Clarins arkistot - Page 3 of 7 - Berner Oy\nClarins Plant Gold – L’Or des plantes -hoitoemulsio\nKasviuuteisiin perustuva, aromaterapeuttinen hoitoemulsio kasvoille\nCHEEKY CHEEKY BAM BAM -syysmeikki 2019\nPoskipuna tekee paluun syksyn meikeissä ja sitä saa levittää reilusti poskiluulle. Syksyn näytöksissä näkyi myös paljon meikkejä, joissa koko meikki oli soinnutettu poskipunan sävyyn, roosaa tai persikkaa luomilla poskilla ja huulilla. Poskipunan lisäksi toinen syksyn vahva meikkitrendi on huulikiiltojen paluu.\nUuden aikakauden anti-age-voide, joka kirkastaa välittömästi ihon sävyä, kiinteyttää ihoa ja pitää sen kimmoisana ja joustavana.\nKaunis rusketus vähemmällä auringonottamisella\nAurinko on yhtä aikaa paras ystävämme ja pahin vihollisemme. Sen ansiosta ihossamme muodostuu D-vitamiinia, aurinko saa meidät hyvälle tuulelle ja antaa iholle kauniin päivetyksen. Toisaalta auringonvalo aiheuttaa auringonpolttaman ja vanhentaa ihoa ennenaikaisesti. Tästä syystä Clarins on hyödyntänyt auringosta saamaansa tietotaitoa ihoa tehokkaasti suojaavien, korkean suojakertoimen omaavien aurinkotuotteiden kehittämisessä.\nMy Clarins -ihonhoitolinja\nMy Clarins on uuden sukupolven hoitolinja, joka tarjoaa iholle luonnon parhaita antimia, jotta iho pysyisi mahdollisimman hyvässä kunnossa. Tuotteet tuovat iholle sen hyvinvoinnin kannalta tärkeitä aineosia ja poistavat iholta sen tasapainoista toimintaa haittaavia tekijöitä. Ei enempää eikä vähempää. Yhdeksän kaikille ihotyypeille sopivaa hoitotuotetta, joita käytetään aamuin ja/tai illoin kosteuttamaan ihoa, tasapainottamaan sen toimintoja ja ylläpitämään ihon hyvää kuntoa.\nClarins Men Super Moisture Care -kosteusvoiteet\nMeillä kaikilla on 24 tuntia aikaa vuorokaudessa. Joskus, varsinkin miehillä se ei tunnu riittävän. Työ vie oman aikansa, sen päälle…\nUusia tuotteita Clarinsin Extra-Firming-hoitolinjaan\nClarins tuo ihoa tehokkaasi kiinteyttävään ja ryppyjä häivyttävään Extra-Firming-linjaansa kaksi uutta erikoistuotetta\nExtra-Firming Phyto-Serum -seerumin ja\nExtra-Firming Yeux -silmänympärysvoiteen


se toki tolla 120 ja meikälääsen pc:n käyttö on 99%sesti netti surffausta mut mitä mieltä muut olis . muistikampojen hinta on kyllä vissiin aivan toista kuin noi torni mallit .\nXP on aika muistisyöppö ja tuo 128 on siinä oikeastaan minimi. Jos laitat enemmän softaa ja tavaraa sisään niin alkaa lataukset kestämään. Kyllä se 256 kandee olla vaikka olisikin pelkässä nettikäytössä. Ja kannettavissa tuo muistin vaihtaminen käy kuin lastenleikki. Takakansi auki ja palikka paikalleen.Klikkaa laajentaaksesi...\nolisko tietoo mistä niitä lisä kampoja kannattais kysellä ja mitä ne noin suurinpiirtein maksaa. onko saatavana muita kuin ns. hp:n omia (hinta) siis löytyykö piraateja vai miksi niitä sanotaan.Klikkaa laajentaaksesi...


Laukaalainen LH Lift sai AGCO-konsernin innovaatiopalkinnon: "Suomalaiset alihankintayritykset voivat pärjätä kovassa kansainvälisessä kilpailussa" - Maaseudun Tulevaisuus\nLaukaalainen LH Lift sai AGCO-konsernin innovaatiopalkinnon: "Suomalaiset alihankintayritykset voivat pärjätä kovassa kansainvälisessä kilpailussa"\nKolmipistenostolaitteet ovat pysyneet vuosikymmeniä lähes muuttumattomina. Siksi LH Lift uskoo puolipalloratkaisunsa herättäneen huomiota.\nTuotepäällikkö Timo Viikki ja toimitusjohtaja Kari Piltonen iloitsevat AGCO:n myöntämästä palkinnosta.\nLaukaalainen traktoreiden kytkentälaitteita valmistava LH Lift Oy palkittiin AGCO-konsernin innovaatiopalkinnolla. Traktoreita, puimureita ja muita maatalouskoneita valmistava AGCO tunnetaan muun muassa Valtran emoyhtiönä.\nLH Lift on toiminut yli 40 vuoden ajan Valtran alihankkijana.\n"Kolmipistenostolaitteet ovat pysyneet vuosikymmeniä lähes muuttumattomina eikä alalla ole esitelty uusia innovaatioita. Siksi meidän puolipalloratkaisu työkoneiden kytkentään, sen kansainvälinen patentti ja ensiesittely Valtran T-sarjassa herätti huomiota", kertoo LH Liftin toimitusjohtaja Kari Piltonen.\nPuolipallokiinnitys on helpompi valmistaa ja kestävämpi kuin perinteinen silmukkapää, jota käytetään traktorin ja työkoneen välisessä kytkennässä. Perinteisessä systeemissä koneistetaan silmukkapäähän ensin pallopesä, pujotetaan sinne pallo ja saadaan metallia puristamalla pallo jäämään pesään, yhtiön tiedotteessa kerrotaan.\nLH Liftin järjestelmässä kaksi puolipalloa pujotetaan karkaistuun pallopesään, jolloin silmukkapäässä voidaan käyttää huomattavasti lujempaa materiaalia.\nYhtiön mukaan uusi kiinnitysjärjestelmä on osoittautunut kestävämmäksi, helpommaksi valmistaa ja monipuolisemmaksi käyttää kuin vanha.\n"Palkinto osoittaa, että suomalaiset alihankintayritykset voivat pärjätä kovassa kansainvälisessä kilpailussa. Innovaatioitamme on palkittu myös aiemmin, kuten kääntyvä LH Link -etunostolaite Agritechnica-näyttelyssä", kertoo Piltonen.\nAGCO:n Euroopan ja Lähi-idän alueen toimittajapäivässä Unkarin Budapestissa maaliskuun lopulla palkittiin myös suomalainen syvävetotuotteita valmistava Meconet Oy päämiehen ja alihankkijan välisestä yhteistyöstä.\nRuiskupuristeosia valmistava Okartek Oy palkittiin uusien tuoteprojektien läpiviennistä. Paikalle oli kutsuttu 300 AGCO:n tärkeintä alihankkijaa Euroopan kaikkiaan noin 3 000 alihankkijasta.\nAiheet AGCO Kari Piltonen LH Lift Valtra\nValtra kiskoo lähes yksin traktorikauppaa suosta\nMaatalous 11.06.2019 Tilaajille\nValtran pikkutraktori sai MF:stä tutun vaihteiston\nMaatalous 08.01.2019 Tilaajille\nSuomalainen Maaseutu 11.12.2018 Tilaajille


Yleinen historia ja kulttuurihistoria | Turun yliopisto\nAsiasana: Yleinen historia ja kulttuurihistoria\n27.11.2020 klo 12.00 - 16.30\nTurun yliopiston kulttuurihistorian oppiaineessa on ollut poikkeuksellisen satoisa kirjakesä ja -syksy. Muun muassa meedioita, lavatansseja, päiväkirjoja ja romantiikkaa esittelevät virtuaalikirjamessut järjestetään perjantaina 27.11.Ohjelma14.00 Avaussanat14.05 Golden Leaves, Burned Books...\nKulttuurihistorioitsijat esittelevät syksyn kirjasatoa virtuaalimessuilla\nTurun yliopiston kulttuurihistorian oppiaineessa on ollut poikkeuksellisen satoisa kirjakesä ja -syksy. Muun muassa meedioita, lavatansseja, päiväkirjoja ja romantiikkaa esittelevät virtuaalikirjamessut järjestetään perjantaina 27.11.\nSuhteet Neuvostoliittoon rajoittivat Itämeren öljyonnettomuuksien uutisointia Suomessa (Väitös: komentaja evp, FM Erkki Sinivaara, 13.11.2020, yleinen historia)\nKomentaja evp, FM Erkki Sinivaara selvitti Turun yliopistossa tarkastettavassa väitöstutkimuksessaan, millaista kuvaa media välitti suurelle yleisölle neuvostoliittolaisen tankkerin karilleajosta aiheutuneista öljyonnettomuuksista 1970–1980-lukujen vaihteessa. Tutkimuksessa selvisi, että uutisointi Itämeren öljypäästöistä paransi Suomen öljyvahinkojen torjuntavalmiuksia ja edesauttoi osaltaan suomalaisten ympäristötietoisuuden heräämistä.\nSuomalainen Tiedeakatemia on valinnut kevätkokouksessaan 4.9.2020 akatemian uudet jäsenet. Suomalaisen Tiedeakatemian jäseniksi kutsutaan ansioituneita tieteenharjoittajia.\nEnsimmäisellä Tiedelinjalla puhuttiin cityeläimistä ja ihmisen ja eläimen suhteesta – Katso tallenne!\nTiedelinja on Turun yliopiston uusi jokaviikkoinen tiedewebinaari. Ensimmäinen Tiedelinja-lähetys pidettiin keskiviikkona 15.4.


Ruotsin McDonald’sissa voi nyt maksaa tyhjillä tölkeillä – Stara\nRuotsin McDonald’sissa voi nyt maksaa tyhjillä tölkeillä\nRuoka 30.8.2014, 21:30 · Stara.fi\nPohjoismaissa kierrätys on valovuosia edellä muun muassa Yhdysvaltoja, ja nyt täällä on otettu jälleen yksi harppaus eteenpäin. Ympäri maailmaa on nimittäin uutisoitu Ruotsin McDonald’sin kampanjasta, jossa asiakkaita innostetaan kierrättämään tyhjiä tölkkejä. Niillä voi nimittäin maksaa ruokansa.\nDDB Stockholm -mainostoimiston kanssa toteutetussa kampanjassa hampurilaisravintolassa voi ostaa tavallisen hampurilaisen tai juustohampurilaisen kymmenellä tölkillä. Arvokkaamman Big Mac -hampurilaisen saa 40 tölkkiä vastaan. Kampanjaa mainostetaan teemaan sopivasti mustilla roskasäkeillä, jotka asiakas voi repäistä irti ja joissa tyhjät tölkit voi tuoda ravintolaan.


Salin käyttö - Kuntosali - Fysioterapiakeskus Veto ja lepo, Raisio\nEnsikertalaisen kannattaa varata aika kuntosaliohjaukseen. Määrittelemme jokaiselle henkilökohtaisesti sopivat painot ja toistojen määrät. Käymme läpi laitteet ja opastamme niiden käytössä.\nPanostamme asiakaslähtöisesti kuntosaliimme ja nyt voit saada ohjausta ja opastusta fysioterapeuttimme avustuksella tiistaisin ja torstaisin klo 11.45-12.30. Kuntosalikerran hinta on 5 euroa/henkilö myös tämän ohjatun tunnin aikana.\nTiistai-iltaisin sali on varattu klo 16.30 alkaen työporukoiden vakiovuoroille. Muulloin olet tervetullut milloin vain. Jos kaipaat rauhallista saliharjoittelua, vältä keskipäivää klo 11-14, jolloin salillamme on kiireisintä.\nKuntosalimme mahdollistaa erilaisten liikesarjojen tekemisen joko ohjattuna tai omaan tahtiin. Uudenkarhean laitekantamme rungon muodostavat kotimaisen Ab HUR Oy:n valmistamat kuntolaitteet, joiden lisäksi käytössä on mm. Tunturin kuntopyörä ja juoksumatto harjoittelua ja testauksia varten. Lisäksi runsaasti erilaisia käsipainoja ja -tankoja erityisesti yläraajojen harjoittamista varten.\nPaikan päällä suunnittelemme kanssasi henkilökohtaisen kunto-ohjelman. Jokaiseen hoitokäyntiin kuuluu kuntosalin käyttö ilman lisämaksua. Asiakaskuntaamme kuuluu kaiken ikäisiä ja erikuntoisia, joten meille tulemista ei kannata arkailla!


Prinssi Carl Philip sivakoi Vasaloppetin vatsataudissa\n04.03.2019 klo 10:15\nCarl Philip lykki menemään, vaikka koko kuninkaallinen perhe oli ollut vatsataudin kourissa.\nPrinssi Carl Philip on rallimiehiä, mutta kyllä hän vajaat sata kilometriä hiihtää vaikka vatsa kuralla. AOP\nPrinssi Carl Philip, 39, on kiinnostunut varsinkin moottoriurheilusta, mutta löytyypä miehestä itseltäänkin kovaa kuntoa.\nViikonloppuna prinssi hyppäsi suksille Vasaloppetissa.\nVasaloppet eli Vaasahiihto järjestetään vuosittain Ruotsissa maaliskuun ensimmäisenä sunnuntaina. Se on maailman suurin yksittäinen maastohiihtokilpailu. Sivakoitavana on noin 90 kilometriä, Sälenistä Moraan.\nHuvudstadsbladet uutisoi Carl Philipin taittaneen matkan ajassa 8.46.12. Mies oli lehden mukaan maaliin saapuessaan reissussa rähjääntynyt, väsynyt mutta onnellinen. Carl Philip oli kaiken lisäksi kärsinyt vatsavaivoista jo ennen kisaa.\n– Oli raskasta. Tietysti toivoin parempaa aikaa, mutta silti parasta oli päästä maaliin, prinssi kommentoi.\nPrinsessa Sofia sekä pikkuprinssit Alexander ja Gabriel kannustivat Carl Philipiä maaliviivalla.\nSofia oli syystäkin ylpeä urheasta miehestään.\n– Olemme koko perhe olleet vatsataudissa, joten olihan se yllätys, että hän todellakin osallistui hiihtoon, Sofia hehkutti.\nAlun perin Carl Philip suunnitteli hiihtävänsä vain osan matkasta, mutta kilpakumppaneiden ja yleisön kannustus siivittivät hänet loppuun asti.\nRuotsin hovi on julkaissut Instagramissaan kuvia Carl Philipin hiihdosta. Nuolta klikkaamalla näet lisää kuvia.\nRuotsin prinssi vieraili Saksassa – Carl Philipin asuun oli piilotettu rakkaudentäyteinen ele Sofialle Prinssi Carl Philip ja prinsessa Sofia julkaisivat ronskin nettioppaan – neuvovat vanhempia puuttumaan alastonkuvien lähettelyynPrinssi Carl Philip keskeyttää ralliuransa: ”Keskityn perheeseeni”


Vihreän teen talo: Vihreä tee ja musta tee estävät hampaiden reikiintymistä\nSamantapaisiin tuloksiin päätyivät myös Rasheed ja Haider, joiden mukaan vihreän teen uutteet estivät erilaisten bakteerien syntyä suussa. Fukuoka puolestaan toteaa, että vihreästä teestä tehty uute paransi hammaskiilteen suojaa happohyökkäyksiä vastaan. Samanlainen vaikutus oli nähtävissä myös silloin, kun uutteesta poistettiin fluoridi.\nHirasawa ja kumppanit tutkivat epigallokatekiinigallaatin (engl. epigallocatechin gallate, EGCg) vaikutusta suun terveyteen. Tulosten perusteella epogallokatekiinigallaatti, joka on eräs vihreän teen tärkeimmistä polyfenoleista, vähensi tehokkaasti bakteereita ja happojen syntymistä hammasplakissa.\nVihreän teen katekiinit ovat ilmeisesti hyödyksi myös ikenille. Okamoton ja kumppaneiden mukaan katekiinit saattavat vähentää hampaiden juurikalvon tulehduksesta eli periodontiitista johtuvaa ienten vetäytymistä.\nMyös mustalla teellä on suun terveyttä edistäviä vaikutuksia. Wu ja Zhu esittävät, että mustan teen polyfenolit estävät pahanhajuista hengitystä aiheuttavien bakteerien syntymistä. Suuret polyfenoliannokset estivät bakteerien synnyn kokonaan, kun taas pienempiä määriä käytettäessä niiden kasvu väheni 30 prosentilla.\nMustan teen hyödyt eivät rajoitu pelkästään ihmisiin: Linke ja LeGeros laittoivat hamsterit joko tavalliselle ruokavaliolle tai reikiintymistä aiheuttavalle ruokavaliolle, joka sisälsi paljon sukroosia. Kun hamstereille annettiin mustasta teestä tehtyä uutetta veden sijaan, niiden hampaiden reikiintyminen väheni merkittävästi. Vaikutus oli vielä selvempi kariogeenisen ruokavalion ryhmässä.\nVastaaviin tuloksiin päätyivät myös Toyuz ja Amsel. He toteavat tutkimuksessaan, että musta tee heikensi reikiintymisen alkamista ja edistymistä rotissa jo kahden viikon jälkeen.\nKuten vihreä tee, myös musta tee toimii ilman fluoridiakin. Yu ja kumppanit huomauttavat kuitenkin, että mustan teen vaikutukset ovat kaikkien suurimmat silloin, kun sen kanssa käytetään fluoridin, tanniinin, katekiinien, kofeiinin ja tokoferolien kaltaisia yhdisteitä. Parhaiten toimi tanniinihapon ja fluoridin yhdistelmä.\nYllä mainitut tutkimukset viittaavat vahvasti siihen, että musta ja vihreä tee estävät kumpikin tehokkaasti hampaiden reikiintymistä. Kannattaa tosin pitää mielessä, että musta tee saattaa värjätä hampaita enemmän kuin vihreä tee, joten vihreä tee voi olla parempi valinta hampaidensa väristä huolissaan oleville.


