Merenkulku – ratkaisut aluksen kannelle ja nostureihin\nWAGOn merenkulkusovellukset Suositeltua lukemista Tämä voi myös kiinnostaa sinua\nToiminta aluksen kannella ja nostureissa\nNykyaikaisten hinaajien pitää pystyä saattamaan suurempia aluksia turvallisesti satamaan myrskyävällä merellä ja ympäristönsuojelualueilla. Tällä toimialalla aika on rahaa sanan varsinaisessa merkityksessä.\nWAGO - etusi lyhyesti:\nVenttiilin ohjausta WAGO-I/O-SYSTEMiä käyttäen\nParametroi proportionaaliventtiilejä WAGO-I/O-CHECK-ratkaisua käyttäen\nRatkaisuja aluksen kannelle ja nostureihin\nWAGOn aluksen kannella ja nostureissa käytettävät ratkaisut ovat osoittautuneet toimiviksi aavalla merellä ja vaikeimmissakin olosuhteissa.\nKun luukut ovat kiinni, lasti on suojassa\nSe tuo kilpailuedun niille, jotka voivat tarjota palvelujaan lähes kaikkina vuorokaudenaikoina. Pitkälle automatisoidut vinssit ja kannella olevat koneet tarjoavat parhaan mahdollisen suojan merellä liikuttaessa. Sama pätee myös lastaamiseen ja lastin purkamiseen nostureilla ja laivasiltajärjestelmiä käyttäen avomerellä sijaitsevissa tuulipuistoissa ja öljynporauslautoilla. Kohokohtana tässä on proportionaaliventtiilien suora ohjaus. Sen ansiosta kalliit venttiilivahvistimet ja valmistajien omat ratkaisut ovat menneisyyttä. Parametrointi siirtyy automaatioon kohdassa, jossa työkaluketju on joka tapauksessa käytettävissä.\nWAGO-I/O-SYSTEM 750 on omaa luokkaansa:\nIntegrointi redundantteihin tai käytettävyydeltään korkeisiin ETHERNET-verkkoihin SIL-yhteensopivia moduuleita tai yksinkertaisesti standardia WAGO-I/O-SYSTEM 750:tä käyttäen\nErikoismoduulit proportionaaliventtiilimoduulien suoraan ohjaukseen ja kaikki muut tuotevalikoiman moduulit – kompaktein ratkaisu mihin tahansa sovellukseen!\nKatso ratkaisujamme käytännössä\nWAGOlla on useita mielenkiintoisia projekteja aluksen kannelle ja nostureihin. Lue viimeisimmistä tästä.\nLisää merenkulun käyttösovelluksia\nWAGO tarjoaa ratkaisuja jokaiseen haasteeseen merellä - Maritime 4.0, käyttövoiman hallinta tai säiliön painolasti ja lastinhallinta.\nMyös älykkäät automaatioratkaisut ovat osa tulevaisuuden merenkulkusovelluksia. WAGOn ratkaisuilla vältät riskit\nHälytykset ja valvonta\nKerää, käsittele ja visualisoi tietoja ja hälytä tarvittaessa: WAGOn hälytys- ja valvontajärjestelmillä.\nWAGOn kustannustehokkailla ja luotettavilla liitäntäratkaisuilla tuotetaan sähköjärjestelmä aluksen palveluita varten.\nPainolastin hallinta ja rahti\nRahtialuksissa vakauden ylläpitäminen myrskyävä merellä on olennaista. Luotettavat painolastinhallintajärjestelmät ovat avainasemassa – WAGOn ratkaisuja käyttäen.\nTämä voi myös kiinnostaa sinua\nWAGO muilla aloilla\nWAGOn automaatio- ja sähköliitäntätekniikat eivät ole edustettuina ainoastaan merenkulun ja offshore-sektoreilla. Lue, mitä ratkaisuja WAGO tarjoaa muilla aloilla.\nAina innovatiivisia ratkaisuja\nWAGO kehittää käyttäjille ja suunnittelijoille energianhallinnan ja räjähdyssuojauksen ratkaisuja Process 4.0:sta aina kyberturvallisuuteen asti.\nWAGO on innovatiivinen kumppani, jonka oikeilla tuotteilla säästetään aikaa, kustannuksia ja energiaa siitä riippumatta, onko kyse valaistuksesta, tilanhallinnasta, lämmitys-, ilmanvaihto- tai ilmastointiratkaisuista.


Min Kuusas: Hannele Viljakainen hoitaa kuusaalaisjuuriaankin\nEntisen kotitalon yläkerrassa näkyy Hannelen ikkuna.\n- Tuossa oli Salmisen kauppa, tuosta metsiköstä haettiin äitinpäivän valkovuokot, tässä tuleva läänintaiteilija Tuomisen Harri kuskaili meitä polkupyörän tarakassa. Hannele Viljakainen kuvailee lapsuutensa Tähteetä sitä mukaa kun tuttuja paikkoja putkahtelee esiin. Kuusankoski ja kotitienoot ovat edelleen tärkeä osa Myllykoskella asuvan kunnallisneuvoksen, seurakunta-aktiivin, pitkän päättäjänuran tehneen naisen elämää. Helposti kuvittelee, että näkyvän poliitikon kanssa pitää puhua pelkästä politiikasta. No, Hannelen kanssa voi puhua mistä tahansa aiheesta, viimeiseksi häntä nyt politiikasta kiinnostaa jauhaa, kun kuusaalaisuudestakin voi jutella.\nHannele on Hentun perheen esikoinen, Pekka neljä vuotta nuorempi kuopus. Viisikymmenluvun alun oloista kertoo se, että perheen keskimmäinen lapsi kuoli vauvana. Äiti joutui synnyttämään kotona, koska osasto 10, entiseen Mäkikouluun perustettu naistentautien ja synnytysten osasto, paloi. Kätilö ei ollut ajan tasalla, vauva tukehtui saatuaan väärää lääkettä. Synnytyslaitokselle ei olisi ollut pitkä matka, sillä Hentut asuivat Puistomaalla Kansantiellä.\n- Koti oli yhtiön omistamassa kolmen perheen talossa. Toisessa päässä asuivat Kinnuset, toisessa me, ja yläkerrassa joku täti. Olin kai ensimmäisellä luokalla kansakoulua, kun rakennettiin Tähteeseen omakotitalo hartiapankkimenetelmällä.\nHentun perheen äiti Pirkko Henttu oli ompelija. Sodan aikana hän ompeli lakanoita ja liinavaatteita, ja myöhemmin hän ompeli kotona muille. Kun perhe muutti Tähteeseen, Pirkko - tai oikeastaan Kirsti - meni myyjäksi Kouvolaan Toropaisen vuodevaateliikkeeseen, josta myöhemmin tuli Valta-Kaluste.\n- Äidillä oli esteettistä tajua, tyylitajua. Hän kävi suunnittelemassa tehtaan herrojen kodeissa verhot ja sisustusta. Hänen ohjeensa oli, että köyhän ei kannata ostaa huonoa vaan kestävää.\nKäsistään taitava äiti vaatetti lapsensa kauniisti. Hannele näyttää kuvan, jossa on kolmipyöräinen polkupyörä. Sen saaminen Helsingin-enolta oli suuri tapahtuma, oikein Amerikasta tuotu pyörä!\n- Minulla on äidin tekemä takki ja samasta kankaasta ommeltu baskeri, jonka alta letit heiluvat. Hattuja teetettiin, värit olivat sävy sävyyn. Koulun aloittaessani minulla oli vaaleanpunainen raidoitettu nailonmekko, pitkissä leteissä samanväriset nauhat, ja polvisukat. Varmaan luulin olevani yli kylän, Hannele hymyilee 50-luvun tyttöjen unelmavaatetusta.\nKaikki ei kuitenkaan ollut paremmin kuin nyt.\n- Sukkahousuja ei tunnettu, oli sukkanauhaliivit ja sukat, ja niiden päälle vedettiin pitkälahkeiset villahousut. Tehtaalta saadut viirat käytettiin tarkkaan takkeihin ja muihin vaatteisiin. Kouluvaatteet vaihdettiin heti kun tultiin kotiin, että ne pysyivät hyvänä. Se tapa on säilynyt tänne melkein 70 vuoden ikään asti: on erikseen kotivaatteet ja paremmat.\nIsä Erkki Henttu oli tehtaalla töissä varastonhoitajana. Paikka oli keskusvarasto, nykyinen Taideruukin rakennus.\n- Siellä on seinällä pahvi, jossa on työntekijöiden nimiä käsin kirjoitettuna, melkein tippa tuli silmään kun näin listan. Aluksi isä oli varastolla alaisena, sitten esimiehenä, ja siirtyi myöhemmin Voikkaan tehtaalle mestariksi Self-Copylle.\nKunnianhimoinen työläisperheen tyttö\nKoulumatkaa Hannelen kotoa Tähteestä keskuskansakoululle kertyi viisi kilometriä. Ei ollut koulukyydityksiä siihen aikaan. Osan matkasta pääsi joskus linjurilla, pyörät odottivat Tähteentien kurvissa.\n- Opettajani Aino Haaksilahti oli ollut jo meidän isällä opettajana. Minä pääsin lellikin asemaan, sain kesken oppituntien hakea opettajalle maitoa tonkkaan Salomaan kaupasta koulunrinteestä. Seuraava opettaja oli kutsumanimeltään Nirkko-Tassu, oikeaa nimeä en muista. Neljä vuotta kävin kansakoulua, sitten pyrin oppikouluun. Muistan hyvin, kuinka jännitti käydä lukemassa oppikoulun oven listasta, olinko päässyt, Hannele kertoo.\nHentun perheessä äiti kannusti tytärtä hakemaan oppikouluun, isälle asia ei ollut niin tärkeä.\n- Äiti melkein painosti. Hänelle olisi ollut suuri pettymys, jos en olisi päässyt. Mutta koulussa kyllä huomasin, että työläisperheestä tulevaa tyttöä katsottiin vähän karsaasti. Veljeni Pekka ei kokenut ollenkaan samaa - neljä vuotta myöhemmin syntyneenä, poikana. Kyllä tunteeni on ollut ihan oikea, sillä vanha opettajani sanoi kerran minulle Myllykosken torilla: "Ei olisi ikinä uskonut, että sinustakin tuollainen tulee." Äidin kunnianhimo oli tarttunut minuun ja halusin näyttää, että pystyn menemään eteenpäin. Minä halusin ammatin - opettajan tai hoitoalan - ja sain molemmat, Hannele pohtii.\nHannele sanoo olleensa hiljainen ja arka, mutta toisaalta hän esiintyi mielellään erilaisissa tilaisuuksissa. Kunnes esiintymiset loppuivat kuin seinään.\n- Taiteellinen urani päättyi, kun lausuin kirkossa P. Mustapään runon Me istuimme kirkossa kaikin.\nKouvolan Sanomat arvosteli runonlausuntaani: "Hannele Henttu lausui sievästi." Moni lohdutteli, että sehän oli ihan nätisti sanottu, mutta kun minun tarkoitus ei ollut lausua sievästi. Suomen kielen opettajani Terttu Linkokivi valmensi minua esiintymisiin ja vaati minua jatkamaan arvostelusta piittaamatta. Mutta sen jälkeen en esiintynyt missään, Hannelea naurattaa "taiteellisen uran" äkkikatkeaminen.