Anaresor – Perhokalastus, matkailu ja mieselämä.\nOn 3.2.2022 3.2.2022 Tekijä AnaresorMatkablogiKategoria(t): Elettyä elämää, Kuvataide, Mieselämä, Yleinen1 kommentti\nTaitelija Hanna Vihriälä on maalannut viiltävän freskon unelmastani. Hän on tehnyt sen ripustamalla valkoisia ja kullanvärisiä surusidontanauhoja G-Mersun muotoon.\nLuin Vihriälän teoksesta viime lauantain Hesarista. Jutussa kerrottiin, että taiteilija kehottaa teoksellaan itse kutakin arvioimaan millaisia asioita tulee tavoitella ja missä määrin? Ja entä jos nuo halut eivät vastaa edes omia arvoja?\nHyviä kysymyksiä. Mutta etenkin minua hämmensi arvioinnin yllykkeeksi valittu objekti. G-Mersu. Se on ikiaikainen haaveeni, jonka ymmärrän samalla tuotteena täydeksi järjettömyydeksi.\nMaailman kalleimpiin lukeutuva maasturi, joka on varustettu aivan liian hyvällä tekniikalla 99 %:lle sen käyttäjistä. Hinta 200 000 – 350 000 euroa (kalleimman 4×4 Hoch -mallin maahantuoja on jättänyt hienotunteisesti hinnoittelematta) Suomessa takaa, että auto on vain ja ainoastaan luksussymboli kaikille muille paitsi Karhuryhmälle, ja sekin ajaa omaa panssaroitua versiotaan verovaroilla. Ja on G-Mersu älytön ostos Saksankin hinnoilla. Mitä nyt olen nähnyt G-Mersuja vaikkapa Hampurissa, useimmat niistä eivät näytä siltä, että niillä olisi ajettu metriäkään maastossa. Alpeillekin pääsee vuoristotietä ylös vaikka nelivetoisella Fiat Pandalla. Miksi kenenkään pitäisi haluta G-Mersua?\nVarmaan samasta syystä kuin ihminen haluaa hienon kellon. Halvastakin näkee aikaa, mutta täydellisesti toimiva kaunis hienomekaniikkatuote hivelee silmää ja tuottaa iloa omistaa – jos sellaiseen on varaa.\nItse en ole edes koskaan ajatellut haluavani tuliterää G-Mersua. Kymmenen vuotta vanha, vaikka vähän kolhujakin saanut malli, edustaa enemmän romanttista haavekuvaani itsestäni ajamassa jyrkkää kivistä polkua alas lohijoen rantaan jossain Norjan vuoristoseudulla. Ei se toki hankinnasta sen järkevämpää tee, jos samalla hinnalla saa tuliterän hybridi MB GLC:n (tai jonkun muun merkin, se ei ole asian kannalta relevanttia).\nMinulle välttävä G-Mersu norjalaisen lohilordihuvilan pihamaalla.\nVihriälän teos on täyttänyt tehtävänsä taitelijan näkökulmasta, koska se on saanut minut pohtimaan omia arvojani.\nTosin jos G-Mersun sijaan teoksessa olisi ollut Ferrari, en olisi vaivautunut tähän pohdintaan. Niin pienestä on kiinni, miten taide koskettaa.\nMietin myös, miksi taiteilija itse haaveilee G-Mersusta? Miten se on häntä koskettanut? Miksi se edustaa hänelle turhuuden huipentumaa? Tai unelmien täyttymystä.\nEn todennäköisesti koskaan tule hankkimaan G-Mersua, mutta silti se on jonkin haavemaailman symboli aina elämässäni. Ehkä se kuvaa konservatiivista maailmankuvaani. Automalli, jonka kori uudistuu 40 vuoden välein edustaa minulle pysyvyyttä tässä koko ajan pöljemmäksi menevässä maailmassa.\nOlen vakaasti sitä mieltä, että uuden G-Mersun vain kaupunkiautoksi ja/tai statussymboliksi hankkivan täytyy olla hullu. Millaisen mielikuvan se antaa ostajastaan? Varmaankin nolon.\nEn edes ryhdy pohtimaan auton ympäristöimagoa.\nSilti, jos joskus voitan 10 miljoonaa Lotossa, aion ensimmäisenä tekonani tilata G-Mersun. Kaikilla herkuilla.\nEdellisen kirjoitettuani lähdin katsomaan itse taideteosta Forum Boxiin, Helsingin Hietalahteen.\nTeos oli mykistävä. Paljon hienompi kuin ikinä olisin uskonut. Valko-kultaiset, katosta riippuvat surusidontanauhat muodostivat kolmiulotteisen kuvan G-Mersusta. Ihan kuin oikea auto olisi seisonut harson takana.\nEn ole juuri ollut tilataideteosten ystävä, mutta tämä teos häikäisi minut. Haluaisin saada sen, en tosin tiedä mihin sen laittaisin. Täytynee siis tyytyä vain ottamaan teoksesta valokuva ja kehystää se seinälle.\nNäyttelystä löysin myös vastauksia aiemmin esittämiini kysymyksiin. Minua hämmensi taiteilijan kirjoittama perustelu, miksi hän oli valinnut haluamisensa kohteeksi juuri G-Mersun. Hämmensi siksi, että teksti oli melko lailla saman sisältöistä, kuin mitä itse kirjoitin tämän postauksen alussa.\n”Näyttely rakentuu Mercedes Benz G-mallin ympärille. Ajatteluani on ohjannut oma haluamisen ja luopumisen välinen tasapainoilu, mutta myös huomio siitä, mitä yhteiskunnassamme on moraalisesti hyväksyttävää tavoitella ja mikä on pelkästään noloa.”\n”Mercedes Benz G-mallia ehkä parhaiten kuvaava adjektiivi on järjettömyys. Mersun G-malli on pöyristyttävän kallis erikoismaastoauto, jolla pääsee läpi mahdottomilta tuntuvilta paikoista. Jos voisin valita minkä tahansa auton, valitsisin tämän.”\nMinä jostain syystä kuvittelen, että taiteilijat ovat hyvin tiedostavaa sakkia ja siksi tuntuu oudolta, että 48-vuotiaalla tamperelaisella kuvataitelijalla on sama kohde turhien ja tarpeettomien haaveiden symbolina, kuin häntä kymmenen vuotta vanhemmalla helsinkiläisellä mainosmiehellä.\n”Omassa, aika keskiluokkaisessa, elinpiirissäni kukaan ei kyseenalaista, etteikö asuntolainan säännöllinen lyhentäminen olisi tärkeämpää kuin tuntemattoman hädänalaisen auttaminen tai ympäristön tulevaisuuden turvaaminen. On asioita, joiden epätasapainon tunnistan, mutta niitä ei ole tapana hämmästellä joogatunnin jälkeen vegaanisella aamupalalla. Mielipiteitä on paljon ja niitä jaetaan, enkä väitä, ettenkö pelkäisi kasvojeni menettämistä omassa yhteisössäni. Epäilen silti, että vielä enemmän pelkään omaa sokeuttani. Surusidontanauhoista muodostuva Mercedes G on temppeli, haave ja harha. Auton idea ei sisällä millään tavoin omia arvojani, saati elämäni realiteetteja, mutta jotain haluamisen kierteestä siihen tiivistyy.”\nItse mietin myös pitääkö haaveen olla saavuttamaton, jotta haave olisi tarpeeksi iso? Periaatteessa pystyisin G-Mersun hankkimaan, ainakin käytettynä, mutta silti haaveen toteuttaminen olisi järjetön teko. Ja samalla, mistä sellainen ihminen enää haaveilee, jolla on varaa ostaa mitä tahansa? Eiväthän kaikki haaveet tietenkään ole materialistisia. Onnellisemmasta elämästä haaveilee rikkainkin ihminen. Ehkä olen materialisti, sillä haaveilen mieluummin G-Mersusta kuin maailmanrauhasta. G-Mersun hankinta voi kohdallani joskus toteutua, maailmanrauha ei.\n”Ehkä saan joskus mahdollisuuden ainakin ajaa unelmieni autoa. Se on varmasti upeaa. Koenko silloin, että pystyn mihin vain? Esteet katoavat, kaikki on mahdollista. Onko maailmankuvani sellainen, että materia ei tee onnelliseksi, mutta kyllä se auttaa?”\nMercedes-Benz G 4×4 Hoch eli tavallista korkeammalla maavaralla varustettu malli hotellin Arlbergin pihalla Lechissä. Auto kuulunee pysäköidä kiven päälle.\nItse olen ajatellut ratkaista ristiriitaisen suhteeni G-Mersuun niin, että 60-vuotispäivilläni lennän Müncheniin ja vuokraan G-Mersun viikonlopuksi. Ajan sillä Itävallan vuoristoon, vaikkapa Lechin alppikylään, jossa kukaan ei kiinnitä auton prameuteen liikaa huomioita. Sitten haave on koettu. Mutta tuo kokeminen vaatii selkeästi rationaalisen syyn, luvan hullutella. Sellainen on pyöreä merkkipäivä. Silloin saa tuhlata tyhmyyksiin ilman, että tarvitsee pelätä ympäristön moralisointia.\nYhtä kaikki, yksikään taideteos ei ole saanut minua yhtä syvällisiin pohdintoihin. Kiitos siitä Hanna Vihriälä. Äläkä luovu unelmistasi, kuinka hulluja ne ovatkin.\nSitaatit Hanna Vihriälä (G-Mersu, näyttelyseloste)\nTeos esillä 6.2. asti Forum Boxissa, forumbox.fi Ilmainen sisäänpääsy\nOn 14.11.2021 16.11.2021 Tekijä AnaresorMatkablogiKategoria(t): Kirjallisuus, Mieselämä, Yleinen2 kommenttia\nTämän kirjoituksen tarkoituksena ei ole kehuskella sillä, että olen lukenut Alastalon salissa -kirjan. Toivon lähinnä, että kirjoitukseni laskee rimaa tarttua kirjaan, joka osoittautui vastoin ennakkokäsityksiä mukaansatempaavaksi ja hersyvän hauskaksi. Ainakin minä olin täysin kirjasta levitetyn mystismahdottoman mielikuvan manipuloima. Uskoin, että kirjan lukeminen on ihan tekemätön paikka. Puuduttavaa jaarittelua jossain maalaispappilassa, jossa istuu runebergiläisiä poskipartaukkoja turisemassa esiaikaisia riimejä.\nOikean lukukulman Alastalon saliin avasi ystäväni Kai Seikku, joka antoi minulle kirjan syntymäpäivälahjaksi ja kehotti lähestymään kirjaa bisneskirjana. Tästä näkökulmasta aukeaakin huikea tarina, siitä miten laivaosuuskuntaa – sen aikaista startupia – kasataan. Tarkoitus on rakentaa saaristolaiskylään, ilmeisesti johonkin Kustavin seutuville, yhtä iso laiva kuin millä kaupunkilaiset Turussa tai Raumalla kerskailevat: kylän ensimmäinen kolmimastoinen parkki. Tähän mennessä kyläläiset ovat laivakannassaan edenneet kaljaaseista kaksimastoisiin prikeihin. Mutta isommat bisnekset ja suuremmat laivat välkkyvät kaikilla mielissä. Atlantin aalloille pitäisi päästä, ehkäpä Brasiliaan asti hakemaan kahvikuormaa. Vaurautta edustavat vyötärönympärykset kasvavat retareilla (laivanvarustajilla ) ja rahavarat masseissa. Rahaa pannaan poikimaan isommat tienestit mielessä.\nAlastalon salissa -kirjan henkilögallerian pääosassa ovat itse laivahankkeen puuhamies, kylän ”isoinen” Alastalon isäntä. Toinen tärkeä hahmo on kylän varsinainen heimopäällikkö ja rikkain mies Langholma. Ison osan saavat myös Alastalon kateellinen kilpailija ja nousukashenkinen Pukkila sekä rehellinen ja reilu kapteeni Härkäniemi, joka on hyväksynyt asemansa Alastalon adjutanttina. Lisäksi on sekalainen joukko miehiä: kapteeneita, sellaiseksi opiskelevia, talollisia ja talottomia, rikkaampia ja köyhempiä. Yhdistävä tekijä on merenkulun ympärillä pyörivä rahtibisnes. Eletään Oolannin sodan aikojen jälkimaininkeja Venäjän vallan alla. Jostain Kustavin seuduilta laivat seilaavat Tukholmaan, Lübeckiin ja Englannin Hulliin asti. Suomesta viedään ulkomaille (mitä kirjassa mainitaan) kalaa ja karjaa. Takaisin päin tuodaan viljaa, suolaa ja muuta tarpeellista. Suolasäkkien seassa muilutetaan kotimaahan sokeria, josta pitäisi maksaa kruunulle kovat verot. Ovat veijarit siis ihan salakuljettajiakin. Kirjan hauskimpia kohtia on muistelu, missä porukka juottaa tullimiehet umpihumalaan ja kun virkavalta on sammunut turvallisesti pöydän alle, sokerilasti siirretään pois laivasta.\nAnnetaan Alastalon itsensä esitellä hanke:\n”Ei Itämerellä niin väliä ole seilaako siellä lumiauralla vai köliastialla, kuljun ylitse kulaa vaikka lyhteen tyvellä istuen, mutta kun pukspröötin edessä on meren silkaa pitemmälti, niin silloin kysytään, kenen köli kulkee, ja kenen lasti ajettuu koko suven Geflen ja Hullin välillä. Ei minun meininkini ole merellä sammaleen kasvattaminen pohjalautojen alle, vaan minun meininkini on kolme rahtia suvessa Itämereltä Hulliin…”\nJa tähän hankkeeseen, isomman ja nopeamman laivan rakentamiseen, Alastalo tarvitsee muutaman kymmenen osakasta mukaan.\nRiskiä ja voimia jaetaan rakentamalla laivat yhdessä, kukin on mukana varallisuutensa mukaan. Osuus laivasta voi olla 1/8 tai 1/32. Ja voitot rahdatusta lastista sen mukaisesti. Samalla systeemi on keino jakaa riskiä. Jos laiva haaksirikkoutuu, tappiotakin syntyy retarille vain osuutensa suhteessa.\nAlastalon salissa kertoo miten miehiä maanitellaan mukaan merkitsemään osuuksia, kuka kateuksissaan heittää kapuloita hankkeen rattaisiin ja kenen kuuluu saada olla kylän komeimman laivan varsinainen varustaja ja kapteeni. Kuka on mukana saadakseen myytyä metsänsä laivan puiksi. Kenellä olisi varaa merkitä iso osuus, mutta on niin saita, että hautoo rahoja sänkynsä alla rapistuvassa torpassaan.\nEnnen kaikkea kirja kertoo, ettei mitään suurta synny, ellei hankkeella ole tavanomaista visionäärisempi ja palavahenkisempi puuhamies. Mutta hänkin tarvitsee tuekseen joukon ahkeraa ja osaavaa väkeä, joka on vielä valmis ottamaan riskiä ja sijoittamaan hankkeeseen. Tarinan voisi kirjoittaa uusiksi tähän päivään, vaikka Woltin ympärille.\nPrikissä on kaksi mastoa, parkissa 3-5. Ja rahtitonneja huomattavasti enemmän.\nHärkäniemi valitsee itselleen piippua Alastalon piippuhyllystä ja tuumailee ajankuluksi erinäisiä.\nKieltämättä tarina kirjassa etenee melko hissukseen, yksin piippua voidaan valita 60 sivun verran.\nMutta piippuvaihtoehtoja puntaroidessa Härkäniemen tulee analysoitua koko salissa istuva mieskunta luonteenpiirteineen, millainen piippu kenenkin kouraan sopii ja miksi. Yhden hienoimmista piipuista hyllyssä Härkäniemi jättää suosiolla kylän mahtimiehelle, Langholmalle.\n”… minun verkassorminen järkeni sanoo, että Ristimäen tuomarivainaan piippu on sopivassa suussa, kun se on Langolholman Eframin suussa. Efram Langholma on leukansa painolta ja katsantonsa vaa`alta ja muulta selänsuoristukselta ja käsivarren kuljetukselta semmoinen mies, että komeus komeankin piipun viljelemisessä on miehen komeutta eikä piipun komeutta, ja että julkisuus miehen naamassa ja rintapielen juhlallisessa on vielä julkisempi kuin julkisenkin piipun ruumava kaarto ja kiiltävänkin silkkimustan arvokas totisuus.”