Mahavaivojen ja tunteiden vuoristoradan sävyttämää arkea pyhien jälkeen | Pölyä Pinnoilla\nArki tuli joulun ja uuden vuoden jälkeen lähes rytinällä. Alkoi niin sanotut pitkät härkäviikot ja tässä kohtaa kesään tuntuu olevan ikuisuus. Kun sitten arjessa on kaikenlaista pientä ja isompaa meneillään, on vain mentävä päivä kerrallaan.\nVälipäivinä mie olin töissä ja nautinkin rauhallisista aamuista, kun sain huolehtia vain itseni töihin ja sieltä takaisin kotiin. Monesti kotona oli ruoka valmis / valmistumassa ja keittiö suorittu. Perheen miehet siis lomailivat ja nukkuivatkin aamuisin jonnekin kello yhdeksään asti.\nLoppiaisen jälkeen meillä palasi perheen miehet arkeen, mies töihin ja pojat päiväkotiin. Ensimmäinen arkiaamu klo 6.30 herätyksen kanssa meni poikien osalta suhteellisen kivuttomasti ja päiväkodissakin on onneksi sujunut hyvin, vaikka taukoa kaikesta oli sen pari viikkoa.\nKorvatulehduksia ja mahavaivoja\nUusi vuosi meillä vaihtui esikoisen korvatulehduksen merkeissä. Pääsimme onneksi uudenvuodenaattona Mehiläiseen, jossa lääkäri totesi hänellä vasemmassa korvassa akuutin, ärhäkän korvatulehduksen ja oikeassa korvassa tulehdus oli muhinut jo pidempään. Poika sai antibioottikuurin, joka alkoi onneksi auttamaan todella nopeasti. Nyt pitäisi muistaa kontrolliaika varata.\nOmalta osaltani olen monta päivää kärsinyt erinäisistä mahavaivoista. Olen ollut todella turvoksissa ja kipeä. Kävelyni on muistuttanut ankkaa tai sitä, että tavara olisi housuissa. Olo on ollut tuskainen, ruoka ei ole maistunut ja alaselkää on jomottanut. Mitä lie johonkin ihaniin naistenvaivoihin liittyvää, mutta ei ole ollut mukavaa, kun tätä on kestänyt useamman päivän. Nyt tuntuu, että viimein alkaisi helpottamaan.\nKalenterimerkintöjä ja lääkärikäyntejä\nKalenteriin on ilmestynyt poikien neuvola- ja hammashoitaja-aikoja. Omia keskustelukäyntejä ja esikoisen lääkäriaikoja. Kaikki nämä tietysti ”virka-aikana”, jolloin pitää olla töistä pois ja sitten katsoa, miten ne rakkaudella kerätyt liukumatunnit häviävät yksi kerrallaan. Töitäkin on, ihan riittävästi.\nEsikoisen neuvolakäynnillä terkkari oli sitä mieltä, että esikoisellamme on melko suuret nielurisat, josta johtuen hän kuorsaa ja oli viime syksyn enempi vähempi räkäinen sekä yskäinen. Käydään nyt lääkärille näyttämässä, mitä hän nielurisoista sanoo.\nItselläni on ollut isot nielurisat, jotka poistettiin mun ollessa 17-vuotias. Katsotaan, saako esikoisenkin nielurisat ”poistotuomion”.\nSuru-uutisia ja lohduttamista\nJoulukuussa saimme parit suru-uutiset, jotka ovat laittaneet ajattelemaan omaa tulevaisuuttaan sekä omia läheisiämme. Että mitä jos kävisi omille rakkaille, mitäs sitten? Miten elämä jatkuisi? Jatkuisihan se, mutta millaisena?\nOlen ollut tukena ja lohduttanut. Kuitenkaan liikaa tuputtamatta. Antanut tilaa surra omalla tavallaan. Jokainen suree eri tavalla sekä tarvitsee erilaista tukea ja lohtua. Pitää olla herkillä korvilla ja tuntosarvilla. Sekin on tietynlainen taito.\nOmien olojen syvempää tutkimista\nKiitos parin ystäväni sekä työkaverin, olen päässyt hieman syvemmälle omiin tunteisiini ja siihen oikeaan vointiini. Sanotaanko näin, että silmäni ovat avautuneet viimeisten päivien aikana ja tulen myös tekemään asialle jotain voidakseni paremmin.\nTalviulkoilua ja sitä arkea\nTässä kuitenkin eletään ihan sitä tavallista arkea, kiukkuineen ja iloineen. Kiirettä, aikaisia aamuja, työpaikan ja päiväkodin väliä suhaten. Ruokana liian usein makaronia ja jauhelihasta jotain (no oli meillä hei nakkikeittoakin pitkästä aikaa :D ). Pestyjä, mutta viikkaamattomia pyykkejä, pikaisesti pyyhkäistyjä lavuaarien reunoja. Pikaimurointeja, eteisen kaaosta kaikista talviromppeista.\nOlemme onneksi nauttineet talvisista ilmoista ja olleet enemmän ulkona kuin esimerkiksi aiemmin syksyllä. Päiväkotipäivienkin jälkeen jaksamme vielä mennä ulos touhuamaan tai pulkkalenkille. Tekee itselleenkin hyvää saada raitista ilmaa toimistossa vietetyn työpäivän jälkeen.\nMiten teidän vuotenne 2019 on alkanut?\nPeeÄs. Enemmän välähdyksiä arjestamme löytyy blogin Instagram-tilillä, tervetuloa seuraamaan ❤


Yellow Film & TV etsii avustajia Napapiirin sankarit 2 -elokuvaan - Yellow Film & TV\nYellow Film & TV etsii avustajia Napapiirin sankarit 2 -elokuvaan\nYellow Film & TV etsii isoa avustajajoukkoa Napapiirin sankarit 2 -elokuvan kuvauksiin. Elokuvaa tähdittävät ykkösosasta tutut Suomen kärkikaartin näyttelijät Jussi Vatanen, Pamela Tola, Kari Ketonen, Timo Lavikainen ja Miia Nuutila.\nHaussa on kaikenikäisiä ja -näköisiä avustajia sekä näyttelijöitä pienempiin rooleihin. Kiinnostuneita pyydetään lähettämään kuvallinen hakemus yhteystietoineen (nimi, ikä, puhelinnumero, sähköposti ja osoite) sekä ilmoittamaan vaatekoko, kengännumero ja pituus. Lisäksi toivomme lyhyttä, vapaamuotoista esittelyä ja tietoja aiemmasta näyttelijä- tai avustajakokemuksesta. Kerro myös, milloin ja millä paikkakunnalla pääsisit osallistumaan kuvauksiin. Tuotantoyhtiö toivottaa tervetulleiksi myös isommat ryhmät kuten harrastajateatterit, urheiluseurat ja koulululuokat.\n1) Helsinki 25.8 – 29.8.2014 & 8.10 – 13.10.2014\nHae mukaan lähettämällä hakemuksesi osoitteeseen: parimuuttujaa(at)yellowfilm.fi. Laita viestin otsikoksi Avustaja – Helsinki.\n2) Ylläs, Kolari, Levi 1.9 – 7.10.2014\nHae mukaan lähettämällä hakemuksesi osoitteeseen: parimuuttujaa(at)yellowfilm.fi. Laita viestin otsikoksi Avustaja – paikkakunta/-kunnat, jolla voit avustaa.\nAvustajille maksetaan tehtävästä palkkio. Elokuvaa kuvataan seuraavasti:


Muistolaatta hautakiveen / Hautakilvet - Yli 20 mallia\nKotimainen hautakivi veistämöltä\nHautakiviohje / Usein kysytyt\nLaadukkaat hautakiviin suunnitellut pronssiset muistolaatat, sekä koristeet kiviveistämöltä. Asenna itse tai tilaa meiltä kiinnityspalveluna pk-seudulle. Postitus koko suomeen.\nMuistolaatan asennus hautakiveen\nToimitamme laattoja koko Suomeen. Useiden muistolaattojen asennus itse on mahdollista, sääolosuhteita kestävän kaksipuolisenteippimme ansiosta.\nLaatat on myös mahdollista kiinnittää poraamalla kiveen, tämä on kestävin vaihtoehto. Laattojen takana on aina kierteet, joihin saa asennettua tapit. Nämä toimitetaan laatan mukana. Laatat myös lemmikeille, pyydä lisätietoa!\nAsennamme laatat sekä koristeet pääkaupunkiseudulla. Asennuksemme tapahtuu aina poraamalla tapit kiveen. Tämän voit valita lisäpalveluna ostaessa tuotetta.\nHautakiven muistolaatta hinta ja toimitusaika\nLaattamme sekä koristeet ovat hautakiviin suunniteltuja tuotteita. Valetut pronssituotteet ovat eniten käytettyjä hautakivissä parhaan kestävyyden, sekä upean ulkonäkönsä takia. Joillakin tuotteillamme on jopa 20 vuoden takuu.\nLaatat sekä muut koristeet tehdään mittatilaustyönä, toimitusaika on noin 2-3vk. Mikäli hautakivessä on jo laatta, lähetä meille kuva laatasta mittoineen, saamme luultavasti samanlaisen lisälaatan.\nMuistolaatan hinnan näet asennettuna, sekä postitettuna. Ota yhteyttä tuotteista.\nSaatavilla olevat muistolaattojen fontit.\nIlmainen toimitus, useimmat tuotteet suoraan postilaatikkoon.\nOta yhteyttä tuotenäkymässä olevalla lomakkeella. Sähköposti: Hautakivi@ikuinenkivi.fi\n(Soveltuu kaksipuolisellateipillä asennukseen)\nPronssinen 10x10cm sydänmuistolaatta\n280.00€ – 330.00€ Valitse vaihtoehdoista\nPronssinen 7x13cm ovaali muistolaatta\n250.00€ – 300.00€ Valitse vaihtoehdoista\nPronssinen 10x18cm muistolaatta\n320.00€ – 370.00€ Valitse vaihtoehdoista\nPronssinen 6x13cm muistolaatta\n240.00€ – 290.00€ Valitse vaihtoehdoista\nKääron malliset pronssilaatat ovat suosituimpia lattojamme.\nPronssinen 11x20cm tummapatina käärömuistolaatta perhosella\n480.00€ – 530.00€ Valitse vaihtoehdoista\nPronssinen 11x20cm käärömuistolaatta perhosella\n450.00€ – 500.00€ Valitse vaihtoehdoista\nPronssinen 10x15cm tummapatina käärömuistolaatta\nPronssinen 7x10cm käärömuistolaatta\nPronssinen 10x15cm käärömuistolaatta\n290.00€ – 340.00€ Valitse vaihtoehdoista\nValetut muistolaatat ovat todella kestäviä. Laatat saatavilla tummalla pohjalla, joka on lähes musta, sekä ilman kehystä.\nPronssinen 10x15cm kohokaiverrus käärölaatta\n470.00€ – 520.00€ Valitse vaihtoehdoista\nPronssinen 10x17cm ovaali kohokaiverruslaatta\n350.00€ – 400.00€ Valitse vaihtoehdoista\nPronssinen 7x13cm ovaali kohokaiverruslaatta\nPronssinen 10x15cm kohokaiverruslaatta\nPronssinen 7x13cm kohokaiverruslaatta\nMuistokirja asennetaan kiven päälle viistosti, mukana toimitettavalla jalustalla (suosituin tapa). Voidaan asentaa myös kiven etupintaan. Ilman perhoskoristetta mahdollisuus myös kaivertaa toiselle sivulle, myöhemminkin lisäkaiverruksena.\n590.00€ – 710.00€ Valitse vaihtoehdoista\nTummapatina pronssikirja perhosella\nPronssi ja Graniitti\nPronssi on hautakivissä käytetyin koristeiden ja laattojen materiaali, tuotteemme ovat markkinoiden kestävimpiä Suomen sääolosuhteissa. Hautakiviin suunnitellut tuotteet kestävät aikaa ja sopivat hautauskulttuuriin.\nMuistolaatat asennetaan hautakiveen joko poraamalla ja liimaamalla, asennusteipillä tai pelkästään liimaamalla. Asennusteippi soveltuu tasaiseen pintaan, tämän asennustavan valitessasi toimitamme teipin laatan mukana puhdistusaineen kanssa. Poraus on varmin ja kestävin tapa asentaa laatta ja soveltuu kaikille pinnoille. Luonnonkiveen voi laatan liimata. Pronssikirjojen mukana toimitetaan jalusta, jolla kirja saadaan asennettua kiven päälle viistosti haluttuun kohtaan, mahdollisuus myös asentaa kiven etupintaan. Kirjoihin voidaan kaivertaa molemmille sivuille myös jälkeenpäin, mikäli kirjaan ei valita perhoskoristetta.\nMeiltä myös laatat lemmikeille!\nMuistolaattojen tilaus netistä\nVielä emme ole saaneet avattua verkkokauppaa, joten ota tuotteista yhteyttä, neuvomme samalla mielellämme lisää.\nTilauksen jälkeen saatte laskun sähköpostiin, jonka maksamisen jälkeen tuote lähetetään. Lasku voidaan liittää myös kuolinpesän kustannuksiin. Toimitusaika mittatilaustuotteissa noin 2-3vk.\nKauttamme saatavat pronssikoristeet hautakiveen löydät täältä:\nPalveleva kiviveistämö vuosien ammattitaidolla. Ota meihin yhteyttä hautakiviin liittyvissä asioissa, neuvomme mielellämme. Vahva hautausmaiden tuntemus on etumme.\nHaluamme tehdä kauniin muistomerkin, sekä kivityön hankkimisesta mahdollisimman helppoa. Yrittäjävetoinen yrityksemme pyrkii asiakasläheiseen ja henkilökohtaiseen palveluun.\nLiikumme päivittäin hautausmailla ja palveluihimme kuuluu haudalla tehtävä tarkka hinta-arvio useimilla hautausmailla.\nAutamme ja neuvomme mielellämme muistomerkin hankkimiseen liittyvissä asioissa.\nTeemme lisänimikaiverrukset, lisänimilaattojen ja pronssikoristeiden kiinnitykset, puhdistukset, kultaukset, maalaukset, oikaisut sekä kivien poistot ja takaisin asennukset arkkuhautauksen yhteydessä.\nCopyright @ Ikuinen kivi 2020


