Aadan hevoselämää: #748: Takaisin estevalmennuksien pariin!\n#748: Takaisin estevalmennuksien pariin!\nTiistaina koitti se kauan odotettu päivä, kun kapusin hevosen selkään suuntana estevalmennus. Päätin tuossa äsken ihan piruuttani katsoa, koska olen viimeksi ollut kunnon estevalmennuksessa: tällainen päivämäärä löytyy jostain huhtikuun puolen välin tienoilta. Tässä välissä olen kyllä hypännyt kotona muutaman kerran itsekseni eri hevosilla, mutta kerrat ovat laskettavissa yhden käden sormilla.\nAjallisesti ajateltuna tuo jakso on hirveän pitkä - lähes kaksi kuukautta - mutta näin jälkikäteen katsottuna aika meni todella nopeasti. Pääsin ajattelemaan asioita eri näkökulmalta ja panostamaan kunnolla sileäntreeniin. Kyseenalaistin omaa tapaani toimia ja näin, miten eri ihminen tekee ratkaisuja hevoseni selässä. Edelleenkään en ole täysin selvillä vesillä ajatuksieni kanssa, mutta kerron niistä sitten lisää, kunhan olen saanut jäsenneltyä asioita johonkin suuntaan. Selvää on kuitenkin se, että mun on löydettävä joku tietty systeemi, jolla toimia. Mulla on nyt tarjolla niin monia erilaisia vaihtoehtoja, tunnen olevani jollain tapaa tyhjän päällä. Suuria päätöksiä edessä, jotka eivät suinkaan liity hevosen vaihtamiseen.\nMutta ei tyhjiä lauseita sen enempää! Paluu takaisin valmennuksien pariin tapahtui kenenkäs muun kuin jo entuudestaan tutun Niclas Aromaan opeissa. Nikke saapui tallillemme pitämään valmennuksia yhden päivän ajaksi aina Saksasta asti, joten pitihän tuo tilanne hyödyntää. Olemme saaneet Champin kanssa kyseiseltä valmentajalta ihan älyttömän paljon neuvoja tekemiseen esimerkiksi toissa talvena, jolloin tuo pomppiminen tapahtui esteradalla poikkeuksetta, oli tilanne hallissa tai ulkona. Lähdin valmennukseen melkoisen jännittyneenä, sillä pelkäsin mokaavani kaiken oman taukoni takia. Toisaalta koin, ettei mulla ollut mitään menetettävää. Valmennuksiinhan mennään korjaamaan virheitä ja saamaan neuvoja, ei esittämään muille sitä, mitä osaa. Tai toki sitäkin, parhaansa on aina yritettävä, mutta tilanne eroaa esimerkiksi kisoista monella tavalla.\nEnsimmäiset neljä kuvaa ovat videokaappauksia, loput kuvat sitten itse ottamiani seuraavan ryhmän porukasta :)\nJokin Niclaksen valmennuksissa saa mut aina kovin rauhalliseksi. Ehkä se on tapa opettaa, ken tietää? Joissain muissa valmennuksissa mulla on pakottava tarve onnistua, minkä vuoksi jännityn koko kropastani ja alan paineistamaan hevosta. Nikke painottaa jatkuvasti rauhallisuutta, rentoutta ja luottamusta esteiden välissä. Toki hevosen tulee olla aktiivinen ja sitä saa tarpeen mukaan käskeä reilustikin, mutta paineistaminen ja turha säätäminen tekee hommasta ihan kamalan vaikeaa syöden sekä hevosen, että ratsastajan itseluottamusta.\nNikke oli ilmeisen perillä meidän tämän vuoden kuviosta: hallikausi oli mennyt paremmin kuin koskaan ja sen jälkeen alkoi alamäki. Hän totesi heti valmennuksen alkuun, että tänään en saanut ratsastaa paineella. Ei haitannut, vaikka hevonen olisi kieltänyt muutamaankin otteeseen, mutta sitä ei saanut paineistaa esteitä kohden. Mun piti antaa sen laukata vapaammin, ilman puskemista. Luottaa siihen, että se menee. Ja jos ei mene, tilanne korjataan sen mukaan. Toisin sanottuna en siis saanut ratsastaa hevoseen painetta varmuuden vuoksi, vaan mun piti pystyä lähestymään esteitä pienemmässäkin laukassa, paremmin takaosa aktiivisena ja ajatuksella siitä, että hevonen pystyisi rentoutumaan niskastaan esteitä kohden.