Tuntuvat menevähän tällaisiksi koontilistauksiksi nämä Nuharupiraportit tätä nykyä. Tässä syksyn mittaan olen lukenut hyviä ja vähän vähemmän hyviä kirjoja.\nNick Caven näkemys Vihan hedelmistä nimeltään Kun aasintamma näki herran enkelin oli aika tykkiä settiä, vaikka parhaimmillaan pääsi kyllä shokkiefekteissään lähelle Amerikan psykon tasoa. Ulosteita, ihmisten ja eläinten pahoinpitelyä, riippuvuuksia ja pakkomielteitä sekä suljetun yhteisön ja siitä poikkeavan yksilön keskinäistä suhdetta kuvattiin hyvinkin intensiivisesti. Kerronta oli hienoa, mutta en minä tuota ihan noiden shokkitekijöidensä johdosta suosittelisi paljon kellekään. Ilman tuota kirjaa lukupankissaa pärjää kyllä ihan täysin.\nJa siitä suljetusta yhteisöstä kertoo seuraavakin kirja Philippe Claudelin Varjojen raportti. Joka sijoittuu johonkin germaanisille vuorille jonkin sodan jälkeen. Nyt kun mietin niin varjojen raportissa käsitellään pitkälle samaa teemaa kuin taannoin raportoimassani Kristina Carlsonin Herra Darwinin puutarhurissa, jossa kyläyhteisö on yksi kirjan henkilöistä ja tavallaan itsenäinen toimija tai luonnonvoima. Varjojen raportissa tämä yhteisö joutuu myös kohtaamaan seurauksia omista päätöksistään, tosin herkkähipiäisenä kaverina tämä porukka pyrkii vaientamaan kaikki menneisyydestä muistuttavat tekijät. Yhtäkaikki hienoa kerrontaa ihmisistä sodan ja joukkovoiman puristuksissa, syyllisyydentunteesta, häpeästä ja surusta.\nJa sitten jotain aivan muuta. Matti Röngän Väärän maan vainaja jatkaa Röngän hienojen Kärppädekkareiden sarjaa. Jos Mankelin vahvuus oli se että Wallander oli jotenkin ihan oikean ihmisen oloinen, niin kyllä Viktor Kärpästä on kasvanut jo huomattavasti syvempi hahmo. Eivätkä kaikki sivuhenkilötkään Röngän kertomuksissa paperinukeiksi jää. Väärän maan vainajan lajityyppiä en osaa oikein määritellä; jännäri se ei ole, mutta ihan slapstick komediaksi astikaan ei juttu veny. Hyvä mieli tästä kirjasta kuitenkin tuli. Mukava lukea dekkaria, jossa päähenkilöllä on samanlaisia tunteita kuin oikeillakin ihmisillä (jos haluatte lukea dekkaria jossa päähenkilön tunteet ovat erilaisia kuin oikeilla ihmisillä niin lukekaa vaikka liza marklundia).\nNyt kun Tyyne tuli paikalle, niin raportoidaan vielä Tyynen kanssa luetut kirjat: 1. Hobitti: Tästä ei varmasti tarvitse sanoa yhtään mitään. Kyllä se Tolkien oli vaan aika kova jätkä. Tarinan ja kirjallisen maailman riemukulkua.\n2. Peppi Pitkätossu etelämerellä. Astrid Lindgren on nykyisestä näkökulmastani lastenkirjallisuutta. Jos Ronja oli hyvä, niin Peppi oli taas pettymys. Kakarana tästä kyllä tykkäsi.\n3. Mark Twain Prinssi ja Kerjäläispoika. Tykkiä settiä, raakuutensa puolesta ei todellakaan mikään lastensatu. Tekisi mieleni selvittää, mitä Twain on halunnut tällä tarinalla saavuttaa. Tuolla ketkullahan oli aina jokin perustelu takataskussaan. Ainakin tuon luettuaan alkaa arvostaa modernia oikeuslaitosta ja järjestäytynyttä yhteiskuntaa.\n4. Kasper Ja Jesper ja Joonatan, kolme iloista rosvoa. Pettymys; tuskin tulen tätä ihan heti Tyynelle uudestaan lukemaan ehkä antaa lapsille, mutta aikuiselle turhan yksiulotteista luettavaa silkkipaperinohuine henkilöineen. Laulut tietysti ihan hyviä.\nJulkaistu 15.47.00 1 kommentti:\nMoliére - Saituri\nRiemastuttava näytelmä saiturista, joka rakastaa vain omaisuuttaan. Huikeaa sanailua ja iätön aihe, ajankohtaisempi kuin kirjoittamisaikanaan. Rakkaustarina on perinteistä saippuaa, jossa rakastutaan ristiin, erotettujen rakastavaisten saadessa lopulta toisensa. Pätee myös saituriin ja varastettuun rahakirstuun.\nSietämätöntä kakkaa, en pystynyt lukemaan kuin neljä sivua. Ok, olisin voinut toki pakottaa itseni koko kirjan kestävään kärsimykseen, mutta jos kertoja kuvailee novellin päähenkilöllä olevan "jäätävät vanhemmat", ja jos kerrontatyyli muistuttaa suomalaisen cityvihreän pseudosentimentaalista lässyttelyä, mitä se juuri onkin, ei teoksella ole mitään annettavaa. Paitsi luopuminen.\nJoonas Rinta-Kanto - Fok_it 2\nVuoden 2011 sarjakuva-albumi. Löytyy myös osoitteesta fokit.wordpress.com. Ks. Ville Tietäväinen. P. S. Maakies ilmestyi viime vuonna.\nVuoden toiseksi paras sarjakuva-albumi. Kovakantinen sarjakuvamammutti, joka kertoo Marokosta Espanjaan suuntautuvasta laittomasta siirtolaisuudesta. Tietäväisen sarjakuvakerronta on kansainvälisestikin korkeatasoista, mikäli "sarjakuvaromaani" ei tunnu ajatuksena vastenmieliseltä. Hiekanruskeat sävy ja valtava, synkkänä pimeytenä vyöryvä meri jäävät taatusti mieleen.\nJotain runoja Pablo Nerudalta, Federico Garcia Lorcalta ja Boris Pasternakilta. Hyviä olivat. Jarkko Laineen varhaisteokset eivät niinkään.\nJulkaistu 2.18.00 Ei kommentteja:\nMuutama vuosi sitten katsoin uusintana John Galsworthyn romaaniin pohjautuvan Forsytein taru-minisarjan, joka kertoi erään englantilaisen, yläluokkaisen suvun tarinan. Sarja oli valmistunut vuonna 2002 ja oli tullut televisiosta jo 2000-luvun alussa. Itse löysin siis vasta uusintakierroksella, 2000-luvun lopulla, tämän hienon sarjan.\nYlempänä näkyvä kuva kertoo puhelinkeskustelusta, jonka eilen kävin veljeni kanssa. Olin viime metreillä Forsyten tarun luvussa ja intoa täynnä hienosta lukukokemuksesta. Kerroin veljelleni, miten kirja on yhtä hyvä kuin siitä tehty tv-sarjakin. Jostain syystä Palen mielestä tv-sarja oli tylsä! En voi käsittää. Puhutaan kuitenkin tyypistä, jonka kanssa olen katsonut kuusi tuntia putkeen vuonna -95 valmistunutta Ylpeyttä ja ennakkoluuloa! Hän on siis joskus ollut pukudraamojen ystävä. Mistä moinen takinkääntö?!\nForsytein tarussa Galsworthy ottaa kantaa rikkaiden itsekeskeiseen ja rahakeskeiseen elämään, jossa ihminen mitataan sillä, miten paljon hän omistaa. Kaiken voi ostaa rahalla, ihmissuhteetkin. Mutta rakkaus - se on näille ihmisille vierasta. Forsyten suvulla on toisensa, suku on tärkeä, koska kasautuneesta omaisuudesta ei ole hyötyä, ellei sitä saa annettua nuoremmille polville. Suvun nimen ja omaisuuden periytyminen takaa sen, että elämä jatkuu ikuisesti.\nYksi keskeisistä henkilöistä on Soames Forsyte, joka pakottaa köyhän ja kauniin Irenen naimisiin kanssaan. Irene rakastuu Soamesin serkun sulhaseen, joka menettää henkensä, minkä jälkeen Irene pakenee Soamesin luota. Viktoriaanisen ajan Englannissa ei yläluokan mielestä ollut mitään kamalampaa kuin maineen menetys. Avioeroista uutisoitiin likaisia yksityiskohtia myöten lehdissä, joten niitä yritettiin vältellä viimeiseen asti. Niinpä Soameskaan ei ottanut Irenestä avioeroa, vaan he olivat naimisissa vielä vuosikausia sen jälkeen, kun Irene oli karannut Soamesin luota.\nSoamesin tarinan rinnalla kerrotaan hänen serkustaan, Jolyon Forsytesta, joka jätti vaimonsa ja perusti perheen entisen lastenhoitajansa kanssa. Jolyon kritisoi Forsyte-klaanin kylmää ja sisällötöntä elämää. Hänen ja Soamesin kohtalot liittyvät yhteen hyvin traagisesti, mikä tarkoittaa kahden päinvastaisen arvomaailman törmäystä - etenkin kirjan viimeisessä osassa, jossa kuvioihin astuvat Soamesin ja Jolyonin jälkeläiset.\nTänä kesänä olen lukenut enemmän kuin vuosikausiin. Ja enemmän klassikoita kuin ikinä! Yhä edelleen olen sitä mieltä, että maailman parhaat kirjat on kirjoitettu ennen 1950-lukua.\nSota ja rauha, Kurjat ja nyt tämä Forsytein taru ovat kaikki käsitelleet ihmisen vanhenemista, tekojen merkitystä ja sitä, mitä lopulta jää, kun ihmisen elämä päättyy. Olen oppinut jotain, ollut kiitollinen paljosta ja surrut kirjan hahmojen puolesta. Lukeminen on suuri lahja. Tänä kesänä moni kirja on muuttanut maailmaani.\nForsytein taru päättyy siihen, kun Soames on vanha ja yksinäinen. Suunnaton omaisuus ja perillinen eivät lopulta tuoneet hänelle sitä, mitä hän koko elämänsä tavoitteli - onnea. Näin kuului tämän erinomaisen sukusaagan viimeinen lause: Hän saisi toivoa ja toivoa, eikä koskaan saavuttaisi sitä - maailman kauneutta ja rakkautta!\nJulkaistu 12.15.00 Ei kommentteja:\nOlen aiemmin lukenut Victor Hugolta Pariisin Notre-Damen. Siitä on jo vuosia, ja kun luin sen, pidin kirjaa todella tylsänä ja hitaastietenevänä. Luin Notre-Damen reilusti parikymppisenä, mutta voi olla, että mieleni on kehittynyt noista ajoista, ja jos sen lukisin tänä päivänä, voisin hyvinkin pitää sitä mestariteoksena. Mutta näillä muistoilla se on minulle vain umpitylsä ja umpiraskas teos.\nSiksi Kurjat oli minulle totaalinen yllätys. Imaisi mukaansa kerrasta, pystyi koskettamaan sieluni sopukoita vaikuttaen mielessäni muulloinkin kuin lukiessani. Kurjat osoittautui maineensa veroiseksi: klassikoksi.\nVictor Hugo oli aikansa Amnesty International tai ainakin Amnesty in France. Kurjissa hän otti kantaa Ranskan oikeuslaitokseen, vankien kohteluun, köyhien ihmisten tilanteeseen ja orpojen lasten huonoon osaan. Nämä kaikki epäkohdat on esitetty hyvin vaikuttavasti. Kurjien päähenkilö, Jean Valjean, on varsinainen laupias samarialainen. Hän todella kääntää toisenkin poskensa ja antaa omistaan huono-osaisille, vaikkei hänelläkään olisi paljoa, mistä antaa. Juuri Jean Valjeanin kaltaisen vapahtajamaisen ihmisen kautta kerrottuna 1800-luvun Ranska vaikuttaa lievästi ilmaisten hyvin epäoikeudenmukaiselta maalta. Jean Valjean tuomittiin kaleereille vangiksi 19 vuodeksi siitä hyvästä, että hän oli varastanut ruokaa siskonsa lapsille. Kirja on niin täynnä pelkkää kurjuutta hyvälle päähenkilölle, että lukeminen on toisinaan lähes sydäntäsärkevää. Taka-ajatuksena jouduin vielä pelkäämään, että Kurjien loppu on yhtä surkea kuin Pariisin Notre-Damen.\nEnsikosketukseni Kurjiin oli lukion äidinkielen tunnilla joskus vuonna 2002, kun katsoimme Bille Augustin ohjaaman elokuvan Hugon masterpiecestä. Harmillisen harvoin on hyvästä kirjasta saatu tehtyä hyvä elokuva. Tuo vuoden -98 versio on ihan ok, mutta ei mitään sen enempää. Ehkä sen voisi katsoa taas, kun nyt olen kirjankin lukenut.\nVictor Hugo muuten valittiin Ranskan kansalliskokouksen ja senaatin jäseneksi ja vaikutti kuolemanrangaistuksen poistamiseen Genevessä, Portugalissa ja Kolumbiassa.\nJulkaistu 10.05.00 Ei kommentteja:\nKiitos Dan Brownille ja kirjalleen ”Da Vinci Koodi”: Olen pitkästä aikaa onnistunut lukemaan kokonaisen kirjan. Tarinan. Vaikka kriittinen kirjallisuudentuntija väenväkisin iloa pilaamaan: Humpuukia/Kirja on ihan paska/Täynnä asiavirheitä/yhdentekevää fiktiota/kioskipulppia/haisee koiranoksennukselle...\nMutta onpahan jälleen kerran tehty menestysteos Temppeliherrojen salaseurasta. Ei pidä unohtaman, että hiljattain jopa :)legendaarinen;) ankkapiirtäjä, Don Rosa, on Roope Ankka -tarinoissaan hyödyntänyt Jeesuksen jälkeläisten salaseuraa, sen salattua ja tukahdutettua elämää. Todettakoon tässä sivujuonteena hienovaraisesti se, että siinä missä Dan Brown on aloitteleva kisälli, Don Rosa on mestariluokan kolossaalinen titaani.\nMutta itse asiaan. Jeesuksen, Jumalan Pojan, jälkeläisiin. Da Vinci Koodi yrittää Jeesuksesta yksiavioista. Että Magdalan Maria olisi ollut hänen mielitiettynsä, the only one... Oma näkemykseni on hieman riehakkaampi: Hiljattain edesmenneen ”Topi Sorsakosken” elämänvaiheita on tihkunut lööppeihin. Niiden mukaan ”Topille” tarjoutuvia naisia oli pitänyt järjestää parijonoon. Niin se on ollut ja on vastakin. Kun ajatellaan parin tuhannen vuoden takaista supertähteyttä Juudeassa, tohtii olla, että naisia on sielläkin riittänyt... useampaan jonoon. ”Lisääntykää ja täyttäkää maa”, kehottaa Iso Kirja. Kun siis Jesse Jepukka opetuslapsineen on saapunut kylään, on aivan satavarmalla edellä kiirinyt tieto: ”Hameet korviin! Spermapumput tuloo! ” Onko sitten ollut niin, että jos iso-Jii ei ole jaksanu, niin joku opetuslapsista on hoidellu homman - sillä aikaa kun Jii on hyväillyt neidon hiuksia tahi antanut tälle jalkavoitelun/manikyyrin... Ja jos J. on ollu hyvässä iskussa, opetuslapset on pitäny järjestystä jonossa ja mustasukkaiset puolisot ja sulhaset loitommalla.. Niin se menee, nuorten viriilien miesten touhutessa. Alfauros määrää parittelujärjestyksen. Näinollen uskallan väittää, että suoraan Jumalasta polveutuvia kaksijalkaisia on maan päällä enemmän kuin uskaltaisi arvatakaan!