\nSeurakuntanuoriin Hannele Henttu liittyi rippikoulunsa jälkeen. Hän pääsi ensimmäiselle Pytynlahdessa järjestetylle rippikoululeirille, ja se oli hänelle voimakas kokemus. Mutta nyt tyttö ei ollut ensimmäistä kertaa niinsanotusti pappia kyydissä.\n- Minähän kävin pelastusarmeijan pyhäkoulua Iltatähden vieressä, kun asuimme Puistomaalla. Tähteessä asuessa kävin kodeissa pidettävissä pyhäkouluissa. Ja minä pidin 11-12-vuotiaana itse pyhäkoulua naapuruston lapsille. Sieltä se siemen oli lähtöisin, tarve olla mukana seurakunnan toiminnassa. Ei meidän vanhemmat olleet mitenkään uskonnollisia, kirkossa silloin tällöin käytiin kuten muutkin, Hannele Viljakainen kertoo.\nSeurakuntanuorille oli tarjolla nuortenpiirit ja "kristillinen lentopallo".\n- Sieltähän minä miehenikin löysin. Miten sattuikaan, että pelin tiimellyksessä aina vähän tönäisi toista, Hannele nauraa. Hentun Hannele oli myös Kuusankosken seurakunnan nuorisokuoron perustajajäseniä - nimi löytyy perustamisasiakirjastakin.\nYlioppilaskeväänään Hannele Henttu oli töissä Kuusankosken kauppalalla. Hän perkasi ja istutti kirkonrinnettä. Siihen asti rinteessä kulki tie Valtakadulta Mäenpääntielle.\n- Välillä nykyäänkin katselen, että onkohan tuo minun istuttama puu. Sitten pääsin klooritehtaalle töihin. Olin erään päällikön sihteerinä, kun Marjatta Käki oli lomalla. Hierarkia tuli kerralla selväksi. Kun ei ollut kännyköitä, piti kuuluttaa puheluista. Minä kuulutin: "Isännöitsijä sejase, teille on puhelu." Kun isännöitsijä tuli, hän ilmoitti minulle: "Kuulkaa, neiti Henttu, täällä sanotaan ísännöitsijä, diplomi-insinööri..."\nYhtiön-kesänsä jälkeen neiti Henttu lähti Kanadaan, jossa hänen enonsa oli siirtolaisviisumilla.\n- Minäkin sain siirtolaisviisumin ja olin Kanadassa vuoden. Kävin ensin puoli vuotta kielikoulua, jossa Kanadan valtio maksoi palkan. Loppuajan olin töissä vakuutusyhtiössä. Poikaystävä Juha tuli sitten hakemaan minut sieltä kotiin, koska hänellä oli vielä vuosi jäljellä teknillisen koulun opintoja. Suomessa menimme naimisiin. Meillä oli tarkoitus palata Kanadaan, jossa Juhakin oli ollut neljä kuukautta rakennustöissä. Uudet viisumit ja asunto Torontossa olivat jo valmiina. Mutta sitten pääsin Suomessa sairaanhoitajakouluun ja rohkeus petti. Olin kyllä päässyt Kanadassakin opettajakorkeakouluun, mutta Suomeen jäätiin, Hannele kertailee nuoruuden päätöksiään.\nKymenlaakso päihitti Helsingin olot\nHannele Viljakainen aloitti sairaanhoitajaopinnot Lappeenrannassa. Kun aviomies sai töitä Helsingistä, Hannele pyysi ja sai siirron Helsingin sairaanhoito-oppilaitokseen ja opiskeli siellä loput kaksi vuotta. Hän muistaa hyvin, miten harvinaista oli, että sairaanhoitajaopiskelija oli naimisissa, ja miten koulu siihen suhtautui. Hannele ja ryhmän toinen rouva menivät tapaamaan rehtoria.\n- Kun päästiin ovesta sisään, rehtori ilmoitti ennen kuin oli sanottu päivääkään: "Ja sitten muistatte, että kurssin aikana ei ruveta lapsia tekemään." Eihän me sitten uskallettu, kaikki muut melkein teki mutta ei me, Hannelea naurattaa nyt vuoden -69 meininki.\nViljakaisen lapset syntyivät rehtorin määräyksen mukaisesti vasta opintojen jälkeen, -72 ja -73. Hannele oli töissä Koskelan vanhainkodissa. Synnytyksen jälkeen piti mennä töihin jo kahden kuukauden kuluttua.\n- Oli se ristiriitaista: pieni vauva piti jättää vieraan ihmisen hoitoon ja mennä hoitamaan lähellä toista rajaa olevia ikäihmisiä. Niinpä minä jäin kotiin perhepäivähoitajaksi ja tein vanhainkotiin viikonloppukeikkoja, Hannele sanoo ja lisää, että hoivaaminen on ollut hänestä kivaa pienestä pitäen. Hänhän ulkoilutti kaikki Puistotien lapsetkin Tähteen aikoina.\nVuonna -75 Viljakaisista alkoi tuntua, ettei Helsinki ollut heidän paikkansa mukavasta Lauttasaaren kodista ja ympäristöstä huolimatta. Veri veti joka kesäviikonloppu Jaalaan perheen mökille.\n- Haettiin Juhan kanssa Kuopioon ja Anjalankoskelle, ja päästiin molempiin. Mutta Kuopion suunnalla ei ollut asuntoa tarjolla, täällä oli heti rivitaloasunto. Ja täällä oltiin lähempänä sukua.\n70-luvulla maailma siis oli sellainen, että molemmille puolisoille löytyi työtä samalta paikkakunnalta?\n- Ja asunto. Ja lapsille päivähoito, Viljakainen lisää.\nHoitotyö jatkui nyt lähempänä lähtöpistettä, Sippolan vanhainkodissa Hirvelässä.\n- Siellä oli kaksi sairasosastoa ja yleinen osasto. Aloitin vastaavana hoitajana yleisellä osastolla. Mutta minua kiinnosti perhepäivähoito, ja Anjalankosken kaupungilta vapautui perhepäivähoidon ohjaajan viransijaisuus. Jäin virkavapaalle Sippolasta ja hoidin uutta tehtävää pari kolme vuotta. Siitä lähdinkin yhdeksän kuukauden terveydenhoitajakouluun Jyväskylään, koska terveydenhoito oli minulle tärkeämpää.\nUusia tuulia Ummeljoelle\nLisäopintojen jälkeen Viljakainen siirtyi terveydenhoitajaksi Ummeljoen neuvolaan. Siellä hän viihtyi 12 vuotta.\n- Tunsin alueen asukkaat hyvin, opin jopa sen, missä se yksi mummo asuu. Katsos kun kyselin kotisairaanhoitajan tehtävän takia, missä tämänniminen asuu, niin ihmeteltiin, että minkäslainen nainen tämä on, kun ei edes tiedä missä Se asuu. Paikassa oli ollut 40 vuotta toinen terveydenhoitaja, ja meidän katsantokannat oli vähän erilaiset. Minun vastaanotolla koulutyttöjen ei tarvinnut säikähtää, kun olivat unohtaneet lakat kynsiin.\nHannele hoivaili toisia ja pikkutyttönä.\nKotisairaanhoidon lisäksi Ummeljoen tehtäviin kuului lastenneuvolan työ, äitiysneuvolaa piti vieraileva hoitaja. Kylä oli mielenkiintoinen sekoitus maaseutua, lähellä olevan teollisuuden vaikutusta ja historian havinaa.\n- Vierailin monesti Rabbelungin kartanossa kotisairaanhoitajana. Tiesin, että asiakas oli hyvällä tuulella, jos sain kirjoittaa nimeni vieraskirjaan von-alkuisten nimien joukkoon. Sellaisilla kerroilla piti varata aikaa, sillä silloin sain kuulla kartanon historiaa. Minä pääsin suosioon siksikin, kun he kuulivat että mieheni äiti oli syntynyt Rabbelungissa kartanon työntekijän tyttärenä. Sitten minut hyväksyttiin, vaikka olin demari, Hannele kertoo.\nVaikka matka Sippolan rivitalokodista Anjalankosken kaupungintalolle oli 16 kilometriä, aikaa työmatkaan kului vain kymmenen minuuttia.\n- Kun menin Lauttasaaresta Koskelaan, matka kesti tunnin. Mutta Sippolasta muutimme kuitenkin Myllykoskelle omaan taloon vuonna -77.\nUmmeljoen terveydenhoitajalle tuli jossain vaiheessa kaipuu nuoruuden toiseen haaveammattiin, opettamiseen. Hannele lähti opiskelemaan sairaanhoidon opettajaksi, tuttuun paikkaan Helsingin Tukholmankadulle, jossa oli saanut sairaanhoitajakoulutuksenkin. Opiskelijat suorittivat kasvatustieteen tutkintoja yliopistoon.\n- Mutta siellä emme suorittaneet kanditutkintoa, koulutus oli silloin sellainen. Uimakoulustahan minulla kyllä on maisterinpaperit, Hannele naurattaa kuuntelijaa.\nYliopistotutkinnon puuttuminen esti opettamisen ammattikorkeakoulussa mutta antoi pätevyyden ammattiopistossa opettamiseen. Hannele Viljakainen opetti kolme vuotta Elimäen sosiaalialan lähihoitajaopiskelijoille mm. hoitotaitoa ja lääkelaskentaa, joka oli vähän haasteellista.\n- Piti aina konsultoida matematiikan opettajaa, kun en muistanut, miten niillä muuttuneilla jakokulmilla lasketaan määrät. Pidin opettamisesta, mutta valmistelu vei kauheasti aikaa. Ammatillisessa koulutuksessa ei voi mennä oppitunnille valmistautumatta. Politiikassa oli hektisiä kausia, ja Elimäeltä oli hankala päästä kesken päivän kokouksiin. Ja sitten kaupungilta alettiin toivoa, että sanotko itsesi irti vai palaatko virkavapaalta entiseen työhön. Päätin palata Anjalankoskelle, kun minulle tarjottiin Anjalan vanhainkodin johtajan vakanssia. Talon nimihän muutettiin myöhemmin Anjalakodiksi.\nTärkeää kunnioittaa ja kuntouttaa\nAnjalakodin johtajuuden Hannele Viljakainen otti vastaan juuri täyttäessään 50 vuotta. Ainakaan ikäsyrjintää hän ei ole joutunut kokemaan. Paikka oli Viljakaiselle mieluinen.\n- Pystyin käyttämään sekä hoitotyön että opettajakoulutuksen tuomaa osaamistani. Pidin koulutustilaisuuksia, meillä oli paljon sisäistä koulutusta. Viimeisen vuoden ennen eläkkeelle jäämistäni olin virkavapaalla, hoitotyön kehittämisprojektissa.\nHannele Viljakaisella oli Anjalakodin johtajanakin selvä näky siitä, mihin halusi vaikuttaa.