\nChampin ilme esteitä kohden valmennuksen alussa oli melko epäluuloinen. Se kyllä imi esteille ihan hyvin, mutta se oli todella ylhäällä ja alakaula jännittyneenä, vähän epävarmana. Ei siis mitenkään normaalista poikkeavana, mutta Nikke halusi sitä vanhaan tuttuun tapaan rennommaksi, paremmin takaosalle ja luottavaisemmaksi. Ihan kuten esimerkiksi Pantsu valmennuksissaan on meidän kohdalla tehnyt. Aloitimmekin tunnin tulemalla puomilta pystylle siten, että väliin piti tehdä kolme pientä laukka-askelta kahden sujuvamman askeleen sijaan. Ensimmäisen kerran jälkeen sain ajatuksesta kiinni: hevosen piti olla tarpeeksi takaosansa päällä, jotta se mahtui väliin edes sen suuntaisesti. Kerran töpeksin lähestymisen kokonaan, jolloin Champ pudotti raville jo puomia ennen, eikä tietenkään lähtenyt tällaisen sähellyksen jälkeen hyppyyn. Nikke sanoikin, että mikäli mulla käy tuollainen virhe, kannattaa mun kääntää hevonen pois esteeltä ja ottaa uusi lähestyminen. Treeneissä se ei haittaa, sillä hevosta ei kannata tehdä epävarmaksi tuomalla sitä tarkoituksella huonoilla lähestymisillä.\nPaikalla oli myös valmennuksen laadunvalvoja ;)\nPuhuimme valmennuksen aikana ja sen jälkeen paljon meidän tilanteesta. Champin pomppimiseen voidaan nähdä ratkaisuna kahta koulukuntaa: niitä, jotka tekevät homman läpi väkivallalla sekä niitä, jotka ratkaisevat tilanteen muuten. Niken sanojen mukaan Champ on niin laadukas hevonen ollen kuitenkin samalla tarvittaessa jätkä, että mikäli sitä alkaa potkimaan, paineistamaan ja tappelemaan sen kanssa, ei se lopulta mene enää yhtään mihinkään. Jos hevonen sikailee, sitä saa toki komentaa, mutta paineen on loputtava heti sen jälkeen. Esteitä pitää pystyä lähestymään rennosti, kaarteissa pitää pystyä rentoutumaan. Jos on hevosen kimpussa koko ajan, ei se ihan oikeasti mene mihinkään. Toisilla hevosilla silkka pakottaminen voi onnistua, toiset eivät kestä sitä ollenkaan.\nOngelmat pitää siis lähteä korjaamaan sillä ajatuksella, että niitä ei saa edes muodostua. Hevosen pitää olla niin rento ja avuilla, että sen ei tarvitse protestoida. Jos ratsastan itse huonoon etäisyyteen esimerkiksi puskemalla askeleen pois ja hevonen kieltää, mun pitää estää ohimeno, tuoda hevonen esteen eteen, tehdä voltti ja lähestyä uudelleen. Ei taputtaa hevosta, vaikka virhe olisi omani, vaan nollata tilanne ja tulla uudelleen. Tai jos se kieltää pitkälle vedelle (jota hyppäsimme valmennuksessa myös), hevonen pitää tuoda esteen eteen, tehdä voltti kerran tai pari käynnissä sen edessä ja tulla uudelleen. Jalka kiinni, käsi matalana, istunta tiiviinä. Ei maiskutusta, ei raippaa, ei huitomista. Toki, jos hevonen kieltää ihan tavalliselle esteelle toistuvasti turhaan (jota ei onneksi nyt käynyt), sitä saa komentaa isommin. Mutta sekin pitää tehdä järkevästi ja niin, että sillä on joku tarkoitus.