\nTämä teksti tietenkin on kaikkinensa loukkaavaa ja erittäinkin rienaavaa, mutta halusin vain laittaa pienenä esimerkkinä, että jos kerran kristinuskon alkuvaiheiden tapahtumia ruvetaan höystämään mielikuvituksella, niin kyllä täältäkin pesee... Enkä epäile yhtään, että jos esittämistäni ideoista hieman säätäis kässäriä ja laittais oikovedoksen Vatikaaniin, niin eiköpä vain Benukka Ratzingerilainen bullaa paluupostiin.\nSe, että katolinen kirkko on horassu Brownin kirjasta herneen nenään, osoittaa sen, ettei niillä siellä inkvisitiossa ole huumorintajua. Käsittääkseni Brown on nimenomaan huumorikirjailija. Ainakin sellaisena Da Vinci Koodin ymmärsin. Todennäköisesti Dan Brown hekottelee itsekseen: ”Hahaa! Ihan hömppää ja ne otti sen todesta! Tekivät elokuvankin. Hahaa...”\nEn malta olla siteeraamatta kirjan neljännen luvun alusta kohtaa, jossa kuvaillaan poliisipäällikkö Fachen olemusta:\n”...Ylikomisario Bezu Fachen ryhti oli kuin vihaisella härällä - leveät hartiat suorina, leuka tiukasti rintaa vasten. Hänen tumma tukkansa oli kammattu taakse ja siloitettu hiusöljyllä, mikä korosti syvien otsalahdekkeiden välistä työntyvää nuolimaista uloketta - se jakoi ulkonevan otsan kahtia ja sojotti eteenpäin kuin taistelulaivan keula...”\nHmm... ”...otsalahdekkeiden välistä työntyvä taistelulaiva...” Rankkaa. Mitä tämä on englanniksi. Laitetaanpa googlen kääntäjä töihin:\n”Chief Inspector Bezu Fache’s posture was like an angry bull, broad shoulders straight, chin firmly against the chest. His dark hair was turned back and plated hair oil which emphasized the deep frontal bight pushed between the arrow-shaped edges - it is divided into two protruding forehead, and sticked out forward like the battle of the ship's bow...”\nNerokasta! Pärjää psykologisessa tarkkanäköisyydessään kenelle tahansa klassikkokirjailijalle!\nAlkuperäiskielellä, suoraan kirjailijan päätteeltä tuo nerokkuus kajahtaa sanatarkasti näin:\n”Captain Bezu Fache carried himself like an angry ox, with his wide shoulders thrown back and his chin tucked hard into his chest. His dark hair was slicked back with oil, accentuating an arrow-like widow’s peak that divided his jutting brow and preceeded him like the prow of a battleship...”\nNimimerkissä ”Dan Brown” on selvästi nobelainesta!\nJaa että mikä ihmeen ”liitonarkki”? Haluan tässä yhteydessä ja aina palauttaa mieliin, että enimmäkseen uskontojutuilla äärimmäistely on ”liitonarkkareiden” touhuja. En siis tarkoita, että ”liitonarkki” tulisi ymmärtää ”Liiton arkiksi” vaan ”Liito-narkiksi”. Narkki = narkkari. Ne sellaset liito-narkkarit on jotakuinkin himmeitä leijujia, jotka kuvittelee kaikkea joutavaa. Niinku tää Dan Brownkin. Todennäköisesti vähintään psyykelääkkeiden voimin.\nJulkaistu 9.18.00 2 kommenttia:\nVladimir Nabokovin Lolita tuntui aluksi yököttävältä ja ahdistavalta. Kirjahan kertoo 37-vuotiaan miehen, Humbertin, sairaasta mieltymyksestä nuoriin tyttöihin. Erityisesti kirja painottuu kertomaan hänen suhteestaan 14-vuotiaaseen Lolitaan. Toisin sanoen, Lolita on tarina pedofiliasta.\nVoin vain kuvitella, millaisen vastaanoton kirja sai julkaisuvuonnaan 1955. Kuinka Nabokovin pääteltiin olevan itse tuo Humbert (ihmisillä saattaa monesti mennä fakta ja fiktio sekaisin). Wikipedian mukaan (jep, niin helppo - ja niin epäluotettava lähde.. en kohta kehtaa enää myöntää, mistä tietoni ammennan) Lolita laitettiin heti kiellettyjen kirjojen listalle. Niin kuin se nyt olisi pedofilian ylistys!!\nSillä luettuani kirjaa jonkun matkaa, huomasin alkujärkytyksen jälkeen, että Nabokov - jos joku - on kirjaimellisesti kaunokirjallisuuden edustaja. Niin kauniisti hän käsittelee sanoja. Välillä ehkä hieman liiankin kauniisti ja taidokkaasti, toisinaan tuntuu, että maalailu yltää (nyt tulee lempparisanani) jaarittelun puolelle (jaarittelu Ankkurin sanakirjassa tarkoittaa eksymistä aiheesta ja vähän myös paikallaanjunnaamista siellä aiheeneksymis-kohdassa).\nJa joo, ei tämä mitään pedofilian ylistystä ole. Humbert kuvataan varsin pakkomielteiseksi, sairaaksi tyypiksi, jonka elämän ainoa päämäärä on sekaantuminen varhaisteineihin. Lopulta hän tajuaa, ettei kohdellut Lolitaa muuta kuin tarpeidensa tyydyttäjänä. Tällainen kirja voi päättyä ainoastaan kuolemaan. Kenen, sitä en paljasta.\nMinulla ei ollut mitään ennakkokäsitystä Nikolai Gogolin Kuolleista sieluista. Tai no, kuvittelin, että se on Dostojevksi-tyylistä outoilua. Eipä ollut, ei. Kuolleet sielut osoittautui satiiriksi, jonka huumori oli paikoitellen aika veikkohuovismaista. Lukukokemuksena varsin viihdyttävä ja helppo. Eikä niin vanhanaikaista kuin mitä olisi voinut kuvitella kirjan julkaisemisvuoden, 1842, perusteella.\nKuolleet sielut kertoo mystisestä Tsitsikovista, joka kiertää kylissä haluten ostaa maanomistajilta kuolleiden maaorjien sieluja. Osto-ja myyntitilanteet aiheuttavat varsin koomisia keskusteluja, joiden aikana Ankkuri ei voinut muuta kuin hykerrellä itsekseen toimiston hiljaisuudessa. Kaikista älyttömin hahmo on Nozdrev, maanomistaja, joka ei suostu myymään Tsitsikoville sieluja. Kun Tsitsikovista alkaa levitä mitä perättömämpiä juoruja kahden rouvan toimesta (tämänkaltaisia rouvia löytyy maailman joka kolkasta ja heidän keskustelunsa, vaikka hyvin yliampuva onkin, on myös mitä oivallisin esimerkki mehukkaan juorun synnystä), Nozdreviltakin yritetään tiedustella, minkälainen mies Tsitsikov oikeastaan on. Kysymys osoittautuu vikatikiksi ja lukijalle tarjoillaan hupia kerrakseen, kun valepukki-Nozdrev ei pysty pidättelemään suustaan ryömiviä sammakoita.\nOn aina surullista käydä lukemassa Wikipediasta näiden 1800-luvun kirjailijoiden elämän kohtaloista. Gogolin elämä ei sen ruusuisempaa ollut kuin esimerkiksi englantilaisten naiskollegoidensa. Hän kärsi syvästä masennuksesta ja kuoli vain 42-vuotiaana. Mitä tuhlausta.\nJulkaistu 13.44.00 4 kommenttia:\nDan Brown kuvailee kirjassaan, Da Vinci-koodissa, päähenkilön, kirjan Sankarin, Robert Langdonin, näin:\nHänen teräväkatseiset siniset silmänsä näyttivät tänä yönä sumeilta ja riutuneilta. Vahvoja leukapieliä ja pienen vaon jakamaa leukaa peitti tumma parransänki --- voisi vihdoinkin taas turvallisesti käyttää tweedpukuaan ja Burberryn poolokauluspaitaa.\nJa kirjan sisäkannessa oli kuva mister kirjailijasta:\nLangdon on uskonnollisten symboleiden tutkija, joka toimii professorina - niin, missäköhän - no, tietysti the Yliopistossa eli Harvardissa. Muutenkin Langdon on kuvattu niin erehtymättömäksi ja nopeaälyiseksi, että kirjailija antaa itsestään "hieman" omahyväisen kuvan.\nItse kirjaan. Aluksi tuumin, että jaa, onhan tämä ihan viihdyttävää. Hölmöä ja viihdyttävää. Lopulta termi "viihdyttävä" katosi mielestäni. Kirjan takakannessa sisältö kuvailtiin "trilleriksi". Trilleri in my ass! Loputtomat jaarittelut kyllä tappoivat trilleritunnelmat. Etenkin Louvressa käydyt pitkittyneet keskustelut, vaikka poliisit olivat perässä, tuntuivat täysin käsittämättömiltä.\nSitten tarkemmin juoneen. Da Vinci-koodi kertoo Jeesuksen seksielämästä. Kirjan kantava idea on, että Jeesus jörnyytteli. Mielessäni heräsi tasan yksi kysymys: entä sitten? Kirjassa perustellaan, että Jeesuksen jälkeläiset (jos totuus tulisi julki) olisivat suuri isku katoliselle kirkolle, koska se osoittaisi, että Jeesus oli ihminen. Tosi asiassa kaikki piispalliset kristilliset kirkkokunnat ovat sitä mieltä, että Jeesus oli sekä ihminen että Jumala samanaikaisesti. Ja koska Jeesus oli ihminen, niin varmasti hänellä oli seksuaalisia haluja! Helkkari soikoon!\nNo, joo. Kirja on pullollaan älyttömyyksiä. Sydämeni itkee verta etenkin kaikkien eksegeettisten "faktojen" kohdalla. Voi veljet. Joo, eihän tätä liian tosissaan pitäisi ottaa, tämä on kuitenkin satu. Mutta hyvän fiktion voisi rakentaa vähemmän hömelösti. Ilkka Remeskin onnistuu luomaan onnistuneempia trillereitä, vaikka tuskin tietää hiukkaskiihdyttimistä sun muista, mitä hänen kirjoissaan esiintyy, enemmän kuin Brown teologiasta.\nMuistelisin, että kirjan julkaisun aikoihin katolinen kirkko vetäisi pienet herneet nenään.. Ymmärtäisin, jos katolinen kirkko olisi suuttunut siitä, että kirja oli niin tavattoman huono, mutta kyseessä taisikin olla tuohtuminen siitä, että kirja esitti Jeesuksen olleen sukupuolisesti epäsiveä. Hahhahah. Älytöntä! Kuten jo totesin: MITÄ SITTEN???\nJulkaistu 20.15.00 4 kommenttia:\nEnglantilaisen eläinlääkärin, James Herriotin, osittain omaelämäkerrallinen kirja, Kaikenkarvaiset ystäväni, on lämminhenkisin ja sydämellisin kirja, minkä tiedän. Ystävistäni, hellyydellä on jatkoa edellämainitulle jatkaen samalla elämänmyönteisellä linjalla.\nSota on päättynyt. James jatkaa eläinlääkärin praktiikkaansa yhdessa Siegfridin kanssa. Tristan on valitettavasti mennyt naimisiin ja päätynyt tutkijaksi. Siksi hänen roolinsa jää kirjassa harmittavan pieneksi. Tosin, kaikki mehukkaimmat jutut liittyvät juurikin Tristaniin. Aivan käsittämättömän mainio hahmo. Kaikenkarvaisissa ystävissäni suurinta hupia tuottivat Siegfridin ja Tristanin yhteenotot, niitä olisin kaivannut vielä tähän jatko-osaankin.\nJa voi veljet, miten pidänkään Herriotin tarinankerrontatavasta. Kaikista näistä kirjoista, maailmankirjallisuuden klassikoista, hömpistä ja vähemmän hömpistä opuksista, joita olen kesän aikana lukenut, on Ystävistäni, hellyydellä se, joka liikuttaa minut kyyneliin ja saa minut tikahtumaan nauruuni. Kun Fred-kissa kuoli, nyyhkytin tyynynpieluksen märäksi. Kun James yritti saada sonnilta spermanäytettä, nauroin kippurassa.\nYstävistäni, hellyydellä on kirja, joka ei ehkä muuta maailmaa, mutta parantaa pienen ihmisen elämänlaatua.\nJulkaistu 19.01.00 2 kommenttia:\nPhilip Roth: Amerikkalainen pastoraali, haaste 2/5.\nAmerikkalaisen pastoraalin alku lupaili iloluontoista, elämänmyönteistä tarinaa ihmisistä, jotka elävät amerikkalaista unelmaa.\nNo, sitä se ei ollut.\nKirja alkoi siitä, mihin moni nuorisoelokuva päättyy: lukion paras urheilija, rehti kaveri, kaikkien poikien idoli löytää vierelleen kauniin missin ja sitten he elävät happily ever after. Tai sitten ei. Vietnamin sota sekoittaa heidän tyttärensä pään. Tytär räjäyttää pommin, jossa kuolee ihminen.\nKirja käsittelee pariskuntaa ja heidän tytärtään ja tämän tekoa. Miksi tytär teki niin kuin teki, sitä jauhetaan 400 sivua. Ja, se oli aika puuduttavaa. Rothin kerronta hyppii välillä tyttären lapsuudessa, välillä pommin jälkeisessä ajassa, välillä mennään aikaan ennen tyttären syntymää. Kerronta, vaikka vaikuttaa sekavalta, toimi kirjassa yllättävän hyvin. Kirjan ongelmana oli jankkaaminen. Tarina ei mennyt eteenpäin. Tyttären tekoa jauhettiin kyllästymiseen asti. Päähenkilö, Swede, oli varsin rasittava tyyppi. Mitäs annoit kaiken hopeatarjottimella? Ja, vaikket olisi antanutkaan, tytär olisi voinut silti tehdä kaikki ne kamaluudet. Hyväksy se, helkkari soikoon!\nSeuraavaksi haluan lukea jotain sellaista, jossa EI mainita sukupuolielimiä, eikä kuvata yksityiskohtaisesti sukupuoliyhteyttä. Siveydensipuli-Myy on kyllästynyt siihen, että kirjailijat jakavat perversioitaan tekeleidensä sivuilla. Pysyn siis kaukana nykykirjallisuudesta ja sukellan viktoriaanisen ajan romaaniin.