MUSTAJUURI-KANAKEITTO AASIALAISITTAIN | Saaranlautasella\nSe oli vaihteeksi keittopäivä. Alkuun pitää heti todeta, että hyvää piti tehdä, mutta kuinkas ollakaan nyt tuli kyllä vahingossa sellaista herkkua, voi pojat!\nPiti oikein pysähtyä ja huokaista hartaasti soppaa lusikoidessa. Vastapäätä pöytää istuvan mieheni kasvoilla hymy levisi korviin ja mairittelevia myhäyksiä sekä nyökkäyksiä matkasi kokin suuntaan.\nMustajuuresta olen aiemmin tehnyt pyrettä ja sosekeittoa. Jotain uutta teki mieleni kuitenkin kokeilla.\nMustajuuri on aika mieto juures ja sen maun sanotaan muistuttavan keväistä parsaa. Mutta tiesitkö sitä, että se on sukua voikukalle. Minulle tuo oli ainakin ihan uutta.\nMustajuuri sai keittoon kaveriksi broileria ja makumaailmaan valitsin aasialaisia mausteita kuten valkosipulia, inkivääriä, ripauksen chiliä ja korianteria. Liemi sai pehmeyttä kookosmaidosta.\nRohkeammin vaan pitäisi uskaltaa näitä kotimaisia vihanneksia käyttää ruoanlaitossa. Ja samaa suosittelen sinullekin. Mielestäni mustajuuri toimi keitossa kuin lootuksen juuri, ainakin omaan mieleen se assosioitui näin.\n5-6 herkkusientä isohkoa\n½ tl korianteria jauhetta\n1 tl sitruunaruohoa (kuivattu, jauhe)\n1/2 limen/sitruunan mehu\nPese mustajuuret, kuori ne ja viipaloi melko ohuiksi lanteiksi.\nKuori sipuli ja valkosipulinkynnet ja silppua ne.\nPyyhi talouspaperilla herkkusienet puhtaaksi ja viipaloi ne.\nLeikkaa broilerin fileepihvit pieniksi kuutioiksi.\nSekoita kupissa kurkuma, korianteri, sitruunaruoho sekä chilijauheet.\nKuumenna kattila ja mittaa öljy.\nLisää silputtu sipuli sekä valkosipulinkynnet. Kuullota niitä hetki.\nLisää kattilaan broilerinpalat sekä mustajuuri lantit ja sekoittele niitä noin 2 minuuttia kattilassa.\nLisää vesi sekä kanaliemikuutio kattilaan.\nRaasta inkivääri ja lisää se muiden mausteiden kanssa keittoon.\nAnna keiton kiehua noin 10 minuuttia.\nLisää herkkusieniviipaleet ja keitä vielä 10 minuuttia.\nLisää lopuksi kookosmaito ja anna kiehahtaa. Purista puolikkaan limen/sitruunan mehu keittoon.\nKeitto on valmis nautittavaksi.\nPinnalle voit lisätä tuoretta korianteria tai persiljaa.\nLähettänyt Saaranlautasella klo 13.26\nPia / paiqo 10. tammikuuta 2017 klo 16.39\nKuulostaa todella hyvältä :) Enpä ole mustajuurta koskaan käyttänyt ruoanlaitossa - kiitos vinkistä!\nSaaranlautasella 10. tammikuuta 2017 klo 16.47\nHei Pia :) ja kiitos. Suosittelen kyllä kokeilemaan tuota mustajuurta, aika mieto juures ja varmasti monen mieleen.\nminna koo 10. tammikuuta 2017 klo 19.05\nHeti piti alkaa tekemään kun sattui mustajuurta olemaan vain inspiraatiota odottamassa. Kiitos!\nKeitto on todellakin taivaallista ja jatkoon menee niin juuri kuin reseptikin. Hieman muuntelin siten, että sipulin, mausteet ja suurimman osan mustajuuresta soseutin 7min keittoajan jälkeen ja sitten lisäsin kananpalat ja ihan lopussa vasta sienet ja muutaman mustajuuren siivun. Chiliä ja kookosmaitoa laitoin myös reilusti enemmän koska ovat meillä suuressa suosiossa. Oliko reseptin 1 tlk kookosmaitoa muuten oikein?\nKiitos vielä kerran ja inspiraatioita keittiöösi!\nSaaranlautasella 11. tammikuuta 2017 klo 12.53\nHeissan Minna K ja olipa kiva kuulla, että keitto maistui :). Ja juu chilillä voi helposti muuntaa keiton tulisuutta, näillä ohjeilla se on vain pieni häivähdyt ja juu 1 tölkki kookoskermaa oli ohjeessa. Ei ole väärin soseuttaa noita mustajuuria, mutta mä niin tykkäsin niistä kokonaisina lantteina, muistuttivat suussani kuin lootuksen juuret. Mukavaa loppuviikkoa sinulle :)\nPumpulinPehmeäPäivikki 21. tammikuuta 2017 klo 21.43\nohjeessa lukee kookosmaito, mutta aiemmassa kommentissa mainitset kookoskerman. kumpaako laitan? ohje menee ehdottomasti kokeiluun! kuulostaa niin namskilta :)\nSaaranlautasella 21. tammikuuta 2017 klo 22.54\nHeissan Päivikki, anteeksi tuo minun sekoiluni tuolla tekstissä, nykyään käytän vallan Pirkka kookosmaitoa, siinä kun ei ole sitä turhaa "vettä" on melkein kuin kermaa ja hinta laatuun nähden tosi hyvä. Kookoskermahan on tietty parasta, kun on täyteläistä, mutta voit päättää itse, meillä tuo maito toimi erittäin hyvin. Mukavaa viikonlopun jatkoa sinulle :)


Oikeuslaitos - KouHO:2007:1\nAntop�iv�: 11.1.2007Diaarinumero: R 06/1115Ratkaisunumero: 56\nEhdonalainen vapaus - J��nn�srangaistus\nLAHDEN K�R�J�OIKEUDEN TUOMIO 19.9.2006\nK�r�j�oikeus oli tuominnut A:n 21.7.2006 tehdyist� rattijuopumuksesta, kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta ja liikennerikkomuksesta yhteiseen 60 p�iv�n vankeusrangaistukseen ja m��r�nnyt A:n 17.12.2005 alkaneen ehdonalaisen vapauden menetetyksi.\nAsian ratkaisseet k�r�j�oikeuden j�senet:K�r�j�tuomari Hannele Karjalainen ja lautamiehet\nKOUVOLAN HOVIOIKEUDEN TUOMIO 11.1.2007 ValitusA on vaatinut, ett� h�nelle tuomittu rangaistus lievennet��n sakoksi tai ett� vankeusrangaistusta alennetaan ja se m��r�t��n ehdolliseksi tai ett� h�net tuomitaan ehdottoman vankeuden sijasta yhdyskuntapalveluun. Lis�ksi A on vaatinut, ett� ehdonalaista vapautta ei m��r�t� menetetyksi.\nKoska A on vuosina 1999 - 2004 tuomittu useita kertoja vankeusrangaistuksiin liikennejuopumusrikoksista ja muista liikennerikoksista, rangaistusta m��r�tt�ess� tulee soveltaa koventamisperustetta. Perusteita rangaistuksen lievent�miseen sakoksi tai muuttamiseksi ehdolliseksi vankeudeksi ei ole. K�r�j�oikeuden tuomitsema rangaistus vastaa yleist� rangaistusk�yt�nt��. Ottaen huomioon lukuisat aiemmat ehdottomat vankeusrangaistukset yhdyskuntapalvelun tuomitsemiseen on este.\nK�r�j�oikeus on rangaistusten t�yt�nt��npanosta annetun lain 2 luvun 15 �:n 4 momentin (339/1944) soveltamisk�yt�nn�n mukaisesti m��r�nnyt A:n ehdonalaisen vapauden menetetyksi. Mainittu s��nn�s on k�r�j�oikeuden tuomitsemisp�iv�n j�lkeen kumottu 1.10.2006 voimaan tulleella rikoslain 2 c luvun 14 �:ll�, jonka 2 momentin mukaan j��nn�srangaistus voidaan j�tt�� m��r��m�tt� t�yt�nt��n pantavaksi muun muassa silloin, kun koeajalla tehdyst� rikoksesta tuomittava rangaistus on lyhyt tai tekij�lle rikoksesta johtuvan tai tuomiosta aiheutuvan muun seurauksen vuoksi yhteinen rangaistus johtaisi kohtuuttomaan lopputulokseen.\nRikoslain 2 c luvun 14 �:n esit�iss� on kiinnitetty huomiota siihen, ett� m��r�tt�ess� j��nn�srangaistusta t�yt�nt��n pantavaksi rikoksen uusiminen voi koventaa rangaistusta monella eri tavoin (HE 262/2004 vp. s. 51) sek� ett� tuomioistuimen tulee j��nn�srangaistuksen t�yt�nt��npanoa harkitessaan kiinnitt�� huomiota asiaan vaikuttavien seikkojen yhdess� muodostamaan kokonaisuuteen (LaVM 9/2005 vp).\nA on p��stetty ehdonalaiseen vapauteen 17.12.2005, jolloin h�nen suorittamatta oleva j��nn�srangaistuksensa on ollut 5 vuotta 7 kuukautta 7 p�iv��. J��nn�srangaistus on muodostunut p��osin useita vuosia aikaisemmin tuomituista vankeusrangaistuksista, joista A on p��stetty ehdonalaiseen vapauteen k�rsitty��n rangaistuksista kaksi kolmasosaa. A on syyllistynyt nyt kysymyksess� oleviin uusiin rikoksiin noin 6 kuukauden kuluttua ehdonalaiseen vapauteen p��semisest�.\nKoska A:lle nyt tuomittu 60 p�iv�n vankeusrangaistus on lyhyt, j��nn�srangaistuksen t�yt�nt��npaneminen osaksikin merkitsisi suhteellisesti huomattavaa lis�yst� vankeusrangaistukseen, jota m��r�tt�ess� on jo otettu huomioon A:n aikaisempi rikollisuus koventamisperusteena.\nHuomioon ottaen edell� mainitut seikat hovioikeus katsoo, ett� voimassaolevan rikoslain 2 c luvun 14 �:n mukaan A:n pitk�� j��nn�srangaistusta ei ole nyt kysymyksess� olevien uusien rikosten johdosta pantava t�yt�nt��n ottaen erityisesti huomioon, ett� koeaikana tehdyist� rikoksista tuomittu vankeusrangaistus on lyhyt.\nN�in ollen uusi laki johtaa t�ss� tapauksessa lievemp��n lopputulokseen kuin A:n syyksi luettujen rikosten tekoaikana voimassa ollut laki ja sen soveltamisk�yt�nt�, joten ehdonalaisen vapauden menett�miseen on sovellettava uutta lakia.\nA:n 17.12.2005 alkanut ehdonalainen vapaus j�� siten voimaan 16.12.2008 p��ttyvin koeajoin.\nJ��NN�SRANGAISTUSEhdonalainen vapaus alkanut 17.12.2005Koeajan viimeinen p�iv� 16.12.2008J��nn�srangaistus 5 vuotta 7 kuukautta 7 p�iv��\nJ��NN�SRANGAISTUSTA KOSKEVAT M��R�YKSETJ��nn�srangaistusta ei m��r�t� t�yt�nt��npantavaksi.\nAsian ratkaiseet hovioikeuden j�senet:Jukka Ketola, Helena Hennen, Riikka Tuomela\nLainvoimaisuustiedot:Lainvoimainen\tSivun alkuun