\nNousukasmaisen Pukkilan, joka varojensa äärirajoilla pyrkii elämään ulospäin komeaa elämää, Härkäniemi tylyttää piipun valinnan kautta näin:\n”Minua harmittaa, kun ei miehellä ole ajatuksenselkoa toimissansa, enkä minä muissakaan asioissa ja paremmissa miehenasioissa osaa uskoa semmoiseen mieheen, joka piipunkin vaalissa näkee nopeasti helyt, mutta jättää katsomatta itse piipun. Koskas on Pukkila esimerkiksi ymmärtänyt ottaa ja koetella tältä hyllyltä tätä Hullin piippua, joka on kädessäni, ja joka kieltämättä on piippuna paras Alastalon hyllyllä? Ei kertakaan. ”- - ” Pukkila ei olisi Pukkila, jos hän ottaisi kelpaavamman silloin, kun on koreampi silmissä. ”\n”Krookla pelastaa itselleen rommilasin melkein sekoittamattomana”\nTotipöydän ympärillä pyöritään niin ikään kymmeniä ja kymmeniä sivuja tarkassa marssijärjestyksessä. Kuka tohtii mennä ensin ja kenen vuoro on myöhemmin. Tässäkin piirretään pirullisen hauska kuva ihmisten eroista. Pöydässä on valmiiksi kaadettuja laseja noin puolillaan kuumaa vettä, johon kukanenkin voi itse sekoittaa sopivan määrän rommia tai konjakkia sekä sokeria. Rommi ja etenkin ilmaiseksi tarjottu sellainen maistuu kapteeneille. Jotta lasiin mahtuisi enemmän rommia, ovelin kaataa ylimääräisiä vesiä naapurin lasiin ja loppujen lopuksi viimeiseksi nokkimisvuorossa jääneellä onkin edessään täysi lasi kuumaa vettä, johon ei mahdu rommia sekaan edes väriksi.\n”Ei miehen housuja muut ylemmäksi nostele kuin mies itse! arveli Krookla ja tyhjensi lähimmästä lasista puolet viereiseen: tottamaar tynnyristä sotkut tyhjennetään, kun lahnaa sijaan suolataan! tuumi hän. Kahmalon täysi vielä sokeria sekaan, niin sai helpata lasitulppaa ja ruveta pulputtelemaan karvasta joukkoon. Se juuri rommin hänelle paremmaksi aineeksi tekikin, että sen näki, kun se värjäsi veden, joka lirauksen vuodattamalta tummankarvaisemmaksi, niin että karmasi kielenpintaa jo etukäteen, ennen kuin maistoikaan. Pukkilakin viitsii lirputella tuossa vieressä konjakkikarahvia (huom. nousukasmainen valinta) pleikeiltänsä kädessään, vaikka on täysi mies ja pitäisi olla suussa sama maun parkki kuin minullakin. Krookla hörppäsi hyvän siemauksen täydeksi kaadetusti lasistaan maistiaisiksi, oliko sopivan vahvuista: oli karahvikin vielä kädessä, niin sopi lisätä ainetta, ettei tyhjin lasein lähtenyt kävelemään paikallensa.”\nLuku, jonka mukavasti voi jättää lukemattakin, koska siinä ei tapahdu sen enempää kuin muissakaan.\nVolter Kilpi heittäytyy ironiseksi kuudennen luvun kuvauksessa. Kyllä jokaisessa luvussa tapahtuu paljon, mutta tapahtumat ovat lähinnä fundeeraamista. Silti suuri osansa on piikikkäällä sanavaihdolla, jota nykykielellä alatyylisesti voisi kutsua reippaaksi miesten keskeiseksi vittuiluksi. Kaveria haastetaan sanan säilällä. Jos siihen ei pysty vastaamaan, saa maineeseensa pahan loven.\nJa kovia puhumaan nämä partaturrit ovatkin. Tarinaa tulee, kun leuat on saatu lämmiteltyä ja välillä leukasaranoita voideltu totilasillisilla, jonka jälkeen jutut lähtevät taas suorastaan laukalle.\nKirja kyllä panee nykylukijan koetukselle. Sanasto on elävää ja minullekin ammattimaisena sanankäyttäjänä tuli vastaan monia sanoja, joista en ollut koskaan kuullutkaan. Lieko Kilpi niitä itse keksinyt tai paremminkin luonut. Sanasto on aivan mahtavaa, suorastaan hykerryttävää.\nTäytyy vain ihmetellä Kilven kielellistä nerokkuutta. Luulen, että jos Kilveltä olisi kysytty mistä sanasto on peräisin, niin vastaus olisi ollut: ”Niitä vain tulee.” (Varmaan joku onkin kysynyt, mutta en ryhtynyt perehtymään kirjaa koskevaan tutkimusaineistoon. Kunhan nyt kerron mitä itse siitä tuumin.)\nKirjoitetun kielensä puolesta Alastalon salissa -kirjaa on vaikea sijoittaa aikaan. Kielen tyyli on ajatonta. Vanhahtavaa toki, mutta se ei minusta leimallisesti edusta mitään aikakautta, saatikka vuosikymmentä. Kirja on julkaistu 1933, mutta se voisi olla kirjoitettu myös tänään. Jos joku osaisi.\nMutta ne vaikeat sanat.\nLauseyhteydestä sanojen merkityksen onnistuu useimmiten päättelemään, mutta jonkinlaisesta entisaikojen merenkulun termistön tuntemisesta on apua. Samoin kuin länsisuomalaisten murresanojen. Esimerkiksi sana puksprööti minun piti tarkistaa netistä. Se tarkoittaa laivan keulamastoa.\nAlastalon salia ei voi lukea nopeasti. Sitä pitää makustella ja hyväksyä, että kirja ottaa aikansa. Välillä, tai aika usein, olen nukahtanut kirja kädessäni. Sekin kuuluu asiaan. Vaikeaa kuitenkin on, jos kirja tippuu lattialle, sillä sen verran samankaltaista tarinaa on tarjolla, että oikean kohdan löytäminen kirjanmerkin hukkuessa voi viedä hetken.\nKirja koostuu kahdesta osasta ja lukemista riittää lähemmäs 850 sivua. Mutta hyvän kirjan tapaan alkaa henkilöhahmoihin mieltyä siinä määrin, ettei toivoisi kirjan loppuvan. Tarina kertoo vain muutaman tunnin heidän elämästään. Vaikka toki takautumina käydään läpi useampia vuosikymmeniä tapahtumia, olisi ollut hauska lukea myös, mitä jatkossa tapahtuu. Saatiinko laiva lopulta rakennettua ja kuka sen ruoriin päätyi?\nViimeiselle sivulle päästyäni avasin ensimmäisen sivun uudestaan. Olisi tehnyt melkein mieli ryhtyä lukemaan kirjaa uudestaan, sillä nyt kun henkilöt ja motiivit olivat tutumpia, kirja avautui uudella tavalla. Ja varmasti kirjan uudestaan luenkin. Sillä kun siinä ei varsinaisesti tapahdu paljoa, niin on samantekevää, vaikka tietää loppuratkaisun. Mutta onnistuuko Alastalo saamaan parkkinsa osuudet merkittyä? Toteutuuko hanke? Tämä jääköön paljastamatta. Muuta juonta, kun kirjassa ei varsinaisesti ole.\nOn 31.12.2020 10.1.2021 Tekijä AnaresorMatkablogiKategoria(t): alpit, Elettyä elämää, Kirjallisuus, Mieselämä, YleinenJätä kommentti\nKirjahyllyä siivotessa koitin poistaa kaikki kirjat, joita en aio lukea uudestaan. Pohtiessa, mitkä kirjoista luen taatusti uudestaan useammankin kerran, syntyi oma Top 34 -lista.\nKirjahyllyn siivoaminen eli tarkemmin sanottuna kirjojen imurointi pölystä on aikamoinen urakka. Pöly yskittää, kädet kuivuvat kirjoja käsitellessä ja yläosien imurointi imuri kainalossa jakkaralla seisten vaatii aikamoista akrobatiaa. Siksi hommaa ei tule tehtyä kovin usein. Ehkä kerran kymmenessä vuodessa.\nOsana siivoamisurakkaa oli (lähinnä vaimon vaatimuksesta) hankkiutua eroon sellaisista kirjoista, joita ei tule todennäköisesti luettua uudestaan. Kun olin poistanut hyllystä parikymmentä vaimon kirjaa (osa tuli takaisin), yritin tosissani miettiä mitkä ovat sellaisia kirjoja, joihin varmuudella palaan. Kirjat ovat minulle tärkeitä ja tykkään palata katsomaan sitä ja tätä sitaattia tai kirjan katkelmaa tuon tuostakin. Siksi en mielelläni lainaa kirjoja kenellekään.\nPalaamiskriteerillä olisi voinut viedä kierrätyskeskukseen paljon enemmänkin kirjoja, vaikka Jari Tervon koko tuotannon, mutta ehkäpä tuleva polvi joskus innostuu siitä. Tai Henning Mankelin Wallandereista. Ehkä ne voi siirtää mökille. Tuomas Kyrön Mielensäpahoittajatkin on loppuun naurettu. En silti raskinut luopua niistäkään.\nLopulta sain poistettua hyllystä kaksi kassillista kirjoja. Ikävä kyllä hyvätkin kirjat ovat nykyään lähinnä ongelmajätettä, kun divarin pitäjät eivät jaksa innostua mistään, mikä ei liiku vauhdilla. Täysin ymmärrettävää sinänsä tänä digi- ja äänikirjojen aikana. Vanhan liiton paperilta lukijat käyvät vähiin. Mutta kuulemma kierrätyskeskus ottaa hyväkuntoisia kirjoja vastaan.\nTässä kirjojen arvottamisessa syntyi sitten sivutuotteena oma suosikkilista. Jos siitä on iloa jollekin uusien kirjojen ja kirjailijoiden löytämisessä, niin hyvä. Joillain kirjailijoilla on vahvaa esitystä läpi tuotannon, mutta listaan heiltä vain omasta mielestäni parhaat (oma tapani on kahlata läpi koko tuotanto, kun löydän uuden mieleisen kirjailijan).\nKirjat eivät ole paremmuusjärjestyksessä, vaan siten kun ne ovat hyllyssä vastaan tulleet. Minulla ei ole järjestyksen suhteen varsinaista logiikkaa, aakkos- tai värijärjestystä. Ehkä kielialueet olen pyrkinyt pitämään kasassa ja tietysti tietokirjat ominaan. Eikä tässä ole kyse kirja-arvosteluista, listaan vain omia suosikkejani. Sellaisia, joita omaan hyllyyn on päätynyt. Ja siellä pysynyt.\nJoku voi myös ihmetellä, että hyllystä puuttuu sellaisia itsestäänselvyyksiä kuin Philip Roth. Se johtuu taas siitä, että vaimoni kielsi ostamasta uusia kirjoja, ennen kuin raivaan hyllyyn tilaa poistamalla vanhoja. Rothit luin kirjaston kautta. Mutta nyt olisi tilaa uusille hankinnoille. Ensimmäisten joukossa voisi olla Marcel Proustin kymmenosainen Kadonnutta aikaa etsimässä -sarja. Se lienee kuitenkin maailmanhistorian hienoin kirjallinen suoritus, jos nyt yksi pitäisi nostaa yli muiden.\n1. Alberto Moravia: Roomatar.\nMoravian koko tuotanto on mieluisaa luettavaa, mutta jostain syystä Roomattaren vahva tarina on jäänyt päällimmäisenä mieleen. Samoin Kaksi naista, joka kertoo kahden naisen selviämisestä sotaa käyvässä Italiassa, jossa jokainen vastaantuleva mies on potentiaalinen uhka naisen siveydelle. Siististi sanottuna.\n2. Hemingway: Nuoruuteni Pariisi.\nHemingwayn lyhytsanainen ja suoraviivainen tyyli on aina puhutellut, ja sen mukaan olen omaan kirjoitustyyliänikin kehittänyt. Paljon lyhyitä päälauseita ja on vähemmän vaaraa sortua pilkkuvirheisiin. Nuoruuteni Pariisissa kiehtovat etenkin kuvaukset reissuista Itävallan hiihtokeskuksiin ja ylipäänsä kurkistus kirjailijan omaan elämään.\n3. Paul Auster: 4321.\nAusterin kirjoista useimmat ovat turhan taiteellisia makuuni, mutta 4321 on yksi parhaista koskaan lukemistani kirjoista. Jännä rakenne, saman ihmisen neljä erilaista elämänkaarta.\n4. Thomas Mann: Taikavuori.\nThomas Mannin koko tuotanto on kovaa kamaa. Ei aina kovin helposti sulateltavaa, mutta putoaa kun on germanistisella mielenlaadulla. Taikavuoresta kiinnostuin aluksi siksi, että tapahtumat sijoittuivat Alpeille. Vanhempana kirjasta on löytynyt aina uusia ulottuvuuksia. Se kuvaa kiehtovasti, kuinka helppoa ihmisen on heittäytyä heikkouden virtaan ja antaa kohtalonsa muiden käsiin.\n5. Herman Hesse: Alppien poika.\nLisää alppikirjallisuutta. Ei varmasti Hessen paras kirja, mutta minua kiinnostava. Eikä niin artsua kuin vaikka Arosusi.\n6. Herman Broch: Luutnantti Pasenow eli Romantiikka 1888.\nEnsimmäinen osa Brochin trilogiasta, joka kuvaa ihmisten harhailua ja unissakävelyä Euroopassa 1888 – 1918. Itse asiassa kirjat pitää lukea ja prosessoida kokonaisuutena. Muut osat ovat Kirjanpitäjä Esch eli Anarkia 1903 ja Liikemies Huguenau eli Asiallisuus 1918.\n7. Mihail Bulgakov: Saatana saapuu Moskovaan.\nPirullinen satiiri Neuvosto-Venäjän alkuajoilta, jossa kulkee rinnakkaiskertomuksena Jeesuksen ristiinnaulitseminen. Bulgakov taisi olla morfinisti, joka voi olla syy uskomattomille juonenkäänteille. Saman kirjailijan Valkokaarti on myös loistava kirja, joka kuvaa Venäjän vallankumousta vähemmän tunnetusta kulmasta eli valkoisten joukkojen silmin.\n8. W.G. Sebald: Huimaus.\nSebaldin kirjat voisi joku lukea matkakirjojen luokkaan, mutta ennen kaikkea ne ovat kiehtovia sukelluksia Euroopan eri kolkkien historiaan. Mielelläni kirjoittaisin tällaisia itsekin lukemattomilta maailmanmatkoiltani, tai ainakin Euroopan-matkoilta. Jos vain osaisin.\n9. Robert Musil: Mies vailla ominaisuuksia.\nYksi ns. fragmentoituneen kirjallisuuden klassikoita. Suomeksi sanottuna kirjassa ei ole juonesta tietoakaan, mutta siellä täällä on pätkiä, joiden lukeminen hykerryttää. Minua kiehtoo lisäksi kirjan sijoittuminen hapertuvan Itävalta-Unkarin keisarikunnan loppuvaiheisiin, vaikka mukana on ihan keksittyjä valtioitakin. Jotenkin tuo vanhan ja uuden ajan nivel on kiinnostava ajanjakso.\n10. Karl Ove Knausgård: Taisteluni.\nKuusi osaa tajunnan virtaa Norjasta. Kohuttu ja parjattu omasta elämästään ammentava kertoja, jolla menee pääasiassa päin persettä. Silti jaksoin lukea Norja-fanina kaikki kuusi osaa, mukana on hyvää ajankuvaa eri vuosikymmeniltä. On kiinnostavaa lukea millaista oli nuoruus Norjassa suurin piirtein saman ikäisen kertojan silmin.\n11. Asko Sahlberg: Yö nielee päivät.\nSahlberg on ruotsinsuomalainen, Göteborgiin asettunut kirjailija. Yö nielee päivät on todella vahva kuvaus siirtolaiselämästä ja sen muuttumisesta, kun Balkanin rosvot tulevat sotkemaan vanhojen suomalaiskonnien kuviot. Viinaa juodaan niin ammattimaisesti, että tulee krapula pelkästä lukemisesta. Sahlberg on muuten yllättävän monipuolinen kirjailija. Historialliset kirjat Herodes ja Pilatus ovat myös aivan loistavia.\n12. Paavo Rintala: Pojat.\nKuuluisa elokuva on vielä parempi kirjana. Sukuni on Oulusta, joten kieli ja kaupunkikuvaukset tuovat lisää kiehtovuutta, muutenkin vahvaan sota-ajan siviilikuvaukseen.\n13. Mika Waltari: Valtakunnan salaisuus.\nKuka pystyy laittamaan Waltarin kirjat suosikkijärjestykseen? Ei kukaan. Tuotanto on niin iso ja monipuolinen. Suuret historialliset seikkailukertomukset puhuttelivat etenkin nuorempana ja Jeesuksen ristiinnaulitsemisesta kertova Valtakunnan salaisuus on yksi suosikkejani.\n14. Veikko Huovinen: Vapaita suhteita.