\nJulkaistu 19.00.00 Ei kommentteja:\nJames Joyce - Dublinilaisia\nJoyce kirjoitti "Odysseusta" ennen hienoa pikkuproosaa. "Dublinilaisia" on liuta veikeitä irlantilaisnovelleja. Lyhyiden tarinoiden kertojana Joyce on aivan Hemingwayn luokkaa. Hän tekee hienoja tulkintoja maailmasta pienten yksityiskohtien välityksellä, sortumatta sentimentaalisuuteen tai romantisointeihin, ollen kuitenkin hyvin ihmisläheinen ja koskettava.\nLuin tämän viime yönä. McEwan kyllä toistaa itseään paljon. "Ikuisessa rakkaudessa" on (yllätys, yllätys!) kylmän rationaalinen miespäähenkilö ja tunteikas nainen, joiden välinen suhde alkaa rakoilla kuumailmapallo-onnettomuuden seurauksena. Sen jälkeen menestyvää tiedejournalistiamiestä alkaa vainota mielisairas nuorukainen, jonka hän on kohdannut onnettomuuspaikalla. Kammottava tragedia paljastuu vähitellen.\nSukupolvensa tunnustetuin brittikirjailija ei taaskaan petä. Lukijaa odottaa aimo annos seksiä, ylianalyyttistä kerrontaa ja hurmoksellista autoilua. Taas juoni kulkee eteenpäin vakuuttavalla vauhdilla, mutta vauhdin lisäksi siitä ei muistoksi muuta jää. Miksi jokaisessa McEwanin kirjassa pitää olla henkilöinä historian- ja/tai kirjallisuudentutkijoita? En voi olla ajattelematta, että McEwan on fiksoitunut, keski-ikäinen ja huonohampainen britti, joka pyörittää samaa uneksimaansa fantasiaa luupilla ja nauraa matkallaan pankkiin, kun ihmiset ostavat uudestaan ja uudestaan saman tarinan eri paketissa.\n"Ikuinen rakkaus" on tarkoitettu nautittavaksi Diogenes Koiran ja muiden kyynikoiden seurassa.\nJulkaistu 10.51.00 1 kommentti:\nYövartion jälkeen halusin jatkaa historiallisten romaanien lukemista. Löysin netistä jonkun sivuston, jossa oli lueteltu kyseisen genren kirjoja. Listalla oli ihan oikeitakin klassikkoja, kuten Tolstoita. Siksipä en hirveästi kyseenalaistanut, kun aloin listalta valitsemaan, mitä niistä kävisin kirjastosta lainaamassa.\nMutta jo heti ensimmäisen sivun luettuani Colleen McCulloughin Kullan kosketusta, tajusin, että tämä nyt on ihan Seitsemän päivää-lehteen verrattavissa olevaa tavaraa. Aluksi koin suurta ärtymystä siitä, että McCullough oli plagioinut Don Rosan keksimän tarinan Roope Ankan nuoruusvuosista. Vai miltä tämä kuulostaa: nuori skotlantilainen köyhä poika lähtee maailmalle, raataa aluksi nälkäpalkalla, lähtee Klondikeen, jossa löytää kultaa, jonka jälkeen kiertää maapalloa tehden sijoituksia sinne sun tänne, on ylimaallisen taitava bisnesten tekijä ja lopuksi löytää Kultu Kimalluksen kaltaisen naisen, joka tässä tapauksessa tietenkin on bordellinpitäjä. Toisin sanoen McCullough on tehnyt Roope Ankan tarinasta aikuisviihdettä.\nKullan kosketus on välillä niin surrealistinen, että ihmettelen, miksei kirjailija tehnyt siitä samantien ihan puhdasta fantasiakertomusta. Esimerkiksi, ei kukaan lapsi ala puhua sujuvasti 9 kk ikäisenä. Ei 1800-luvulla 16-vuotias tyttö, joka on koko elämänsä elänyt eristyksissä ulkomaailmasta ja jolla on erittäin rajoittunut seuraelämä ja jota on kielletty lukemasta, toisin sanoen, joka on täysin sivistymätön ummikko - voinut olla niin liberaali, että olisi hyökännyt rasismia vastaan. McCulloughin kirjan henkilöt olivat liian 2000-luvulta. Hän selvästikin rakastaa historiaa, niin paljon juonen kannalta turhiakin historiallisia faktoja kirjaan oli ujutettu, mutta hän on halunnut nykyaikaistaa historiankirjoitusta laittamalla päähenkilöt ajattelemaan kuin nykyajan ihmiset. Se taas vie uskottavuutta tarinalta. Vaikka, ei tarina olisi ollut sen uskottavampi, vaikka henkilöhahmot olisivat olleet kuinka vanhoillisia tahansa. Niin älyttömiä juonikuvioita kirjaan oli sepitetty.\nEhkä Kullan kosketus olisi ollut vähemmän ärsyttävä ja enemmän mitäänsanomaton lukukokemus, jos en olisi lukenut sitä heti Yövartion jälkeen. Yövartiossa ihmiset, vaikka heille tapahtui paljon vähemmän kuin Kullan kosketuksessa, olivat paljon moniulotteisempia, paljon enemmän todellisia. McCullough yritti saada kirjansa henkilöitä elävämmiksi tunkemalla heidän elämäänsä mahdollisimman paljon traagisia tapahtumia: insestiä, perheväkivaltaa, epämiellyttäviä jörnimiskokemuksia. Mutta silti he jäivät paperinohuiksia. McCulloughin tyyliä voi kutsua myös sanalla sosiaaliporno, tässä tapauksessa se tarkoittaa sitä, että dramaattisista tapahtumista on yritetty tehdä viihdettä, koska se on ollut helpoin tie.\nJulkaistu 11.03.00 Ei kommentteja:\nPiti lukea jotakin Ian McEwanilta, kun herraa täällä ruvessa niin kosolti tuputetaan. Satuin saamaan Sementtipuutarhan halvalla (milloinkas olen täyshintaisia kirjoja kaupasta ostanut?). Tämän kirjan lukemisen jälkeen olen ainakin Sementtipuutarhan osalta valmis vahvistamaan Giljainin yhteenvedon http://nuharupi.blogspot.com/2011/06/pari-lisaa.html: McEwanin romaanit koostuvat näemmä seuraavista tekijöistä: inhottava rationalistimies, vahva nainen, päähenkilöiden elämän muuttava yllättävä tapahtuma, vahvasti läsnä oleva seksuaalinen jännite ja tapahtumien sijoittuminen lyhyeen hetkeen.\nLyhyesti, intertekstuaalisesti, Sementtipuutarha on Blue lagoon englantilaisessa lähiössä. Mulle jäi tästä likainen olo.\nJulkaistu 15.03.00 2 kommenttia:\nSarah Waters: Yövartio, haaste 1/5\nTiesin Sarah Watersista ja Yövartiosta vain sen, mitä tässä oli niistä kirjoitettu. Luin G:n jutun aikoinaan, mutten muistanut kuin kirjailijan nimen. Luettuani Yövartion, luin G:n arvion uudelleen. Tein juuri samat jutut kuin veljeni: luettuani kirjan loppuun, minun oli palattava alkuun, kun en muistanut, minkälainen rooli Kaylla oli vuonna 1947 ja miten Duncan koki vankilan jälkeisen elämänsä.\nOnneksi en lukenut Pateliuksen arviota juuri ennen Yövartioon tarttumista, sehän olisi paljastanut osan juonesta. Nuharupi on täynnä spoilerikamaa, se täytyy muistaa. Halusin aloittaa Yövartion lukemisen puhtaalta pöydältä. Siksi en lukenut kirjan kansilehtiä kuin vasta siinä vaiheessa, kun olin jo muutaman sata sivua kirjaa työstänyt eteenpäin. Tällöin kävin myös Wikipediassa, jossa otin selvää siitä, minkälainen nainen Sarah Waters on. Yllätyksenä ei tullut, että hän on lesbo. Jane Austen kirjoitti Englannin maaseudun seurapiireistä, koska se oli ala, jonka hän tiesi parhaiten. Samoin tekee Sarah Waters. According to Wikipedia:\nThe work for her PhD dissertation, ('Wolfskins and togas : lesbian and gay historical fictions, 1870 to the present' - available as a free download from the British Library's ETHOS service, served as inspiration and material for future books. As part of her research, she read 19th-century pornography, in which she came across the title of her first book, Tipping the Velvet.\nÄh, Patelius on sanonut suurin piirtein kaiken, mitä kirjasta voi sanoa. Olin innoissani siitä, että vihdoin kuvausta siitä, mitä naiset tekivät, kun miehet olivat rintamalla. Sotakirja, jossa ei olla sotatantereella. Kuinka virkistävää! Etenkin sen jälkeen, kun mister Tolstoi retuutti minua mukanaan taistelussa jos toisessakin.\nWaters tuo mieleeni tällä hetkellä Nuharuven kuumimman perunan (arvioiden määrän perusteella), Ian McEwanin. Molemmat kuvailevat arkisia tapahtumia yksityiskohtaisesti ja havainnoivia kielikuvia käyttäen:"pyjama laskeutui hänen käsistään kuin elohopeavirta".\nTällaisten kirjailijoiden tuotoksia lukiessa tekee itsekin mieli ryhtyä kirjailijaksi. Sillä he osaavat ilmaista asiat niin helposti, ymmärrettävästi ja kiinnostavasti. Vaan enpä ikinä pystyisi tuottamaan samanlaista tekstiä kuin Sarah Waters. Se näyttää helpolta, mutta siihen harmittavan harva kykenee.\nOli ilo tutustua tämän naiskirjailijan tuotantoon. Toivoisin, että sitä löytyisi enemmän suomennettuna kuin vain kaksi kirjaa. Giljain veti oikeasta narusta, kun suositteli minulle tätä. Odotan, milloin hän tohtii aloittaa haasteen.. Itse pidän yhden kirjan verran paussia, ennen kuin hyppään seuraavaan haastekirjaan.\nJulkaistu 17.46.00 3 kommenttia:\nEikä yksikään pelastunut. Huolimatta näissä nimissä annetuista juonipaljastuksista, Agatha Christien klassikko pitää koko matkan otteessaan. Tympäännys iskee vasta jäkisanoissa, joissa paljastetaan, mitä oikeasti tapahtui. Mutta tämä arvoituksen ratkaisukin on osa lajityyppiä, joten ei siitä parane kirjaa moittia, etenkin, kun muuten kirja venyttää ihan mukavasti lajityyppinsä rajoja. Murhaaja ei sitten tässäkään Chtistien kirjassa, ole hovimestari, Cristie, kun jätti kirjoissaan murhahommat yläluokan vastuulle; palvelusväki seuraa hommaa vain vierestä.\nTämä on muuten panokseni siihen muinaiseen kirja sadan myydyimmän joukosta haasteeseen.\nJulkaistu 9.36.00 1 kommentti:\nNew age lokki vaihtaa kuoltuaan parempaan maailmaan, kuin Veljeni Leijonamieli ikään. Tätä kirjaa luetetaan kakaroille koulussa jaminusta se tuntuu vähän vastuuttomalta. Lokki Joonatan on aika yhdentekev kirja, jossa kerätään lukijalta irtopisteitä 'hyvillä aikomuksilla' miten kirja on opettavainen ja saa ymmärtämään erilaisuutta ja miten jokainen voi tehdä asioita paremmin. Ja marjat, Joonatan on lokki, joka kaatuu omaan snobismiinsa ja tulee jälkikäteen, 'parempana' toteuttamaan omaa essiaskompleksiaan. Tuon lahkolaisulottuvuden syventäminen olisi varmaan tehnyt tästä kirjasta mielenkiintoisen, mutta nyt kirjailija tuntui pakenevan kaikkia vaikeita Joonatanin persoonaan liittyviä kysymyksiä.\nJulkaistu 9.26.00 Ei kommentteja:\n"Amsterdam" olikin jäänyt arvioimatta. Ian McEwanin Man Booker-palkittu teos on musta, farssinomainen kertomus kahdesta ystävyksestä, jotka molemmat ovat seurustelleet saman naisen, Mollyn, kanssa. Tämän kuoltua äkillisesti ystävykset tapaavat entisen rakkaansa hautajaisissa, jossa he kohtaavat muita Mollyn entisiä rakastettuja.\nHautajaisista käynnistyy erikoinen tapahtumien sarja, joka päätyy ihmiskohtaloiden tuhoutumiseen ja parodiseen antitragediaan. Lopussa kiitos seisoo, mutta kenelle?\n"Amsterdam" on hillityn hauska, joskin snobistinen veijaritarina. McEwan kirjoittaa aina joko säveltäjistä, kirjailijoista tai historian opiskelijoista, ja samanlaisia hahmoja tässäkin piisaa. Ehkä akateemikot ovat niin todellisuudesta vieraantuneita ihmisiä, että sovittamalla heidät inhimillisen maailman pyörteisiin, tarina saa tiettyä jumalaista tenhoa.\nPiikittelevä ote sopii McEwanille yhtä hyvin kuin puhdasoppisen tragedian kirjoittaminen. Täysin ylilyötyä loppua lukuunottamatta "Amsterdam" on huvittava ja erikoinen kirja. Siihen sisältyy myös opetus: kiristys ei kannata, mutta juonittelu on tärkeää.\nJulkaistu 15.01.00 Ei kommentteja:\nIan McEwanin kirjoista viimeisimpänä luin fanfaarien ja rumpujen pärinän saattelemana "Sovituksen".\nIhan hyvä kirja se oli. McEwan osaa vangita lukijansa ihailtavan suvereenisti onnettomien ihmiskohtaloiden pariin. Näkökulmien vaihtelu paljastaa pikku hiljaa tapahtumien todellisen laidan. Kirjan ensimmäinen osa on suorastaan suvereenisti kuvattu kertomus kahden ihmisen välille syttyneestä intohimosta ja rikoksesta, joka erottaa rakastavaiset pois toistensa luota.\nHarmillisesti McEwan sortuu kikkailuihin ja pateettisuuteen. Teoksen rakenne ontuu. Kirja on ehdottomasti liian pitkä. Siirtyminen viime vuosisadan alusta vuosituhannen lopun muisteluihin on kömpelö ratkaisu, joka toki antaa mielenkiintoisen perspektiivin yli puoli vuosisataa sitten tapahtuneelle rikokselle. Hinta sille on kova. Ratkaisu vesittää tarinan jännitettä rankasti.\nSanoisin, että McEwanin teoksista "Lauantai" on onnistunein ja ehyin. "Amsterdamin" musta ja huikentelevainen tyyli viehättää myös, mutta siinäkin sorrutaan ylilyönteihin. Yllätyksiä en usko yllättävän maneerisen kirjoittajan enää tarjoavan.\nJulkaistu 14.47.00 Ei kommentteja:\nJulkaistu 21.16.00 3 kommenttia:\nPiisamirotta pyysi minua eilen tekemään listan top-20-kirjoistani. Listani sisälsi kuusi lastenkirjaa, yhden runokirjan, yhden sarjakuvakirjan ja monta historiallista romaania. Tuo sarjakuvakirja löytyy myös tästä ohjelmasta.