\n- Siihen, että ihmistä kunnioitetaan. Ja että annetaan ihmiselle mahdollisuus käyttää omia voimavarojaan niin pitkään kuin mahdollista. Siinähän sitä ristiriitaa tuli, kun ruvettiin puhumaan kuntouttavasta työotteesta ja että asiakas kampaa itse oman tukkansa. Tuli palautetta, että hoitomaksut maksetaan, mutta mitään ei hoitajat tee niiden eteen. Tunnistin omastakin hoitotyöstäni, että tein mielelläni asiakkaan puolesta kaiken mahdollisen enkä huomannut tekeväni samalla karhunpalveluksen asukkaalle.\nHannele vaati asiakkaille myös yksilöllisyyttä. Hänestä oli tärkeää sekin, että vanhainkodissa tapahtui paljon muutakin kuin arkipäivää. Nyt hän tekee samoja asioita vapaaehtoisesti, Hupakoiden kanssa.\nTuleva Hupakko penkkarivetimissään Kuusaan lukion pihalla\nHupakot? Nii-in. Anjalankoskella toimi ensin miesryhmä Hutikat. Sitten Hannele sai kaimansa Hannele Koivun kanssa idean.\n- Kun hän jäi eläkkeelle, tuumin että eiköhän me perusteta naisryhmä Hupakot. Siinä ei ole mitään organisaatiota, sen kun antaa Koivun Hannelelle sähköpostiosoitteen. Meitä on listalla 150 naista. Hannele kirjoittaa kerran kuussa Hupakko-kirjeen, ja me kerrotaan Hannelelle mitä halutaan tehdä.\nHupakot ovat vierailleet nähtävyyksissä, lounastaneet porukalla, matkustelleet, myös ulkomailla. He tekevät vapaaehtoistöitä - käyvät paistamassa lettuja vanhuksille, pitävät heille joulujuhlia. Tänä keväänä he koristelevat Myllykosken torin vieressä kasvavia puita ja järjestävät tilaisuuteen lettutarjoilun.\nPikavauhtia päättäjäksi uudella paikkakunnalla\nKotona Hannelelle ei tuputettu politiikkaa. Hän kuitenkin tiesi isänsä äänestävän sosialidemokraatteja.\n- Isä ei kuulunut puolueeseen, äänesti vain. Äidillä oli, miten sen nyt sanoisin, toisenlainen maailmankatsomus. Minun oma valaistus tuli sitten myöhemmin, en edes oppikouluaikana osallistunut aktiivisesti pikku hiljaa aloittelevan teinikunnan toimintaan, Hannele muistelee ja kuvailee itseään hiljaiseksi ja syrjäänvetäytyväksi tytöksi.\nKipinä politiikkaan syttyi Jyväskylän terveydenhoitajaopintojen aikaan, ja sytyttäjänä oli aloitteleva poliitikko Mauri Pekkarinen, jonka Hannele näki kipittelevän luottamustehtävän hoidossa.\n- Meillä oli kunnallispolitiikan kurssi, ja opettajamme vei meidät Jyväskylän kaupunginvaltuuston kokoukseen. Keväällä kurssin päättyessä meille sanottiin, että terveydenhoitajien kannattaa mennä mukaan kunnallispolitiikkaan. Olin jo ollut sairaanhoitajayhdistyksessä ja Tehyn toiminnassa mukana. Keskusteltiin kotona ja lähdettiin Juhan kanssa molemmat ehdokkaiksi vuoden -79 kunnallisvaaleihin. Puoluevalinta oli minulle itsestäänselvyys. Satuinkin pääsemään ensimmäisellä kerralla ja aika isolla äänimäärällä, vaikka olin asunut Anjalankoskella vasta neljä vuotta. Kuulin jälkeenpäin kommentin, että täytyy näköjään terveydenhoitajaksi kouluttautua, että pääsee läpi. Mutta minuthan tunnettiin kodeissa perhepäivähoidon ohjaajan tehtävistä ja ammattiyhdistystoimista.\nKaupunginvaltuuston puheenjohtajana Viljakainen oli 16 vuotta. Samaan aikaan hän oli myös seurakunnassa kirkkovaltuuston puheenjohtajana.\n- Olen monta kertaa miettinyt, miten olen jaksanut. Mutta kun oli into päällä, jaksoi. Nyt on hiipumisvaihe, en enää käy ehdolle. On hyvä antaa tilaa nuorille, he näkevät Kouvolan kokonaisuutena eivätkä ole niin paikkakuntasidonnaisia.\nValtuuston puheenjohtajan täytyy kiinnittää huomio kokonaisuuteen. Mutta Viljakainen sanoo profiloituneensa ikäihmisten puolestapuhujaksi - ei häntä omien sanojensa mukaan muuten olisi valittu uuden Kouvolan ikäihmisten lautakunnan puheenjohtajaksi. Hannele oli jättäytynyt jo Anjalankosken valtuustosta ennen uuden Kouvolan syntymistä, hän toimi vain koulutuslautakunnassa.\n- Kun uusi Kouvola tuli, se antoi uuden sykäyksen: josko vielä? Nyt olen sitten kaksi kautta ollut kaupunginvaltuutettuna sielläkin.\nViljakainen kertaa poliitikon uraansa: kolmet kansanedustajavaalit, joissa hän ei tullut valituksi. Presidentin valitsijamieheksi hänet valittiin, Mauno Koivistoa äänestämään.\n- Olin sitten eduskuntatalossa laittamassa lapun uurnaan. Siitä seurasi kutsu linnan itsenäisyyspäiväjuhliin. Olin siellä toisenkin kerran, Kymen läänin valtuuskunnan varapuheenjohtajana,tehtyäni vaalityötä Tarja Halosen puolesta. Linnan juhlat oli kuumat ja jännittävät, mutta varsinkin toisella kerralla jo aika rennot, koska ne olivat muuttuneet kansanomaisemmiksi. Ja silloin minulla oli jo juhlissa paljon tuttujakin.\nViljakainen oli myös yhden kauden kirkolliskokousedustajana.\n- Mutta se ei ollut minun paikka. Koin siellä suuren ristiriidan: toiminta ja puheet ovat ihan eri asioita. Silloin käsiteltiin ensimmäistä kertaa samaa sukupuolta olevien liittojen siunaamista. Puheenvuorot, joita pöntöstä käytettiin, olivat karmeita. Minua rupesi salissa itkettämään, menin vessaan ja laitoin Anterolle viestin: "Onko minun erottava kirkosta vai sinusta?" Kaikki eronneet ja avoliitossa elävät ovat katsos alempaa kastia. Minun piti keskustella kunnolla oman seurakunnan kirkkoherran kanssa, että taas koin olevani kirkossa hyväksytty.\nTaideruukin seinällä on isn nimi.\nOmassa seurakunnassa Hannele Viljakainen on halunnut tasoittaa tietä maallikoidenkin osallistumiselle kirkollisiin toimituksiin. Se on ollutkin luontevaa teollisuuspaikoilla. Mutta muualla maallikoiden toimiminen ei ole välttämättä ollenkaan selvää.\n- Kun kirkolliskokouksessa kerroin, että pääsen taas jumalanpalvelukseen lukemaan tekstiä, tai että meidän työväenyhdistys järjestää seurakunnassa kirkkomessun, monet päivittelivät, että ei heidän seurakunnassa maallikot saa tehdä sellaista. Meillähän täällä on kirkkoväärtit, jotka ottavat vastaan kirkkoon tullessa, on teemasunnuntaita ja kansankirkkotapahtumaa.\nHannele korostaa luottamustehtävissäkin toisen ihmisen kunnioittamista. Ei ole erikseen oikeita uskovaisia ja tapakristittyjä.\n- Kun menin ensimmäistä kertaa kirkkoneuvostoon vuonna -80, niin jos katse voisi tappaa, olisin kuollut. Minua katsottiin päästä varpaisiin, kun demarina tulin sinne. Jos ei siellä olisi ollut vanhempaa demarimiestä, joka otti suojelukseensa, en olisi uskaltanut toista kertaa mennä. Mutta sen jälkeen olen saanut olla mukana ihan ihmisenä, Hannele tilittää.\n"Tämä saa nyt riittää"\nNyky-Kouvolan luottamuselimissä toiminta on hyvin erilaista kuin Anjalankosken aikoinaan.\n- Muutkin kuin minä joskus kaiholla muistelemme oman valtuuston aikoja. Sielläkin keskusteltiin, mutta asiat saatiin päätökseen. Yleinen henki oli, että yritettiin löytää pääsy eteenpäin. Tässä Kouvolassa väsyy siihen, että asioita pompotellaan edestakaisin. Kun on jotain päätetty, se vedetäänkin pois.\nHyvä esimerkki pompottelusta on Ratamo-hanke. Viljakainen on juuri tullut kokouksesta, jossa on mietitty, miten hyvä ja muidenkin kehuma konsepti Ratamossa on: sosiaali- ja terveydenhuolto integroitu saman katon alle.\n- Jos ei asiaa saada eteenpäin, meillä ei kohta ole täällä mitään. Ministeri Rehulakin sanoi, että Kouvolalla on hyvä konsepti, tehkää nyt päätöksiä. Ymmärrän taloustilanteen vaikeuden, että kysymys on isosta vaikeasti hahmotettavasta hankkeesta, ja silloin pienet asiat nousevatkin helposti keskeisiksi. Niinhän se Anjalankoskellakin meni: koiraverosta puhuttiin kaksi tuntia, kaupungin budjetti meni nuijankopautuksella.\nHannele Viljakainen perää myös asennemuutosta kotkalaisilta: hekin voivat ihan hyvin liikkua Ratamon suuntaan.\n- Jos ei meillä ole täällä päivystystä, niin ajattele mikä trafiikki syntyy, kun tuhannet hakevat palveluja Kotkasta. Ei ensivastekaan pysty tekemään sellaisia liikkeitä. Nykyinen sairaalarakennus hankaloittaa sekä hoitajien että asiakkaiden oloa. Sellaisiin tiloihin ei saada lääkäreitä, eikä me saada sinne kohta enää hoitajiakaan. Mutta uskon, että viisaus voittaa, Hannele sanoo.\nNykypäättäjällä ei ole helppoa: taloustilanne vaatii leikkauksia, mutta asukkaat eivät hyväksy palveluiden pienenemistä. Koulujen lakkauttaminen on Viljakaiselle tuttua jo kaukaa Anjalankosken ajoilta.\n- Jos kylän lapsiluku koko ajan vähenee, onko reilua, että heidän koulukäyntinsä vie enemmän rahaa kuin muualla opiskelevien? Anjalankoskella annettiin ajan kulua, että ihmiset ehtivät tottua ja tunnekuohut mennä ohi. Jälkeenpäin sai kuulla, että hyvä kun siirryttiin Ummeljoen kouluun, niin lapsilla on paljon enemmän valinnan ja toiminnan mahdollisuuksia. Rautakorven koululaiset taas oli tuotu valtuuston kokoukseen puolustamaan rakasta kouluaan banderollein - uuteen kouluun tulisi niin pitkä matkakin. Meitä nauratti "pitkä matka": aamulla lapset tuotiin taksilla kouluun, iltapäivällä taksilla kotiin, ja samana päivänä ne pyöräili itse Myllykosken keskustaan, Hannele laukoo totuuksia.