\nHuovinen on yksi suosikkikirjailijoistani ja Vapaita suhteita on humoristin tuotantoa parhaimmillaan. Nasakoita novelleita, kuten Viinankätkijä tai Vanhan juopon lähtö. Huovisen tapa kuvata ihmisten sopeutumista kohtaloihinsa on aivan ylivertaista. Huovinen ei koskaan halunnut olla in kirjallisissa seurapiireissä, vaan moukari hesalaisten vouhotuksia korpikirjailijana Kainuussa.\n15. Georges Simenon: Maigret-sarja.\nPsykologiset Maigret-jännärit ovat sellaista rikoskirjallisuutta, josta pidän. Ja täysin toista laitaa kuin nykyisin suosittu Nordic Noir, jossa toinen toistaan sadistisemmat murhaajat keksivät mitä perversseimpiä tapoja päästää ihmiset päiviltä. Komisario Maigretille rikollisetkin ovat ihmisiä ja heidän tekemänsä rikokset itse asiassa aika arkisia ongelmia, jotka pitää vain hoitaa pois kuleksimasta siinä missä muutkin työt. Hankin viime vuonna koko Maigret -sarjan, noin sata nidettä, jotka luin sitten parissa kuukaudessa putkeen. Tapahtumat sijoittuvat useammalle vuosikymmenelle ja on mielenkiintoista nähdä miten Maigret-kirjojen tyyli muuttuu kovaksi keitetystä amerikkalaistyyppisestä rikosromaanista herkkupatojen äärellä tapahtuvaksi pohdiskeluksi. Pariisin ja ravintoloiden kuvaus on herkullista, mutta päinvastoin kuin yleisesti luullaan, valtaosa kirjoista tapahtuu ihan muualla. Etenkin alkuvaiheessa Maigret matkusti monesti muihin maihin ratkomaan asioita.\n16. Thomas Bernhard: Vanhat mestarit.\nItävaltalainen Thomas Bernhard on melko synkkä kaveri, joka pohtii kirjoissaan alinomaa itsemurhan vapauttavaa vaikutusta. Vanhoilla päivillään tämä kirjallinen häirikkö kirjoitti sitten komediaksi luokiteltavan kirjan Vanhat mestarit, jota esitettiin kuluneena syksynä Suomessakin näytelmänä. Se on kyllä hauska. Etenkin jos tykkää sellaisesta analyysistä, missä vanhempi mies arvostelee nippuun kelvottomaksi muuttuneen kulttuuritarjonnan ja ylipäänsä ottaen valtion kansaa tyhmentävän vaikutuksen. Kerrassaan mainio on päähenkilön suuhun pantu paheksuva havainto ihmisistä, jotka tulevat Wienin taidehistorialliseen museoon ja yrittävät imaista sisäänsä yhdessä iltapäivässä koko länsimaisen taiteen historian sen sijaan että pyrkisivät ymmärtämään edes yhden taulun kunnolla. Sama pätee kirjallisuuteen, jostain kirjasta riittää että siinä on pari lausetta ja ajatusta, jotka vaikuttavat syvällisesti. Jokaista sivua ei ole pakko märehtiä loputtomiin tai ahmia koko kirjaa yhdeltä istumalta.\n17. Joseph Roth: Radetzky-marssi.\nJälleen yksi kuvaus Itävalta-Unkarin raunioilta vanhenevan upseerin silmin. Mikä näissä vanhoissa Itävalta-kuvauksissa minua kiehtoo? Ja miksi juuri niin moni juutalainen kirjailija kirjoittaa näitä ajankuvauksia niin osuvasti? Ylipäänsä hämmästelen, miksi niin moni juutalainen kirjailija on makuuni. En ole millään tapaa uskovainen, joten siihen asia ei liity. Mutta miettikääpä kuinka moni maailman suurista kirjailijoista on juutalainen, alkaen amerikkalaisista kuten Auster, Roth, Doctorow ja Bellow…\n18. Jaroslav Hasek: Kunnon sotamies Svejk maailmansodassa.\nLisää (juoppo)hullua kirjallisuutta Keski-Euroopasta. Tsekki Hasekin kirja on mielestäni maailman paras satiiri ja kirja, johon olen useimmin palannut. Ei tarvitse RaMaVitiä, kun ottaa Svejkin käteen. Se virkistää. Taas ollaan Itävalta-Unkarin pöhöttyneen ruumiin hautajaissaatossa. Mutta miten hauskasti Hasek sitä kuvaa, on aivan käsittämätöntä. Tämä saattaa olla viimeinen suuri yhteiskunnallisesti kriittinen kirja, jota kaikki kansanluokat lukivat yhtä innolla. Kirjasta tehtiin 1970-luvulla Suomessa radioteatterin esittämä kuunnelma, joka oli myös aivan huikea. Svejkinä meuhkasi Hannes Häyrinen.\n19. Charles M. Schulz: Älä jännitä, Jaska Jokunen.\nPieni pyöreäpäinen poika ja koiransa Ressu. Tenavat ovat lastenkirjoja aikuisille. Purevaa elämänfilosofointia, josta tulee aina hyvälle tuulelle. Parhaimmillaan meno on sarjan puolessa välissä.\n20. John Le Carre: Värisuora.\nTyylikästä agenttimeininkiä, jossa on kylmän sodan tuntu käsin kosketeltavissa. Kirjat, joissa on mukana vähäeleinen salaisen palvelun pomo George Smiley, ovat eniten makuuni, mutta muukin, etenkin vanhempi tuotanto toimii.\n21. Hannu Raittila: Pamisoksen purkaus.\nRaittila on suosikkini suomalaisista nykykirjailijoista. Suosikkikirjani on itse asiassa Finlandia-palkinnon voittanut Canal Grande, mutta olen vissiin jossain mielenhäiriössä lainannut sen pois, joten se ei päätynyt kuvaan. Mutta Pamisoksen purkauksessa on samaa suoraviivaista menoa, jolla suomalainen mies laittaa maailman asiat järjestykseen.\n22. Lars Sund: Colorado Avenue.\nSund kuvaa hienosti suomalaisten siirtolaisten elämää Amerikassa ja myöhemmin Pohjanmaan rannikolla, johon menestyneet ovat palanneet.\n23. Veijo Meri: Sujut.\nVeijo Meri luokitellaan vissiin modernistiksi ja monissa kirjoissa onkin aivan omanlaisensa kirjallinen tyyli. Kasarmin varjossa kasvanut kapiaisen poika on parhaimmillaan sotilaselämän ja sota-asioiden kuvaajana. Sujut on kirja, jossa yksittäinen sotamies katsoo saattaneensa asiat sotahommien kanssa omalta osaltaan päätökseen ja yksinkertaisesti lähtee kotiin.\n24. Milan Kundera: Romaanin taide.\nKunderan Romaanin taide on kokoelma esseitä ja pohdiskeluja, siitä millainen hyvä romaani on. Vaikka olen lukenut paljon kirjoja, en ole koskaan oppinut lähestymään niitä kirjallisuusoppineiden näkökulmasta. Romaanin taide on auttanut ymmärtämään vähän paremmin, mistä hyvässä romaanissa on kyse, ja miten romaani eroaa kertomuksesta. Lisäksi olen löytänyt kirjan viittauksista luettavakseni useita eurooppalaisia suurromaaneja.\n25. Aleksander Solzenitzyn: Asian etu.\nKun asian etu vaatii, se vaatii. Vankileirien saariston kirjoittaja osaa myös tehdä kepeämpää satiiria neukkumeiningistä. Hersyttävää kuvausta asioista, joista oli nauru kaukana.\n26. Mihail Solohov: Aron raivaajat.\nMoneen kesään on kuulunut venäläisen klassikkosarjan lukeminen. Aron raivaajat ja saman kirjailijan Hiljaa virtaa Don kuuluvat hienoimpiin.\n27. Leo Tolstoi: Sota ja Rauha.\nTämäkin klassikko on käsittämättömän upeaa kuvausta. Jokaisen suomalaisen pitäisi lukea venäläistä kirjallisuutta ymmärtääkseen Venäjää edes vähän. Eivät nämä väestön sisäiset jännitteet ole mihinkään kadonneet, vaikka vallanpitäjät ja ideologiat ovat vaihtuneet.\n28. Väinö Linna: Tuntematon sotilas.\nEi tästä sen enempää, kun kaikki tietävät jo muutenkin.\n29. Ian McEwan: Lauantai.\nTeräviä ja osittain tunnelmaltaan karmeita kirjoja. McEwan osaa kirjoittaa älykkäästi. Lauantai on suosikkini kirjoista. Miten pienestä on kiinni, että tavallisen keskiluokkaisen ihmisen päivä muuttuu painajaiseksi.\n30. John Steinbeck: Eedenistä itään.\nJohn Steinbeck. Yksi Amerikan parhaista kirjailijoista, jonka syntilistaan tosin lasken hurahtamisen Neuvostoliiton ja sosialismin lumoihin siinä määrin, että piti neukkujen hyökkäämistä Suomeen ok-hommana, vaikka kirjoitti ihan kirjan tuomitakseen natsien rynnistyksen Norjaan. Joka tapauksessa Steinbeck kirjoittaa hienosti ja Eedenistä itään on minusta vaikuttavin kirjoista. Mielenkiintoinen on myös viimeiseksi jäänyt Matka Charlien kanssa, jossa viimeisiä vetelevä ketjupolttaja kiertää koiransa kanssa Amerikan mantereen ja havainnoi oloja. Olot ovat muuttuneet yllättävän vähän vuodesta 1968 ihmisten asenteissa. Steinbeck eli kuluttavaa elämää täysin tietoisesti loppuun asti. Travels with Charlie (Matka Charlien kanssa) englannin kielisestä kirjasta vapaasti suomennettu sitaatti: Mikä mies se sellainen on, joka himmaa muutaman vuoden kunnon elämää, vain elääkseen vähän pidempään vauvan asteelle muuttuvana hoidokkina. Miettikää sitä omalle kohdallenne.\n31. Erno Paasilinna: Alamaisten elämää.\nErno Paasilinna on eittämättä Suomen kovin satiirikko kautta aikojen, ikinä ja koskaan. Voi vain ihailla miehen rohkeutta arvostella valtaa pitäviä ja pokkaa asettua napit vastakkain pikkukaupunkien napamiesten kanssa, kuten Paasilinna teki Hämeenlinnassa ja Oulussa. Ja kieli on niin hienoa, että olen kirjoittajana jokaisesta lauseesta kateellinen.\n32. Juhani Peltonen: Elmo.\nJuhani Peltosen Elmo lienee kansallisen itsetunnon kohottajana yhtä tärkeä kuin Tuntematon sotilas. Mutta Elmo on hauskempi. Etenkin se on hauska radiokuunnelmina, siksi kannattaa lukea myös kirja, jossa tulee paremmin esiin myös Elmon vakavampi puoli.\n33. Heinrich Böll: Katarina Blumin menetetty maine.\nVaikka olenkin vahvasti konservatiivi, niin jostain syystä menneen ajan vassarikirjallisuus kiinnostaa. Tosin nämä yhteiskunnalliset epäkohdat, joihin 1960-70-luvun vasemmistolaiset kirjailijat puuttuivat olivat sellaisia, että niitä nousisi vastustamaan nykyään Kokoomuskin. Katarina Blumin menetetty maine kertoo naisesta, joka joutuu epäillyksi kytköksistä terroristeihin. Saksassa toimi tuohon aikaan melko radikaaleja poliittisia liikkeitä, joita poliisi yritti taltuttaa myös melko radikaalein ottein. Kirjassa pääkonnan osaan nousee kuitenkin tabldoid-lehdistö, joka väritetyillä jutuillaan pystyi tuhoamaan kenen tahansa maineen tuossa tuokiossa.\n34. Marcel Proust: Kadonnutta aikaa etsimässä.\nViimeisenä mutta ei vähäisimpänä, vaan melkeinpä isoimpana lukukokemuksena koskaan on Marcel Proustin unenomainen sukellus ranskalaisen ylhäisöaatelin viimeisiin vaiheisiin. Kymmenen osaa, joiden lukemiseen ryhtyminen hirvitti, mutta palkitsi. Ja tulee tehtyä varmasti uudestaan. Omassa hyllyssä on vain yksi osa. Loput täytyy hankkia seuraavalle kierrokselle.\nOn 22.3.2020 Tekijä AnaresorMatkablogiKategoria(t): Elettyä elämää, Mieselämä, YleinenJätä kommentti


Raamattu - Hesekiel, luku 26, Hes. 26 - Koivuniemen Raamattuhaku ja Nettiraamattu\n26:1\tYhdentenätoista vuotena, kuukauden ensimmäisenä päivänä, tuli minulle tämä Herran sana:\n26:3\tsentähden, näin sanoo Herra, Herra: Katso, minä käyn sinun kimppuusi, Tyyro, ja nostatan monet kansat sinua vastaan, niinkuin meri nostaa aaltonsa.\n26:4\tNe hävittävät Tyyron muurit, repivät maahan sen tornit, ja minä lakaisen siitä pois sen tomutkin ja panen sen paljaaksi kallioksi.\n26:5\tSiitä tulee verkkojen kuivauspaikka keskelle merta. Sillä minä olen puhunut, sanoo Herra, Herra; ja se joutuu kansojen ryöstettäväksi.\n26:6\tSen tytärkaupungit, jotka ovat mantereella, surmataan miekalla, ja he tulevat tietämään, että minä olen Herra.\n26:7\tSillä näin sanoo Herra, Herra: Katso, minä tuon Tyyron kimppuun Nebukadressarin, Baabelin kuninkaan pohjoisesta, kuninkaitten kuninkaan, hevosten ja vaunujen ja ratsumiesten ja suuren väenpaljouden kanssa.\n26:8\tSinun tytärkaupunkisi, jotka ovat mantereella, hän surmaa miekalla ja asettaa sinua vastaan saartovarusteet, luo sinua vastaan vallin, nostaa sinua vastaan kilpikatoksen,\n26:9\tsuuntaa sinun muureihisi murtajansa iskut ja kukistaa tornisi rauta-aseillansa.\n26:10\tHänen hevostensa paljous peittää sinut pölyyn. Ratsumiesten, pyöräin ja vaunujen ryskeestä sinun muurisi vapisevat, kun hän hyökkää sisälle sinun porteistasi, niinkuin valloitettuun kaupunkiin hyökätään.\n26:11\tHevostensa kavioilla hän tallaa rikki sinun katusi kaikki, surmaa miekalla sinun kansasi, ja sinun mahtavat patsaasi kaatuvat maahan.\n26:12\tHe riistävät sinun rikkautesi ja ryöstävät kauppatavarasi, repivät muurisi maahan ja kukistavat kauniit talosi, ja kivesi, puusi, tomusi he heittävät meren syvyyteen.\n26:13\tMinä lakkautan laulujesi helinän, eikä kuulu enää kanneltesi soitto.\n26:14\tMinä panen sinut paljaaksi kallioksi, sinusta tulee verkkojen kuivauspaikka, eikä sinua enää rakenneta. Sillä minä, Herra, olen puhunut, sanoo Herra, Herra.\n26:15\tNäin sanoo Herra, Herra Tyyrolle: Eivätkö sinun kukistumisesi pauhusta, kun haavoitetut voihkivat, kun surman omat surmataan sinun keskelläsi, saaret vapise?\n26:16\tValtaistuimiltaan astuvat alas kaikki meren ruhtinaat. He heittävät pois viittansa ja riisuvat kirjaellut vaatteensa, he pukeutuvat kauhuun ja istuvat maahan, värisevät joka hetki, tyrmistyneinä sinun tähtesi.\n26:17\tHe virittävät sinusta itkuvirren ja sanovat sinulle: 'Kuinka olet sinä, joka olit asuttu, hävinnyt meriltä, sinä ylistetty kaupunki, väkevä merellä, sinä ja sinun asukkaasi, jotka levittivät kauhuansa kaikkiin siellä asuvaisiin.\n26:18\tNyt värisevät saaret sinun kukistumisesi päivänä, merensaaret kauhistuvat sinun loppuasi.'\n26:19\tSillä näin sanoo Herra, Herra: Kun minä teen sinusta aution kaupungin, niinkuin asumattomat kaupungit ovat, kun minä annan syvyyden käydä sinun ylitsesi ja paljot vedet peittävät sinut,\n26:20\tsilloin minä syöksen sinut alas hautaanvaipuneitten pariin, ikiaikojen kansan tykö, ja annan sinulle asunnon maan syvyyksissä, niinkuin siellä ovat ikiaikojen rauniot, hautaanvaipuneitten parissa, ettei sinussa asuttaisi; mutta ihanuuden minä annan elävien maahan.\n26:21\tSinut minä panen kauhuksi, sinua ei sitten enää ole; ja jos sinua etsitään, ei sinua enää löydy, hamaan ikiaikoihin asti, sanoo Herra, Herra."