\nGiljainilla.. anteeksi Rotalla, oli metkut mielessä top-20-listani suhteen. Hän teki itsekin oman listansa ja sanoi, että lukee viisi kirjaa minun listaltani, jos luen viisi kirjaa hänen listaltaan. Sovittu. Kirjat pitää olla luettuna tämän kesän aikana, elokuun loppuun mennessä.\nSain itse päättää, mitkä kirjat Rotta lukee, samoin hän päätti, mitkä kirjat joudun hänen listaltaan lukemaan. Ehdin jo huokaista helpotuksesta, että säästyn Sadan vuoden yksinäisyydeltä, kun olen sen jo aiemmin lukenut. Viime hetkellä Giljain vaihtoi kyseisen kirjan toiseen Marqueziin. Helkkari! Toivoa sopii, että Rakkautta koleran aikaan on parempi kuin Sadan vuoden kaksimielisyys.\nEn tule pääsemään helpolla. Mutta helpolla ei pääse myöskään veljeni! Hän ilmaisi vastenmielisyytensä Jane Austenia ja Charlotte Brontëa kohtaan ennen kuin suutani ehdin avata. Armeliaisuudestani laitoin hänet lukemaan vain toista näistä leideistä. Kovin pala Giljainille tulee olemaan Tuulen viemää. Itse ahmin sen aikoinaan välillä kyyneleitä tirauttaen, mutta jos kyseinen genre ei uppoa, niin sitten se ei totisesti uppoa!\nNämä kirjat G. joutuu lukemaan:\nJa nämä minä joudun lukemaan:\nKolmesta ensimmäisestä en ollut koskaan kuullutkaan. Etenkin Talouden taito kuulostaa näin humanistin korvaan varsin "kiinnostavalta". Ainoa, jonka lukemista todella innolla odotan, on Moby Dick, kirja, joka minun on pitänyt lukea jo varmaan 10 vuotta. Tänä kesänä monet klassikot viimein päätyvät yöpöydälleni ja siitä aivoihini. Tällä hetkellä menossa on se Suurin ja Kaunein, Sota ja rauha, jonka jälkeen aloitan ah, niin kovalta vaikuttavan haasteen! Mutta, koska en ole luovuttajatyyppiä, minä selviydyn tästä kunnialla!\nToivottavasti ennakkoluuloni osoittautuvat paikkansapitämättömiksi. Suhtaudun lukemaani tietynlaisella kunnioituksella, koska nämä kirjat ovat Rotalle tärkeitä. Kuten nuo viisi aiemmin mainittua ovat minulle.\nJulkaistu 16.18.00 6 kommenttia:\nSiirryin sujuvasti ranskalaisesta romantiikasta englantilaiseen realismiin. Kermakakusta kuivakakkuun, tässä tapauksessa erittäin kuivaan kuivakakkuun, sillä Mylly joen rannalla oli melko kuivakkaa ja puisevaa lukuunottamatta kirjan viimeistä neljännestä. Mutta ennen kuin tuon enempää menen itse kirjaan, kerron vähän George Eliotista, joka on opuksen kirjoittanut.\nGeorg Eliot oli taitelijanimi, koska jos naiskirjailija halusi 1800-luvun Englannissa olla vakavastiotettava kirjailija, hänen kannatti kirjoittaa miehen nimellä. Mary Ann Evans oli Eliotin oikea nimi. Hän syntyi 1819 ja kuoli 1880. Hänen ensimmäinen kirjansa julkaistiin 1859 ja toinen, Mylly joen rannalla 1860. Eliotin kuuluisin teos on ilmeisesti Middlemarch, joka oli myyntimenestys heti ilmestyttyään 1871-72.\nMylly joen rannalla-kirjan päähenkilönä on Maggie, jonka elämää seurataan 9-vuotiaasta 19-vuotiaaksi asti. Maggien lisäksi suuressa roolissa ovat hänen veljensä, Tom, sekä hänen vanhempansa ja lähisukunsa. Kirjan ensimmäinen osa keskittyy Maggien lapsuuteen ja hänen sukunsa edesottamuksiin. Meinasin kyllä repiä hiuksia päästäni ensimmäiset 300 sivua, niin raivostuttavia Maggien tädit olivat. Ensimmäinen osa oli varsin puisevaa ja koska kyseessä realismin ihanteiden teos, keskeisiä henkilöitä kohtaa kurjuus, josta sitten mässäillään. Toisessa osassa Maggie on kasvanut aikuiseksi ja mukaan astuvat tietysti suhdekuviot. Niiden ansiosta juoni tiivistyy, mikä lisäsi lukunautintoa.\nEliot eli itse kaksi vuosikymmentä avoliittomaisessa suhteessa, mikä viktoriaanisessa Englannissa oli erittäin paheksuttavaa. Huolimatta omasta - sanoisinko modernista - suhteestaan, Eliot kirjoitti Maggielle täysin päinvastaisen kohtalon. Maggie toimi epäitsekkäästi, vanhojen hyveiden mukaan. Kirjan loppuratkaisu oli hieman yllättävä, mutta ilmeisesti Eliot oli ajatellut, että se oli ainoa oikea vaihtoehto.\nMylly joen rannalla pääsi vauhtiin vasta noin sivulla 400, joten alusta olisi voinut jättää pois yhtä ja toista. Jälkimaku oli hieman pettynyt, mutta ei sentään ärtynyt, mikä olisi seurannut, jos kirja olisi osoittautunut täysin pannukakuksi. Jostain luin, että Eliot on merkittävämpi kirjailija kuin Jane Austen. En ole tutustunut siihen, miten Eliotin teokset ovat vaikuttaneet englantilaiseen kirjallisuuteen, koska sain kuulla koko Eliotista ensimmäisen kerran vasta, kun löysin tämän kirjan joensuulaisesta antikvariaatista. Mutta Austenin kirjallinen ulosanti uppoaa minuun paremmin kuin Eliotin, ainakin tämän Mylly joen rannalla-kirjan perusteella.\nVähänkö ollu vaikeuksia lukemisharrastuksen kanssa. Oikeastaan koko Nuharuven olemassaolon ajan olen pyrkinyt lukemaan aktiivisemmin ja enemmin... kaikki sen tietää: heikoin tuloksin. Meinaan, että en oikein taho päästä vauhtiin. Yöpöydällä pyöriny muutama kirja jo vuoden ajan, muttei valmista ole tullu...\nEi mittään. Sattuma heitti eteen varman valinnan: Suomalaisen kärsäkirjan. Siispä Arto Paasilinna johdattakoon meikäläisen äkisti taas kertomakirjallisuuden auvoiseen maailmaan!\nMr. Heguli the Hegemony näkyy saaneen "kärsäkirjan" nimipäivälahjaksi. Kirjan kansipiirroksessa nähdään suurikokoinen elefantti selässäistuvine matkaajineen suomalaiskansallisessa elokuvamaisemassa, koivikossa. Tunnustelin teosta kädessäni: "...jos Paasilinnaan on luottaminen, luvassa selkeää sanailua, tekstiä, joka vie meneessään, imaisee...."\nEikä pettänyt Paasilinna, ei. Kirja, joka imaisee normaalilukijan tarinansa äärelle tunniksi - pariksi, vaati meikältä hyvinkin kaksi viikkoa.. Melko paha. Oikeastaan aika huono. Ala-arvoinen suoritus. Minä - laiska vätys, hyihyi!\nTarina on selkeä, ehyt. Etenee tarkoituksenmukaisesti, taloudellisesti. 250 -sivuinen kirja koostuu 40 luvusta, joista jokainen vie pätkän matkaa eteenpäin. Niissä kerrotaan, miten sirkusnorsu Emilia ja emäntänsä Lucia Lucander matkaavat suomalaisesta sirkuksesta Venäjälle ja aina kauas Siperiaan; takaisin Suomeen, halki eteläisen Suomen ja lopulta laivakyydillä Afrikkaan. Uskoakseni Arto Paasilinnalta rutiinisuoritus, vähän niinkuin ammattinsa osaavalta kirvesmieheltä talon rakentaminen. Taitavasti toteutettu hallittu tarina; lukukokemuksena palkitseva.\nKirjoittaja on tehnyt taustatyöt pääsääntöisesti esimerkillisen hyvin. Ainakin se tosiasia, että norsu syö paljon ja niitä jätöksiäkin tulee pikku mirriin tai puudeliin verrattuna järkyttävän paljon, tulee perusteellisen selväksi. Yksi pahempi moka on kuitenkin päässyt tapahtumaan. Kun sirkusnorsu Emilia rusikoi Luumäellä tamperelaisen EVR-porukan linja-auton, mainitaan sivulla 234 bussikuski Heikki Moilasen muistakin romuttamisista: "...pari vuotta aikaisemmin hänen edellinen autonsa oli vajonnut Tehinselällä jäihin ja mukana olleet pilkkikilpailijat olivat joutuneet uimasille. Auto oli vaipunut Näsijärven pohjaan 40 metrin syvyyteen..." Jos kirjasta tehtäis elokuva, pitäis vissiin tarkkaan harkita, kuvataanko linja-auton uppoaminen eteläisellä Päijänteellä vai Tampereella. Ninno, ei kuulu tarinaan. On vain sivumaininta. Ei kuvata.\nOlen ymmärtänyt, että Arto Paasilinna on suomalaiselle kirjallisuudelle ja eritoten sen kriitikoille jotakuinkin samalla tapaa traumatisoiva kuin Spede suomalaiselle elokuvalle: tuote myy, mutta kriitikot eivät löydä mitään myönteistä sanottavaa. Vai pitäisikö sanoa: Eivät alennu arvioimaan. Ellei jo ole, varmasti pian tulee yliopistoviisaita, jotka tekevät tutkimuksia Arto Paasilinna kirjojen henkilöhahmoista ja eetoksesta (wiki: "...eetos liittyy puhujan moraaliseen luonteeseen ja taustaan kokonaisuudessaan...")\nHiljattain hesarin kuukausiliitteessä oli juttu Arto Paasilinnasta. Hän on ollut käsittämättömän tuottelias: liki 40 vuoden ajan julkaissut kirja per vuosi tahtia. Elää nykyään hoitokodissa saatuaan pari vuotta sitten aivoinfarktin ja aivoverenvuodon. Ei enää kirjoita, mutta on kuin kirjojensa päähenkilöt ainakin: pikkuhiljaa toipumassa...\nVaikka kuinka pitäisi Paasilinnan kirjoja kaupallisena hömppänä ja jätteenä, joka on viisainta kiertää kaukaa, ei voi olla toteamatta, että luonnehtimansa henkilöhahmot ovat poikkeuksetta vahvoja oman tiensä kulkijoita, jotka usein päätyvät poikkiteloin systeemin rattaisiin, kamppailemaan tuulimyllyjä vastaan. Vaikeudet voitetaan, ongelmat ratkaistaan ja lopulta kaikki on parhain päin: Ihmiset elävät omaa elämäänsä tyytyväisinä ja onnellisina. Tyhmyydelle ja ahneudelle nauretaan. Epäoikeudenmukaisuus saa huutia. Tokkos siinä mitään pahaa ole, jos päähänpotkittu karumman arjen tallaja saa Arto Paasilinnan tarinoista uskoa elämäänsä ja edes muutaman naurun...


Janni Hussi ja Joel Harkimo: Yhteinen joulu!\nYrittäjä Janni Hussi virittäytyy joulutunnelmaan järjestämällä hyväntekeväisyystapahtuman, joka kasvoi yllättäen koko Suomen laajuiseksi.\nJanni Hussi järjesti hyväntekeväisyystapahtuman spinningin ympärille. Jenni Gästgivar / IL\nYrittäjä, bloggaaja ja tubettaja Janni Hussi haluaa tänä jouluna kantaa kortensa kekoon auttaakseen vähäosaisia.\nHussi järjestää lauantaina 15.12. liikunnallisen hyvinvointipäivän, jonka tuotto menee Hyvä joulumieli -keräykseen. Keräysvarat käytetään vähäosaisten perheiden ruokaostoksiin.\n– Olen ollut todella onnekkaassa asemassa, sillä meillä juhlittiin aina joulua kun olin pieni. Sydämeni särkyy ajatuksesta, että osalla perheistä ei ole mahdollisuuksia viettää joulua, Hussi perustelee.\nJanni Hussi poseerasi joulupukin kanssa Iltalehden studiolla joulukuussa 2013. KARI PEKONEN\nHussi viettää tänä vuonna ensimmäistä kertaa joulua miesystävänsä Joel Harkimon kanssa. Pari alkoi seurustella syksyllä.\n– Vietämme joulua kummankin perheen luona. Aiomme vain rauhoittua, relata ja syödä hyvin.\nHussi on kotoisin Kouvolasta, kun taas Harkimon isä Hjallis Harkimo ja äiti Leena Harkimo asuvat pääkaupunkiseudulla.\nHussi kertoo olevansa jouluihminen siinä mielessä, että nauttii rauhoittumisesta ja perheen kokoontumisesta yhteen. Sen sijaan jouluhössötys ei ole häntä varten.\n– En ole se tyyppi, joka jaksaa käyttää kolme viikkoa joulun koristeluun. Minulla ei vaihdu tyynyliinat tai verhot punaisiksi. Muori oli tehnyt sellaisen koristekuusen, jonka varmaan laitan pöydälle. Sen lisäksi saatan ostaa kukaksi joulutähden.\nJouluun ja vähävaraisiin perheisiin liittyvää auttamista Hussi on tehnyt aiemmin ulkomailla siellä asuessaan. Muutaman vuoden ajan Hussi on ollut apukätenä Rescueyhdistys Kulkureille, joka auttaa Romanian kodittomia koiria\nHussi muistuttaa, että aina muiden auttamiseen ei tarvita paljon aikaa ja rahaa.\n– Ihan pienetkin teot voivat jo jeesata tosi paljon erilaisissa tilanteissa.\nLevisi Suomen laajuiseksi\nJanni Hussi puhuu IL-TV:n haastattelussa romantiikasta. IL-TV\nLauantain päätapahtuma järjestetään Kampin Fressillä Helsingissä, ja siihen kuuluu Hussin itse ohjaama 45 minuutin spinning-tunti sekä fitness-ammattilainen Marietta Kiianlinnan luento.\nHussi ei halunnut tapahtumalleen kiinteää osallistumismaksua, koska ei halua sen sulkevan ketään ulkopuolelle.\n– Liikunta kuuluu kaikille! Jokainen voi lahjoittaa omien mahdollisuuksiensa mukaan.\nLiikuntakeskusketju Fressi innostui Hussin ideasta niin, että tapahtuma levisi ketjun kaikkiin keskuksiin ympäri Suomen. Kaikissa kerätään rahaa samaan tarkoitukseen.\n– Tämän piti olla kompakti paketti Helsingissä, mutta tästä tulikin yhtäkkiä kansallinen juttu. Tosi hienoa, että se lähti leviämään näin!\nUrheilupäivän lisäksi Hussi haastaa ihmisiä ja yrityksiä myös somessa mukaan lahjoittamaan.\nJanni Hussi ja Joel Harkimo seurustelevat – rakkaus roihahti ensitreffeillä: "Mietimme, että hittojakos tässä jarruttelemaan" Janni Hussin ja Joel Harkimon upea lemmenloma Floridassa: Drinkkejä, moottoripyöräilyä ja hulppeita maisemiaJanni Hussi ja Joel Harkimo lemmenlomalla Karibialla – julkaisivat upeita kuviaNäkökulma: Julkkiskaunotarten täydellinen vastaisku - nettikommentoijien suut lyötiin tukkoon yhdessä hetkessä