Ilves-Historia • Ilves saalistaa vierasvoittoa Lahdesta\nIlves saalistaa vierasvoittoa Lahdesta\n5.12.2015 Mikko AlahäiväläEnnakko\nNeljä kertaa peräkkäin vieraissa maalilla hävinnyt Ilves saalistaa voittoa Pelicansin vieraana. Pisteet ovat Lahdessakin kovan työn takana, sillä hyvässä vireessä oleva kotijoukkue on neljän ottelun voittoputkessa. Kotijoukkueen Jan Latvala pelaa tänään 1200. Liiga-ottelunsa. Ilves puolestaan nostaa kokoonpanoon 17-vuotiaan Otto Koivulan, joka pelaa tänään ensimmäisen ottelunsa aikuisten sarjoissa.\nPelicans on kaatanut viimeisen puolentoista viikon aikana Tapparan, TPS:n, Sportin ja Bluesin. Tapparaa vastaan pussinokat nousivat päätöserässä 1-3-tappioasemasta 4-3-voittoon. Ratkaisuosuma syntyi ylivoimalla vain 25 sekuntia ennen kolmannen erän loppua.\nTurusta Pelicans haki 1-2-voiton, ja tälläkin kertaa voittomaali syntyi kolmannen erän jälkimmäisellä puoliskolla. Sportia vastaan ottelu eteni voittolaukauskilpailuun, jossa lahtelaiset olivat parempia ja ottivat tarjolla olleen lisäpisteen. Blues puolestaan kaatui Espoossa selvin 1-5-lukemin.\nNeljän peräkkäisen voittonsa myötä Pelicans on noussut sarjataulukossa sijalle kahdeksan – ohittaen samalla myös Ilveksen. Kymmenen ottelun kuntopuntarissa lahtelaiset ovat kolmantena. Pelicansin ylivoimaprosentti on tasan 20, joka on Liigan kolmanneksi paras. Vastustajan verkko on siis heilunut joka viidennellä ylivoimalla. Alivoimaprosentti 80,70 puolestaan on sarjan keskitasoa.\nTilastoista nousee esiin myös se, että Pelicans on kerännyt sarjassa eniten jäähyminuutteja. Toisaalta lahtelaiset ovat hankkineet myös liigajoukkueista toiseksi eniten ylivoimakertoja itselleen. Ainoastaan Ilves on päässyt pelaamaan useammin ylivoimalla.\nNiukat tappiot Ilveksen kiusana\nIlves voitti saman puolentoista viikon alkajaisiksi kotonaan Bluesin. Hannu Toivonen torjui 23 laukausta ja kauden toisen nollapelinsä. Tapio Laakso iski avauserän lopussa ottelun ainoaksi maaliksi jääneen osuman.\nBlues-voiton jälkeen joukkue on kuitenkin kokenut kolme vierastappiota. KalPa oli kotonaan parempi maalein 2-1. JYP puolestaan piti pisteet Jyväskylässä lukemin 3-2. Torstaina Ilves joutui lähtemään Oulusta 2-1-tappio niskassaan, kun Kärppien voittomaali syntyi vain reilut kaksi minuuttia ennen loppua. Ilves pääsi sekä KalPaa että Kärppiä vastaan pelaamaan lopussa kuudella neljää vastaan, mutta tasoitusta ei saatu aikaiseksi kummassakaan ottelussa.\nYlivoiman tehottomuus onkin ollut joukkueen kiusana – osittain avainpelaajien loukkaantumisista johtuen. Kärppiä vastaan Ilves pääsi pelaamaan viidesti ylivoimalla, 0-1-johtoasemassakin kahdesti, mutta kaivattuja tehoja ei tullut. Näiden mahdollisuuksien hyödyntäminen luonnollisesti kasvattaisi voiton mahdollisuutta ja antaisi joukkueelle myös palkinnon kovasta työstään. Loukkaantumisten kiusaama Ilves on taistellut kolmessa edellisessä tappiopelissäänkin kunniakkaasti, mutta ilvesläisten harmiksi hedelmät ovat jääneet poimimatta.\nIlveksen ylivoimaprosenttiin 13,01 kaivataan parannusta, mutta alivoimaprosentti 86,92 puolestaan on Liigan kolmanneksi paras.\nJan Latvala pelaa 1200. ottelunsa\nPelicansin Jan Latvala, Liigan kaikkien aikojen eniten otteluita pelannut pelaaja, esiintyy tänään 1200. kertaa pääsarjatasolla. Konkaripuolustaja teki debyyttinsä SM-liigassa kaudella 1992-93. Pelicansista nousee esille myös toinen puolustaja, sillä juniorivuotensa Ilveksessä pelannut Juha Leimu kantaa lahtelaisten kultakypärää tehoilla 9+9.\nKotijoukkueen tehokkain hyökkäjä on alkukaudella ollut Antti Erkinjuntti, joka on tehnyt 24 pelaamassaan ottelussa pisteet 7+9. Pelicansin edellisessä ottelussa Bluesia vastaan Erkinjuntti merkkautti tehot 1+2. Kesällä 19 vuotta täyttänyt hyökkääjä Sebastian Repo on ollut yksi lahtelaisten valopilkuista. Lupaava hyökkääjä on nakuttanut 25 ottelussa tehot 7+8.\nVasta marraskuun puolivälin jälkeen kauden ensimmäiset ottelunsa pelanneen Vili Sopasen paluu kokoonpanoon on näkynyt heti myös tulostaululla. Sopanen on tehnyt viidessä ottelussa tehopisteet 2+4. Ilveksessä vietetyn koeaikansa jälkeen Pelicansiin siirtyneen Dane Byersin otteita on myös mielenkiintoista seurata. Kanadalainen onnistui maalinteossa, kun joukkueet kohtasivat marraskuussa Hakametsässsä. Janne Juvonen on torjunut Pelicansille neljä peräkkäistä voittoa.\n17-vuotias Otto Koivula debytoi Liigassa\nMarkku Flinckin loukkaannuttua Ilveksen paras pistemies on Joonas Vihko. Kaksivuotisella sopimuksella Ilvekseen tullut laitahyökkääjä on tehnyt 26 ottelussa kuusi maalia ja antanut kahdeksan maalisyöttöä.\nKauden alussa hyvin pisteitä takonut Aleksi Mustonen katkaisi torstaina Kärppiä vastaan pitkän maalittoman putkensa. Hyökkääjä ehti metsästää osumaansa yli kaksi kuukautta, sillä kyseinen jakso alkoi jo syyskuun puolella. Mustosenkin peliä ovat haitanneet joukkueen poissaolot, sillä totutusti keskushyökkääjän laidoilla pelanneet Antti Tyrväinen (pelikielto) ja Teemu Rautiainen (loukkaantuminen) eivät ole vielä hetkeen valmennusjohdon käytettävissä.\nViime kaudella Nuorten SM-liigassa tuhoa kylväneet Ville Meskanen ja Eemeli Suomi ovat samaan ketjuun päästyään esiintyneet vahvasti viime aikoina. Alkukaudella Mestiksestä ja Lempäälän Kisasta vauhtia hakenut Meskanen on tehnyt seitsemässä pelaamassaan ottelussa pisteet 2+2. JYPiä vastaan Meskanen merkkautti tehot 1+1 ja eilen 20 vuotta täyttänyt Suomi 0+2.\nKonkaripuolustaja Latvalan 1200. pääsarjataso-ottelun vastapainoksi kentällä nähdään tänään myös liigadebytantti. Ilveksen lupaava hyökkääjä Otto Koivula, 17, pelaa tänään ensimmäisen ottelunsa aikuisten sarjoissa. Vuonna 1998 syntynyt isokokoinen ja taitava hyökkääjä on tehnyt tällä kaudella Nuorten SM-liigassa 25 ottelussa hulppeat pisteet 17+20=37.\nLinkki: Eilen julkaistu Koivulan haastattelu\nJoukkueet ovat kohdanneet tällä kaudella kahdesti, ja Ilves on ottanut molemmista peleistä voiton. Lokakuun 1. päivä Ilves onnistui hakemaan Lahdesta 1-2-vierasvoiton. Marcus Fagerudd vei Ilveksen johtoon avauserässä, mutta Pelicansin Anrei Hakulinen tasoitti pelin toisessa erässä. 1-2-voittomaalin sai päätöserässä nimiinsä Teemu Rautiainen, joka ohjasi Aleksi Mustosen syötön ovelasti sisään.\nMarraskuun 10. päivä joukkueet kohtasivat Hakametsässä. Ottelu venyi aina voittolaukauskilpailuun asti, mutta lopulta Ilves tuuletti tälläkin kertaa voittoa. Varsinaisella peliajalla osuivat Ilveksestä Saku Salmela, Marcus Fagerudd sekä Antti Jaatinen ja Pelicansista Janne Ritamäki, Dane Byers ja Ryan Potulny. Ilveksen ratkaisevan rankkarin laittoi sisään Eero Savilahti.\nPelicans lähtee otteluun suosikkina hyvän vireensä turvin. Viime pelien tappioista huolimatta Ilveksen pelillinen ilme on ollut taisteleva, ja joukkue olisi ansainnut otteistaan myös pisteitä. Maalit kuitenkin ratkaisevat tänäänkin. Ilveksen tulee pystyä hyödyntämään omat paikkansa viime pelejä paremmin ja pelata oman maalinsa edusta huolellisesti koko 60 tai 65 minuutin ajan. Joukkueiden kaksi edellistä kohtaamista ovat päättyneet Ilves-juhliin, ja tamperelaisten onnistuessa omassa pelissään on voitto tänäänkin otettavissa.


Historia jatkuu...: Hakeeko Venäjä turvallisuutta rajoilleen vai mahdollisuutta laajentaa imperiumia?/Osa 2/2\nHakeeko Venäjä turvallisuutta rajoilleen vai mahdollisuutta laajentaa imperiumia?/Osa 2/2\nVenäjä ei siis resurssien puutteen takia pystynyt kilpailemaan lännen kanssa. Yksi kummallinen vaihe tämän vääjäämättömyyden keskellä oli: vuonna 1953 Lavrenti Berijan nähtiin välittömästi Stalinin kuoleman jälkeen olevan valmis Saksojen yhdistämiseen (mutta olivatko länsimaat siihen valmiit?!). Tämä olisi saattanut johtaa vapaammassa taloudellisessa ilmapiirissä kommunismin lakkaamiseen. Berija oli maineestaan huolimatta pragmaattinen talousmies. Juuri tuolloin Neuvostoliitto lähestyi loistonsa päiviä nousten ainakin osittain (1955-1965) lännen todelliseksi kilpailijaksi. Juuri tuossa saumassa – kuten Derluguian leikittelee – Neuvostoliitolla olisi ollut mahdollisuus nousta ”Kiinaksi ennen Kiinaa”. Mitä jos meillä olisi ollut Vostok-merkkinen kello ranteessamme - lännessä! Berijalle kävi, kuten monille hänen itsensä uhreille: hänet teloitettiin. Hän uhkasi paitsi muun politbyroon henkeä, niin myös sosialismin tulevaisuutta!\nMutta takaisin kronologiaan!\nMitkä olivat syyt Neuvostoliiton pysähtyneisyyteen? Edellä on viitattu siihen, että Neuvostoliito saattoi ammentaa ehtymättömästi talonpoikaisväestöstä työvoimaa teollisuuden palvelukseen. Yhtäkkiä 1960-luvulta alkaen tuo työvoimareservi alkoi ehtyä. Paradoksaalisesti naisten tasa-arvoinen osallistuminen työhön romahdutti syntyvyyden. Toinen syy liittyy työn laatuun. Derluguian puhuu kolmiodraamasta: yritysjohtajat, liberaali älymystö ja työläiset. Kommunistinen puolue perusluonteensa mukaisesti asettui vastakkainasettelussa työläisten puolelle lisäten väestön kulutusmahdollisuuksia, ja tehottomuutta vaivihkaa sietämällä. Näillä toimilla ostettiin työläisten kannatus. Samaan aikaan tapahtunut öljyn maailmanmarkkinahintojen nousu mahdollisti - olosuhteet huomioiden - lokoisat päivät työväestölle ja pelasti neuvostoyhteiskunnan pariksi kymmeneksi vuodeksi.\nPystyyn jämähtäneen Neuvostoliiton romahdusta seurasi yksi Venäjän heikkouden ajoista 1990-luvulta 2000-luvulle. Tätä ajanjaksoa ei tässä käsitellä yksityiskohtaisesti. Riittänee, kun totean Derluguian sanoin, että ”entisen nomenklatuuran joukkomittainen loikkaaminen ja päätä huimaava muuntuminen kapitalisteiksi ja nationalisteiksi kylvi tuhoa valtion ja talouselämän rakenteille”. Tästä kaikesta seurasi, että Venäjällä ei ollut mitään mahdollisuuksia haastaa länttä. Kuitenkin suhteellinen menestys 2000-luvulla (joka kylläkin perustui vain luonnonvaroihin) loi kansallisvarallisuutta, jonka varassa Venäjä saattoi käynnistää uuden Venäjän luomisen.\nJuuri tämän uuden Venäjän luonteesta kiistellään. Näkisin kaksi vaihtoehtoa: 1) uuden imperiumin luomisen tahtotila tai 2) turvallisuushakuisen ympäristön tavoittelu. Useimmat länsimaisesti suuntautuneet näkevät Venäjän tavoitteena ensin mainitun. Sitä todistetaan Venäjän aggressiivisuudella sen etelärajoilla.\nItse näen turvallisuushakuisuuden ensisijaisena tavoitteena. Tämä johtopäätös voi syntyä vain siten, että Venäjä aidosti kokee tulleensa uhatuksi Naton ja EU:n (jolla venäläisten mielestä on myös turvallisuusorganisaation luonne) taholta. Kumpikin on ryhtynyt piirittämään Venäjää.\nVenäjän uusi rooli pitää sisällään uskonnon merkityksen korostamisen lännen maallistumista vastaan, läntisen rujon kapitalismin vastaisen ajattelun (vaikka se hyväksyykin markkinatalouden), ylpeän oman ”sisäistyneen” ajattelun (hengellisen ja henkisen paremmuuden) ja kulttuurin ylivertaisuuden korostamisen.\nVenäjä pyrkii siis oman arvioni mukaan luomaan turvallisuusvyöhykkeen ympärilleen, joka on todella haasteellinen tehtävä, koska länsi on edennyt niin syvälle vanhan Neuvostoliiton hallitsemille alueille. Etupiiriajattelu ei käsitykseni mukaan tarkoita Neuvostoliiton aikuista etupiiriä, vaan varmuutta siitä, että Venäjän ei tarvitse pelätä hyökkäystä lännestä.\nSe torjuu jyrkästi lännen eteentyönnetyt tukikohdat, jota pidän ymmärrettävänä näkökohtana. Jos ajatukseni Venäjän turvallisuuslähtöisyydestä pitää paikkansa, on Venäjän politiikan perusprinsiippi puolustuksellinen. Jos taas tavoitteena on - oman katsantokantani vastaisesti - imperiumin uudelleen pystytys aluelaajennuksin, on sen politiikka tulevaisuudessa aggressiivista.\nYhdysvaltain ja Länsi-Europan (ja varsinkin Saksan ) näkemykset sotilaallisen voiman käytöstä eivät ole yhtenevät. Yhdysvalloissa ideologinen painotus poliittisen kentän oikeassa reunassa luo painetta kiihdyttää varustelua. Tämä on vastoin Venäjän turvallisuusvyöhykeoppia ja kärjistää vastakkainasettelua.\nVenäjän - Neuvostoliiton historia voidaan nähdä jatkumona ulottuen tsaarien ajoista nykypäivään. Tähän jatkumoon kuuluvat autoritäärinen hallinto, iso byrokratiakoneisto, suuri turvallisuusorganisaatio, valtiokeskeisyys, liberaalin demokratian näkeminen rappeutumisen osoituksena ja läntisen kulutukseen perustuvan elämäntavan asettaminen kyseenalaiseksi.\nVenäjän kyvyttömyyttä irtautua raaka-aineriippuvuudesta ei voida sivuuttaa yhteiskunnallisen jäykkyyden selittävän tekijänä. Jostakin syystä siltä puuttuu kyky uusiutua moderniksi valtioksi muutoin kuin valtiojohtoisuuden kautta. Ja se ei yksin riitä kulutustavarateollisuuden ja modernien palvelujen läpimurtoon.\nNeuvostoliiton nuori polvi törmäsi vanhojen politbyroon veteraanien muutosvastarintaan 1970- ja 1980-luvulla ja järjestelmä kadotti dynaamisuutensa. Paradoksaalisesti lännessä ajauduttiin uusliberalismin ”markkinat ovat aina oikeassa” -näkemyksen seurauksena syvään taantumaan samaan aikaan, kun valtiokeskeinen järjestelmä pysäytti kehityksen Neuvostoliitossa. Kun uusi sukupolvi Venäjällä vihdoin pääsi esille 1990-luvulla, se omaksui lännestä uusliberalistiset vulgäärikapitalismin periaatteet tuhoten liberaalin demokratian vähäisetkin menestymisen mahdollisuudet.\nValtiojohtoisuus on tuottanut Venäjälle mahdollisuuden menestyä sotilasteknologiassa. Tämä yhdistettynä altavastaajan asemaan lännen rinnalla luo vaikeasti arvioitavia näkymiä tulevaisuuteen. Sitä suuremmalla syyllä vastakkainasettelun purkaminen vaatii valtavasti ponnisteluja, varsinkin kun suuren sodan muisto alkaa haihtua ihmisten mielistä.\nVanha zapadnikkien ja slavofiilien ristiriita näyttäytyy nykytapahtumien taustalla. Venäjällä on juuri nyt meneillään vahva slavofiilisuuntaus. Läntinen suuntautuminen tuotti ilmeisesti pettymyksen ja pettymystä on lisännyt lännen (Nato, EU) menettely Itä-Euroopassa, joka on koettu Venäjällä ärsyttävänä soluttautumisena Venäjän etupihalle. Näen liittokansleri Merkelin politiikassa selviä pyrkimyksiä aidosti purkaa vastakkainasettelua lähinnä saksalaisten omien historiallisten kokemusten takia. Lännen rintamassa Yhdysvallat näkee Venäjän länsirajan kaukaisena ja siksi suhtautuu huolettomammin asetoimituksiin ja mahdolliseen konfliktin laajenemiseen Ukrainassa. Vaikka Yhdysvallat uhkaakin asetoimituksilla on sillä samaan aikaan tarve ”eurooppalaistaa” konfliktiratkaisua painostamalla eurooppalaisia lisäämään puolustusmenojaan.\nJuuri nyt näyttää siltä, että Venäjän strategiaa voidaan arvioida kolmen vaihtoehdon perusteella:\n1) Neuvostoliiton kaltaisen imperialismin paluu. Ukraina on osa suurempaa suunnitelmaa. Venäjän uutta imperiumia pystytetään vähitellen vuosien kuluessa.\nHuomioita: En näe tätä relevanttina vaihtoehtona. Globaali talous ei salli suuria alueellisia muutoksia. Venäjä ei kitkuttelisi Ukrainan rajan tuntumassa, jos sillä olisi laajempia suunnitelmia.\n2) Tilanteen jäädyttäminen Venäjän etelärajalla tiettyjen rajoitettujen alueellisten päämäärien jälkeen, jolloin mahdollistuu sekä vetäytyminen jo vaikutuspiiriin otetuilta alueilta että aluevaltausten jatkaminen myöhemmin. Venäjä voi tarttua tilaisuuteen puuttua rajanaapureidensa asioihin, jos se havaitsee tulevansa uhatuksi. Vaihtoehdon toteutumisherkkyys on hyvin pitkälle kiinni suurvaltasuhteista ja suurvaltojen aikomuksista. Jos tavoitteena on puolin ja toisin kauhun tasapainon ylläpito, jännitys saattaa lisääntyä hallitsemattomasti. Toisaalta, jos lännen ja idän välille saadaan tasapainotilanne, Venäjällä ei ole syytä jatkaa aggressiivista politiikkaa.\nHuomioita: Venäjä potee suurvaltavajetta. Sillä on tarvetta nostaa profiiliaan. Rauhanomaisiin tuloksiin päästään, jos Venäjän vaikutusvallan kasvulle annetaan tilaa. Yhdysvaltain hegemonia on niin vahva, että sen on vaikea hyväksyä tätä.\n3) Turvallisuushakuisen politiikan toteuttaminen. Kysymys on ensisijaisesti puolustuksellisen asenteen omaksumisesta lännen (Nato, EU) levittäytymispyrkimyksiä vastaan. Tavoitteena on torjua laajempi Naton levittäytyminen Venäjän rajojen tuntumaan. Aggressiivisempi politiikka (kohdat 1 ja 2) käy liian kalliiksi Venäjän kansantaloudelle. Venäjällä on aito tarve varmistaa oma turvallisuutensa, mutta ei käynnistää tarkoitushakuisesti konflikteja naapureidensa kanssa. Kova propagandistinen taistelu on kiinteä osa tätä vaihtoehtoa.\nHuomioita: Kun sapelinkalistelu ja tarkoitushakuinen propaganda karsitaan, jää Venäjän strategiseksi tavoitteeksi pitää suurin piirtein nykyiset asemansa. Päätavoite on estää länsiliittoutuman laajeneminen. Taistelua käydään ”toisin keinoin” (hybridisodankäynti). Venäjä haluaa, että se tunnustetaan tasavertaiseksi osapuoleksi päätettäessä alueellisten kriisien ratkaisuista ja globaalin talouden kysymyksistä.\nAnonyymi 15. helmikuuta 2015 klo 7.26\nKannattaa huomioida venäjän taantumuksellinen olemus, kun modernissa kapitalismissa tarvitaan vain viidennes systeemin pyöritykseen tulee länsimaissa pysyvä laajeneva roskaväen laajeneva populaatio tuottamaan epäväkautta. Vapaakulkija blogissa on mielenkiintoinen tilasto maailman velkaantumisesta, kaikki läntisen modernisaation kokeneet maat ovat pahenevan julkisen ja yksityisen velkaantumisen kurimuskierteessä,joka tulee pysäyttämään kasvun reaalitaloudessa. Venäjän taseet ovat matalammalla tasolla ja terveemmät kiitos historiallisen sattuman eli neuvostoajan.Venäläisiä ei koskaan ole opetettu vaatimaan yhdenvertaisia oikeuksia vaan he ovat omaksuneet luonnollisen eriarvoisuuden maailmankuvakseen.Uusliberalismin ainut onnistunut tulos taitaa olla kiinan nykyiseen auttaminen yhdeksänkymmemluvulla, siinä on myös uuden venäjän tulevan yhteiskuntakehityksen malli.


