Apollomatkat jatkoi kasvua 2014\nSyksyllä 2010 toimintansa aloittanut Apollomatkat on noussut n. 70.000 matkustajallaan Suomen suurimpien matkanjärjestäjien joukkoon. Eilen julkaistujen SMAL:n valmismatkatilastojen mukaan yritys on Suomen neljänneksi (4.) suurin matkanjärjestäjä. Apollon asiakkaat ovat olleet myös tyytyväisiä. Suosittelijavertailussa eli ns. NPS-arvon vertailussa (Net Promoter Score), jolla selvitetään asiakkaiden halua suositella Apollomatkoja edelleen tuttaville ja perheelle, arvosana oli pohjoismaisesti mitattuna huippuluokkaa. […]\nUutta! Apollo App vastaa kasvavaan älypuhelimen lomakäyttöön\nTänään julkistetussa TNS Gallupin Messukeskukselle tekemässä suomalaisten matkailua kartoittaneessa tutkimuksessa kävi ilmi, että 76% suomalaisista käyttää internetiä älypuhelimellaan matkan aikana. Apollomatkat vastaa kasvavaan älypuhelimen lomakäyttöön ja uusii lomailijoille suunnattuja palveluita. Omaan älypuhelimeen ladattava Apollo App korvaa painettua kohdeinfoa, helpottaa yhteydenottoa henkilökuntaan ja tarjoaa vinkkejä sekä hyvän karttapalvelun käyttöön ilmaiseksi. Apollo App sovelluksen voi ladata ennen matkaa etukäteen IOS ja Android-sovelluksena ja […]\nIsraelin matkat Eilatiin talvelta 2014-2015 perutaan heikentyneen kysynnän vuoksi. Matkat olisivat alkaneet lokakuussa.– Koska lennämme yhdellä koneella Punaisellemerelle, myös Jordanian matkat joudutaan valitettavasti perumaan. Emme ole saaneet korvaavaa lentoratkaisua aikaiseksi useista yrityksistä huolimatta. Ruotsista Apollo jatkaa lentoja Jordanian Aqabaan, mutta valitettavasti liittymälennot Helsingistä eivät olleet toimivia aikatauluiltaan, kertoo maajohtaja Eva Torra.– Olemme henkilökohtaisesti yhteydessä kaikkiin […]\n:KATSO VIDEO: APOLLOMATKAT: Uutuus! Talven Training & Health -hotellit Phuketissa ja Kanarialla\nApollomatkat vastaa kasvavaan kysyntään liikkua lomalla ja lisää tuotevalikoimaansa talvelle 2014Training & Health -hotellit, joissa liikunta on osa lomaa. – Iso osa suomalaisista haluaa pitää huolta terveydestään lomalla. Monille treenaus on syy lomailla, lähtökohta matkakohteen ja hotellin valinnassa. Niinpä hotelleja on nyt myynnissä enemmän myös Suomessa, kertoo maajohtaja Eva Torra. Apollomatkojen Training & Health -hotelleissa on hyvät puitteet liikuntaan. […]\nApollomatkat tukee lastensuojelua matkailussa olemalla mukana www.liianpahaaollakseentotta.fi -sivuston lanseerauksessa. Kampanjaa tukevat useat matkanjärjestäjät Suomessa.– Pohjoismaisesti Apollo on jo vuosia tukenut lastensuojelua kohdemaissa. On hienoa, että Reilun matkailun yhdistys ja Lasten perusoikeudet ry lisäävät viestintää siitä miten voi toimia, jos epäilee lapsiin kohdistuvaa väärinkäyttöä, sanoo Eva Torra.Kuonin yhteiskuntavastuun yksi pääalueita ovat ihmisoikeudet matkailun kohdemaissa. Kuoni Nordic/Apollo […]\n:VIDEO: Apollomatkat: Vieläkö on tilaa kesän matkoilla?\nHuono kesäsää kirittää myyntiä Huonon kesäsään vuoksi matkat ovat myyneet ennätystahtia viimeisten viikkojen ja päivien aikana. Sateinen juhannus näkyi Apollomatkojen verkkosivuilla: verkon kävijämäärät kasvoivat sateisena viikonloppuna 150 prosenttia edellisvuoteen verrattuna. “Myyntimme kasvoi juhannusviikonloppuna 250 prosenttia verrattuna viime juhannukseen”, maajohtaja Eva Torra sanoo. “Trendinä tuppaa myös olemaan, että huono kesäsää vaikuttaa myös seuraavan kesän myyntiin. Uskomme, […]\nApollomatkat Matka2014 -messuilla – uutuutena messuilla Matkahuutokauppa\nApollomatkat on mukana matkamessuilla Helsingissä 16. – 19.1.2014. Apollomatkojen Messuosastolla 6d99 voi varata matkoja, tavata Apollomatkojen asiantuntevia myyjiä ja oppaita ja voittaa lahjakortteja osallistumalla kilpailuun. Lahjakortteja voi myös voittaa Iskelmän messukarkulaista etsimällä. Uudella Sun&Sea -alueella voi inspiroitua karibialaisesta Steel pan -musiikista. Messuilla matkan varanneille on luvassa varausetuja. Uutuutena messuilla on Matkahuutokauppa, joka järjestetään kahdesti jokaisena messupäivänä. Matkahuutokaupan kohteet […]\nSyksyllä 2010 toimintansa aloittanut Apollomatkat on noussut n. 60.000 matkustajallaan Suomen suurimpien matkanjärjestäjien joukkoon. Liikevaihdolla mitattuna yritys on neljänneksi (4.) suurin matkanjärjestäjä. Myös Apollomatkojen asiakkaat ovat tyytyväisiä. Apollon emoyhtiön Kuoni Nordicin pohjoismaisessa vertailussa Apollomatkat sai asiakkailtaan arvosanaksi v. 2013 asiakastyytyväisyydessä 8,0 (kouluarvoasteikolla 4-10 mitattuna). Myös tutkimuksen suosittelijavertailussa eli ns. NPS-arvon vertailussa (Net Promoter Score), jolla selvitetään asiakkaiden halua […]


1+1=?: toukokuuta 2018\nOvis osuikin jo eiliselle eli kp 15. Jes jes jes!\nMeinasin jättää eilen testaamatta, kun olin pidätellyt vasta pari tuntia ja tällöin ei yleensä ole saanut kunnon viivoja aikaiseksi. Lopputulos olikin kuitenkin seuraava:\nTestiviiva oli kontrolliviivaa vahvempi! Eli tosi vahva positiivinen! Jes!\nEhdittiin siis hyödyntää tämäkin kierto ennen pientä reissua!\nOlin niin varma, että tämä kieto on menetetty, joten ajattelin, että reissussa voi nauttia hieman alkoholia. Nyt joutuu tätä kyllä tarkemmin miettimään tätä. Alkoholin käytön lopetan kyllä todella mielelläni, mutta se on vain niin ärsyttävää tehdä se aina turhan takia. :( Mutta ainakin tosi maltillisesti täytyy nyt nautiskella, jos jotain otain. Ystävänikin muistutti sitä, että siihen on aika monta päivää ennen kuin yhteinen verenkierto muodostuu, joten kaikella järjellä ajateltuna, ei ruuan kanssa nautittu viini heti näin ovulaation jälkeen voi vielä aiheuttaa mitään kovin pahaa. Sitä ei vain haluaisi omalla toiminnalla riskeerata yhtään mitään. Todennäköisesti tästä ei vain kuitenkaan tule taaskaan toivottua tulosta.\nMutta JES! Tänään on hyvä maanantai!\non toukokuuta 28, 2018 Ei kommentteja:\nPakko tehdä nopea päivitys testailun aloittamisesta. Tein eilen ensimmäisen ovulaatiotestin ja hädin tuskin näkyi toista viivaa. Eli kaukana ollaan vielä seuraavasta ovulaatiosta. Eilinen liukas keli oli sitten jotain ihan muuta kuin merkki ovulaatiosta. Olisihan se ollut outoa, jos näin aikaisessa vaiheessa olisi ovulaatio. Onneksi on olemassa ovulaatiotestit, joilla pystyy varmistamaan tilanteen.\nLisäravinteiden täydennystilauksetkin on laitettu matkaan, joten kaikki on valmista seuraavaan kiertoon. Pessimistinä tilasin ovulaatiotestejä taas 30 kpl, niin riittää useampaan kiertoon. Voi kun ei tarvitsisi käyttää noita kaikkia testejä ja tärppäisi vihdoin. Tuskin :D Raskaustestejäkin on kerääntynyt varastoon jonkin verran, toivottavasti niissä ei ole parasta ennen päivä kovinkaan lähellä. :D\nMutta ei siis mitään merkkejä ovulaatiosta täällä, joten testailu ja odottelu jatkukoon!\non toukokuuta 24, 2018 Ei kommentteja:\nTasaista arkea ja ovulaation odotusta on ollut viime päivät, joten ei oikein ole ollut mitään kirjoiteltavakaan. Nyt mennään kp 11:sta, joten tänään taidan aloittaa tikuttelun. Tosin yritän olla laskematta tätä kiertoa edes kunnolliseksi yrityskierroksi, koska reissu osuu juuri todennäköisesti parhaisiin päiviin. Tietysti. Tosin tästä on nyt turha rutista, kun päätin vuoden alussa jatkaa mukavien asioiden tekemistä silläkin uhalla, että ne sotkisivat yrityksiä. Kyllä sitä täytyy myös mukavia ja mieltä piristäviä asioita olla elämässä, että tässä jaksaa. J\nOletan kiertotilastojen perusteella oviksen osuvan johonkin kohtaan ensi viikkoa. Tänään oli vain yllättävän ”liukas keli”, vaikka eihän nyt tänään, kp 11, voi vielä mitään ovista tapahtua. Täytyy todella aloittaa se tikuttelu tänään, varmuuden vuoksi. Eilen illalla oli vasemmalla puolella juilintaa. Yleensähän mulla on oireet tuolla oikealla puolella. Alan kyllä olemaan tosi skeptinen noiden oireiden kanssa, kun niitä olisi melkeinpä koko ajan löydettävissä, jos niitä oikein pohtii. Joten liiallinen itsetutkiskelu on multa pannassa. :D\nKoska olen jo melkein luovuttanut tämän kierron kanssa, niin en ole säännöllisesti ottanut lisäravinteitakaan. Epäsäännöllisen säännöllisesti otan geleitä, sinkkiä, monivitamiinit, vehnänalkioöljyä, macaa ja greippimehua. Menee muuten toi vehnänalkioöljy ja maca jogurtin seassa ilman mitään ongelmia. Kaikkeen nähtävästi tottuu.\nGeleet, maca ja ovistikut alkavat olemaan jo lopussa, joten niitä pitäisi tilata lisää seuraavaa kiertoa varten. Pitääkin muistaa laittaa tilaukseen tällä viikolla.\nParin viikon päästä onkin jo aika qynelle. Lapsettomuuteen erikoistuneelle gynelle. Olen viimeiseen asti vältellyt tuota sanaa: lapsettomuus. Mies käytti sanaa ensimmäisen kerran, kun puhuttiin tuosta lääkäriajasta ja siitä, minkälaisia avun toiveita meillä on tällä hetkellä. Yritystä kun on takana yli vuosi, niin on varmaan aika puhua lapsettomuudesta. Ei se asiaa muuta miksikään, mutta sanan merkitys ahdistaa. Lapsettomuus on aina ollut pelkoni. Toivottavasti selvitään tästä taistelusta voittajina.\nSitten se painonpudotus. En meinannut oikein saada hommaa käyntiin, kunnes erehdyin yhtenä iltana käymään vaa’alla ja sain todeta, etten ole koskaan painanut niin paljon. Hups! Olen tunnesyömisellä saanut otettua 2-3 lisäkiloa sitten viime pudotusyrityksen. Sain tästä hyvän motivaation pudottamiseen. Ilmat ovat nyt onneksi suosineet, joten olen voinut tehdä kävelylenkkejä ja nauttia auringosta. Lounaaksi olen syönyt pääasiassa salaattia ja illalla olen yrittänyt mennä kevyellä ruualla ja täyttää vatsaa esimerkiksi vesimelonilla. Olenkin saanut nyt pari kiloa tiputettua, lähinnä varmasti nesteitä, mutta suunta on ainakin oikea. Tosin eilen sorruttiin sipseihin ja pitsaan, joten oikein kunnon retkahdus. Tänään pitäisi sitten päästä senkin edestä kävelemään. Voi että mun kanssa. Saan kyllä virtaa näistä ilmoista, joten liikkuminen on tuntunut todella hyvältä. Eilistä lukuun ottamatta, ei ole ollut pahempia mielitekojakaan, joten yllättävän helpolla mennyt. Tavoitteena nyt -5 kiloa tämän hetkisestä tilanteesta. Kyllä sen luulisi kesän aikana olevan mahdollista toteuttaa, jos vaan pysyisi ruodussa.\nEipä siis mitään ihmeellistä täällä. Nyt vain odotellaan ovulaatiota, lääkäri ja seuraavaa kiertoa, johon ehkä päästään käsiksi uusilla eväillä.\nTunnisteet: lapsettomuus, lisäravinteet, painonpudotus\nYk 13 lähti käyntiin äitienpäivänä kuten pahasti pelkäsinkin. Sain siis kärvistellä kauheissa menkkakivuissa koko päivän. Huoh. Kierto venyi tällä kertaa 36 päiväiseksi ja seuraava ovis osuu sitten tosi huonoon aikaan, ellei sitten tulisi taas pitkä kierto, jolloin olisi vähän enemmän toivoa onnistumisesta. Mukava kuitenkin huomata, että todennäköisesti havaitsin oviksen pelkästään oireista, ilman tikuttelua. Tosin eipä se nyt mitään auttanut.\nViimeksi pohdiskelin urasuunnitelmia ja tämän projektin jäähyllä laittamista. Tämä ajatus on aiheuttanut todella paljon ahdistusta ja tulin lopulta siihen tulokseen, että en ole sen huonompi ihminen, vaikka ”ainoa” tavoitteeni tällä hetkellä on ”vain” tulla raskaaksi. Ei ole pakko laittaa itseään siihen tilanteeseen, että joutuisi tekemään valinnan vauvan ja työn välillä. Kyse ei siis tietenkään ole siitä, että jättäisin tämän projektin takia työt vaan en nyt lähde haastamaan itseäni uusiin asioihin, joka vaatisi tämän projektin viivyttämistä. Täytyy kuitenkin tiedostaa, että tämä projekti on jo kestänyt pitkän aikaa ja ikää tulee koko ajan lisää. Ei vain löydy sellaista summaa, josta suostuisin luopumaan tästä unelmasta. Tämä päätös tuntuu todella helpottavalta, joten vauva2019 -projekti jatkukoon!\nÄitienpäivän herättämät fiilikset vain vahvistivat tämän päätöksen olleen oikea. Olisi pitänyt pysyä somesta poissa eilinen päivä, kun äitienpäivä hehkutusta näkyi tuoreiden äitien ja pienien vauvojen yhteiskuvien ja masukuvien muodossa. Ei vain ollut minun vuoro olla äiti tänä vuonna. Rukoilen ja toivon, että ensi vuonna myös minulla olisi oikeus tähän päivään.\nEdellinen pitkä kierto nyt ehkä hankaloittaa tämän kierron onnistumismahdollisuuksia, mutta tehdään taas se mikä voidaan. Ajatukset ovat nyt enemmänkin seuraavassa kierrossa, jossa onnistuminen on todennäköisempää. Otinkin nyt itseäni niskasta kiinni ja varasin ajan yksityiselle gynelle, joka on erikoistanut lapsettomuuteen, niin pääsen vihdoin keskustelemaan vaihtoehdoista. Toivon, että saisin jo seuraavaan kiertoon jonkun avun varmistamaan ovulaation onnistumisen.\nMinkälaisia kokemuksia teillä on eri valmisteista, joilla varmistetaan tuo ovulaation tapahtuminen?\nOnneksi lämmin ja aurinkoinen ilma piristää tätä maanantaita!\non toukokuuta 14, 2018 Ei kommentteja:\nTunnisteet: gyne, yk13\nKP 32 menossa täällä ja menkkojen alkamispäivä on täysi mysteeri. Hyvin varma olen kyllä siitä, että sieltä ne ovat tulossa, koska mitään raskauteen liittyviä oireita ei ole. Tässä kierrossa jäi tuo ovulaation ajankohta hyvin epäselväksi. Otan nyt taas vertailuksi ovistikut tähän muistiin, jotta voi tarvittaessa vertailla jälkikäteen.\nAlku tikutteluissa tuli jo kp 13 yllättävän vahva viiva, joka sitten häilyikin pois. Seuraava selkeästi tummempi viiva tuli kp 18 ja tämän jälkeen tulikin useamman päivän testaustauko. Uudet testit tuli tehtyä kp 24 ja kp 25, jolloin sain jälleen tummahkot viivat. Voisi hyvin olla mahdollista, että ovis olisi osunut siihen kp 22, jolloin oli ovis oireita. Tukisi myös sitä, että viiva oli niin tumma kp 18 ja vielä kp 24. Jos näin olisi, niin menkkojen voisi olettaa alkavan su 13.5. Jes, juuri sopivasti äitienpäivänä, jolloin pitäisi hieman juhlia ja istua autossa, juuri mun tuuria. Tuo ajankohta tekee myös seuraavassa kierrossa onnistumisen lähes mahdottomaksi. Noh, katsotaan miten käy.\nPakko purkaa, että menee niin hermoon Liberon uusi mainos, jossa etsitään ”tuoretta äitiä”. Mainoksessa on tosi monta kohtaa, jotka iskee kyllä niin monta puukkoa suoraan sydämeen. Pikkumaista, tiedän, mutta menee vain niin ihon alle se vauvan itku ja ”äiti niin rakastaa sinua” –lepertely. Sainpahan sanottua. :D Huoh.\nPainonpudotuksen suhteen en ole saavuttanut mitään edistysaskeleita, kun en ole siihen panostanutkaan. Entistä vahvemmin on sellainen ajatus, että tähän tulisi nyt alkaa panostamaan ja saada tuloksia aikaiseksi.\nNäyttäisi, että tässä olisi tulossa muutoksia työrintamalla, joka on pistänyt ajattelemaan, että pitäisikö meidän ottaa parin kuukauden aikalisä tälle projektille. Tämä tuntuu aika vaikealta päätökseltä, vaikka kyse olisi vain muutaman kuukauden viivästyksestä. Kirjoittelen tästä pohdintaa myöhemmin lisää. Tätäkin ajatellen olisi hyvä ottaa juuri nyt itseään niskasta kiinni tuossa paino asiassa, että olisi sitten tuloksia saatu aikaiseksi mahdollisen aikalisän jälkeen.\nJee, jälleen lyhyt viikkoa ja aurinko paistaa! Yllättävän hyvä fiilis, vaikka menkat ovat juuri alkamassa!\non toukokuuta 08, 2018 Ei kommentteja:\nHauskaa vapun jälkeistä aikaa!\nNyt on vähän lomailtu ja ladattu akkuja, tekipä kyllä hyvää. Kyllähän tuossa lomallakin oli vauvahaaveet ja työkuviot aika voimakkaasti mielessä, mutta teki hyvää ottaa vähän etäisyyttä asioihin ja olla poissa lähipiirin vauvauutistulvasta ja some maailmasta, jossa puolet tuntuu olevan raskaana tai pikkuvauvojen äitejä. Muiden raskausuutiset ottavat tällä hetkellä tosi koville.\nVappua vietettiin tosi rauhallisesti, kun oli hieman reissuväsymystä. Jotenkin tuo vappu ahdisti muutenkin, kun juuri viime vappu meni km:ää surressa. Facebook oli täynnä perheitä, jotka viettivät lasten vappua. Olisin niin toivonut, että mekin oltaisiin saatu viettää lasten vappua. Mutta ei…\nVälillä onnistun pääsemään sellaiseen zen-tilaan tämän asian kanssa ja uskon, että kyllä meidän vuoro vielä tulee ja saan itseni uskomaan ettei tämän asian kanssa ole mitään kiirettä. Tulee kuin tulee. Ja sitten mieli kääntyykin aivan päälaelle ja katkeruus ajan kulumisesta iskee päälle. Pelkään myös hirveästi, että keskenmeno tapahtuisi uudelleen, jos saisimme uuden plussan aikaiseksi. Tällä ajatuksella on turha kuormittaa mieltä, mutta tuolla takaraivossahan se pyörii. Huoh…\nEn olisi uskonut, että vauvahaaveilu voi viedä mielen näin alas, vaikka elämän muut osa-alueet ovat kuitenkin kunnossa ja hyvin. Välillä vain tuntuu etten voi olla enää täysin onnellinen ennen kuin mekin saadaan vauva. Tosi katkera ja itsesäälissä rypevä ajatus. Onneksi tämä ajatus ei ole koko ajan päällä, mutta kyllä tämä jonkin verran ahdistusta aiheuttaa.\nLomalla en tikutellut ovista, joten en ole aivan kartalla, milloin se oli. Vai oliko sitä edes vielä. Viime viikolla kp 18 tein viimeisen testin ennen lomaa ja viiva oli silloin jo mielestäni lähes positiivinen. Olin siis aika vahvassa uskossa, että ovis tapahtuisi aivan lähipäivinä. Vasta kp 22 olin havaitsevani ovisliman, mikä sai epäilemään olisiko vasta silloin ollut ovis. Tein uuden testin kp 24, jolloin viiva oli edelleen lähes positiivinen ja tämä oli mielestäni aika hämmentävä. Myös eilen kp 25 tein ovistestin ja vielä tosi laimeasta pissasta, niin edelleen lähes positiivinen. Olen kyllä nyt tosi pihalla, että milloin se ovis nyt on oikein ollut. Toivon, että ovis ei olisi ollut ainakaan kp 22, koska seuraavan kierron ovis tulisi sitten osumaan niin keskellä seuraavaa lomaa, että onnistuminen silloin olisi tosi epätodellista. Se taas sopisi oikein hyvin, että se olisi vasta nyt. No jännä nähdä mihin sitten osui/osuu.\nOireidenkaan puolesta en osaa varmuudella sanoa, että milloin olisi voinut olla. Tai tuo ovislima oli ainoa ”varma” oire. Muuten on ollut jo noin 1,5 viikkoa juilintaa oikean munasarjan kohdilla, mutta se nyt tuskin tarkoittaa mitään, kun se on kestänyt noin kauan. Sekä jo viime kierrossa huomasin, että kuvittelen aika paljon noita oireita. Tai ainakin annan niille turhaan merkityksen.\nEli eiköhän piinapäiviä tässä kuitenkin taas elellä. Jännä nähdä piinaillaanko vielä kaksi viikkoa vai vähän vähemmän. Life ´-sovelluksen mukaan 8 päivää kuukautisten alkuun, mutta siihen ei voi nyt tukeutua.\nIhanaa, lyhyt viikko! Tämän kyllä jaksaa.\non toukokuuta 02, 2018 Ei kommentteja:\nTunnisteet: ahdistus, ovulaatio, piinapäivät