F10 vika-/ongelmalista - Sivu 47 - BMWforum.fi\nViesti Kirjoittaja Havis » 19 Loka 2016, 20:20\nMutta kommentoit kuitenkin ?\nFaktahan on kuten kaikki tietää, että i-ki-öl-jy-jä ei ole ole-mas-sa-kaan. Se vaihtaako niitä vai ei on sitten oman uskomuksen varassa oleva asia.\nMutta kestää ne toki eliniän, ainakin laatikon eliniän\nHauskaa tämä uskovaisten kinaamisen seuraaminen\nViesti Kirjoittaja Juha » 19 Loka 2016, 20:43\nJos ei ole varaa ostaa kuin joku hinnat-alkaen vitonen, niin ei kannata aukoa päätään täällä. Siihen vaaditaan kutoskone tai ainakin 200+hv ja neliveto.\nJa kyllä. Tämä oli provo. Ihan sun uunoille kommenteillesi.\nViesti Kirjoittaja penttim » 19 Loka 2016, 21:07\nBMW:n suhtautuminen tuohon laatikon öljynvaihtoon perustuu varmaankin siihen, että se suunnittelee valmistamilleen autoille käyttöiäksi tietyn iän ja ajettavaksi kilometrimääräksi tietyn kilometrimäärän.\nSuurin osa bemareista todennäköisesti kierrätetäänkin BMW:n suunnitteleman käyttösuoritteen tuntumassa, mutta suomalainen autoilija tunnetusti pitää 15v/250tkm ikäistä autoa vielä lähes uutena.\nViesti Kirjoittaja GranC » 19 Loka 2016, 21:12\nMitä maksaa laatikon öljynvaihto per 100tkm. Mitä maksaa laatikon vaihto 200tkm välein?\nViesti Kirjoittaja salmol » 19 Loka 2016, 21:50\nGranC kirjoitti: Mitä maksaa laatikon öljynvaihto per 100tkm. Mitä maksaa laatikon vaihto 200tkm välein?\nMistä vedit 200tkm etkä esim 600tkm? Mistä vedit laatikon vaihdon etkä laatikon kunnostusta?\nTämä ketju on niin täynnä epätieteellistä roskaa että kuvottaa.\nNe ketkä käyttävät foliohattua, vaihtakaa öljyt 100 tkm välein. Muut, ei tarvitse. [emoji854]\nViesti Kirjoittaja Huuska » 20 Loka 2016, 11:45\nBmw huollot eivät kunnosta laatikoita, vaan vaihtaa ne uusiin. Lippalakki pojat ajaa samoilla öljyillä laatikon loppuun asti ja muut vaihtaa öljyt ei laatikkoa.\nViesti Kirjoittaja GranC » 20 Loka 2016, 17:50\nSalmol ajoi provomiinaan niin että jytisi.\nOletko Salmol ihan tosissasi että liitteenä olevan kuvan rattaat pyörii samoilla öljyillä koko auton elinkaaren?\nzfffff-transmission.jpg (14.66 KiB) Katsottu 6245 kertaa\nLiittynyt: 31 Joulu 2014, 14:00\nViesti Kirjoittaja Noname » 20 Loka 2016, 20:12\nTähän tomaatin öljynvaihto keskusteluun haluan tuoda oman näkökulmani ja havaintoni asiasta. Nykyään mm Laakkonen vaihtaa öljyjä huuhtelemalla. Asiakas voi valita laitetaanko sinne ZF:n öljyt vai BMW:n omat longlife öljyt. Mikäli asiakas valitsee ZF:n öljyt, suositus on että öljynvaihto tehdään uudelleen 60tkm ajon jälkeen jne. Mikäli asiakas valitsee BMW:n oman longlife öljyn laatikko on taas "ikiöljyinen" Mitä tästä voimme päätellä? ZF:n ohjeet 100tkm:n tai 8 vuoden vaihtovälistä on varmasti asiallinen ja syytä tehdä mikäli laatikossa ns automaattilootan perusöljyt. Mitä tarkoitan tällä, että jos lootassa ns perusöljyt? No kuten kaikki täällä tiedämme, ei koske BMW:tä mutta näitä ZF:n laatikoita on hyvin monessa muussakin automerkissä. Summa summarum ZF:n laatikko BMW:ssä longlife öljyillä, pitäisi kestää hamaan tappiin vaihtamatta öljyjä. Oma mielipiteeni, ei kestä tai minä en ainakaan ajaisi omalla BMW:llä vaihtamatta öljyjä.\nPohdintaa, miksi näin, kun lähes kaikkiin automerkkeihin vaihdetaan tai ainakin suositellaan laatikon öljynvaihtoa mutta BMW ei edes suosita. Mielestäni enemmän tai vähemmän kaikki autonvalmistajat kilpailevat toisiaan vastaan mitä harvemmilla huoltoväleillä ja yhä harvemmilla huoltokohteilla. Mielestäni tämä johtaa/on johtanut siihen, että auto (mikä tahansa) ei välttämättä ole niin pitkäikäinen kuin mitä se tarkemmin huoltamalla voisi olla. Se ei vaan "kuulosta" tänä päivänä järkevältä, mikäli autonvalmistajilla olisi moottoriöljyjen vaihtoväli järjestäen n 15tkm ja esim vaihteistoöljyjen vaihtoväli vaikka 60tkm.\nEdelleen, jokainen tekee niin kuin parhaaksi näkee......\nViesti Kirjoittaja salmol » 20 Loka 2016, 20:22\nNonamelta tuli asiaa. Eli ZF käyttää huonompia öljyjä kuin mitä BMW laittaa ZF laatikkoon, selittää tuon ero suosituksissa. Tietysti jokainen voi silti vaihtaa bemarissakin vaihteiston öljyt, mutta ainakin on selvää että öljyillä on eroja ja vaihtosuositukset sen mukaiset.\nViesti Kirjoittaja Wonderi » 20 Loka 2016, 20:46\nOlisi eri asia jos Bemareilla ajettaisiin monta sataa tuhatta kilometriä tai miljoon(i)a, niin kuin busseilla ja rekoilla tehdään, kannattaisikin vaihtaa öljyä. Mutta minä en aio ajaa Bemariani edes 250tkm asti, ja jos onnistun ajamaan autoni vaihtoautotarhaan ilman hinausautoa (todennäköisyys aika suuri), vaihteistoöljynvaihto tai vaihtamatta jättäminen ei vaikuta pennin vertaa hyvityshintaan.\nViesti Kirjoittaja VeeMatti » 21 Loka 2016, 17:56\nNoname kirjoitti: Asiakas voi valita laitetaanko sinne ZF:n öljyt vai BMW:n omat longlife öljyt.\nVoisiko joku laittaa linkit em. öljyihin, pliis? Siis hintoineen ja spekseineen.\nViesti Kirjoittaja Kvee » 24 Loka 2016, 19:30\nHieman toisessa topikissa mainitsin ohjauksen raskaudesta- ja palautuksen puutteesta. Tänään vaihtui nastarenkaat, ja sen myötä ohjaus kyllä hieman keveni. Se on siis hyvä.\nMutta otettiin tänään pienet lenkit omalla ja työkaverin autolla (hänellä 525dA -11), ja ei ajettavuudessa muuten järisyttävää eroja ollut paitsi hänen autonsa ohjaus palauttaa ja minun ei. Tuumittiin että voiko se johtua vain nelivedosta vai jostain muustakin? Omassani on hydraulinen tehostin ja hänellä ilmeisesti erilainen sähköinen.\nTäytyy omassa teettää nelipyöräsuuntaus, mutta onko jotain muuta mitä voisi vielä tsekata? Ei kai ohjauksen oletusarvoisesti kuulu olla sellainen ettei palauta?\nViesti Kirjoittaja Patomursu » 24 Loka 2016, 22:04\nKvee kirjoitti: Hieman toisessa topikissa mainitsin ohjauksen raskaudesta- ja palautuksen puutteesta. Tänään vaihtui nastarenkaat, ja sen myötä ohjaus kyllä hieman keveni. Se on siis hyvä.\nAinakaan mersuissa se ohjaus ei palauta, siitä sen tunnistaakin. Nykyinen f11 palauttaa huomattavasti paremmin kuin edellinen w204.\nViesti Kirjoittaja Kvee » 30 Loka 2016, 20:14\nNelipyöräsuuntaus tehtiin viime perjantaina. Arvoissa oli pientä heittoa, ja nyt auto on kyllä niin suuntavakaa kuin ikinä voi olla. Vaan ei se auttanut ohjauksen palautuksen puuttumiseen. Edelleen viimeinen "vartti" pitää palauttaa käsin. Myyjäliikkeelle infosin, ja sanoi että se on ominaisuus. En vaan oikein usko siihen. Ensi viikolla yritän saada testattua kaverin 520Xdan. Autossani Finntakuu Extra johon kyllä ohjauksen komponentit kuuluvat.\nViesti Kirjoittaja Wonderi » 30 Loka 2016, 23:14\nOnko vanteissa oikea ET?\nViesti Kirjoittaja Kvee » 31 Loka 2016, 13:52\nVanteet on alkuperäiset BMW vanteet, en ole ET:tä katsonut, koko 17". Renkaat on Goodyear nastat.\nTänään ajoin F11 525Xdan -14. Olihan ohjauksella eroa, Ohjaus keskitti hienosti, eikä ollut tahmeudesta tietoakaan. Aivan erilainen kuin omani, sellainen kuin ohjauksen kuuluu ollakin.\nViesti Kirjoittaja lnaukkar » 31 Loka 2016, 14:11\nTaitaa olla noin uudessa -14 xdrivessä jo sähköinen tehostin.\nViesti Kirjoittaja Kvee » 31 Loka 2016, 20:25\nAhaa niissäkin siis eroa vuoden mukaan. Halusin tuon toisen nelikon ajaa - vaikkakin eri koneella - koska joku arveli ohjauksen tahmeuden johtuvan nelivedosta. Jatkan asian selvittelyä. Mutta jos oikeasti on niin, että tuon hintaluokan auton ohjauksen kuuluu olla tahmea eikä palauttaa viimeistä varttikierrosta, niin sitten asia on niin, eikä minun aina kaikkea tarvitse ymmärtääkään\nViesti Kirjoittaja lnaukkar » 01 Marras 2016, 09:20\nHarmillisesti en löydä tarkkaa listaa mistä lähtien tehostus on sähköinen, ehkä joku toinen tietää. Mun käsitys on se, että ekat F10/F11 xdrivet ei olleet vielä sähköisenä, mutta nopeasti sähköinen lisättiin neljän sylinterin moottoreiden kanssa (ainakin vm 2012 jo ollut bensassa) ja myöhemmin (vai koskaan?) kutosiin.\nViesti Kirjoittaja Kvee » 01 Marras 2016, 20:58\nHuomenna liikenteessä PK-seudulla, ja käyn samalla näyttämässä autoa yhdelle Tuusulassa toimivalle BMW expertille. Katsotaan minkälaisen tuomion hän antaa.


Valko-Venäjän alkoholiongelma — JaakkoKorpi-Anttila\n31.12.2017 08:32 Jaakko Korpi-Anttila 9 kommenttia\nValko-Venäjän 9,5 miljoonasta asukkaasta 2% on luokiteltu alkoholisteiksi. Maan sisäministeriön mukaan 25% rikoksista tehdään alkoholin vaikutuksen alaisena ja vakavien rikosten (murhat, ryöstöt, ..) kohdalla tämä luku on 70-80%.\nPresidentti Lukašenka, joka omien sanojensa mukaan juo hyvin vähän, sanoi työväenpuolueen kokouksessa (8.12.2017) Minskissä, että rankka juopottelu on Valko-Venäjällä ’hyvin, hyvin paha ongelma’, ja vaati kansalaisia kiinnittämään vakavaa huomiota edistääkseen terveyttään ja elämisen laatuaan.\nValko-Venäjällä on jokaista 600 asukasta kohti alkoholin myyntipiste, kun esimerkiksi Norjassa ja Ruotsissa vastaava luku on 4500. USA:ssa alkoholin tarjoilun ja myynnin ikäraja on 21 vuotta.\nMyös Venäjä ja Liettua kuuluvat viiden eniten alkoholia asukasta kohti käyttävän maan joukkoon ja ovat kiristämässä alkoholilakejaan muun muassa harkitsemalla USA:n mallia. Esimerkiksi Venäjän Mongolian ja Kiinan rajalla olevan Zabaikalskin yhden miljoonan asukkaan hallintoalueella (krai) 2% heistä luokitellaan alkoholisteiksi. Suomi ei ole kovin kaukana alkoholin kulutuksen suhteen näistä maista ja tällä menolla saamme heidät kiinni.\nJuha-Pekka Kosonen 31.12.2017 10:19\nHaikailemme länteen, mutta monessa asiassa vertailukohdat löytyvät idästä. HEH!\nJaakko Aalto 31.12.2017 12:50\nTässä asiassa olemme kyllä jokseenkin tarkoin OECD maiden keskiryhmässä ja suomalaisten alkoholinkulutus on ollut pidemmän aikaa laskusuunnassa.\nOECD maiden kulutus:\nTHL, Suomen kulutuksen kehitys:\nUusi alkoholilaki näyttää herättävän kovasti pelkoja mutta en oikein usko, että se muuttaisi pitkän aikavälin laskevaa kehityssuuntaa, joskin jonkinlainen lyhytaikainen nousu on hyvinkin mahdollinen.\nJaakko Korpi-Anttila 31.12.2017 13:17\n→ 3 /JA: ".. alkoholinkulutus on ollut pidemmän aikaa laskusuunnassa"\nVoit olla oikeassakin, mutta ensimmäisen linkin takana olevan kuvan mukaan Suomessa kolmen vuoden aikana alkoholin kulutus oli kasvanut noin ½ litraa.\nJaakko Aalto 31.12.2017 13:28 Vastaus kommenttiin #4\nTotta. Tosin siinä on kyseeessä 13 vuoden jakso 2000 - 2013. Mutta sen toisen linkin takana olevan THL:n tilaston ensimmäinen kansilehden jälkeinen dia kertoo kulutuksen laskeneen selvästi suunnilleen viimeisten 10 vuoden ajan.\nHannu Mononen 31.12.2017 17:39 Vastaus kommenttiin #5\nMahtaako alkoholin kulutuksen lasku olla yhteydessä Suomen ikärakenteen vanhentumiseen? Ikääntyvät eivät jaksa enää juoda nuorempien lailla...\nPekka Roponen 1.1.2018 15:20 Vastaus kommenttiin #8\nVanhuspsykiatrian klinikoissa on havaittu aivan ilmeinen nk. iloiset lesket -ilmiö, mikä Suomessa on uutta. Sata vuotta sitten syntynyt äitini ei vielä kehdannut itse käydä Alkossa.\nJaakko Korpi-Anttila 31.12.2017 13:18\n→ 1 /J-PK:\nEx oriente lux - ex occidente luxus!\nPekka Iiskonmaki 31.12.2017 14:31\nNuo ovat lähes vesiselviä Suomeen verrattuna.\nVirallisen tiedon mukaan on Suomessa 500.000-700.000 alkoholistia.\nPertti Ikonen 31.12.2017 16:34\nMitenhän suomalaisten alkoholinkulutus on laskettu kun alkoholia tuodaan ulkomailta suuret määrät ja valmistetaan itse. Uskoisin että alan ammattimies valmistaa omaan käyttöönsä väkevät ja miedot juomat salaa muille kertomatta.