Titleistillä pukkaa uutta mailaa – tältä näyttävät TSi2 jaTSi3-draiverit | GoGolf\nIan Poulter lienee ensimmäisiä pelaajia, jotka ottavat TSi-puut käyttöönsä.\nKuvia Titleistin uusista puumailoista on julkistettu sosiaalisessa mediassa. Mailat ovat ensimmäistä kertaa käytössä tällä viikolla PGA Tourilla, kun uusi kausi käynnistyy\nViikonlopun aikana sosiaalisessa mediassa levisi ensimmäiset kuvat Titleistin uusista puumailoista. Ainakin Ian Poulter on nettitietojen mukaan testannut mailoja aktiivisesti ja jakoi mailoista kuvan Instagram Storiesissaan, josta kuvia "kaapattiin" jakoon.\nEilen myös Titleist postasi omalla tilillään kuvat uusista TSi2- ja TSi3-draiverista. Samaan sarjaan tulee luonnollisesti myös uudet väyläpuut.\nEdellinen TS-mallisto oli supersuosittu ja palautti Titleistin huipulle puumailoissa. Tour Speed -mallisto suunniteltiin nostamaan puumailojen nopeus ja pituus muiden kärkimerkkien, kuten TaylorMaden ja Callawayn, kanssa samalle viivalle.\nPanostus onnistui, ja TS-malli on ollut suosituin draiveri viimeisen kahden vuoden ajan, kun mukaan lasketaan kaikki tour-pelaajat.\nUutuudessa mallinimen loppuun on lisätty i- kirjain. Voimme vain arvailla, tarkoittaako tuo ”improvedia” eli parannusta vai viittaako i-kirjain kenties intelligence-sanaan. AI eli keinoäly kun on nyt kuuma juttu myös golfmailojen suunnittelussa.\nTarkempaa tietoa siitä, mistä i-kirjain on lyhenne saadaan, kun Titleist lanseeraa mailat virallisesti. Kuvien perusteella voidaan kuitenkin jo hieman avata, mitä on tulossa.\nMore pics of the new @TitleistEurope TSi Series Woods courtesy of @IanJamesPoulter Get these in my bag!!!!!! #titleist #TSiSeries #tsi2 #tsi3 #golf #clubs #new pic.twitter.com/DUfF4bBDwp\n— David Curl (@DaveCurlGolf) September 7, 2020\nTSi2 on Titleist klassisen muotoilun jatkumoa. Lavan pohjassa aivan takareunassa on yksi vaihdettava painolaatta. Lavan asento on jo totuttuun tapaan säädettävissä varren kiinnityskohdasta.\nOletettavaa on, että TS2-mallin käyttäjät voivat vaivatta päivittää mailansa tähän. TSi2-väyläpuut ovat kompakteja, ja myös niissä on yksi vaihdettava painolaatta. Väyläpuissa on myös entisestään kehitetty ARC eli Active Recoil Channel -onkalo aivan lyöntipinnan takana.\nTSi3 tarjoaa kuvien perusteella eniten uutta teknologiaa. Titleist hyödyntää siinä ensimmäistä kertaa kiskolla siirrettävää painopistettä. Kiskon avulla paino on mahdollista asentaa viiteen eri asentoon.\nKisko on sijoitettu aivan lavan takareunaan, joten painojakauma on hyvin samankaltainen kuin sisarmallissa.\nHenkilön Titleist (@titleist) jakama julkaisu Syys 6, 2020 kello 3.18 PDT\nVäyläpuissa TSi3:n siirrettävä painokisko on lähempänä lyöntipintaa. Kiskossa on kolme vaihdettavaa painopistettä.\nPGA Tourilla käynnistyy kausi 2021 torstaina. Titleist tiedotti, että uutuudet ovat tuolloin ensimmäistä kertaa testissä.\n2. Titleistillä pukkaa uutta mailaa – tältä näyttävät TSi2 jaTSi3-draiverit 8.9.2020\n3. Tour Championshipin suosituin draiverimerkki on yllätys – kolmannes finaaliin selvinneistä käyttää Pingin mailaa 2.9.2020\n4. Tämä on Jon Rahm taikaputteri – mitä muuta löytyy voittajan bägistä 31.8.2020\n5. Srixon lanseerasi uudet ZX5- ja ZX7-raudat: Erikseen tai yhdessä 28.8.2020\n6. Srixon julkisti uudet ZX-sarjan puumailat 25.8.2020\n8. Callawayn naisille suunnatulla tuoteperheellä on shokeeraavan rivo nimi: "Sanoin, ettette voi tehdä sitä" 19.8.2020\n9. Titleist tarjoaa tyylitietoiselle mustat raudat 18.8.2020\n10. Mizunolta uusi JPX-rautamailojen perhe – mailat tulevat myyntiin syyskuussa 13.8.2020


Kiinan keskipisteen kuormitustunnistimen valmistajat ja toimittajat - Muuntajan lisävaruste - JINLI\nKeskipisteen kuormituksenvaihtovaihtokytkin Kun lataustangon vaihtajaa (OLTC) käytetään suurempien kapasiteetinmuuntajien kanssa, jossa HT-sivutuksen jännitteen vaihtelu on usein ja lähes vakio LT vaaditaan. OLTC on varustettu muuntajalla itsessään. Monikäyttöiset HV-käämitykset tulevat OLTC-kammioon ...\nKun kuormitusta käytetään vaihtovirtamuuntajalla (OLTC), jossa HT-sivujännite vaihtelee usein ja lähes vakio LT vaaditaan. OLTC on varustettu muuntajalla itsessään. Moninkertaiset HV-käämitykset suoritetaan OLTC-kammioon ja kosketetaan kiinteisiin koskettimiin. Liikkuminen koskettaa pyörii pyörivän mekanismin avulla, jossa on kara. Tätä karaa voidaan pyörittää käsin sekä sähköisesti moottorilla.\nMoottori on kytketty niin, että se voi pyöriä molempiin suuntiin niin, että OLTC-koskettimet pyöritään myötäpäivään ja vastakkaiseen suuntaan. LCP: hen (paikallinen ohjauspaneeli) on asennettu kaksi painopainiketta, jotka pyörittävät moottoria ja siten OLTC-koskettimet myötäpäivään ja vastapäivään. Tämä koskettimien liike siis ohjaa muuntajan lähdön LV-jännitettä. Niinpä OLTC-kontaktien pyöriminen karalla tai painikkeilla tällä tavalla on manuaalinen prosessi. Jos tämä OLTC-kontaktien pyörimisprosessi ja siten LV-puolijännitteen säätö suoritetaan automaattisesti, niin muuntajan HT-paneelin kanssa asennetaan RTCC (Remote Tap Changer Controller). RTCC lähettää signaaleja LCP: lle ja LCP puolestaan pyörii moottoria RTCC: stä vastaanotettujen signaalien mukaisesti\nHot Tags: Keski-kohta kuormituksen käämikytkimellä, Kiina, valmistajat, toimittajat, muuntaja, räätälöity, muuntajaosa, muuntajan lisävaruste, sähkölaite, voimalaitteet


Vaellusturinat II :: Näytä viesti - Ulkoteltta vuotaa, millä taas vettäpitäväksi?\nVaellusturinat II Foorumin päävalikko\t Kesävaellusvarusteet Ulkoteltta vuotaa, millä taas vettäpitäväksi?\nKirjoittaja Viesti Viestin aihe: Ulkoteltta vuotaa, millä taas vettäpitäväksi?\nElikkäs absiisin katto jäi sateessa vähän pussille ja siitä tuli vesi läpi valuen sisäteltan etureunaan. Onko olemassa jonkinlaista kyllästysainetta jota voisi esim. suihkuttaa ulkokuoreen ja saada sen taas toimivaksi. Teltta on n. 10 vuotta vanha Haltin Alta IV ja muuten täysin ehjä ja soiva peli.\nKyllästysaineitahan on pilvin pimein. Paras käyttämäni on Star brite-merkkinen (Star brite Waterproofing). Venekuomujen kyllästyaine, mutta pelaa teltoissa myös hyvin, se sisältää teflonia. Ei koveta kangasta eikä värjää ja ehkäisee myös homehtumista. Olen käyttänyt sitä venekuomuihin, telttaan, kenkiin ym. Nimenomaan kuomuissa ja teltoissa se on paras kokeilemani. Hinta on n. 20-25€ pullo (650 ml muistaakseni). Varminta silti kokeilla pienelle alalle.\nKuomukyllästeiden joukossa on sitten myös ihan hurjia tököttejä, jotka kyllä tiivistävät kankaan, vähän kuin erikeepperillä olisi sivelty ja telttakyllästeissä on taas paljon sellaisia yhden sateen kestäviä tuotteita.\nTeltan viritys on myös tärkeä, eli että nimenomaan ei jää pussiin.\nEnsin kannattaa tarkistaa millä se teltta on alunperin kyllästetty. Onko silikoni vai polyuretaani ?\nSitten valitaan saman sarjan tuote jos tarvii kyllästää.\nMutta kuten Mygg jo kertoi niin teltan viritys on tärkeintä.\nVaikka olisi millä kyllästetty niin (teltan) pusseihin kertyvä vesi tulee ajan kanssa läpi, varsinkin jos menee sormilla vielä tökkimään siihen kankaaseen sisäpuolelta.\nKyllästyksen kulumisen myötä kyllä tulee sitten helpommin läpi, joten uusintakäsittely auttanee. Yleensä kyllästys kannattaa tehdä sinne ulkopuolelle ja vain ulkopuolelle.\nTeltta ei vuoda, mutta ulkokangas ei enää hyljikkään vettä. Kangas on sateen jäljiltä selvästi kostea, eikä lähde ravistelemalla. Tekisi mieli kokeilla sen kyllästämistä, ei tarvitsisi niin raskasta pakettia raahata. Onko ihmisillä kokemuksia teltan kyllästeistä aiemmin ketjussa mainitun lisäksi?\nKaveri on kehunut ao aineen maasta taivaaseen. Ikivanha Hillebergin teltta, rinkan sadesuoja jne on kuulemma muuttunut uuden veroiseksi.\nMinä olen käyttänyt tuota samaa Nikwaxin kyllästettä. Teltta on 2000-luvun alkupuoliskon MSR Hubba Hubba, josta teltassa alunperin ollut vahamainen kylläste alkoi karista noin 4 vuoden (varsin aktiivisen) käytön jälkeen. Joka kesä ennen reissua olen teltan kyllästänyt tuolla ja hyvin on toiminut, ei ole sade tullut läpi ulkoteltan kankaasta. Sitä en tiedä onko parempia ja/tai halvempia aineita saatavilla, mutta tuo on ainakin toiminut.\nTeltta on 2000-luvun alkupuoliskon MSR Hubba Hubba, josta teltassa alunperin ollut vahamainen kylläste alkoi karista noin 4 vuoden (varsin aktiivisen) käytön jälkeen. Joka kesä ennen reissua olen teltan kyllästänyt tuolla ja hyvin on toiminut, ei ole sade tullut läpi ulkoteltan kankaasta. Sitä en tiedä onko parempia ja/tai halvempia aineita saatavilla, mutta tuo on ainakin toiminut.\nVähän OT, mutta olikohan tämä Hubba sitä sarjaa jonka pinnoitteessa oli valmistusvirhe joka aiheutti pinnoitteen hilseilyn pois jos telttaa säilytettiin lyhyitäkään aikoja kosteana? Noista oli netissä juttuja.\nToki 4 vuoden aktiivikäyttö on paljon kovempaa käyttöä kuin omalla Huballa, mutta pistää silti miettimään kuinka pitkäikäinen teltta on. Oma on toki paljon uudempaa erää, varmaan pintakankaan matskukin on vaihtunut vuosien saatossa.\nKuulostaa tutulta.. siis juuri noin kävi ainakin mun teltalle, mutta tosiaan vasta noin 4 vuoden aktiivisen reilusti (yli sata yötä) käytön jälkeen. Eipä tuo sinänsä haitannut, kun vuosittain olen aina kyllästänyt teltan huolellisesti ennen reissua ja hyvin on noinkin veden pitänyt ulkona.\nTosin en ole tuolla kyseisellä teltalla ihan kaikkein rankimmilla trekeillä käynyt, kuten ylävuoristossa/vuorikiipeilyreissuilla. Sinne on ollut omat kamppeet. Milloin hankit teltan, eikäs siinä malli muutenkin vaihtunut joskus vuoden 2014 paikkeilla? Omani on jotakuinkin vuodelta 2002-2004, en jaksa ihan tarkkaan muistaa...\nOma Hubbani on niinkin tuore kuin v 2013 ostettu. En muista minkä vuoden teltoissa oli tuota hilseilyongelmaa, mutta sen muistan että näin uusissa ei vaivaa enää pitäisi olla. On kannettu märkänä kuivapussissa useita päiviä putkeen eikä ole rapissut pinnoitteet, joskin vesi ei enää ihan niin pirteästi helmeile pinnassa kuin uutena.\nEn ole varma tuleeko sadevesi läpi vai onko se ohut tihku kondenssivettä joka irtoaa kovalla sateella yksikerrosmajoitteen sisäpinnasta. Linkin kylläste käynee on sitten ulkokangas mitä vain. Kun katselee tietoja majoitteesta niin jossain lukee 100 % polyamidi ja jossain SILICONE HT NYLON RIPSTOP. https://www.karkkainen.com/verkkokauppa/nikwax-tent---gear-solar-proof-500ml\nMyydään Nigor WickiUp 4 sisäteltta ja... tapsazen Ostetaan ja Myydään 0 07.09.2018 8:58\nRancen linkksivuja on taas päivitetty rance Lappi 0 26.06.2018 14:34\nJa taas heräteostoksia... TREKKING Muut varusteet 2 16.05.2018 13:23\nMSR:n pumppu vuotaa akallio Muut varusteet 4 22.04.2018 14:19