244 m² Vanha yhdystie 2, 04430 Järvenpää Liiketila vuokrattavana - Oikotie 15878907\nVuokrattavat toimitilat Järvenpää Terhola Vanha yhdystie 2, 04430 Järvenpää\n2 800 € / kk●244 m²\nVanha yhdystie 2, Terhola, Järvenpää\nVuokrataan erinomaisella sijainnilla hyvien liikenneyhteyksien varrella 244m2 liiketila Järvenpäässä Terholan teollisuusalueella. Alueella on muun muassa Rintajoupin autoliike, Lidl ja Tokmanni. Liiketila on kiinteistön parhaalla paikalla Lidlin puoleisessa etukulmassa, joka on paras mahdollinen sijainti vilkkaiden asiakasvirtojen äärellä. Rakennuksen julkisivu on uusittu. Tilaan on mahdollista rakentaa nosto-ovi. Neliöiden lisäksi on n. 50m2 toimistotilaa parvella.


Tuomo Turunen loppuotteluun\nShakki 13.2.2012 14:09\nTuomo Turunen kukisti Joensuun Shakkikerhon 30+30 minuutin finaalissa Tapani Mustosen tasaisen taistelun jälkeen. Kumpikin voitti ensin kertaalleen, sitten pelattiin kaksi tasapeliä ja lyhennetyin miettimisajoin käydyssä viidennessä ottelussa Turunen lopulta katkaisi sarjan pistein 3-2.\nTurunen kohtaa finaalissa Risto Niemelän.\nMustonen ja Tuomo Paulasto pelaavat pronssista.\nJoensuun SK:n pelaajista Jussi Marttinen oli viides ja Timo Porrasmaa kymmenes Karhulassa pelatussa Kaakonketjun osakilpailussa.\nMarttinen on palaamassa takaisin Mikkelin SK:n riveihin.\nTuloksia /16 pelaajaa: 1) Jussi Upero KarhTS 5 /6, 2) Jouko Äijälä Lahden S 4,5, 3) Samu Montonen KarhTS 4, 4) Juha Jordan Imatran Sh-48 4, 5) Marttinen 4, …10) Porrasmaa 3.\nJoeSK:ta monta kautta edustanut venäläinen Sergei Ivanov voitti ylivoimaisesti Helsingissä nykyisen seuransa Garden turnauksen.\nA-sarja /14 pelaajaa: 1) Ivanov 4,5 /5, 2) Scott Fraser MatSK Espoo 3, 3) Tommi Luukkonen JyS Jyväskylä 3, 4) Arto Elomaa Järvenpään SK 3, 5) Frans Valli Oulun SS 3, 6) Stefan Kyburz Itä-Helsingin SK 3.\nB-sarja /28 pelaajaa: 1) Jan Demidov Intel Helsinki 4 /5, 2) Dimitri Tumanov Intel 4, 3) Jyrki Alkkiomäki 4, …18) Suseenthiram Rajaji Intia 2 (ex-JoeSK).\nErik Rönkä oli Jyväskylän Talven turnauksessa 18:s ja Timo Porrasmaa 19:s. Aivan putkeen ei näin turnaus Joensuun SK:n pelaajilta mennyt. Turnauksen voitti maksimituloksella isäntäseuran Tommi Luukkonen.\nA-sarja /30 pelaajaa: 1) Luukkonen 5 /5, 2) Tommi Verkasalo Velhot Porvoo 4, …18) Rönkä 2, 19) Porrasmaa 2.\nB-sarja /28: 1) Pertti Lindholm Hyvinkään SK 5 /5.\nGibraltarilla pelatun turnauksen voittoa jakoivat Englannin Nigel Short ja kiinalainen naisten maailmanmestari Hou Yifan. Molemmat saivat kymmenestä pelistä kahdeksan pistettä.\nSuomalaisten tulokset: 141) Esa Auvinen 5, 195) Tuomo Pasanen 4, 203) Jarmo Peltomäki 4, 204) Pekka Pietinen 4, 220) Eero Patola 3,5, 239) Sippo Puroila 3.\nEnsi maanantaina 20.2. alkaen klo 19 pelataan Joensuun Shakkikerhon helmikuun pikashakkiturnaus 5+5 minuutin ajoin. Turnaus järjestetään totuttuun tapaan Joensuun ev.lut. seurakunnan puutarhakeskuksen kerhotiloissa, Rauhankatu 4.


Vaasan yrityselämä yllätti Otaniemessä | Vaasan kaupunki - Vasa stad\n31.10.2019 13:00:00 EET | Vaasan kaupunki - Vasa stad\nUrakokkareilla Otaniemessä oli mukana kahdeksan vaasalaisyritystä. Kuva Frida Björklund\n- Paikalle saapui viitisenkymmentä seudun työmahdollisuuksista kiinnostunutta opiskelijaa, joista suurin osa oli kotoisin Pohjanmaalta, kertoo kehittämispäällikkö Nina Hautio Vaasan kaupungilta.\nOpiskelijat saivat tutustua lähemmin vaasalaisyritysten toimintaan, rekrytointiprosessiin ja työskentelytapoihin.\n- Moni yritys pystyy tarjoamaan halutuille osaajille joustavia työsuhteita ja mahdollisuuksia osa-aikatyöhön. Yrityksille tämä onkin fiksu keino rekrytoida tulevaisuuden työntekijöitä, sanoo yritysneuvoja Olav Nylund VASEKista.\nUrakokkarit järjestettiin yhteistyössä Aalto-yliopiston osakunnan Teknologföreningenin kanssa, jonka elinkeinovastaava Siiri Korhonen piti tapahtumaa erittäin onnistuneena.\n- Suurin yllätys opiskelijoille oli, että työmahdollisuuksia on seudulla niin paljon, Korhonen sanoo.\n- Haluaisin asua kotikaupunkiani isommalla paikkakunnalla mutta kuitenkin Pohjanmaalla lähellä luontoa ja sukulaisiani, joten Vaasa olisi hyvä vaihtoehto, Autio pohti.\nEnergia- ja ympäristötekniikkaa opiskeleva Oskar Kallio on kuullut seudun energiaklusterista ja voisi muuttaa kaupunkiin kotipaikkakunnaltaan Tammisaaresta.\n- Aiemmin tiesin seudulta vain isompia vientiyrityksiä, mutta nyt pääsin tutustumaan myös pienempiin kiinnostaviin yrityksiin, iloitsi pedersöreläinen Elin Nyman.\nTapahtumaan osallistuneen WasaGroupin henkilöstöpäällikkö Jenny Peräsarkan mukaan konsepti on toimiva, ja yritys aikoo olla mukana myös jatkossa.\n- Yhdessä muiden vaasalaisyritysten kanssa annoimme Vaasan alueen työpaikoista houkuttelevan ja monipuolisen kuvan, minkä uskomme johtavan myös paluumuuttoihin seudulle, Peräsarka sanoo.\nWapicen henkilöstöjohtaja Kati Korolainen-Kujalan mielestä paikalla oli erittäin innostuneita ja osaavia opiskelijoita. Myös TK-Engineeringin toimitusjohtaja Timo Kesti iloitsi opiskelijoiden kiinnostuksesta vaasalaisyrityksiä kohtaan.\n- Potentiaalia löytyi oikein kiitettävästi. Toivotimme opiskelijat lämpimästi tervetulleiksi Vaasaan, uramahdollisuudet odottavat!\n- Kehittämispäällikkö Nina Hautio, Vaasan kaupunki, kaupunkikehitys, p. 040 735 6737, nina.hautio@vaasa.fi\n- Yritysneuvoja Olav Nylund, Vaasanseudun Kehitys Oy VASEK, p. 040 548 4334, olav.nylund@vasek.fi


Seksi seuraa pori - dictatorshipwatch.com\nUp boom ei haittaa tehdä Retro nude putki Luettelo aurinkoinen lion porno elokuva Musta booty ass kuvia Rasvaa tyttö melko Sarjakuva sukupuoli kuvia com\nTärkein > Seksiä > Seksi seuraa pori\nNämä käyttäjät on kuitenkin sivuston ylläpidon helppo löytää ja poistaa.\nSuomalaisen urheilun tulevaisuus esittäytyy koripallon EM-kisoissa Helsingissä. Sinulla on todennäköisesti useita eri tapoja löytää potentiaalisia seksikumppaneita.\nKaikki vaa snäppäilee ja kikkailee 20v Loimaalaisel miehen alul. Saggy tit porno putki. Itsevarmuus ja pieni pilke silmäkulmassa antaa sinusta hyvän kuvan ja parantaa mahdollisuuksiasi saada seksiseuraa ilmaiseksi netistä.\nOlen kiinostunut harrastaa salaista normaali seksi Jeana Yhteyshenkilö. Yhtä poikkeusta lukuun ottamatta Keijo on tehnyt aloitteen. Seksi seuraa pori. Kaikkein parasta on se, että voit aivan hyvin käyttää samaa profiilikuvaa ja -kuvausta vaikka jokaisella sivustolla.\nTällä sivustolla voit huomata, että myös keski-ikäiset harrastavat seksideittailua. Aikuisviihde sarjakuvat. Voit joko aloittaa pienellä flirtillä ja edetä siitä pikkuhiljaa — tai vaihtoehtoisesti heti ehdottaa tapaamista ja kunnon nussintaa. Netissä useat tuhannet suomalaiset etsivät itselleen seksiseuraa.\nMikäli olet etsimässä pelkkää seksiseuraa, on baari tai yökerho suhteellisen kallis tapa. Baarilla on sama ongelma kuin tavallisilla deittisivustoilla. Jokaisella on miespuolinen kaveri tai ainakin kaverin kaveri, joka on PK: Sivusto toimii paljolti kuin Facebook, mutta kaverit ovat panokavereita. Anaalitappi on hyvä tapa tutustua anaaliseksiin Erektiorengas vahvistaa erektiota Eturauhaskiihotin on paras seksilelu miehelle Penispainot — onnistuuko niillä peniksen kasvattaminen?\nJos nyt kuitenkin ollaan ihan rehellisiä niin aika harva noista kypsemmistä naisista on enää siinä kunnossa että niitä viitsii katsella alasti ilman muita jo valmiiksi pohjalla olevia sitoomuksia. Kiva kuulla jotain Porinkin tarjonnasta, kun täällä foorumissa kerrotaan siitä aivan liian harvoin.\nTietenkin tilanne on täysin toinen, jos nautit baarissa käymisestä. Melko hoikka rinnnoiltaan c kuppi Piera31 Yhteyshenkilö. Baarireissun jälkeinen seuraava aamu on yleensä karmea yllätys. Tapaaminen joka tapauksessa järjestetään pelkästään sen takia, että päästään panemaan, miksi kuluttaa aikaa johonkin muuhun. Parhaimmiten seuraa löytää yliopisto- ja korkeakoulukaupungeista: Etusivu Seksitreffit Pori Seksitreffit Pori Tältä sivulta löydät viimeisimmät seksitreffi-ilmoitukset Porista.\nUseimmat seksisivustot ovat varsin suuria ja paljon klikkailtavaa riittää. Usein näitä palveluita kutsutaan nimellä pettämissivusto.\nJos menet baariin pelkästään seksiä etsimään, on se suuri taloudellinen riski. Sm liigaa ilmaiseksi. Näin sinulla kuluu aivan minimaalinen aika useille sivustoille rekisteröitymiseen. Pituuttuuta minulla on cm, painoa 60 kg Olen seksikäs, luotettava, mukava ja hyvin ystävällinen.\nOta yhteyttä ja kerro itsestäsi. Luo tili Luo tili Badults. Luo tili Luo tili MILF-Area. Www vanha xxx sukupuoli. Suomalaiset etsivät itselleen netistä seksiseuraa kaikkein useimmin, mikset sinäkin liittyisi kasvavaan joukkoon.\nMonet etsivät myös Suomi24 sivustolta seksiseuraa. Seksi seuraa pori. Kiva kuulla jotain Porinkin tarjonnasta, kun täällä foorumissa kerrotaan siitä aivan liian harvoin. Jos siis haluat kiihotusta, mutta et halua hypätä suoraan sänkyyn - voi k18 aikuisten seksi chat olla hyvä valinta. Finnien puristelu YouTubessa on pop — tässä ihonpuhdistajien parhaimmisto.\nJos siis haluat saada hyvää seksiä, kannattaa panna selvinpäin ja pirteänä. Mutta fakta on se, että seksiseuraa etsitään todella paljon netistä.\nTällä perusteella voit jättää pois kaikki eliittikumppanit, deitti. Mutta kyllä seksiseuraa on tarjolla myös hieman pienemmissäkin sm-liigakaupungeissä: Seuraa voit hakea eri alueilta ja hakukategoriat ovat seuraavat: Vaikka se onkin nautinnollinen seksiasento, voi pelkkä saarnaajassa jyskyttäminen käydä pidemmän päälle tylsäksi.\nSelaa muiden käyttäjien profiileja ja lähetä viestejä. Suomesta tulee UPEA ja kansainvälisesti kiinnostava katutaidekohde. Linnanmäen valokarnevaali tulee taas.\nSuomalaisen urheilun tulevaisuus esittäytyy koripallon EM-kisoissa Helsingissä. Huomaa myös, että vaikka profiilin luominen on usein maksutonta - voivat tietyt lisäominaisuudet maksaa erikseen. Victoria Milan pähkinänkuoressa Pettämisseuraa tai salasuhde varatulle Täysin anonyymi Find all posts by drifter.