Kertakäyttöinen kylmähaude - Suomen Akuuttipalvelut Oy\nNäytä ostoskori “CAT-kiristysside” on lisätty ostoskoriin.\nEtusivu / Muut tuotteet / Kertakäyttöinen kylmähaude\nKertakäyttöinen kylmähaude ensiapuun. Välitön kylmähoito on tehokas ensiapu venähdysten, revähdysten ja ruhjevammojen hoitoon. Kylmähoito ehkäisee sisäistä verenvuotoa, turvotusta, lievittää kipua ja lyhentää toipumisaikaa. Kylmähoidolla voidaan myös lievittää rasitusvammojen kipuja harjoitusten jälkeen.\nKertakäyttöinen kylmähaude määrä\nKylmähoito ei korvaa muuta välttämätöntä lääke- ja fysikaalista hoitoa eikä puristussidettä ja lepoa. Avoimen haavan päälle ensin puhdas laastari ja sen päälle kylmähaude.\nSäilytä huoneenlämmössä ja käsittele kuten särkyvää esinettä. Huuhtele välittömästi pussista vuotanut neste iholta ja korroosioalttiilta pinnoilta. Hävitetään kuten kotitalousjätteet.\nSisältää kalkkiammoniumnitraattia ja vettä.\nTunnustele käsiisi sisällä oleva vesipussi ja riko se puristamalla terävästi. Pussi kylmenee heti ravistamalla sitä edestakaisin. Pidä pussia 15-20 minuuttia vamman päällä. Ihon ja pussin välissä voi käyttää kangasta ja pussin voi sitoa tai teipata vamman päälle. Hoito toistetaan tarvittaessa kahden tunnin välein.\nTuotetunnus:\t2461\tKatogoria Muut tuotteet


Jalostussuositukset – Suomen Schipperkekerho ry\nKuva: Susanna Stenberg\nSchipperke on yleisesti ottaen terve rotu niin ihon, sisäelinten, raajojen kuin lustonkin osalta eikä 18 vuoden elinikäkään ole sille mahdottomuus.\nRotumme ei kuulu PEVISA:an eli Suomen Kennelliiton Perinnöllisten Vikojen ja Sairauksien Vastustamisohjelmaan. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että kaikki pennut, joiden vanhemmat ovat puhdasrotuisia schipperkejä, rekisteröidään vaikka vanhempien terveydestä ei olisi virallista näyttöä (esim. lonkkakuvaus- tai polvitutkimustulosta) ja vaikka niillä ei olisi näyttelytuloksia. Näiden tulosten vaatiminen jää siis tällä hetkellä pennun ostajien tehtäväksi.\nJalostussuosituukset perustuvat hyväksyttyyn jalostuksen tavoiteohjelmaan vuosille 2018-2022.\nMiten koiran virallisia terveystuloksia tulkitaan (hankikoira.fi)\nSuomen Schipperkekerho ry:n jalostustoimikunta suosittelee\nJalostukseen tulee käyttää vain terveitä koiria.\nVältetään rotumääritelmässä mainittujen virheiden toistoa. Jalostukseen käytetään ulkomuodoltaan rotumääritelmän mukaisia koiria.\nTehollisen populaation osuus on laskussa ja tilanteeseen tulee kiinnittää huomiota jalostuksessa käyttämällä rodun koiria ja sukulinjoja jalostukseen mahdollisimman laajasti.\nNäyttelyistä tulisi olla kahdelta eri tuomarilta vähintään EH (erittäin hyvä). Vaihtoehtoisesti koira on osallistunut Kennelliiton ulkomuodon jalostustarkastukseen, jossa koira todetaan ulkomuodoltaan rodunomaiseksi.\nKoira on osallistunut Kennelliiton käyttäytymisen jalostustarkastukseen tai sillä on muu virallinen luonnetestitulos.\nMolemmilla vanhemmilla tulee olla voimassa oleva silmätutkimus. Mikäli koiralla on todettu jonkin tutkittavissa olevan silmäsairauden tai silmien muutoksen suhteen sellainen lievä silmämuutos, jolla ei ole koiran hyvinvoinnin kannalta merkitystä, tulee koira yhdistää saman silmäsairauden tai -muutoksen suhteen terveeksi todetun koiran kanssa.\nMolemmilla vanhemmilla tulee olla astutushetkellä voimassa oleva polvilumpion tutkimustulos. 1-tuloksen saanut koira tulee yhdistää vain 0-tuloksen saaneen koiran kanssa. 2-tuloksen tai sitä huonomman tuloksen saanutta koiraa ei tule käyttää jalostukseen.\nMolemmilla vanhemmilla tulee olla astutushetkellä kyynärnivelen tutkimustulos. 1-tuloksen saanut koira tulee yhdistää vain 0-tuloksen saaneen koiran kanssa. 2-tuloksen tai sitä huonomman tuloksen saanutta koiraa ei tule käyttää jalostukseen.\nMolemmilla vanhemmilla tulee olla astutushetkellä lonkkanivelen tutkimustulos. Koira, jolla on C- tai D- lausunto, tulee yhdistää vain A- tai B- lausunnon saaneen koiran kanssa. E-lausunnon (selvästi dysplaattinen lonkkanivel) saanutta koiraa ei tule käyttää jalostukseen.\nVälimuotoisen lanneristinikaman kuvaustuloksen LTV1-LTV4 saanut koira tulee yhdistää vain LTV0-tuloksen saaneen koiran kanssa. Tällaisten yhdistelmien jälkeläisiä suositellaan kuvattavaksi, jotta muutosten periytymisestä ja merkityksestä saadaan lisää tietoa. Oireilevaa koiraa ei tule käyttää jalostukseen.\nMuut terveyteen liittyvät suositukset\nJalostukseen käytettävällä koiralla tulee olla rotumääritelmän mukainen hampaisto ja purenta. Jalostuksessa on vältettävä kahden hammaspuutoksellisen koiran yhdistämistä. Purentavika on riittävä syy sulkemaan koira pois jalostuksesta.\nKoiraa, jolla on todettu primaari, perinnöllinen epilepsia, ei saa käyttää jalostukseen. Myös sairaan koiran lähisukulaisten käyttöä tulisi välttää jalostuksessa. Jalostusvalinnoissa tulisi tarkastella koirien sukutauluja useamman polven ajalta, eikä kahta sukua joissa tiedetään olevan sairastuneita koiria tule yhdistää.\nMikäli koira on MPSIIIb kantaja, toisen osapuolen tulee olla geenitestillä terveeksi todettu. Kahden kantajan yhdistäminen on kielletty.\nYhdistettäessä koiria, jossa toinen on töpöhäntäinen ja toisen hännän pituudesta ei ole riittävää tietoa suositellaan aina geenitestin tekemistä T-Box mutaation poissulkemiseksi.


Nissinvaaran koulu - Kuusamo\nNissinvaaran kyläkoulu sijaitsee aivan Kuusamon keskustan liepeillä. Nissinvaaran kylä on noin 12 kilometrin etäisyydellä Kuusamon kaupungin keskustasta Rukan suuntaan. Koulumme sijaitsee 5-tien läheisyydessä hyvien kulkuyhteyksien päässä keskustasta.\nKoululla on välituntisin monipuolista tekemistä: urheilukenttä, leikkitelineitä ja leikkipaikkoja metsän laidassa. Koulun pihasta lähtevät hiihtoladut ja kentällä voi luistella ulkojäällä. Koulun pihalla voit tuntea vanhan koulun historiaa, kun katsot tarkemmin pihapiirin vanhoja rakennuksia.\nNissinvaaran koulussa opiskellaan yhdysluokissa, 1.-2.luokassa, 3.-4.luokassa ja 5.-6. luokassa. Koulullamme työskentelee kolme opettajaa ja kiertävä erityisopettaja. Koulullamme on välkkäri-, verso- ja kedutoimintaa, johon koululaiset voivat osallistua. Alakoulun päättyessä Nissinvaaran koululaiset suuntaavat opiskelemaan Rukan yläkouluun.\n040 860 8680\n040 860 8682\nRukan yhtenäinen peruskoulu\nNissinvaaran koulun iltapäivätoiminta\n040 860 8679\nHuoltajille Wilma on käytännön työkalu lapsensa koulunkäynnin seuraamiseen sekä yhteydenpitoon opettajien kanssa.\nKoulujen lukuvuoden työajat\nPoissaoloanomus yli 3 päivän poissaoloihin


Pillu Tarinat Suomi Keskustelu Seksi / Nellim\nSeksinovellit. Kirjoita eroottisia kertomuksia. ALOITA UUSI KESKUSTELU .. likka 06alueelta ettis seuraa joka on valmis maksamaa tiukasta nuoresta pillusta!. Mahtava nainen. Olen 40v suomalainen mies. Minulla on ollut jo pitkään seksisuhde 79v naisen kanssa. Aivan mahtava valio pillu tällä naisella, ei . lokakuu Seksiä myyvä Nimara: "Minua voisi kutsua liukuhihnaksi" - kuva ja koko tarina. Ensimmäinen Tänä kesänä Nimara on kiertänyt eri puolilla Suomea, koska halusi vaihtaa välillä maisemaa. Kiertueella Nimara sanoo, että hänellä on ollut varsin vähän negatiivisia kokemuksia työnsä aikana.\n: Pillu tarinat suomi keskustelu seksi\nSUOMI KESKUSTELU ILMAINEN SUOMALAINEN SEKSI Prostituutio tampere webcam\nPillu tarinat suomi keskustelu seksi Karvasia pilluja com\nPornofilmi blondia naidaan 557\nPillu tarinat suomi keskustelu seksi Sovin naapurikaupunkiin erääseen kahvilaan treffit "pokan" kanssa, jotta voisin arvioida millaisen törkymöykyn kanssa olisin tekemisissä ja tarvittaessa minulla olisi mahdollisuus luistaa paikalta. Ja itse asiassa 2xseksiä ja yksi kerta masturbointia mihen katsellessa ja tulin ihan oikeasti eli ei huono keikka ollenkaan. Nimaran mukaan asiakkaan pitää olla täysi-ikäinen. Kuinka monta kirjainta on sanassa ISÄ? Aukaisin varovasti kylpyhuoneen oven, kuulostelin hieman ja yritin livahtaa huomaamatta huoneeseeni.\nPillu tarinat suomi keskustelu seksi 96\nHannu Taanila ja Sari Näre keskustelu - Sota Ja Seksi - kirja heinäkuu Harrastimme seksiä, jonka jälkeen mies tarjosi minulle illallisen juomineen. myyttejä ja lähes legendoiksi muodostuneita tarinoita joilla harvoin on . roista pois jos joku ukko maksaa pillusta? . Mamut saavat Suomessa. 9. helmikuu ja miltä tuntuu seksi kun on vaihdevuodet, tarviiko aina niitä liukuvoiteta, ja onko vanhemmat naiset löysiä, vai onko se vain ilkemielistä. lokakuu Seksiä myyvä Nimara: "Minua voisi kutsua liukuhihnaksi" - kuva ja koko tarina. Ensimmäinen Tänä kesänä Nimara on kiertänyt eri puolilla Suomea, koska halusi vaihtaa välillä maisemaa. Kiertueella Nimara sanoo, että hänellä on ollut varsin vähän negatiivisia kokemuksia työnsä aikana.\nPillu tarinat suomi keskustelu seksi -\nEtsi Toggle navigation Valikko. Kerran lauantaiyöllä mä heräsi. Suvakki yritti estää perheensä hakanneen mamun vapaaehtoisen paluun kotimaahansa vierailija Mitään negatiivista ei asiassa ollut, eikä miehellä ollut oikeastaan edes mitään erityistoiveita. Mihin laitoit lapset keikan ajaksi?\n27/05/2018 Gena Beliveau Paikallinen Kouvola Comments Off on Pillu tarinat suomi keskustelu seksi\nCzech escort girls pillu milf


Kun totuus on vihapuhetta: valtamedia loi 200 kielletyn sivun listan | Magneettimedia\nLasha Darkmoon in Yhteiskunta 9.12.2016 20 Kommenttia 738 Näyttökerrat\nToissapäivänä sain sähköpostia Syedilta, kirjeenvaihtajaltani New Delhista. Hän on ollut yhteyksissä kanssani viimeisen 5-6 vuoden ajan. Hänen kertomansa uutiset yllättivät minut perin pohjin ja sai pyörittelemään silmiä epäuskosta.\nHuomasin yllätyksekseni, että vaatimaton verkkosivuni (darkmoon.me) on nyt kiellettyjen sivujen listalla. Linkki on alunperin Zero Hedge –sivustolla, joka tunnetaan vaihtoehtoisista ja poliittisesti epäkorrekteista uutisista. Zero Hedge on itse kiellettyjen listalla, kuten monet muut suosikkisivuistani.\nVastaukseni Syedille: ”Siistiä! Mitä olen tehnyt ansaitakseni tämän odottamattoman kunnianosoituksen?” Päätin mainita muutaman tärkeän sivuston, jotka eivät päässeet totuuden kertovien kiellettyjen sivujen listalle, ilmaisten tyrmistykseni Kevin MacDonaldin loistavan Occidental Observerin ja Mark Glennin The Ugly Truthin poissaolosta. Ja miksi listalta puuttuivat ”vaarallisten” toisinajattelijoiden Gilad Atzmonin ja Israel Shamirin sivustot?\nEnnen kuin jatkan pidemmälle, pyydän katsomaan tämän lyhyen johdantovideon. Se auttaa selventämään koko kuviota.\nKuten itse asian käsitän, Washington Post laittoi pallon pyörimään valittamalla ”valeuutisista”. Ne ovat misinformaatiota ja poliittisesti epäkorrekteja asenteita, joita vaihtoehtomedian Surkimukset tuottavat. Luotettavan massapropagandan lähteet, kuten New York Times, Washington Post, Wall Street Journal, Fox News, CNN, BBC ja Guardian, välttävät uutisoimasta näistä aiheista.