\nYlipäänsä koko valmennuksen ajan sain kommenttia siitä, että mun pitäisi olla hiljaa. Ei saa maiskuttaa - hevonen pitää osata jättää yksin. Suurin ongelma mulla tällä hetkellä onkin se, että tieto on lisännyt tuskaa. Vielä kolme vuotta sitten osasin vain matkustaa kyydissä, jolloin hevonen meni ilman ongelmia. Nyt, kun periaatteessa tiedän, mitä mun pitäisi tehdä, teen ihan liikaa ja koko ajan jotain. Se häiritsee hevosta, eikä se siksi halua mennä esteille. Ei, koska todennäköisesti teen esteillä jotain väärin, se pääsee helpommalla, kun ei mene lähelle. Näin siis kisoissa. Herkkää hevosta pitäisi osata myös olla ratsastamatta.\nTulimme valmennuksessa kaikkia radan osia aluksi ihan matalina ja lopuksi esteet olivat noin 110cm korkeudessa, joku saattoi olla isompikin. Epävarmuus omasta tekemisestä helpotti toistojen avulla ja lopussa mulla oli jälleen varsin rento fiilis. Vaikka lähestymisten kanssa oli ajoittain ongelmia, sain kuitenkin pääosin ratsastettua tilanteet loppuun asti ja tehtyä päätöksiä. Mulle oli henkisesti hirveän tärkeää päästä nyt valmennukseen ja nähdä se, miten toimin itse Champin kanssa. Ensi viikko on viimeinen treeniviikko ennen tulevaa lomaamme, jonka jälkeen palaamme treeniin vähitellen heinäkuun puolen välin tienoilla. Silloin edessä on uudet kuviot ja toivon, että homma lähtee pelittämään systeemin vakiintuessa tulokselliseen suuntaan :)\nMinkä tyyppisillä hevosilla sinä ratsastat? Herkillä, kuumilla,\nlaiskemmilla vai jollain ihan muulla?\nLähettänyt aada klo 8.40.00\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2016 klo 9.09\nMinua kiinnostaa ihan yleisesti miten toteutat lihashuollon Champin kanssa? Hoidatko jalkoja jotenkin valmennusten yms jälkeen? Syötätkö jotain kropan hyvinvointia lisäävää?\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 18.56\nJoo, kylmään jalat vedellä tai kylmäpatjoilla aina rankempien treenien jälkeen. Kisoissa saatan käyttää kylmäsavea/linimenttiä, jos ei ole muuta kylmäysmahdollisuutta. Ja Champilla käy hieroja/fyssari säännöllisesti :) Champ syö joint controllia, biotiinia, e-vitamiinia ja b-vitamiinia noiden muiden ruokien lisäksi.\nMandi 15. kesäkuuta 2016 klo 9.23\nVoi jumpe kun mäkin haluan pitkästä aikaa Niken valmennukseen! Tosi hyvän ja varman näköistä menoa tauosta huolimatta!\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 18.57\nKiitos :) sinne vaan heti kun mahdollisuus, meille Nikke lupasi tulla seuraavan kerran ensi kuussa!\nAada.R 15. kesäkuuta 2016 klo 10.01\nOma hevoseni on todella herkkä, esteillä kuuma tapaus. Alkuun tämä tuotti ongelmaa, mutta nyt ne onneksi alkavat ainakin sileällä takana päin, esteillä vielä vähän duunia jäljellä. :D\nHienoa, että työ on tuottanut tulosta! Tsemppiä :)\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2016 klo 10.02\nNyt olen ratsastanut ns. ''tahmealla'' lämminverisellä, jonka kanssa kyllä ollaan saatu tuloksia tulemaan. Kuitenkin tahmeudesta huolimatta hevosella on tosi jäykkä kaula ainakin heti alusta.