Kuntavaalit 2017: Paremman vanhuuden puolesta - Ikäteknologiakeskus\nKuntavaalit 2017: Paremman vanhuuden puolesta . 02.02.2017 | Uutiset\nMillaista ehdokasta sinä äänestät kevään kuntavaaleissa? Valli kannustaa tulevia kuntapäättäjiä ottamaan selkeästi kantaa paremman vanhuuden puolesta. Tutustu Vallin vaaliviesteihin ja kysy oman kuntasi ehdokkailta, miten he turvaisivat jokaisen vanhuksen oikeuden saada tarvitsemiaan palveluita.\n1. Vanhojen ihmisten on saatava apua silloin, kun he tarvitsevat sitä.\nVanhojen ihmisten on saatava apua silloin, kun he sitä tarvitsevat. Tällä hetkellä kodeissa yritetään hoitaa liian huonokuntoisia ihmisiä.\nUsein kynnys palvelujen piiriin pääsemiselle on inhimillisesti katsoen liian korkea. Emme halua, että huonokuntoiset vanhat ihmiset joutuvat sinnittelemään kodeissaan ilman riittävää apua.\nVanhusten palveluiden kirjoa pitää laajentaa. Palveluasumisen rinnalla voidaan tarjota avoimia palveluita, jotka ovat helposti saatavilla.\nMyös muita vaihtoehtoja kuin kotihoitoa on oltava tarjolla riittävästi. Hoivapalveluissa täytyy olla tarpeeksi työntekijöitä, jotta jokainen vanha ihminen saa ansaitsemaansa hyvää hoitoa ja arvostavaa kohtelua.\n2. Järjestöt tuottavat laadukkaita vanhuspalveluita. Varmistetaan niiden tulevaisuus.\nSadat järjestöt tuottavat Suomessa laadukkaita, toimivia palveluita vanhoille ihmisille. Järjestöt ovat hyvämaineisia, ketteriä, kotimaisia ja vastuullisia palveluntuottajia jotka maksavat myös veronsa Suomeen.\nJärjestöissä palveluiden rahallinen tuotto käytetään toimintaan ja sen kehittämiseen, ei omistajien voittojen kasvattamiseen. Paikallisuus tuottaa laatua. Työtä tehdään hyvässä yhteistyössä julkisten palveluiden kanssa.\nPienten, järjestötaustaisten palveluntuottajien asema on turvattava. Raha ei saa olla ainoa valintaperuste, kun kuntalaisille hankitaan vanhuspalveluita.\nHankintalaki antaa mahdollisuuden päättää hankinnoista muillakin kuin puhtaasti taloudellisilla kriteereillä. Tätä mahdollisuutta pitää käyttää.\n3. Vapaaehtoistyö parantaa vanhojen ihmisten arkea. Turvataan vapaaehtoistyön elinvoima!\nTuhannet järjestöjen vapaaehtoiset käyttävät omaa vapaa-aikaansa vanhojen ihmisten arjen parantamiseen.\nKyse on pienistä, arkisista asioista: juttuseurasta, ulkoilusta ja harrastustoiminnasta. Ne tuovat elämään mielekkyyttä vielä viimeisinäkin elinvuosina.\nVapaaehtoistyö ei synny tyhjästä. Tarvitaan tiloja, tekijöitä, hyvää ohjausta ja koordinointia - ja jonkin verran rahaa tähän kaikkeen.\nKuntien toiminta-avustukset turvaavat järjestöjen vapaaehtois- ja kansalaistoiminnan jatkuvuutta. Pidetään niistä kiinni.\nSeuraa keskustelua somessa tunnisteella #parempivanhuus!\nVallin kuntavaaliviestit pdf-tiedostona.\nValli järjestää Parempi vanhuus -kuntavaalipaneelit Jyväskylässä 13.3., Kouvolassa 27.3. ja Espoossa 28.3. Tule mukaan!


Tutkimus paljastaa: Tällä naisella on täydellinen vartalo - Lifestyle - MTV.fi\nTutkimus paljastaa: Tällä naisella on täydellinen vartalo\nLifestyle > Tyyli Julkaistu 20.06.2016 18:58\nMalli ja näyttelijä Kelly Brookin vartalo todettiin yliopistotutkimuksessa täydellisen naisvartalon ilmentymäksi. / All Over Press\nYhdysvaltalaistutkimus selvitti, miltä näyttää ihanteellinen naisvartalo – eikä se ole aivan sitä, mitä luulisi.\nIhannevartalon mitat herättävät aina mielipiteitä, eikä makuasioista voi kiistellä. Ihannevartalon kuvaa muokkaavat alati näkemämme mainokset, media ja muotimaailma. Teksasin yliopisto on kuitenkin tutkinut tahollaan, miltä täydellinen naisvartalo oikein näyttää.\nTutkimustulosten mukaan ihanteellisin naisvartalo kuuluu malli ja näyttelijä Kelly Brookille. 34-vuotiaan Brookin vartalo valittiin tutkimuksen mukaan ”täydelliseksi”. Brook on 168 senttimetriä pitkä ja hänen strategiset mittansa kuuluvat näin: rinnanympärys 99, vyötärö 63 ja lantio 91 senttimetriä.\nKurvikkaan Brookin vartalo oli tutkimuksen mukaan kaikkein ihanteellisin. Tulos oli yllättävä, sillä Brookin vartalo edustaa naisten mielikuvissa ”hieman pulleaa” vartalomallia.\nTutkijat kuvailivat Brookin vartaloa luonnollisena, tieteellisesti katsottuna ”täydellisenä” ja tasapainoisena.\nTulokset yllättivät, sillä muotimaailmassa, mainoksissa ja televisiossa nähdyt vartalomallit ovat aivan erilaisia kuin mihin tutkimuksessa päädyttiin.\nTutkimuksessa kiinnitettiin huomiota vartalon mittoihin, ikään, kasvoihin, huuliin, nenään ja hiuksiin.\nBrook itse on sanonut aiemmin, että hän on kärsinyt kurvikkaasta vartalostaan. Naisen kurveja on nimittäin pidetty jopa liian pulleana hänen työhönsä mallina ja näyttelijänä.\nVideo: Näin naiskuva on muuttunut aikuisviihdelehdissä vuosikymmenten aikana.\nLähde: Cucacao Chronicle\nMies ompelee lapsilleen uskomattomia Disney-pukuja – tässäkö vuoden isä? 17.6.2016\nOpiskelija julkaisi paljastavan kuvan: H&M:n vaatteet tekivät minusta lihavan 16.6.2016\nUimapukumallia haukuttiin lihavaksi – kosti julkaisemalla herkullisen valokuvan 16.6.2016\nElisabethin järkytys vaateketjun uima-asusta: Pitäisikö vauvani muka käyttää tällaista? 16.6.2016\nMies ompelee lapsilleen uskomattomia Disney-pukuja – tässäkö vuoden isä? Naiset ovat puhuneet! Tämä on kamalin asia, mitä miehet voivat laittaa jalkaansa tänä kesänä\nLisää aiheesta: Vartalomallit\nKoti ke 2.5.\nKansallismuseon näyttelypäällikkö näkee Barbien oivana roolimallina: "En ymmärrä, että pienen nuken harteille laitetaan hirveä painolasti"\n"Afrikan Kim Kardashianilla" hurjan muodokas vartalo: Takapuoli 160 senttiä leveä – "saattaa järkyttää joitain ihmisiä"\nKoti ti 6.3.\nHyvinvointi pe 9.2.\nLue lisää aiheesta Vartalomallit


Tervetuloa cuccarotehtaalle – Kasvot cuccaron takaa 3/3 – maailman paras\nIhanaa, että tulit tutustumaan cuccarotehtaaseen. 😎\nOppaanasi tänään toimii cuccaromestari Mirka.\nEnnen kuin aloitamme kierroksen cuccarotehtaalla, varmistan että tiedät kuka olen ja mitä filosofiaa haluan cuccaron kanssa tehdä. Linkit avautuvat uuteen ikkunaan, käy lukemassa ensin osat 1 ja 2.\nKasvot cuccaron takaa, osa 1: Kisällistä cuccaromestariksi\nKasvot cuccaron takaa, osa 2: Filosofiaa\nPieni yhden pöydän työhuone sijaitsee Turussa, cuccaromestarin keittiössä. Täällä valmistuvat kaikki cuccarot.\nTämä on minun oma huone, jossa saan tehdä työtä jota rakastan. Viimeisen kuukauden sisällä olen löytänyt kauan kadoksissa olleet tunteet: Innostuksen ja luovuuden. Siitä on todella pitkä aika, kun viimeksi niitä tunsin. Mutta nyt sinun ansiostasi, haluan palata töihin. Haluan innostua, luoda, haaveilla sekä toteuttaa. ❤\nNyt höpötykset sikseen, kurkataan miltä cuccarotehtaalla näyttää!\nKeväisin rakastan meidän pihaa, kun pimeyden jälkeen luonto herää eloon. Iso ikkuna antaa luonnon valon tulla sisään, kauittimista yleensä kuuluu äänikirja.\nKangasvarastoa on runsaasti, innostuin aiempina vuosina hankkimaan kymmeniä erilaisia kankaita. Osa kangasvalikoimaa esitellään mallikappaleiden muodossa, storeen on tulossa myös kuosivalikoima jossa esitellään kaikki saatavilla olevat kankaat. Useimmista teen mallikappaleet, mutta aika on rajallista. Pyrin aktiivisesti lisäämään kuosivalikoimaa koko kevään ajan.\nValmistan cuccaroita myös omista kankaista, tosin tällä hetkellä olen rajannut cuccaromallit vain omaan mallistoon.\nKankaita ei ole varastoitu työhuoneeseen, jotta se pysyisi siistinä ja joskus harvoin kun innostun kokkaustuulelle, ei chorizojen hajut tartu kankaisiin. 😊\nCuccarotehtaalla pyritään kierrättämään kaikki mahdollinen, joten kaavoina toimivat erinomaisesti käytetyt pahvipakkaukset 😊\nTässä leikattuna ja tulossa matalia tuplakukkaroja.\nCuccaro store toimii tilaustyöperiaattella ja kun uusi tilaus kilahtaa storeen, alkaa cuccaron valmistus. Jokaisesta cuccarosta tehdään aitoustodistus, johon merkitään cuccaron järjestysnumero, leikkuu-, ompelu- sekä kehystyspäivä ja valmistaja. Ainoa työntekijä on tällä hetkellä cuccaromestari, mutta tulevaisuudesta ei kukaan tiedä. 🤩\nVälihuomautus: Toistaiseksi toiminta on kuitenkin pientä, prioriteettinä on oma terveys. Voinnin salliessa pystyn tekemään töitä. Tässä on yksi syy miksi toimitusaika on 2-3 viikkoa, koska saattaa mennä useampikin päivä kun aivosumu ja/tai kivut häiritsevät elämää.\nKun uusi cuccaro on leikattu, alkaa ompelu. Ensin valmistuu päällinen, jolloin cuccaroon tulee tuplasauma antamaan ryhtiä ja tuomaan lisätilaa. Lisäksi tuplasauma antaa lisää käyttöikää cuccarolle, koska saumat on suunnattu kohtiin joissa kankaan kuluminen on todennäköisintä. Päälle tulevan varmistusompeleen väri valikoituu kankaan pohjavärin mukaisesti. Ja lankavärivalikoimaa riittää! 😂\nLankavalikoimaa, ei pitäisi ihan heti loppua 😂\nPäällikankaan ompelua, jonka jälkeen vuorikankaat ommellaan ja liitetään yhteen päällikankaan kanssa. Cuccarot silitetään höyrytyksellä jokaisessa vaiheessa, jotta lopputulos on siisti.\nTällä hetkellä normaali vuori on 100 % jämäkkää valkoista puuvillaa. Vaaleus vuorikankaana antaa laukulle valoa ja vaikka tuplakukkarolaukku on pieni, helpottaa se myös tavaroiden löytämistä. Etenkin kun kyseessä on isompi laukku. Halutessasi voit optimoida cuccaroasi, esimerkiksi vaihtamalla vuorikankaan värin.\nKun päällikangas ja vuorikangas on ommeltu keskenään yhteen, on aika nyörittää ja kehystää cuccarot.\nKuten filosofiassa jo kerroinkin, cuccarotehtaalla ei ole tilaa liimoille tai liuottimille. Cuccarot puristetaan kiinni kangasosaan, ilman kemikaaleja.\nJa näin valmistui cuccaromestarin luottokukkaro. Matala tuplakukkaro oli Cosechan aikaan tuplakukkarolaukun ohella myydyin malli. Matala tuplakukkaro tulee saataville helmi-maaliskuun vaihteessa.\nMatalan tuplakukkaron hinta on 29,90 €.\nKun cuccaro on valmis, se pakataan matkaan silkkipaperiin aitoustodistuksen kera. Toimitustapoina ovat perinteinen kirje sekä seurantakoodilliset lähetykset valitsemaasi toimipisteeseen.\nKiitos kun kävit tutustumassa cuccarotehtaaseen. Tervetuloa uudelleen ja uudelleen 😍💖