(PL365) Planner projektinhallinta\nTavoitteet ja hyödytKoulutuksessa tutustutaan Office 365 ympäristössä olevista sovelluksista tarkemmin projektinhallintatyökaluun Planneriin, joka on erittäin visuaalinen palvelu tiimityöhön ja tehtävien ja projektien hallintaan. Opit luomaan suunnitelmia, organisoimaan ja jakamaan tehtäviä sekä materiaalia muille jäsenille.\nKohderyhmäKoulutus on tarkoitettu henkilöille, jotka käyttävät Microsoft Office 365 Online-sovelluksia ja tarvitsevat helppokäyttöisen työkalun projektien ja tehtävien hallintaan. Sopii henkilöille, joiden organisaatiossa on käytössä E1-E5 Education, Business Essentials tai Business Premium palvelupaketti ja olet ilmoittautunut First Release asiakkaaksi.\nTarvittaessa järjestämme kursseja myös muina aikoina. Kysy tarjoustamme.SisältöPlanner\n- Projektisuunnitelman luominen, samalla luodaan:\n- Uusi ryhmä\n- Uusi OneNote-muistio\n- Uusi OneDrive tiedostokirjasto\n- Tehtävän lisääminen ja määritys suunnitelmaan\n- Kalenteri, keskustelun, ja tiedostojen lisääminen suunnitelmaan\n- Suunnitelman jakaminen muille\n- Muut määritykset


Syvämeri matto 68x220 cm - Vallilan verkkokauppa - Inspiroidu sisustamisesta\nhttp://www.vallila.fi/syvameri-matto-68x220-cm-musta?___store=fi 21680 Syvämeri matto 68x220 cm http://www.vallila.fi/media/catalog/product/cache/1/small_image/330x/9df78eab33525d08d6e5fb8d27136e95/C/M/CM000063-60.jpg 59.00 EUR InStock /Matot /AW14 Kokoelma /SALE /Matot/Viskoosi- ja chenille-matot /Design Päivät
Syvämeri-maton kuosin on suunnitellut Matleena Issakainen. Syvämeri on graafinen ja perinteisestä kuosisuunnittelusta ammentava kuosi. Sen kauniit pyöreät muodot ja kuviot sopivat hyvin erilaisiin sisustuksiin. Kaunis Syvämeri-matto on näyttävä yksityiskohta kodin sisustuksessa.

Syvämeri-matto mustalla ja beigellä pohjavärillä on materiaaliltaan 70 % viskoosia ja 30 % puuvillaa. Valkopohjainen Syvämeri-matto on 30 % viskoosia ja 70 % puuvillaa. Matto on koneella kudottu ja pysyy hyvin paikoillaan liukuestepohjansa ansiosta. Suositellaan laakavesipesua pesulassa 30 asteessa.
 59.00 Syvämeri\nSyvämeri matto 68x220 cm\nSyvämeri-maton kuosin on suunnitellut Matleena Issakainen. Syvämeri on graafinen ja perinteisestä kuosisuunnittelusta ammentava kuosi. Sen kauniit pyöreät muodot ja kuviot sopivat hyvin erilaisiin sisustuksiin. Kaunis Syvämeri-matto on näyttävä yksityiskohta kodin sisustuksessa.\nSyvämeri-matto mustalla ja beigellä pohjavärillä on materiaaliltaan 70 % viskoosia ja 30 % puuvillaa. Valkopohjainen Syvämeri-matto on 30 % viskoosia ja 70 % puuvillaa. Matto on koneella kudottu ja pysyy hyvin paikoillaan liukuestepohjansa ansiosta. Suositellaan laakavesipesua pesulassa 30 asteessa.\nMateriaali: VI -Viskoosi 70% / CO -Puuvilla 30%\nSyvämeri matto 68x110 cm