Rahditus – Kuljettaja.net\nRahditusperusteita käyttämällä voidaan määrittää kuljetettavalle kuormalle laskennallinen rahdituspaino. Rahdituspaino lasketaan massan, tilavuuden tai lähetyksen todellisuudessa käyttämien lavametrien mukaan. Rahditusperusteita ovat; bruttopaino, tilavuuspaino, lavametripaino, lava(paikka)paino.\nArtikkelissa käydään läpi peruskäsitteitä, mitkä liittyvät rahdittamiseen. Rahdittaminen on osa kuljetuksen hinnoittelua, siksi kuljettajan tuleekin hallita peruskäsitteistö ja olla selvillä rahditusperusteista, sekä siitä miten rahdituspaino määritetään.


Arvostelu | Paperi T & Khid: HBD RIP (Universal, 2020) | "Keski-iän kipuilua kuilun partaalla" | Kulttuuritoimitus.fi\nHenri Pulkkinen eli Paperi T (vasemmalla ja Kristo Laanti eli Khid. Kuva: Nick Tulinen\nLevyarvostelu: ”Älykköräppärit” latovat HBD RIP -levyllä itseironisia riimejä ja oivaltavia kielikuvia, jotka edellyttävät lukio-oppimäärää laajempaa yleissivistystä.\nPaperi T & Khid: HBD RIP (Universal Music, 20.3.2020).\nRockilla ravittujen kuuluu jo uskottavuutensa vuoksi karttaa naapurin runoilijapoikien höpötystä. Mutta jos aikoo kuunnella jotain tuoretta, on pakko altistaa itsensä myös räpille.\nSillanrakentajaksi ilmaantui Henri Pulkkinen eli Paperi T, jonka viiden vuoden takainen esikoisalbumi Malarian pelko ei ollut wannabe-alfauroksen ääliöuhoa, vaan itseensä käpertynyttä kyynistä alakulotilitystä. Riimeissä viitattiin kirjallisuuteen, elokuviin ja muuhun korkeakulttuuriin. Se tarjosi oivaltamisen iloa myös niille, jotka eivät olleet sisällä siinä räppigenressä, joka muistuttaa toisia elokuvia parodioivia sekopääkomedioita.\nKahden vuoden takainen Kaikki on hyvin linkittyi tiiviisti palkittuun ja kiiteltyyn debyyttiin. Perjantaina yhdessä Kristo Laantin alias Khidin kanssa julkaistu HBD RIP ei ole varsinainen irtiotto, vaan jatkoa seitsemän vuoden takaiselle Ex ovis pullus non natis serò fit ullus -yhteisalbumille.\nPaperi T -albumeiden alkajaisiksi selvitettiin seikkaperäisesti, missä iässä ja elämäntilanteessa nämä riimit ovat syntyneet. Kyse oli lähinnä ihmissuhdeongelmissa rypemisestä. Nyt teemana on keski-ikäistyminen. Kyse ei ole mistään seesteisestä setäräpistä, vaan angstisesta kipuilusta kuilun partaalla. Voisi juhlavasti sanoa, että elämän tarkoituksen etsimisestä harmaassa elämänvaiheessa. ”Mitä etsitkin, niin se löytyy vasta kun lopetat”, levyn helmiin kuuluva Taksi tarjoaa vastaukseksi.\nNäköalat eivät ole kovin auvoisat. Pikemminkin pohdituttaa, että tässäkö tämä oli. Kannattiko odottaa?\nEnsimmäisellä kotimaisella esiintyvät artistit päätyvät vääjäämättä kovempaan sarjaan. Ei riitä, että tunnelma ja tuotanto ovat kohdallaan, vaan myös relatiivipronominien pitää mennä oikein.\nKaksikolla on asiaa ja kykyä kertoa se. Ensimmäinen yhteisalbumi edellytti lukio-oppimäärää laajempaa yleissivistystä, sanakirjaa tai talmudia (selitysteosta), jotta kaikki teksteihin ladattu aukenisi. Miehet ilmeisesti ajattelevat, että seitsemässä vuodessa se on selvitetty, ja aika on kypsä: ”Harvoin jatko-osa parempi… jos tälkin kertaa mokaisi jotenkin ees makeesti”.\nPateettisiin ja itseironisiin riimeihin on ladattu oivaltavia kielikuvia. Kasvatustieteilijät ajattelevat, että kokemuksistaan identiteettinsä rakentava ihminen on syntyessään kuin tyhjä taulu, räppärit kuvaavat keski-ikäistyvän miehen mielenmaisemaa tabula räsäksi. Hän kokee itsensä käveleväksi kliseeksi ”mut tuleepahan liikuntaa”. Nuoruusvuosien hurmaa ja intohimoa on enää vaikea tavoittaa, vaan päällimmäiseksi jää pettymys ”taas yhtä kokemusta köyhempänä”.\nBirth, school, work, death -viisaus kiteytyy muotoon ”puolet ajast ku ei vaan tiedä ja toisen puolen kuhnaa tukkeena muiden tiellä”. Lakonisia avainriimejä edustavat myös ”kerroin taksikuskille mun kaikki ongelmat eli mun osoitteen” ja ”kuinka korkeelt pitää hypätä et ehtii viel sen viimeisen päähänpistonsa hylätä”.\nMonikerroksisten riimien taustalla sykkii edellislevyjä rauhallisempi ja riisutumpi triphop, jota on maustettu Massive Attack -henkisillä sämpleillä. Jännite ja lataus kasvavat, kun jumittavaa ja synkkää tunnelmaa nostetaan, mutta ei päästetä räjähtämään, vaan pyyhkäistään kakofoniseksi kohinaksi, kalkkeeksi ja rahinaksi ja kilinäksi.\nTaksi-biisissä brutaali konetausta jyskii kuin rinnasta ulos pyrkivä pumppu. Juuri kun keksii, että tämähän on kuin Ruusuja, niin päätösbiisillä esiin astuu myös Ringa Manner. Vierailijan kanssa ei lasketa luomia, vaan luita. ”Vanhene, mee pilalle”.\nPaperi T:n ja Khidin yhteistyön on tarkoitus jatkua myös lavoilla. Kevääksi kaavailtu klubikiertue kariutui koronaan, mutta vielä on toiveissa, että kaksikko palaa yleisön eteen kesän festareilla.\nEdellinen Onneksi meillä on internet, kevät ja ulkoilma – Juha Voitila on tuntenut itsensä vangiksi Fuengirolassa\nSeuraava Parasta juuri nyt (22.3.2020): Videopuhelut, Meiju Niskala, Shostakovitsh, Avaruuden Korkeajännitys…


Sibeliuksen tyttäret – Sibelius-lukion blogi\nTeksti & lavastekuvat Alma Muukka-Marjovuo\nKuvat tanssiharjoituksista: Julia Leppänen\nKuultuani että työtehtäviini kuuluisi Sibeliuksen juhlavuoden esitykseen osallistuminen en vielä kuvitellut itseäni käsikirjoittamassa tarinaa Sibeliuksesta. Minusta ja tanssinopettaja Johanna Kajanuksesta tuli teoksen toteuttajapari. Myönsimme Sibelius-teoksen tekemisen aloittamisen vaikeuden: Sibelius-lukiossa opettavina tunsimme Sibeliuksen musertavan suurmiespainon harteillamme.\nTeos lähti käsikirjoituksestani: tiesin mitkä ainekset minulla olisi kakkua varten: x-määrä tyttötanssijoita, säästösyistä peruutettu lavastuskurssi ja neljä kamarimusiikkiryhmää. Sain onneksi lisäapua musiikinopettajilta: Reijolta, Päiviltä ja Mirkalta… kiitos!\nVieraileva kuvataideopettajakollegani Ninni Held ojensi myös auttavan kätensä ja teetti kuvataiteen ykköskurssilla toiveideni mukaiset lavasteet esitykseen. Ryhmä vieraili Ateneumin Sibelius-näyttelyssä ja teki siellä olevista teoksista ja Sibeliuksen musiikin tuottamista mielikuvista taideteoksia. Produktio on siis myös kuvataidenäyttely!\n…(ja vähän käytävilläkin) syntyy upeita taideteoksia lavastukseksi teokseen!\nSuuri tanssivien tyttöjen määrä sai minut ja Johannan puhumaan ensin teoksesta nimellä ”Sibeliuksen naiset”. Muistin kuitenkin Timo Koivusalon elokuvan Sibeliuksesta ja siinä olleen käsityksen Jean Sibeliuksen pettymyksestä pojattomuuteen. Halusin esittää vastakkaisen näkemyksen. Suurmiesmyytitkään eivät ole enää voimissaan; mietin postmodernille tyypilliseen tapaan, miten tehdään ”suurmiehestä” pieni kertomus.\nMeidän tarinassamme Sibeliuksen tyttäret ovat tärkeitä, he myös nostavat isän ylös masennuksesta. Esityksestä tuleekin ennen kaikkea tarina Sibeliuksen tyttäristä. Päähenkilöäkin, tai Jannea, kuten häntä esityksessä kutsutaan, on esittämässä kaksi eri henkilöä. Ehkä siinäkin on symboliikkaa: toinen Janne on vakava (…ja soittaa pianoa, eli Tuomas Kangas), ja toinen iloinen (…ja näyttelee ja ehkä vähän jopa tanssii :), eli Ville Korhonen).\nOppilaiden käsissä tarina on saanut uusia käänteitä: sata vuotta sitten tapahtuvassa teoksessa läikähtää nykyinen fanikulttuuri, ”somenarkkareitakin” vilahtaa. Teoksen harjoitteleminen on myös ollut kehollista tutkimista. On ollut upeaa nähdä, miten nykynuoret ovat paneutuneet tutkimaan performatiivisesti sadan vuoden takaista elämää: miten on liikehditty ja miten joku tietty historiallinen henkilö olisi reagoinut jossain tilanteessa.\nSibeliuksen tyttäret Sibelius-lukion juhlasalissa\n– Ensi-ilta torstaina 16.4. klo 18.00\n– Muut esitykset perjantaina 17.4. klo 13.30 ja 17.00\nOhjaus: Johanna Kajanus ja Alma Muukka-Marjovuo\nKäsikirjoitus: Alma Muukka-Marjovuo\nKoreografia: Johanna Kajanus\nKategoriassa ensi-ilta, esitykset, harjoittelua, Jean Sibelius, kuvataide, lavasteet, Sibeliuksen juhlavuosi, Sibeliuksen tyttäret, Sibelius 150, tanssi, tanssijat\tAlma Muukka-MarjovuoJean SibeliusJohanna KajanusSibeliuksen juhlavuosiSibeliuksen tyttäretSibelius 150Sibelius-lukio\nAbitit, hobitit & atavistinen raivo >\nYksi kommentti artikkeliin ”Sibeliuksen tyttäret”\nPäivitysilmoitus: FRAGILE ensi-illassa to 23.4. | Sibelius-lukion blogi


Toropaisen tykki puhui – Indians niukasti parempi Vantaalla « Pääkallo.fi – salibandy\nToropaisen tykki puhui – Indians niukasti parempi Vantaalla\nIndians juhli antaumuksella voittoa. Kuva: Jarmo Koskela.\nEräViikingit ja Indians avasivat tänään miesten Salibandyliigan puolivälierät. Ensimmäisessä kohtaamisessa Indians oli parempi lukemin 3-2.\nOttelun avauserä oli todella tarkkaa pelaamista molemmilta. Maalivahtien torjuntasarakkeisiin ei montaa merkintää tehty, kun molempien joukkueiden toimesta nähtiin uhrautuvaa puolustus- ja peittopeliä, sekä varsin huolellista pallollista tekemistä.\nAvauserän merkittävin tilanne oli Indians-kapteeni Valtteri Kainulaisen loukkaantuminen. Alaselän ja lonkan seutua pidellyt Kainulainen joutui katselemaan reippaan puolikkaan avauserästä kentän sivusta, eikä kyennyt palaamaan enää kentälle.\nToiseen erään Indians tuli ryminällä, kun kahden ja puolen minuutin sisään Kaarlo Mahlberg ja Lauri Näränen olivat tehneet uransa ensimmäiset pudotuspeliosumansa taidokkailla ohjauksilla. Syötöt tarjoilivat uransa ensimmäisen pudotuspelisyöttönsä antanut Tuomas Harjula, sekä Santeri Toropainen. Kainulaisen korvanneelle Näräselle osuma oli ylipäätään liigauran ensimmäinen.\nAjassa 33:15 Miko Kailiala prässäsi hyvin pallon pois Indiansin avausvaiheessa ja EräViikingit käynnisti nopean vastaiskunsa. Pallo ajautui Tuomas Iiskolalle, joka löysi Kailialan yksin takatolpalta. Kailiala ei, kuten olettaa sopii, tällaisesta tilaisuudesta epäonnistunut, vaan toi isännät maalin päähän.\nKavennusosuman jälkeen Otto Lehkosuolle vihellettin kaksiminuuttinen, kun tämä löi ErVi-vahti Santtu Strandbergia näpeille. Ylivoima ei kuitenkaan tuottanut kotijoukkueelle tulosta ja jäähyn jälkeisen sekavan muutaman minuutin jakson jälkeen siirryttiin toiselle erätauolle.\nKolmannessa erässä Miska Mäkinen toi ErVin tasoihin ajassa 44:38. Tämän jälkeen ErVi nappasikin hiljalleen kuskin paikan ja Indians oli pahimmillaan melko pinteessä. ”Heimo” kuitenkin kesti ja aivan erän lopussa puolustaja Toropaisen pyssy puhui. Viuhuva kanttilaukaus upposi ErVin verkkoon ajassa 58:24. Kuudella viittä vastaan ErVi ei tasoitukseen kyennyt.\nNäin Indians nappasi ensimmäisen voiton ja johtaa sarjaa nyt 1-0. Joukkueiden seuraava taisto pelataan Espoossa, Otahallilla, perjantaina.