Aika: 2012-09-02 15:14:13\nTota sairautta en vois toivoa edes pahimmalle vihamiehelle. Mahtais olla kauheeta kärsiä tosta.\nAika: 2012-09-02 15:00:23\nHävetti nauraa tälle :D\n<omanimisukunimi> i would fucking fuck fu fuck eek eeek eieieieiek eeeek! kill myself.. joten rispectit noille.\n<Kypyli> Kyllä sitä nyt tajuaa olevansa onnekas että ei tollasta itellä ole.\n<MatukkaMies> oishan toi aivan yhtä helvettiä jos itelläni ois mut jumankauta mä repeilin koko dokkarin ajan :D\n<Brohoof> "im a chicken." "im a chicken fucker!" :D ei sais nauraa mutta...\n<largehc> en mä voi sille mitään, että mua naurattaa kirosanat.\n<Druidi> Mielenkiitonen dokkari kyllä! Helvetin ikävä sairaus, mut eihän tässä voinu olla hörähtelemättä. 42:28 eritoten repes\n<_hedgehog_> helvetin hauska dokkari. katoin pari kertaa kun tuli töllöstä :D\n<Hönöpönö> Sori pokka petti ''Aww giving paw, nice...FUCK''\n<maksamakkara> oma teoria on heikko itsekuri. itsellä oli pienenä silmissä tic ilmiö, eikä meinannut millään loppua. ja lopulta voitin sen kovalla itsekurilla. keho antaa lopulta periksi jos mieli ei anna periksi. eli touretten todellinen oire on joku pakkoliike kehossa ja tietäessä sen tulon tulee kirosanat mieleen. eli toisinsanoen tourette potilaat eivät taistele kehoaan vastaan vaan ottavat oireet vain vitutuksella vastaan\n<ensioitkonen> pakistaanis and irakiis\n<|accident|> Ainut kohta mikä sai nauramaan tuossa taudissa kun se huusi tuossa autossa " Ajamme kolarin! " :/\n<Ednoj> Voi, Dottie.. 30:50\n<Kheldaur> Tuli katsottua ilman tekstejä vähän aikaa sitten. On muuten tuollaiset henkilöt mielenkiintoisia, pari asiakasta ollut Tourettepotilaita.\n<Karma Coma> Touretten syndrooma on hermostollinen sairaus, joka ilmenee tahdosta riippumattomina impulsseina (esim. huutaminen, äkkinäiset ja toistuvat, irrationaaliset eleet, kiroilu, kasvolihasten nykiminen), ja jolle syndroomaa sairastava ei yksinkertaisesti voi mitään. Kuka muka huvikseen haluaisi, että päivittäin nauretaan päin naamaa ja vahdataan ja kuiskitaan selän takana?!\n<Tikrutin> Tota sairautta en vois toivoa edes pahimmalle vihamiehelle. Mahtais olla kauheeta kärsiä tosta.\n<Karma Coma> <rabbaajax> Itse taidat olla sellainen ihan pakottamattakin, onneksi olkoon.\n<Hazardy> Hävetti nauraa tälle :D\n<rabbaajax> tourette: tekosyy olla kusipää


Metsästysblogi, riistareseptit - Terveiset ravintoketjun huipulta: 02/23/16\nZeiss Victory V8 4.8-35x60 testi\nPeurakyttyyn loppukaudeksi sain testiin Zeiss Victory V8 4.8-35x60. Tiesin toki jo kokeilemattakin, että monsteri olisi mennen tullen valovoimaisempi kuin omassa käytössäni oleva Victory Diavari. Melko nopeasti selvisi myös, että se on omassa luokassaan paras koskaan testaamistani hämäräkiikareista.\nParas on tietysti paras, mutta siihen sisältyy kuitenkin väistämättä asioita jotka tulevat ikään kuin kaupanpäällisinä. Noin 3.300 € hinta ei ainakaan omalla kohdallani ole se pienin haaste. Jos ajatellaan pelkästään peurankytistelyä, niin tuolla rahalla saa helposti kaksikin tarkoitukseen ihan hyvin sopivaa laadukasta tähtäinkiikaria.\nJos aloitetaan kuitenkin niistä ylivoimaisista ominaisuuksista. Normaalissa kytistilanteessa ns. täysin pimeässä, missä paljaalla silmällä ei näe edes kohdetta, katselu tämän läpi oli kuin joku olisi laittanut valot päälle. Toki hieman vastaava ilmiö on lievemmin havaittavissa kaikilla laadukkailla hämäräkyttäykseen suunnitelluilla tähtäinkiikareilla, mutta seuraavaksi tapahtui jotakin ennen näkemätöntä. Käänsin kiikarin suurennoksen ensin normaaliin 6-8x luokkaan. Sitten jatkoin zoomaamista (näillä etäisyyksillä) lähes naurettaviin 20-30x suurennoksiin ja tähtäinkuva pysyi edelleen kirkkaan terävänä. Kuva on jopa näillä suurennoksilla edelleen selvästi rikkaampi yksityiskohdiltaan, kolmiulotteisempi, sävykkäämpi ja siinä on laajempi syväterävyysalue kuin omassa Victory Diavarissani sen optimisuurennoksella.\nKoska etäisyydet omassa peurankytistelyssäni jäävät 15-70 metrin matkoille, otin vielä kauden loputtua testiin erilaisina iltoina pelto- ja hakkuuaukeita. Mittasin etäisyydet jo valoisan aikaan laserilla. Pimeän laskeuduttua, omalla (all-rounder -tyyppisellä) Victory Diavarilla arvioin pystyväni hyvältä tuelta laadukkaaseen riistalaukaisuun noin 100-150 metrin päähän. Victory V8 4.8-35x60 näytti kohteen erinomaisesti kaksin- ja jopa kolminkertaisilta etäisyyksiltä. Tähtäinkiikarin puolesta voisin siis hyvin ampua riistalaukauksia pimeässä yli 300 metrin matkoilta. Käytännössä en kuitenkaan luota omiin ampumataitoihini pimeässä niin paljoa ja rutiininomainen onnistuminen näille matkoille vaatisi paljon harjoittelua. Tähtäinkiikarin puolesta se olisi kuitenkin mahdollista.\nZeiss Victory V8 4.8-35x60 on toki ison ja hieman kömpelön kokoinen kanniskella, eikä se sovellu järkevästi yleiskäyttöön. Eli ei tosiaankaan oikea valinta hirvijahtiin tai ajometsästykseen. Mutta jos hakee parasta työkalua hämäräkyttyylle tai vaikka pitkille matkoille vuoristojahteihin, niin tässä se on. Jos vielä nämä kaksi vaatimusta yhdistyvät, kuten pienpetojen hämäräkyttäyksessä. Pieniä kohteita, pitkältä matkalta hämärässä… BINGO!\nPoikkeuksellisen paksu (36 mm) runkoputki mahdollistaa erittäin laajan ristikonsäädön ja laajan näkökentän: 4.8-suurennuskertoimella näkökenttä 8.6 m @ 100 m (35 x -> 1.2 m).\nASV (luodin lentoratakompensaattori) mahdollistaa tarkat säädöt eri etäisyyksille. Käytännössä tämä tarkoittaa, että kun ase on kohdistettu normaalisti sadalle metrille, niin lentoratakompensaattorin avulla voi tähdätä vaikkapa kolmeen sataan metriin normaalisti ilman korjauksia vain kääntämällä tähtäinkiikarin säätönupista asetuksen oikeaksi. Parallaksisäädintä kiertämällä voidaan säätää optimaalinen tarkkuus kaikille ampumaetäisyyksille ja välttää parallaksin aiheuttamat osumavirheet. Myös tuulikorjaukset onnistuvat kätevästi säätönupista. Ja voin vakuuttaa, homma toimii yllättävän helposti, kävin testaamassa viimetalvena asiaa radalla, jossa ammuttiin jopa ½ km matkalle.\nTässä videolla näkyy hyvin pitkän matkan ammunnan haasteet ja toisaalta myös helppous hyvillä välineillä.\nSuurennus 4.8 - 35 x\nTehollinen linssin halkaisija 48.1 mm - 60 mm\nTwilight Factors 13.6 - 45.8\nNäkökenttä @ 100m 8.6 - 1.2 m\nNäköaste 4.9° - 0.7 °\nDiopterin säätövara +-3.5 | 2 dpt\nSilmäetäisyys 95 mm\nParallaksivapaus 50 - ∞ m\nSäätöala @ 100m 130 x 85 cm\nSäätä per naksaus @ 100m 0.5 cm\nTähtäinputken halkaisija 36 mm\nOkulaarin halkaisija 46 mm\nObjektiivin halkaisija 67 mm\nVedenpitävyys 400 mbar\nKäyttölämpötila-ala °C -25 | +50 °C\nPituus 402 mm\nPaino 0.97 kg


Heinäkuussa - Starbox Heinäkuussa\n1.8.2018 klo 10:00 Olivia Tilaa blogi\n<3 Ollaan elelty aikamoisessa helleaallossa. Silloin tällöin mielessä on käynyt myös syitä tälle ihmeelliselle hellejaksolle.\n<3 Olen saanut nauttia ihanien ystävien seurasta. Ystävien ja muiden tärkeiden ihmisten läsnäolo on tehnyt todella hyvää. On niin tärkeää saada olla omaitsensä - iloinen hassuttelija, mutta tässä hetkessä myös heikko ja väsynyt.\n<3 Lomamatka Dubrovnikissa oli hieno ja avartavakin kokemus. Dubrovnikin matkasta kirjoitin vasta laajan postauksen!\n<3 Myös töiden ääressä vietin monta hetkeä. Sekä monien pohdintojen parissa - mitä tulevassa, mistä saan voimia ja iloa jne.\n<3 Lukuisat uintihetket ovat olleet tänä kesänä lähes päivittäinen rutiini. Järvessä uiminen on ollut todella rentouttavaa ja rauhoittavaa.\nMitä sinun heinäkuusi on kuulunut?\nJa niin heinäkuu kääntyy elokuulle... Kohti arkea ja rutiineja.


KTM 125 Duke 125 cm³ 2012 - Kajaani - Moottoripyörä - Nettimoto\nSiitä seuraavalle tyylikäs ja toimiva kevari joka ei ole kertaakaan jättänyt tienpäälle! Pyörä ollut minulla n. kahden vuoden ajan ja toiminut ongelmitta. Pyörään on tehty perushuolto viimekevään aikana jonka jälkeen pyörällä on ajettu max 50km. Huollossa vaihdettiin: -Öljyt ja suodattimet -Jäähdytysnesteet -Ketjut ja rattaat Toissa vuonna pyörä oli koko talven ajossa ja käynnistyi moitteetta 30 asteen pakkasella. Kyseisenä talvena pyörään vaihdettu lambda sensori sekä uusi tulppa (NGK LKAR8AI-9) Pyörässä alla mainiot michelin pilot sport renkaat joissa vielä reilusti pintaa. Ainut vika pyörässä on vasemman etuvilkun toimimattomus, uuden ostamalla täysin toimiva ja liikennekuntoinen peli. Sulakelaatikossa kosketus häiriö jonka takia pyörän mittaristo ei aina toimi, huomioitu hinnassa Mukaan tulee: -KTM laukku -Vakio maski -Vakio äänenvaimennin -Hyvä kuntoiset nastarenkaat Jos tulee kysyttävää niin soita tai laita viestiä niin vastailen parhaani mukaan. Pyörä myydään vähäisen käytön takia.\nMittarilukema 39 200 km Rek.nro GF-77\nPyörässä alla mainiot michelin pilot sport renkaat joissa vielä reilusti pintaa. Ainut vika pyörässä on vasemman etuvilkun toimimattomus, uuden ostamalla täysin toimiva ja liikennekuntoinen peli. Sulakelaatikossa kosketus häiriö jonka takia pyörän mittaristo ei aina toimi, huomioitu hinnassa\nJos tulee kysyttävää niin soita tai laita viestiä niin vastailen parhaani mukaan. Pyörä myydään vähäisen käytön takia. Piilota »\nParas aika tavoitella: Arkisin 15-21, Viikonloppusin 12-22\nKTM 125 125cm³, '11, 37tkm\nKTM 125 125cm³, '11, 54tkm\nGF-77, Nettimoto ID 2665114


Helppo ovikranssi joulun odotukseen\nmarraskuuta 07, 2011\nMaltoin odottaa marraskuuhun ennen jouluintoilun aloittamista, mutta nyt on kausi virallisesti avattu! Ostamani joululehti oli pullollaan toinen toistaan ihanampia askarteluohjeita. Päätin alkajaisiksi toteuttaa jonkun helpon koristeen ja päädyin vääntämään rautalankaa.\npienehköjä koristeita, kuten koristelumipalloja ja pikkuporoja\nKiedo paksumpaa rautalankaa ympyrän muotoon (halkaisija n. 30cm), toista 5-6 kertaa katkaisematta lankaa. Väännä ympyrä sydämen muotoon. Pätki metallilangasta n. 20 cm pitkiä pätkiä, ja kierrä ne sormesi ympärille kiehkuraksi. Kiedo ja solmi kiehkurat sydämen ympärille. Kiinnitä koristeet sydämeen lopuksi langalla ja kierrä myös sidonnan päät koristekiehkuroiksi. Väännä paksummasta langasta kiinnityskoukku.\nJoulu Juhlitaan Väkerryksiä\nTunnisteet: Joulu Juhlitaan Väkerryksiä\nPestohyrrät ja suklaa-pikaleivokset\nRakuunavoi lehtipihville ja uunijuuresranskikset


Clamos alennuskoodi ja kokemuksia\nSiirry kauppaan » ( www.clamos.net )\nClamos on muotia ja kauneutta myyvä verkkokauppa. Osoitteesta clamos.net löytyy laatuvaatteita sekä naisille että miehille. Lisäksi verkkokaupasta löytyy asusteita ja koruja, sekä paljon erilaista kosmetiikkaa ja hiustenhoitoon ja laittamiseen sopivia tuotteita. Clamos myy useiden eri tunnettujen tuotemerkkien tuotteita. Joukosta löytyvät mm. Joe Blasco, Kalevala Koru, Snö of Sweden, Marimekko, Lumene, Peak Performance, Vila, Kanebo ja Selected Homme. Clamos-verkkokaupasta löytyy ajatonta ja kestävää muotia kaikille trendikkäille ja tyylitietoisille, sekä itsestään huolta pitäville.\nClamos tarjoaa arjen pukeutumista miehille ja naisille. Verkkokaupasta löydät mekot, paidat, housut, takit ja urheiluvaatteet, joissa ei ole tingitty laadusta eikä tyylikkyydestä. Vaatteiden kaveriksi verkkokaupasta löytyvät tyylikkäät asusteet, kuten erilaiset päähineet ja huivit säähän kuin säähän. Koruista löytyy ihastuttavia helmiä, kultaa ja hopeaa, sekä paljon muuta, jolla voit täydentää niin arkisen kuin juhlavankin tyylin.\nVaatteiden lisäksi verkkokauppa tarjoaa runsaasti laatukosmetiikkaa ja hiustarvikkeita edulliseen hintaan. Kosmetikkasta löytyvät päivittäiseen käyttöön soveltuvat meikit, meikit joilla loihdit upean iltatyylin, ihonhoitotuotteet, kynsilakat ja erilaiset luonnonkosmetiikkatuotteet. Meikkien lisäksi verkkokaupasta saat kaikki meikkaamiseen tarvittavat siveltimet ja meikkisienet, sekä muut tarvikkeet. Clamos myy kattavat valikoiman laadukkaita hiustenmuotoilu tuotteita, sekä tuotteita, jotka korjaavat hiuksen rakennetta ja hoitavat muutenkin vahingoittuneita hiuksia.\nClamos tarjoaa tuotteilleen aina nopean toimituksen ja paketin voitkin vastaanottaa jopa jo seuraavana arkipäivänä. Lisäksi verkkokaupan tuotteilla on aina 14 vuorokauden täysi palautusoikeus. Kun teet ostoksia Clamos-verkkokaupassa, hyödynnä jatkuvasti vaihtuvat tarjoukset ja muista katsoa myös Clamos alennuskoodi.\nSiirry verkkokaupan sivustolle tästä » ( www.clamos.net )\nLöydät ohesta Clamos alennuskoodi- ja tarjousedut. Tarjous hyödynnetään siirtymällä verkkokauppaan ja syöttämällä Clamos alennuskoodi siihen varattuun paikkaan ostoskorissa tai maksuvaiheessa.\nKoodilla MEIKIT20 -20 % Make Up Storen meikeistä ja Schwarzkopf hiustuotteista\nKoodilla KORUT20 -20 % Kalevala Korusta ja Snö of Swedenistä\nLue Clamos kokemuksia ja kommentteja. Voit lisätä myös omat kokemukset ja arviot verkkokaupasta. Huomioithan: On sallittua lisätä vain omakohtaiset Clamos kokemukset, jotta vältytään väärinkäsityksiltä ja verkkokauppa-arviot ovat mahdollisimman laadukkaita ja hyödyllisiä. Kiitos.\n11 vastausta artikkeliin ”Clamos”\nhedvig 2.10.2014 klo 14.23\n”Clamos tarjoaa tuotteilleen aina nopean toimituksen ja paketin voitkin vastaanottaa jopa jo seuraavana arkipäivänä.”\n>> EI TODELLAKAAN pidä paikkaansa. Toimitus luvataan 1-3 päivässä.\nItse odottelin tilausta neljä päivää, minkä jälkeen otin as.palveluun yhteyttä ja sain vastaukseksi että toimitus onkin vasta seuraavana lauantaina(?!?!?!?). Noh, lauantai meni ja viikonloppu meni. Keskiviikkona otin jälleen yhteyttä kun eipä tilausta kuulu. Torstaina sain tiedon, että heillä ei edes ole kyseistä tuotetta ja odottelevat sen saamista, ja että heillä on satapäin odottavia tilauksia tuotteesta joten en saisi omaani tälläkään viikolla.\nEivät edes missään vaiheessa viitsineet laittaa ilmoitusta viivästyksestä tms. Todella surkea palvelu. Itse jos jotain ostan, niin haluan sen myös kotiin asti. Laskutuksen kyllä muistivat. Nyt siis 10. päivä tilauksesta, jos viikonloppuja ei lasketa mukaan.\nLopputuloksena perunut kauppa ja huono kokemus. En voi suositella kenellekään.\nSanni 27.10.2014 klo 20.50\nTein tilauksen kyseiseen verkkokauppaan 5.10. Sähköpostiin tuli viesti, jossa pahoiteltiin tilauksen postituksen viivästymistä. 7.10. tuli viesti, jossa tavaraa piti tulla 10.10. ja postitus alkaa. MILLOIN???\nEn ole saanut tilaamaani tuotetta vieläkään ( 27.10.)!!! Olen lähettänyt kyselyn kaksi kertaa, enkä kumpaankaan ole saanut vastausta. Ja tyhmyydestä sakotetaan, maksoin tuotteen ja rahat taisivat mennä sen siliän tien :(( Jäi ikävä kokemus.\nTarja 28.10.2014 klo 19.56\nTein tilauksen 17.10. ja sen jälkeen ei ole kuulunut mitään koko firmasta, vaikka laitoin jo kyselyäkin että miksi tuotteille luvataan toimitusajaksi 1-3 pv. kun ei lupausta pystytä näemmä pitämään… Törkeää ettei edes vastata!\nAnniina Salminen 4.11.2014 klo 14.08\nTässä Clamos Verkkokaupalta vastaus viestiketjussa esillä olevaan asiaan.\nValitettavasti asiakaspalvelumme on ollut ruuhkautunut lokakuun 2014 lopulla suuren tilausmäärän vuoksi, jonka takia toimitusaika on ollut keskimäärin 10 vuorokautta. Normaalisti tilaukset saadaan käsiteltyä 1-3 vuorokaudessa. Olemme lisänneet asiakaspalvelijoiden määrää vastaamaan suurempaa tilausmäärää, ja olemme saaneet toimitusajan nyt normaalille tasolle. Pahoittelen ruuhkautumisesta aiheutunutta haittaa.\nClamos verkkokauppa – Mad Men Oy\ngsm (050) 4913107\nLilja 24.11.2014 klo 9.06\nOvatko tilatut tuotteet kuitenkin ennemmin tai myöhemmin tulleet perille?\nLaura 21.2.2015 klo 9.36\nEnpä ole moiseen verkkokauppatoimintaan koskaan ennen varsinkaan kotimaassa törmännyt! Tuotteista tai tilauksen tilasta ei todellakaan automaattisesti tule tietoa asiakkaalle, eipä siis myöskään tilauksen viivästymisestä tai puuttuvista tuotteista.\nAsiakaspalveluun saa kyllä puhelimitse hienosti yhteyden ja asiaa luvataan hoitaa, mutta asiakkaalle ei edelleenkään heru ajantasaista tietoa tilauksesta. Ihan uskomatonta toimintaa!\nPuuttuvasta tuotteesta palautuivat rahat lopulta tilille, kun riittävän monta kertaa tuotteen perään tiedusteli. Eipä tarvitse tilata toistamiseen!\nLissu 30.4.2015 klo 20.09\nTilasin Clamosilta pääsiäisen aikoihin, oliskohan ollut 4.4-15. Tulinkin katumapäälle ja laitoin clamosille sähköpostia että haluan peruuttaa tilauksen, siihen en saanut mitään vastausta. Soitin sitten clamosille 7.4-15 että laitoin heille tilausperuutuksen sähköpostilla, sieltä vastattiin että he lukevat sähköpostinsa vain keskiviikkoisin, mutta hyvä että soitin niin he voivat laittaa tilaamani tuotteen takaisin myyntiin.\nMaksamiani rahoja ei näkynyt tililläni, niinpä soitin ja kyselin uudestaan, asiakaspalvelija lupasi ilmoittaa sinne missä heidän laskutus hoidetaan että kiirehtisivät ja palauttaisivat rahani pian.\nOlen laittanut clamosille uudestaan sähköpostia, ja ilmoittanut tilinumeronikin heille jo pariin kertaan, lupauksista huolimatta mitään ei tapahdu. Tänään yritin soittaa, mutta ei vastattu, eikä soitettu takaisin pyynnöstäni huolimatta. Olen todella pettynyt, koskaan ennen en ole saanut näin hidasta ja huonoa palvelua verkkokaupasta. Odottelen edelleen rahoja, enkä oikein tiedä mitä kautta niitä voisin vaatia.\nKaisu 4.6.2015 klo 19.54\nToimitettiin väärän kokoinen tuote, rahapalautusta sain kysellä muutamaan otteeseen perään. Rahat kuitenkin palautuivat. Oli ollut ruuhkaa laskutuksessa 🙂\nTiina 14.8.2015 klo 18.01\nVeikkaan että syy miksi kaikissa näissä tilauksissa kestää on se että tämä kyseinen verkkokauppa myy tavaraa jota heillä ei ole. Sitten tilauksen saapumista voi odotella kun he itse tilaavat tuotteen ulkomailta, varmastikin halvalla ja myyvät niitä sitten tietämättömille kuluttajille norm. hintaan tai jopa kalliimmalla että saavat sitten itse maximi voiton .\nLeena 27.8.2015 klo 18.30\nEn todellakaan asioi uudelleen. Palautin tilaukseni ja odotin kaksi kuukautta rahojani takaisin. Tällä välin eivät vastanneet yhteydenottoihini. Sitten rahat luvattiin, eivät tulleet. Tulivat OSITTAIN, kun olin taas itse yhteydessä heihin. No, eivät palauta kaikkea, koska ehdoissa kuulemma lukee, että palautus on omakustanteinen. Ei kyllä lukenut, tästä otin ruutukaappaukset todisteeksi heti ko. viestin jälkeen. Nyt jälkeenpäin teksti on ehtoihin ilmestynyt. Ihan silkkaa kusetusta ja penniäkään en olisi takaisin saanut, jos en olisi toistuvasti asiasta kysynyt.\nMinna 25.10.2015 klo 22.33\nEi ole näköjään tyyli muuttunut.\nTilasin legginsit ja neulemekon.\nNeulemekko tuli ja ilmoitus, että legginsit ovat loppuneet ja saisin joko rahat tililleni tai muun tuotteen tilalle.\nNo mekossa oli näkyvä paikkaus edessä. Soitin siitä ja sovimme puhelimessa, että palautan mekon ja saan samanlaisen virheettömän tilalle. Loppuneisiin legginseihin puhelimessa ei otettu kantaa, vaan pyydettiin odottamaan vastausta verkkokaupan puolelta.\nOlen nyt odotellut 25 päivää vastausta legginsien osalta – joiden tilalle olisin ottanut neulepuseron.\nPalautin mekon, mutta myöskään siitä en ole kuullut mitään.\nOlen siis maksanut Clamosille tilaukseni, mutta en ole saanut sieltä mitään!\nOlen lähettänyt useita sähköposteja ja kysellyt asian perään.\nPS. Verkkokaupassa tilaamieni legginsien varastoltilanne on edelleen, että niitä on varastossa useita kymmeniä!