\nNämä edellämainitut mediatalot, tai niin meidän annetaan ymmärtää, ovat älyllisen ja moraalisen ylivertaisuuden kehtoja. He eivät koskaan syyllisty valehteluun. George W Bush ja Tony Blair, jotka miehittivät Irakin rangaistakseen Saddam Husseinia olemattomien joukkotuhoaseiden vuoksi, ovat mielissään kuullessaan että he saivat tappaa miljoona viattomia ihmisiä Irakissa ja monia miljoonia muualla valtamedian tuella ja avustuksella. John Pilgerin sanoin: ”Miljoonat kuolleet Irakissa ja 12 miljoonan pakolaisen lähteminen vähintään neljästä maasta ovat seurausta” New York Timesiin, BBC:hen ja muihin valtamedioihin luottamisesta.\n200 kielletyn verkkosivun listalle päätyneitä ei syytetä vain valheista ja mustasta propagandasta, vaan niitä syytetään myös ”Venäjän agenteiksi”. He ovat Vladimir Putinin palkkalistoilla. Eivät välttämättä kaikki, mutta merkittävä osa. Muita, kuten vaatimatonta Darkmoon-sivustoani, joka ei tunnistaisi Venäjän agenttia vaikka sellainen tulisi vastaan kadulla, kuvaillaan hyödyllisiksi idiooteiksi.\nMe hyödylliset idiootit olemme päättäneet tanssia Venäjän pillin mukaan, sillä olemme liian typeriä näkemään saatanallisen Vladimir Putin läpi. Ja mitä pahaa Putin on varsinaisesti edes tehnyt? Eikun niin, hän auttoi väärentämään Yhdysvaltojen vaalituloksen! Läntisten kätyriensä avustuksella, jotka löytyvät listalta, Putin onnistui saamaan Donald Trumpin valituksi presidentiksi. Hienovaraisella mustalla propagandalla Putin on turmellut erään Yhdysvaltain historian hienoimman naisen, Hillary Clintonin, maineen. Ja alla mainitut 200 verkkosivua ovat olleet apuna saattamassa maailmaan uusia kauheuksia.\nSurullinen päivä demokratialle, totta totisesti.\nLainatakseni Zero Hedgen artikkelia:\n”Siteeraten ”kahta itsenäisten tutkijoiden ryhmää”, jotka havaitsivat ”Venäjän entistä hienostuneemman propagandakoneiston viestin saavan vahvistusta internetin oikeistolaissivustoilta, jotka esittivät Clintonin rikollisena,” Jeff Bezosin omistamat verkkosivut Drudge, Zero Hedge ja Ron Paul Institute sekä lukemattomat muut sivustot ovat ”hyödyllisiä idiootteja”, joista todellisten amerikkalaisten patrioottien tulisi olla tietoisia.\n”Tapa jolla tämä propagandakoneisto tuki Trumpia, oli verrattavissa massiiviseen määrään ostettua mediatilaa,” PropOrNot-sivuston toimitusjohtaja sanoi puhuessaan anonymiteetistä.\n”Aivan kuin Venäjä tekisi suurta mainostoimintaa Trumpin kampanjan hyväksi.”\nKaksi itsenäisten tutkijoiden ryhmää ilmeisesti havaitsi, että Venäjä palkkasi tuhansia bottiverkkoja, ”trolleja” ja verkkosivuja ja sosiaalisen median tilejä syöttämään valheellista sisältöä verkon poliittiseen keskusteluun ja levittämään oikeistosivujen kirjoituksia. Venäläisten propagandistien luoma ”valeuutisten” tulva on auttanut luomaan ja levittämään ”harhaanjohtavia artikkeleita verkossa, joiden tavoitteena on rangaista demokraatti Hillary Clintonia, auttaa republikaani Donald Trumpia, ja nakertaa uskoa amerikkalaiseen demokratiaan.”\nJoten nyt tiedät. Meitä vaarallisia ajatusrikollisia tai hyödyllisiä idiootteja syytetään nyt myös yrityksestä ”kiristää kansainvälisiä jännitteitä ja lietsoa uhkakuvaa vihamielisyydestä ydinaseistetun Venäjän kanssa.” Toisin sanoen, meitä myös syytetään väkivaltaan kiihottamisesta.\nZero Hedgen lakonisen yhteenvedon mukaan:\n”PropOrNot:in raportti, jonka [Washington] Post julkaisi, määritteli yli 200 verkkosivua, jotka julkaisevat säännöllisesti venäläistä propagandaa vähintään 15 miljoonalle amerikkalaiselle, ja joiden Facebookissa julkaistuja valetarinoita luetaan yli 213 miljoonaa kertaa.\nOlen jättänyt tärkeimmät kysymykset viimeisiksi, mutta en pysty vastaamaan niihin tyhjentävästi täällä. Jätän vastaukset fiksun lukijan kotitehtäväksi. Seuraavat ovat tärkeimpiä kysymyksiä: Mitä yhteistä näillä kaikilla 200 kielletyllä verkkosivulla on? Mitkä ovat tarkalleen ottaen niitä vaarallisia ideoita, joita ne edistävät? Keitä he tarkalleen ottaen pitävät päävihollisenaan?\nVihje: lähes jokaista kielletyistä sivuista on syytetty kerran tai kahdesti antisemitismistä. Monet, ellei jopa suurin osa, symppaavat runoilija T.S Eliotin kuuluisia sanoja:\n”Rotat lymyävät kasojen alla,\nJuutalaiset lymyävät väkijoukoissa,”\nYksikään näistä verkkosivuista ei ylistä George Sorosta, Benjamin Netanyahua, Barbara Spectreä, AIPAC:ia tai ADL:ää. Yksikään sivujen ylläpitäjistä ei vietä jouluaan Tel Avivissa. Järjestäytyneen juutalaisuuden* edistämät ideat ovat vasta kohta ajatuksillemme. Emme kannata massamaahanmuuttoa tai monikulttuurisuutta. Emme halua nähdä maamme täyttyvän laittomista kolmannen maailman maahanmuuttajista (”pakolaisista”), joilla ei ole ongelmaa raiskata ja hyökätä joukolla naistemme kimppuun. Olemme Angela Merkelin ja EU:n kaltaisia vastaan, jotka ajavat tuhoisaa politiikkaa ja joita pidämme kansainvälisen juutalaisuuden sätkynukkeina.*\nMitä muuta yhteistä kielletyillä sivuilla on? Olemme kulttuurimarxismia ja Frankfurtin koulukunnan opetuksia vastaan, joista kummatkin ovat alkuperältään juutalaisia liikkeitä. Olemme seksuaalista rappiota ja (((Hollywoodin))) saastaa vastaan ja vastustamme lastemme korruptiota jota (((pornon valtiaat))) edistävät.\nMe olemme kunnian, häveliäisyyden, sananvapauden, totuuden ja perinteisten arvojen puolella. Ja juuri siksi meitä demonisoidaan niin uutterasti.\n*Artikkeli ei väitä, että juutalaisista voisi tehdä yleistyksiä näiden syntyperän perusteella tai että juutalaiset toimisivat tietyllä tavalla syntyperänsä vuoksi.\n9.12.2016 at 14.26\nMitä tekemistä listalla mainitulla Venäjän valtamedian sputniknews.comilla on totuuden kanssa? Tasan samaa 100% propagandistista journalistista jätettä kuten kaikki muukin Venäjän valtamedian matsku.\n9.12.2016 at 14.50\nWashington Post lisäsi ilmeisesti eilen tai toissapäivänä huomautuksen siihen artikkeliin. Huomautuksen avulla Post pyrkii pääsemään irti ajatuksesta, että he pitäisivät listaa uskottavana. En osaa sanoa, onko kyse mediapelistä vai siitä, että puntit tutisevat toimituksissa, mutta ehkä hätä ei ole tämän näköinen. Totuus on voittamassa yhtä kaikki.\nValta media on paska media\n9.12.2016 at 15.13\nMV -lehti, Magneettimedia ja Kansalainen eivät olleet listalla. Kuuluvat siis aiheellisestikin ns. hyvien medioiden joukkoon!\n9.12.2016 at 17.46\nMoni tuossa Washintong Postin mainitsimista sivustoista oli ja on hehkuttanut Donald Trumpia. Trump on Rothchildien puppet ja se on täysin varma asia. trump oli noin 30 vuotta sitten vararikon partaalla, ja se oli Rothchild joka hänet pelasti siitä, samalla Trump jäi kiitollisuuden velkaan ja nyt kun Rothchild käytti perinteistä taktiikkaansa tukemalla molempia puolia ( kuten he aina tekevät ) ja valitsemalla Trumpin Rothchildin edustajaksi valkoiseen taloon on se noiden alt-medioiden uskottavuuden kannalta jo yli idiotismin ja enemmänkin kyse siitä mielestäni että he ovat eliittien uusi mielenhallinta kanava.\nTahdon vain sanoa, ettei moni nykyään välttämättä edes huomaa enään mikä on alt-media ja mikä ei. Myös alt-medioita hallitaan vaikka kuinka olisivat esittävinään vaihtoehtoaan. Jos alt-media kuukausi kaupalla joka päivä hehkuttaa Donalt Trumpia jutuissaan niin se silloin hehkuttaa Rothchildin puppettia.\nJo nyt on selvät merkit siitä että altmedia on jotain muuta kuin se haluaa esittää, olkaa hyvin kriittisiä myös alt-mediaoihin , kaikki ei ole sitä miltä se näyttää.\nAlt-media myös on massiivisesti mukana pelon esille viemisessä , pelolla eliitti hallitsee ja jos lukee alt-medioita tai katsoo youtubea niin joka paikassa törmää massiiviseen pelon lietsontaan, miettikää kumpi sellaisesta hyötyy, tavalliset kansalaiset vai eliitti ?\nDonald Trumpia hehkutaa pääosin Andrew Anglinin Daily Stormer. Sanoisin hänestä suoraan sanoen tämän;\nAndrew on Iraqin sodan katkera veteraani. Myös nuoren pojan isä tietääkseni.\nSuomalaisten on helppo pilkata Donald Trumpia. Tiedän tämän omasta kokemuksesta.\nValkoiset Amerikkaiset ovat naiiveja ja tyhmiä…mutta…välillä tyhmyydessäkin on jotain jaloa.\nHe haluavat vain oman maansa takaisin. He eivät halua sisällis-sotaa ja Amerikan lopullista hajoamista erillisiin…toistensa kanssa taisteleviin ”valtioihin” ja etnisiin ryhmiin…silti…näin on määrä tapahtua;\nJa väkevä enkeli otti kiven, niinkuin suuren myllynkiven, ja heitti sen mereen sanoen: ”Näin heitetään kiivaasti pois Babylon, se suuri kaupunki, eikä sitä enää löydetä.”\nMIKÄÄN ei enää voi sitä pysäyttää!\nOn helppoa tuomita tai nauraa Anglinin käytännössä yksipuoliselle Trumpin puolustamiselle…mutta…mikä onkaan sen yksipuolisen liputtamisen vaihtoehto?\nYlpeys on iso asia myös monelle Suomalaiselle. On vaikea myöntää ja tunnustaa…että olleen käytännössä TOTAALISESTI jouduttu Rochild perheen KUSETTAMIKSI!\nAndrew haluaa antaa uskoa varsinkin nuorelle ”Millenial” sukupolvelle…että asiat nyt lopultakin muutuvat paremmiks..\nOn helppoa tuomita hänet…nauraa hänelle..tai valkoisille naiiville Amerikkalsiille näin yleensä…mutta mikä onkaan se toinen vaihtoehto?\nToinen sisällis-sota ja puolen Amerikan menetys…voisiko sitä edes kutsua vaihtoehdoksi?\nJos meillä Suomessa esim puhkeaisi uudestaan LUOKKASOTA…niin…kumalla puolella olisit…ja toisaalta…mitä hiton väliä sillä edes olisi…ruumiita näet tuolloin tulisi peräti satoja tuhansia…ja sitähän kansainvälinen Juutalainen kasaarikauppias niin todella RAKASTAA…kun valkoiset vääräuskoiset teurastavat toisiaan!\nMeitä saattaa hyvinkin odottaa ihan sama kohtalo! Ketäs sinä oikein aiot äänestää Pressujen jälkeen…vai äänestätkö ollenkaan? Ja mitä tapahtuu kun Pressu-Kookomus-Kepu halitus lopulta ajaa sinut kadulle palelemaan…ketä tuolloin äänestät…ja jos et äänestä…niin mitä tarkalleen ottaen aiot tehdä?\n10.12.2016 at 7.03\nAnglinhan on taustaltaan ilmeisesti venäjänjuutalaisia. Mutta niitähän siellä on miljoonia. Hän ylistää myös Putinia. Hänhän siis on osa Rotschild-kusetusta.\n12.12.2016 at 16.14\nOlisiko Hilkka ollut parempi vaihtoehto Trumpille? Oliko edes yhtään äänestämisen arvoista ehdokasta? Ehkä olemme samaa mieltä että keskustelu saisi kääntyä jo siihen miksi niitä ei ikinä ole tulossa ja miten systeemi on tarkoituksella suuniteltu niin eikä voisi edes parhaimmassakaan tapauksessa toimia.\nHilary paljastukset ja 100% valta-median tuki nyt tottakai pakotti ”alt-mediat” tekemään aiheesta juttuja jotka tietenkin menivät Trumpin taskuun. En näe siinä ongelmaa, ei niiden ylläpitäjät ole välttämättä mitään yli-ihmisiä jotka ovat löytäneet ratkaisun kaikkeen.\nPelko on kyllä jotain mitä noissa medioissa ”lietsotaan”. Oletko sitä mieltä että siihen ei ole syytä? Aika ilkeää ja keinoja kaihtamatonta on tämä Euroopan tuhoaminen.\n12.12.2016 at 19.23\nEi ollut mitään hyvää vaihtoehtoja usa:n vaaleissa , koko nykyinen demokratia ei toimi usa:ssa eikä esim Suomessa ja se on vain eliitin kumileimasin,instrumentti tuhota maita ja kansoja. Ongelma on edustuksellinen demokratia jossa valitut edustajat toimivat Troijan hevosina tuhoten tarkoituksella maansa sisältäpäin asemaan hyväksi käyttäen. Suomessakin on siis demokratia joka on avaimet käteen tuhoa maa ja kansa systeemi, ja niinhän he tekevät, samoin esim Ruotsi .