Vandaalit - Etusivu\nEnsi vuonna tavataan\nSe oli siinä vuodelta 2013. Jätämme teidät tämän vauhdikkaan kuvan tunnelmiin. Ensi vuonnna on ensi vuoden kujeet.\nVuosi pulkkaan akustisesti\nSe on vuosi 2013 kohta taputeltu, mitä Vandaalien keikkailuun tulee. Vuoden viimeinen veto on Keuruun vanhan pappilan suojissa, ravintola Myllytuulessa. Siellä soitetaan akustisesti ravintola Bunkkerissa pidettävien punk-pikkujoulujen etkoilla. Lippu Vandaalien keikalle on tavallaan illaliskortti, sillä pakettiin kuuluu ruokailu. Hinnat olmoitetaan myöhemin. Vandaalit esiintyvät jo klo 20.30.\nHyvinkään juhlakeikka Check Innissä 19.10.\nEpäonnisuuden takia vetämättä jäänyt Vandaalien 35-vuotisjuhlakeikka tehdään uusiksi. Paikkana on Check Inn, päivämäärä lauantai 19.10 ja sisäänpääsy on ilmainen. Vandaalit on illan ainoa esiintyjä, ja lähes kaksituntinen juhlashow alkaa jo kello 22. Yleisöstä 35 ensimmäistä saa myös kahvia ja Vandaalien synttärikakkua. Luvassa on myös arvonta huikeine palkintoineen. Arvontaan osallistuvat kaikki keikalle Vandaalit-paidassa tulevat (tai paidan keikalta ostavat) fanit. Baari myy myös erikoishintaan Vandaalien nimikkoshottia, jossa hohtavat bändin logon värit. Pakkautukaa! Edellisenä iltana, pe 18.10. show esitetään Helsingissä, Silloin areenana on Sture 21 ja mukana ovat Culainin koirat. Liput Sture 21:een ovat 8,-\nMutta tästä noustaan!\nTeknisten ongelmien takia tekemättä jäänyt Hyvinkään juhlakeikka järjestetään uusiksi. Areenana on nyt Check Inn ja päivämäärä ilmoitetaan pian. Seuratkaa kotisivujamme ja Facebook-ryhmäämme http://www.facebook.com/vandaalit.


Matsirannan lomamökki Miina - VisitParnu\nMatsin lomamökistä on mukava kävelyreitti rantaan hiekkadyyneillä kasvavan rantamännikön halki. Ympäristössä on runsaasti ranta- ja metsäniittyjä sekä katajistoa. Kävely- tai pyörämatkan etäisyydellä on majakka, lintutorni, suuret marja- ja sienimetsät ja Kolgan suojelualueen luontopolku. Lähellä sijaitsevat myös satamat, joista pääsee Kihnuun ja Saarenmaalle.\nLomamökki on vuonna 2014 energiatehokkaasti kunnostettu. Terveellisen sisäilman perinteisen näköisessä rakennuksessa takaavat luonnonmateriaalit (savirappaus ja puu). Mökki sopii keskimääräistä parempia puitteita tarvitsevalle lomailijalle tai pienyritysten tapahtumiin.