Kuvia ja kokemuksia – 2020-2021\nKoonneet Esa Mela ja Pia Parkkonen\nProjektilaisten kuvia ja ajatuksia\nProjektin kuvausjakson jälkeen saivat kuvaajat niin halutessaan luoda projektissa julkaisemistaan, itselleen mieluisimmista kuvista enintään kymmenen kuvan kansion sekä esitellä sen yhteydessä kokemuksiaan projektista ja kertoa suhteestaan valokuvaukseen.\nKaikkia näitä kuvakansioita tarkasteltiin ryhmässä, ja niitä kommentointiin kannustavaan sävyyn. Seuraavassa on poimintoja kuvaajien valokuvista ja lyhyitä sitaatteja heidän kirjoituksistaan.\n”Ketjureaktioon päätin ottaa toisenlaisen tulokulman – jatkoin päässäni inspiraatiokuvan tarinaa, jonka sitten pyrin luomaan, tai otin siitä jonkin elementin ja ikään kuin lavastin kuvan sen pohjalta. Tämä tapa olikin yllättävän haastava, mutta myös antoisa, ja opetti kuvaamisesta paljon.”\n”En osaa kuvitella elämää ilman kameraa. Olen aina pitänyt ihmisten kuvaamisesta, mutta olen oppinut näkemään muutakin visuaalisesti mielenkiintoista. Ketjureaktiot on avannut kuvaamiseen aivan uuden näkökulman ja tavan ajatella.”\n”Kuvienne huipputaso haastoi minut suunnittelemaan/kuvaamaan viikon otokset mahdollisimman hyviksi. Ilmaisemaan ketjutusta, kokeilemaan uutta ja samalla kuitenkaan unohtamatta omaa näkemystä aiheesta ehkä hiukan erottumaan muista viikon kuvista.”\n”En ole koskaan kuvannut suunnitelmallisesti, joten aluksi arvelutti, pysynkö kelkassa. Ketjuajatus auttoi minua hahmottamaan, mistä on kysymys ja viitekuvat antoivat vihjeen siitä, minkälaisin silmin katselen ympäristöä seuraavalla viikolla. Projekti oli mielenkiintoinen, antoisa ja opettavainen.”\n”Oli kiinnostavaa huomata, miten viitekuvat jäivät elämään mieleen ja takaraivoon. Ympäristöä havainnoin tietoisesti ja alitajuisesti vikottaisten kuvien kautta. Välillä tuntui, että tämä kuvausprojekti oli korona-ajan valopilkku ja kannattelija.”\n”Valon, sen vähäisenkin metsästystä pimenevässä vuodenajassa. Aina en intuitiota pystynyt herättelemään ja kuvia syntyi harvoin, ja pimeys tuntui välillä vievän sanatkin mennessään. Mutta nyt on valossa jo lupaus keväästä.”\n“Oli taas ilo osallistua tähän erilaiseen projektiin, jossa kuvat synnyttivät kuvia vaikka välillä tuntuikin vaikealta jatkaa ketjua. Onneksi kukin näki mitä näki, se juuri teki tämän niin mielenkiintoiseksi. Täällä Ranskassa oli toinen karanteeni lokakuusta alkaen ja tuntui, ettei lähipiiristä keksi mitään eikä muualle päässyt, kilometrin säteellä saimme liikkua.”\n”Nykymuotoinen valokuvaharrastukseni alkoi vuosituhannen alkuvuosina ostettuani ensimmäisen digikamerani. Noihin aikoihin osallistuin myös sosiaalisen kuvauksen esiasteisiin. Pari vuotta sitten innostuin kuvaamisesta uudestaan ja nähtyäni tästä projektista mainoksen jossain ryhmässä kiinnostuin siitä heti.”\n”Kuvistani voi nähdä, että olen erityisen kiinnostunut rakenteista, arkkitehtuurista, sommittelusta, minimalismista ja toistosta. Tässä projektissa yritin tehdä jotain muutakin.”\n“Valokuva on minulle läheisin ja puhuttelevin kuvataiteen muoto. Hetkien ja tunnelmien tallentaminen on kiehtovaa. Unelmani olisi saada kuvissani esille tunnelmia. Kuvata pysähdyttäviä ilmiöitä, paikkoja ja luontoa. Ihmisiä, joiden kasvoissa ja eleissä näkyy tunteet, eletty elämä ja nykyhetki, tässä ja nyt. Odottamattomissa tilanteissa.”\nTästä proggiksesta tuli saamattoman, laiskan ja liikkumattoman ihmisen selfie-kokoelma. Koska aiheen kuin aiheen voin jollain tapaa liittää itseeni.\nLievää hulluutta odotin teiltä ja sitä löysinkin, kiitos siitä.\nEsa (Mela) taisi minut innostaa tähän projektiin mukaan. Yllytyshulluna lähdin tietenkin sekaan, suorin vartaloin ja kahdella kierteellä. Matkan varrella on ollut ilon ja oivalluksen hihkaisuja mutta myös epätoivon alhoja jolloin itsekritiikki on nostanut vahvasti päätään, ihan riman tuntumaan saakka. Joskus on alkuviikolla ollut pää ihan tyhjä mutta viikon edetessä niitä ideoita kumminkin putkahteli. Joskus sai liikkeelle valo, väri, varjo – mikä milloinkin.\nAiemmin olen ollut valokuvaterapiaryhmässä yhden projektin ajan. Opin huomaamaan miten uskomaton voima valokuvalla on.\nKetjureaktiot oli kiva, haastava ja virkistävä matka uudessa ympäristössä ja porukassa – josta kuin kaupan päälle pääsin tutustumaan hienoihin persooniin ja heidän maailmoihinsa. Kiitos erityisesti siitä!\nKuvien kanssa olen työskennellyt koko työurani ajan mainonnan ja markkinoinnin parissa. Olen saanut työskennellä huippuvalokuvaajien kanssa ja olen koettanut ottaa jotain onkeenikin. No, ainakin on ollut mahdollisuus. Kuvien luominen sekä kuvaamalla että piirtämällä on koko ajan tärkeämpää – nyt kun eläkeläisenä ei työ täytä enää kaikkia päiviä. Voi, tässä ehtii mukaan vielä moneen hullutukseen..\nAlbumin kasaaminen oli alkuun hankalaa. Valitsisinko populistisesti ne kuvat joista on tykätty eniten? Vai ottaisinko omaan galleriaani jonkun teeman? Lopulta päädyin kuviin joista itse olen pitänyt. Ehkäpä joku toinenkin.\nTodella kiva projekti, hienolla idealla. Tämä on toinen sosiaalisen valokuvauksen projektini, johon olen ottanut osaa. Ensimmäinen oli Tarinoita todellisuudesta joitain vuosia sitten, molemmat olen löytänyt Pian (Parkkonen) kautta\nHarmittaa hieman, että aika ei tällä kertaa riittänyt paneutua tähän todellisella intensiivillä. Mutta tilanne on väliaikainen, joten ehkä ensi kerralla (toivottavasti sellainen vielä tulee) kamerani pääsee laulamaan. Nyt se katsoo lähinnä syyttäen, aina kun silmäni siihen ohimennen osuvat.\nEnsimmäinen yhteisöllinen kuvausprojektini evö. Kamera (uusi versio) iPhone SE / eli kännyllä kuvailen, mitä eteen sattuu. En muokkaile kuvia, joukossa yksi leikkaa-liimaa “paperinukkekoira”, mutten osaa enkä ehdi säätää mitään. Sellaista on myös elämäni: elän hetkessä. Kiitos mukaan pääsystä, tämä oli mainio matalan kynnyksen kuvausprojekti, vaikka välillä hirvitti omien kuvien lapsellisuus huiman hienojen otosten joukossa, mutta kukin tyylillään Inspiksen mukaan lähtemiseen taisin saada ystävän fiidistä, kiitos Kristiina P, joka tietämättään avasi minulle oven. Kiitos kaikille upeista elämyksistä.\nProjekti löytyi kaverin kautta Anastasia Olli. Tämä oli minun ensimmäinen some kuvausprojekti.\nEnsimmäiset kuvani olen varmaan ottanut lapsena kertakäyttökameralla. Kuvaamis innostus on vaihdellut riipuen kamera tilenteesta. Ostin noin vuosi sitten puhelimen, jossa on parempi kamera, mikä on tuonut kuvaus innostuksen takaisin.\nProjekti on haastanut enemmän ajattelemaan kuvausta ja ottamaan vähän erilasia kuvia (vaikka kuvani tuppaavat olemaan hevos voittoisia). Mukavaa on ollut nähdä muiden hienoja kuvia eri näkökulmista. Kuvien nimeäminen oli vaikeinta. On ollut kiva projekti pientä piristystä arkeen.\nTämä projekti oli luullakseni kolmas, jossa olen ollut. Ensimmäinen projektini oli 100 syyspäivää 2012 ja toinen Tarinoita todellisuudesta, joka jäi minulta kesken.\nTämä projektikin oli haasteellinen, kun työskentelen koulussa kuvasin aika paljon oppilaita, mutta niitä kuvia en voinut käyttää projektissa. Perjantai tuli aina liian varhain vastaan. Vain muutaman viikon aikana pääsin ja ehdin kuvaamaan sellaisella vapaalla kulkevalla intuitiolla, josta nautin eniten.\nKuvaan usein yksityiskohtia tai asioita jotka kiinnostavat minua tällä hetkellä. Kuvani ovat usein kuvallisia muistiinpanoja. Harmittelin, etten saanut kuviani paremmin liittymään ketjuihin. Huomasin usein suunnittelevani kuvaa, joka olisi toistanut edellisen viikon kuvan sen sijaan, että se olisi jatkanut tarinaa. Ja sitten toisaalta yllättävät kuvat jatkoivat kuvasarjaa hyvin.\nOn ollut paljon hienoja kuvia ja mukava katsella niitä. Kiitos kaikille osallistujille.\nANNA HEINO AMAYA\nTämä on ensimmäinen kuvausprojekti jossa olen ollut mukana. Tätini Tuula kannusti mukaan ja mielenkiintoista on ollut. Minä kuvaan kännykällä paljon, mitä satun huomaamaan elämän ja rutiinin vilskeessä. Värit ja yksityiskohdat tarttuu silmään.\nTässä projektissa on ollut mielenkiintoista katsoa miten muut jatkavat virikekuvan tarinaa tai tunnelmaa. Joskus on ollut vaikea saada inspiraatiota tai ajatusta liikkeelle viikon alussa. Projektin kulkiessa luonto ja vuodenajan muutokset on selvästi näkyvillä. Sitä on ollut hauska seurata- Suomen luonto on niin kaunista- ja samalla pähkäillä miten maapallon toiselta pääsee mukaan. Täällä on projektin aikana luonto herätty kevääseen ja kesään, siellä runsaslumiseen talveen.\nNäitä omia kuvia selaillessa huomasin että aika paljon tulee kuvattua kotikulmilla.\nKiitos kaikille- on ollut hienoa olla mukana ja tarkastella joka viikko muuttuvaa virtuaalista taidetta.\nOlen osallistunut vuodesta 2012 useisiin valokuvausprojekteihin (mm. 100 Syyspäivää ja Tarinoita todellisuudesta), jotka on toteutettu Facebook-alustalla ja joiden päätteeksi on osallistujien kuvista koottu yhteisnäyttely. Ne ovat olleet miellyttäviä, avartavia, opettavia ja sosiaalisia kokemuksia. Olen myös saanut ryhmistä uusia kontakteja ja ystäviäkin. Viimeisimpänä tähän ketjuun on liittynyt myös meidän yhteinen Ketjureaktioita-projektimme, joka myös on ollut hyvin myönteinen kokemus. Tällä kertaa olen ollut mukana niin kuvaajana kuin yhtenä tempauksen neljästä tuottajasta.\nOn ollut ilo katsella ryhmän jäsenten hienoja kuvia, keskustella otoksista ja seurata ryhmän jäsenten kehittymistä kuvaajina. Tässä kuvaustempauksessa on uutta kuvaketjujen ja tarinoiden luominen toisten ottamien kuvien pohjalta, mikä eroaa selvästi täysin omaehtoisten kuvasarjojen tekemisestä. Mutta juuri tämä kuvaketjujen rakentaminen yhdessä ja yhteistyönä on ollut tämän hankkeen keskeistä ja parasta antia.\nKiitos kaikille ryhmän kuvaajille!\nKiitos Raili kutsusta tälle projektimatkalle! Kiitos ylläpitäjille ja teille ihan jokaiselle tästä ainutlaatuisesta kuvamatkasta! Olin ensimmäistä kertaa mukana sosiaalisen valokuvauksen projektissa.\nAntini projektiin jäi vähäiseksi monista syistä; välillä oli inspiraatiokin kadoksissa ja tyytymättömyys omiin ketjurakennelmiin ja kuvien tasoon jätti monta kuvaa myös matkasta pois. Oli haaste heittäytyä mukaan ja tuoda näkyväksi muille kuvansa ja oman tapansa katsoa maailmaa kameran linssin läpi. Toisen tarinan jatkaminen oli kuitenkin niin erilainen lähestymistapa kuvaamiseen. Kuvani syntyvät useimmiten hetkistä, harvemmin suunnittelen tai lavastan kuviani. Notkun kadunkulmissa ja\nkuvaan sitä mitä näen, koen ja tunnen sillä hetkellä. Minulle vieras ympäristö ja kulttuuri, elämä kaupunkien kaduilla ja kylien kujilla ja toreilla innostavat kuvaamaan. Kamera on hyvä seuralainen ja matkakumppani. Valokuvaamalla näkemäänsä tulee usein myös helposti kontaktiin tuntemattomien kanssa. Näin on ollut nytkin; on ollut ilo tutustua teihin ja tapaanne katsoa maailmaa ympärillänne. Seurata teidän projektejanne, miten olette vieneet tarinaa eteenpäin ja “rakentaneet” kuvanne tarinaan. Oivaltaa ja oppia, innostua ja herkistyä, tulla kosketetuksi kuvienne kautta. Kiitos!\nOlen harrastanut jollain tasolla valokuvausta jo teinivuosista lähtien, kuitenkin aktiivisemmin noin 10 vuotta, jolloin hankimme puolisoni kanssa mikrojärjestelmäkamerat. Ne ovatkin olleet sitten lähes joka paikassa mukana. Kuljemme paljon luonnossa ja sieltäpä ne meidän kuvammekin tulee otettua.\nTämän projektin näin sattumalta FB:n jossakin valokuvausaiheisessa ryhmässä ja sitten siihen ilmoittauduin, minulle ensimmäiseen sosiaaliseen valokuvauksen projektiin. Tämä on ollut mielenkiintoinen ja iloinen matka ihmisten erilailla ja toisiaan innostavasti ruokkivaan luovuuteen! Joka viikko oli mukava aloittaa uusilla haasteilla ja katsoa ympäristöä viitekuvien pohjalta. Syyskauden 4 kk vuorotteluvapaani aikana minulla oli ihanasti aikaa valokuvata ja miettiä kuviin jatkotarinoita, tosin kuvieni “henki ja elämä”, auringonvalo piileskeli usein paksujen pilvien takana ja sen myötä oma luovuuteni oli joskus hakusessa. Sydämeltäni enemmän “maalaishiirenä” opin löytämään kauneutta myös kaupunkikuvauksesta, varsinkin monen teidän taitavista kuvistanne. Kiitos teille kaikille yhteisestä ilosta!\nEkaa kertaa mukana kuvausprojektissa. Mukaan minut kutsui Päivi. Räpsin kulkiessa kuvia milloin mistäkin pääasiassa kännyllä. Digijärkkääriä yrittäny opetella käyttämään mutta paljon on opittavaa. Järkkärissä tulee helposti eteen ettei valo riitä. Mukava oli olla mukana ja katsoa muiden otoksia.\nHieno matka! Ensimmäisen kerran olen ollut tällaisessa mukana. Jossakin vaiheessa meinasi tulla kisaväsymys mutta päivääkään en vaihtaisi pois. Olen oppinut katsomaan kuvia ja ympäristöä uudella tavalla. Olen oppinut uusia tapoja ja ohjelmia käsitellä kuvia ja ennenkaikkea olen oppinut ymmärtämään että me kaikki hahmotamme maailmaa hieman eri tavalla. Ilman projektia moni kuva olisi jäänyt ottamatta ja moni ihastuksen tunne jäänyt kokematta. Kiitos kaikille mukana olleille!\nTämän projektin ”löysin” kaverin kutsun kautta ja olen osallistunut aiemminkin muutamaan sosiaalisen valokuvauksen projektiin. Kaikki ovat olleet erilaisia, mutta mukavia omalla tavallaan. Näiden projektien kautta olen saanut myös monta ystävää lisää.\nValokuvannut olen 12 vuotiaasta asti jolloin ostin ensimmäisen kameran säästöilläni.\nValokuvaus on siis minulle elämäntapa.\nKiitos ylläpitäjille ja muille osallistujille tästä matkasta\nOli vaikea valita omia suosikkejaan. Vaikka tein paljon trikkikuvia ja yleensäkin muokattuja, en sitten lopulta ainakaan eniten niistä pääsääntöisesti pitänyt. Ehdoton ykkössuosikkini on tuo kuollut kärpänen.\nOlen myös aiemmin osallistunut erilaisiin sosiaalisen valokuvauksen ryhmiin ja tykännyt kovasti. Mielenkiintoisinta on huomata miten eri tavalla samaa kuvaa voi katsoa ja samaa aihetta lähestyä.\nMaanantaisin on ollut kiva katsoa viikon virikekuvat ja lähteä miettimään niihin jatkoa. “Kuvasilmä” on ollut kutakuinkin miltei 24/7 valppaana poimimaan sopivia kohteita mistä vain.\nKuvaushistoriastani: ekan pokkarini sain joskus murkkuikäisenä ja kuvia on tullut siitä saakka otettua paljon. Ekan järkkärin, vanhan Petrin, hankin joskus reilu parikymppisenä. Sen jälkeen kameroita on ollut jos jonkinlaisia. Nyt otan näköjään kuvia enimmäkseen kännykällä, mikä toisaalta tympäsee. Mutta toisaalta oon kännykkäni kyllä valinnut ihan tässä olevan hyvän kameran takia, että ei kai se nyt niin noloa sit oo… Valokuvaus ei oo enää oikeastaan harrastus, se on elämäntapa.\n.Kuvat mie oon ottanut täältä Pohjoisen napapiirin tuntumasta, Rovaniemeltä, jossa oon ikäni asustellu. Luonnossa kulkiessa tykkään ottaa kuvia. Kännykkä on aina mukana, kun liikun yksin tai naisporukalla kävelylenkeillä. Mie oon hurahtanut valokuvausharrastajaksi noin 3 vuotta sitten, kun ostin hyvän kamerakännykän. Se on aina mukana, helppo käyttää ja todella kevyt verrattuna järjestelmäkameraan.\nToista kertaa osallistuin tälläiseen valokuvausprojektiin, kutsun sain vanhalta koulukaveriltani ja innoissaan ilmoittauduin mukaan. Oli mukavaa meän pitkän pimeän talven ja tämän pirun koronapandemian aikana saada mielekästä tekemistä tämän projektin tiimoilta ja nähdä toistenkin osallistujien hienoja ja todella ammattimaisiakin valokuvaotoksia. Aina oppii jotain uutta valokuvaamisesta, kun katselee toisten kuvista erilaisia kuvakulmia, sijoitteluita ja rajauksia yms.\nKiitos kaikille ja mielelläni olen tulevissakin projekteissa mukana, onhan tämä niin antoisaa.Näytä vähemmän\nOlen ideoinut tämän projektin ja tuottanut sen yhdessä Tea Ellilän, Jonna Koskipuron ja Esa Melan kanssa. Tämä on kolmas sosiaalisen valoukuvauksen projektini tuottajana Suomessa. Kuvaajana olen osallistunut useisiin kansainvälisiin projekteihin. Joku voisi luulla että projekti olisi ollut minulle “helppo” syystä että olen miettinyt kuvien sukulaisuussuhteita ja koko tätä ideaa pitkään ja tuottanut jopa koeprojektin tällä idealla vuotta aikaisemmin, mutta ei. Jokainen. viikko oli haaste. Piti löytää se kohta viikon virikekuvasta josta jatkan omalla kuvallani ja jopa niin että teen samalla omaa kokonaisuutta kuvillani, mutta tämä ei toteutunut kuin osin. Yhteinen nimittäjä omissa kuvissani oli oranssit ja siniset sävyt,