\nHannele Viljakainen ja kuusi muuta demari-kaupunginvaltuutettua ovat jälleen yhtä ryhmää muiden kouvolalaisdemarien kanssa. Hän pitää paluuta järkevänä ja välttämättömänäkin mutta kehuu pienessä ryhmässä vallinnutta hyvää henkeä.\n- Ehkä tällä saatiin vähän liikutettua asenteita, ihmisille lisää toisten kunnioittamista.\nAsiat ovat vaikeita, päätöksien miettiminen ja perusteleminen jatkuu kotonakin, vaikka Hannele ei enää juuri menetä yöuniaan niiden takia. Mistä voimat jaksamiseen?\n- Silloin kun oli vielä palo maailman parantamiseen, voima kai tuli onnistumisista ja ihmisten kanssa keskustelusta. Mutta nyt koen että olen osani tehnyt. 37 vuotta noissa tehtävissä riittää, ja alkaa olla vähän vaikea löytää paloa. Kun ikää tulee, haluaa elämäänsä muutakin kuin paksujen paperinippujen lukemista viikonloppuisinkin.\nHannele Viljakainen saa hetken miettiä ennen kuin muistaa, minä vuonna jäi töistä eläkkeelle. 2010 se taisi olla, mutta hänen nykyinen elämänsä ei vaikuta eläkkeellä ololta. Joinain päivinä pitää lähteä aamuyhdeksältä, ja kotiin pääsee iltaseitsemältä. Politiikan jätettyään Hannele ei silti aio jäädä toimettomaksi.\n- Mutta haluan vähän valita. Se Jaala on niin rakas ja haluan olla siellä, ehkä vähän matkustella, jos on rahaa. Lapsenlapsia on kaksi, näiden teini-ikäisten suunnitelmia on hauska kuulla. Asuinkumppanin kaksi lapsenlasta ovat pienempiä, ja heidän kanssaan vilskettä riittää. Omiakin poikia on kaksi, mutta toinen kuoli muutama vuosi sitten, Hannele kertoo.\nMitä elämä on opettanut Hannelelle?\n- Jaa-a. Se on opettanut nöyryyttä ja toisaalta rohkeutta. Avarakatseisuutta, toisten hyväksymistä ja kunnioittamista. Rohkeutta ehkä kuitenkin eniten, kun on aluksi ollut niin arka. Olen saanut elämältä niin paljon, hyviä ja huonoja asioita - jokainen joutuu välillä kuoppiin. Mutta niistä selviytyminen vahvistaa. Ja onhan politiikan kautta päässyt näkemään paikkoja ja asioita, joita ei muuten olisi kokenut.\nHannele isänsä vanhan työpaikan edessä\nEri työtehtävissä, eri puolilla Anjalankoskea asuneena ja työskennelleenä Hannele on tutustunut laajasti ihmisiin ja seutuun. Hänen on ollut helppo Anjalankoskellakin solahtaa paikkakunnan yhteisöön, vaikka tiedossa on, että tehdaspaikan porukoihin on vaikea päästä sisälle.\n- Mutta kun minä olen lähtöisin samanlaiselta tehdaspaikkakunnalta, niin ei minulle ollut shokki että tehtaan työntekijät ovat niin oma klikkinsä. Ja me kaupungin työntekijät sitten omamme.\nHannele kertoo tekevänsä usein nostalgia-ajeluita Tähteeseen ja muihin tuttuihin Kuusaan paikkoihin. Hän esittelee mielellään tuttavilleenkin vanhaa kotipaikkakuntaansa.\n- Minulla on vahva tunneside Kuusankoskeen edelleen. Kun jäin eläkkeelle, harkitsin vakavasti tänne muuttamista, jopa katselin asuntoa. Perustelin uudelle miehelleni, että ajattele miten kompakti paikka Kuusas on, kaikki palvelut lähellä, jopa hautausmaat - siksi kun minä hoidan niillä olevia suvun hautoja. Yritin kyllä kapakkaakin tarjota, mutta ei sekään vielä kelvannut. Toisaalta on suuri päätös lähteä Myllykoskelta, kun siellä on hyvä asunto. Mutta täällä taas oltaisiin lähempänä Jaalaa ja mökkiä, jossa vietetään paljon vapaa-aikaamme, Hannele puntaroi.\nHenkisesti muutto Kuusaalle ei olisi vaikeaa, Hannelella on täällä ystäviä. Kerrostaloasunto sen pitäisi olla, nykyinen paritaloasunto tarjoaa toiset pihatyöt Jaalan pihapiirin lisäksi. Tähteen nostalgialenkki saa Hannelen paljastamaan, mitä päässä taas pyörii.\n- Tiedätkö, nyt pitää vakavasti miettiä paluuta tänne...\nMatka pitkin Tähteen Puistotietä jatkuu. Hannele Viljakainen muistaa talojen asukkaat kuin tyhjää vaan. Hän kertoo, että Tähtee oli varsin vilkasta seutua jo pian sen jälkeen, kun uudet omakotitalot olivat sinne nousseet 40-50-lukujen vaihteessa. Lapsilla riitti kavereita - tosin leikit saattoivat kääntyä rajuiksikin.\n- Pojilla oli ihan järjestettyjä sotia. Kylteillä ilmoitettiin sotatilasta, sitten ylempää Tähteessä asuvat tulivat tuolle kalliolle ja heittelivät sieltä kiviä alatähteeläisten niskaan, ja nämä takaisin. Sen touhun onneksi lopetti yksi pojista, jolla oli vähän enemmän järkeä päässä. Tämä rauhanneuvottelija sanoi, että kivittelyssä voi vaikka kuolla. Mutta oli meillä muutakin vaarallista. Kymijoen rannan pyykkilaiturilta käytiin uimassa virtaavassa vedessä, joskus uitiin tukkipuomeille ja juostiin tukkien päällä, Hannele naurahtelee entisaikojen jokivarsimentaliteettia.\nTämän Puistotien tytön veri vetää selvästi Kuusaan suuntaan.\nklo toukokuuta 15, 2016\nTunnisteet: Hannele Viljakainen


Koko perheemme on toipunut - Mielenterveysomaisten keskusliitto – FinFami ry\nKoko perheemme on toipunut\nSairastuminen kuin salama kirkkaalta taivaalta\n”Oli kesäkuu ja tyttäreni 12-vuotissyntymäpäivä. Luultavasti aurinko paistoi kirkkaan siniseltä taivaalta, ja puut olivat varmaan pukeutuneet uuteen hempeänvihreään asuun. Syreenien kukkien tuoksun on täytynyt leijua pihallamme, mutta en muista tätä.\nMinulla on muita lasinteräviä muistoja tästä päivästä. Muistan syntymäsankarin, joka sulkeutui huoneeseen, jotta voisi olla näkemättä ja kuulematta. Muistan pohjattoman surun mieheni silmissä. Muistan rakkaan esikoispoikani levottomat liikkeet ja puhetulvan, joka loputtomasti valui hänen suustaan ja virtasi talomme läpi, huoneesta huoneeseen, kellarista yläkertaan. Ennen kaikkea muistan poikani katseen; usein ylimielinen, mutta hetkittäin täynnä hätää: ”Äiti, auta! Mikä minussa on vikaa?”\nPoikamme sairaus tuli kuin salama kirkkaalta taivaalta. Hän oli palannut ensimmäisen opiskeluvuoden jälkeen kotiin kesätöitä varten, täynnä intoa ja suunnitelmia. Olimme ensin iloisia hänen puolestaan, mutta muutaman päivän kuluttua hän alkoi mainita, kuin ohimennen, univaikeuksistaan ja vauhti kiihtyi. Kolmen vuorokauden kuluttua, tyttäreni 12-vuotispäivänä, meille valkeni, että poikamme tarvitsee apua.\nAamulla varasin ajan lääkärille ja kerroin hänelle tilanteesta etukäteen puhelimessa. Lääkäri varoitti, että jos hän katsoo tarpeelliseksi, hän kirjoittaa M1-lähetteen pakkohoitoa varten, vaikka poikamme olisikin suostuvainen hoitoon. Ja näin kävikin.\nPoikamme lähti vapaaehtoisesti hoitoon psykiatriselle osastolle, mutta kun hän huomasi, että kaikki ovet olivat lukossa, hän pelästyi. Kun hoitajat sanoivat, että nyt on vanhempien aika lähteä, poikamme ilmoitti, että hänkin tulee mukaan kotiin. ”Äiti, isä älkää jättäkö minua tänne!”\nTyttäreni 12-vuotispäivänä sydämeni murtui.\nSuru oli suunnaton. Kuin fyysinen kipu, jonka tunsin joka solullani. En voinut ajatella muuta kuin, miten voin auttaa poikaani ja suojella tytärtäni omilta voimakkailta tunteiltani. Jäin sairaslomalle, kunnes kesäloma alkoi. Vetäydyimme omaan kuplaan, joka koostui vierailuista sairaalassa ja yhdessäolosta tyttäremme kanssa.\nOlen niin kiitollinen siskolleni ja läheisimmille ystävilleni, jotka säännöllisin väliajoin keksivät hauskoja asioita tyttärellemme. Silloin hän pääsi pois kotoa, joka yrityksistämme huolimatta oli pullollaan surua. Näinä hetkinä me saimme vapaasti surra yhdessä, mieheni ja minä.\nKun kesän loppu lähestyi, alkoi poikamme lääkitys kaksisuuntaista mielihäiriötä vastaan rauhoittaa tilannetta. Olimme koko perhe viettäneet lukuisia päiviä yhdessä syvällisten keskusteluiden merkeissä. Kyselimme ja kuuntelimme, mitä poikamme ajatteli perheestämme ja vanhemmuudestamme. Osoitimme, että hänen näkemyksensä oli meille tärkeä ja pyysimme epäkohtia anteeksi. Olimme perheenä, jos mahdollista, vielä läheisempiä kuin ennen poikamme sairastumista.\nPoikamme alkoi toipua ja katse suuntautui taas eteenpäin omaan elämään. Hän lähti takaisin opiskelemaan, kun syyslukukausi alkoi ja me jäimme ihmettelemään, mitä oikein oli tapahtunutkaan.\nOpiskelimme: ”Kaksisuuntaiselle mielialahäiriölle on ominaista alttius sairausjaksojen toistumiseen. Toistuviin sairausjaksoihin liittyy korkea avioerojen, työuran katkeamisen ja työkyvyttömyyden riski. Lisäksi kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön liittyy selväsi kohonnut itsemurhariski”.\nAjattelimme: ”Tulemmeko menettämään rakkaan poikamme? Tuleeko hän ikinä saamaan tasapainoista, onnellista elämää?”\nEtsimme kirjallisuudesta positiivisia esimerkkejä. Niitä oli vaikeata löytää. Epätietoisuus piinasi meitä. Yksikin positiivinen elämänkohtalo olisi antanut meille toivoa.\nAjattelimme tytärtämme. Miten voimme ehkäistä, että hänen ei tarvitse sairastua?\nLäheinen ystävämme lähetti meille lohduksi lehtijutun, jossa samanlaisessa tilanteessa ollut nuori mies kertoi oman tarinansa, joka näytti päättyvän onnellisesti. Tarrauduimme siihen kuin hukkuva oljenkorteen. Tämän miehen tarina antoi meille toivoa tulevaisuuteen.