7. Klaus Bremer /r\n8. Kulttuuriministeri Kaarina Dromberg\n10. Erkki Kanerva /sd\n18) Hallituksen esitys ajoneuvolaiksi ja siihen liittyviksi laeiksi\nArvoisa puhemies! Mietinnön esittelyä hiukkasen:\nJo heti tämän vaalikauden alussa kävi hyvin selväksi valiokunnalle, että ajoneuvolaki ja siihen liittyvä lainsäädäntö kaipaavat revisiota ja oikeastaan aika perusteellista uudistamista. Tässä katsannossa se, että hallitus on tuonut ajoneuvolakiesityksen kuvaamallani tavalla eduskunnan käsittelyyn, on ollut ihan oikea teko. Voidaan kuitenkin kysyä, minkä ihmeen takia tällainen esitys, näinkin mittava paketti, johonka on kohdistunut aika paljon odotuksia eri tahoilla ja hyvin ristiriitaisiakin odotuksia, on tuotu budjettilakina. Kun vielä tarkastellaan asiantilaa nyt, sitä että mietinnön teksti oli konekirjoitettuna 66 sivua ja painettuna nyt 30 sivua, mikä kuvaa sitä, että tähän on tehty valtava määrä muutoksia, niin tässä katsannossa tämä harkinta on ollut hiukan vajavaista hallituksessa ja erikoisesti liikenne- ja viestintäministeriössä.\nOlen moneen kertaan miettinyt sitä, missähän tämä perimmäinen idea tai ydin oikein on piillyt siitä, että näin valtavaan määrään lakiteknisiä muutoksiakin on jouduttu päätymään. Niistähän valtaosa on perustuslakivaliokunnan tekemiä ehdotuksia. Se kai johtunee siitä, että nyt perustuslakimuutoksen jälkeen asetustekstejä on siirretty varsinaiseen lakitekstiin ja nuo asetustekstit ovat olleet vähän niin kuin kotikutoisia ja siihen erityiseen tarkoitukseen tarkoitettuja eikäpä niitä ole sitten kuin ministeriön ja prosessin kautta vähän hoidettu. Eduskunnassahan ne eivät ole käyneet lainkaan. Nyt sitten ollaan siinä tilanteessa, että kun perustuslaki muuttui, niin on ollut sitten pakko ottaa huomioon, että vaatimustaso on aivan uudenlainen.\nArvoisa puhemies! Kaikesta tästä huolimatta tämä koko paketti on yksimielinen, elikkä tämä on pystytty vääntämään yksiin puihin yksimielisesti perusteellisen työn jälkeen. Kiitos siitä kaikille niille, jotka ovat tähän prosessiin osallistuneet.\nTässä yhteydessä on myöskin pystytty nyt ratkaisemaan monta sellaista asiaa, jotka ovat olleet esillä, osa koko tämän vaalikauden liikennevaliokunnassa, osa sitten aivan viime vaiheessa mukaan tulleita asioita.\nYksi sellainen asia on niin sanottu kevytnelipyöräasia. Eduskuntahan lausui jo 16.11.1999, että liikenneministeriö ryhtyy pikaisesti toimenpiteisiin ajoneuvon rakenteista ja varusteista annetun asetuksen tarkoittamien kolmipyöräisen mopon ja kevyen nelipyöräisen saattamiseksi säädöstasolla yhdenvertaisiksi pitäen lähtökohtana kolmipyöräistä mopoa. Tätä muutosesitystä sitten odotettiin ja odotettiin valiokuntaan ja siitä sitten kirjelmöitiinkin ministeriöön, mutta asia ei edennyt. Nyt kun ajoneuvolaki kokonaisuudessaan liitelakeineen aukaistiin, valiokunnalle tarjoutui mahdollisuus hoitaa tämä asia kotiin yhdellä kertaa, ja sen valiokunta on tehnyt yksimielisesti. Elikkä eduskunnan tahtoa näin noudatetaan viimeiseen piirtoon saakka.\nSinä aikana, kun tätä lakia on käsitelty, myöskin ajoneuvorintamalla on tapahtunut muutoksia. Tuonne maastoihin ovat ilmestyneet mönkijät, maastoajoneuvot, joilla on se kiusallinen käyttöongelma, että niillä joutuu sitten ylittämään tien, kun ei ole yhtenäisiä erämaa-alueita paitsi Lapin ja Itä-Suomen perukoilla, ja nyt on täytynyt sitten löytää ratkaisu sille, että mönkijällä voi ylittää tien, ja myöskin moottorikelkka on sellainen väline, jolla joutuu pakosta tien ylittämään. Tätä koskevat näkökohdat on otettu valiokunnan ehdottamassa ponsilausumassa huomioon.\nLiikennetraktori on yksi keskustelun alaisena ollut ajoneuvoratkaisu ja erikoisesti siinä se, onko siinä ajopiirturi vai ei. Nyt on tehty sellainen ratkaisuehdotus eduskunnan hyväksyttäväksi, että ajopiirturi on silloin kuvassa mukana, kun liikennetraktoria käytetään samaan tarkoitukseen kuin kuorma-autoa. Sitten muutoin, jos kysymys on traktorin käyttämisestä maataloustarkoituksissa tai metsätyötarkoituksissa, ajopiirturia ei tarvita.\nHyvin merkittävä ajan ongelma on se, että taksitoimintaa harjoitetaan nyt harmaana taloutena kepulikonstein. Tähänkin piti löytää ratkaisu. Seikkaperäisen keskustelun jälkeen valiokunta päätyi siihen ratkaisuun, että taksamittari voi olla vain takseissa, jolloin tämä ongelmakenttä selkiytyy harvinaisen selvästi. Valiokunnan työn aikana tuli asianomaisen teollisuuden taholta esiin piensarjatyyppihyväksynnän tarpeellisuus tässä laissa, eli sekin pitäisi hoitaa nyt kertaheitolla kuntoon. Yhteistyössä liikenne- ja viestintäministeriön asianomaisen osaston kanssa nämä lainmuutokset upotettiin tähän lakiin, muistaakseni muutoksia tuli neljään pykälään tältä osalta.\nSitten hyvin tärkeä asia oli ajoneuvon katsastukseen ryhtyminen tilanteessa, jossa veroja tai maksuja ei ollut suoritettu, että voidaanko katsastustoimenpiteeseen ryhtyä. Hallitushan oli sitä mieltä, että ei olisi oikein voinut. Me päädyimme siihen liikennevaliokunnassa, että voidaan ryhtyä, mutta loppuun suorittaminen jo sitten edellyttää, että nämä maksut ja verot on suoritettu viimeistä piirtoa myöten.\nSitten hyvin paljon valiokuntaa puhuttivat ajoneuvojen osien vaihtamiset liikenneturvallisuuden edistämistarkoituksessa. Siinähän on tämmöinen 50 prosentin sääntö. Valiokunta lausui tästä tuonne mietintöön omat näkemyksensä ja painotti liikenneturvallisuuden parantamiseen tähtäävän velvoitteen merkitystä. Edelleen kiinnitettiin huomiota autoveron perimiseen yli 30 vuotta vanhalta ajoneuvolta, ja toivotaan, että siinä asia saa jatkokäsittelyssä asiaan kuuluvan, aikaan sopivan ratkaisun.\nEdelleen ajoneuvojen rekisteröintiä koskevat säädökset käytiin uudelleen läpi, samoin kuin kotirauha-asiat otettiin nyt huomioon niin kuin perustuslakivaliokunta oli ehdottanut. Mielenkiintoista tässä on se, että parhaillaan on toisaalla lainsäädäntöä, jossa näistä ei ole välitetty, eli tässä suhteessa vielä tuommoinen tietty loogisuus hallituksen esityksien kesken puuttuu. Etäajokortti saa tässä oman pykälänsä, ja perusteluissa on kiinnitetty huomiota myöskin tarpeeseen saada alle 3 500 kg painaville pakettiautoille ja matkailuautoille maksiminopeus nostettua 100 kilometriin tunnissa, mutta nehän ratkeavat sitten toisessa yhteydessä, ei tällä lailla.\nArvoisa puhemies! Voi sanoa näin, että paketti kokonaisuudessaan oli liikennevaliokunnalle aika vaikea, valtava suorite ja siitä, että se saatiin nyt tällä tavoin vietyä läpi, voi kiittää yksinomaan valiokunnan puheenjohtajaa, joka otti sen päämäärän kuitenkin, että se viedään läpi ja kirjoitetaan suurelta osin uudelleen perustelujen osalta, koska perustuslakivaliokunta omassa lausunnossaan edellytti hyvin paljon muutoksia. Itse olisin ollut valmis siihen, että laki olisi palautettu uudelleen valmisteltavaksi, koska en näe järkevänä lain soveltamisen kannalta sitä, vaikka pykälät tietysti löytyvät, että on olemassa hallituksen perustelut ja valiokunnan perustelut ja soveltaja joutuu niitä yhdistelemään ja etsimään muutettuja pykäliä, mitkä ovat sellaisia kuin ne ovat olleet hallituksen esityksessä, millä tavoin valiokunta on muuttanut pykäliä ja millä tavoin valiokunta on sitten perustellut niitä muutoksia.\nJos lähdetään siitä, mitä edellisessä asiassa lausuttiin muun muassa ed. Erkki Kanervan taholta, että siinä asiassa lakivaliokunnan mietintöä käytetään tuomioistuimessa lakia sovellettaessa mitä ilmeisimmin jonkin aikaa ikään kuin käsikirjana, niin nyt valitettavasti valiokunnan mietintöä ei voida käyttää muuta kuin siltä osin, missä valiokunta on tehnyt muutoksia. Sitten soveltaja joutuu etsimään taas toisaalta hallituksen esityksestä niitten pykälien perustelut, joissa ei ole tehty muutoksia. Tältä osin minun mielestäni eduskunnassakin, ja nimenomaan eduskunnan korkeimman johdon, pitäisi hyvin vakavasti miettiä ainakin seuraavalla eduskuntakaudella, niiden, jotka täällä ovat, mitkä ovat ne perusteet, missä vaiheessa hallituksen esitys pitää palauttaa uudelleen valmisteluun, ettei valiokunnassa jouduta lähtemään alusta. Useimmiten se uudelleenkirjoittaminen on tietysti puheenjohtajan ja neuvoksen harteilla. Se ei kyllä minun mielestäni ole tämän talon tehtävä, vaan silloin kun tulee esimerkiksi perustuslakivaliokunnan lausunto, niin kuin tässä tapauksessa, ja edellytetään hyvin paljon muutoksia, minun mielestäni pitäisi lakiehdotus lähettää takaisin. Silloin myöskin soveltaja voisi saada sellaisen ikään kuin yhteenvedonomaisen kuvan siitä, mitkä ovat olleet pykälien perustelut.\nArvoisa puhemies! Tämä on monelta osin tekninen laki, ja siltä osin puheenjohtaja kävi näitä mielenkiintoisimpia asioita lävitse. Itsekään en nyt lähde joka kohtaa läpikäymään, mutta kiinnitin erääseen asiaan huomiota. En halunnut lähteä nyt tekemään siitä vastalausetta, jotta saimme tämän yksimielisesti kuitenkin ulos, ja perusteet valiokuntaneuvoksen mukaan olivat omalle kannalleni vähän sellaiset, että minä en nyt ihan tarkkaan voi niihin yhtyäkään. Mutta olkoon nyt menneeksi, kun se asia on kuitenkin jätetty nyt sitten asetukseen.\nTarkoitan tällä määritelmiä. Lain 3 § määrittelee eri ajoneuvojen muodot, luettelee ne hyvin tarkasti. Tähän nyt on pyritty, niin kuin puheenjohtaja totesi, keräämään kaikki mahdolliset ja melkein mahdottomatkin asiat niin, että ne pystytään kirjaamaan yhteen. Kun ajoneuvojen rakenteesta ja varusteista annetun asetuksen 7 §:n osalta ajoneuvolakiesityksen 3 §:ään on nämä määritelmät otettu, niin olisin nähnyt, että sinne olisi myös lisätty auton alustalle rakennettu työkone. Mutta ymmärsin näin, että tämä asia on sellainen, että kun sillä ei ole viittauksia mihinkään muuhun, niin sen osalta on sitten asetuksen asianomainen pykälä jätetty voimaan. Sitä lähinnä koskettaa sitten laki moottoriajoneuvoverosta, jossa moottorityökoneet määrätyiltä osin rinnastetaan moottoriajoneuvoihin, ja myöskin käsitykseni mukaan näin tapahtuu siltä osin kuin on puhe auton alustalle rakennetusta työkoneesta, kun kuitenkin täällä asianomaisessa moottoriajoneuvoverolaissa puhutaan, sen lisävero-kohdassa nimenomaan, tällaisista työkoneista.\nTältä osin itse vaan olen hieman hämmästellyt sitä tulkintaa, joka työkoneitten katsastuksessa on. Nyt kun, uskoisin näin, tämä puheeni menee viestinä myös liikenneministeriön asianomaiselle johdolle, niin tulen kyllä erään asian yhteydessä vielä kokeilemaan sitä, mikä on se todellinen työkone sitten. Tarkoitan sellaista konetta, että auton alustalle rakennetaan erilaisia vehkeitä ja sitä ei käytetä tavaran kuljettamiseen lainkaan. Se rakennetaan sillä tavoin, että osittain sillä hoidetaan tietä eli aurausta, suolausta, hiekoitusta, määrätyissä tilanteissa alusterällä höyläystä, sitten sivussa on jyrsin, jolla pyörtänöitä madalletaan, on painepesulaitteet, joilla voidaan pestä siltoja aliurakoitsijana. Sitten siinä on vielä harja edessä, ja painepesulaitteiden kautta pystytään kosteuttamaan tämä harja sillä tavoin, että pöly ei pääse lentämään liikaa. Lisäksi siinä on niittokone, että tienvarret voidaan määrätyissä urakoissa leikata.\nMinä en voi ymmärtää, että tällaista "vehjettä" ei voida pitää työkoneena. En tiedä, onko tässä sitten niin sanottu eturistiriita jonkun liittojäsenyyden kautta ollut esillä tai joku muu vastaava. Mutta itse en voi ymmärtää sitä, että kun tällainen työkone rakennetaan, se olisi luokiteltavissa kuorma-autoksi tai joksikin muuksi vastaavaksi, kun sillä ei tosiasiallisesti kuljeteta tavaraa ja kun tämän asianomaisen asetuksen 20 § nimenomaan luokittelee N2- ja N3-luokan ajoneuvot, jotka on varustettu erityisillä välineillä työn tekoa varten.\nEsimerkiksi aurauksen osalta sinne voidaan laittaa, kun taajamissa joudutaan lunta auraamaan, laite, jolla pystytään ohjaamaan lunta tavallaan sinne lavalle, jos siellä on esimerkiksi hiekoitusta varten tilaa jonkun verran, ettei se lumi lennä toisten ikkunoihin tai pihalle taajamissa. Kun ihminen on aika kekseliäs, tällaisiakin vehkeitä rakennetaan. Toisaalta itse olisin nähnyt, että se olisi voitu määritellä tässä 3 §:ssä, mutta nyt asianomaisen asetuksen 20 § jää voimaan ja ilmeisesti sitä sitten noudatetaan.\nSiinä pykälässä puhutaan myöskin tavaran kuljettamisesta, eli tällaista työkonetta ei ole tarkoitettu muun tavaran kuin työssä tarpeellisten työvälineiden ja tarvikkeiden kuljettamiseen. No, en tiedä, koska auratessa periaatteessa pitää sitten olla joko betonimöhkäleet taikka sitten hiekkaa tai suolaa tai jotakin muuta, niin että sen paino on sillä tavoin, että se työ pystytään hoitamaan, mistä on sovittu ja mistä on tehty urakka. Tietysti 3 §:n eräs määritelmä on aika lähellä tätä, mutta minun mielestäni, kun siinä ei puhuta auton alustalle rakennetusta työkoneesta, silloin ei sitä voida sisällyttää 3 §:n määritelmiin.\nArvoisa puhemies! Sitten ihan muutama asia vielä. Valiokunnan puheenjohtaja viittasi lakiesityksen 25 §:n taksamittariproblematiikkaan ja myöskin ajopiirturihommaan. Tältä osin valiokunta minun mielestäni on johdonmukaisesti noudattanut esimerkiksi liikennetraktoreissa sitä, että se on erottanut liikenneluvan haltijat, ja myöskin tässä ratkaisussa nyt on ajopiirturivelvoite asetettu ainoastaan niille, jotka ikään kuin kilpailevat kuorma-autoilijoiden kanssa taikka tekevät samaa työtä, hyvin pitkälle tietysti lyhyemmillä matkoilla.\nTaksamittareiden osalta toteaisin sen, että sinetöidyt taksamittarit olisivat olleet tietysti eri asia minun käsitykseni mukaan joukkoliikennevälineissä, mutta koska niissä ei ole sinetöityjä taksamittareita, asiakas ei tiedä, mikä on todellinen maksuperuste. Näin ainakin väitetään ja on väitetty. Sanoisin näin, että siinä oma porukka on pilannut sen asian, mitä sillä ehkä alun perin on lähdetty hakemaan.\nMielenkiintoinen asia, kokonaan uusi, on 9 luku. Tässä puhutaan tienvarsitarkastuksista, joka on minun mielestäni sellainen asia, jota esimerkiksi ed. Bremer on vuosien saatossa liikennevaliokunnassa toistuvasti tuonut esille. Nyt se on saatu ainakin jollakin tavoin tänne. Uskoisin näin, kun tässä nyt aika pitkään mietittiin erilaisia versioita ja hiottiin pykäliä, että tämäkin ainakin jollakin tavoin lähtee liikkeelle sillä tavoin, että siitä ei tule suurempia valituksia.\nPuheenjohtaja täällä totesi kolme- ja nelipyöräisistä, joista valiokunnassa on aika kiivasta keskustelua käyty ja myöskin eri intressitahojen kanssa. Nyt eduskunnan tahto ainakin tältä osin toteutuu myös tämän lakiesityksen kautta ja valiokunnan mietinnössä.\nIhan lopuksi, arvoisa puhemies, kun puhuttiin maastoajoneuvoista, niin pitkän harkinnan jälkeen — siinä oli erilaisia versioita loppujen lopuksi, ja muun muassa ed. Bremerillä oli hieman yksityiskohtaisempi esitys — päädyttiin lausumaehdotukseen, jossa sanotaan vaan muun muassa, että maastoajoneuvolla saa tilapäisesti tarpeellista varovaisuutta noudattaen ylittää tietä tai siltaa. Itse tulkitsin tämän niin, että se voi tapahtua joko suoraan taikka vähän vinosti eli silloin voi mennä aavistuksen verran sitä tietäkin pitkin. Uskon näin, että valvovat viranomaiset käyttävät talonpoikaisjärkeä tällaisessa yhteydessä, että mihinkään kohtuuttomiin sakotuksiin ei mennä, vaikka hieman tietä käytetäänkin siltojen, mäkien ja muitten epämiellyttävien maastokohtien alueella.\nArvoisa rouva puhemies! Liikennevaliokunnan puheenjohtajan puheenvuorossa lakiesitys ja valiokunnan mietintö tulivat varsin perustellusti esitellyiksi, mutta kun tähän sisältyy viestejä liikenne- ja viestintäministeriölle, niin kertaan niitä vielä.\nEsitys ajoneuvolaiksihan on lähtökohtaisesti uuden perustuslain täytäntöön panemista, sitä, että lukuisien asetusten ja kymmenien ministeriön päätösten varassa olevat ajoneuvoja koskevat määräykset saatetaan lain tasolle ja niille asetuksille, joita vielä voimaan jää, tulee lain tasoinen säädöstausta. Nämä perustuslakiongelmat ja se, että tätä jouduttiin uudelleen kirjoittamaan, selittyvät pitkälti siitä, että tämä säädöstö on muodostunut 40 vuoden kuluessa sellaiseksi kuin on muodostunut. Lakia valmisteltaessa sitä ei ole riittävästi peilattu voimassa olevaan perustuslakiin, vaan on siirretty suoraan säännöksiä asetuksista ja ministeriön päätöksistä lakiin. Perustuslakivaliokunta löysi toistakymmentä tämmöistä perustuslakihuomautusta tästä.\nVaikka siis lähtökohtaisesti on kysymys olemassa olevien asioiden siirtämisestä eduskuntalakiin, mietinnön tekeminen tarjosi valiokunnalle oivallisen tilaisuuden viestittää sekä liikenne- ja viestintäministeriölle että eräiltä osin myöskin valtiovarainministeriölle niitä asioita, joita liikennevaliokunta osittain on yrittänyt jo ainakin syksystä 99 alkaen viestittää. Toisin kuin eduskunta syksyllä 99 lausunnossaan tarkoitti esittäessään, että kevyt nelipyöräinen rinnastettaisiin kolmipyöräiseen mopoon, valtiovarainministeriö on asettanut kevyelle nelipyörälle moottoripyöräveron, joka nostaa sen hinnan juuri niiden ihmisten tavoittamattomiin, joille tämä ajoneuvo on suunniteltu.\nKevyt nelipyörä on ulkomitoiltaan muutaman sentin tarkkuudella kolmipyöräisen mopon kokoinen, mutta siinä on yhdellä polkimella hallittavat, hydraulisesti ohjatut levyjarrut jokaisessa pyörässä, kun kolmipyöräisessä jarrutustapahtuma vaatii sekä jalkojen että käsien käyttöä ja toisiin pyöriin se taitaa vielä mennä mekaanisten vaijereitten ja tankojen kautta. Kevyen nelipyörän lämmitys ja talvella välttämätön huurteenpoisto ovat järjestettävissä moottorin hukkalämmöstä niin kuin autossa, toisin kuin kolmipyöräisessä mopossa, johon tarvitaan sitä varten erityinen polttoainetta käyttävä lämmityslaite.\nEi tarvita erityisiä fysiikan opinnäytteitä, jotta ymmärtäisi, että neljällä pyörällä kulkeva ja neljällä pyörällä jarruttava mopo on turvallisempi kuin kolmipyöräinen. Sen erilainen verokohtelu on käsittämätön ratkaisu, jonka valiokunta, tai tässä tapauksessa, kun esitys tulee hyväksytyksi, eduskunta, nyt velvoittaa korjattavaksi. Toivottavasti se viesti nyt tavoittaa valtiovarainministeriönkin.\nHyötykäytössä on paljon nelipyöräisiä maastoajoneuvoja, joiden ongelma on ollut se, että niillä ei ole voinut ylittää tietä. Nyt valiokunnassa otettiin kanta, että tällaisella laitteella, jota mönkijäksi on alettu kutsua, pitää voida ylittää tie samoilla ehdoilla kuin moottorikelkalla on voitu tehdä jo iät ja ajat.\nEuroopan unionin kaupan vapaudesta johtuen me joudumme tuota pikaa, viimeistään pian odotettavissa olevan korkeimman hallinto-oikeuden päätöksen jälkeen, tarkistamaan autoverolakia niin, että käytettynä tuotavasta autosta ei voida periä autoveroa enempää kuin Suomessa myynnissä olevassa vastaavassa autossa on autoveroa jäljellä. Näin kai se EY-päätös on tulkittava.\nAikanaan autoverolakia on harrastajajärjestöjen toivomuksesta muutettu kulttuuri- ja keräilyesineinä maahantuotujen museoautojen verotuksen keventämiseksi niin, että niistä peritään 30 prosentin vero todistetusta hankintahinnasta, siis Saksasta, Ranskasta, Italiasta otettu todistus hankintahinnasta ja siihen 30 prosenttia päälle. Näissä muuttuvissa olosuhteissa, joissa keräilyautojen tuontimaissa keräilyauton hinta on usein korkeampi kuin meillä, tämän säännöksen voimaan jääminen johtaa kohtuuttomaan lopputulokseen. Kolmenkymmenen vuoden ikäisessä, meillä jobbarin listalla olevassa autossa ei veroa saata olla jäljellä montakaan euroa, mutta museoesineeksi tuotavasta autosta perittäisiin 30 prosentin vero. Tämän vuoksi valiokunta kirjasi kannanoton, että museoautoksi tuotavasta 30-vuotiaasta autosta ei tulisi periä autoveroa lainkaan, ja näki niin, että valtion fiskaalinen tavoite saattaa toteutua tämän lisääntyneen harrastuksen myötä toista kautta.\nToinen tämmöinen verotuksellinen käsittämättömyys on ollut se, että ajoneuvon korjaaminen on verotuksellisista syistä ollut lopetettava siihen, kun puolet sen osista on vaihdettu. Vähän kärjistäen tämä tilanne on johtanut siihen, että pariin kertaan kolarikorjattuun autoon ei ole voinut vaihtaa tuulilasinpyyhkijääkään joutumatta maksamaan siitä autosta uutta autoveroa. Varsinkin jos tuo puolet ylittävä osa puretaan autosta, josta niin ikään on jo maksettu raskas autoveromme, säännös on ollut kohtuuton, samoin siinä tapauksessa, että tuo prosentti ylittyy varaosasta, jolla lisätään auton turvallisuutta, vaikkapa levyjarrusatulasta. Tähän verotuksen kohtuuttomuuteen ja tähän tavallaan meidän maksutaseeseemmekin, kun puoleksi korjatun auton tilalle pitää tuoda uusi auto, vaikuttavaan epäkohtaan on esitetty tässä mietinnössä muutosta.