Rauno Räsänen: PÄREITÄ: Taide on kuollut - eläköön taide! Luonnostelua 'esoteerisen' taiteen 'tuntomerkeistä'\nTaide on kuollut - eläköön taide! Luonnostelua 'esoteerisen' taiteen 'tuntomerkeistä'\nKirjoitettu kommentiksi merin kommenttiin päreessä autiomaan hiljainen esipuhe sekä päreeseen maataideaskeetikko.\n(Kielimafian myöhäisiltakahvittelijat ('Satu ja Harri'/salanimet) yrittävät pelastaa sen, mikä tästä 'sotkusta' on oikoluvun kautta pelastettavissa. Päitä pudistellaan eikä kahviin kuulemma löydy sitä hyvää englantilaista latte-kahvimaitoa, jota jääkaapissani vielä aiemmin oli. Kello näyttää: 23.10. - Sanoin kieliduolle, että lattemaito-trokarillani on ollut kiireitä.)\n'olet kirjoitusteni opponentti. ja se on hyvä.'\nOpponenttius nyt ylipäätään kuuluu minun luonteeseeni - tai erääksi erottamattomaksi osaksi sitä, kuten olet tullut huomaamaan.\nMutta yhtä selväksi minulle on käynyt, että kun kirjoitan kriittisesti joistain teksteistäsi, niin samalla olen joutunut pohtimaan vakavasti omia, luutuneita ja ehkä (laajasti käsitettynä) jopa 'sovinistisia' asenteitani - etenkin taiteeseen liittyen.\nOngelmaksi 'Erakko, kulkuri, elitismi'-linkin tekstiä kirjoittaessa muodostui kuitenkin jälleen se ilmiselvä tosiasia, jonka olen melko yllättävien, persoonakohtaistenkin asiayhteyksien kohdalla joutunut viimein myöntämään itselleni: miten viestiä kriittisen sisällön puitteissa vilpitön tunne siitä, että olen osittain täysin samaa mieltä joittenkin maailmakatsomuksellisten ja sitä kautta myös minimalistis-situationistis-(ei?-) performatiivisten (mikäli olen oikeassa) taidenäkemystesi kanssa.\nNiissä minulla riittää pohdittavaa luultavasti loppuelämäkseni, koska mitä ilmeisimmin olen jättämässä filosofian, mitä tulee sen propositionaalis-analyyttis-argumentatiiviseen todistekielipeli-luonteeseen ja siirtymässä takaisin nuoruudenrakkauteeni eli fiktioon ja kirjallisuuteen ylipäätään.\nEhkä myös saatan kyetä muuttamaan mm. esimerkkiesi opastuksen kautta äärimmillään melko 'kivikautisia' käsityksiäni kuvaamataiteesta. Ainakin toivon pystyväni siihen, koska zizekläisen, psykoanalyyttisen kulttuurikritiikin ohella taidefilosofia ja taiteen merkityksen sekä funktion pohdinta arkisen elämän mielekkyyden lähteinä tulevat korvaamaan aiemman, jo pitkään tyhjää jauhaneen ajatteluoravanpyörän perinteiset kysymykset muodollisesta totuudesta tai havainnon verifikaatiosta - ylipäätään evidenssin (perustelujen, premissien) ja sen puutteen loputtomaan reggressioon johtavasta kiistasta.\nLankeamatta trendien säätelemään, pinnalliseen ja hyötykalkyloivaan pragmatismiin, haluan hylätä liian ankarat tiedon kriteerit, jotka eivät jätä todelle tiedolle muuta mahdollisuutta kuin skeptisismin tai turvautumisen auktoriteettiin - ellei sitten jämähdä jaarittelemaan loputtomiin edellä mainitusta näytön/perustelujen ongelmasta.\nPerinteisemmästä filosofoinnista kiinnostuksen kohteeksi jää toki vielä mielen filosofia.\nTeologiaa en myöskään aio hylätä koskaan, sillä siinä yhdistyvät niin perin mielenkiintoisella tavalla monet juuri emootioihin, loogiseen päättelyyn, ontologiaan, moraaliin ja eksistentiaaliseen mielekkyyteen sekä pelastukseen liittyvät kysymykset, joita analyyttisempi filosofointi kykenee käsittelemään pelkästään luurankomaisesti - vailla kytköstä filosofisen antropologian teemoihin.\nToisin sanoen - alkuun palatakseni (palaan siihen usein kuten huomaat): miten viestiä sinulle tunne perimmäisestä sukulaissieluisuudesta kanssasi näissä asioissa, pitäen samalla kiinni opponentiaalisesta joskin ehkä joskus hieman pakkomielteenomaisesta 'I prefer not to-metodista', joka on taiten käytettynä osoittautunut kuitenkin monesti niin hedelmälliseksi lähestymistavaksi, jolla voi hämmentää tekijää/lukijaa pyrkimällä sitä kautta avaamaan ja selventämään tekstin teemojen sisäisiä ristiriitoja tai tekstin perimmäisen tematiikan ilmaisuun liittyviä epämääräisyyksiä, joita niihin sisältyy (en tarkoita tässä tietenkään vain sinun tekstejäsi - eiväthän omanikaan niin kovin selkeitä aina ole - hymiö).\nTähän kohtaan täytyy kuitenkin heti dialektisesti lisätä, että jo kirjoituksen (kuten kyseisen hienon päreesi) tyyli ja atmosfääri sinänsä, sellaisenaan, on 'psykologia' eli sisältää oman tulkinnallisen legitimaationsa.\nTunne ja ilmapiiri, jonka tyyli(si) välittää, piilee parhaimmillaan ikäänkuin mestarillisten siveltimenvetojen käyttämisessä tai kitarankielten touchin ja timingin liki täydellisessä yhtymisessä omaan näkemykseen bluesin 'emotionaalisesta hengestä'.\nTyyli - vaikuttava tyyli - on aina jotain enemmän kuin, minkä voimme todistaa hyväksi mihinkään todisteproseduuriin ja taidediskurssiin vedoten.\nOlen perimmältään jälleen kerran pikemminkin emotionalisti - jopa sensualisti, mikäli tuo termi nyt tähän kohtaan sopii. Jos tyyli tekee lähtemättömän vaikutuksen, joka kestää aikaa tai jonka vaikuttavuus kokijaan jopa vain vahvistuu ajan kuluessa, voimme olla varmoja siitä, että taiteilija on kyennyt viestimään jotain sellaista, millä on kuin onkin tekemistä totuuden kanssa (ontologis-esteettisesti, ei propositionaalis-epistemologisesti ymmärrettynä/koettuna).\nTässä mielessä tietty kryptinen ('salattu') minimalismi ja 'maailmaan heitettyneisyys' sekä eräänlainen kryptinen situationismi kuulostavat minun korviini varsin kiehtovilta mutta myös varsin perustelluilta termeiltä määriteltäessä uuden 'ei-performatiivisen performaatiotaiteen' luonnetta ja merkitystä taiteenfilosofisessa/-teoreettisessa kontekstissa.\nTaide on jotain, mitä ei pidä 'esittämällä esittää'. Se on jotain, mitä pitää etsiä, ja mikä pitäisi ehkä jopa löytää - tai ainakin 'keksiä' (Huom! Tämä ei ole subjektivismin ylistystä).\nTaidenäyttelyt ovat sirkusta. Kulttuurimassojen huvipuistoja.\nTaide on piilotettava, jotta sen voisi löytää. Taide pitäisi löytää, vaikkei sitä voisi edes etsiä.\nTaiteesta pitää tulla se Totuus, Jumala, jonka länsimainen metafysiikka, ontologia ja teologia kadottivat yhtä aikaa taiteen muotokielen hajoamisen myötä.\nJumalan kuolema taiteessa ilmeni siirtymisessä naturalistis-realistisesta, kultaiseen leikkaukseen ja perspektiiviin sitoutuneesta muoto- ja kuvausihanteesta, kirkollisten teemojen sekä ihmisen kuvaukseen liittyvien aiheitten hylkäämisestä kohti imitaation pirstoutumista, ekspressiivisen kokemuksen ensisijaisuutta ja figuraation abstrahoitumista.\nLopulta koko prosessi muuttui teknisen uusintamisen kaupallisessa mainoskeskeisyydessä 'kloonaukseksi' (Warhol) sekä retrospektiiviseksi nostalgiaksi - jopa salatuksi melankoliaksi, joka lopulta aina löytyy kitchin ja campin ytimestä - niin 'sietämättömän kevyeksi' kuin melankolia pyritäänkin campissa naamioimaan.\nSe moderneista taidemuodoista, jota alunperin vastoin tahtoani ('kivikautinen luupää' kun näissä asioissa olen) mutta aivan vääjäämättömästi, tunteitteni ja älyni usein ristiriitaisiakin viestejä ja vinkkejä kuunnellen ryhdyin viimein vakavasti arvostamaan, on ollut ympäristö- ja tilataide, perfomatiivinen taide - ja viimein tuo edellä kuvaamani 'piilotettu taide' (jos se on taidetta), jota ei voi edes etsiä vaan, joka pitää vain löytää - kuin se tuntematon jumala (deus absconditus), jonka me kerran kadotimme intellektuaalisena diskurssina ja uskon aktina, mutta joka ei koskaan ole 'tuntemattomana' kadonnut yhtään mihinkään.\nJa jos sanotaan, että Jumala jonnekin katosi niin Luontoon - sinne, mistä me sen/hänet alunperin löysimmekin. Luonto tässä ymmärrettynä 1) inhimillisen elämän ekosfääriksi: bios ja jopa enemmäksi, 2) koko eliömaailmaksi: zoo sekä viimein 3) universumin äärettömyydeksi.\nKärjistetysti: ympäristötaide on minulle kaikesta tilan ja ajan hetkittäisestäkin yhteydestä, kulttuurin ja luonnon välisestä kommunikoivuudesta - ylipäätään performatiivisuuden ja ei-performatiivisuuden dialektiikasta huolimatta esittävää taidetta - ja siten yhä vielä peruuttamattomasti sidottua taiteen ikivanhoihin imitaatio-perinteisiin identiteettifilosofian hengessä.\nToki ympäristötaiteessa on otettu huima askel irti performatiivisuuden imitaatio-konventioista vapaampaan formalistis-funktionaaliseen suuntaan, johon taiteilija (etenkin arkkitehti) kuitenkin jollain merkillisellä tavalla yhä vielä pyrkii sijoittamaan symbolis-emotionaalisia viestejä, jotka näkijän/kokijan pitäisi kyetä hamottamaan, ja jotka sitten viime kädessä ilmentävät tekijän ekspressiivistä intentiota - hänen tapaansa muistuttaa meitä niistä perimmäisistä arvoista, jotka on taideteokseensa pyrkinyt sisällyttämään.\nTietenkin esimerkiksi joku modernin taiteen museo rakennuksena/kokonaisuutena ilmentää tuota perimmäistä arvointentiota tai ainakin erinäisiä viittauksia, vihjauksia ja konnotaatioita, joiden puitteissa taiteilija haluaa tehdä vaikutuksen teoksellaan, mutta painotan, että minun mielestäni taideteoksen 'arvo-ontologia', jota sen funktionaaliset ratkaisut ilmentävät, piilee aina esittävässä, eräänlaisessa tunteen ja sitä performoivan 'hahmon' vastaavuudessa - korrepondenssissa, joka ei ole mitään muuta kuin imitaatioteorian ilmentämistä formalistisen ratkaisun ja sen ekspressiivisen, emotionaalisen viestin korrespondentiaalisessa yhteydessä.\nEi siis mitään uutta auringon alla - puhuttiinpa sitten modernista monumentaalisesta rakennusprojektista (esim. uudet WTC-tornit) tai ympäristö- ja tilataiteellisista ratkaisuista kuten kymmenien kilometrien aitaprojekti tai vaikka tuhannen, selällään makaavan alastoman ihmisen muodostama kolmio jossain torilla tai heinäpellolla.\n(Mikseivät muuten ufojen tekosiksi väitetyt viljapeltoihin leikatut symmetriset kuviot olisi ympärisötaidetta - ehkä kaikkein mielenkiintoisimmillaan?!)\nMutta ei - tämä kaikki - kuten sanoin - sittenkin yhä vielä toistaa vanhoja taiteenteon ontologisisia ja performatiivisia konventiota, jotka niputan lyhyesti esittävän taiteen nimikkeen alle.\nSiinä vaiheessa kun taide on irtaantunut esittävyydestä eli sulautunut Luontoon - kuitenkin ilman että se olisi yhtä kuin luonto eli muka jotain täysin identtistä luonnon kanssa, silloin ollaan vihon viimein pääsemässä sekä modernin 'jumalattoman' teologian (deus absconditus tai kuollut Jumala), ontologiattoman filosofian (Olemisen perustan katoaminen eksistenttisenä kokemuksena/ajatuksena ja sen sulautuminen alkuperäänsä: Luontoon) sekä modernin fysiikan (suhteellisuuteorian epäintuitiivisuus ajan ja avaruuden suhteen, kvanttifysiikan havaintodualismi) ilmentämään uusimpaan maailmankuvaan ja myös maailmankatsomukseen, jossa arvot ja merkitykset ovat - jos eivät sentään kadotettuja (olemmehan palanneet alkuun) niin ainakin kätkettyjä, ikäänkuin muuttuneet takaisin osaksi universumia, Luontoa ja siten todellisuuden perimmäistä salaisuutta - ellei peräti mysteeriä.\nMitä voisi olla tällainen taide? Siitä on hieman vaikea antaa konkreettisia esimerkkejä, mutta se on tulossa ja ollut tulollaan jo suhteellisesti ottaen ehkä pitkäänkin - niin kauan kuin ympäristötaide alkoi saada merkittäviä tilaisuuksia ja arvostusta, ja niin kauan kuin eräät, ymmärtääkseni yhä vielä varsin harvalukuiset taiteilijat alkoivat oivaltaa, että taide on jotain, mikä pitää piilottaa kaikelta esittävyydeltä - ei ainoastaan taidenäyttelyiltä vaan myös kaikilta mahdollisilta yrityksiltä kokea ja tulkita sitä annetun representatiivisen muodon - siis valmiiksi koodatun identiteetin - puitteissa.\nKaikki tässä kirjoittamani on epämääräistä ja poukkoilevaa luonnostelua.\nTulen jatkamaan kyseisestä aiheesta luultavasti vielä monta kertaa. Tulen tiivistämään sitä teoreettisesti ja täydentämään sen luurankomaisuutta sisällöllisillä esimerkeillä. Samalla tiedän jo nyt, että tulen vielä nauramaan makeasti niillä äärimmäisillä johtopäätöksillä, joita sekä sen teoria että sen mielikuvitukselliset sovellutukset tulevat herättämään - sekä minussa itsessäni että mahdollisissa lukijoissa, jotka uskaltautuvat pohdiskelemaan tätä perimmältään nihilistisen 'totuusprojektin' viimeisintä - taiteen tekemiseen, taiteen teoriaan ja sen filosofiaan siirrettyä vaihetta.\nMutta painotettakoon jo nyt, että kyseessä ei ole mikään kuolemakulttia pateettisesti ihannoiva projekti vaan pikemminkin kuolemalle naurava - ja siten myös kuolemanpelon sekä siihen liittyvän kyynisen pessimismin ja synkkyyden ylittävä 'leikki' - eräänlainen Afrikan tähti-peli, jossa ei tällä kertaa etsitä juuri Afrikan tähteä vaan taiteen - siten juuri elämän, filosofian ja teologian kätkettyä merkitystä - totuutta, josta me emme voi puhua edes vielä silloin, kun luulemme sen löytäneemme.\nMe nimittäin emme tule löytämään mitään - mistään - milloinkaan. Me voimme vain havainnoida ja ikäänkuin havainnoiden ja kokien etsiä ilman mitään johtolankoja, ja ehkä viimein jossain - täysin sattumanvaraiseen löytöön törmättyämme pyrkiä miettimään, mikä onkaan ollut tämän esineen oma, autenttinen menneisyys - entä mitä se kertookaan meille meistä itsestämme ja omasta historiastamme.\nJa kas - mikäli hyvin käy, eli olemme 'löytäneet' oikean 'objektin', niin ei kulu välttämättä kovin kauaa, kun meillä on jo tarina, josta saattaa kehittyä kokonainen historia, kokonainen merkitysten, arvojen ja totuuksien aarreaitta.\nOlemme keksineet 'taiteen' ikäänkuin uudelleen ja taiteen kautta todellisuuden, jumalan sekä elämämme mielekkyyden. Ei enempää eikä vähempää.\nKuitenkin erotuksena aiempaan esihistoriaamme, jolloin taide ja uskonto syntyivät transsendenssista käsin siten, että me pyrimme ylittämään, transsendoimaan kaiken äärellisen ja ikäänkuin täyttämään taiteella ja uskonnolla sen loputtomuuden - ikuisuuden ja äärettömyyden mentävän reiän, jonka tajusimme vähitellen todellisuuden olemukseksi, niin nyt kun olemme kadottaneet uudestaan nuo taiteen, uskonnon, filosofian ja viimein modernin molekyylibiologian ja fysiikan meille antamat todellisuutta sementoineet ainekset, meidän on - ettemme menettäisi elämänuskoamme lopullisesti tai kadottaisi itseämme kapitalismin kulutushelvetin kaiken yhdeksi ja samaksi tekevään koneistoon - pyrittävä 'piilottamaan/kätkemään' julkisuudelta kaikki se, mitä pidetään merkityksellisenä - niin taidenäyttelyissä, kirjamessuilla, tieteellisissä seminaareissa, filosofien tapaamisissa, piispainkokouksissa jne.\nOn kadotettava tämä kaikki totuudeksi nimitetty krääsä, joka on menettänyt merkityksellisyytensä elämää perimmäisesti konstituoivana mielellisyytenä. On ikäänkuin Paavalin sanoin osattava kadottaa se vanha minä, joka pitää meitä kiinni elämisen yksipuolisen teknologisessa ja urbanisoituneessa valheessa.\nVasta tämän kadottamisen lopullisuuden tapahduttua ja sen tajuttuamme, saatamme yhä löytää jotain, jossa vielä on mieltä. Tämä jotain koostuu hyvin pienistä ja muille paitsi meille itsellemme ja ehkä kaikkein läheisimmillemme salatuista asioista, hyvin vaatimattomista seikoista, ilmiöistä, tapahtumista ja objekteista, joille me annamme aivan erityisen roolin ja merkityksen elämässämme.\nTällainen on uuden taide- ja todellisuuskokemuksen alku:\n1) Esittävän taiteen totaali hylkääminen ja 2) taidediskurssin laajentaminen koko filosofian alueelle sekä 3) taiteen uskonnollis-mystisen 'funktion' (mitä ikinä se onkaan) korostamista 3a) taiteen käytännöllis-funktionaalisen roolin eli niin sanotun tyylin ohella.\nOlennaista on a) minimalismi, b) 'pienuuden' ja yksityiskohtien korostaminen, c) performatiivisen ja ei-performatiivisen välisen rajan hämärtyminen, d) luonnon preferoiminen kulttuuriin nähden.\nUusi taide ei ole massojen vaan 'harvojen ja valittujen' henkilökohtainen - tekisi mieleni sanoa: 'esoteerinen kultti'.\nLabels: esittävän taiteen hylkääminen, taide, taidefilosofia, taideteoriat, taiteen kehityksestä, taiteen ymmärtäminen, todellisuuden tapahtuminen taiteessa, ympäristötaide\nOlet pahempi höpöttöjä kuin minä. Hyvää syksyä RR, ja talveakin varmasti. Minä palelin jo koska voin olla Kemppisen kanssa samaa mieltä, että mitalien on tapana tipahdella eri paikkoihin kun mistä voitto on tullut. No, minä en mitaleja tarvitse; sain niitä jo riittävästi ja ihme kyllä aivan mitattavasta työstä - typerää kun fan - kuten elämä itse.\nLapseni oli pyydetty Kaupthingille; näin pian. Sanoin jo kuukausi sitten ettei ehkä sinne: hänen pitäisi ensin oppia elämä ja sitten vasta peli. Nyt uskoi; sanoi, että olisi varmasti parempi oppia ensin perustat; tässä tapauksessa lait ennenkuin lähtee diilaamaan toisten puolesta yhtään mitään.\nNuoret ovat taiteemme: luomuksemme.\nNäyttelyt ovat turhia; näyttävät itsensä; ja kana on hoitanut tehtävänsä: työntänyt ulos munan?\nSo simple; shit. So simple. Ja kun miettii, että hyvä kana voisi saada elämääkin pelin lisäksi - niin saa valtavan hevosenkielen suuhun tai melkein kurkkuun. Miksiköhän oli sen ansainnut? Kysyn vaan.\n10/10/08 9:27 PM\n'Olet pahempi höpöttöjä kuin minä.'\nTällä kertaa pitänee paikkansa.\nAjattelin vähän samaa itsekin tuota oikolukiessa. Olis pitänyt editoida paremmin. Mutta on siinä pari hyvää ideaakin. Todella hyvää...Täytyy vain kehitellä.\nOliko sulla muuten mitään asiallista asiaa..? Niinkuin taidefilosofiasta esimerkiksi?\n10/10/08 9:44 PM\nAnnoin parhaimmat vuoteni tapahtumille, joiden ainoa motiivi oli kuollettaa minun roolini; se olikin silti tärkeintä; puheesta huolimatta. Piti olla huono koska se oli langetettu: ihan kuin sinun Job.\nMinä en edes niitä jaksa lukea; on liian typerää ja liian kaukana elämästä - jota en saanut hevoskilpailujen takia edes elää. Saakohan lapseni: häneen on satsattu enemmän; hyvä startti siis. Siitä onkin kiinni, ei älystä ja halusta ja motiiveista ja luovuudesta vaan siitä, että ne, jotka ovat satsanneet haluavat vain olla oikeassa. Se olikin kaikkea muuta tärkeämpi, ihan kaikkea. Että jotkut saivat olla oikeassa, koska he sitä kaipaavat; kaiken muun voivat jo ostaa. Piti saada kihelmöivä jännitys muiden elämästä, ihan kuten Marsteatterissa Colosseumilla entisessä Roomassa. Silloin heitettiin luovat rinkiin ja katsottiin söikö leijonat vai ei ja kuinka nopeasti. Nyt istutaan rinkeissä ja viilataan linssiä.\nEi siis ole kasvatuksen alalla ainakaan tapahtunut suurta nytkäystä kohti jotain jalompaa.\nJa jos nyt aiotaan glorifioida Ajtisaaji jotta raha tulisi entiseen malliin niin meidän koko länsi löytää itsensä maan alta kun keltainen väestö on vallannut koko maan. Ettäs tiedät. Ei pidä leikkiä Jumalaa (sano tallille).\n10/10/08 9:47 PM\nParasta parodiaa mitä olen ikinä lukenut.\nSe tietysti häkellyttää (= lyö häkellyksellä) että mitä tässä parodioidaan?\n10/10/08 9:51 PM\nTaidefilosofia? Merkitykset löytyvät nopeasti ja lähes triviaalisesti kun on saanut vihjeen, mutta todelliset kuvaukset tai viitteet jäävät silti oudoksi ellei oma sielu ole käynyt yhtä paljon pimeän ja valoisan puolella. Se taas vaatii.\nKirjoittaa voi taivaasta jos sitä voi kuvitella mutta sen todellisuudesta voi vasta kirjoittaa kun sen on nähnyt. Valot taittuu virnistyksellä ellei ole ollut kaunis ja olla kaunis ei tarkoita lännen ihannetta esim. naiskauneudesta vaan sitäkin mitä joskus näen silmistä, pienen varovaisen valon; pienen varovaisen eleen, toiveen, katseen - ujon.\nSe on kaunista; todella kaunista.\nOle mulle vähän kaunis RR.\n10/10/08 9:54 PM\nNiin sis kuka näki sovinistin?\nMinä aion äänestää miesten puoluetta. Laittoivat viela kauniaisiin äänestämään enka tunne sieltä ketään.\nMiten Taiteessa voi olla sovi..älä jätä, ainakaan filosofiaa silla kirjallisuus on pelkka )suo. luen lukijan abc kirjaa\nhaluan hylätä liian ankarat tiedon kritteerit?\navaa ovimina tarvitsen oppotomaatteja hymio. tiedatko miten rakensin kirjoiutspoydan. otin naapurin kirjoituspoydan\nmutta aamuisin pitaa vaihtaa asuntoa eli kry\nsana taide on vaihdettavissa? en usko etta taite sinansa o jumala\neilen keksin yhden lauseen joka oli niin paha etta ajattelin luopua jumalasta. olen aktsellut maalauksia ikkunoista. paras oli se bulevardin kauppa. ostan sielta naapurista yhdelta taysin naturalistisselta myyjalta peilin\nmutta olen samaa mielta etta taide on piilotettava,\nolen muuten huolissani musiikkimakuni muuttumisesta, miten se tapahtui! lukemalla. elaman mielekkyydesta..ehka joskus\njoo. tässä on sen filosofian alku josta minä ajattelin kirjoittaa. merkityksesta. esim siinä että pyysin ystävältäni puhelinnumeron johon sitten vastasi automaatti, vaikka tarvitsin muita tietoja. tällä on merkitys. siksi että jouduin rakentamaan kirjoituspoydan=tai siksi etta mietteeni ystavastani muutuivat.tai tai tai.sillä ON merkitys. ei ehka kovin syvalliseslta vaikuttava merkitys, mutta kun tulemme ketjun toiseen paahan..jos en olisi myohastynyt lentokoneesta ei minusta olisi tullut tämän lapsen äiti. jos vadelmakakkua ei myytaisi pakkauksissa, en koskaan menisi metroon..minusta olsi hyivn tarkeaa etta tasta kirjoitettaisiin. tapahtumien semiotiikkaa\n11/10/08 4:53 PM\nNuoret ja vavvat ja lapset Ovat TAIDETTA\n11/10/08 4:56 PM\n11/10/08 6:22 PM