Kennel Minttumantan: 2008\nmeille tulee valkoinen joulu.. lunta on ja lissää tulee kaiken aikaa. Joulukalenterin kävi niin kuin arvata saattaa, Veera söi sen toisena päivänå.. uutta ei tuu..\nSen lisäksi neito on harjoitellut jääkaapin avaamista.. vaan vielä ei oo onnistanut, jääkaappimagneetit on pitkin lattiaa eli yritystä ei puutu.\nMuutoin on rauhallisempaa, kun senssipäivät ovat ohi.. keväällä sitte uus rumba.\nmie leivoin hedelmäkakkuja jouluksi.. ihan oikeita eikä niitä joiden resehptejä miulle on tullu sähköposti täyteen. Tytöt osallistu aktiivisesti eli koirankarvamauste löytyy 100% todennäköisyydellä.\nkaikille ystäville niin neljällä kuin kahdella jalalla maukasta joulua ja menestyksekästä uutta vuotta!\nLähettänyt minttumantan klo 10.35 Ei kommentteja:\ntalvi tulee tai sitten ei.. ensin tulee kymmeniä senttejä lunta ja sitten vettä ja räntää, seassa lunta, yäk.\nEilen kävin Parikkalan koiraharrastajien pikkujouluissa. Jestas, että oli hyvät eväät. Eläkeläinen ravaa pikkujouluissa oikein urakalla, vissiin melkein kaikki paikalliset ravintelit tulee testattua (sori Kägönen).\nVanttu voitti yhdistyksen mätsärikisan (kahella mätsärikäynnillä Parikkalassa) ja Lotta tuli toiseksi (Lotta sentään kävi myös Punkaharjulla, tosin siellä ei ollut menestystä, ja Parikkalassa tuli käytyä oikein kolmessa mätsärissä..:) Vanttu tuli toiseksi Toko-sarjassa. Kassi oli täynnä kaikkea kivaa.. joululahjoja lapsille.\nOn meillä joulukalenterikin, tai mammalla on kaks ja tytöillä yks yhteinen. Tyttöjen kalenteri on ainoo, jossa on eväitä. Vois pistää veikkauskisan pystyyn siitä, montako yötä kalenteri kestää ehjänä..:)\nLotan ja Vantun juoksut ovat autuaallisesti yhtä aikaa.. jouluna meillä VOI jopa olla hetken siistiä, jos kelit paranee.\nIloista adventtiaikaa kaikille!\nMinna-Kaisa, vanttu ja vintiöt\nLähettänyt minttumantan klo 9.24 Ei kommentteja:\nrankin viikko pitkään aikaan\nReilu viikko on kulunut Ron poismenosta.. ei ole ollut helppoa, eikä ole vieläkään. Elimme sentään yhdessä 14 vuotta, 3 kuukautta ja 3 päivää eli yli 5000 päivää..\nKyllähän sen tietää, että noilla lukemilla pitää varautua kaikkeen, mutta ei se silti helpota. Kummallisinta oli, että Ron polvi petti.. joka ei miun käsittääkseni pahemmin oireillut.. sydän kesti ja lonkat sekä selkä myös, joita kaikkia vuorollaan pelkäsin, sisäkaluista puhumattakaan..\nRakkaalla Rolla ei enää ole kipuja, ja aika parantaa tuskan..\nKiitos kaikille ystäville viesteistä ja kannustuksesta.\nMuut tytöt voivat hyvin ja kuntoilevat mettäpoluilla tyytyväisinä.\nMuistakaa lenkkeillä vaikka kelit ei siihen houkuttele!\nLähettänyt minttumantan klo 9.28 Ei kommentteja:\nTervehdys Parikkalasta! Tuplavintiöt kokivat eroahistusta tänään, kun mamma lähti töihin. Lotta oli kiipeillyt lahjakkaasti pitkin kirjahyllyä ja sabotoinut Budapestin tuomisia.. myös muovinen vesikippo oli saanut uuden kuosin.. Pitäisi ehtiä enemmän, mutta kun töissäkin joutuu ainakin joskus käymään!\nLisäksi meillä on menossa operaatio kesäkarvan kadotus.. karvalankamattoa tarjolla ihan ilmatteeks..\nEilen oltiin kentällä, mikä on tyttöjen mielestä kivaa. Wanttu ei tykkää, kun se ei pääse mukaan ja jopa vanha Rokin tahtoisi.. eikö se ole koulutuksen tarkoitus, että olis kivaa vielä 14v:nä!\nLähettänyt minttumantan klo 10.02 Ei kommentteja:\nTervehdys Parikkalasta! Tuplavintiöt kokivat eroah...


Hei! Olen Marketta Voutilainen, 37-vuotias bikini fitness urheilija Oulusta. Kilpailen Fitness Classic kilpailussa Bikini fitness beginners -168 ja Bikini fitness -168 sarjoissa. Oulussa treenaan pääsääntöisesti Liikuntakeskus Hukassa. Lähtöisin olen Iisalmesta, joten ajoittain tulee treenattua sielläkin päin Suomea.\nLiikuntaa olen harrastanut aktiivisesti lähes koko aikuisiän. Lajeina on ollut mm. ryhmäliikuntaa ja juoksua, mutta aiempaa kilpaurheilutaustaa minulla ei ole. Salilla käymisestä kiinnostuin tosissaan noin neljä vuotta sitten kun huomasin tuloksia tulevan nopeasti kunhan uskaltaa mennä treeneissä mukavuusalueen ulkopuolelle. Personal trainer teki minulle ohjelmat joiden avulla aloin ohjatusti muokkaamaan bikini fitnessiin sopivaa vartaloa. Alun alkaen minulla oli suunnitelmissa kilpailla aikaisemmin. Elämäntilanteen muututtua minulle tulee kuitenkin neljä vuotta treeniä ennen ensimmäisiä kisoja, mikä nyt tuntuu hyvältä asialta.\nKeväällä 2015 siirryin personal tranerin ohjauksesta Marko Savolaisen valmennettavaksi, ja tällöin mukaan tulivat ruokavalio ja fitnessurheilun vaatimat elämäntavat. Kesällä 2016 siirryin nykyisen valmentajani Jaana Kotkansalon valmennukseen ja Team FitBody Pro:n urheilijaksi. Päätimme Jaanan kanssa kisa-aikataulun ja välidieetti aloitettiin saman tien. Kisadieetti alkoi tammikuun puolivälissä. Keho on toiminut hyvin ja olo on ollut energinen dieetistä huolimatta. On ilo seurata miten vuosien tunnollisen työn tulokset alkaa näkymään.\nOman haasteensa kilpaurheilijan elämään tuo kiireinen arkeni. Teen kokopäivätyötä tilitoimistossa ja olen kahdestaan lapseni kanssa. Lapsi kulkee paljon mukanani salitreeneissä. Aerobiset teen yleensä kotona. Kiirettä siis on, mutta suunnittelemalla olemme saaneet arjen toimimaan hyvin.\nLavalle nousen loistavalla fiiliksellä, tämän eteen Team FitBody Pro on tehnyt uskomattoman paljon töitä. Tulkaahan kannustamaan!\nInstagramissa matkaani kohti unelmia voi seurata @helmimar\nMyös facebookista löytyy urheilijasivut Marketta Voutilainen Bikini Fitness Athlete.\nSuuri kiitos kaikille jotka kulkevat vierelläni kohti unelmaani: pojalleni, ihanalle ja osaavalle valmentajalleni Jaana Kotkansalolle, Team FitBody Pro:n tiimikavereille, kannustaville työkavereille Sallalle ja Joannalle, serkulleni Tanjalle sekä perheelleni ja läheisilleni.\nKiitokset myös yhteistyökumppaneilleni:\nTerve ja häikäisevä kisahymy Dent Hammasklinikka www.dent.fi\nUpeat treenivaatteet Fit4You www.fit4you.fi\nArkeen hohtoa tuovat ripset Kynsikellari/ Irina www.kynsikellari.fi\nSaavuttaakseen unelmansa on uskallettava!\nKuvat: Niko Raappana Studio P.S.V.\nKuvauspaikka: Liikuntakeskus Hukka


Usko, toivo ja huijaus 3. 5. 2008 Hannu Lauerma Vastaava ylilääkäri, Psykiatrinen vankisairaala (Turku ja Vantaa) Psykiatrian dosentti, psykoterapeutti\nPuhujan koulutus, työkokemus ja tausta • LL -87, LT ja psykiatrian el -94, psykoterapeutti -95, ylemmän erityistason psykoterapiakoulutus ja psykiatrian dosentuuri -98, unilääketieteen erityispätevyys ja asiantuntijanimike -00. TEO: n pysyvä asiantuntija – 07. • Määräaikaisena apulaisprofessorina ja professorina yhteensä nelisen vuotta, muutoin maan ainoan Psykiatrisen vankisairaalan (ent. Vankimielisairaalan) eli vankien akuutin psykiatrisen sairaalan ylilääkärinä alkaen 96. Kotim. ja kv. asiantuntija- ja luottamustehtäviä. • Sivutoim. yksityislääkäri alkaen -89, hypnoosia alk. -90. • Tieteellinen Hypnoosi ry: n puheenjohtaja, epidemiologista, kliinistä ja elektrofysiologista tutkimusta mm. suggestioilmiöistä, unesta ja sen häiriöistä, aivojen puolieroista ja skitsofreniasta.\nEsihistoriaa: ritualistinen hallusinointi - parantajat ja shamaanit 10 000 - 40 000 v. sitten\nMy name is Böö - Otsir Böö\nMiksi sairastetaan ja kuollaan tai parannutaan? • Ihmiset kaipaavat asioille selityksiä ja joko todellista tai kuvitteellista hallintaa. • Selityksiä antamalla voi hankkia elannon. • Uskominen tuntuu paljon paremmalta kuin epävarmuus. • Usko antaa voimia riippumatta siitä, mikä on sen alkuperä.\nPlacebo- ja suggestiovaikutus • Parhaimmillaan dramaattinen teho mm. kivun hoidossa. • Enenevästi kuvannettavissa aivotutkimuksin. • Kaksitahoinen ilmiö: illuusio tehosta mutta joskus myös todellinen teho verrattuna hoitamattomuuteen.\nPlacebon illusorinen osatekijä • Oireet voivat väistyä tai vaihdella spontaanisti, ja spontaani muutos lasketaan hoitovaikutukseksi. • ”Lääketiede on potilaan huvittamista sinä aikana, joka tarvitaan sairauden paranemiseen” (Voltaire) • Hoitoon tullaan usein siinä vaiheessa, jossa oireet ovat pahimmillaan ja spontaani paraneminen alkaa.\nTehottomista ja haitallisista hoidoista veloittaminen on helppoa\nPlacebon hoidollinen vaikutus • Odotus paremmasta kohentaa vointia. • Mm. dopamiinin vapautumista kuvattu, endorfiinioletuksilla spekuloitu. • Todellinen ero suhteessa hoitamattomuuteen joissain yhteyksissä olemassa. • Placebolla saadaan aikaan myös haittavaikutuksia.\nPlacebon ymmärtämisen ongelmakohtia • Eläinten hoidossa saavutettavat ”tulokset” esim. homeopatialla ym. : omistajien rauhoittuminen, havainnoista tehtävien tulkintojen muuttuminen, spontaani paraneminen? • Mikä suuntaa oletettua placebovaikutusta kun potilas ei esimerkiksi psykoottisena ole sairaudentuntoinen?\nEtenevien, vaarallisten ja spesifisti hoidettavien sairauksien hoito placebolla on epäeettistä\nMandragora: myyttisiä ja farmakologisia ulottuvuuksia\nKurkkuyrtti eli rohtopurasruoho (Borago officinalis)\nVirallisen terveydenhuollon piirteitä • • Pohjautuu mitattaviin ilmiöihin ja tutkimukseen – anatomia – fysiologia – psykologia – patologia, patofysiologia – biokemia, farmakologia – genetiikka Pohjautuu etiikkaan, lakeihin ja säännöksiin – Pyrkimys toimia potilaan parhaaksi: ”Nihil nisi bene”, Hippokrateen vala, Helsingin julistus • Yhteistoiminta potilaan kanssa (potilaslaki, vaitiolo) – Yhteiskunnan tasolla • Resurssit (kunnat, Kela, valtio) • Hyvän hoidon perusteet (käypä hoito-suositukset, hoitotakuu) • Valvonta\nVirallisen terveydenhuollon piirteitä (2. ) • Sekä hoitoa että ennaltaehkäisyä. • Kansainvälisesti hyvin samankaltaista, tieto kertyy ja tarkentuu jatkuvasti. • Omaehtoinen valvonta (ammattijärjestöt) – Tiedeyhteisön ”vertaisvalvonta” – Julkinen valvonta • Lääninhallitus • TEO • Lääkelaitos • Kuluttajaviranomaiset • Valmiit valitustiet • Vastaa myös akuuttiin hätään yleensä ainoana vaihtoehtona.\nUskomushoitojen piirteitä (1. ) • Helpot, kiehtovan yksinkertaiset teoriat: maagiset voimat, energiavuot, meridiaanit, jin-jang, yksittäiset ravintotekijät – helppo ”ymmärtää” – näennäistieteellisyys illuusio loogisuudesta – toimii moneen sairauteen/oireeseen – hallinnan tunne • Pohjautuu yksittäisiin kokemuksiin ja tapauksiin – tieteen periaatteet eivät päde, hoitoja ei koetella tilastollisin testein – viittaus yksittäisiin, usein ajallisesti tai maantieteellisesti kaukaisiin auktoriteetteihin ja julkkiksiin: ihmeparantumiset • Pysyy samanlaisena vuosisatoja tai –tuhansia.