\nJonkinlaisen kömmähdyksen piikkiin lienee luettava tämä liikennetraktorien esitetty ajopiirturipakko. Suurin osa liikennetraktoreista menee edelleen tien ulkopuoliseen maa- ja metsätalouskäyttöön, jota ajo- ja lepoaikamääräykset eivät koske. Investointina kehittynyt ajopiirturi maksanee tänään parituhatta euroa ja tulevaisuudessa vielä enemmän, ja se nostaa vastaavalla summalla myös kotimaisen liikennetraktorin hintaa, kun valmistusvaiheessa ei tiedetä, myydäänkö se kotimaahan vai vientiin. Meillä on noin 600 liikennetraktoria, jotka toimivat luvanvaraisesti tavaraliikenteessä, ja niihin valiokunnan esityksen mukaan ajopiirturipakko sopii ja niihin sitä esitetään. Mutta niitä on noin 600. Ihan tarkka ilmaisu ei ole se, että näitä nivelohjattuja, runko-ohjattuja dumppareita näissä kokonaisurakoissa käytetään samaan tarkoitukseen kuin kuorma-autoa, mutta niiltä ei vaadita liikennelupaa eikä ole vaadittu ajopiirturia tähänkään saakka.\nSitten se helpotus, jonka valiokunnan puheenjohtaja täällä ansiokkaasti esitteli, näitten piensarjoina valmistettavien ajoneuvojen tyyppihyväksyntään koskee erityisesti kotimaista kuorma-autoteollisuutta. Suomalaista kuorma-autoa ei tehdä varastoon, ei ole tehty enää kymmeneen vuoteen. Jokaiselle tuotantolinjalle otetulle autolle on käyttäjä tiedossa. Auto tehdään hänen tarpeidensa ja tilauksensa mukaiseksi. Alkuperäisessä hallituksen esityksessä ollut tyyppihyväksyntävelvoite olisi kohdellut kotimaista kuorma-autoteollisuutta kohtuuttomasti.\nSitten tässä yhteydessä oli tarkoituksenmukaista ottaa esille myöskin alle 3 000 kilon pakettiautojen nopeusrajoitus. Meille tuodaan muutamaa automerkkiä, otetaan esimerkiksi Mercedes Sprinter, joka voidaan rekisteröidä pakettiautona; se voidaan rekisteröidä kuorma-autona; jos siitä maksetaan autovero, se voidaan rekisteröidä henkilöautona; kun siihen pannaan 10, 16, 20 penkkiä niin kuin Iisalmessa tehdään, se voidaan rekisteröidä linja-autona; se voidaan rekisteröidä pienoisbussina. Nyt tästä varustuksesta riippuen sillä saa ajaa joko kahdeksaakymppiä taikka sataa. Siinä on täsmälleen samat hallintalaitteet, täsmälleen samat lukkiutumattomat jarrut. On tarkoituksenmukaista, niin kuin valiokunta esittää, että sillä saisi ajaa sataa ja liikennerytmi ei sen takia sekoittuisi. Toinen asia on sitten, vaikka se valiokunnan mietinnössä on, nämä matkailuautot. Niitä tehdään kaikenlaisille alustoille. On olemassa ainakin yksi nestejarruilla varustettu, vanhan kuorma-auton päälle tehty puoliperävaunu-matkailuauto, ja semmoisella autolla sataa ajaminen on kyllä hengenvaarallista.\nSitten ed. Vistbackan työkoneongelma: Minä uskon, että liikenneministeriön edustaja, joka tätä lehterillä kuuntelee, tietää siihen jo ratkaisun. Jos se työkone, kuorma-auton alustalle rakennettu työkone, on juuri sellainen kuin ed. Vistbacka kuvaa, se todennäköisesti on työkone, mutta jos se varustetaan vaihtolavalaitteella, jolla sen päälle voidaan vetää vaihtoehtoisesti betonipaino tai sorakuorma, sitten se kyllä valitettavasti on auto, oli siinä niitä muita vimpaimia kuinka paljon tahansa.\nLakiesitystä on jouduttu, niin kuin puheenjohtaja alussa ansiokkaasti kuvasi, jalostamaan valiokunnassa poikkeuksellisen paljon, mutta annetussa aikataulussa enempi, kenties tarpeellinen vuoropuhelu ministeriön kanssa ei ollut mahdollista.\nArvoisa puhemies! Tässä valiokunta on tehnyt todella ison ja perusteellisen ja hyvän työn. Puutun vain yhteen kohtaan, kevytnelipyörän osalta. Minusta esitys on hyvä, ja kun miettii sitä menneisyyttä, mitä tässä on tapahtunut jo viime kaudella, ja tämän kauden kaikkia niitä aloitteita ja kirjallisia kysymyksiä, joita on kevytnelipyörän osalta tehty, niin nyt se osio saa päätöksen. Onhan nimittäin ollut ihan järjetöntä sillä tavalla, jotta kevytnelipyörää on verotettu sillä tavalla kuin on verotettu. Sehän on ollut täysin kohtuutonta: semmoinen mopo on maksanut yli 100 000 vanhoja markkoja, ja kuitenkin kyse on moposta. Nyt tällä menettelyllä päästään siihen tilanteeseen, jotta se olisi kohtuullisempi, vaikkakin kovan hintainen ilmeisesti vielä. Maaseudun ihmiset, joiden näitä enimmäkseen uskon ostavan, voivat nyt paremmin asua mökeissään sivummallakin.\nMutta on yksi seikka, johon toivoisin jatkossa kiinnitettävän huomion ja jota ei valiokunnan mietinnössä ole. Olen yhä edelleen kovasti ja tiukasti sitä mieltä, jotta tähän pitäisi saada semmoinen varoituskolmio tai -pyramidi katolle. Nimittäin kun se näyttää hyvin paljon pikkuautolta, ohitustilanteessa se on joissakin tapauksissa liikenneriski ja aiheuttaa riskitekijöitä. Odottaisi, jotta liikenneministeriö antaisi tämmöisen säännöksen, joka ei välttämättä muualla ole ollut tarpeellinen, ainakaan eteläisissä maissa, kun siellä ei jäätä sillä tavalla ole, mutta meillä liukkailla keleillä ennen kaikkea tämmöinen varoituskolmio olisi tarpeen, kun näyttää, jotta on auto edellä, ja lähdetään ohittamaan, yllättäen onkin perä edessä, ja jos vastaantulevien kaistalla joku tulee vastaan, siinä on aika heikko tilanne. Sen takia odotan ministeriön aikanaan antavan tästä asetusta.\nArvoisa rouva puhemies! Valiokunnassa, niin kuin kaikissa puheenvuoroissa on kuultu, on tehty erityisen perusteellista ja hyvää työtä, ja niin se väkisin tästä paperistakin näkyy ja syntyy. Yhteen asiaan kiinnittäisin huomiota. Kun lausumaehdotuksessa todetaan varsin perusteellisesti ja oikein, että moottorireellä ja maastoajoneuvolla, mönkijällä, saa ylittää tien taikka sillan, ja tällaisiin toimenpiteisiin tulee ryhtyä ja syntyä, niin on yksi aihe, mikä varmasti tässä on jäänyt pohtimatta ja huomioimatta, ja ehkä sitä kukaan ei ole tuonut esillekään. Pidän aika erikoisena, minkä takia näitä raskaita mönkijöitä, joita metsässä ja maastossa kulkee, ei voitaisi hoitaa myöskin niin, että ne traktorin lailla olisivat kulkukelpoisia maaseututeillä ja vastaavissa olosuhteissa, jolloin niitten käyttö olisi yksinkertaisempaa ja selkeämpää ja terveempää, koska hiljaa liikennöidyllä tiellä niiden kulku on paljon terveempää kuin ihan umpimetsässä, kannokossa.\nRouva puhemies! Tämmöinen ajatus tuli mieleen tästä aiheesta.\nArvoisa puhemies! Ihan tämmöinen ex officio -vastaus ed. Seppo Lahtelalle, että tässä pitää ottaa huomioon sitten vakuutusasiat ja kaikki siihen liittyvät ja rakenteelliset vaatimukset. Asiasta kyllä keskusteltiin perusteellisesti, mutta katsottiin, että tämä oli tässä vaiheessa, kun me olimme muuten miltei kirjoittaneet lain kokonaan uudestaan ...(Ed. S. Lahtela: Onko toivoa paremmasta?) — Nämä toiveet kirjataan parhaillaan lehterillä ylös.\nArvoisa rouva puhemies! Ensin pari sanaa täällä käytetyistä puheenvuoroista.\nEd. Erkki Kanerva puuttui museoautoista perittävään 30 prosentin autoveroon. Tässä kohdassa on kyllä hyvä todeta, että nyt vieläkin voimassa oleva autoverolain, joka säädettiin 18. päivä joulukuuta vuonna 98, käsittelyn aikana jo havaittiin erittäin suuri vääryys ja ilmeinen virhe siinä, että kun autovero vuosittain alenee iän mukaan tietyn ikäkertoimen mukaan ja 24 vuotta ja 11 kuukautta vanhasta autosta, päivää vaille 25-vuotiaasta autosta, autoveroa on jäljellä noin 8 prosenttia, näin muistaakseni, niin kun yön yli auto vanhenee 25-vuotiaaksi, mikä silloin oli museoauton ikäraja, autovero pomppaakin 8 prosentista 30 prosenttiin yhtäkkiä. Silloin eduskunta yksimielisesti hyväksyi lausuman, joka sanamuodoltaan suurin piirtein oli näin, että eduskunta edellyttää, että hallitus välittömästi korjaa museoautojen veron samaan linjaan yleisen autoveron kanssa.\nTästä olen pari kertaa kirjallisella kysymyksellä muistuttanut hallitusta ja myöskin kyselytunnilla pari kertaa esittänyt kysymyksen, mitä tarkoittaa eduskunnan asema perustuslain mukaan korkeimpana päättäjänä maassa ja mitä tarkoittaa, kun eduskunta velvoittaa hallitusta "välittömästi" korjaamaan asian, jolloin ministeri Siimes pari kertaa nauraen on todennut, että no, kyllähän se sitten tulee varmaan käsittelyyn, kun autovero seuraavan kerran tulee käsittelyyn. On käsittämätöntä, että hallitus tällä tavalla pitää täysin pellenä eduskuntaa. Mutta kuten sanottu, toivottavasti tähän tulee kohtuullinen muutos. Aivan niin kuin ed. Kanerva totesi, hän on isä sille ajatukselle, että tokkopa tuosta museoautosta enää kannattaa autoveroa periä ollenkaan. Siitä on suurempia hyötyjä harrastajille ilman autoveroa, ja palautuu myöskin yhteiskunnalle enemmän hyötyä siitä, että näitä vanhoja autoja kunnostetaan ja keräillään. Se on harrastus parhaasta päästä.\nEd. Esa Lahtela otti esille nelipyöräisen, ja lisäisin siihen myöskin kolmipyöräisen, tietynlaisen liikennevaaran. Voidaan kuvitella, kun 60 tonnia painava tukkirekka hyökkää sakeassa lumisateessa nyppylän yli ja siinä seisoo sitten mopoauto tarkoituksella kääntyä vasemmalle esimerkiksi päätiellä. Siinä eivät mitkään jarrut pysäytä tukkiautoa, jollei se riittävän ajoissa näe huonoissakin olosuhteissa tätä mopoautoa. Näin ollen varmaan ihan yleinen toivomus Suomen oloissa, jotka kiistattomasti edustavat EU:n kaikkein vaikeimpia ajo-olosuhteita, on se, että sellaisen takaikkunaan tulee vaikka koko takaikkunan korkuinen punaista palava varoituskolmio, että selvästi näkee, minkälainen ajoneuvo siinä on.\nSitten tähän liikennevaliokunnan jättämään mietintöön. Aivan kuten täällä on tuotu esille liikennevaliokunnan puheenjohtaja Pulliaisen suulla, tämä on kohtuuttoman suuri paketti kohtuuttomalla aikataululla hoitaa kunnolla. Minäkin olen ylpeä koko valiokunnan puolesta, että on saatu niinkin selvästi tehtyä hyviä korjauksia siihen, samalla kun joudun toteamaan, että saman verran pieniä täsmennyksiä on jäänyt ilman käsittelyä kerta kaikkiaan aikapulan vuoksi.\nOlen erityisen iloinen siitä, että tienvarsikatsastukset nyt tulevat tietynlaisiin raameihin ja toivottavasti yleistyvät. Meidän suurimpiin onnettomuusryhmiimme liikenneturvallisuuden kannalta kuuluu auton tekninen epäkuntoisuus, ja tämä tietysti edellyttää selkeästi sitä, että katsastukset parin vuoden välein eivät ole oikea lääke tälle. Auton pitää aina olla kunnossa, ei niin, että se on kunnossa ainoastaan silloin, kun se viedään katsastukseen. Siinä mielessä tienvarsikatsastukset on oikea lääke sille, että auto todella pidetään kunnossa jatkuvasti.\nNäitä hyviä asioita on myöskin se jämäkkä tapa, jolla liikennevaliokunta nyt sanoo mielipiteensä kolmipyöräisen ja nelipyöräisen mopon autoverokohtelusta. Sehän on lopultakin tietysti valtiovarainministeriön käsissä ja verolaki, mutta kyllä tässä nyt selkeästi tulee lausuttua, näin näkisin, myöskin eduskunnan tahto asiassa.\nEdelleen, kokonaispainoltaan alle 3,5 tonnia painavien pakettiautojen nopeusrajoitusten nostaminen 100 kilometriin tunnissa: Se on, aivan kuten ed. Kanerva täällä toi esille, järkyttävä sekasotku ollut tähän asti. Monella automerkillä on malli, joka tietyissä tapauksissa rekisteröidään pakettiautoksi, ja sille tulee 80:n rajoitus; sama auto voi olla pikkubussi, jolloin nopeusrajoitus on 100 kilometriä tunnissa; ja se voi olla henkilöauto, kun maksetaan henkilöautovero, ja ihan samalla autolla on se vapaa nopeus, mikä henkilöautoilla on Suomessa ja tietysti myöskin ulkomailla; samasta autosta on kysymys.\nVielä voin todeta, että asetuksessa ajoneuvojen käytöstä tiellä 3 §:ssä "Ajoneuvoluokkia koskevat nopeusrajoitukset" todetaan, että esimerkiksi N-luokan pakettiautolla suurin sallittu nopeus 80 km/t, N(1)-luokan pakettiautolla, jonka omamassa on alle 1,8 tonnia ja joka on otettu käyttöön vuoden 81 jälkeen, yllättäen 100 km/t ja edelleen N(1)-luokan pakettiautolla, jonka omamassa on alle 1,875 tonnia ja joka on otettu käyttöön vuonna 95 tai myöhemmin, 100 km/t ja sitten muilla alle 3,5 tonnin pakettiautoilla 80 km/t. Jo on aika yhtenäistää tämäkin käytäntö. On ilahduttavaa se, että tiettävästi myöskin liikenneministeriössä ollaan valmiit, näin käsittäisin, muutokseen tässä, joka tapauksessa vakavasti harkitsemaan tätä asiaa. Näkisin, että myöskin positiivinen tulos, päätös, tässä asiassa on lähellä.\nMitä matkailuautoihin tulee, niin puhutaan kyllä ihan toisen kategorian autoista. Henkilökohtaisesti pois minusta se, että vastustaisin ajonopeuden nostamista 100 kilometriin tunnissa, mutta siinä on sellaisia liikenneturvallisuustekijöitä, joita kannattaa visusti ottaa huomioon. Missä määrin matkailuauto on rakennettu sellaiselle alustalle, että ajo-ominaisuudet vastaavat ja pärjäävät 100 kilometrin tuntinopeudessa. Monta kertaa näitä rakennetaan korkeille alustoille, painopiste nousee hyvin korkealle, ne ovat maksimileveitä, huojuvia, ja sisällä saattaa olla koko perhe kulkemassa ja kirmailemassa siellä ympäri asuntovaunua. Siellä on irrallisia kattiloita ja mahdollisesti saatetaan ehkä keittää kahviakin avoliekillä. Sitä ei kukaan tiedä, mitä siellä kaikkea tehdään. Siellä lentelee pahvimukeja, kun pyydetään, että "isäntä, ota tästä ryyppy sillä aikaa, kun ajetaan, varmaan sua janottaa", ja pikkutyttö tulee näyttämään, että "kato isi, mulla on auringon kuva tässä piirretty". Siinä on sellaisia tekijöitä, joita kannattaa vakavasti ottaa huomioon silloin, kun päätetään matkailuautojen nopeuksista. Enpähän sano enempää. Talvi on erilainen myöskin matkailuautojen kohdalla ja liikenneturvallisuuden kohdalla kuin kesällä.\nEdelleen olen hyvin iloinen siitä, että tämä taksamittariasia tulee nyt selkeästi esille. Käytäntö valitettavasti Helsingissäkin ja eräissä muissa kaupungeissa on ollut se, että kun ei ole saatu taksilupia, onkin hankittu joukkoliikennelupia ja niihin pantu taksamittari, joka ei ole blommattu, johon ei ole asetettu välttämättä taksapäätöksen mukaista taksalaskinta, ja sitten partioidaan hotellien ja ravintoloiden ulkopuolella ja napataan siitä asiakkaita. Asiakas kuvittelee, että tässä on taksiauto, ja hyvähän se on näyttää sitten taksamittaria, että katso nyt, tuossa on se summa, ja siinä voi olla minkälainen tahansa mielivaltainen taksa silloin käytössä. Kyllä kuluttajan turvallisuuden ja kuluttajansuojan takia päätös on oikea, se, että taksamittarit ovat pelkästään taksiautoissa.\nJoukkoliikenneluvilla kulkevat liikennöitsijät puolustelevat usein sillä, että taksamittari on välttämätön myöskin, kun kunnille suoritetaan ajoja. Tässä on kuntien ja joukkoliikennelupa-autojen kesken selkeä sopimushinta, joka yleisimmin perustuu ajettuihin kilometreihin. Voi olla myöskin muita perusteita, mutta nekään eivät edellytä välttämättä taksamittarin käyttöä.\nEdelleen, liikennetraktoreihin ajopiirturi, kun liikennetraktoria käytetään luvanvaraisessa tavaraliikenteessä, on oikeudenmukainen ja hyvä ja selkeä päätös lopultakin tähänkin asiaan.\nPiensarjatyyppihyväksyntä laajennetaan Lex Sisulla sillä tavalla, että kotimainen kuorma-autoteollisuus saa tästä sen saman edun, mikä on tarjottu aikaisemmin muunlaisille autoille täällä ja autonvalmistajille.\nEdelleen, Ajoneuvohallintokeskukselle annetaan oikeus myöntää poikkeuslupa ajoneuvoille, joiden ensirekisteröintioikeus EU:ssa tietyissä tapauksissa on vanhentunut. Se on myöskin inhimillinen ja hyvä päätös eikä millään tavalla huononna meillä liikenneturvallisuutta.\nMönkijäpäätös on erinomainen, lopultakin, se että voidaan edes ylittää tietä ja siltaa. Mönkijät monta kertaa ovat erittäin hyvässä, arvokkaassa käytössä metsäalueilla ja luonnossa, jossa ennen on liikennöity raskaalla traktorilla, joka on jättänyt paljon pahempaa jälkeä luontoon. Se, että näillä voidaan myöskin, niin kuin ed. Vistbacka täällä lausui toivomuksen, maaston huomioiden ajaa edes hiukan matkaa tietä pitkin — tämä on minun toivomukseni — koska, kun niissä on perävaunu ja mahdollisesti perävaunussa hirvenruho ja jos silloin pitää väkisin tien yli poiketa suoraan ja vastassa on korkeaa penkkaa, niin kyllä siinä on vakava vaara, että ensin kippaa perävaunu ja sen jälkeen koko härveli. Siinä, aivan niin kuin ed. Vistbacka totesi, hyvä on käyttää sitä tervettä maalaisjärkeä.\nYhtä kaikki tässä paljon asioita on jäänyt vaille huomiota:\nMoottoripyörien vuosikatsastusasia jäi auki.\nMustien museoautokilpien käytön mahdollinen rajaus: Siihen olisi kannattanut ottaa jonkunlainen kanta liikennevaliokunnassa selvyyden vuoksi.\nRomuautojen vastaanotto-oikeuteen liittyy tiettyjä ongelmia.\nKatsastajien käyttö vahinkotarkastuksissa jäi auki.\nTienvarsikatsastusten kustannusjako ja edelleen siinä kohtuuttoman haitan määrittely ja tiettyjä muita yksityiskohtia jäävät nyt asetustasolla ilmeisesti pohdittaviksi.\nEdelleen, tuoteturvallisuuden valvontavastuu.\nEdelleen, valomääräykset, jotka meillä noudattavat EU-direktiiveja, jotka eivät ole ihan ajan tasalla ja paikallaan täällä meidän erittäin vaikeissa ajo-olosuhteissamme.\nHinattavan auton leveys, joka tällä hetkellä on aika omituinen tilanne: 2,60 leveää saa hinata esimerkiksi nelivetomaasturilla, mutta jos leveys ylittää 2,60, pitää olla kuorma-auto hinaamassa. Tämä aiheuttaa suuria vaikeuksia esimerkiksi venehuoltamoille sun muille tällaisille veneenomistajille, joiden laite jotain lyhyttä siirtoa varten on yli 2,60 leveä. Sille pitäisi saada erivapaus, ja tiettävästi liikenneministeriö ei enää myönnä näitä erivapauksia. On hankittava sitten jostain kuorma-auto vetämään. Jokainen voi kysyä, onko liikenneturvallisuus sillä sitten parempi vai huonompi.\nMoottoripyörävero tai moottoripyörien vapauttaminen autoverosta: Olisi ollut hyvä asia tässä ainakin eduskunnan ilmaista tahtonsa, käsityksensä.\nSamoin se, että on kahdeksan eri rakenne-enimmäisnopeusluokkaa. Meillä on ajoneuvoja tien päällä, joilla on suurimpana sallittuna rakennenopeutena 20 kilometriä tunnissa; on toisia, joilla on 25 kilometriä tunnissa; 40 on yksi raja; 45 on yksi raja; 50 on yksi raja; 60 on yksi raja; 80, 100 on raja. Kyllä tätäkin olisi kelvannut pikkuisen virtaviivaistaa ja yksinkertaistaa.\nMutta kaiken kaikkiaan tuli tehtyä hyvä työ liikennevaliokunnan parissa. Edelleen sanon, että aika ylpeä pitää liikennevaliokunnan olla selviytymisestä tästä paketista, joka oli kohtuuttoman suuri, kohtuuttoman pienellä työajalla valmistettuna.\nArvoisa puhemies! Haluaisin puuttua matkailuautokysymykseen, niiden nopeuteen. Itse olen ollut karavaanari viitisen vuotta ja matkailuautolla liikkunut. Olen ehdottomasti sitä mieltä, että tuo 100 kilometrin tuntinopeus olisi oikea, kun ajatellaan liikenteen sujuvuutta Suomessa. Taitaa olla ainoastaan Albaniassa, jossa on samanlainen säännös kuin Suomessa. Ruotsissa se on 100 kilometriä, Euroopan maanteillä ja moottoriteillä se on rajaton, jos siellä ei ole muulla toiminnalla tätä rajattu. Nyt kun ed. Bremer puhui, että sieltä tippuu kattiloita ja patoja ja kaikkea, niin sanon, että kyllä tänä päivänä matkailuauton kuljettajat ja kuljetettavat ovat hyvin vastuuntuntoisia. Katsoisin, että meillä alkavat olla tietkin siinä kunnossa, että tämä 100 kilometrin tuntinopeus on oikea myöskin matkailuautoille. Kyllähän kaikenlaisia uhkakuvia voi myöskin täällä luoda meille, jos halutaan. Mutta todellakin toivon, että liikenne- ja viestintäministeriö ottaa vakavasti tämän vastaan, että 100 kilometri per tunti olisi tuo nopeus.\nArvoisa rouva puhemies! Tässä ihan ilolla kuuntelin, kun on vähän huolestuttanut tuo piirturin käyttö liikennetraktorissa, että siinä otetaan huomioon, missä sitä käytetään, koska ongelmanahan on varmasti se, että jos sinne piirturit laitettaisiin, vaikka se olisi maa- ja metsätalouskäytössä, niin silloin se ei kyllä puolla paikkaansa, koska sinnekin varmaan ostetaan näitä traktoreita vetovehkeiksi monesti. On hyvä, että siellä on selkeästi rajattu se.\nSitten ajoneuvolain ja muiden osalta kehottaisin kyllä, että niitä mietitään asetuksillakin, kun tuolla haja-asutusalueilla joskus tulee tämmöistä vähäistä käyttöä esimerkiksi traktoreilla kauppaliikkeille, kun ne siirtävät tavaraa — ei kannata kenenkään kuorma-autoa pitää sitä varten, vaan traktorilla siirtävät sitä, ostopalveluna sitä tekevät — että sinne ei laitettaisi sellaisia rajoituksia, etteikö jatkossakin niitä voitaisi käyttää, koska se ei kyllä kilpaile millään tavalla kuorma-auton käyttöä vastaan. Ne eivät ole vastakkain, vaan ne täydentävät toinen toisiaan. Näyttää, että joskus tulee näitä tulkintaongelmia vähäisen, ja toivoisi, että käytettäisiin sitä niin sanottua maalaisjärkeä, miten näitä asioita hoidetaan, että ei vaikeuteta eikä vahingoiteta niiden ihmisten elämää, jotka muutenkin asuvat harvaanasutulla seudulla.\nArvoisa puhemies! Tämä ed. Ahon viimeksi esille ottama asia ratkottiin silloin, kun tavaraliikennelaki säädettiin, mutta halusin havainnollistaa tätä kevytnelipyöräasiaa seuraavalla esimerkillä: Ostin vanhan Valko-Venäjällä valmistetun ilmajäähdytteisen Belarus-traktorin, joka oli ollut käytössä vanhuspariskunnalla, joka joutui laitoshoitoon. Olivat monta vuotta kulkeneet sillä kaupassa. Sillä ei ollut mitään muuta käyttöä, mutta piti ajaa traktorilla, kun eivät rahat eikä ajokortti riittäneet nelipyörään.