\nHillary killary oli mielestäni vielä pahempi kuin trump, mutta kuten olemme jo nähneet on Trump ottanut tiimiinsä mm Goldman Sachs taustaisia pankkiireita, joten eiköhän kaikki tiet vie jokatapauksessa samaan pieneen piirrin joka päättää asioista.\nSuomeen pitäisi perustaa kansanliike joka haluaisi muuttaa nykyisen demokratian suoraksi demokratiaksi, viilaten jopa paremmaksi kuin Sveitsin vastaava. Nykyisen demokratian tie on kuljettu loppuun, se on pelkkä maan tuhoamis laitos ei mitään muuta, eikä uusiinkaan haastajiin tai puolueisiin voi luottaa yhtään koska he vain lupailevat kuten esim persut tekivät ja sitten kääntävät takin kun vaalit on ohi.\nKoko nykyinen demokratia on syöpä, ja se on levinnyt ja paisunut pahemmaksi jo hyvin kauan, nyt olemme jo terminaalivaiheessa, mutta suuri osa tästä kansasta ei huomaa sitä ja he aikovat mennä seuraavissakin vaaleissa totuttuun tapaan äänestämään puolueitaan.\nSuomalaisia peloiteltiin esim ennen Euroopan unioniin liittymistä ettemme voisi jäädä ulkopuolelle , pelko vaikutti ikävällä tavalla ja myös silkka sinisilmäisyys ja ymmärtämättömyys. Nytkin valtamediassa aina välillä joku asiantuntija ilmestyy peloittelemaan Suomalaisia miten EU ero olisi Suomelle muka kauhea asia. Ihmiset paitsi jähmettyvät pelosta ,niin myös tekevät vääriä ratkaisuja. Monet sanovat että pelko on illuusio, luulen että se pitää paikkansa.\n13.12.2016 at 19.02\nHillary olisi ollut siinä mielessä parempi, että arvan osuessa häneen keskimmäisistä osavaltiosta oltaisiin lähdetty marssimaan kohti Washingtonia. Sen takia Trumpin oli pakko voittaa. Nyt valkoiset amerikkalaiset huokaisivat helpotuksesta ja istahtivat takaisin sohvalle. Eliitti vältti kansannousun ja sai lisäaikaa juoniensa punomiseksi.\nLuulen, että Hillary olisi ollut mutkan kautta avain onneen. Mutta kyllä se sieltä vielä tulee, se herääminen. Ensi vuodesta tullee jopa kuluvaa vuotta jännempi.\n10.12.2016 at 10.54\nAnglin vaikuttaa olevan kaukana kansallissosialistista :\nHimoaa toisen rodun tyttöjä ? Ja suhtautuu vihamielisesti valkoisiin naisiin ? Tiedä häntä onko kaikki totta mutta ei ainakaan luottamusta herätä .\n10.12.2016 at 12.22\nKaikki on totta eli hän on melkoisen viriili omien sanojensakin mukaan ja puolustellut aiempaa irtosuhdeharrastustaan. On myös kertonut suhteista toisrotuisiin eli myöntänyt. Vuotta ennen kuin aloitti sivuston Total Fascism hän sanoi podcastissä, että valkoinen rotu tulisi tuhota. Tämä on usein laitettu eetteriin eri sivustoilla. Hän oli siis äärivassari ja pahimmasta päästä, ennnen kuin alkoi tämän touhunsa, jossa on muuttanut tyyliään melkoisesti. Hän selvästi puhuu paljon silkkaa sontaa ja nauttii tästä sekä eri rooleistaan ja teemoistaan ja aivopieruistaan.\nTällaisia käännynnäisiä on paljon. Esim. Timo Hännikäinen, joka vasta hiljattain esiintyi Takku.netissä.\n10.12.2016 at 12.31\nInvanka Trump seurusteli Nathan Rothchildin kanssa aiemmin, heistä oli kuvakin yhdessä ja näin sen kuvan vielä kuukausi-kaksi sitten hakukoneen löydettyä sen helposti. Nyt tuota kuvaa ei enää tunnu löytyvän , ei ainakaan pikaisella etsimällä, lieneekö se kuva tarkoituksellisesti poistettu kokonaan netistä ?\nDonald antoi siis tyttärensä seurustella Nathan Rothchildin kanssa , kenties sitten isukit päättivät käskeä lopettamaan suihteen koska tulevaisuudessa oli jo varattu Donaldille merkittävä virka usa:n johdossa,eikä siteitä perheiden välillä saanut liikaa paljastaa.\n10.12.2016 at 13.57\nOlihan se kuva kuitenkin vielä olemassa:\n12.12.2016 at 16.17\nEi ole Ivanka Trump kuvassa? Ensinnäkään ei näytä yhtään häneltä.\n10.12.2016 at 14.09\npresidentti ehdokkaiksi pääsevät aina vain Rothchildien puppetit, äänesti siis kumpaa tahansa on valta aina saman suvun hallussa, toki Rockefellerit ym muut ”jalot suvut” ovat mukana sopimassa asioita ovathan ne samalla puolella kaikki eli ihmiskuntaa vastaan .\n10.12.2016 at 13.09\nTottakai Trump on sionistien nukke. Hänen tehtävänsä on mitä todennäköisimmin johdattaa USA tuhoamaan Iranin, hinnalla millä hyvänsä.\nMutta silti hän on kuin onkin päästänyt pullosta hengen, joka on puhunut valkoisesta rodusta, Identiteetistä.\nJa sitä henkeä hän ei enää pulloon takaisin saa.\nItsenäisyyspäivän marssilla kaukaa horisontin takaa kumisi ikiaikainen rumpu, joka varoitti vaarasta ja toisaalta kehotti Isänmaan ihmisiä, taas kerran, pukeutumaan sotisopaan ja varustautumaan hyökkäystä vastaan. Kaupungin valojen takaa taivaanrannassa paloivat vainovalkeat, kuumalla liekillä, vapaudesta kertoen.\n(((Eliitti))) ja sen limaiset maanpetturilakeijat pelkäävät jo. Jopa surkeinkin (((globaalieliitin))) hyödyllinen idiootti ei voi olla tuntematta tätä mannerlaattojen värähtelyä.\nVastarintaliikkeen lämmin kaulahuivi on kohta ikoni.\nAika, jolloin kansa avoimesti hurraa kaduilla nähdessään suoraselkäiset oman kansansa puolustajat, on jo täällä. Se elää jo ihmisten mielissä. se tarvitsee vain kipinän. Ja se kipinä elää jo kansamme keskuudessa, se voi hyvin, sitä hoidetaan rakkaudella ja tarmolla. Se hyväilee karua Isänmaatamme, koskettaa sitä liekillään ja kutsuu taisteluun. Se palkitsee sankarit iankaikkisella muistolla, sankarin kunnialla.\nViime tiistaina tiesin, että me voitamme. Se on täysin selvää. Vihollisemme kannattaisi juuri nyt antautua niin he saisivat helpon lopun ja tien ulos. Mutta he eivät tee sitä, koska heidän sotilaansa ovat oman maamme harhaan johdettuja kansalaisia ja (((oikea vihollinen))) pakenee heti ensimmäisen taistelun alettua ja hylkää orjansa. Näin tämä (((vihollinen))) on aina tehnyt.\nIsänmaallisten pitää nyt vain rauhassa, mutta päättäväisesti jatkaa valitulla tiellä. Organisoitua, valmistautua, motivoida. Kansa on jo nyt valmis. Vihollinen pelkää jo ja tietää häviävänsä, vain kirotut (((expolehmanit))) saatanallisine juonineen agitoivat kansamme tuhoa. Mutta heidän karmansa on jo tiedossa.\nVapaus sarastaa jo taivaanrannassa ja me tuomme sen kansalle, jonka verta (((demonit))) imevät.\n10.12.2016 at 21.37\nNIIN PERUS JUUTALAISTA SAATANAN PALVONTAA JA SAIRAUTTA!! pIZZAGATE SAMAAN KATEGORIAAN! NE IMATRALLA AMMUTUT TOIMITTAJAT KUULEMMA TUTKIVAT LAPSI KAAPPAUKSIA JOTA VAPAAMUURARIT JA SUPO YM MUUT SUOJELEVAT! ELÄMME HYVIN SAIRAASSA MAILMASSA! MITÄS MUUUTA LUSIFERIN PALVOJILTA VOI ODOTTAA! AJATELKAA PRESIDENTTI YM MUUT TIETOISIA TÄSTÄ SAIRAUDESTA!\nhIRTTÄÄ PITÄISI KAIKKI POLIITIKOT JA RIKKAAT JOTKA TUKEVAT LAPSIEN KAAPPAUKSIA RAISKATTAVAKSI JA LOPUKSI VIELÄ TELOTTAVAT HEITÄ LOOSEISSAAN! MIKSI KAIKKI KUOLEVAT JOTKA NÄITÄ PALJASTAA?????\nMINULE ASIA ON PÄIVÄN SELVÄ!!\n12.12.2016 at 11.47\nMahtaako Hs uutisoida tästä aiheesta?\n12.12.2016 at 4.20\nClintonin porukat ja valtamedia jankuttavat näistä ”fake news” uutisista ja uutissivustoista(kotimaisista ja ulkomaisista tahoista),joka enteilee tulevia sensurointeja…\n”Clinton varoitti valeuutisten vaarasta..”\n”Clinton decries fake news ’epidemic”\n”Hillary Clinton on Thursday called for a bipartisan fight against an ”epidemic” of fake news, sounding the alarm one month after she lost an election buffeted by the public spread of misinformation.”\nFaktantarkistajat haluavatkin nyt valjastaa mm.Facebookin taistelemaan näitä mm.Trumpin kampanjasta ja ”populisteista” lähteneitä valeuutisia vastaan ja sensuroimaan niitä jatkossa…\n”Fact checkers to Facebook: Fight fake news”\nVihapuhuja Siddhartha Gautama\n12.12.2016 at 10.44\nTämä maailma on ihan paska ja sen huipulla häärivät psykopaatit ovat ihan paskoja.\nSuosittelen jokaiselle pikaista kääntymistä buddhalaisuuteen ja saat elämänilosi takaisin. Buddhalaisilla on realistinen ote maailmanmenoon, elämä on helvettiä ja se todetaan rehellisesti, ei edes esitetä että elämä olisi jotain muuta kuin se on eli helvettiä.\nKaikki materialismi, kaikki näkyvä aine, kaikki on harhaa ja kaikki on kusetusta. Ainoastaan tietyt valonpilkahdukset elämässä ilmentävät hetkittäin sitä, että tämän kaiken ulkopuolella on absoluuttinen totuus, rauha ja materian kurimuksesta vapaa iankaikkinen ilon ja autuaan tyhjyyyden tila.\nSuosittelen kaikille pikaista kääntymistä siis, tätä peliä ei voi voittaa sotimalla, eikä taistelemalla, eikä internetin keskustelupalstoilla väittelemällä. Tätä peliä ei voi voittaa pelaamalla tätä peliä. Tästä pelistä pitää poistua, pitää olla pelaamatta koko peliä lainkaan. Se vaatii kirjaimellisesti ääretöntä mielenlujuutta, mutta se on mahdollista saavuttaa. Sinne ei materiaan itsensä kahlinnut satanisti pääse, sinne ei ole valtamedialla asiaa, siellä on rauha mielettömyydeltä ja irrationaaliselta kaaokselta.\nLopussa hyvä voittaa aina pahan. Lopussa valo voittaa aina pimeyden. Tämä on vain väliaikaista. Kaikki vääryys mitä on tapahtunut ja kaikki materia-satanistien pyrkimykset ovat turhaa työtä olleet. Valo voittaa aina.\nKoittakaa kestää, nämä hulluuden ajat eivät kestä loputtomiin.\nJoulun sanoma on itselleni tässä: valo voittaa aina. Hyvää ja rauhallista joulua kaikille vapaasti vielä ajatteleville ihmisille!


Kevään 2017 Fysio Workout- ja Fysio Workshop- aikataulut — Urheilufysioterapeutti Jukka Räsänen\nfysio profarm, fysio workout, fysio workshop, fysiojukka\nKevään 2017 Fysio Workout- ja Fysio Workshop- aikataulut ovat päätetty 10.6.2017 saakka! Tulevat päivämäärät ja teemapäivät ovat:\nFysio Workshop, lantiopäivä – Lauantaina 25.3. ja 6.5.2017\nKyykkykoulu (klo 9-10.30, hinta 35€/osallistuja\nMaastavetokoulu (klo 11-12.30), hinta 35€/osallistuja\nAskelkyykkykoulu (klo 13-14), hinta 25€/osallistuja\nLankkukoulu (klo 14.30-15.30), hinta 25€/osallistuja\nFysio Workshop, lihas- ja kehonhuoltopäivä – Lauantaina 8.4. ja 20.5.2017\nDynaaminen alkulämmittely (klo 9-10.30), hinta 35€/osallistuja\nOptimoi venyttely – alakroppa (klo 11-12.30), hinta 35€/osallistuja\nOptimoi venyttely – yläkroppa (klo 13-14), hinta 25€/osallistuja\nPutkirullauksen anatomia – alakroppa (klo 14.30-16.00), hinta 35€/osallistuja\nPutkirullauksen anatomia – yläkroppa (klo 16.30-18), hinta 35€/osallistuja\nFysio Workshop, keskivartalopäivä – Lauantai 15.4. ja 27.5.2017\nKeskivartaloalueen syvät lihasrakenteet (klo 9-10), hinta 25€/osallistuja\nSuora vatsalihas – Six Pack (klo 10.30-12.00), hinta 35€/osallistuja\nKylkialueen lihasrakenteet (klo 12.30-14.30), hinta 40€/osallistuja\nLanneselkäalueen lihasrakenteet (klo 15-16.30), hinta 35€/osallistuja\nFysio Workout, treenipäivä – Lauantaina 29.4. ja 10.6.2017\nBB – Pakaratreeni (klo 10-11), hinta 25€/osallistuja\nCore 180° – vatsatreeni (klo 11.30-12.30), hinta 25€/osallistuja\nCore 360° – keskivartalotreeni (klo 13-14), hinta 25€/osallistuja\nMy Workout – yläselkätreeni (klo 14.30-15.30), hinta 25€/osallistuja\nJulkaisen alkuviikkojen aikana ilmoitukset näistä tapahtumista, ilmoittautumisaikaa on jokaisen tapahtumapäivän osalta sen viikon perjantai-iltaan saakka! Tervetuloa mukaan selvittämään, mihin kaikkeen oma keho oikein pystyy – ja miten voit hallita em. aihealueet pysyvästi, ilman arvailuja!\nVaraa paikka Fysio Workout- treeneihin tai Fysio Workshop- tekniikkatapaamisiin täältä! Lue lisää Fysio Workshopeista täältä! Lue lisää Fysio Workouteista täältä!