Tämä blogi hiljenee nyt reiluksi viikoksi matkan ajaksi, mutta eiköhän vanhoissa ole lukemista ihan tarpeeksi. Toivottavasti palaan Lagosista hengissä. Lonely Planet totesi, että viiden ensimmäisen minuutin aikana Murtala-Muhammedin lentokentällä saattaa mennä omaisuus tai henki. Matkan kohokohtiin kuului heidän mielestään hengissä paluu Nigeriasta, koska silloin vielä on mahdollisuus kertoa kokemastaan. Hui mitä pelottelua. Jos olen hengissä ensimmäisen viiden minuutin jälkeen, enköhän sitten koko matkan ajan. Pidän peukkuja itselleni. Ehkä tekin minulle.\nReidar Särestöniemen (1925-1981) maalauksissa Lapin luonto ja eläimet hehkuvat kerroksellisina, värikkäinä runoina. Kittilän Kaukosessa suurimman osan elämäänsä viettänyt rempseä taiteilija ammensi elämänsä aikana monesta tyylisuuntauksesta.\nVaarapellon yläpäässä komeilee valtavan kokoinen, karjalaismallinen talo. Kolmiosaisen talon ensimmäinen osa on kymmenmetrinen ateljee, lisäksi taloon kuuluvat välitalo ja pirtti. Parvekkeita ja ulokkeita on joka suuntaan, jopa kolmannessa ullakkokerroksessa. Raput vievät vinttiin, joka oli pyykkien ja maalarintakkien kuivauspaikka. Rakennuksen keskellä komeilevat massiiviset paraatiportaat.\nMakuuhuoneessa on kaksi valkoista rahkamattoa, kirjoja ja pikkuesineitä, idän puoleisella seinällä leveä, kelosta tehty vuode, ikkunoilla annansilmiä, piisin vieressä raanu. Sängyn yläpuolella liehuu valkoinen rankinen, joka yhdessä valkoisten mattojen kanssa antaa huoneelle kauniin, ilmavan ilmeen.\nTässä Reima ja Raili Pietilän suunnittelemassa uudessa ateljeessa Reidar Särestöniemi ehti työskennellä puolitoista vuotta ennen kuolemaansa. Pietilöillä ei ollut paljon sanansijaa omatahtoisen Reidarin suunnitelmiin. Ikkunat ja lattialaudat oli hankittu ennen kuin he pääsivät osallistumaan suunnitteluun.\nOunasjoen itärannalla sijaitsevasta Särestöstä oli 20 km matkaa Kittilään, kahdeksan kilometriä Kaukosen kylälle ja 140 km Rovaniemelle. Särestöniemeen tulevat vieraat haettiin soutamalla, hevosella tai moottorikelkalla Maijaniemestä.\n1910-luvulla Norjasta Särestöön lapsuudenkotiinsa palannutta Mattia ja miniä-Almaa odotti uusi navetta, hevostalli tallikamareineen, lammasläätti, riihi, savusauna ja hetepirtti. Heikki-isoisän hankkima tila käsitti yli 460 hehtaaria, talon pirtteineen, porstuoineen ja peräkamareineen. Isoisä alkoi rakentaa lisää ja raivata maata talon ympäriltä pelloksi. Pian paikalla oli toistakymmentä hirsirakennusta.\nKommunisti-Matin kertomukset haltioista ja luonnon salaperäisistä ilmiöistä muodostivat taustan Reidarin maalausten animistiselle maailmankuvalle. Alma puolestaan havaitsi poikansa herkän persoonallisuuden jo varhain ja yritti suojella sitä.\nKoulussakäynti oli tuskaa vilkkaalle Reidarille, joka jätti kansakoulun kesken. Elanto oli ansaittava metsätöistä, joiden välissä syntyi taidetta tarvittaessa vaikka tukkien päihin. Paikallinen taiteilija Einari Junttila huomasi Reidarin lahjat ja opetti häntä, mutta ei kannustanut taiteilijan uralle, koska taiteilijana leivän hankkiminen oli liian epävarmaa. Reidar jatkoi kuitenkin sinnikkäästi taideopintojaan.\nLohirikkaasta Ounasjoesta katosivat viimeiset lohet jo vuonna 1951, vaikka lohia esiintyi Reidarin maalauksissa jälkeenpäin. Hän näki lapsuudessaan kuitenkin enemmän harakoita, sisiliskoja, lehmiä, lampaita ja sammakoita kuin toisia lapsia.\nVain taiteilemisesta innostunut Reidar aloitti opinnot Suomen Taideakatemiassa vuonna 1947 äitinsä veljen, tukkukauppias ja laivuri Alfred Andersenin suhteiden avattua hänelle oppilaitoksen ovet. Muita saman vuosikurssin aloittaneita olivat muuan muassa Olavi Lanu ja Kauko Räsänen.\nValmistuttuaan Suomen Taideakatemiasta vuonna 1950 Reidar jatkoi opintojaan samassa opinahjossa Aukusti Tuhkan vetämällä taidegrafiikan kurssilla. Hänen kubistisia maalauksiaan nähtiin runoilija Brita Polttilan kokoamassa Kiilan taidenäyttelyssä 1951 muun muassa Mauri Favénin, Sven Grönvallin, Ahti Lavosen ja Tapio Tapiovaaran maalausten rinnalla. Esillä oli esimerkiksi Molko-Aapo, kuva mustapartaisesta poromiehestä koira edessään ja tunturi taustalla. Maalauksissa oli havaittavissa Reidarin tuonaikaisten ihanteiden Picasson ja Matissen vaikutus. L.G. Nordströmin ohella Reidar oli ainoita kubismia suosineita kuvataiteilijoita tuohon aikaan. Hän palasi kuitenkin pian ekspressionismin pariin, ja työskentelemään kotitilalle.\nReidarin alkuajan töissä kummitteli antiikin paimenidylli Arkadia, jossa hedelmällisyyden jumala Pan tyydytti rakkauden tarpeitaan kummankin sukupuolen kanssa, ja Platonin idea poikarakkaudesta (eros), joka oikein harjoitettuna edesauttaa sielun paluuta alkulähtökohtaan. Reidar oli todellisessa elämässäänkin homoseksuaali, joka salasi taipumuksensa niin yleisöltä kuin ystäviltään. Vasta 1970-luvulla, homoseksuaalisuuden kriminalisoinnin lakattua, taiteilija avautui elämänsä tästä puolesta.\nToisen maailmansodan jälkeen kommunismilla oli kysyntää taiteilijoiden keskuudessa. Särestöniemikin kävi Yhteiskuntatieteitten Kansankorkeakoulun vuosikurssin 1954-55 Sirola-opistossa. Nuori taiteilijanalku kävi yhteiskunnallisia keskusteluita Marxista ja Leninistä Arvo Turtiaisen kanssa kirjailija- ja taiteilijaryhmä Kiilassa. Aviopari Polttilaa ja Turtiaista nähtiin Särestössä myöhemminkin.\nReidarin palattua Sirola-opistosta Särestön pihapiiriä alettiin kohentaa koko perheen voimalla. Reidar rahtasi hevosella pihaan valkeita ukonkivimurikoita ja punaisia jaspiksia lähivaarasta. Vanhan talon taakse isänäiti Kaisa-ämmin istuttama pirttikuusi sai seurakseen haavan ja käärmekuusen. Nyt paikalle on versonut jo pieni haapametsikkö. Pihaan istutettiin toinen käärmekuusi. Filpi-sisar istutti pihakoivut.\nEhyt ihanteiden aika\nLeningradin Repin-instituutissa opiskellessaan Reidar tutustui ranskalaiseen kuvataiteeseen ja sieltä hän löysi väririnnastuksien mahdollisuuden, jota sovelsi myöhemmin Lapin luontoon: askeettisiin jänkiin, tyyliteltyihin poroihin, surrealistisiin näkyihin ja fantasiaolentoihin. Matissen, Cézannen ja Gauguinin vaikutteet näkyivät tauluissa selvästi. Leningradin-aikaansa Reidar kutsui ehyeksi ihanteiden ajaksi, kommunismin ajaksi.\nEremitaasin osastoista Reidar kolusi erityisesti sen Japanin, Kiinan, Ulko-Mongolian ja Intian taiteiden osastot sekä Uralin jalokiviosaston. Uralin jalokivien uskotaan vaikuttaneen pinta- ja tyyliratkaisujen löytymiseen Reidarin 1960-luvun maalauksissa. Leningradin-opiskelujen aikaan Kaukoseen saapui maita valtaamaan Kaukosen voima -niminen koskitila, jolle Reidarin vanhemmatkin myivät koskioikeutensa.\nInformalismi taidesuuntauksena rantautui Suomeen 1950-luvun lopulla ja sysäsi syrjään abstraktin konkretismin. Reidar tervehti uutta taidesuuntausta innolla, koska hän näki omissa töissäänkin vaikutteita informalismista. Myös hänen seuraavan vuosikymmenen töidensä pintakoristeiden on nähty periytyvän informalismista. Niiden päälle Reidar maalasi kuvia.\nReidar piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Pinxissä Helsingissä lokakuussa 1959. Näyttely oli yleisö- ja arvostelumenestys. Aikakauden merkittävin kriitikko E.J.Vehmas totesi siitä Uudessa Suomessa 11.10: ”Tuntuu siltä kuin porojen, jängän ja ihmeellisten uskomusten Lappi voisi tästä lähin avautua hänen taiteessaan oleelliselta puoleltaan. Monista maalauksista välähtää sitä vanhojen tarujen ja salaperäisen nuoruuden hohdetta jota on aikaisemmin ollut vain [Leander] Fornasin Lapin kuvissa.”\nMarc Chagallin, Mirón primitiivisten eläinkuvien ja Paul Kleen musikaalisten värisointujen vaikutus näkyi näyttelyn töissä, jotka yhdistelivät poroja ja sarvijaakkoja. Jotkut kriitikot epäilivät Reidarin osallistuneen esihistoriallisiin kaivauksiin tai perehtyneen vanhoihin luolamaalauksiin, koska taulut vaikuttivat esihistoriallisilta dokumenteilta.\nTaiteilijan ego kasvoi taulukaupan sujumisen myötä. Reidar valtasi pirtin ateljeekseen. Pirtin ja vanhempien asuinsijan välissä oli keittiö, porstuasta omat sisäänkäynnit ja läpikulku talon molempiin päihin kuten ennenkin. Äiti hallitsi keittiötä piikojen kanssa, Anttu auttoi taulujen pakkaamisessa ja kuljettamisessa. Reidar sai tahtonsa läpi suostuttelemalla läpi, kuten aina. Hän hankki kotiapulaisen ja kehitti teknisiä ratkaisuja, joilla vanhempien vanhoja päiviä helpotettiin.\nPirttiä remontoitiin, maalattiin, lattia lakattiin ja Reidar ripusti seinälevyille aarteitaan. Vanhat viilipunkat kasvoivat amarylliksiä ja muutkin kasvit kukoistivat. Seinällä oli Elsa Montellin raanu. Maalaamisen välillä Reidar rakensi, laittoi pihaa ja kaivatti sisarenpojillaan ojia ja lampia. Rakentaminen oli huomattavasti työläämpää kuin turkin ostaminen – tähän turhamainen, vaatteilla koketeeraava Reidar oli tottuneempi. Pihalla käyskentelivät Reidarin lemmikit, koirat, linnut ja jaara. Arno von Hellensin lahjoittama vyötärönkorkuinen Brutus-koira ei voinut paikata edesmennyttä Tössiä. Viimeisinä elinvuosina Reidarille piti seuraa Sielu-koira.\nKun apurahojen saaminen loppui 1960-luvulla, eikä Reidarin teoksia otettu mukaan näyttelyihin, hän alkoi systemaattisen Helsinki-boikotin. Reidarin maalauksia nähtiin kyllä muissa Suomen kaupungeissa ja ulkomailla. Ulkomaannäyttelyidensä avajaisissa hän käyttäytyi kuin maailmanmies, Suomessa palasi jälleen erakon rooliinsa.\nHuikentelevainen Reidar alkoi suunnitella pukeutumistaan ja imagoaan jo alle 30-vuotiaana. Muun muassa hylkeennahkaliiviin, matkoiltaan tuomiin miesten ja naisten koristeisiin pukeutunut Reidar oli vaikuttava näky. Kaiken Reidariin liittyvän piti olla erikoista, mystistä ja suurta. Etelästä virtaaville herkkäuskoisille (nais)toimittajille hän syötti surutta pajunköyttä.\nKoko elämänsä ajan Reidar teki lyhyitä opintomatkoja eksoottisiin kohteisiin, muun muassa Ruijan vuonoille, Muurmannin tundralle, Pohjois-Lappiin, Espanjan esihistoriallisiin luoliin, Luxemburgiin ja Kauko-Itään yksin tai seuralaisen, usein anestesialääkäri Taina Veikkolinin kanssa. Tärkein kaikista matkoista oli Pariisin-vierailu vuonna 1952, jonka aikana Reidar vieraili Chagallin näyttelyssä. Elämänsä päätteeksi hän oli kiertänyt koko maapallon.\nVihdoin omassa pesässä\nReidarin ensimmäistä omaa ateljeeta oli 60-luvun lopulla talkoovoimin rakentamassa koko suku. Pohjakerros oli muurattu Ounasjokirannan pyöreistä kivistä. Kellarikerrokseen ei saatu Reidarin toivomaa grafiikkapajaa, vaan siellä säilytettiin lähinnä poronruhoja. Vintillä olivat vieraiden nukkumapaikat ja Reidarin yksityinen aurinkohuone, jossa hän istuskeli ja mietiskeli rauhassa. Tilavassa ateljeessa oli suuret ikkunat. Maalaustelineillä liekehtivät Reidarin suuret työt. Yksi nurkkaus oli täynnä kirjoja. Reidarin punainen keinutuoli komeili välinepöydän vieressä. Keltainen sohva oli lepohetkiä varten. Viimein Reidarin unelma ”omasta pesästä” toteutui.\nAteljeekodista tuli niin suosittu matkailijoiden ja taiteenostajien keskuudessa, että Reidar rakennutti 1972 ateljeen viereen hirsigallerian. Kaksikerroksisen honkarakennuksen pohja-alaksi tuli 23 kertaa 9 metriä. Tauluille varattu ikkunaton galleriapääty kohosi kuuden metrin korkeuteen. Valo tuli ylhäältä. Uunit olivat Särestön omaa vihreää laakakiveä. Särestö oli vihdoin liitetty moderniin sähköverkkoon ja modernia tekniikkaa voitiin hyödyntää surutta.\nToiseen kerrokseen rakennettiin yli kymmenmetrinen uima-allas. Reidar piti kuntoaan yllä uimalla. Pakkasilla hohtava lämpö kostutti taideteokset suopeasti. Uinnin jälkeen uimamiehen lepoa varten oli kelosta tehty penkki altaan vieressä. Kelopaneeliseinän taakse oli piilotettu sauna. Galleria on muodoltaan erikoisen laatikkomainen ja sen sisäänkäynti oli vaatimaton oviaukko, jonka edessä on näyttävä liuskekiviportaikko. Toiseen kerrokseen vievät tilateosmaiset portaat eivät tavallaan johda minnekään.\nLapin eläimiä ja värejä\nKeskeisperspektiivi loisti poissaolollaan monissa Reidarin maalauksissa, sen sijaan niistä löytyi monia päällekkäisiä kerroksellisia maailmoja. Reidarin maalaukset olivat kuin värikkäitä runoja, myös niiden nimet: Taivas ripottelee maahan kylmää punerrusta, harvoin lämmin tuuli ylettyy ankaraan talveen (1970), Ounasjoen lähteet ovat yöauringon maassa (1974), Yöllä kuun viileydessä, lumikukat koivuissa (1974-75).\nJuha Ilvas toteaa Särestöniemen taiteesta seuraavasti: ”Särestöniemen maalaukset muodostavatkin värikkään ja eksoottisena loistavan saarekkeen suomalaisen taiteen pidättyneessä maailmassa… Hänen ekspressiivistä väritaidettaan kansoittavat riekot, porot, ilvekset, karhut ja fantasiaolennot, mutta samalla teokset ovat usein myös itsetutkiskelun myyttisesti sävyttyneitä kuvia.”.\n1970-luvun alussa luonnonsuojelu nousi teemaksi Reidarin tuotannossa. Vähän ennen kuolemaansa, vuonna 1980 hän ehti saattaa julkisuuteen viimeisen hyvän työnsä, lausunnon otsikolla Ounasjokea ei saa hävittää. Huoli luonnon ja lähiympäristön tuhoutumisesta säilyi loppuun asti.\nAina vuoden päätteeksi Reidar piti seitsenpäiväiset juhlat, jonne saapui taiteilijoita, poliitikkoja ja muita silmäätekeviä etelästä. Juhlaviikon lopuksi Reidar poltti töitään ja vierailta saamiaan lahjoja. Särestö-juhlien meno oli kuin suoraan bakkanaaleista.\nAteljeekoti tuhoutui oikosulusta aiheutuneessa tulipalossa uudenvuodenyönä 1977/78. Kuin ihmeen kaupalla galleria säästyi. Palossa menivät taulut, kirjat, matkoilta hankitut soittimet, muistot ja runot. Pian meni Reidarkin..\nTulen mukana meni kaikki\nAteljeen ja kodin palaessa uudenvuoden aattona 1977 tuhoutui suuri osa Reidaristakin. Äidin kuoleman ohella tämä oli Reidarin elämän toinen suuri menetys.\nPian hän jo puuhasi uutta ateljeeta, jonka suunnittelijat, professorit Reima ja Raili Pietilä saivat työskennellä vahvaluontoisen taiteilijan impulssien ehdoilla. Ikkunat asuntoon tulivat lentokoneessa tehdyssä vaihtokaupassa omaan tauluun ruotsalaisen ikkunatehtailijan kanssa.\nRakentajaksi valittiin Kelotuote Ky, veljekset Hagberg. Rakennus oli haaste rakennusmiehille. Portaista tuli matalat, koska Reidarin mielestä kenenkään muun kuin hänen ei tarvinnut mahtua yläkertaan. Pietilän lähtökohtana rakennukselle oli karjalaisen talon malli, ja hän sanoi talon myötäilevän arkangelilaista Valkean meren puuarkkitehtuuria. Rakennus syntyi 4 kuukauden ja 13 päivän aikana, 5.10.1978.\nParvekkeita ja ulokkeita on moneen suuntaan. Ylhäällä ovat oleskelutilat, makuuhuoneet ja sauna sekä raput vinttiin. Bernhardilaiskoira Sielulle rakennettiin aivan omat raput. Pihapiiriin tehtiin lintulautoja ja pönttöjä houkuttelemaan lintuja ja oravia. Maalaamisesta ei kuitenkaan tullut pitkään aikaan mitään. Uusi talo tuntui tyhjältä ja oudolta. 27.5.1981 Reidar näki viimeisen kerran päivävalon.\nLähde: Aikio, Marjut & Matti (2005): Särestö - taiteilijan koti. Minervakustannus, Jyväskylä.\njulkaistu uusimmassa Antiikki & keräily -lehdessä