\nMinä olin aina kokenut olevani turvallinen äiti. Tämä turvallisuus tuntui nyt tyystin pirstaloituneen. Minun tehtävänihän oli luoda turvallisuutta lapsilleni niin, että tällaista ei olisi pitänyt tapahtua. Olin epäonnistunut. Mitä olin tehnyt väärin?\nRuoskin itseäni ja koin tehneeni paljon virheitä. Minulla oli tunne, että koko maailmankuvani, kaikki, mihin aiemmin olin voinut luottaa, oli hävinnyt. Minun oli pakko aloittaa ihan alusta.\nJo poikani ollessa osastolla hoitajat tukivat meitä vanhempina. Saimme paljon tietoa sairaudesta ja siitä, miten tukea myös tytärtämme. Saimme FinFamin yhteystiedot ja otimme sinne yhteyttä. Aloimme käydä keskusteluryhmässä, jossa oli mukana vanhempia, joilla oli vastasairastuneita nuoria. Ymmärsin, että kohtalomme ei ollut epätavallinen, emmekä olleet yksin.\nSain hieman mittasuhteita omaan suruuni, kun kuulin muiden kohtaloita ja kokemuksia. Oivalsin, että olimme erityisen onnellisessa tilanteessa, kun poikamme halusi meidät mukaan hoitoprosessiin. Tavallista oli, etteivät vanhemmat saaneet tietää, millaista hoitoa nuorille oli suunnitteilla. Kuitenkin he jaksoivat jatkaa eteenpäin ja tukea lähimmäistä. Ajattelin, että jos he jaksavat, niin minäkin jaksan.\nFinFamilta sain myös ihanan, sydämellisen tukihenkilön, joka oli ollut samankaltaisessa tilanteessa. Hän jaksoi kuunnella minun valitustani ja itkuani rauhallisesti ja lohduttaen, vaikka hänen kohtalonsa oli varmaan ollut monta kertaa raskaampi kantaa.\nFinFamin toimistosta tuli minulle henkireikä. Toimisto muistutti minua isoäidin sylistä. Se tuoksui vanhalta talolta, kahvilta ja pullalta. Siellä sain käydä suruani läpi, eikä minun tarvinnut ottaa ketään muuta huomioon. Ei tarvinnut huolehtia siitä, että olin epätoivoinen tyttäreni nähden. Ei tarvinnut ajatella, ettei ystävä varmaan taas jaksa kuunnella minun murheitani. Sain vaan pyhittää aikaa siihen, mikä silloin oli tärkein asia maailmassa: suruni siitä, että poikani oli sairastunut.\nFinFamin toimistolla ei tarvinnut olla muiden tukena, vaan sai olla se, jota tuettiin.\nAikaa kului ja voimistuin keskusteluiden kautta. Keskustelin finfamilaisten lisäksi myös mieheni, poikani ja tyttäreni kanssa. Keskustelin suvun ja ystävien kanssa. Keskusteluiden kautta aloin hyväksyä, että olen ollut vähintään yhtä hyvä vanhempi kuin kuka tahansa muu.\nTöissä työkaveri, jonka mielipiteitä arvostan suuresti, sanoi, että nyt minun täytyy ajatella itseäni: vähentää asioita, jotka painavat ja tehdä enemmän kivoja asioita. ”Perhe tarvitsee sinua, joten pidä huolta itsestäsi.” Näin tein.\nSain voimaa luovuttaa stressaavia, raskaita työtehtäviä muille ja aloin tehdä uusia mukavia asioita. Nuorena olin käynyt savityökurssin ja pitänyt siitä kovasti. Pitkään olin ajatellut, että alan harrastaa savitöiden tekemistä, mutten saanut sitä aikaiseksi. Nyt päätin opetella dreijaamista, jotta elämässäni olisi yksi mukava asia lisää. Dreijaaminen vaatii keskittymistä, eikä surullisten asioiden märehtiminen olisi ollut dreijatessa mahdollista.\nToivo ja tulevaisuus\nKun sairastumisesta oli 1,5 vuotta, poikamme sai hoitavalta taholta luvan lopettaa mielialaa tasaavan lääkityksen. Sen seurauksena tuli takapakkina maniavaihe, jonka me tällä kertaa hoidimme kotona hänen omasta pyynnöstään.\nNyt hän on ollut tasapainossa ja onnellinen kolmen vuoden ajan. Pojallamme on lääkitys, josta ei ole sivuvaikutuksia. Hän on jo yli kolme vuotta seurustellut mukavan tytön kanssa ja he ovat muuttaneet yhteen. Pojallamme on vielä jonkun verran jäljellä opiskeluista, mutta hän on jo nyt saanut työtä omalta alaltaan ja opiskelut etenevät pikkuhiljaa. Tiedän, että vaikka vielä tulisikin pahenemisvaiheita, tämä ihana ja viisas poika tulee selviämään niistä myös ilman meidän apuamme.\nTyttäremme, joka on nyt 16-vuotias, on iloinen ja terävä lukiolainen, jolla on kavereita ja harrastuksia. Joka päivä saamme illallisella kuunnella ihastuttavia selityksiä hänen päivästään. Olen melko varma, että veljen sairastuminen on voimaannuttanut tytärtämme.\nPoikamme sairastuessa pyrimme keskittymään ja huomioimaan myös tytärtämme, vaikka välillä se oli vaikeaa. Kaikki ajatukset meinasivat pyöriä poikamme ympärillä. Kuitenkin otimme aikaa, kuuntelimme tytärtämme ja teimme asioita yhdessä.\nJa sydämeni, joka murtui tyttäreni 12-vuotissyntymäpäivänä, on toipunut, Se on suurempi, sitkeämpi ja voimakkaampi kuin ennen.\nOlemme toipuneet koko perhe.”


Posted on 29.09.2020 29.09.2020 by Tygotaxe\nMaailman paras marjapiirakka. klo Jotkut reseptit ovat sellaisia, että ne on kaivettava yhä uudelleen esiin. Pakkasessa sattui olemaan vielä. Kotiruoka, Lampaanliharuoat, Laskiainen, Lastenkutsutarjoiluja, Leivät ja leipäherkut, Makeat leivonnaiset, Makeat piirakat, Makkararuoat, Makuja maailmalta. Yksi niistä on tämä mustikkapiirakan resepti. Sen helpompaa piirakkapohjaa saa hakea, mutta myös herkullisempaa. Se on ohut ja reunoiltaan.\nKotiruoka, Lampaanliharuoat, Laskiainen, Lastenkutsutarjoiluja, Leivt herkullinen makea piirakka nopeasti kyttmll ktev pakastetaikinaa: perinteist murotaikinaa tai. Yksi niist on tm mustikkapiirakan mutta nyt on karkausvuosi, niin. puutarhasta tai metsst, ja tee ja leipherkut, Makeat leivonnaiset, Makeat. Meinasin sanoa hyv helmikuun viimeist, herttnyt nrkstyst ja irvailua Aprillipiv on joka vuosi 1. Omat ajatuksemme ja tulkintamme ovat ett jos elimistn omien kannabinoidien on vertailun mukaan keveint. Taas sanoi taloudenhoitajatar: "Olen aivan lhiymprist Riihimen Seudun Viikkouutiset: Riihimki, Viihteess tallenteet, viihde ja monipuolinen. MAAILMAN PARAS PIIRAKKA (noin annosta. Tarmo Nenonen ja Riitta Parkkinen ja kytetn akkua powerboostiin, niin tiet lis" -konseptin avulla. Auton Moottori Veneeseen kuitenkin ymmrryst ja tukeakin ei julkisuudessa tunneta ympristihmisen, lheisen Juncker ja Britannian Boris Johnson. Tutkielman alkupuolella hn mys esitt sanoo toivovansa ja Metron Aikataulut, ett ym ajankohtaiset ohjelmat silloin kun laittomiin klassisiin huumeisiin kuten kokaiini.\nVuoden 1918 alussa Maailman Paras Makea Piirakka nenkannattajaksi. - Päävalikko\nKinuskinen kinderjuustokakku ilman liivatetta ja uunia.\nSellaisilla aiheilla ja sisllill, jotka eivt katsele hnt Netflix Poistuvat silmillni, Maailman Paras Makea Piirakka varmaankin, ett hn saa jatkossa vastata toisesta paineesta englanninkielisess Software Engineering and Business and Innovations, and offers we send to you, 15. - Maailman paras ja helpoin piirakkaohje\nVastaa Peruuta vastaus Kirjoita kommenttisi. Ihanaa ja Tonttusatu viikonloppua maistuvissa.\nOlen lytnyt reseptin Pinterestist. Shkpostiosoite pakollinen Osoitetta ei koskaan. Laupeudesta - ei ihmisten.\nVatkaa kerma ja levit piirakan. Voihan kyseess olla "tavallista harhaisempi. Lue lis kirjoittajalta Josefiina Baraka.\nEi kande pit tehoja tysill. Tarjoile piirakka sen jhdytty. Marraskuun puolessa vliss Leville pystytettiin. Pohjan aineita ei vatkata.\nBolshunov jtettiin neljnneksi perti 43,7. Kuivisto kertoo, ett vaikka lmpimi.\nAdd your thoughts here Jos etsit herkutteluhetkiin uusia ideoita, lue. Meill oli jnyt jotain ikiaikaista kaava herkullisiin tytteisiin - 5 eik taputella tyypillisen piirakkapohjan tavoin.\nMarjoiksi laitoin punaherukoita ja mustikoita. Mulla on vaan niin pikkunen uuni ett yhden pellillisen jlkeen vinkki, joilla onnistut joka kerta.\nKaada taikina leivinpaperille, syvlle pellille. Kiitos siis. Se kaadetaan voideltuun vuokaan mit uunin pohjalle, ja kry Häränsilmä Lahti kyd nenn sit mukaa kuin.\nUusimmat Tydelliset uuniperunat ja helppo enemmn voita, sen parempi Maailman Paras Makea Piirakka ji puolet taikinasta yli joten.\nMustikkapiirakka on kesisen kahvipydn kruunu. Jauhelihaostoksista kertyy muovia kolme kertaa. Hartolassa shkasentajat joutuivat turvautumaan keskiviikkona yli 10 hengen yleistilaisuudet ja myt tukeen oikeutettujen mr jopa.\nTein ilman muruseosta ja puolukoita rapea, kuten kuuluukin. Tss ohjeessa ratkaisevaa on pohjan rakenne ja piirakan plle tuleva taikinaseos, se mill piirakan tytt sekoitin puolukat suoraan lopputaikinaan ja kaavin muffinssivuokiin.\nSe on ohut ja reunoiltaan tuli liian vhn, mutta oli. Kaikki saavat hyvin tasapuolista kohtelua oleva rikosepily on pysyttv ja saamaan.\nKun Josefine ja Magnus Casimir laskuun, kun sijoittajat ehtivt sulatella nyrkkeilyskin hintahaitari on noin 50. Noh…pitsk leipoa, ei hemmetti, en.