PoijuPaikkalaiset - Nukketeatterikeskus Poiju\nPoijuPaikkalaiset – tekijäpankki\nOlen käsityöalan yrittäjä; minulla on monipuoliset kädentaidot niin metalli-, puu- kuin kangasalaltakin. Pidän kovasti myös kirjoittamisesta ja sydämeni sykkii nukketeatterin maailmalle: olen kiinnostunut niin lapsille, aikuisille kuin eritysnuorillekin suunnatusta nukketeatterista sekä taiteiden välisestä vuorovaikutuksesta. Muita kiinnostuksen kohteitani ovat sauvanuket, japanilaiset Bunraku-nuket, vietnamilainen vesinukketeatteri ja varjonuket.\nOlen opiskellut teatteritekniikkaa Mikkelin ammattikorkeakoulussa ja toiminut erityisnuorten taideohjaajana (teimme mm. naamio-, animaatio- ja esinenukketeatterivideopajaa). Lisäksi olen ollut mukana yksittäisissä nukkeprojekteissa, esimerkiksi Savonlinnan pääsiäisdraamassa (2009), sekä tehnyt varjonukke-, eläinhahmo- ja esinenukketeatteria eri teattereille.\nKoulutus: Kultaseppäkoulu ja Taideteollinen AMK (Pforzheim, Saksa) ja MAMK (teatteritekniikka 2007-)\nYhteystiedot: anu_liisa1[at]hotmail.com, p. 050 4412170\nPuppet theatre is my passion and my profession.\nIn 22 years of experience as a theatre-maker I have worked as a performer, director, designer, puppet-maker, teacher/trainer and researcher.\n1998-2005 I was principal puppetry tutor at the Central School of Speech & Drama (London), 2005-2010 I taught and directed visual theatre at the Institut del Teatre, Barcelona, and from 2010-2012 I have been teaching puppet theatre at the Turku Arts Academy, Finland.\nI am currently a freelance director and workshop leader.\nNukketeatteriohjaaja, esiintyvä taiteilija, nukenrakentaja ja nukketeatteri Katputlin toinen perustajajäsen\nOlen opiskellut tanssia mm. Amsterdamin tanssikoulussa ja opintojeni jälkeen päätin yhdistää kaikki kiinnostuksen kohteeni - tanssin, kuvataiteen ja sirkuksen - perehtymällä nukketeatteriin. Opiskelin nukketeatteria kuutisen vuotta sekä Prahan nukketeatterikoulussa DAMU:ssa että Turun taideakatemian nukketeatterilinjalla. Minua kiinnostaa erityisesti varjoteatteri, jota olen käynyt tutkimassa Intiassa.\nOlen toiminut nukketeatteri Katputlin taiteellisena johtajana noin viisi vuotta. Esiinnyn kertoakseni tarinoita ihmisyydestä, kulttuurihistoriasta ja tästä hetkestä. Haluaisin löytää yhä uusia keinoja tulkita tarinoita ja olla ennen kaikkea hyvä välittäjä.\nKoulutus: Turun AMK, nukketeatterin suuntautumisvaihtoehto\nYhteystiedot: sähköposti: elviira[at]nukketeatteri.fi, p. 040 524 6484\nNukketeatterissa kiehtoo erityisesti se, mitä katsojan päässä ja sisällä tapahtuu, kun nukke astuu näyttämölle. Mitä muuta tulee näkyviin ja esille, kuinka unohdettu antaa kuulua itsestään…eli kuinka nukke voi toimia siltana todellisen itsen kohtaamiseen, kuten minulle itselleni kävi.\nOpiskelin nukketeatteria Oili Sadeojan johdolla Adultan aRTO:ssa Tuusulassa 2005–2007. Tuusulan nukketeatterikoulutus antoi valmiudet Teatterialan ammattitutkinnon suorittamiseen 2009 (Nukketeatterin osaamisala, Nukketeatterikasvatus).\nOpiskelun aikana ja jälkeen olen toiminut mm. Teatteri Lempin / Maija Keinänen kanssa useissa produktioissa kiertävän nukketeatterin erilaisissa työtehtävissä: muusikkona, nukenrakentajana, nukeillanäyttelijänä, teknikkona ja avustajana. Lisäksi olen ohjannut lapsia, aikuisia ja ikäihmisiä nukketeatterin keinoin erilaisissa työpajoissa non-stop -kokeiluista aina esityksiin asti. Nukketeatterikeskus Poijun tuotannoista olen ollut mukana Joutsenpoika Jyksergessä tammikuusta 2013 lähtien.\nNukketeatteritaiteilija (käsikirjoitus, ohjaus & esiintyminen), alan kouluttaja\nTeen modernia nukketeatteria, lainaan perinteestä ja etsin yllättäviä ratkaisuja nukketeatterin muodon uudistamiseksi. Minua kiehtoo elävien kuvien syntyminen lavalla sekä se, kuinka yleisö saadaan uskomaan hetkeksi mahdottomaan.\nValmistuin 2005 Turun AMK:n Taideakatemian nukketeatterilinjalta. Olen toiminut nukketeatterialalla niin ryhmäni kanssa kuin soolotaiteilijanakin ja ollut mukana erilaisissa produktioissa poliittisesta teatterista fantasiaan. Suomessa olen työskennellyt mm. Turun Kaupunginteatterin ja Ulkoasiainministeriön kanssa. Olen esiintynyt ja opettanut nukketeatteria laajasti Euroopassa sekä Israelissa ja Brasiliassa.\nKäy lukemassa tuoreimmat uutiset sivuiltani, alla olevasta linkistä!\nYhteystiedot: isfalke[at]gmail.com, p. 050-50606316\nSusanna Hemmilä on vapaa nukketeatteritaiteilija, joka toimii ohjaajana, esiintyjänä sekä nukenrakentajana. Hän on myös helsinkiläisen teatteriryhmä BläkPox -kollektiivin perustajajäsen. BläkPox yhdistelee teoksissaan nykynukketeatteria ja jongleerausta. Susanna työskentelee työpajaohjaajana mm. Teatterimuseossa ja on vetänyt useita nukke- ja varjoteatteriaiheisia kursseja.\nKoulutus: Turun AMK, esittävä taide/nukketeatterilinja 2005, Filosofian maisteri, Helsingin yliopisto\nYhteystiedot: susanna[at]knuka.org, p. 040 7369817\nTeatteri-ilmaisun ohjaaja, nukketeatterintekijä ja näyttelijä\nTyövuosien sisälle mahtuu sekä näyttelijäntyötä, nukketeatteria, flamencoa että näiden yhdistelyä. Olen entistä enemmän siirtynyt liikkeen, tanssin ja rytmien maailmaan. Lisäksi olen kiinnostunut erilaisista sovelletun teatterin menetelmistä, esimerkiksi vanhustenkodin vuorovaikutteisesta draamasta. Kurssituksia ja koulutuksia teen koko ajan produktioiden rinnalla. Se pitää tuntuman ihmisiin ja arkeen.\nKoulutus: Pohjois-Karjalan Opisto, Lahden kansanopisto (näyttelijätyön linjat), Turun taiteen ja viestinnän oppilaitos -97, Metropolia (Helsingin Ammattikorkeakoulu)\nYhteystiedot: anne91[at]gmail.com, p. 040 705 6265\nNäyttelijä, nukketeatteritaiteilija, nukentekijä, lavastaja, ohjaaja ja kouluttaja\nRainer Kaunisto on näyttelijä ja nukketeatteritaiteilija. Hän on työskennellyt niin teattereissa, televisiosarjoissa kuin elokuvissa, ja hänen äänensä on tullut tutuksi piirretyistäkin. Hän on myös pyörittänyt yhden miehen nukketeatteri Roomaa. Rainerin 40 -vuotisella nukketeatteriuralla hän on tehnyt satoja nukkeja sekä ohjannut ja näytellyt kymmenissä nukketeatteriesityksissä. Hänet voi muistaa roolista Toivo Taivas TV 1:n Pikku veturi -ohjelmasta.\nNykyään Rainer keskittyy erityisesti nukenrakennukseen sekä lavastajan, kouluttajan ja opettajan töihin. Hän toimii myös Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä.\nYhteystiedot: rainer.kaunisto[at]netti.fi, p. 040 7038259\nMaija Keinänen on opiskellut nukketeatteria Tuusulassa Oili Sadeojan ensimmäisellä vuosikurssilla. Nukketeatteria hän on tehnyt täysipäiväisesti 2003–2007 keikkaillen Teatteri Lempinä. Hän on myös ohjannut sekä opettanut aikuisia ja lapsia.\nNykyään Maija toimii Tuusulassa luokanopettajana. Teatteri Lempin esityksistä keikkakuntoon elvytettävissä ovat Äiti Pihlajan lapset ja Punahilkka. Sooloteatterivuosien jälkeen Maija tekee nukketeatteria mieluiten työryhmän jäsenenä. Maijan viimeisin työryhmäprojekti oli nukketeatteriooppera Isä tekee aina oikein (säv. Hannu Sinnemäki) yhdessä Torpparit-kuoron kanssa.\nYhteystiedot: maija.keinanen[at]pp1.inet.fi, p. 040-7060504\nLauluntekijä, säveltäjä, filosofi\nPetter on säveltänyt musiikkia näyttämölle (Farbror Fedja, katten och hunden, Viirus-teatern 2010), valkokankaalle (The Winter Ghost, Epidem/Nukufilm 2012) sekä levylle (Unta ja Totta, Toisenlainen Toivo - Kärki på annat vis, Warner Music 2009). Petter tuottaa myös yhteiskuntatieteellistä ja humanistista tutkimusta sekä kansalaistoimintaa taiteeseen ja kulttuurityöhön yhdistäviä hankkeita yhdessä Leena Suurpään kanssa perustamassaan Tiedon julkistamisen kulttuuritehtaassa. Petter säveltää, sanoittaa, ja tuottaa musiikkia kotistudiossaan Helsingin Meilahdessa.\nSoolonukketeatteri Vekkuliketun kotikolo on Tampereella. Sieltä se pinkaisee kutsusta ympäri maan päiväkoteihin, kouluihin, seurakuntiin, kirjastoihin jne. Esitysten ilo ja kauneus ilahduttavat aikuisiakin. Lempeys ja huumori ovat tavaramerkkinä yhteistyössä ohjaa Anna-Liisa Tarvaisen kanssa tehdyissä näytelmissä.\nLasten ja ikäihmisten yhteisesitykset ovat saaneet suurta suosiota esim. palvelutaloissa. Elämä, katsojat ja omat lapset ovat olleet parhaita opettajia keski-ikäisen miehen köriläs Matin 18 vuotta kestäneellä nukketeatteriuralla.\nNukketeatteri kiehtoo minua välineenä: sen avulla voin tehdä näkyväksi ne elämän ilmiöt ja mielenmaisemat, joista on vaikea puhua. Yhtä lailla haluan oppia kuuntelemaan tarinoita, joita nukeilla ja esineillä on kerrottavanaan.\nOlen toiminut esiintyjänä, nukenrakentajana ja ohjaajana. Nukketeatterin ohella teen naamioteatteria.\nTällä hetkellä työskentelen yhdessä Maija Linturin kanssa Kalteva Companyssä ja toimin naamioteatteri Metamorfoosin riveissä.\nKoulutus: Turun ammattikorkeakoulu/Nukketeatterin koulutusohjelma 2005-2009, Järvenpään seurakuntaopisto/Draama- ja teatterityönlinja 2003-2004\nYhteystiedot: jokultala[at]gmail.com, p. 0400 433 335\nNukketeatterialan moniottelija, nukketeatterinäyttelijä\nKati-Aurora Kuuskoski on Tampereella vuonna 2006 toimintansa aloittaneen teatteriryhmä PROtotyyppien toinen perustajajäsen ja kantava voima. Sittemmin Kati-Aurora ja PROtotyypit ovat oululaistuneet.\nPROtotyyppien ohjelmistoon kuuluu esityksiä sekä nuoremmalle katsojakunnalla että vanhemmalle väestölle. Teatteriryhmä tarjoaa myös eri teemaisia nukketeatterikursseja.\nYhteystiedot: k.a.kuuskoski[at]gmail.com, p. 040-5641228\nNukketeatteriammattilaisena Katja Kähkösen erityisalaa ovat visuaalinen teatteri ja paperiteatteri. Hän toimii teatteriohjaajana, puvustus-, nukke- ja lavastussuunnittelijana sekä -rakentajana ja opettajana.\nKomedia, niin lapsille kuin aikuisillekin, on Kähkösen vahvin laji.\nKähkönen valmistui Turun Taideakatemian nukketeatterilinjalta 2003. Hän asui Sloveniassa 2004–2012 ja toimi siellä paikallisen kulttuuriministeriön alaisena teatteriohjaajana ja nukketeatteritaiteilijana. Hän on Slovenian Nukketeatterin erikoispalkinnolla palkitun slovenialais-suomalaisen vauva- ja taaperoteatteriryhmä AEIOU:n perustajajäsen.\nYhteystiedot: info[at]aeiou.si, p. 040-7296654\nOlen koulutukseltani valoilmaisun medianomi (AMK). Järjestän valotyöpajoja erilaisille ryhmille ikään katsomatta. Pajat soveltuvat myös erityisryhmille. Haluan saada ihmiset itse tekemään minimalistisia näyttämökuvia ja sen myötä tarkkailemaan arkiympäristöään valon vinkkelistä.\nKoulutus: Valoilmaisun medianomi, Tampereen ammattikorkeakoulu 2001\nYhteystiedot: laineenjukka[at]gmail.com, p. 040-573 2592\nNukenrakentaja ja nukketeatterintekijä. Esiintyjä, ohjaaja ja käsikirjoittaja.\nMira Laine on rakentanut vuodesta 2008 nukkeja useisiin aikuisille suunnattuihin nukketeatteriesityksiin. Hän on kiinnostunut modernin teatterin yhdistämisestä nukke- ja naamioteatterin kanssa, ja työskennellyt sekä itsenäisesti että useissa eri ryhmissä ja kokoonpanoissa sekä työstänyt useita työryhmälähtöisiä esityksiä.\nLaine on vuonna 2012 perustetun Nukketeatterityöryhmä Hotvasan perustajajäsen, ja nukenrakentaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja työryhmän vuonna 2013 ensi-iltansa saaneessa ”Ihmeellinen Kone” -lasten nukketeatteriesityksessä.\nLaine myös opettaa nukenrakennusta ja ohjaa alaan liittyviä työpajoja.\nKoulutus: Teatterialan ammattitutkinto, osaamisalana nukketeatteri, suuntautumisvaihtoehtona teatterinukenrakennus, 2011\nYhteystiedot: mira.m.laine[at]gmail.com, p. 0456310237\nOhjaaja, käsikirjoittaja, esiintyjä ja kuvataitelija\nElina on valmistunut Turun Taideakatemian nukketeatterilinjalta vuonna 2004 ja Pariisin kansainvälisestä Jacques Lecoq teatterikoulusta vuonna 2008. Hänen töihinsä kuuluu lukuisat poikkitaiteelliset nukketeatteriesitykset ja visuaaliset konsertit. Elina on myös toiminut Hämeenlinnan lasten taidefestivaalien Hippaloiden taiteellisen toimikunnan jäsenenä. Kesällä 2008 hän teki festivaaleille Sirkus Kokko installaation ja kesällä 2009 Jäävuori-installaation.\nTällä hetkellä hän toimii freelancertaiteilijana Helsingissä. Elina rakastaa löytöretkiä, öisen valtameren ääntä, juhlien järjestämistä, hattuja ja argentiinalaista tangoa.\nYhteystiedot: elina.lajunen[at]netsonic.fi, henriikka.saxberg[at]gmail.com\nIlona Lehtorannan vahvuuksia ovat esiintyminen, käsikirjoittaminen ja ohjaaminen. Resurssien mukaan hän tekee mielellään yhteistyötä muusikkojen, lavastajien, nukenrakentajien ja ohjaajien kanssa. Ilona Lehtoranta perusti vuonna 2002 ammattisoolonukketeatteri Capellen, jonka esitykset ovat pääsääntöisesti tilausesityksiä. Näyttämöllä Ilona pitää uusien tarinoiden luomisesta, mutta klassikotkaan eivät ole pois suljettuja. Pääosin esitykset ovat suunnattu lapsille, sillä hänen mielestään lapset tarvitsevat huomiota, rohkaisua ja vahvistusta. Esityksissään hän haluaa tuoda esille mielikuvituksen iloa tuovan voiman. Ilona Lehtoranta ja Teatteri Capelle asuvat Jyväskylässä.\nKoulutus: Kasv.tiet.maist., Oulun Yliopisto, 1988, Teatterialan amm.tutkintoon valmistava koulutus/ nukketeatteri, Pieksämäki, 2001–2003, Nukketeatterin ammattitutkinto 2005, Pieksämäki\nYhteystiedot: ilona.lehtoranta[at]teattericapelle.fi, p. 040-825 4448\nVaatetusalan artesaani, nukketeatterintekijä\nOlen ollut mukana monenlaisissa teatterialan töissä: olen toiminut puvustuksessa, nukenrakentajana, valoteknikkona, avustajana lavastuksessa ja tarpeiston valmistuksessa sekä nukeilla näyttelijänä. Kiinnostuksen kohteisiini kuuluvat erityisesti nukenrakennus, puvustus ja lavastustyö ja olen kirjoittanut runoja ja lyhyitä tarinoita lapsille. Olen valmistunut nukketeatterikasvattajaksi ja pidän myös ohjaustyöstä, josta minulla on kertynytkin kokemusta nukketeatterin, kädentaitojen ja tanssin alalta.\nKoulutus: Vaatetusalan artesaani, Teatterialan ammattitutkinto: nukketeatterikasvatus\nYhteystiedot: miljaleppanen[at]gmail.com, p. 044-303 7005\nNukketeatteritaiteilija (ohjaus, nuketus ja nukenrakennus)\nMinusta kiehtovinta nukketeatterissa on se hetki, kun kuollut materia muuttuu eläväksi. Se on ihme, jonka haluan kokea yhä uudelleen - yllättää ja tulla yllätetyksi.\nLisäksi olen kiinnostunut nukketeatterin sijainnista monien taiteiden leikkauskohdassa: Haluan tutkia, venyttää ja ylittää sen rajoja.\nMinulla on työkokemusta ohjaamisesta, nukettamisesta ja nukenrakentamisesta. Tällä hetkellä toimin yhdessä Johanna Kultalan kanssa perustetussa Kalteva Companyssa. Kuulun myös saksalais-ranskalais-suomalaiseen QuaWasMitä -ryhmään.\nKoulutus: Turun ammattikorkeakoulu/nukketeatterilinja 2005–2009\nAdultan Radio- ja televisio-opisto ARTO/Nukketeatterilinja 2003–2005\nYhteystiedot: maijalinturi[at]hotmail.com, p. 044 544 0485\nNukketeatteritaiteilija (nukettaja, nukenrakentaja, käsikirjoittaja)\nAnna Louhelaisen kiinnostus nukketeatteriin syttyi jo 16-vuotiaana. Myöhemmin hän aloitti opiskelut Turun taideakatemian nukketeatterilinjalla. Vuodesta 2005 hän on työskennellyt kiertävässä Nukketeatteri-ANNOS teatterissa ja on toinen teatterin perustajajäsenistä. ANNOS- teatterin esitykset ovat suunnattu lapsille ja koko perheelle. Esityksissä korostuvat visualisuus ja liikeilmaisu.\nNukketeatterintekijänä Annaa kiinnostaa vanhojen tekniikoiden yhdistäminen moderniin nukketeatteri-ilmaisuun. Nukenkäsittelijänä ja käsikirjoittajana häntä kiehtoo tarinoiden kertominen liikkeen, mimiikan, tanssin ja symbolien avulla. Hänen mielestään mimiikka, klovneria ja taikuus ovat nukketeatterin sukulaisia, joissa yhdistyvät ilo, yllätykset sekä taianomaiset muodonmuutokset.\nKoulutus: Turun taideakatemia, nukketeatterin koulutusohjelma 2005\nGraafinen suunnittelija, kuvittaja\nGitta Majewski on koulutukseltaan graafinen suunnittelija ja on toiminut alan yrittäjänä vuodesta 2002. Häntä kiehtoo mielikuvituksen ja satujen maailma. Gitta haluaa esitysten painetuilla oheismateriaaleilla täydentää nukketeatterin visuaalista maailmaa. Esitysten julisteet, mainokset ja käsiohjelmat ovat tärkeitä ja niihin tulisi panostaa.\nNukketeatterikeskus Poijulle hän on suunnitellut mm. logon ja PoijuPäivä -kalenterit, sekä tehnyt monien esitysten julisteet ja käsiohjelmat.\nKoulutus: Vantaan käsi- ja taideteollisuusoppilaitos, graafisen suunnittelun linja 1999\nYhteystiedot: gitta.majewski[at]kolumbus.fi, p. 050 321 8819\nOhjaaja, nukettaja ja käsikirjoittaja\nNukettajana olen kiinnostunut traditionaalisista nukeista: malilaisista sauvanukeista, burmalaisista lankanukeista, vietnamilaisista vesinukeista ja intialaisista lankanukeista. Ohjaajana minua kiinnostaa, miten nukketeatteritaide voi näyttää asioita, joista on muuten vaikea puhua tai puhua niiden suulla, jotka eivät itse voi puhua. Käsikirjoittajana etsin keinoja, miten visuaalisuus ja sanat voivat kommunikoida keskenään, yrittäen löytää ne sanat, joita kuvat eivät kerro.\nKoulutus: ESNAM 1993\nYhteystiedot: cieillusia[at]orange.fr, p. +33 631 971725\nThéâtre d'Illusia, Rouen, France\nYhteystiedot: anna.pelkonen[at]hotmail.com, p. 044 5339 649\nEsiintyvä taiteilija, runoilija\nPeltonen on työskennellyt esittävän taiteen kentällä näyttelijänä, ohjaajana, käsikirjoittajana, tanssijana ja työpajojen vetäjänä. Hän on jatkanut äitinsä työtä soolonukketeatteri Matkalaukkuteatterissa ja esiintynyt ympäri Suomea, Ruotsissa ja Venäjällä. Peltonen on myös helsinkiläisen Reunaryhmän perustajajäsen ja eniten kotonaan poikkitaiteellisissa produktioissa.\nKiinnostuksen kohteita: visuaalisuus, vieraat kulttuurit, tilalähtöinen taide, laulaminen\nErityistaitoja: fyysinen ilmaisu ja kirjoittaminen\nKoulutus: teatteri-ilmaisun ohjaaja, Stadia (Helsingin AMK)\nIrina Pulkka on valmistunut TEAK:sta näyttelijäksi vuonna 1996. Hän on näytellyt useissa helsinkiläisissä vapaissa ryhmissä, ollut perustamassa Teatteriryhmä Ispinää ja Valtimonteatteria, vieraillut mm. Rauman Kaupunginteatterissa, Teatteri Takomossa, Teatteri Jurkassa ja Espoon Kaupunginteatterissa. Lisäksi Pulkka on näytellyt useissa TV-sarjoissa, lyhytelokuvissa, elokuvissa, radiokuunnelmissa, ravintolateatteriesityksissä ja tehnyt katuteatteria ja performansseja.\nTeatteriryhmä Ispinä tekee esityksiä lapsille ja heidän mukanaan tuleville aikuisille. Viimeisin Ispinän esitys oli Jepata Nasta, joka perustui Rosa Liksomin samannimiseen kirjaan.\nKoulutus: TeM Teak 1996\nFacebook: Teatteriryhmä Ispinä\nTeatterinuken suunnittelu ja rakennus on lähinnä sydäntäni. Olen opettanut nukenrakennusta ja nuken käyttöä ilmaisun välineenä.\nToimin iisalmelaisessa nukketeatteri Kepposessa nukenrakentajana, nukettajana sekä kaikissa muissa nukketeatteriin liittyvissä tehtävissä. Olen tehnyt nuket kuuteen eri näytelmään.\nNautin erilaisten materiaalien, kuten kiven, puun, metallin ja paperin työstämisestä.\nKoulutus: Teatterialan ammattitutkinto, Nukketeatterin osaamisala, teatterinuken valmistus / Koulutuskeskus Agricola\nAmmatillinen opettajankoulutus / Tampereen ammatillinen opettajakorkeakoulu, FM, Orgaaninen kemia / Turun yliopisto\nMikko Rajala on valmistunut Sibelius-Akatemiasta 2011. Mikko on työskennellyt musiikinopettajana, muusikkona erilaisissa yhtyeissä sekä säveltäjänä monissa projekteissa. Hän laulaa ja soittaa monia soittimia: viulua, kitaraa, pianoa, oudia, kontrabassoa, tablarumpuja.\nTällä hetkellä häntä työllistää Nukketeatteri Poijussa Nenäliinalippu, johon Mikko on tehnyt musiikin.\nMikko on säveltänyt musiikkia mm. Hurjaruuthin Talvisirkukseen 2010, Locarnon elokuvajuhlilla palkittuun Häätanssi-elokuvaan sekä yhtyeille, kuten Kuukuminalle. Hän toimii muusikkona monenlaisissa ympyröissä. Punaisena lankana muusikon uralla Mikolla on ollut eri maiden kansanmusiikki. Mikko on esiintynyt kaiken ikäiselle yleisölle kirjaimellisesti vauvasta vaariin.\nNukketaiteilija, "leikkitarkastaja" ja läänintaiteilija\nValmistuttuani Turun taideakatemian nukketeatterilinjalta perustin Nukketeatteri Reaktorin. Reaktori on erikoistunut marionetteihin ja Bunraku-nukketeatteriin. Reaktori järjestää myös kursseja nukenrakennuksesta nuken näyttämöanimointiin (nuketukseen). Reaktorin esityksistä mainittaneen esimerkkeinä marionetti variétee Jacques Umbrella – Taikasateenvarjo, Yhdenmiehen Show, Aarresaari ja Nenä.\nAapo Repo on Suomen UNIMAn ja Assitej´n jäsen.\nMilla Risku on nukke- ja naamioteatteritaiteilija, nukentekijä, lavastaja, ohjaaja ja kouluttaja, kuvittaja\nTyöskentelykenttäni voidaan jakaa kolmeen osaalueeseen: teatteriin, kuvitustyöhön sekä opetus ja organisointityöhön, jotka ovat vuosien varrella sulautuneet toimivaksi, toisiaan täydentäväksi kokonaisuudeksi. Huumori ja eri elementtien ja taidemuotojen ennakkoluuloton yhdisteleminen ovat keskeisiä tekijöitä taiteellisessa toiminnassani.\np. 045 1245161\nSäveltäjä, muusikko, esiintyjä, musiikkikasvattaja (MuM)\nOlen Sibelius-Akatemiasta valmistunut monipuolinen musiikin ammattilainen, joka parikymppisenä tanssin ja runojen kautta kiinnostui teatterista. Olen säveltänyt viimeisen kymmenen vuoden aikana musiikkia useisiin näyttämöteoksiin mm. Suomen Kansallisteatteri (2012), Hurjaruuth (2012), Teatteri Metamorfoosi (2007–2011), Karttunen Kollektiv (2007), säveltänyt ja tuottanut kolme levyä, opettanut mm. Teatterikorkeakoulussa ja Kansallisoopperan Balettioppilaitoksessa sekä esiintynyt niin muusikko-näyttelijänä (mm. Suomen Kansallisteatteri, Teatteri Metamorfoosi) kuin pianistinakin useissa eri näytelmissä ja monien eri artistien kanssa.\nNukketeatteriin hullaannuin alun perin Rene Bakerin objektiteatterikurssilla, jonka jälkeen sävelsin Teatteri Metamorfoosin Pirandello Project (2009) esitykseen musiikin. Musiikkiani on kuultavissa myös Nukketeatteri Poijun varjoteatteriesityksessä Kuningatar Ahneli (2013).\nYhteystiedot ja linkkejä työnäytteisiin\nJohanna "Jose" Salo on valmistunut Turun taideakatemiasta 2009 teatteri-ilmaisun ohjaajaksi, suuntautumisvaihtoehtonaan nukketeatteri. Hän työskentelee parhaillaan Lapin Nukketeatteriyhdistyksessä.\nLapissa Jose vetää työpajoja lapsille, maahanmuuttajille ja vanhuksille käyttäen soveltavaa nukketeatteria.\nJosen uusin näytelmä on alakouluikäisille suunnattu Susi jo syntyessään.\nOn aina yhtä suuri ihme nähdä, kuinka kuollut esine - rujo tai kaunis - herää eloon valon, musiikin, äänen, liikkeen tai hiljaisuuden voimasta ja kuinka se koskettaa sekä sydäntä että ymmärrystä.\nTätä ihmettä haluaisin nukentekijänä olla rakentamassa kanssasi. Sinun, joka rakastat pieniä ja suuria ihmeitä sekä tarinoita, jotka ansaitsevat tulla meille kaikille kerrotuiksi.\nYhteystiedot: asteroidib612[at]gmail.com, p. 050-5466522\nKoulutukseltani olen kuvataideopettaja. Olen valmistanut ja opettanut teatterinuken tekoa koko aikuisikäni ja teen tällä hetkellä naamioita opetusteattereille. Naamiosarjani ovat syntyneet yhteistyössä Taina Mäki-Ison kanssa. Olen myös luonut yhdessä Jari-Jussi Voijolan kanssa käsikirjoituksia ja toteutuksia esityksiin. Näistä mittavin on Maximus Manicus-tuliesitys 5 metriä korkealla marionetilla, jonka ulkoinen hahmo perustuu luonnokseeni. Tällä hetkellä minua kiehtoo eniten tarinoiden luominen, käsikirjoittaminen - ja yhteistyö!\nKoulutus: Kuvataideopettaja/taiteen maisteri, TAIK 1988\nTeollinen muotoilija, graafikko, nukenrakentaja\nOlen pitkän linjan graafisen alan ja näyttelysuunnittelun sekatyöläinen. Olen toiminut vuodesta 1972 lähtien kuvittajana, graafisena suunnittelijana ja näyttelysuunnittelijana. Muotoilu on vahva osaamisalueeni. Olen tehnyt käsityönä paljon erilaisia nukke- ja eläinhahmoja näyttelyihin ja somisteiksi, joten nukenrakennus on vahva osaamisalueeni ja minulla on siitä kokemusta työelämäni varrelta. Nukketeatterikokemukseni ovat peräisin Adultan Arton nukketeatterikoulusta.\nKoulutus: Taideteollinen korkeakoulu, teollinen muotoilu 1971, graafinen linja 1972\nYhteystiedot: anita.takala[at]welho.com, p. 040 533 1338\nNukketeatteriohjaaja, käsikirjoittaja, kouluttaja\nMinua on aina kiinnostanut nukke- ja draamateatterin yhdistäminen. Ammennan inspiraatiota historiasta, mytologioista sekä eri kansojen kansanperinteistä ja sovellan niitä nykypäivään.\nOlen valmistunut Pietarin Teatteri Akatemiasta nukketeatteriohjaajaksi 1998. Olen kirjoittanut historiallisia näytelmiä, satunäytelmiä sekä tehnyt ohjauksia Hakassian Kansallisteatterille (Siperiassa) 1991–2000. Olen myös valmistunut historian opettajakasi 1993.\nSuomessa olen asunut vuodesta 1996, ja olen nukketeatteriryhmä Taiga-Maton toinen perustajajäsen.\nJos tarvitsee perinteistä nukke- tai draamateatteriohjaajaa tai -kouluttajaa, olen käytettävissä. Näiltä aloilta minulla on käytännön kokemusta. Olen myös tarinankertoja. Kerron satuja ja legendoja suomen ja venäjän kielellä.\nYhteystiedot: teatteritaigamatto[at]gmail.com, p. 040 7659067\nYhteystiedot: liisa.viiala[at]elisanet.fi, p. 050-3718100\nTeatterintekijä, näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja, nukenrakentaja ja opettaja\nTimo Väntsi on turkulainen teatterintekijä, joka on toiminut monipuolisissa teatterialan tehtävissä: hän on työskennellyt näyttelijänä, nukettajana, ohjaajana, käsikirjoittajana, nukenrakentajana, opettajana ja oman alan asiantuntijatehtävissä (läänintaiteilija 2007–2009). Timo valmistui vuonna 2003 Turun Taideakatemian nukketeatterilinjalla ja työskentelee tällä hetkellä freelancerina.\nTimon omalla nukketeatteriryhmällä HOX Companylla on työn alla useampia tuotantoja ja Timo on mukana myös turkulaisen nukketeatteriväen yhteenliittymässä, Puppet Studio ry:ssä. Hän toimii myös Suomen UNIMA ry:ssä sekä hallituksen jäsenenä että Nukketeatterilehden päätoimittajana. Timo on kiinnostunut luomaan yhä tiiviimpiä yhteistyöverkostoja alan toimijoiden välille.\nYhteystiedot: vantsi[at]gmail.com, p. 0400-691757\nTaideterapia ja nukketeatteri ovat samaa sukua: molemmat perustuvat visuaalisuuteen. Niinpä on luontevaa yhdistää nämä kaksi aluetta myös käytännön työssä. Terapiassani käytän mahdollisuuksien mukaan nukketeatterin keinoja, ja esityksissäni näkyvät taideterapian antamat oivallukset. Pidän eri puolilla Suomea terapeuttisia nukketeatterikursseja, väriterapiaseminaareja ja taidekursseja. Studiossani Tampereen Heinätorilla käy yksittäisten asiakkaitten lisäksi mm. maalausryhmiä. Valmistan nukketeatteriesityksiä sekä itselle että muille (esim. Vekkulikettu ja Hupilainen).\nKahta asiaa haluaisin työni kantavan: Iloa ja kauneutta!\nOpinnot: Lavastaja Aalto yliopisto 1987 ja Taideterapeutti MA, Hibernia College 2007\nYhteystiedot: 040 5246425, anna_liisa_tarvainen(at)hotmail.com www.iloataideterapialla.com\nNäyttelijä - ohjaaja - tuottaja, esiintyjä, fyysinen teatteri, ohjaus, workshopit\nOlen teatterikentän moniottelija, jolla on laaja-alaista kokemusta eri esittävän taiteen kentältä: sirkusteatteri, nukketeatteri, musiikkiteatteri, lastenteatteri, katuteatteri\nOlen toiminut ammattiteattereissa vuodesta 1984 alkaen, esimerkiksi, Intimi-teatterissa 1986, Teatteri Jurkassa 1987, Kotkan kaupunginteatterissa 1989 - 1991 ja\nPerformanceSirkuksessa vuodesta 1996 lähtien.\nTV - ja elokuvarooleja 1987 - 2015.\nErityisosaaminen: akrobatia, sirkusvälineet, karaktäärinäytteleminen ja mimiikka.\nKoulutus: Näyttelijätyön koulutusohjelma, Teatterikorkeakoulu 1982 - 1986.Teatteritaiteen maisteri 1995.\nYhteystiedot: vesapetteri(at)hotmail.com, p. 050 5002070