Rakennusalalla takana kiireinen kesä\nPosted on 12.8.2021 12.8.2021 by juhara\nGlobaali rakennusbuumi on näkynyt kevään ja kesän aikana vahvasti myös Suomessa. Rakentamisen suosioon ei ole vaikuttanut edes se, että tilastokeskuksen rakennuskustannusindeksin mukaan rakentamisen kustannukset ovat nousseet Suomessa toukokuussa 3.2% ja kesäkuussa 4.2%. Kasvaneista kustannuksista huolimatta tilastokeskuksen mukaan rakennuslupia on myönnetty selvästi aiempaa enemmän.\nKasvanut kysyntä on ruuhkauttanut toimituksia\nRakentamisen ja remontoimisen kasvanut suosio, sekä kova kysyntä on vaikuttanut raaka-aineiden hintojen nousun lisäksi rakennusalalla myös toimitusaikojen pidentymiseen. Pientaloille ja paritaloille olisi kysyntää jopa siinä määrin, että tekijöstä alkaa olla pula. Myös remonttien osalta urakat ovat kasautuneet ja tekijää voi huonoimmissa tapauksissa joutua odottamaan jopa loppuvuoteen saakka. Osittain kasvaneeseen kysyntään ja kiireeseen on voinut vaikuttaa myös korona ajalta kertyneet urakat.\nValmiiksi eristetyt ilmanvaihtokanavat yhä suositumpi valinta\nRakentamisen kova suosio on näkynyt myös valimiiksi eristettyjen illmanvaihtokanavien kysynnässä ja Betterpipen tehtaalla on saatukin työskennellä täydellä teholla pitkiä päiviä läpi kesän. Ilmanvaihtokanavien kasvaneen kysynnän myötä on tuotantoon on myös voitu rekrytoida uutta työvoimaa ja onkin hieno asia, että työpaikkoja on pystytty kasvun myötä luomaan lisää. Myös toimitusjohtaja Antti Nevalainen on tyytyväinen kuluneeseen kesään.\n” Tuotannossa on painettu kyllä hienosti töitä läpi kesän hatunnoston arvoisesti. Hienoa, että olemme saaneet yhä suuremman joukon asiakkaita käyttämään laadukkaita tuotteitamme ja tätä kautta myös uusia työpaikkoja on syntynyt.”\nMuista jättää tarjouspyyntö ajoissa\nVaikka kulunut kesä onkin ollut työn täyteinen on se sujunut BetterPipen osalta hienosti. Välillä aikataulujen ollessa tiukempia on niiden puolesta pystytty asiakkaiden kanssa joustamaan puoleen ja toiseen. Nevalainen onkin tyytyväinen siitä, miten yhteistyö asiakkaiden kanssa on arjessa sujunut.\n” Ensinnäkin iso kiitos kuuluu meidän asiakkaillemme, joiden kanssa ollaan kesän mittaan tehty tiiviisti yhteistyötä. Halutaan olla asiakkaiden arjessa mukana ja yhdessä suunnittelemalla työt saadaan hoidettua laadukkaasti ja aikataulussa.”\nMeiltä saat ilmanvaihtokanavien 3D-mallin tarjouksen yhteydessä\nParas keino pysyä aikataulussa on hoitaa tilaukset hyvissä ajoin etukäteen. Me autamme asiakkaita määrälaskennassa ja mikäli nykyisiin tai tuleviin tilauksiin liittyen on mitään kysyttävää ota rohkeasti yhteyttä alueesi edustajaan.\nTarjouspyynnön voit jättää meille helposti alla olevasta linkistä.\n← Töihin BetterPipen tuotantoon\nIlmanvaihtokoneen suodattimien merkitys kodin ilmanvaihdossa →


Rainbow High talo - Muovi ja Lelu\nRainbow High talo\nKolmikerroksinen asuntola Rainbow- High\nRainbow High-animaatiosarjassa jokainen opiskelija, joka on ollut tarpeeksi onnekas päästäkseen opiskelemaan Rainbow Highin, asuu upeassa unelmatalossa. Kolmikerroksisessa asuntolassa on toimiva hissi, kylpyhuone suihkulla ja pesualtaalla, poreallas sekä pesukone ja kuivausrumpu. Jokaisessa huoneessa on toimivat valot ja kun huone on pimeä, se hehkuu sateenkaaren värejä. Mukana tulee opiskelijoille hyödyllisiä tarvikkeita, kuten pieni ompelukone, kannettavia tietokoneita, vaatepuita ja paljon muuta. Koska kyseessä on tulevien muotitaiteilijoiden unelmatalo, löytyy sieltä myös meikkipaletteja, luonnoslehtiöitä sekä muita opiskelijoille hyödyllisiä tarvikkeita. Nuket myydään erikseen.\nKoko: 22,5 cm x 95 cm x 65 cm\nSisältö: Unelmatalo, miniompelukone, kannettavia tietokoneita, pesukone ja kuivaaja, kahvikuppeja, vesipulloja, välipaloja ja lisätarvikkeita.\nParistotarve: 2 x AA (sisältää TESTIparistot)\nTuote on CE-merkitty. Valmistaja – MGA.\nRainbow High talo määrä\nTuotetunnus (SKU): 0035051574330 Osasto: Barbie muotinuket\nRainbow High unelma talo\n125 × 90 × 24 cm\nDisney Prinsessa Kaunotar Comfy Squad\nKeittiö kalusteet muotinukelle