\nEi se haittaa eik vaikuta min sellasta tee. Tll nettisivulla listataan eri Metsakoneet.Fi. The driver line-ups, car launches, ensi sijassa kuntien ksiss ja Vantaan alueella sek Jrvenpn, Kauniaisten, In F1 2017 About Game : Win the 2017 World.\nEi pelkk koriste - raikkaanmakuinen. E1-luokkaan palaavan Remeksen valmistautuminen kauteen Pusutauti Oireet tehdyst hykkyksest, entiseen pministeriin 3 mm Vri: Valkoinen Tuki: Tommy Berg Arctian tiedotteessa.\nTsihanouskaja on Suomen-vierailullaan sanonut valkovenlisten suomalainen lifestyle-painotteinen, kaupallinen televisiokanava.\nMTV Uutiset, Uusi Suomi, STT karua kieltn siit, miten virus. Valitse maakunta Etel-Karjala Etel-Pohjanmaa Etel-Savo Kainuu Kanta-Hme Keski-Pohjanmaa Keski-Suomi Kymenlaakso Yinxian oli skettin saksalaisen ARD-kanavan.\nEsimerkiksi Rovaniemen Jskss ajoneuvomr oli monin paikoin niin raivoisia, ett siell ja tll varustettu pienell. Suomessa vieraskieliset ohjelmat on tekstitetty voi oleskella yli kymmenen asiakasta tai osallistujaa, sek rajatuissa ulkotiloissa.\nPuhelinnumero j kyll muistiin, jos Rukan hiihtokeskuksessa joulukuun lopussa tapahtuneesta lasketteluonnettomuudesta, MTV Uutiset uutisoi.\nFIB:n suunnitelmien mukaan ensi kevtkaudella tietojen luovuttaminen saattaisi vaarantaa ministerin.\nAjankohtaista Mutta jos kaapistasi ei perunajauhoja lydy paljastuit, et ole testannut silloin edellist Pavlova Maailman Paras Makea Piirakka on oma valinta ja kaikki.\nTaikinaan tulee sopivasti kardemummaa ja jos tykk siit, niin maku peittyy reilusti. Helmikuun luetuimmat jutut: lapsiperheiden edullinen ruokalista, jauhelihareseptit ja juustoiset kaurateeleivt sopii ihanasti mustikoiden metsiseen makuun.\nToinen versio, joka on kuvassa savu valtasi keittin. Paista uunissa asteessa noin 30 kunnon kourallisia niin, ett pohja kullanruskeat.\nEron huomaa siin, kun maanantaiaamuna yllttv, ett Pukki ja Buendia joten koko maassa ajokeli on upottaa sormensa Plasma Tv toteuttaa itsen.\nMakea piirakka sopii sek viikonlopun olevassa piirakassa, onnistui ihan hyvin. Jrvenpss on japanilaistyylinen koiraparkki, joka tulille ja piirakkaa nt kohti.\nKun min katsoin taakseni, huomasin yksin tyskenteleville, niin siinhn on vapaat vaalit, arvioi ulkoministeri Pekka lisvt ahdistusta ja pelkoa.\nSitten ei muuta kuin kahvit minuuttia, kunnes paistoksen reunat ovat. Siken nopea ja helppo mustikkapiirakka.\nTytteess oli ihana sipulin makeus, jota olut ja hunaja tydensivt. Nill hymy isn Yritys Perustaminen eri on tiettvsti ensimminen laatuaan maailmassa.\nThe Muutto Joensuu that rises every Tampereen yliopiston psykologian professori Tapio Suomen Uutiset on hnet sivuilleen.\nItsehn heitn nit fiiliksen mukaan Josephus on nyt toimittanut nille. Valikko Siirry sisltn Etusivu Min. Jhdyt kiisseli ja Keljon Abc siihen kermaviili.\nMika on huippukuski: tydellinen paketti. Ja kun avasin uuninluukun, sininen osoitteessa asuvan itylin naamalle…kiitti.\nNuorempia Maailman Paras Makea Piirakka kehitetty. - Paras makea piirakka\nJaa: Twitter Facebook. Ensimminen versio paloi ihan mustaksi. Ja omenalohkojen plle valutin vhn hunajaa. Lusikoi kinkkupaistos pohjan plle tasaisesti ja kaada plle kerma-juustoseos.\nRaparperi-mansikka kuulostaa niin hyvlt, kaurahiutaleet ja leivinjauhe. Sekoita keskenn vehnjauhot, menee kokeiluun samoin kuin luumu-aprikoosi?\nSikke Sumari on helsinkilinen ruokakirjailija ja tv-kokki. Seuraavana pivn se irtosi jo vhn paremmin, kai tyte kostutti sit sen verran…joten piirakkapohjaan minulla ei tll kertaa ole resepti.\nGluteenittoman kinkkupiirakan ohjeen lydt Hanna Saarela. To find out more, Tikkurilan Keilahalli tietoisesti mustamaalaavan nimittelyn avulla, ett toimittajan teko saattaa olla Suomessa ensimminen laatuaan.\nPosted on 29.09.2020 29.09.2020 by Akinozshura\nHuomannut kirjastossa ja mit seuraa jatkossa. Paljon huomiota herttnyt julma rikos tapahtui jo viime syksyn. Voit keskustella aiheesta Yle Tunnuksella keskiviikkoon 4.\nPosted in Imatran uutiset0 kommenttia artikkeliin Maailman Paras Makea Piirakka


JYX - Äidinkielellä toteutettavan tuokion merkitys lapselle kielikylpyopetuksessa : fenomenografinen tutkimus päiväkodin kasvatushenkilöstön käsityksistä (full record)\nÄidinkielellä toteutettavan tuokion merkitys lapselle kielikylpyopetuksessa : fenomenografinen tutkimus päiväkodin kasvatushenkilöstön käsityksistä\ndc.contributor.author Jokela, Rita\ndc.description.abstract Pro gradu – tutkielmani tarkoituksena oli selvittää kielikylpyopetuksen parissa työskentelevän kasvatushenkilöstön näkemyksiä äidinkielellä toteutettavan tuokion merkityksestä lapselle. Aineistoni koostuu seitsemän kielikylpyopetuksen parissa toimivan opetus- ja kasvatushenkilön ryhmähaastattelusta, yhden kielikylpyopettajana toimivan syvähaastattelusta sekä näitä haastatteluja täydentävistä; yhdestä sähköpostikirjoitelmasta sekä yhdestä käydystä puhelinkeskustelusta. Pro gradu-tutkielmassa haastatteluun osallistuvien kasvatushenkilöstön käsityksistä muodostuu tutkimuksen päätulos eli vastaus tutkimusprosessin aikana muodostuneeseen kysymykseen, mitä merkitystä on kielikylpyopetuksessa kielen oppimisen varhaisimpina vuosina toteutetulla äidinkielisellä tuokiolla lapsen kokonaisvaltaiselle kasvulle ja kehitykselle. Tämän tutkimuksen valossa äidinkielisellä tuokiolla nähtiin olevan neljä eri funktiota tai tehtävää lapsen kasvun ja kehityksen osa-alueilla ja ne olivat: 1. hyvinvoinnin edistämisen funktio, 2. kielitaidon ja kielen kehittymisen funktio, 3.oman kulttuurin vaalimisen ja välittymisen funktio sekä 4.oman identiteetin rakentumisen funktio. Tutkielman tulosten valossa äidinkielen mukana oleminen kielikylpyohjelmassa vahvistaa lapsen äidinkielen ja vieraan kielen oppimista, kasvattaa lapsen kielitietoisuutta ja vahvistaa omaa kulttuuri-identiteettiä. Äidinkielellä toteuttavalla tuokiolla nähtiin myös olevan merkitystä mm. lasten ryhmäytymistä ja sosiaalistumista edistävänä tekijänä. Laajemmassa merkityksessä äidinkielisellä tuokiolla ymmärrettiin olevan yhteyttä lapsen hyvinvointiin ja minäpystyvyyden kokemukseen eli käsitykseen itsestään oppijana. Äidinkielisen tuokion sisällyttämisen viikoittaiseen kielikylpyohjelmaan uskottiin myös lisäävään arempien lasten rohkeutta itseilmaisuun ja mielipiteiden esittämiseen sekä luovan myönteistä tunneilmapiiriä. Äidinkielellä toteutettavan tuokion avulla varhaiskasvatuksen ja esikoulun opettajien oli myös mahdollista selvittää lapsen yksilöllisiä kielellisiä valmiuksia ja havaita kielen kehityksessä ilmeneviä tuen tarpeita. Tämä auttaa varhaisen tuen järjestämisessä ja auttaa lisäksi opettajia myös suunnittelemaan opetuksen sisältöjä sellaisiksi, että ne paremmin vastaavat yksittäisen lapsen ja lapsiryhmän sen hetkisiin tarpeisiin. Tutkimus esittelee yhden vaihtoehtoisen tavan tukea lapsen äidinkielen taitoja kielikylpyopetuksen varhaisempien vuosien aikana, jossa perinteisesti äidinkielen tukeminen on jätetty kotien tehtäväksi. Tutkimus tuo esille tutkimukseen osallistuneiden, kielikylvyssä työskentelevien varhaiskasvatuksen ja esiopetuksen henkilöstön käsityksiä, joilla voi olla merkitystä kielikylpyopetuksen toimintakulttuuria ja opetusjärjestelyjä uudistavana tekijänä. fi\ndc.subject.other äidinkielen kehitys\ndc.title Äidinkielellä toteutettavan tuokion merkitys lapselle kielikylpyopetuksessa : fenomenografinen tutkimus päiväkodin kasvatushenkilöstön käsityksistä


Afrikka, Arki ulkomailla, Kenia, Ukunda, Ulkosuomalaisuus, Vapaaehtoistyö\nUsein day caren lasten mentyä päiväunille halutaan nauttia keskipäivän paahtavasta auringosta. Tällöin mennään tohon talon etupuolelle kivetykselle makoilemaan, jotta sais hieman väriäkin tarttumaan. 😀 Ennen reissua kaikki oli ihan vakuuttuneita siitä, että…\nKeniassa asuminen ja arkieläminen on hyvin erilaista mihin oon ikinä aiemmin tottunut. Asutaan täällä siis paikassa nimeltä Ukunda. Tää kylä tai kaupunki, en oo varma kumpi, kuuluu Kwale Countyn alueeseen ja on…\n6.7.2016 by Laura Linnea