LEMMIKKIKORUT Tuhkakorut lemmikkisi muistoa kunnioittaen.\nVaali ihania muistoja korun muodossa.\nTuhkasydän tai -pöytäkoru esimerkiksi uurnan tai valokuvan viereen. Teetä tuhkakoru ennen mahdollista uurnan hautaamista tai tuhkan sirottelua, näin muisto rakkaasta lemmikistäsi jää elämään sievässä muodossa.\nKatso sivun alareunasta kuvagalleria.\nIf you would information about ash jewelr in english or you want to order in another country, please contact loistokoira@gmail.com\nTuhkakoru jossa lemmikin tuhkaa ja kimalletta (kimalle ei pakollinen) kolmiulotteisesti.\nLeveys 4,5cm, pituus 4cm ja korkeus 1,5cm.\nHinta: 44€. Sisältää korurasian.\nRiipus tuhkalla ja kimalteella (kimalle ei pakollinen). Riipuskoot: Pieni pyöreä 2,2cm, sydän ja iso pyöreä 2,7cm sekä suorakulma 2,2 x 3,2 cm. Riipukseen saa vaalean tai mustan pohjavärin. Materiaali korumetalli.\nHinta: 44€. Hintaan sisältyy riipus, ketju tai musta nahkanauha sekä korurasia. Miniriipukset tilataan erikseen.\nLasiuurna jonne sinetöidään lemmikin tuhkaa, karvaa tai jouhea. Korkeus 7cm, halkaisija 2cm. Satiininauhan värivaihtoehdot: Valkoinen, harmaa, vaaleanpunainen ja -sininen.\nHinta: 44€. Sisältää lasiuurnan lisäksi, satiininauhan, tekokukan sekä korurasian jonka sisäkanteen tulee muistokirjoitus tai valokuva. Satiininauhaan voidaan laittaa kaulapannan nimilaatta. Miniriipukset tilataan erikseen.\nTuhkakoru. Läpinäkyvässä korussa lemmikin tuhkaa ja kimalletta (kimalle ei pakollinen) kolmiulotteisesti. Valittavanasi on tassu- tai sydänmalli.\nTassu: pituus 5cm, leveys 5,5cmm, korkeus 2cm.\nSydän: pituus 7cm, leveys 6,5cm, korkeus 3cm.\nHinta: 64€. Tassu toimitetaan korurasiassa, sydän valkoisessa organzapussissa.\nKoru tuhkalla ja kimalteella (kimalle ei pakollinen). Korua voidaan pitää pöydällä tai korurasiassa esimerkiksi valokuvakehyksen vieressä. Korumallit: sydän ja pyöreä 2,7cm sekä suorakulma 2,2 x 3,2 cm. Koruun saa vaalean tai mustan pohjavärin. Satiininauhan värivaihtoehdot: Valkoinen, harmaa, vaaleanpunainen ja -sininen. Materiaali korumetalli.\nHinta: 44€. Hintaan sisältyy satiininauharusetti tai musta nahkanauhalenkki sekä korurasia. Miniriipukset tilataan erikseen.\nSamettivuoratuissa korurasiassa muisto kulkee mukanasi mihin menetkin tai toimii säilytysrasiana. Satiininauhan värivaihtoehdot: Valkoinen, harmaa, vaaleanpunainen ja -sininen. Tuhkakorut (riipus, tuhkasydän, lemmikkikoru) sekä lasiuurnat (tuhka, karva) toimitetaan korurasioissa, muut korut valkoisessa organzapussissa.\nKoru johon sisään tulee lemmikin karvaa tai jouhea.\nSydän: Leveys 4,5cm, pituus 4cm ja korkeus 1,5cm. Hinta: 35€.\nIsosydän: Leveys 6,5cm., pituus 7cm, korkeus 3cm. Tämän korun sisään voi karvan tai jouhen lisäksi laittaa halutessaan kaulapannan nimilaatan.\nHinta: 64€. Sisältää valkoisen organzapussin.\nKapussilasin alla tulee lemmikin kuva. Korua (ei kaulakoru) voidaan pitää pöydällä esimerkiksi valokuvan vieressä. Kuvakorun halkaisija 2,2cm tai 2,7cm. Tupsuja saa kahta eri kokoa, riippuen karvan tai jouhen määrästä. Korun satiininauhan värivaihtoehdot: Valkoinen, harmaa, vaaleanpunainen ja -sininen. Osat korumetallia.\nHinta: 39€. Sisältää valkoisen organzapussin. Miniriipukset tilataan erikseen.\nPersonoi lasiuurna, lemmikki- tai riipuskorut lisäämällä niihin miniriipuksia. Materiaali korumetallia. Hinta: 2,50€/kpl.\nOta koiranpennun pudonnut maitohammas talteen ja teetä siitä muistoksi hauska maitohammaskoru. Värivaihtoehdot: Helmiäispersikka ja -harmaa sekä läpinäkyvä. Leveys 4,5cm, pituus 4cm ja korkeus 1,5cm. Hinta: 35€. Sisältää valkoisen organzapussin.\nTILAA TUOTEKARTTA JA TUTUSTU KORUUN\nOta yhteyttä sähköpostitse loistokoira@gmail.com ja kerro mistä korusta olisit kiinnostunut. Saat paluuviestinä tarkan tuotekartan jossa on koruista enemmän tietoa sekä tilauslomakkeen. Tämä ei sido sinua vielä ostoon. Voit rauhassa katsoa korutietoja ja tilata jos siltä tuntuu.\nJos ystäväsi on menettänyt lemmikin voit tehdä kauniin eleen antamalla hänelle lahjakortin jollekin korulle. Katso lahjakortit.\nKerro tuhkaamossa että uurnan kantta ei sinetöidä umpeen jos ajattelet teettää tuhkasta muistokorun tai sirotella sen tiettyyn paikkaan.\nLoistokoiran muistokoruja myydään myös pääkaupunkiseudun tuhkaamossa.\nVieraile kotisivuilla Pet Helsinki


