynnistykseen.\nSoundeissa ja laulusuorituksessa on hiomista, mutta s�vellysideoidensa ja tyylins� osalta Raunio vaikuttaa mielenkiintoiselta projektilta. Etenk��n nuorilta musiikintekij�ilt� ei usein kuule n�in omaehtoista materiaalia.


Vuosi on jälleen umpeutumassa ja on aika hiljentyä joulun viettoon. Putkilahden kylämaisema ei ole vielä kunnolla saanut lumipeitettä, mutta aina on jouluna lunta ollut ja uskon vakaasti, että näin on tänäkin vuonna. Kaiken kaikkiaan on ollut upea syksy muutamaa myrskypäivää lukuun ottamatta.\nNäin joulun lähestyessä ajatukseni hakevat joulumieltä ja sitä joulun sanoman sisältöä. Kiivastahtinen syyskausi omalta osaltani saa minut odottamaan joulua lapsen lailla. Odotan joulurauhaa ja mahdollisuutta olla vaan, läheisten ja ystävien joukossa, ilman arjen rutiineja. Joulu on lapsen syntymän juhla, lahjojen antamisen aikaa. Monet meistä haluavat muistaa läheisiään eri tavoin, mutta meidän ei tule unohtaa omaa itseämme. Antakaamme itsellemme joulun lahja siinä muodossa, mitä itse eniten toivoisimme. Minun ei ole pakko olla antajan roolissa, minullakin on oikeus saada ja olla antamatta.. Muistakaamme laulun sanat:\nEikä sinne matka miehen kovin kauan kestä\nSamalla kun valmistaudumme joulun viettoon, valmistautuu Eurooppa yhteisen rahayksikön käyttöön, vuoden vaihtumiseen ja uudet haasteet ovat odottamassa joulun jälkeen. Rahayksikön vaihtuminen tuntuu vieläkin kovin vaikealta asialta, mutta uskon että melko nopeasti olemme näppäriä euron käyttäjiä. Euroasioissa meitä neuvovat ystävälliset pankki-ihmiset mielellään. Eurokolikoita voimme hankkia jo joulukuun puolivälissä R-kioskilta 23 mk:n edestä ja harjoitella vaikka joulupeleissä euron käyttöä. Automaatit tarjoavat vuoden vaihteen jälkeen ainoastaan 20 ja 50 euron seteleitä.\nKyläseurassa valmistellaan joulun jälkeen jäsenasioiden hoitoa kuntoon ensi vuodelle ja kylälehti kokoaa tilausmaksuja vuoden vaihteen jälkeen . Tammikuun lehdet toimitetaan tämän vuoden tilausmaksujen perusteella ja helmikuun alusta sitten vuoden 2002 maksulistojen perusteella. Kylälehti on hyvä tiedonvälityskanava kylän asioista muuallekin kuin vain kylän alueelle ja toisaalta lehdessä voi tuoda esiin hyviä ideoita ja hankkeita, joita taas kylällä voidaan kehitellä eteenpäin.\nLopuksi haluan toivottaa kaikille kylälehden lukijoille oikein rauhallista ja mieleen painuvaa joulua. Samalla kiitän kaikkia kyläläisiä, ystäviä ja vihamiehiä rikkaasta toimintavuodesta kylän asioiden parissa. Tehtävä sekä kylälehden päätoimittajana että kyläseuran puheenjohtajana ei ole aina kunnian glamourissa paistattelua eikä kaikkia voi toimillaan miellyttää. Kritiikki rakentaa, kehut innostavat ja läheisyys luo turvallisuutta. Kiitos tästä vuodesta!