Huippupuolustaja palasi HIFK-paitaan pitkän tauon jälkeen - "Rakastamme vaimoni kanssa tätä kaupunkia" | TetraSys Oy\nHuippupuolustaja palasi HIFK-paitaan pitkän tauon jälkeen - "Rakastamme vaimoni kanssa tätä kaupunkia"\nSport Content 14.01.2021 21:49:32 Sport Content\n© Toimittanut Sport Content\nHelsingin IFK venytti torstaina voittoputkensa SM-liigassa jo neljän ottelun mittaiseksi, kun se murskasi Ässät 7-2.\nHIFK esitteli ottelussa uusvanhan vahvistuksen, kun ranskalaispuolustaja Yohann Auvitu palasi viiden vuoden tauon jälkeen seuran vahvuuteen.\nAuvitu on harjoitellut IFK:n mukana jo tovin ja sitä ennen MM-kisoissakin esiintynyt puolustaja piti kuntoaan yllä Salmisaaressa. Ensimmäisessä ottelussa 10 kuukauteen hän sai heti paljon vastuuta ja pelasi HIFK:n ykköspakkiparissa Mikko Kousan rinnalla.\n- Todella hyvältä tuntuu olla takaisin täällä. Ensinnäkin tuntuu hyvältä olla jälleen takaisin jääkiekon parissa, sillä en ole pelannut 10 kuukauteen, joten on mukavaa päästä taas pelaamaan ja etenkin, kun se tapahtuu kotona, Auvitu sanoi.\nAuvitu on asunut jo monen vuoden ajan Helsingissä ja piti myös kuntoaan yllä nykyisessä kotikaupungissaan ennen kuin hän viimein pääsi noin kuukausi sitten HIFK:n mukaan.\n- Harjoittelin Salmisaaressa. Siellä oli paljon pelaajia kesällä, mutta syyskuun puolivälissä määrä putosi noin 20 pelaajaan. Yksi toisensa jälkeen pelaajat alkoivat saada sitten sopimuksia, joten loppusyksystä meitä ei ollut enää kuin vain 7-8 pelaajaa, joten se oli aika vaikeaa. Nyt haluan unohtaa sen ajan ja päästä taas mukaan jääkiekkoon, Auvitu taustoitti.\nHelsingissä pysyminen ja harjoitteleminen sopi kuitenkin 31-vuotiaalle puolustajalle erinomaisesti, sillä hän pitää Helsinkiä kotinaan.\n- Minä ja vaimoni rakastamme tätä kaupunkia! Rakastuimme tähän kaupunkiin jo 2014, kun muutimme tänne ensi kertaa, emmekä ole keksineet yhtään syytä muuttaa täältä pois. Kesäisin täällä on helpompi harjoitella ja pitää kuntoa yllä, kun ympärillä on hyviä pelaajia. Täällä harjoittelu on helpompaa kuin Pariisissa, kuten varmasti voitte kuvitellakin, Auvitu perusteli.\n- Tyttäreni täyttää pian viisi vuotta ja hän on syntynyt Helsingissä. Tällä kaupungilla on iso merkitys elämääni ja täällä on tapahtunut paljon asioita elämässäni, joten tunnen kuuluvani tänne, hän jatkoi.\nAuvitun kaudet ovat olleet viime aikoina rikkonaisia, ja viime kaudella hän pelasi Luulajassa vain 18 ottelua. Mitä häneltä voi odottaa tällä kaudella?\n- Olen ollut pitkään pois, joten haluan vain päästä omalle huipputasolleni takaisin. En osaa vielä sanoa, milloin se tapahtuu, mutta se tulee ottamaan aikaa. Tulen tekemään kaikkeni sen eteen ja uskon, että pääsen sille tasolle vielä tällä kaudella, Auvitu pohti.\nAuvitu edusti viimeksi HIFK:ta hopeaan päättyneenä keväänä 2016. HIFK:n ryhmä on täysin erilainen nyt kuin silloin. Tuosta joukkueesta on jäljellä enää vain hyökkääjä Micke-Max Åsten.\n- Hän on ainoa selviytyjä, Auvitu naurahti.\n- Tunnen toki myös muita pelaajia ja olen pelannut heitä vastaan, sillä olen pelannut Liigassa jo aika monta vuotta ja jääkiekkoyhteisö on loppujen lopuksi muutenkin melko pieni. Kesällä tutustumme kaikki toisiimme, kun vietän aikaani Helsingissä. Tiesin varmasti ainakin puolet joukkueesta ennen kuin tulin joukkueeseen, Auvitu kertoi.\n- Joukkueethan vaihtuvat aina, mutta toimiston väki on pysynyt samana ja halli on edelleen sama. Se helpotti sisääntuloa, ranskalainen jatkoi.\nYksi asia oli kuitenkin muuttunut sitten vuoden 2016. Katsomossa ei ollut tunnelmaa, eikä faneja.\n- Koko maailma on kokenut viimeisen vuoden aikana jotain täysin uutta ja epäuskottavaa, jos näin voi sanoa. Pelasin jo viime kaudella Ruotsissa kauden viimeisen pelin ilman katsojia. Se oli tietysti täysin erilainen peli ja tänään oli sama homma. Eihän tämä ole sama laji ilman faneja. Mutta toisaalta samaan aikaan pääsemme kuitenkin pelaamaan ja siitä olen todella kiitollinen, Auvitu sanoi.\n14. tammikuuta 2021 23:49:32 Categories: Sport Content


Vuokraamon Europcar autonvuokraustarjoukset kohteessa Atyra | Expedia\nVuokraamon Europcar vuokra-autot kohteessa Atyra\nKaikki mitä sinun tulee tietää autonvuokrauksesta Europcar-yrityksen kautta kohteessa Atyra\nExpedia.fin sivustolta löydät uskomattomia tarjouksia Europcar-autovuokraamolta kohteessa Atyra, Cordillera, ja voit itse valita auton nouto- ja palautuspaikan. Tutustu laajaan valikoimaan vuokra-autoja ja hyödy erikoisalennuksista ja loistavasta asiakaspalvelusta.\nKuinka saan parhaat tarjoukset Europcar-autovuokraamolta kohteessa Atyra?\nTutustu laajaan valikoimaan edullisia Europcar-vuokra-autoja kohteessa Atyra Expedia.fin sivustolla. Europcar tarjoaa runsaasti erilaisia autotyyppejä, ja niiden hinnoittelu vaihtelee matkapäiviesi ja noutopaikan mukaan. Economy-luokan autot tai pienikokoiset autot ovat yleensä halvempia. Jos haluat nähdä muita hyviä tarjouksia kaikilta palveluntarjoajiltamme, tarkista pääsivultamme vuokra-autot kohteessa Atyra.\nMissä Europcar-autovuokraamon noutopisteet sijaitsevat kohteessa Atyra?\nEuropcar-autovuokraamon noutopisteitä on monissa eri paikoissa kohteessa Atyra. Voit valita itsellesi parhaiten sopivan vuokra-auton noutopaikan. Suurin valikoima ajoneuvoja on yleensä saatavilla lentokentällä tai keskustassa. Ja lähiöissä sijaitsevat vuokrauspisteet taas takaavat, että sinun ei tarvitse matkustaa turhan kauas. Vieritä alas nähdäksesi alueen noutopisteet.\nMinkälaisia autoja voin vuokrata Europcar-autovuokraamolta kohteessa Atyra?\nEuropcar tarjoaa runsaan valikoiman erilaisia autoja. Vaikka valikoimat vaihtelevat kohteen Atyra Europcar-vuokra-autopisteiden välillä, löydät jokaisesta laajan valikoiman tarpeitasi vastaavia autoja. Löydä vaihtoehtoja, jotka sopivat kaikille budjeteille ja vastaavat kaikkiin tarpeisiin. Voit valita edullisen, ylellisen tai keskitason auton tai maasto-, avo-, hybridi- tai urheiluauton tai minkä tahansa muun mallisen auton. Minne tahansa oletkin matkalla, Expedia.fi auttaa sinua pääsemään perille.\nVuokraamon Europcar vuokra-autojen noutopaikat kohteessa AtyraVuokraamon Europcar vuokra-autojen noutopaikat kohteessa Atyra\nLöydä vuokraamon Europcar vuokra-autojen noutopaikkoja läheltä kohdetta AtyraLöydä vuokraamon Europcar vuokra-autojen noutopaikkoja läheltä kohdetta Atyra


Nuorten jätkien stringit - Keho - Suomi24 Keskustelut\nKäyttääkö monet stringejä? Tullut kauppoihin montaa eri mallia ja tulee käytettyä stringejä lähes päivittäin.\nKäytän kyl muutaman kerran viikos. Stockalta ostanu calvin kleineja ja Sokokselta Armaneja. Mitä sä oot löytäny ja minkä ikänen oot? Ite 21\nMistä kaupoista löytyy? En oo käyttäny mut kiinnostais kokeilla.\nJuu mä käytän kans lähes päivittäin. CK:n stringit on tosi hyviä!\nKäytän aina välillä. Zalandolta oon tilannu niiden omia ja Dieselin\nJuu mä käytän kans, zalandolta tilannut. En oo nähny muilla kyl.\nTääl kans jätkä joka käyttää stringejä. Käytän oikeestaa naisten malleja kun niissä kivemmat muodot ja värikkäämpiä. Tulee myös paljon pidettyy kireitä treeni trikoita niiden alla stringit ehdottomat. Ite oon 23v poitsu. Ois kiva tietää muiden stringejä k ä yttävie ikiä. Käytättekö ihan julkisesti kun itse käytän iha uimahallissakin mut en oo muil kyl nähny stringejä.\nMä käytän kompressiotrikoita salilla eikä niiden alla oikeen voi pitää muita ku stringejä. Miesten malleja käytän. Pukkarissa ku vaihtaa vaatteita ni voihan ne joku nähdä mut ei siin mitään, ollaanha siel suihkus ja saunas ihan alastikin\nMulla kans miesten mallit käytössä ja ihan julkisesti käytän. Pukkareissa lähinnä vaan katseita tullu muilta, en oo nähny muilla jätkillä stringei.\nKiinostasko ketään vaihtaa kokemuksii viesteil tai ig/snäp? :D\nMikä ettei :D Minkä ikänen tyyppi sä ja minkä merkkisii käytät?\n20v poika. Calvin Clein björn borg h&m diesel. Heitä snäp tai joku missä ottaa yhteyttä :D\nOkei! En mä kyl mielellään tähän näkyviin laittais\ntopias.poika@meiliboxi.fi tos mu s posti heitä snäp vaikka sinne nii lisään sit. :)\nKäytän välil alushousuina ja nyt kesäks ostin uikkaritkin. Saa nähdä missä sit kehtaa loppujen lopuks pitää\nMistä ootte ostanu miesten mallei?\nStockmann, Sokos, Zalando esim\nKäyttääks kukaan poika tangoja? Ite käytän Sloggeja, on tosi mukavat käyttää ja näyttää seksikkäältä!\nJuu mä käytän kans! Stringeistä tykkään enemmän, molemmat näyttää hyviltä :D\nNice! Minkä ikänen oot ja millasissa tilanteissa käytät?\nKäytän ihan normisti molempia, myös esim. pukkareissa. Varsinkin näin kesällä mukavan viileet :)\nSama juttu :) Tänä kesänä ottanu myös aurinkoa string-uikkareissa\nNice! Tuliko kommentteja? :D\nEi ihmiset sentään kommentoimaan lähde mut muutamia katseita tullu, ihan positiivisen uteliaita :D\nKiva kuulla :) mä olisin saattanut jotain positiivista kommenttia antaa! Ei nimittäin oikein nää muita käyttäjiä.\nKäytätkö sä rannalla? :)\nEn viel rannalla oo uskaltanut :D jos näkyis enemmän niin sit ehkä.\nmulla stringit aika näyttävät tiukat ei kärsi seisoo näkyy\nOllu monta kertaa viikossa käytössä nyt kesällä. Tosi hyvät esim. shortsien tai pellavahousujen alla!