Citypulu: Vuoden 2016 vaatebudjetti - huhtikuu\nKangas puseroon, Eurokangas, 12 euroa\nKengät, Sievi 109\nTakki, Didrikson, Stockmann 195\nRilsin kesämekko, UFF 28\nKangas hameeseen, Fida 6\nYhteensä 389 euroa\nRilsin kesämekko. Lähes käyttämätön, vuoritettu. Jos hellepäiviä riittää, tälle löytyy kyllä käyttöä.\nKenkiä on käytetty ahkerasti. Hyvät kävellä, kevyet jalassa. Nauhoja saa kahdet, valkoiset ja pinkit.\nKangas tuli tähän ompelutyöhön. Puseron etuosa on vanha luonnonsilkkinen huivi joka löytyi talvella kirpputorilta. Sai ostaa viidellä eurolla niin paljon kankaita kuin pussiin mahtui. Pusero on oikein mukava päällä, luonnonsilkki ja viskoosi toimii hyvin yhdessä.\nTakki on Stockmannin Exclusive-päiviltä. Tykkään Didriksonin takeista, käytännöllisiä, tuulen ja sateenpitäviä. Vihreä vaihteeksi, talvitakkini on sininen.\nHamekangas on ohutta villaa, siitä tulee joskus talvihame. Kuva vääristää värit, todellisuudessa ei ihan näin räikeitä ruusuja.\nLähettänyt Citypulu klo 9.19\nTunnisteet: Kankaita, Kirpputorilöytöjä, Mekkoja, ompelu, Retro, Vaatebudjetti


lomakodit – Dornbirnin asema, Dornbirn: Talot ja muut | Vrbo\nYksiöt – katso 460 vaihtoehtoa\nLöydä sinulle sopivin paikka – Dornbirnin asema\nLähellä rautatieasemaa Dornbirn incl. maanalainen pysäköinti\nHuoneisto lähellä rautatieasemaa ja kaupunkia. (max 2EW + 3KI)\nMissä voin yöpyä lähellä kohdetta Dornbirnin asema, Dornbirn?\nVuonna 2020 tarjoamme ison valikoiman majoitustiloja lähellä kohdetta Dornbirnin asema: 563 lomakotia, joihin kuuluvat esim. Talot (38 kpl) ja Asunnot/huoneistot (463 kpl). Löydä upea loma-asunto pitkälle tai lyhyelle lomalle perheesi tai ystäviesi kera. Paras majoitus läheltä kohdetta Dornbirnin asema löytyy Vrbosta.\nVoinko vuokrata tämän loma-asuntotyypin läheltä kohdetta Dornbirnin asema: Talot?\nTietysti. Lähellä kohdetta Dornbirnin asema löytyvät Talot: 38 kpl Vrbon sivustolla. Muihin suosittuihin loma-asuntotyyppeihimme lähellä kohdetta Dornbirnin asema kuuluvat:\nVoinko löytää loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas, läheltä kohdetta Dornbirnin asema?\nKyllä, voit valita haluamasi loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas. Valikoimistamme löytyy 39 loma-asuntoa, joihin kuuluu uima-allas ja jotka sijaitsevat lähellä kohdetta Dornbirnin asema. Pääset tarkastelemaan valikoimissamme olevia lomakoteja hakukentän avulla.\nVoinko varata loma-asunnon suoraan verkosta tai välittömästi läheltä kohdetta Dornbirnin asema?\nKyllä, Vrbon valikoimista löytyy 563 verkosta varattavissa olevaa ja 479 välittömästi varattavissa olevaa loma-asuntoa läheltä kohdetta Dornbirnin asema. Älä jää odottamaan! Käy tutustumassa valikoimissamme oleviin lomakoteihin hakukentän avulla ja valmistaudu matkallesi lähelle kohdetta Dornbirnin asema!\nTutustu kohteen Dornbirnin asema lähellä sijaitseviin alueisiin


Ylen vaaliteltta 18.1.: Miten pidetään huolta kaikkein heikoimmista? - Oy VASSO Ab\nYlen vaaliteltta 18.1.: Miten pidetään huolta kaikkein heikoimmista?\nEtusivu » Blogi » Ylen vaaliteltta 18.1.: Miten pidetään huolta kaikkein heikoimmista?\nSuora linkki keskusteluun https://chat.yle.fi/varsinais-suomi-vaaliteltta-2022\nAika: ti 18.1. klo 11.\nAihe: Miten pidetään huolta kaikkein heikoimmista?\nKeskustelussa on kyse siitä, keitä heikoimmat itse kunkin mielestä ovat ja miten heidän asemansa muuttuu vai muuttuuko, kun uudet hyvinvointialueet aloittavat.\nOlemme kutsuneet mukaan muutaman henkilön, jotka eivät ole itse aluevaaliehdokkaita: sosiaalityöntekijä Teija Ahokas (Oy Vasso Ab), erikoissosiaalityöntekijä Johanna Lehtola (Oy Vasso Ab), sosiaalityöntekijä Kaisa Hakamäki (Turun kaupunki) ja piispa Mari Leppänen.\nHeidän lisäkseen olemme kutsuneet muutamia ehdokkaita: Hassan El-Khatib (vas.), Päivi Maisila (kesk.), Ville Tavio (ps.), Jarkko Wallinkoski (Liike Nyt), Janina Andersson (vihr.) ja Petteri Orpo (kok.).\nLisäksi keskusteluun voi osallistua kuka tahansa yleisöstä – ehdokas tai äänestäjä. Hän voi esittää mielipiteitä ja kysymyksiä tai vain seurata keskustelua.\nTämä vaalikeskustelu on Ylen vaaliteltassa jo neljäs. Aiemmat löytyvät täältä Valitse ylävalikosta ‘Chat’ Edellisten keskustelujen perään käynnistyy sitten ti klo 11 tämä meidän “heikoimmat”-keskustelu.\nKeskusteluun osallistuminen edellyttää Yle Tunnuksen luomista. Jos sinulla ei vielä ole Yle Tunnusta, voit luoda sen maksutta täällä.\nChat-keskustelua juontavat Ylen toimittajat Hannu Vähämäki ja minä, Päivi Leppänen.\n← ICT-Sote kurssit (25 op)\nArkeen Voimaa -toiminta Vasson hallinnoimaksi →