\nUskomushoitojen piirteitä (2. ) • Paikallisuus: intiaanien parannustapoja, kiinalaista perinneparantamista (”lääketiedettä”). • Myönteiset symbolit: ”puhdas, yksilöllinen, luonnollinen, haitaton, inhimillinen”. • Asiakkaan kokemus ja tunteet tärkeitä – kokonaisvaltaisuus: pääasiassa vaivojen lievittämistä. • Viranomaisvalvontaa ei ole, eikä tule. • Huijauksen riski – monioireiset ja vakavasti sairaat ihmiset turvautuvat uskomushoitoihin – merkittävä teollisuudenala ja elinkeino • Aniharvoin käytetty suuressa hädässä, akuuttitilanteissa tai länsimaissa edes ainoana hoitona.\nPerinnelääkinnästä • Mm. jäsenkorjaus (”niksauttelu”) voi olla tehokasta. Pitkäaikaisvaikutukset huonosti tunnettuja, osa markkinoinnista hakoteillä. • Yrttilääkinnässä ongelmia: turvallisuus huonosti taattu, tehoa ei osoitettu. • Tehokkaita luontoperäisiä lääkkeitä on, näistä monet hyvin toksisia. • ”Luonnollisuus” ei merkitse turvallisuutta. • Ihmisläheisyys ilmeisesti keskeinen vaikuttava tekijä.\nOutoja uskomuksia ”vaihtoehtohoidon” kentällä • Lääkärit valoistaan, velvoitteistaan, kunnianhimostaan ja keskinäisestä kilpailustaan huolimatta haluttomia ottamaan käyttöön tehokkaita ja haitattomia hoitomuotoja? • ”Kansanlääkintä” perusteltavissa sillä, että sitä on käytetty pitkään samanlaisena? • ”Tutkimuksia” ja ”professoreita”.\nAivojen toiminta ja hypnoosi tulivat neurotieteellisen kuvantamisen piiriin 1990 -luvulla\nHypnoottisia ilmiöitä ollut aina, mutta. . . • Franz Anton Mesmer (1734 -1815) nosti ne valistusaikana yleisön tietoisuuteen esiluonnontieteellisessä viitekehyksessä ”animaalisena magnetismina”. • Omaksui magneettien käytön jesuiitoilta (mm. isä Maximillian Hell, 1720 -1792). • Aiemmin käyttö oli liittynyt vain uskonnolliseen parannustoimintaan.\nMistä ”magnetismi”? • Uskomus magneettien parantavasta voimasta jo antiikin aikana. • Näkymättömästi välittyvä konkreettinen voima on hyvin taianomainen teknologiaan tottumattoman silmissä. • ”Terveysmagneetteja” myydään edelleen yhä uusille kuluttajille, sykli ehkä noin 10 vuotta.\nFranklinin komission raportti mesmerismistä 1784 • Jäseninä mm. Benjamin Franklin, hapen eristänyt Lavoisier ja myöhemmin kuuluisaksi tullut dr. Guillotin. • Ensimmäinen tieteellinen psykoterapiatutkimus verrokkeineen ja sokkoasetelmineen. • Havainnot osuvia mutta tulkinta ongelmallinen.\nHypnoosidemonstraatio la Salpêtriérissa 1887\nMitä hypnoosi on? • Eläytymiseen, keskittymiseen, suggerointiin ja rentoutumiseen perustuva tila, jonka avulla syntyy muutoksia aistimuksissa, kokemuksissa ja elimistön toiminnassa. • Saadaan yleensä aikaan sanallisilla suggestioilla sopivien odotusten ja yhteistyön vallitessa. • Termillä historiallisia rasitteita.\nHypnoosi tänään • Voidaan määritellä riidattomasti menetelmänä ottamatta kantaa siihen, mihin se johtaa - vaikutuksen arviointi objektiivisin mittauksin. • Erityinen hermoston tila vai sosiaalisiin rooleihin ja vuorovaikutukseen pelkistyvä ilmiö? • Kahtiajako menettämässä merkitystään.\nHypnoosi tuli neurotieteellisen kuvantamisen piiriin 1990 -luvun lopulla\nMitä hypnoosi on? • Subjektiivisesti usein unta muistuttava miellyttävä olotila: rentous, mielikuvien intensiivisyys, jopa unennäköä muistuttava hallusinointi. • Fysiologisesti kuitenkin rentoutunut valvetila - ei unta. • Vakuuttavien vertailevien tutkimusten valossa hoitovaikutus monissa käyttötarkoituksissa hyvä.\nUnen häiriöitä, ns. poikkeavia tajunnantiloja ja erikoisia kokemuksia REM-unen aikainen käytöshäiriö Unissakävely Unikauhukohtaus Non-REM S 3 -4 ”Ufokaappaukset” Kuoleman. Lucid rajakokemukset dreaming (REM-uni) Ruumiista irtoamisen kokemus Valeheräämiset ”Ilmestykset” ym. Hypnoosikokemus\n15 % suomalaisista uskoo, että noituudella voi vaikuttaa toisen ihmisen elämään Ennustus voi laukaista paniikkihäiriön, ja kirousten poistosta voi periä omaisuuksia\nCertified expert Dr. Zoe, die Katze\nJos ainoa työkalu on vasara, kaikki ongelmat voivat alkaa näyttää nauloilta\nEsimerkkejä viime vuosilta • Suomalaisessa opetussairaalassa luennoi erityispedagogiikan dosentti, joka näytti videoita mm. käärmeiden työntämisestä nuorten tyttöjen emättimiin Afrikassa, ja esiintyi voodoo-pappina ja afrikkalaisen diktaattorin henkilääkärinä. • Hän myös markkinoi hypnoosiin ja klitoriksen stimulointiin perustuvaa hoitomenetelmäänsä lehti -ilmoituksin. • Yleisö ei hämmennykseltään kyennyt reagoimaan.\nMielenterveyspalveluiden markkinointia v. 1999\nEsimerkki 2 • Yliopistollisessa terveydenhuoltoalan jatkokoulutuksessa Suomessa oli psykologina esiintynyt mies, joka käytti arvo- ja ammattinimikkeinään mm. ”professori, Ph. D, johtokunnan puheenjohtaja, parantaja, johtava pastori, joogi, henkienmanaaja, maailman johtava motivaatiopsykologi, menestystieteen perustaja ja kolmella mantereella työskennellyt koulutus- ja terveysasiantuntija”. • Käytös kurssilla herätti huomiota muttei johtanut toimenpiteisiin. Tutkintotodistuksia ei löytynyt.\nUnissasaarnaaja Maria Åkerblomin tarina 1898 -1981 • Kahden teologisen ja yhden sielutieteellisen väitöskirjan vuoksi tunnettu USA: ssa asti (myöhemmät professorit Aarni Voipio ja Gustav Björkstrand). • Köyhästä, sairaalloisesta tytöstä unissasaarnaavaksi lahkojohtajaksi, murhayrityksistä kuritushuoneeseen, tehtaanomistajaksi ja seurapiireihin. • Ensimmäinen dokumentoitu hypnoosin väärinkäyttäjä Suomessa.\nMaria Åkerblom (1898 -1981): unissasaarnaaminen eli horrossaarnaaminen (saarnatauti, predikosjukan)\nSalemin noitavainot ja joukkoteloitukset 1692: ergotismia vai sosiopoliittinen draama?\n”Medikalisaatio - aikamme sairaus”? Vuoden 1686 kirkkolain avioliittoesteet • • • Sukupuolitauti. Spitaali. Älyttömyys. Raivous. Kaatumatauti. Muu iljettävä sairaus tai vika, joka estää työnteon tai ammatin harjoittamisen.\nGrigori Rasputin (1879 -1916)\nKollega Radovan Karadzic Belgradin Punatähden psyykkaaja\nRuben Oskar Auervaara 1906 -64\nHurmostilat ja suggeroidut hallusinaatiot\nToivoa, lämpöä ja valoa: maallikkohypnoosi Suomessa • Juontuu lääketieteen ja psykologian tavoin osin shamanismista ja siitä kehittyneestä parantajaperinteestä. • Saanut vaikutteita eri tahoilta, mm. 1800 -luvun teosofiasta, bulgarialaisista opetuskokeiluista, USA: n spiritualistiselta pohjalta nousseista hurmos - ja kulttiliikkeistä ja sittemmin new age-liikkeestä. • Rajautuu rikollisuuteen, vaikka enimmät harjoittajat ovatkin hyväntahtoisia.\nMaallikkohypnoosin ongelmia • Kuka tahansa voi mainostaa itseään ”hypnologina”. • Suggestiivista markkinointia ylisanoin esiintyy, väitteitä käytännöllisesti katsoen yliluonnollisista kyvyistä. • Runsaasti valetieteellistä kielenkäyttöä ja disinformointia. • Lainsäädäntöä vastustettu. • Potilaita uhkailtu ja raiskattu. Tieteellisen lähestymistavan edustajia siteerattu harhaanjohtavasti omiin tarkoituksiin, paneteltu tekaistuin väittein, ja epäsuorasti mutta selväsanaisesti uhkailtu murhilla useita kertoja. • Houkuttelee häiriintyneitä ja omnipotentteja persoonia.\nErään hypnoosiyhdistyksen tarina • Yhdistyksen vastaavilla täysin varmasti tietoa siitä, että jo aiemmin on suomalaisissakin hypnoosipiireissä huhuttu metodin väärinkäyttämisestä seksuaalisiin tarkoituksiin. • Johdossa aiemmin mm. valelääkärinä esiintynyt ”bisnesmies”, joka myöhemmin mm. vei tsunamin uhreille kerättyjä rahoja parempaan talteen, samoin huumeiden välittämisestä tuomittu mies. • Lainsäädäntöä vastustettiin.\nErään yhdistyksen tarina… • Sittemmin yhdistyksen kouluttaja tuomittiin hypnoosipotilaan kahdesta raiskauksesta, lapseen kohdistuneesta seksuaalirikoksesta, lapsipornografiasta, pahoinpitelystä, huumausainerikoksesta ja ampumaaserikkomuksesta. • Tapahtunutta ei käsitelty julkisesti – sen sijaan syytettiin vastaavasta lastenlääkäreitä, ja väitettiin TEO: n suojelevan rikollisia.\nArgumentteja lakia vastaan • • ”Ei kuitenkaan vaikuttaisi – vaikea valvoa. ” ”Paljon hyvää jäisi tekemättä. ” ”Kansalaisten vapautta rajoitettaisiin. ” ”Valistus auttaa riittävästi. ”\nMuutama punnittu fakta • Yksikään laki ei kitke kaikkea ei-toivottua toimintaa – silti ne ovat hyviä olemassa. Valvonta osin tehokasta ja yksinkertaista. • Hyväntekoa saa ja pitää jatkaa – vain huikeimpia lupailuja ja tyhjän myymistä hieman rajoitettaisiin. • Kansalaisten vapautta todellakin rajoitettaisiin, aivan kuin ympäristön saastuttamisen tai pilaantuneena vaarallisen ruuan myymisen vapautta. • On toivottoman naiivia – tai röyhkeää - väittää valistuksen riittävän, kun räikeitä väärinkäytöksiä nousee ”valistajienkin” sisäpiiristä.\nOHJELMOINTI PROJEKTI 2007 2008 Hannu Myr hannu mayrauku\nValtio Usko Ajatuksia uskonnonvapaudesta monikulttuurisessa maailmassa Miira Kuhlberg\n16 Juutalaiset Ydinsislt Perusasioita juutalaisuudesta Usko perustuu heprealaiseen\nTie toiseen maailmansotaan Usko kansainliittoon ja liittopolitiikkaansopimuksiin hiipui\nPamenje i zaboravljanje UENJE vs PAMENJE Usko povezani\nClimate Strategy for the Helsinki Metropolitan Area Hannu\nUtvrdering Grna Kortet Lena Hannu utvecklingsledare vertorne kommun\nAjankohtaisia terveyspoliittisia keskustelunaiheita LM VoipioPulkki Martti Kulvik Hannu\nYIT Group Financial Statements 2005 Hannu Leinonen Group\nDoing Business in Different Cultures Russia Hannu Toivonen\nGlobal Marketing Management Introduction to Key Issues Hannu\nOsaamisen osoittaminen ja yksillliset jrjestelyt Hannu Puupponen Hakija\n1 Uusi JYKDOK Hannu Markkanen informaatikko Jyvskyln yliopiston\nInformal formal learning networks Prof Hannu Salmi ECSITE\nJohdatus tieteelliseen tutkimukseen Hannu Ruonavaara kevt 2011 Luento\nStrategiasta kehittmissuunnitelmaksi kehittmisen kokonaisuus Peter Johnson Hannu Laukkanen\nAKUUTIT TILANTEET SUULEUKAKIRURGIASSA HAMMASSUULEUKASAIRAUDET Hannu Kormi 08 06\nLMPTALOUDESTA HUOLEHTIMINEN SH HANNU KOIVULA Potilaan hyvn toipumisen\nKemian opetuksen visiot kemianteollisuuden nkkulmasta Toimitusjohtaja Hannu Vornamo\nAlgorithmic Data Analysis Hannu Toivonen Mission To develop\n5 4 2004 Hannu Pokela Castrn Snellman 1\nSairaalan varavoimajrjestelmt ja jrjestelmien koekytt Hannu TuomainenPKSSK 07\nVariations of ForwardSBNDM Hannu Peltola Jorma Tarhio Aalto\nJari Porrasmaa Marko Suhonen Hannu Virkanen yhteistyss avointa\nBetonilattiat Rudus Betoniakatemia Hannu TimonenNissi 28 11 2020\nMuuttaako ikntyminen psyykenlkityst Prof Hannu Koponen Helsinki 28\nEsteettmyys suomalaisissa yliopistoissa Hannu Puupponen ESOKhanke Jyvskyln yliopisto\nHANNU RAITTILA Karnevaalin kirjailija Kotimainen kirjallisuus Nykykirjallisuuskurssi Vesa