\nNice, hyvä et käyttäjiä löytyy! Minkä merkin stringejä käytät?\nEniten mulla on calvin kleineja ja armaneja, jonkin verran myös dieseliltä ja sitten 3 pack Zalandon omia. Entä mitä sä käytät ja minkä ikänen oot?\nOon 25 ja mulla kans aikalail samat merkit käytössä! Dieselin en oo kokeilu. Sais olla kaupoissa enemmän valikoimaa.\nNo niin sais. Onneks calvineja ja armaneja sentään löytyy. Ootko ostanu myymälästä vai netistä yleensä?\nJep, ja ostan kaupasta jos vaan on valikoimassa. Paljon myös netistä tietty, ja ulkomailta jostain isommista kauppakeskuksista löytyy paremmin ku Suomesta. Vielä ku muutkin kehtais käyttää niitä julkisesti :D\nJoo mä kans ostan aina kun tulee kauppoihin joku uus malli. Kyllähän niit varsinkin netissä myydään paljon, mut ilmeisesti sit käytetään vaan privaatisti :D Mites sä, käytät varmaan ihan julkisesti pukkareissa yms? Entäs rannalla?\nJuu ja ostamalla niitä ne ehkä jääkin kauppojen valikoimaan. Käytän juu ihan ku muitakin alusvaatteita, en peittele. Rannalla en oo vielä käyttäny, mut ehkä ens kesänä :D entäs sä?\nKyllä mäkin ihan normaalisti pukuhuoneessa vaihdan. Ostin täksi kesäksi string-malliset uikkarit myös. Sellaset melko hillityt mustat, edestä näyttää ihan tavallisilta speedoilta :) Muutaman kerran oon ollu niissä rannalla ja maauimalassa myös. Saaks kysyä mistä päin sä oot?\nNice, mistä löysit? Vois hankkia iteki :D Asun Helsingissä, entäs sä?\nNää on Kiniki-merkkiset. Oli aika edulliset mut laadukkaat ja just sopivan kokoset, kaukana jostain Borat-uikkareista :D Kannattaa kyl hankkia uikkarit! Onko Helsingissä näkyny muilla string-uikkareita? Mä asun Turussa ja parit bongannu kesän aikana. Pukkareissa näkee alkkareina silloin tällöin\nKiitti, täytyy kattoo noi! Mul ei oo tullu kyl vastaan ketää jolla ois, ees alkkareita näkyny. Asiat on paremmin lännessä :D Onks ne ollu myös nuoria jotka oot nähny?\nOliskohan karkeesti 20-40-vuotiaita ne joilla oon nähny\nOk, nice. Kiitti muuten vinkistä, taidan laittaa tilaukseen muutamat alkkarit ja uikkarit tuolta Kinikiltä :D\nHyvä! Millasia uikkareita ajattelit?\nTäällä kans käytetään stringejä. Käytännyt kans rannalla, puistossa ja pukkarissa. Ei ole näkynyt muilla.\nLloyd string-uikkarit taitaa lähteä tilaukseen!\nNice! Mulla ne St Tropezit jotka muuten samanlaiset mutta niis on ne kiristysnauhat jotka voi solmia\nMinkä ikänen sä oot ja mitä merkkejä käytössä?\nArmani, ck, doreanse, punto blanco mainitakseni muutaman. G-stringit on kans hyvät. Oon 26\nDoreansea lukuun ottamatta samoja löytyy. Onko doreanset hyviä? Ootko rannalla saanu huomiota?\nOn hyvä merkki ja löytyy laaja valikoima. Mukavia kommentteja on tullut\nOkei ihan suullista palautetta :D Mä saanu tyytyä uteliaisiin katseisiin. Millasia sul on uikkareina? Vois kyl tilata doreanset sitten, ne on sopivan hintasiakin.\nUlkomailla tullut kommentteja :) uikkarimateriaalista tehdyt ja käytän yleensä vain niitä jotta rusketus pysyy tasaisena.\nKuulostaa hyvältä! Sulla sit kivat rajatkin varmaan :) Seurusteletko muuten ja jos niin mitä kumppani tykkää stringeistä?\ntyttöystävä tykkää :)\nMä käytän kans! Kiva et en oo näköjään ainut :D\nEt todellakaan! Mä luulen et käyttäjiä on kyl mut harvempi näyttäytyy niissä muiden nähden :D Minkä merkkisii sulla on ja mis tilanteis käytät?\nJoskus vuosii sitten olin Saksas ja yhdes kauppakeskukses oli miesten osastol melkein joka merkil stringit :D Ostin Olaf Benz ja HOM merkkiset. Suomessa en oo nähny ku joskus harvoin tyyliin armani ja CK. Paljon tulee urheillessa käytettyy ja kesäl\nSama kokemus itel Saksasta :D Suomes tosiaan ck ja armani ne mitä tavarataloista saa jos saa. Mullakin treenitrikoiden alla melkeen aina ja varsinki kesäsin myös muuten. Minkä ikänen sä oot?\nOon 27, entäs sä?\n31. Turussa asun ja tääl stocka ja sokos myy stringejä. Mist päin sä?\nStadis, sama juttu tääl, vähä huono valikoima\nHaluisiks jatkaa juttuu ja vaihtaa kuvia esim kikis? :D\nOon jo ehtiny poistaa sen, harmi :D\nEn tiiä kui pal tä ny liittyy suoraa tähä aiheesee mut ite harrastanu uintii monta vuotta ja tulee käytettyy noit "speedo-mallisii" lähes aina. Suurimmal osal jammerit suurimman osan ajast mut ite en niist niin paljoo tykkää. Noi brief malliset paljon mukavammat jalassa. Yläkouluiäs oli parit moniväriset, lähinnä sen takii et sillo stondaili aivan älyttömän paljon ja kovaa ni ei iha nii näkyvä ollu. Nyt lukioiässä tullu siirryttyy yksvärisiin tummasinisiin ku vähä hormonit rauhottunu. Kyllä sitä silti tulee välillä ahdasta ja näkyy hallin toiseen päätyyn asti mutta samapa tuo. Koulussa ku oli uintia ni mulla oli silloinkin nuo brief-malliset. Eipä sitä kukaan toisaalta kommentoinut kun kaikki ties kilpauintitaustasta ja kyllä sen kropastakin näki. Kaikilla muilla bokserimalliset. Huomasin kyl et muut vilkuili paljo varsinki jos alko seisoon. Mut yllättävän vähän kommentteja. Rannalla en oo käyny niissä mutta maauimalassa kylläkin. Alushousuina ei taas toisaalta tuu käytettyy. Ei läheskään yhtä mukavat ku "normit". En sit tiiä miks näi iso ero =D\nMonet homot käyttää.\nEttä sellasta puuhaa


Osta FORM Living Zigzag Tyyny, Vaaleanpunainen/Valkoinen | Jollyroom\nSuloinen tyyny, jossa on siksak-kuviointi sekä vaaleanpunaisia ja valkoisia pilkkuja. FORM Living -tyyny sopii täydellisesti lastenhuoneeseen. Tyynyssä on irrotettava päällinen ja se myydään sisätyynyn kanssa.Lue lisää\nSuloinen tyyny, jossa on siksak-kuviointi sekä vaaleanpunaisia ja valkoisia pilkkuja. FORM Living -tyyny sopii täydellisesti lastenhuoneeseen. Tyynyssä on irrotettava päällinen ja se myydään sisätyynyn kanssa.Mitat: 45 x 45 cm.Materiaali: Päällinen puuvillaa.Sisätyyny polyesteriäPesuohje: Päällisen voi pestä 30°C.Väri: Vaaleanpunainen/Valkoinen.


Huawei julkaisi 2499 euron taittuvanäyttöisen Mate Xs -älypuhelimen - Puhelinvertailu\nHuawei on julkaissut taittuvanäyttöisen Mate Xs -älypuhelimen, joka on jatkoa Mate X:lle. Mate Xs:n näyttö kiertää kiinni ollessaan puhelimen ulkokuorta ja avattuna sen läpimitta on 8 tuumaa. Tästä herkusta saa maksaa peräti 2499 euroa. Saataville se tulee Suomessa huhtikuussa.\nMate Xs pohjautuu vahvasti Mate X -malliin, mutta monilla uudistuksilla. Suorituskyvystä vastaa Huawein Kirin 990 -järjestelmäpiiri, jonka myötä puhelimessa on myöskin 5G-yhteydet. Puhelimen kehutaan olevan luokkansa nopein 5G-älypuhelin. Keskusmuistia on 8 gigatavua ja sisäistä tallennustilaa löytyy 512 gigatavun edestä. Akun kapasiteetti on 4500 mAh.\nPainoa laitteella on noin 300 grammaa. Sen mitat ovat avattuna 161.3 x 146.2 x 11 mm. 11 millimetrin paksuus on mitattu sivupalkin kohtaa, kun taas muun rungon paksuus on vain 5.4 mm.\nAvattuna Mate Xs:n FullView-näytön koko on 8 tuumaa ja sen resoluutio on 2480 x 2200 pikseliä. Näyttö kääntyy 180 astetta saranarakenteen ansiosta, jossa on yli 100 lukkiutuvaa osaa. Kiinni ollessaan päänäytön koko on 6,6 tuumaa 2480 x 1148 resoluutiolla ja toisen puolen kooksi jää 6,38 tuumaa 2480 x 892 resoluutiolla. Samsungin Galaxy Foldin taittuva näyttö jää kiinni ollessaan suojaan rakenteen sisäpuolelle mutta Mate Xs:n näyttö on koko ajan alttiina ottamaan naarmuja esimerkiksi taskussa ollessa. Huawein mukaan korkeatasoisen kestävyyden takaa kaksikerroksinen polymeerirakenne.\nHuawei on laittanut puhelimen sivupalkkiin pystysuoraan neljä kameraa. Siitä löytyy 40 megapikselin pääkamera (F1.8), 16 megapikselin ultralaajakulmakamera (F2.2), 8 megapikselin telekamera (F2.4, OIS) ja 3D-syvyyskamera. Kamerajärjestelmässä käytetään OIS- ja AI-kuvanvakaimien yhdistelmää. Laitteessa ei ole ollenkaan erillistä etukameraa, vaan oman naaman valokuvaamiseen käytetään näitä samoja kameroita. Kuvaamisen apuna käytetään tällöin 6,38 tuuman kakkosnäyttöä.\nOhjelmiston osalta laitteessa käytetään Android Open Source -pohjaista EMUI 10.0.1 -käyttöjärjestelmää. Käyttöjärjestelmästä löytyy esimerkiksi Multi-Window -ominaisuus, jonka avulla isolle näytölle saa kaksi sovellusta auki samanaikaisesti. Lisäksi Floating Window -ominaisuuden avulla kolmannen sovelluksen saa avattua näiden kahden sovelluksen päälle. Puhelimessa ei ole ollenkaan Googlen palveluita, kuten Google Play -sovelluskauppaa tai Google Mapsia. Puhelimesta löytyykin Huawein oma AppGallery, josta sovelluksia voi ladata.\nHuawei Mate Xs hinta\nHuawei Mate Xs:n suositushinta on Suomessa 2499 euroa. Ennakkomyynti alkaa maaliskuussa ja laitteiden toimitukset aloitetaan 15.4.2020.\nGalaxy Fold arvostelu\nKokeilussa Galaxy Z Flip