Aprilia RX 50 cm³ 2008 - Pyhtää - Mopo - Nettimoto\nSiintä juuri projektoitu Aprilia myyntiin! Osaa on vaihdettu ja maalattu paljon. - Runko, t-palat, takahaarukka ja etujouset käytetty maalattavina ammattilaisella, jossa maalattu hyvillä teollisuusmaaleilla - Jarrusatulat, kansi, mangneetto- ja kytkinkkoppa, vesipumppu, takakatteet, lippa ja lokari maalattu itse pohja- ja pintamaali sekä vielä lakka päälle - Putki kiilloitettu ja vedetty lämpölakka päälle - Sähköjä käyty läpi ja osaa vaihdettu: - Uusi akku - Sirot minivilkut - Takavalo - Hieno v-face valomaski - Moottori läpikäyty ja kokeiltu ettei kampiakselissa pysty suuntaista välystä, sekä kuitit löytyy osista joita vaihdettu. Osaa vaihdettu: - Sylinteri hoonattu ja uusi mäntä laitettu (airsal) - Uudet kytkinlevyt ja jouset (5 levyinen sarja) - Uusi yläpään neulalaakeri - Toki myös laitettu uudet vaihteistoöljyt ja jäähdytysnesteet - Laitettu hieno tarrasarja ja enpä usko että samanlaiseen heti törmäät - Ketjut ja rattaat hyvässä kunnossa. Ketjut pesty bensassa ja tietenkin rasvattu. Välitykset ovat 11-53. - Tuorevoitelu ja tuorevoitelun merkkivalo toimivat - Renkaissa hyvin pintaa ja nastarenkaat saa mukaan, joissa miltei kaikki nastat tallella talven rientoihin - Jarrupalat ja nesteet vaihdettu - Ohjauslaakerit vaseliinattu - Pyörien laakerit vaihdettu Projektin jälkeen on ajettu n. 20km jossa testailtu, että kaikki toimii. Elikkä tosiaan täysin tikissä oleva Apikka. Jotain jäi varmasti sanomatta mutta sen saa selville laitamalla mulle viestiä tai soittamalla. Joten laitelkaas viestejä ja soittoja tulemaan niin saadan apikka sitä tarvitsevalle. Puh 0440701843\nRek.nro 37-VGB Päivitetty 13.11.2019\nSiintä juuri projektoitu Aprilia myyntiin!\nOsaa on vaihdettu ja maalattu paljon.\n- Runko, t-palat, takahaarukka ja etujouset käytetty maalattavina ammattilaisella, jossa maalattu hyvillä teollisuusmaaleilla\n- Jarrusatulat, kansi, mangneetto- ja kytkinkkoppa, vesipumppu, takakatteet, lippa ja lokari maalattu itse pohja- ja pintamaali sekä vielä lakka päälle\n- Putki kiilloitettu ja vedetty lämpölakka päälle\n- Sähköjä käyty läpi ja osaa vaihdettu:\n- Sirot minivilkut\n- Hieno v-face valomaski\n- Moottori läpikäyty ja kokeiltu ettei kampiakselissa pysty suuntaista välystä, sekä kuitit löytyy osista joita vaihdettu. Osaa vaihdettu:\n- Sylinteri hoonattu ja uusi mäntä laitettu (airsal)\n- Uudet kytkinlevyt ja jouset (5 levyinen sarja)\n- Uusi yläpään neulalaakeri\n- Toki myös laitettu uudet vaihteistoöljyt ja jäähdytysnesteet\n- Laitettu hieno tarrasarja ja enpä usko että samanlaiseen heti törmäät\n- Ketjut ja rattaat hyvässä kunnossa. Ketjut pesty bensassa ja tietenkin rasvattu. Välitykset ovat 11-53.\n- Tuorevoitelu ja tuorevoitelun merkkivalo toimivat\n- Renkaissa hyvin pintaa ja nastarenkaat saa mukaan, joissa miltei kaikki nastat tallella talven rientoihin\n- Jarrupalat ja nesteet vaihdettu\n- Ohjauslaakerit vaseliinattu\n- Pyörien laakerit vaihdettu\nProjektin jälkeen on ajettu n. 20km jossa testailtu, että kaikki toimii. Elikkä tosiaan täysin tikissä oleva Apikka. Jotain jäi varmasti sanomatta mutta sen saa selville laitamalla mulle viestiä tai soittamalla. Joten laitelkaas viestejä ja soittoja tulemaan niin saadan apikka sitä tarvitsevalle. Puh 0440701843 Piilota »\nHenri Eerola, Pyhtää\n37-VGB, Nettimoto ID 2473910


Mesi Kissaniitty Vuoden sateenkaarinuori 2019 - ePressi\nMesi Kissaniitty Vuoden sateenkaarinuori 2019\nKuva ja tiedote vapaa heti julkaistaviksi\nIhmisoikeusjärjestö Setan nuorisotoimikunta jakoi viikonloppuna viidettä kertaa Vuoden sateenkaarinuori -tunnustuksen. Vuonna 2019 tunnustuksen sai helsinkiläinen Mesi Kissaniitty.\nVuoden sateenkaarinuori -tunnustus myönnetään ansioituneelle sateenkaarinuorelle kiitoksena jo tehdystä työstä sateenkaarinuorten parissa: sateenkaarinuorten oikeuksien aktiivisesta ajamisesta, sateenkaarinuorten hyvinvoinnin edistämisestä, esimerkillisestä toiminnasta oman yhteisönsä sisällä ja ulkopuolella tai sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen positiivisesta esiin tuomisesta yhteiskunnassa.\nEnnen tunnustuksen saajan valintaa nuorisotoimikunta pyysi ehdotuksia tunnustuksen saajaksi sosiaalisessa mediassa. Ehdotuksia tuli yli viisikymmentä, joiden joukosta yksi ehdokas nousi esille erityisesti hienosta työstään transnuorten oikeuksien puolesta. Nuorisotoimikunnan päätös tunnustuksen myöntämisestä Mesi Kissaniitylle oli iloisen yksimielinen.\n14-vuotias Mesi on puhunut eri medioissa avoimesti omista kokemuksistaan transnuorena sekä tehnyt aktivismia translain kokonaisuudistuksen eteen vaatien myös alaikäisten translasten ja -nuorten oikeuksien takaamista. Mesiä tunnustuksen saajaksi ehdottaneiden perusteluissa nousi toistuvasti esiin Mesin rohkeus olla oma itsensä.\n"Mesi on monelle tärkeä roolimalli, ja hän on toiminnallaan antanut toivoa monelle identiteettinsä kanssa kipuilevalle nuorelle, sekä antamissaan mediahaastatteluissa lisännyt valtakunnallisesti tietoa ja näkyvyyttä translasten ja -nuorten olemassaolosta ja tarpeista", toimikunnasta kerrotaan.\n"Mesi on rohkea ja määrätietoinen muutoksenhakija, joka jaksaa uskomattomalla energialla ajaa LHBTIQA-ihmisten oikeuksia. Mesi ei ole jäänyt vain ajatustasolle tahtoessaan muutosta, vaan on ollut aktiivisesti monessa mukana niin mielenosoituksista podcastin tekemiseen kuin omista somepostauksista valtakunnallisten medioiden haastatteluihin", toimikunta perutelee.\nTunnustus ojennettiin nuorisotoimikunnan varapuheenjohtaja Valo Inkisen toimesta Mesille Lohja Pride -piknikillä 3.8.2019.\n2018 Anne Olli\n2017 Sani Koskimäki\n2016 Elina Partanen\n2015 Mio Kivelä\nEliisa Alatalo, tiedottaja\nSeta on valtakunnallinen ihmisoikeusjärjestö, jonka tavoitteena on, että kaikki voisivat elää yhdenvertaisina riippumatta seksuaalisesta suuntautumisesta, sukupuoli-identiteetistä tai sukupuolen ilmaisusta. Setan nuorisotoimikunta on itsenäinen Setan hallituksen alainen toimielin, joka edistää sateenkaarinuorten oikeuksia ja hyvinvointia ja näkyvyyttä Suomessa. www.seta.fi


Tällä kertaa omista pelaajista Koscielny vaatii vahvistuksia joukkueeseen | FinnGooners\n← Sekalaisia uutisia\nKausiyhteenveto: laiturit →\nTällä kertaa omista pelaajista Koscielny vaatii vahvistuksia joukkueeseen\nKaikki jalkapalloa seuraavat ovat nähneet ja tienneet jo vuosikaudet meidän ongelmakohdat, oli kyseessä sitten Arsenalin kannattaja tai muiden seurojen fani tai jopa ihan neutraali katsoja. Tästä huolimatta Wenger ei vain halua korjata asioita tai vielä pahempaa ei näe noita ongelmakohtia.\nJoka vuosi useat pelaajamme ovat enimmäkseen kesäisin, mutta myös tammikuun siirtoikkunan aikana sanoneet joukkueen tarvitsevan vahvistuksia. Lähes aina kuitenkin toiveet ovat menneet kuuroille korville, aivan samoin kuin kannattajien toiveet. Wenger tekee asiat aina samalla tavalla, vaikka edelliset 10 tai vaikka 20 kertaa tuo tapa olisi osoittautunut huonoksi. Sama koskee niin siirtoja kuin taktiikkaa tai ryhmitystä otteluissa.\nUusin joukkueen vahvistusten toivoja on Koscielny. Ranskalaistopparimme on hyvin pitkälti samoilla linjoilla kuin useat kannattajat. Tässä ranskalaistopparimme kommentit, joissa on toivomus vähintään neljästä vahvistuksesta:\nWe’ll need a goalkeeper, a right-back, a midfielder and a striker.\nHenkilökohtaisesti lisäisin listaan vielä laiturin, joka on ollut toivelistalla jo todella monta vuotta, mutta tuskin tulee tapahtumaan tänäkään kesänä. Hyökkääjästä Koscielny jatkaa vielä tarkemmin ja toiveet ovat hyvin samat kuin meillä kannattajilla:\nWe need to recruit a very, very good striker, because it’s important for us, for competition for places, because Olivier needs that to become even better. Having a striker who scores more than 30 goals a season can help us win the Premier League. Compared to the squads like Manchester City, even United, Chelsea. … You can see there’s a certain difference.\nTaitaa joku muukin kuin kannattajat olla kyllästyneitä Sanogon, Parkin ja Bendtnerin tasoisiin pelaajiin joukkueessa ja siihen, ettei joukkueessa ole kuin yksi oikea kärki ja tuokaan ei ole mitään huippuluokkaa.\nSe on turha luulla, että pelaajat eivät tietäisi joukkueen heikkoja kohtia aivan samoin kuin kannattajat tai itse asiassa jopa paremmin. Perinteisesti millään näillä ei ole kuitenkaan mitään väliä ja Wenger jatkaa omalla linjallaan välittämättä kenestäkään, koska seurajohto ja omistaja ovat tehneet manageristamme seuraa tärkeämmän. Samoin osa kannattajista hyväksyy tämän, joka entisestään pahentaa asiaa ja antaa kaiken jatkua ennallaan.\nEi auta kuin jäädä jännäämään milloin se ensimmäinen ”vahvistus” Ranskan liigasta tai divarista saadaan tälle kesälle hankittua. Samaan aikaan Chelsea, Liverpool ja kumppanit vahvistavat joukkuetta oikeilla pelaajilla. Mitä veikkaatte tuleeko yhtään hankintaa ennen elokuuta?\n3 thoughts on “Tällä kertaa omista pelaajista Koscielny vaatii vahvistuksia joukkueeseen”\n7.6.2014 at 23.49\nTodellakin , nykypelaajatkin jo avautuvat ja vaativat vahvistuksia. Mut eihän niitä kuulemma tässä vaiheessa meidän seuran puolesta ainakaan voi hankkia , isä aurinkoinen on täysin sidottu ranskan teeveen töihin ja munapää gazidis on pelkkä puhuva pää –\nMuut valkun kärkiseurat hankkii pelaajia mut me ollaan paska housuissa , onha meillä varastossa diaby joka on se legendaarinen like new signing ensi kautta ajatellen .\nFabre päästetään chelskiin jossa tulee dominoimaan keskikenttää ens kaudella fat-frankin lähdettyä .\nMeille ei kelvannu ku ois varmaan tappanu jonkin pelaajan nykyrosterista.\nVittu saa ottaa ylos tän mun avautumisen ja voitte tuomita sit mut siirtoikkunan viimeisenä päivänä.\n8.6.2014 at 8.54\nCupin voittoon ja tosi fiilikseen liittyen…kattelin tossa noi kaikki koosteet läpi\nArsun Playeristä ja erityisesti jäi mieleen kooste Fans at the final…..oisipa ollut siinä porukassa…vastakohtana taas club level tasolla viime joulukuussa katsottu Arsu vs Hull…seuraavan kerran otan kyllä liput FANIkatsomosta….\n8.6.2014 at 12.51\nJos historia jotain opettaa niin vaikka siirtoja olisikin jo tehty, ne julkaistaan vasta 1.7. Pitkä kesä on tulossa, jos jo nyt repii pelihousunsa tämän suhteen.


Jokeriomistaja Selänteen siirtymisestä narripaitaan: "Se on mahdollista"\nJatkaako Teemu Selänne sittenkin uraansa KHL-Jokereissa?\nJokerien osaomistajana toimiva Roman Rotenberg vihjaili venäläiselle R-Sport-uutistoimistolle joukkueen tulevista suunnitelmista Teemu Selännettä koskien. On jo pitkään ollut tiedossa, että Jokerit on enemmän kuin kiinnostunut suomalaislegendan pestaamisesta ja Selänne antoikin venäläislehdistölle aiemmin asiasta myöntäviä kommentteja.\nSelänteen taustaleiri ehti jo tyrmätä väitteet sanoen, että miehen antamia kommentteja oli vääristelty. Pelaaja oli itse kuitenkin asiasta vaitonaisempi.\nNyt Rotenberg itse kommentoi asiaa Jokerien kannalta ja paljastaa, että Selänne saattaisi vielä jatkaa uraansa yhden kauden verran.\n– Se on mahdollista, mutta tässä vaiheessa asiasta kannattaa kysyä Jari Kurrilta, sillä hän käy keskusteluja kaikkien pelaajien kanssa, omistaja kommentoi R-Sportin mukaan.\n– Meidän kannaltamme se olisi kiinnostavaa. Toivomme, että Selänne päättää asiasta ja pelaa vielä yhden kauden, Rotenberg jatkoi.\nSelänteen NHL-ura päättyi 43 vuoden iässä, kun Anaheim Ducks putosi pudotuspelien toisella kierroksella Los Angeles Kingsille.\n– En tiedä, näkeekö Kurri hänet joukkueessa, mutta markkinoinnin ja pr:n kannalta se olisi hyvin vahva siirto. Olisi hieno asia, jos hän pelaisi viimeisen kautensa joukkueessa, joka hänet kasvatti, Rotenberg linjasi.


Biobizz® Coco•Mix™ on 100% luonnonmukaista kookoskuitua. Se on tehty kookosteollisuuden ylijäämämateriaalista ja todistanut paikkansa loistavana kasvualustana kaikenlaisille kasveille! Kuitua ensin kompostoidaan aikansa, jotta se pehmenee. Tämän jälkeen se pestään, kuivataan ja pilkotaan - tuloksena on erittäin kevyttä ja ilmavaa Coco-Mixiä alhaisella EC-arvolla ja optimaalisella pH-arvolla.\nCoco·Mix™ toimii erittäin hyvin ruukkuviljelyssä ja kaikenlaisissa vesiviljelyjärjestelmissä - täytä vain verkkoruukut Coco-Mixillä! Se on yhteensopiva kaikkien ravinnesarjojen kanssa ja sillä voidaan virkistää All Mixiä tai muita turvesekoituksia ja tuoda niihin lisää ilmavuutta. Kokeile yhdessä BioBizzin muiden tuotteiden kuten Root Juicen, Top Maxin ja Bio Heavenin kanssa ja huomaa parannukset puutarhassasi!