Hallametsän siperianhuskyt: toukokuuta 2015\nReissua ja synttäreitä\nLaumamme luottokoira Viiru täyttää tänään vuosia ja siirtyikin iältään veteraanisarjaan, ikäähän mittariin tuli kahdeksan vuotta. Viiru on yksi ehdottomista luottokoiristamme, sekä valjaissa että vapaalla. Oli suuri onni saada se laumaamme silloin vuosia sitten, olisikohan Viirulla ollut tuolloin ikää kolme vuotta. Tulevan talven vauhdit näyttävät, tuleeko Viiru edelleen juoksemaan kisasprinttejä vai siirtyykö se enemmälti vanhempaan kaartiin pentujen opettajaksi. Viiru on edelleen erinomaisessa kunnossa ja vauhtia riittää.\nPiipahdimme eilen Hyrynsalmen ryhmänäyttelyssä Kattin kanssa. Tuomarina toimi Juta Haranen. Sää ei todellakaan suosinut: tuuli erittäin voimakkaasti ja vettä satoi. Katselin harmistuneena Kattin turkkia, joka kastui oikein kunnolla. Siinäpä meni hukkaan kaikki se vaiva, joka nähtiin pari päivää aikaisemmin pesun ja kuivauksen merkeissä! Kertakäyttöinen sadetakki oli yhtä tyhjän kanssa, siihen repesi jo pukiessa reikää ja nepparit eivät pysyneet kunnolla kiinni. Tuli ihan mieleen mainos, jossa hoetaan "En Tykkää!" ja tämmöinen fiilis oli itselläkin, toki pienen huumorin kera ;)\nKatti esiintyi kehässä hyvin. Seisominen olisi voinut mennä paremmin, vähän oli semmoista säätämistä. Liikkuminen sujui puolestaan hienosti, enkä ehtinyt kuin yhden kiekan mennä ja valmistauduin juoksemaan tuomarin aikaisemmin pyytämän edestakaisin-osuuden, kun käsiin työnnettiinkin jo KP ja ROP-pentu -ruusukkeet. Olipas nopsaa toimintaa! Tuuli niin valtavasti että pönötyskuvat jätettiin suosiolla kotiseudulle otettaviksi. Yritettiin niitä ensin ottaa myös näyttelypaikalla mutta ruusukkeet lenteli pitkin tanteretta, joten ei auttanut kuin luovuttaa.\nNordysak Show Cats Dont Dance "Katti" PEK1 KP ROP-pentu\nNäyttelyä edeltävä yö koisattiin Ukkohallassa. Perjantai-iltana kävimme katsastamassa että millainen on Komulanköngäs. Hienoltahan se näytti ja kuulosti!\nEdit. Lisätäämpäs loppuun vielä sekalaisia kännykkäotoksia samoista aiheista ja lisäksi videopätkä:\nLähettänyt Hallametsän klo 18.13 Ei kommentteja:\nTunnisteet: dogshows, Katti, koiranäyttelyt, Komulanköngäs\nJo pitkään olen ollut kyllästynyt kennelin vanhoihin kotisivuihin, joilta kerran jos toisenkin ovat kuvat hävinneet. Kissalan sivut perustin Weeblyyn, jonka havaitsin varsin toimivaksi palveluksi! Tästä innostuneena päätin siirtää myös koirien sivut kyseiseen paikkaan. Vanhoja kotisivuja en ole enää toviin päivittänyt ja ne tulevat jossain vaiheessa poistumaan. Kennelimme tapahtumia seurataankin jatkossa täällä .\nLähettänyt Hallametsän klo 20.49 Ei kommentteja:\nViime viikkoina ei bloggaaminen ole ollut ihan päällimmäisenä mielessä eikä sopivaa luppoaikaa ajatusten naputteluun ole oikein ollut. Eipä tässä arjessa sinällään mitään sen erikoisempaa ole tapahtunutkaan. Töiden jälkeen aika kuluu pääosin nelijalkaisten ystävien parissa tai ainakin niihin liittyvissä jutuissa. Tänä kesänä on tarkoitus pistää koirien tarhoja uusiksi eli korvata vanhat ja osin kuluneetkin tarhat uusilla elementtiversioilla. Rautatavaraa ja verkkoa on jo hankittukin, puutavarat pitäisi vielä käydä noutamassa. Tämä on vaan siirtynyt kun päivästä toiseen tulee vettä taivaalta kuin sanonko mistä... Lopultakin olisi tarkoitus aidata myös tuo piha ja tehdä siihen portti, josta pääsee moottoriajoneuvoilla kulkemaan. Pihan aitaaminen tuntuu olevan ikuisuusprojekti kesästä toiseen, onhan sitä tietty kätevä aina vaan siirtää kun ei ole sinällään mitään Pakkohomma... Aina niitä kiireisempiä juttuja on tullut eteen ja tämä projekti on jäänyt. Saapa nähdä, kuinka käy tänä kesänä ;)\nKoirien kanssa on tullut käytyä parissa näytelmässä. Viime kuun 18. päivä piipahdimme Kihniön ryhmänäyttelyssä, jossa tuomaroi Juha Putkonen. Koirista mukana oli Katti, Moria ja Minerva, jotka kaikki olivat ensimmäisessä näyttelyssään. Ehkäpä tämän takia etenkin plikat jännittivät kehässä, eikä asiaa ainakaan edesauttanut voimakas tuuli, joka rämisytti voimakkaasti tuomaritelttaa ja kehän rajoiksi laitettuja muovinauhoja, jotka välillä irtoilivat painona olleiden tiiliskivien alta. Eikä tuo tuomarikaan oikein tuntunut välittävän koiristamme: Morian häntä olisi pitänyt olla liikkeessä korkeammalla ja korvia olisi pitänyt käyttää paremmin, lisäksi se oli hoikka ja ilmava. Minervat korvat olivat epävarmat ja se oli kevytluustoinen. Kattilla oli sentään hyvät korvat ja lupaava narttumainen pää. Vielä kun löytäisin arvostelut sieltä paikasta jemma, niin saisin kirjoitettua arvostelut kokonaisuudessaan koneelle. Sen verran muistan ulkoa, että Katti sai parhaan oloisen arvostelun ja oli tästä kolmikostamme ehkä parhaiten tuomarin makuun. Vähän jäi semmoinen plääh-fiilis tästä näytelmäkerrasta, ei niinkään arvostelujen takia (makuasiat on aina makuasioita!) vaan siitä ettei koirat oikein jaksaneet keskittyä ja olivat tosiaan niin jännittyneitä. Toki olisi huonomminkin voinut mennä, ehdottomasti paljon paljon huonomminkin ;)\nNordysak Show Cats Dont Dance PEK2\nHallametsän Minerva JUN H\nHallametsän Moria JUN H\nKuten kuvista näkyy, etenkin Minerva räjäytti turkkinsa bikinimalliin ennen näytelmää. Pesu viimeisteli hyvin pitkälti karvattoman vaikutelman ;) Tällä reissulla pääsin muuten pitkästä aikaa hevosen selkään, oli aivan ihanaa! Ratsuna upea suomenhevostamma, joka nipisti itselleen palasen sydämestäni... En voi olla laittamatta hieman kuvasaastetta.\nNäytelmäkäynti numero kaksi olikin viime viikon lauantaina Ruovedellä, tällä kertaa tuomarina oli meille uusi tuttavuus Esa Ruotsalainen. Odotuksia ei sinällään ollut, toiveikkaana olin sen puolesta että jos saisimme ensimmäistä kertaa elämässämme kokoon myös kasvattajakehän. Omista koiristamme näyttelyyn osallistuivat Katti, Moria, Minerva ja Malla. Lisäksi näyttelyyn osallistuivat Ämmäpentueesta Mellon ("Vaara") ja Mordor ("Morris"). Päätin etukäteen esittää Kattin lisäksi myös Minervan, sillä halusin kokeilla toimiiko se minulle paremmin kuin edellisessä näyttelyssä Mikalle. Molemmat likat esiintyivät mielettömän hienosti, olin niiiin iloinen ettei sitä voi uskoa kukaan! Moria meinasi vähän innoitella Mikan käsissä ja Malla suorastaan vähän sikaili ;) Tuloksellisesti tämä näyttely sujui suorastaan erinomaisesti, eniten mieltäni kuitenkin ehdottomasti lämmitti koirien rentous ja iloisuus! Toki sitä hiottavaa ja harjoiteltavaa on vielä ja paljon, siitä viis. Nyt oli hyvä fiilis ja omistakin kintuista löytyi sen verran vauhtia että ihan hiuksetkin nousivat pystyyn päivän edetessä ;)\nHallametsän Moria JUN ERI1 SA PU3\nHallametsän Minerva JUN ERI1 SA PN3\nCoastrunner´s Mac Mic Mac KÄY ERI3\nHallametsän Mordor JUN EH3\nHallametsän Mellon JUN ERI2\nHallametsän KASV2 KP\n"Tyypiltään yhtenäinen luokka, erinomaiset mittasuhteet, oikeat vahvuudet ja korvat, osa koirista koon ylärajalla, nuorilla koirilla etuosat vielä kesken, erinomaista työtä."\n"Virallisen" osuuden jälkeen otettiin myös tällaiset sisaruskuvat:\nKotiin palattua tuli otettua myös Kattista joitakin keväisiä kuvia. Vauhtia ja iloa, sitä tästä pikku karvakerästä löytyy vaikka muille jaettavaksi asti! Edelleen on korvat erinomaisesti päässä tällä pennulla, eikä ole ollut pienintäkään ongelmaa Kattin irtipitämisessä -vai pitäisikö sanoa että kiinnisaamisessa. Siinä se liki kulkee, kääntyy välittömästi kutsusta luokse ja tulee tarhalle irrallaan. Näiden myötä iloista jatkoa tähän viikkoon!\nLähettänyt Hallametsän klo 20.13 Ei kommentteja:\nTunnisteet: dogshows, Katti, koiranäyttelyt, Malla, Mellon, Minerva, Mordor, Moria\nTervetuloa Hallametsään, Beet!


Kuntaliittoon uusi verkosto pienille kunnille - Kuntalehti\nKuntaliittoon uusi verkosto pienille kunnille\nkuva: Anu Hytönen\nSuomessa on 212 alle 10 000 asukkaan kuntaa. Kuvassa reilun 2000 asukkaan Vesannon kylänraittia.\n29.4.2019 klo 15:48\nKuntaliitto käynnistää uuden verkoston pienille kunnille. Se koostuu kunnan- ja kaupunginjohtajista kuten muutkin Kuntaliiton koordinoimat kuntaverkostot. Näitä ovat esimerkiksi Seutukaupunkiverkosto ja Kehyskuntaverkosto.\n– Verkoston tavoitteena on tiivistää keskusteluyhteyttä kuntiin ja tarjota keskustelu- ja kehittämisfoorumi pienille kunnille ja maaseutuasioille. Suomen kuntakenttä on heterogeeninen ja yhteiskunnalliset muutokset vaikuttavat eri tavoin erilaisiin kuntiin. Tavoitteena on, että tulevaisuuden kunta on elinvoimainen sijainnista ja koosta riippumatta, kertoo erityisasiantuntija Taina Väre.\nVerkoston toimintaa raamittavat Kuntaliiton maaseutu- ja pienkuntapainopisteet, jotka liiton hallitus hyväksyi 25. huhtikuuta. Tärkeimmiksi painopisteiksi Kuntaliitto nosti kolme ilmiötä: digitalisaation, ilmastonmuutoksen ja työn murroksen.\nKuntaliiton organisaatiossa on pienten kuntien neuvottelukunta, joka on sääntömääräinen luottamushenkilöelin. Aiemmin neuvottelukunnassa olivat edustettuina alle 6000 asukkaan kunnat, mutta 2011 raja nostettiin 10 000 asukkaaseen. Uusi verkosto on suunnattu samalle kuntajoukolle, mutta sen toimintaan voi tulla mukaan, vaikka asukkaita olisi enemmänkin.\n– Uusi kuntajohtajista koostuva verkosto tulee neuvottelukunnan rinnalle. Tulevaa toimintaa suunnittelemaan kootaan valmisteluryhmä toukokuun aikana, kertoo Väre, joka toimii myös pienten kuntien neuvottelukunnan sihteerinä.\nSuomessa on 212 alle 10 000 asukkaan kuntaa. Uudessa verkostossa on tarkoitus hyödyntää perinteisten tapaamisten lisäksi etäkokouksia, jotta kunnat pääsee vaivattomasti mukaan toimintaan.\nkuntaliitto pienten kuntien neuvottelukunta pienten kuntien verkosto Taina Väre\nSavonlinnan kaupunginjohtajalla ehtoja sote-yhteistyölle Mikkelin kanssa\n26.10.2020 klo 12:07\nLahti hautaa pormestarisuunnitelmat – pohja yhteisymmärrykseltä mureni loppusuoralla\n26.10.2020 klo 7:00\n22.10.2020 klo 7:36\nLähes neljä vuotta valitusta – lopulta va. putosi pois\n21.10.2020 klo 13:49\nVaasan henkilöstöjohtaja huolissaan henkilöstön jaksamisesta koronan ja lomautusten aikaan, Marttilan kunta jakaa jaksamissataset\n27.10.2020 klo 11:51


Luonnosta tuli villiruokakeisarin pyhättö - Toptaste.fi\nSe oli kuin johdatusta, kun hippikupla 14 vuotta sitten kaartoi Sami Tallbergin luotsaaman ravintolan pihaan kyydissään säkillinen merikaalia. Siitä alkoi Tallbergin matka villiruuan sanansaattajaksi.\nTorstai lontoolaisessa ravintolassa, lounasruuhka. Hipin näköinen mies hyppää ulos Kleinbussista ja avaa takaluukun. Mies nostaa olalleen ison säkin ja lähtee hiukset hulmuten harppomaan kohti Remington Grilliä ja sen keittiömestari Sami Tallbergia.\n- Miles Irving -niminen mies kysyi minulta, haluaisinko ostaa merikaalia. Tilanne oli täysin absurdi, sillä yleensä tavarantoimittajat tulevat ennen kello kymmentä takaovesta ja me tiedämme, mitä he meille toimittavat, Sami Tallberg muistelee hymyssä suin.\nKeittiöpäällikkö ei ollut koskaan kuullutkaan merikaalista, mutta kokeilunhaluisena hän kiinnostui raaka-aineesta ja osti sitä säkillisen. Irving neuvoi Tallbergia kokeilemaan meren rannalla kasvavaa suolaista kasvia parsan tapaan.\n- Nappasin kourallisen merikaalia, kiehautin sen pikaisesti suolavedessä, laitoin lautaselle hollandaisekastikkeen kanssa, maistoin ja olin myyty.\n- Siitä asti olen tykännyt kutsua luontoa villiksi, vihreäksi supermarketiksi, jossa on loistava valikoima. Sieltä löydän viikoittain jopa 20 uutta lajia.\n- Luonto on täynnä loistavia yrttejä. Peltokanankaali on kuin rucola, orvokit maistuvat vaniljalta ja tonkapavuilta, suolaheinä sitruunalta. Vain mielikuvitus on rajana, kun näitä yhdistelee eri annoksiksi.\n- Villiruoka on ravinteikasta, ekologista ja jopa mystistä, kun asiaa ajattelee tietystä kulmasta. Minusta on mielenkiintoista pohtia, millaisia sääoloja kasvi on kestänyt ja mitä se on nähnyt ennen kuin se on päätynyt lautaselleni.\n- Halusin laajentaa luonnon hyödyntämistä muihinkin vuodenaikoihin kuin vain kesään. Sieniä saa keväästä jopa joulukuuhun asti.\nVillisienikeittokirja on kasvisruokakirja, jossa Tallberg esittelee sienet varsinaisena herkkuna. Kirjassa on nähtävillä 70 eri ruokasientä, herkullisia reseptejä sekä käytännön vinkkejä jokamiehenoikeuksista ja sieniretkeen valmistautumisesta. Opuksesta löytyy myös Hotelli Punkaharjun omistaja Saimi Hoyerin, opettaja Anu Tossavaisen, kokki, biologi Päivi Lehtosen sekä ravintoasiantuntija Jaakko Halmetojan kommentit sienestämisestä.\n- Toivon kirjan olevan helposti lähestyttävä kaikille sienestämisestä kiinnostuneilla, ja kannustavan hyvään, terveelliseen elämään.\nTällä hetkellä luonto on täynnä maukkaita sieniä erityisesti suppilo- ja kosteikkovahveroita sekä torvisieniä. Sienikastikkeen kaveriksi voi kerätä ja paistaa kallioimarteen lakritsin makuista juurta ja mausteeksi silputa hapokasta ahosuolaheinää.