Itku pitkästä surusta -ajatuksia aineista ja tunteista - Psykoterapiasäätiö Monasteri\nItku pitkästä surusta -ajatuksia aineista ja tunteista\nTässä maailmassa nuorten on luotava oma suhteensa päihteisiin. Tutkivassa ilmapiirissä, jossa hän ei koe olevansa uhattuna vaan kuultuna, voi terapeutti ajatellessaan dopingin todella vahingoittavan nuoren/nuoren aikuisen elämää kysyä että ehkä kyse ei olekaan sosiaalisesta yhdessäolon muodosta tai rentoutumisesta vaan masennuksen hoitamisesta. Tästä yleensä lähtee mielenkiintoinen keskustelu jonka eräs elementti on nuoren halu, tarve ja oikeus päättää itse elämästään – myös vahingoittaa sitä. Tätä näkemystä on syytä kunnioittaa mutta samalla rakentavassa hengessä kertoa myös aikuisena ja kokeneena ammattilaisena oma näkemys asiasta piti nuori siitä tai ei. Alaikäisten luisuminen liian kauas kaltevalle tielle täytyy tietysti pysäyttää vanhempien ja/tai viranomaisten taholta, mutta sen rinnalla nuorta täytyy auttaa ymmärtämään toimintansa sisäisiä syitä ja seurauksia.\nSuurin huoleni kohdistuu siihen, että tavallinen nuoren psyykkinen kasvu liiallisen alkoholin läträämisen ja huumaavien aineiden kanssa vaarantuu ja saattaa pysähtyä kokonaan. Myös neurologinen prosessi ja keskushermoston kehitys nuoruusiässä ovat kiivaassa kehityksen vaiheessa eikä sitä ole syytä häiritä kemiallisesti millään lailla.\nVaikka oli kiusallista katsoa, kun Siltsu ohjelman lopussa purskahti itkuun voi siinä nähdä myös toivoa. Kenties stressi kävi liian kovaksi, kenties hän ymmärsi että nyt tuli tultua väärään ohjelmaan, ehkä hän pelästyi ettei kukaan rakasta häntä enää tämän jälkeen, mutta saattoihan siinä myös aito surumielisyys omasta elämäntilanteesta nousta esiin. Oli miten oli, olisihan se suotavaa että tällaiset asiat käsitellään yksityisesti.\nTeksti on julkaistu kokonaisuudessaan aiemmin: jukkatervo.com


Photography by aaveen.net: Hyvän mielen kilpailut\nHyvän mielen kilpailut\nSunnuntaina oli viimeinen lomapäiväni ja sattumalta huomasin, että naapurikylässä olisi 1-tason kouluratsastuskilpailut. Päätin lähteä reissun päälle Ootuksen kanssa, vaikka kuumemittarini näytti huikeita lukemia ja päälläni jylläsi paha kesäflunssa. Ehkä rento kisapäivä saisi flunssankin kuriin. Pienen vivahteen kilpailupäivään teki erikoinen ohjelma, Helppo B, FEI Kouluratsastusohjelma 4-vuotiaille hevosille 2005, joka oli suunniteltu selkeästi nuorille hevosille kivaksi ohjelmaksi kouluratsastuksen maailmaan tutumiseksi. Ohjelman sai joko esittää keventäen tai satulassa istuen ja loppuarvostelut painottuivat selkeästi hevosen askellajeihin, eikä ratsastajan apujen käyttöön.\nEnsimmäiset päivän positiiviset hetket tuli jo kotitallilla: keltainen ruuna lompsi laitumella tyytyväisesti vastaan ja oli kopissa heti ensimmäiseltä yrittämältä. Ennen kilpailuja oltiin tien päällä pariinkin otteeseen ja Ootus kyllä oli joka kerta hyvin myöntyväinen reissuun lähtiessään. Taisi "koppikauhu" olla vain nuoren hevosen kokeilukotkotuksia, jotka jäivät omaan arvoonsa, kun ruunan rupukan mielipidettä ei kuunneltu.\nVerryttelyssä Ootus liihotteli niin mahtipontisena, että olisin voinut vaihtaa heti ilmoittautumista vähän haastavampaan luokkaan. Laukannostot olivat kyllä melkoisen räjähtäviä ja sain itse olla tarkkana, etten lietsoisoi Keltaista enempään hullutteluun. Maneesissa suoritettu verryttely oli Ootuksen mielestä selkeästi liiiiiian jännittävää, kun katsomossa rapisi sipsipussi ja maneesin nurkassa oli hevosjalkapalloon tarkoitettu jumppapallo. Itse suoritus ratsastettiin kuitenkin ulkona, joten olin turvallisin mielin ruunani tunnekouhujen tyyntymiseen. Itselleni voisin heittää yläfemmat kun en ole enää moksiskaan Ootuksen törttöillessä ratsastussääntöjä uusiksi. Otan vain ohjat tukevalle tuntumalle ja jalalla ratsastan ruunaa kohti ohjia - jolloin ruuna joutuu keskittymään täysin pyyntöihini suorittaakseen niitä. Vielä muutama kuukausi sitten olisin hysteerisenä heittäytynyt kaulalle roikkumaan.\nSuorituksessa päätin pitkän pohdinnan jälkeen keventää, jotta ruuna ei voisi rajoittaa liikkumistaan ainakaan minun puristavan istunnan takia. Mikä oli aivan oikea päätös, vaikka tuntui aika hassulta ajatukselta keventää kouluradalla. Muutamaa rikkoa ja huonoa reittiä lukuunottamatta olin tyytyväinen suorittamiseemme, jonka kyllä tuomari myös huomasi. Loppukommenteissa luki seuraavasti: "Joitakin rikkoja, mutta kokonaisuus plus. Selkätempoinen ratsastus." ja 64%. Tällä tuloksella pääsimme kunniakierokselle jaetulle 3. sijalle. Hieno ruuna ansaitsi taputukset, kun kuski sai niin hyvät lomanlopettajaiset.\nTämän postauksen ratsastuskuvat on ottanut Piia Remes, kiitos!\nLähettänyt mmmkey klo 16.06\nTunnisteet: hevonen, kilparatsastus, kouluratsastus, kuulumisia, kuvaaja, ootus\nAnonyymi 24. kesäkuuta 2015 klo 16.13\nHyvä! Hienoa!! :)\nmmmkey 26. kesäkuuta 2015 klo 7.08\nAnonyymi 24. kesäkuuta 2015 klo 16.16\nOotte ruusukkeen ansainneet, onnea hienolle hevoselle ja hyvälle ratsastajalle! :)\nKiitos ja kiitos kivasta kommentista :)\nAnonyymi 24. kesäkuuta 2015 klo 17.52\nIhan mahtavaa! Samalla itseluottamuksella vaan eteenpäin :)\nmmmkey 26. kesäkuuta 2015 klo 7.09\nKiitos! Ensi viikolla mennään taas :)\nAnni Jauhiainen 25. kesäkuuta 2015 klo 23.42\nHyvä te ja onnea hienosta suorituksesta !\n▼ kesäkuuta 2015 (14)\nFat Camp - läskileiri\n14.6. II-taso koulu, Lieksa\nÄlä aliarvioi herkun voimaa\n6.-7.6. III-tason este, Iisalmi\n5.6. Ravit, Vieremä\nSano ÄLL, OO, ÄMM, AA !\nHyvän hengen talliympäristö


Ulkotapahtuman järjestäjän muistilista - Järjestöhautomo\nUlkotapahtuman järjestäjän muistilista\nMoni ajattelee, että ulkoilmatapahtuman järjestäminen on byrokraattista ja vaatii paljon erilaisia lupia. Lupien ja ilmoitusten tekeminen on kuitenkin suhteellisen kevyttä. Lähtökohtana on, että mitä suurempi tapahtuma, sitä enemmän järjestäjällä on velvoitteita. Oheiseen listaamme on kirjattu yleisimmät ilmoitukset, joita kunnassa tarvitsee tehdä. Näiden tarve kannattaa selvittää hyvissä ajoin ennen tapahtumaa. Tietoa voi etsiä kunnan nettisivuilta tai kysyä asiaa kirjaamosta.\nOlemme keränneet muistilistaan myös muita ulkotapahtuman kannalta olennaisia asioita, jotka kannattaa huomioida tapahtuman suunnittelussa. Onnistuneen ulkotapahtuman suunnittelu lähtee käyntiin vähintään kuukausia ennen tapahtumapäivää. Suuremman tapahtuman osalta suunnittelu kannattaa aloittaa vieläkin aikaisemmin. Tämä vähentää stressiä tapahtumajärjestämisessä, kun kaikki asiat eivät kaadu järjestäjien päälle viime hetkellä.\nPienimmät tapahtuvat, kuten pop-up -ravintolat, eivät välttämättä tarvitse lupia ollenkaan. Esimerkiksi suuremmissa kaupungeissa ravintolapäivän tapahtumia voi järjestää puistoissa ilman erillisiä ilmoituksia. Paikalliset käytännöt kuitenkin vaihtelevat tältäkin osin. Tapahtumajärjestäjän onkin tärkeää tuntea paikalliset säännöt.\nMuista varata tapahtumapaikka\nEnsimmäinen asia, josta tapahtuman järjestäjän on huolehdittava, on tapahtumapaikan tai alueen varaaminen tapahtuman käyttöön. Mikäli tapahtuma järjestetään ulkoilmassa, kuuluu yhdistyksen hallituksen tehtäviin selvittää myös alueen omistaja.\nOn huomioitavaa, että julkisiksi oletetut paikat saattavatkin olla yksityisessä omistuksessa. Esimerkiksi ostoskeskuksen edustan katualue voi kuulua yrityksen omistukseen, jolloin lupa alueen käyttöön on kysyttävä yrityksestä. Tapahtuman järjestäjä joutuukin usein selvittämään alueen kiinteistönjakoa Kansaisen karttapaikasta. Karttapaikasta voi asettaa päälle kiinteistörajat, joka auttaa paljon tapahtuma-aluetta määritettäessä.\nHuolehdi meluilmoituksesta ja jätehuollosta\nTapahtumista syntyy aina jonkin verran melua ja roskaa. Paikallinen ympäristölautakunta on linjannut melusäädökset, joiden mukaan tapahtumia tulisi järjestää. On yhdistyksen hallituksen vastuulla ottaa selvää näistä säädöksistä ja toimia niiden mukaisesti. Mahdollinen meluilmoitus on tarpeellinen, jos tapahtumassa ylitetään säädetyt desibelirajat.\nMelun osalta on lisäksi huomioitava naapurikiinteistöt. Niissä sijaitseviin asuntoihin ei saa kantautua melua sosiaali- ja terveysministeriön määrittämiä desibelirajoja enempää. Öisin klo 22 jälkeen meluraja on alempi, joten useimmiten ulkotapahtuma kannattaa lopettaa kymmeneltä.\nRoska-astioiden mahdollisesta tarpeesta saa lisätietoa kunnan ympäristöterveydestä vastaavalta henkilöltä. Pienissä tapahtumissa pärjätään usein, mikäli alueella on kunnan järjestämiä roska-astioita. Tapahtuman järjestäjä on kuitenkin aina vastuussa tapahtuma-alueen siisteydestä, joten jätesäkkejä on syytä varata paikalle.\nTee tapahtumailmoitukset viranomaisille\nSuuremmissa tapahtumassa tarvitaan myös järjestyksenvalvojia. Paikalliselle poliisilaitokselle tehdään tapahtumailmoitus ja sen yhteydessä määritellään järjestyksenvalvojien määrä. Poliisilaitos voi määrätä tapahtumaan lisää järjestyksenvalvojia, jos katsovat sen tarpeelliseksi. Yhdistyksen onkin hyvä kustantaa vapaaehtoisille järjestyksenvalvojan koulutus, jotta kortillisia valvojia on aina saatavilla. Mikäli yhdistys järjestää tapahtuman paikallisessa ravintolassa, on järjestyksenvalvojien asettamisen vastuu useimmiten ravintolalla.\nPelastuslaitokselle tehdään myös tapahtumailmoitus, johon liitetään mukaan tapahtuma-alueen kartta ja mahdolliset poistumistiet sekä mahdollisen ensiaputeltan ja palosammuttimien sijainti. Erityisesti suuressa, pitkään jatkuvassa tapahtumassa järjestäjän on hyvä ajatella ensiavun tarpeellisuutta. Ensiapuryhmän voi tilata esimerkiksi Punaisen Ristin paikallisosastolta.\nTapahtuman järjestäjän tehtävänä on minimoida tapahtumasta aiheutuvat järjestyshäiriöt ja saada ne hyvin hoidettua. Suuressa tapahtumassa kannattaa palkata kokeneita järjestyksenvalvojia mukaan valvontaan. Kokeneita järjestyksenvalvojia voi saada palkattua tapahtumaan esimerkiksi paikallisista voimailuseuroista.\nHanki tarvittavat välineet ja vapaaehtoiset\nTee hyvissä ajoin ennen tapahtumaa lista tarvittavista välineistä ja varmista niiden saatavuus tapahtumaan. Esimerkiksi ravintolatapahtumaa järjestettäessä on hyvä huomioida, että toritelttoja saa usein muilta järjestöiltä lainaan. Lisäksi on nimettävä vastuuhenkilö, jonka tehtävänä on varmistaa, että teltat ovat hyvissä ajoin paikan päällä tapahtumapaikalla.\nTässä kohtaa on hyvä myös muistuttaa, että tapahtumien järjestäminen vaatii aina vapaaehtoisia ja tehtäviä on hyvä paloitella sopivan kokoisiksi. Esimerkiksi telttojen kuljetuksesta vastaavalle henkilölle ei nimetä useita muita tehtäviä.\nMitä suurempi tapahtuma, sitä enemmän tarvitaan myös palkattua henkilökuntaa. Esimerkiksi äänentoisto kannattaa tilata alan ammattilaiselta, mikäli tapahtumassa tarvitaan laadukasta äänentoistoa.\nMuista varmistaa riittävä sähkönsaanti\nMerkittävä kompastuskivi tapahtumissa on, ettei järjestäjä ole huomioinut sähkölaitteiden tarvitsemaa virran määrää. Esimerkiksi kaksi keittolevyä täydellä teholla vie jo yhden pistorasian (12 ampeeria) verran sähköä. Jos rasiaa kuormittaa liikaa, on tuloksena sähkökatkos tapahtumassa. Suuri äänentoisto tarvitsee usein myös paljon virtaa ja suurempia virtamääriä kuin perussähkölaitteet.\nTapahtumaa suunnitellessa onkin hyvä arvioida kuinka paljon sähkölaitteita tapahtuma-alueelle tulee ja laskea sen perusteella tarvittavien pistorasioiden määrä. Lisäksi on hyvä varata hieman ylimääräistä kapasiteettia. Ruokamyyjille kannattaa tiedottaa myös, mikä on sähkölaitteiden raja, sillä monesti he käyttävät paljon sähkölaitteita.\nYksi osa sähkön varmistamista on selvittää kuinka paljon sähköjohtoja tarvitaan. On tärkeää huomioida myös se, että johdot kestävät käytetyn virran määrän. Halvat jatkojohdot tuskin sopivat tapahtumakäyttöön ja vaarana on johtojen ylikuumeneminen ja mahdollinen tulipalo.\nVakuuta tapahtuma ja vapaaehtoiset\nMitä suurempi tapahtuma, sitä enemmän on riskejä, vaikka tapahtuma olisikin järjestetty asianmukaisesti. Tapahtumajärjestäjän vakuutukset ovat edullinen keino välttyä onnettomuuden tai epäonnen aiheuttamalta taloudelliselta riskiltä. On myös hyvä muistaa, että yhdistyksen vapaaehtoisille saa edullisen vakuutuksen vakuutusyhtiöistä. Vapaaehtoisten vakuutus kattaa useimmiten koko vuoden.\nJos tapahtumassa esitetään musiikkia, joka ei ole Teosto-vapaata, tulee yhdistyksen maksaa korvaus myös esitettyjen kappaleiden säveltäjille. Tätä varten on olemassa Teosto, joka hoitaa tätä maksuliikennettä artisteille. Teostolla on erilaisia maksuja riippuen tapahtuman koosta ja siitä, esitetäänkö musiikkia taustamusiikkina vai esimerkiksi ohjelmana lavalla.\nSopivan Teosto-luvan tapahtumaan voit hankkia Teoston nettisivuilta.\nMuista hakea avustuksia\nMoni kaupunki ja kunta tarjoaa avustuksia tapahtumajärjestäjille sekä pieniin että suuriin tapahtumiin. Lisäksi esimerkiksi paikallinen Taiteen edistämiskeskus jakaa avustuksia tapahtumiin maakunnissa. Ennen avustuksien hakemista on hyvä tehdä perusteellinen suunnitelma tapahtumaan ja miettiä blogissa mainittuja edellisiä kohtia. Esimerkiksi budjettiin tarkkaan lasketut kustannukset tekevät hakemuksesta huomattavasti uskottavamman.