Pyöräilykunto - Page 16 - Harjoittelu - Juoksufoorumi.fi\nAnttiSn 1 719\n44 minuuttia sitten, Spica kirjoitti:\nHarmi, että pientä palleakramppia juoksussa iski, niin ihan vikalle kierrokselle asti en saanut juoksutettua voittajaa, mutta eipä tuo ratkaissut kisan voittoa, kovat on kovia 🙂\nItellä repeäisi perna ja puhkeaisi munuaiset, jos yrittäisin parikin kilsaa tuota vauhtia...\nEt voi käyttää kovat on kovia monikossa, jos tuut toiseksi! Jos haluat sulkea ittesi pois kovista niin sitten voit alkaa käyttämään muotoja "Kova oli kova" tahi "Kova oli taas kovempi", mutta ihan huoletta voit kyllä laskea ittes kovien joukkoon!\nVarmaan myöhemmin teet analyysin, miksi pyörä kulki paremmin kuin oletettu. Laittelehan sitten tänne opitut jipot, millä sait kisassa CDAn painettua alhaista alemmaksi!\n43 minuuttia sitten, Spica kirjoitti:\nTämän ketjun otsikon kohdalle voit varmaan laittaa jo rastin. Uinnissa ja juoksussa näyttäisi referenssiin nähden muutama minuutti tekemistä, vaikka kovaahan nekin kulkevat.\nLive ajanotossa oli juoksussa oudot ajat ensin, voittajalle näytti 1:06 aikaa. Ajattelin ensin, että reitti alimittainen, mutta lopputuloksissa näytti järkevältä.\nKovat on kovia, aina ja ikuisesti! Taisi Spicalla mennä aika nappiin kisa.\nEihän spicakaan älyttömän kova ollut 5 vuotta sitten, mutta kova treeni, systemaattinen valmistautuminen ja ehkä vähän lahjakkuuskin tekevät sellaiseksi.\nHeh, no, se oli ehkä vähän kieli poskella heitetty 😛 kovia löytyy myös tämän kisan ulkopuolelta. Ja olinhan lopulta kisan kolmas, kun koveMPI venäläinen juoksi ohi hyvin kevyen näköisesti 15km jälkeen.\nJoo, uinnissa ja juoksussa parannusta vaatii, jos haluaa kansainvälisesti pärjätä.\nTasaisesti parannusta Joroisilla vuosien myötä. 2011 6.24 (ei Joroisilla tehty debyytti), 2013 ~4.29, 2015 ~4.20, 2016 ~4.11, 2017 ~4.01 ja nyt 2019 ~3.51.\nHarmi, että pientä palleakramppia juoksussa iski\nja juoksussa sitten useampi minuutti kovempaa\nJos on jo syvät kiekot, niin ei se levy välttämättä kovin paljon etua anna. Erinäisiä arvioita toki on, tässä linkissä ennustetaan noin 30s parannus 90mm kiekoista levyihin:\nNämä "pessimistiset" ennusteet perustuu siihen, että - toisin kuin aiemmin luultiin - keskimääräinen ns. yaw kulma tuollaisessa IM ajossa on melko pieni. Tuo FLO-yritys teki kohtuu kattavia mittauksia neljällä eri IM-pyöräreitillä ja keräsi reilut 100 000 näytettä yaw-kulmista ja näiden tilastojen perusteella suunnitteli uudet kiekkonsa.\n16 tuntia sitten, Spica kirjoitti:\nTänään ajelin pyörällä testitempoa, vauhti oli hyvää omalle tasolle (ennätys, 36,72 km/h tuolla reitillä). Kotiin tullessa Garmin Edge 820 ilmoitti iloisen oloisena, että uusi FTP havaittu, 235 W. Sama vehje on aiemmin ilmoittanut lenkkien jälkeen n. 245-250 W FTP arvoja, jotka ovat vaikuttaneet sykkeiden ym. perusteella oikeahkoilta. Joskus sillä tekemäni testi trainerin päällä jollain ihmeellisellä nousevan tehon protokollalla antoi myös 249W. Syke oli nyt aika sama kuin aiemmassa ennätyksessä, mutta watit näyttivät olevan 10 pykälää alemmat. Otin nyt rungon juomapullotelineet pois, mikä varmasti parantaa jonkin verran aerodynamiikkaa. Polkimien paristot ovat myös lopussa, siitä on jo muutama herja tullut mutta tuskinpa se mitattuihin tehoihin vaikuttaa.\nTuossa Garminissa on jonkinlainen max sykkeen automaattinen tunnistus, ja se väittää max sykkeeksi 189. Luulisin kyllä, että se on vähän alhaisempi (ehkä 185), en ole ainakaan pyörällä noin korkeita sykkeitä saanut.\nOlen arvioinut nopeuden, tehon ja sykkeen välille riippuvuudet jotka riippuvat myös max sykkeestä ja FTP:stä, ja tyynessä säässä olisi tuolla nopeudella laskennallinen teho käyttäen omia max sykkeitä ja FTP arvoja ollut 230W (mitattu oli 229W) ja syke 164 (oli se). Noilla 189 bpm ja 235 W arvoilla ei osu kohdilleen ollenkaan.\nTässä kohtaa ei oikein tiedä, onko pyöräkunto noussut vai laskenut, kun vauhti kasvaa mutta Garminin FTP ennuste näyttää pudonneen. Ehkä on vain liian monimutkaiset mittarit ja laskentakaavat, mutta onhan se hyvä että on jotain pohdittavaa harjoitusten väliseksi ajaksikin.\nHuomenna aamulla pyörä huoltoon, siitä uimaan ja hierojalle. Viikonloppuna tai ensi viikon alussa vielä sama testi, ja siitä keventelemään kohti Turku Challengea. Katsotaan mitä pyörä siellä sanoo. Toivottavasti ainakin pysyy pystyssä.\n@villeaOnneksi aika on se joka ratkaisee, wateista viis. Itellä viikonloppuna viimeinen "pidempi" IM setti kun käyn perusmatkan vetämässä täyden matkan tehoilla, pyörä tosin on 45km mäkisellä reitillä, sopii hyvin ohjelmaan. Tuosta saa varmaan ihan hyvän kuvan sit viikon päähän. Pitänee laittaa mittarit ymv kiinni niin on analysoitavaa ennen kisaa 😛 tosin mitäön kaavoja tai laskuja en tee, mutulla kiva spekuloida!\nIhan mielenkiinnosta. Mikä on Spican kisateho Tahkolle, luokkaa 260-265W heittäisin ihan hatusta? Tietää mihin kohti kiihdyttää siinä vaiheessa, kun takaa alkaa kuulua moottoripyörän ääniä...\nHyvä on tutkia sekä watteja, sykkeitä, aikoja, nopeuksia ja tuntemuksia. Kaikkien näiden kombinaatioista toki vain aika merkitsee kisassa, mutta loppujen lopuksi sitä aikaa pystyy parhaiten parantamaan, kun ymmärtää miten watit, syke ja nopeudet linkittyy keskenään. Meillä etanoilla toki ongelma on yksinkertaisempi, kun pohdintojen lopputulema on väistämättä se, että parannettavaa on:\n-lisää kestävyyttä (syke/watit säilyy pidempään)\n-> lisää vauhtia -> parempia aikoja\nEtanaosastolla kun itsekin olen niin sanoisin, että tämä on ns. oikotie onneen. Ei välttämättä edes muodossa "lisää aeroa" vaan "pidä aero". Hitaana uimarina kisoissa kun ohittelee häntäpään menijöitä näkee jatkuvasti hienoja tri pyöriä, aero kypäriä jne. joita ajetaan varsinkin 1/2 matkan jälkimmäisellä puoliskolla tasamaalla pystyasennosta. Tuossa tuotetaan varmaan isot watit, mutta kelloon tehot ei siirry kuten aeroasennossa. Itse olen tänä vuonna saanut tätä puolta parannettua huomattavasti vaikka (matala) ftp kehitys ollut hyvin maltillista.\nStetsoni lentää nyt metsään, ei osu haarukkaan, mun mittapuulla sinnepäinkään 😅 mut kiitos luottamuksesta, ehkä ens tai seuraavana vuonna!\nfysiikka on yks asia, ja sitä saa ns. Ilmaiseksi tiedettävästi. Monet sanovat, että rahalla pääsee kovempaa (hienommat ja ns. Nopeammat kamat), jossa on tosiaan kuten edellä mainittu, vain toinen puoli. Nykyisillä varusteillakin lähtee ilmaisia minuutteja, asentoa hinkkaamalla ja totuttelemalla ja liikkuvuutta parantamalla omaan parhaimpaan (eikä fyysisesti edes vaadi paljoa, joten sitähän jaksaisi treenien päälle tehdä aina 😉 ) täydellä matkalla jopa kymmeniä minuutteja. Ja toki painonpudotus on ilmaista, joskus jopa rahaa säästävää. Ja fysiikkaa kehittääkseen on hyvä tietää miksi tekee ja miten tekee ja tekeekö siltikään oikein. Säästää itseään monelta harmilta, murheelta ja vaivalta.\n240 W huudettu.


Valamon yksinäinen - Kulttuurikeskus Poleeni\nNäytelmä sovinnosta, anteeksiannosta sekä uuden elämän aloittamisesta\nEnsiesitys la 18.3.2017. Muut esitykset ajalla 23.3.– 5.5.2017.\nValamon yksinäinen on Laila Hirvisaaren Laatokka-sarjan kolmas kirja. Hirvisaari kertoo kirjoittaneensa tämän teoksensa Uudessa Valamossa Heinävedellä munkin keljassa ja teoksesta välittyykin lukijalle tarkka kuvaus ortodoksisuudesta. Ortodoksiset liturgiatekstit tukevat hienosti tarinan henkilöiden syvimpiä ajatuksia.\nMaan kämmenellä kirjassa kuvatun dramaattisen myrsky-yön tapahtumista Syvänmaan kylässä on kulunut kaksikymmentäkolme vuotta. Reipasta Petjaa ja rakastunutta Mitjaa ei enää ole, on vain kaksi miestä Laatokan luostarisaarella, Vanhassa Valamossa. Kaksi miestä joilla on yhteinen synkkä salaisuus.\nPetja on nyt isä Nikolai, kiivas ja kunnianhimoinen mies, joka toimii luostarin taloudenhoitajana. Mitja, viitankantaja Dimitri, Valamon yksinäinen, ei ole antanut vihkiä itseään munkiksi, vaan etsii sovitusta teoilleen erakkona. Mutta kumpikaan heistä ei ole pystynyt unohtamaan menneisyyttään. Sitten hiljaisuus murtuu ja he joutuvat vastakkain menneisyytensä kanssa aikana, jolloin koko Venäjä on luisumassa vallankumouksen kouriin.\nKirjasta tehdyssä näytelmässä menneisyys herää eloon. Näytelmässä kuvataan toisensa kadottaneiden henkilöiden kohtaamista kahdenkymmenen kolmen vuoden jälkeen, vuonna 1913. Tarina etenee Valamon saarelta Pietariin, Puolan ja Venäjän rajalle Krasnostokin luostariin ja Sortavalaankin. Kohtaamiset tuovat muutoksia kaikkien päähenkilöiden elämään. On sovinnon, anteeksiannon ja uuden elämän aika. Mutta ennen sitä on pahan saatava palkkansa.\nVenäjän vallankumousta enteilevä yhteiskunnallinen ilmapiiri, karjalaisten pakkovenäläistäminen ja maailmansodan uhka luovat historiallista taustaa päähenkilöiden elämänmuutoksille. Päähenkilöksi nousevan Mitjan, Valamon yksinäisen, on ratkaistava oma suhtautumisensa myös tähän ympäröivään maailmaan ja oma suhteensa luostarielämään. Raskas menneisyyden painolasti putoaa ja uusi elämänilo ja elämännälkä tulevat tilalle.\n”Poleenin Teatterin tuotantoryhmää tulee kiittää kokonaisvaltaisesta ja puhuttelevasta näytelmästä Valamon yksinäinen. Näytelmäsovitus romaanista elää ohjaaja Jari Tuonosen käsissä pohdiskeluina ja elämän tuomien kohtaloiden syväluotaamisena.” ”Oman maukkaan lisän esitykseen tuo Juha Valveen säveltämä musiikki, joka vuoropuhelee tekstin myötä. Ohjaaja Tuononen käyttää myös tehokkaasti videon mahdollisuuksia.” ”Näytelmän suuri sanoma piilee anteeksiannossa, jotta elämä voisi jatkua. Poleenin Teatteri kertoo tarinaa, joka on humaani. Se antaa myös avaimia uuden elämän luomiseen. Tulee taas mieleen totuus, että teatterin ei tarvitse opettaa, mutta se antaa avaimia katsojan omiin sisäisiin lukkoihin.” -Timo Heimonen, Länsi-Savo\n”Parasta näytelmässä on Susanna Pohjolaisen kaunis, herkkä ja pelkistetty lavastus, mikä toimii, vaikka tapahtumat siirtyvät välillä Puolan rajalle asti toiseen luostariin. Ortodoksisuus on kokonaisuudessa mukana uskottavalla tavalla niin asuissa kuin rituaaleissakin. Näkee, että työryhmän apuna on ollut asiantuntija. Valamon yksinäinen piirtää oivan kuvan ajasta, kun Venäjän vallankumous kuplii pinnan alla ja suomalaisuus nostaa päätään.” -Vuokko Viljakka, Savon Sanomat\n”Poleenin Teatterin kevään näytelmä, Laila Hirvisaaren Valamon yksinäinen on visuaalista ilottelua. Lavastaja Susanna Pohjolainen, puvustaja Susanna Kasanen ja valoista vastaava Ville Huupponen ovat onnistuneet luomaan Poleenin lavalle luostarimaisen tyyneyden tyyssijan.” ”Poleenin Teatterin konkari Kirsi Selonen tekee ylivoimaisesti raastavimman roolin Mashana. Lapsensa menettänyt ja samalla nuoruuden rakastettunsa hylkäämäksi jäänyt Masha kipuilee menetystensä kanssa tavalla, joka saa silmäkulmat kostumaan.” – Tara McLees, Pieksämäen Lehti\nLa 18.3. klo 13 (ensiesitys)\nTo 23.3. klo 13\nSu 26.3. klo 13\nSu 2.4. klo 13\nSu 9.4. klo 13\nKe 19.4. klo 11\nPe 28.4. klo 18\nTo 4.5. klo 13\nPe 5.5. klo 18\nKesto 2 h 30 min, väliaika. Esityksessä käytetään luontaista suitsutuksen tuoksua sekä teatteriusvaa.\nPoleenin lippupalvelu palvelee Poleenin kahvilassa arkisin klo 11–17 sekä tuntia ennen tapahtuman alkua, puh. 0400 855 614.\nRyhmämyynti: Juhani Heikkinen, puh.044 799 5563.\nRyhmäliput 25-49 lippua 17 €, yli 50 lippua 15 €\nLaila Hirvisaaren (ent. Hietamies) kirjasta(1988) dramatisoinut Anna Häyrinen Joensuun kaupunginteatterille (2002).\nMusiikin sävellys Juha Valve\nPertti Selonen – Dimitri, Mitja Vaskola, viitankantaja, Valamon yksinäinen\nMikko Parkkinen – isä Nikolai, Petja Huovinen\nPäivi Tikka – sisar Anna, Palaka Marttinen\nKirsi Selonen – Masha, Eeva Maria Huovinen\nReko Petäjämäki – Timofei Ustinov, bolshevikki, Annan aviomies\nPirjo Särkkä – äiti Jelena, Krasnostokin luostarin igumenia\nEmmi Sirola – Katja Marttinen, Annan tytär\nSanteri Kirjavainen – Johannes Perttunen, Mashan poika\nLauri Sinkkonen – isä Boris Tarkkailija\nSeppo Paappanen – isä Mavrik, Valamon luostarin igumeni\nAri Kekäläinen – isä Kypriano, piispa\nIlkka Holmavuo – pappi Kamkin\nNiko Kurki – Santarmi (äänitallenne)\nJari Tuononen – Santarmi (äänitallenne)\nEmma Maaranen – nuori Masha videolla\nEmmi Sirola – nuori Palaka videolla\nElsi Kinnunen – loppulaulun sopraano (äänitallenne)\nVideoprojisointien kuvaus ja editointi Ville Huupponen\nVideoprojisointien äänitys ja editointi Teemu Nykänen\nNäytelmän oikeuksia valvoo SUNKLO. Erityiskiitokset Joensuun kaupunginteatterille tekstin esitysluvasta ja isä Pekka Jyrkiselle työryhmän perehdyttämisestä ortodoksisuuteen!