Yeesiläisten matkassa: Matkailu avartaa\nKiitos edelliselle bloggaajalle Janetelle ja läpsystä vaihto..\nNiin kuin otsikosta arvaakin, tämä postaus kertoo matkailusta. Tykkään itse matkustamisesta erittäin paljon ja olenkin käynyt viidessä eri maassa tämän vuoden aikana. Jollekin tämä luku saattaa kuulostaa pieneltä, jollekin taas erittäin suurelta. Numeroita tärkeämpää on kuitenkin matkan varrelta saadut kokemukset, sekä niiden jättämä hyvä fiilis. Aloitan vuoden viimeisen matkani parin päivän kuluttua, kun lennän äippäni kanssa Istanbuliin.\nMatkustamisessa on lukematon määrä hyviä puolia. Ensinnäkin, matkustaminen on erinomainen tapa tutustua uusiin ihmisiin ja vieraisiin kulttuureihin. Matkustaessa on myös luonnollista harjoitella vieraita kieliä. Harvapa meistä kehtaa hoitaa kauppareissunsa lähi-Alepaan englannin kielellä “muuten vaan harjoittelun ilosta”.\nMaaliskuinen auringonlasku Agadirissa, Marokossa\nJokainen suomalainen myös varmasti allekirjoittaa hyvien säiden merkityksen lomailun kannalta. Suomen kesä on kaunis, mutta arvaamaton – mutta monestiko muistat käyneesi sateisessa Marokossa? Tuskinpa kertaakaan, koska kyseisessä maassa on yli 300 aurinkoista päivää vuodessa.\nToisaalta, matkailu tuo esiin myös kotimaan hyviä puolia. Kyllä, joskus sataa, mutta asioiden helppohoitoisuus on aivan omaa luokkaansa turvallisuudesta puhumattakaan.\nVesipulloa ostaessa ei tarvitse ensin käydä 15 minuutin tinkaussessiota pullon hinnasta niinkuin Afrikassa. Paikasta toiseen liikkumiseen ei tarvitse varata tuntitolkulla aikaa (ja hermoja) niinkuin miljoonakaupungeissa. Ja pimeän tullen ulkona uskaltaa liikkua muutenkin kuin taksilla.\nMeille on toitotettu pienestä pitäen kyllästymiseen saakka kuinka “Suomeen syntyminen on lottovoitto” ja “täällä fiksulle ja ahkeralle ihmiselle kaikki on mahdollista”. Vaikka hävettääkin myöntää, niin opiskeltuani 2012-2013 vuoden Englannissa ja tutustuttuani päällisin puolin heidän koulutusjärjestelmäänsä, olen tullut samoihin aatoksiin. Tänä päivänä englantilaisessa yliopistossa opiskeleminen kustantaa oman alani liiketalouden puolella edullisimmillaan n. 4,000 puntaa /vuosi. Kyseessä on siis n. 5,000 euron ylimääräinen lasku jokaiselle opiskeluvuodelle. Kalleimmissa ja hienoimmissa yliopistoissa Lontoon seudulla kyseinen lysti kustantaa helposti 30,000 puntaa lukuvuotta kohden. Siinä olisi jo melkein 40,000 euron lasku jokaiselle vuodelle. Itse voin ainakin myöntää, että olisin joutunut käymään ehkä parikin ylimääräistä viikkotuntia töissä tuollaista summaa maksellessani..\nKutakuinkin tältä olisi näyttänyt koko tutkinnon suorittaminen Englannissa\nSuomi on erittäin luonnonläheinen ja stressitön paikka asua. Kyllä, olen edelleenkin sitä mieltä että meillä sataa liian usein. Jos nyt kuitenkin astutaan askel taaksepäin ja katsotaan sitä kokonaiskuvaa, niin jumaleisson että meillä päin se homma vaan toimii!\nJanette kyseli edellisessä kirjoituksessa urheilumuistojen perään. Niitä on pitkän jalkapallo- ja salibandyuran aikana kertynyt kymmenittäin – homman vaikeus onkin lienee valita näistä muistoista vain yksi. Parhaimmat muistot taitavat olla juniorisalibandyvuosilta, kun teimme vuosittain matkan Uppsalan salibandyturnaukseen aina kuluvan vuoden joulukuussa. Näillä reissuilla on ollut hauskaa niin kentillä kuin niiden ulkopuolella! Voisin toki eritellä tähän muutamankin hauskan muiston kyseisiltä reissuilta, mutta kunnioituksesta kanssapelaajiani (ja ennen kaikkea itseäni) kohtaan taidan jättää kertomatta..\nKesäistä lomailua Suomessa\nSeuraavalle bloggaajalle heittäisin tällaisen kysymyksen: Jos olisit supersankari, niin mikä supersankari olisit?\nLähettänyt Nuorten mielenterveysseura Yeesi Klo 12.35.00