Hannover on yllättävän hyvä - Blogivirta.fi\nTänään on 22.09.2018 07:55 ja nimipäiviään viettävät: Mauri, Muritz ja Moritz. Käytämme EVÄSTEITÄ | MOBIILIVERSIO M.BLOGIVIRTA.FI\n» Lue blogi... Julkaistu: 11.10.2017 12:17 · Päivitetty: 11.10.2017 19:15\nHannover kuuluu niihin Saksan kaupunkeihin, joista on vaikea olla jotain mieltä. Hannover ei nouse keskusteluihin eikä sillä ole sellaista mainetta tai karaktääriä kuin Hampurilla, Münchenillä tai Frankfurtilla. Hannover on siellä jossain Ala-Saksissa ison messualueen ja tiheiden kylien ympäröimänä, mutta minkälainen se oikein on? Minulla ja Hannoverilla on pitkä historia. Kävin siellä ensimmäisen kerran vuonna 2008, kun tulin ensimmäiselle visiitille tapaamaan silloista poikaystävää. Hän oli kotoisin Hannoverin lähikylästä, joten siellä tuli sittemmin vietettyä paljon aikaa ja pari jouluakin. Hannover jäi niistä reissuista mieleeni varsin tylsänä kaupunkina. Matka julkisilla keskustaan tarkoitti ensin bussimatkaa asemalle ja siellä vaihtoa U-bahnaan. Hannoverin keskusta pommitettiin aika hajalle toisessa maailmansodassa, joten ydinkeskustassa on vain vähän vanhaa. Toki on säilynyt muutamia vanhan kaupungin kortteleita, joissa järjestetään joka vuosi tunnelmalliset joulumarkkinat, mutta muuten ydinkeskusta on uudisrakennuksia, betonia ja ostoskeskuksia. Hannoverissa on myös joitain värikkäitä kortteleita ja oikein hyviä vaihtoehtoväen klubeja, mutta jostain syystä nuo menneet vuodet eivät jättäneet mieleeni positiivista tai ylipäänsä kokonaiskuvaa kaupungista. Päätin unohtaa menneet ja antaa Hannoverille uuden mahdollisuuden. Viime viikonloppuna suuntasimme kaupunkiin aviomiehen hyvän nuoruudenystävän luokse. Matkalla oli vähän mutkia, sillä keskiviikon Xavier-myrsky vaikutti junaliikenteeseen edelleen. Seitsemän minuuttia ennen junan lähtöä tuli ilmoitus, että kyseinen junavuoro on peruttu. Jaha. Meillä kävi tuuri, sillä 40 minuuttia myöhemmin lähti nopeampi yhteys, joten emme myöhästyneet lopulta paljoa alkuperäisestä aikataulusta. Se juna oli niin täynnä, että konnari uhkasi heittää porukkaa pihalle kesken matkan, mutta ei onneksi joutunut sitä tekemään, ja juuri ennen Hannoveria tuli veturiin tekninen vika, joten seisoimme 20 minuuttia. Säälitti kaikki Berliiniin matkalla olleet, sillä heidän matkansa jatkui Hannoverista takseilla ja busseilla, mikä tarkoitti, että rautatieasemalla oli hirveä kaaos. Junaraiteet Hannoverista Hampuriin ja Berliiniin olivat edelleen poikki. Ystävä asuu Hannoverin Südstadissa, joka vaikuttaa hyvin samanlaiselta kuin Kölnin Südstad: vanhoja taloja, puistoja, kivoja ravintoloita, lapsiperheitä ja taideväkeä. Vierailu alkoi illallisella tunnelmallisessa Höegers -ravintolassa, joka on perustettu jo vuonna 1910. Vanhat brauhaus-tyyppiset ravintolat voivat olla kasvissyöjälle ahdistus, mutta täällä oli erinomainen vegelista. Suosittelen! Lauantai oli niin täydellinen päivä, että Hannover nousi kyllä nyt ihan suosikiksi. Tässä 5 syytä, joiden takia jouduin muuttamaan entisen näkemykseni. 1. Herrenhäuser Garten Minulla oli mielikuva harmaasta Hannoverista, mutta itse asiassa siellä on paljon puistoja. Yksi suurimmista ja tunnetuimmista on Herrenhausergarten, vanha linnan puisto, jossa on lääniä talsia. Itse asiassa siellä on tallustellut myös Barack Obama viimeksi Saksassa käydessään. Puisto oli tosiaan iso ja siellä on tilaa kaupunkilaisten hengittää. Sateinen syyspäivä ei houkutellut maksamaan lippua puiston järjestetyimpään osaan, jossa on myös taidepaviljonkeja, joten kiersimme vain laidat ja jatkoimme kohti varsinaista kohdetta. 2. Wilhelm Busch Museum für Karikatur & Zeichenkunst Sateinen kävelyretki johdatti meidät Wilhelm Busch -museoon. Busch oli kuvataiteilija, joka muistetaan satiirisista kuvakertomuksistaan. Hänen kuuluisin työnsä ovat Max ja Moritz, villit ja vilkkaat keppostelijat, jotka käyvät kanavarkaissa. Buschin kuvasarjoja pidetään nykyisten sarjakuvastrippien edeltäjänä. Museossa oli yläkerran pysyvän karikatyyrinäyttelyn lisäksi esillä kaksi vaihtuvaa näyttelyä. Toinen käsitteli J. H. Fuselin kuuluisaa maalausta Painajainen (1781) ja siitä tehtyjä karikatyyrejä ja klippejä. Enpä tiennyt, että kyseinen taulu vilahtaa myös elokuvassa Twilight. Toinen näyttely esitteli saksalaisen taiteilija, piirtäjä ja lastenkirjailija F. K. Waechterin töitä muistikirjoista karikatyyreihin. Harvoin olen ollut näyttelyssä, jossa hiljaisuus rikkoutuu säännöllisesti nauruntyrskähdyksiin. Busch-museossa vierähti pari tuntia kuin huomaamattaan, mutta sitten oli aika jatkaa matkaa. 3. Linden-kaupunginosa Tämäkin kaupunginosa oli jäänyt entisessä elämässäni minulle aivan vieraaksi. Puiston ja joen toisella puolella levittäytyy Lindenin kaupunginosa. Se oli pitkään Hannoverista itsenäinen, mutta on sittemmin liitetty sen osaksi mutta säilyttänyt vaihotehtoisuutensa. En tiennyt, että Hannoverissa voisi tulla sellainen olo kuin olisi yhtäkkiä Hampurin Sternschanzessa. Linden on täynnä vanhoja taloja. Osassa on kauniit fasadit, osan julkisivu on erisävyisistä tiilistä. Kadut ovat kauniita, idyllisiä ja värikkäitä ja siellä oli aika hyvä pössis. Ystävä kertoi, että alue on täynnä luomukauppoja, vegaaniravintoloita, kirppareita ja siellä viihtyvät opiskelijat, koska yliopisto on vain pyörämatkan päässä, ja vaihtoehtoväki. Lindenissä on myös yksi Saksan vanhimmista edelleen toiminnassa olevista elokuvateattereista: Apollo on perustettu vuonna 1908. Jos asuisin Hannoverissa, haluaisin asua täällä. 4. Holländische Kakaostube Sateessa tallusteleminen vaati veronsa, joten palasimme Lindenistä ratikalla keskustaan ja hakeuduimme kuuman juoman äärelle. Keskellä ostoskeskustaa sijaitsee Holländische Kakaostube, hollantilainen kaakaotupa, jossa on mahdollista valita kaakaoita jos minkälaisia ja syödä herkullisia kakkuja. Join irlantilaisen kaakaon eli kaakaon Baleysillä ja mies englantilaisen, joka tarkoitti kaakaota viskillä terästettynä. Kyllä lämmitti! Kaakaotupa on ihanan vanhanaikainen. Sen sisustus on vanha ja sisällä vallitsee tunnelma, kuin olisi hypännyt vuosisadalta toiselle. Kaikuva halli, puiset pöydät, sinikoristeisin laatoin päällystetyt pöydät ja seinät sekä tarjoilijoiden essut tarjoavat mukavan aikamatkan enkä yhtään ihmettele, että paikka oli lauantai-itapäivänä täpötäynnä. Valitettavasti minulla ei ole sieltä yleiskuvaa, koska ensin se oli kaoottisen täyttä ja lähtiessämme kaikki tuijottivat, joten en uskaltanut alkaa liian turistiksi. Tässä linkki kaakaotuvan verkkosivuille, käykää ihailemassa siellä. 5. Astor Grand Cinema -elokuvateatteri Ikään kuin päivä ei jo tähän mennessä olisi ollut täydellinen, mutta lisäsimme siihen silti vielä yhden kierroksen. Hannoverin uusin elokuvateatteri on nimeltään Astor Grand Cinema, ja se on luksuselokuvateatteri vanhan ajan hengessä. Unohda ryysis ja natisevat muovilattiat, rumat popcorn-tötteröt ja ruuhkaiset vessat ja tule Astoriin. Meillä oli liput jo valmiina, ja ne tarkastettiin heti ulko-ovella ala-aulassa. Sen jälkeen takin sai jättää vaatesäiltykseen ja lähteä kiipeämään ylempiin kerroksiin pehmeää mattoa pitkin. Jokaisessa kerroksessa on punakultainen baaritiski, ja salien ovet olivat auki. Liput oli jo piipattu alhalla, joten paikalleen sai mennä ihan rauhassa. Otin punaviinini ja hipsin tilavaan saliin, jossa osa penkeistä oli jalkarahillisia nojatuoleja ja osa muuten erittäin mukavia tuoleja, joiden selkänoja taipui kivasti taakse. Kun vielä ajattelee, että olimme katsomassa juuri ensi-iltansa saanutta uutuuselokuvaa 3D:nä lauantain parhaimpana katseluaikana ja liput maksoivat 13,50 € + 3D-lasit, ei tule ikävä Suomen elokuvateattereita ja niiden hintapolitiikkaa. On Hannover toki tätäkin. En tiedä, saako tämä teksti ketään kiljumaan riemusta, pakkaamaan tavaroita ja lähtemään seuraavalla mahdollisella kulkuneuvolla Hannoveriin, mutta itse vaihdoin juuri mielipiteeni kyseisestä kaupungista. Toki salaisuus on myös se, että paikallisopas eli kaupungissa vuosikausia asunut osaa kuljettaa vieraansa oikeisiin paikkoihin ja kertoa samalla vähän historiaa. Mutta sanon silti, että Hannover on yllättävän hyvä ja enemmän kuin osasin odottaa. Lue myös: Aachen ja rennon viikonlopun resepti Monta pitkää kylmää Lyypekissä Sylt - Saksan saariston helmi\nAvainsanat: 3d aachen ahdistus aika aikataulu ala alue antaa apollo asema asua aula berliini betoni cinema elokuva englantilainen erinomainen für grand halli hampuri harmaa heittää helmi hengittää herkullinen hiljaisuus historia hollantilainen hän ikävä ilmoitus iso itsenäinen jatkaa jokiu join joulumarkkina juna juoma jättää kaakao kaaos katu kakku kaunis kaupunki kaupunginosa kaupunkilainen kertoa keskiviikko keskusta kohde kuljettaa kylie kylmä köln lasi lauantai linkki linna lippu lähteä maailmansota maalaus maine maksaa maksoivat matka matto max mielipide mies minuutti muistaa museo museum myrsky näyttely obama odottaa olo onni opiskelija paikka painajainen pakata pari pehmeä perustettu popcorn positiivinen puinen puisto päivä pöytä rautatieasema ravintola ravintolat resepti saaristo saksalainen saksa salaisuus sade sateinen seinä seuraava sijaitsee sisustus suomi syödä säilyä taiteilija takki tavata tarjota tarkoittaa taulu tekninen teksti tuli tunnelma tunnelmallinen tunti tuoli twilight työ tässä täydellinen ulko unohtaa uusin vaihto vaikea vaikuttaa valita vanha vero vierailu vierähtää viikonloppu viikoloppu vuosi värikäs wilhelm yhteys yliopisto yläkerta ystävä matkalla retki


Trapped in illustration: LUUKKU 23: All is calm, all is bright♥\nLUUKKU 23: All is calm, all is bright♥\nhahaa, oon ominut yhden meidän talon tietokoneista omaan huoneeseen:D Jee, saatiinpa tännekkin päin tollanen kiva puuterinen lumipeite♥ mie tykkään! Vielä parempi olis lumentäyteinen laskettelurinne, mutta jaa, kai tämäki on parempi kun ei mitään.\nTosiaan, tänään käytiin nappaamassa vielä viimeiset joululahjat (lue: anni ei ollut ostanut vielä yhden yhtäkään). Äiti raahas mut myös emotioniin ihan innoissaan ja kyseli että mikäs se oli se hajuvesi minkä halusit? No loverdoset oli loppu mutta kyllä sieltä yks pitkään himoittu lähti mukaan:) Väenväkisin se piti saada pakettiin, ja mulla on lupa ottaa se käyttöön vasta huomenna, äh..\nTänään söin myös yhtä salaattia joka oli ihan parhautta, ostin uuden ripsivärin ton nykysen tilalle, koska sen harja on ihan liian iso mun tynkäripsille sekä mukaan lähti myös niitä pimeessä hohtavia tikkuja uudeksi vuodeksi. Vielä kaksi iltaa sitten mulla ei ollut hajuakaan suunnitelmista, mutta näinpähän myös koneella istumisella saa jotain superia suunnitelmaa uudeksi vuodeksi! Nyt pitää vaan toivoa, että suunnitelma onnistuu, ja uutena vuotena nokka kohti Imatraa. Kerrankin uusvuos ilman perhettä ja saan viettää vuoden 2012 ekat hetket ihan parhaassa porukassa, kurssikavereiden kanssa♥\nSend by Anni klo 22.55