\nMutta haluan puhuakkin eilisestä kokemuksestani! Ratsastin eilen eräällä ponilla, joka oli sitten huomattavasti herkempi, mutta herkkyytensä vuoksi myös hyvin jäykkä ja jännittynyt. Kuitenkin tunnin aikana sain hyviä ohjeita ja sain kun sainkin ponin rennoksi niin kaulastaan ja kropastaan kaikissa askellajeissa. Voi herran isä se oli hyvä tunne kun tajusi jopa oppivansa jotain.\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 18.59\nSe on ihana tunne, kun onnistuu ja älyää asioita! Auttaa jaksamaan niiden vaikeampienkin jaksojen yli. Tsemppiä jatkoon :)\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2016 klo 11.55\nMiksi ei ääniraidallista videota :'(..\nMä oon vielä sen verran kipeä, ettei ääntä lähde kovin hyvin. Lauantaina olin kokonaan puhekiellossa :D\naa.. Parane pian <3! Tuleehan niitä ääniraidallisia vielä ?\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 21.05\nToki tulee, varmasti jo viikonloppuna seuraava :)\nUnknown 15. kesäkuuta 2016 klo 12.10\nHyvin meni noi hypyt,ainakin mitä videolta näkyy! Itselläni on vähän samantapainen ongelma kylläkin ihan ilman esteitä, mutta teen ihan liikaa kaikkea kokoajan. Kannattaa laittaa itselleen joka kerralle pieniä tavoitteita.\nMeen ite tällähetkellä n.3 hevosella,joskus saatan mennä muillakin. Yks hevonen jolla meen on aika vanha, ?21? ja siitä syystä laiska,mutta mulle se annetaan yleensä tunneille koska saan sen tekmään töitä ja meillä synkkaa hyvin, ratsastuksenopettajani sanoilla. Toinen hevonen on vähän osaavampi,jonka kanssa mulle tulee ongelmia välillä kun annan epäselvät ohjeet,mutta ihan kivan reipas heppa se ja pysähtyykin pienestä pidätteestä. Kolmas on sitten mun serkun hevonen jolla meen melkein aina itsenäisesti,15v suokkitamma,tosi kiltti,ei sitä muuten liikuteta paljoa ratsastamalla joten vauhtia riittää :D Mutta se on tosi kuuliainen ratsastaa.\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 19.01\nKiva, että saat mennä erilaisilla hevosilla. Se kehittää! Ja nuo pienet tavoitteet ovat kyllä hyvä idea, silloin osaa iloita niistä pienemmistäkin asioista :)\nPaljon paremman näköistä menoa kuin viimeksi! Mielestäni myös näyttää että pidät hieman pidempää ohjaa ja istuntasi on paljon rauhallisempi, et ole kokoajan "dyykkaamassa". Hyvä Aada, tsemppiä!\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 19.02\nKiitos! Mulla oli varsinkin valmennuksen loppupuolella tosi vapautunut olo, tauko taisi tehdä hyvää senkin osalta että sain nollattua tilanteen :)\nSanoit olevas jotenki "rauhallisempi" tän Niclaksen valkoissa, luulen että se on hyvä merkki/kannattaa käydä jatkossakin mahd usein, kun ratsastaja on rauhallinen ja "luottaa" valmentajaan, siinä on hyvät lähtökohdat pureutua niihin oikeisiin ongelmiin.\nTykkään tosi paljon sun ääniraidallisista videoista(enkä taida olla ainoo;D) mut tääkin oli kiva koska valmentajan ääni kuului ainakin suurimmaks osaks ihan kohtuullisesti, ja kuuntelemallahan oppii tietty kanssa.\nKatseleeko Champ muuten kuinka paljon erikoisesteitä tai kielteleekö niille helpommin tms?\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 21.07\nJoo, Niken valmennuksissa ollaankin käyty aina, kun hän on Suomessa pyörinyt. Nyt tarkoitus olisi taas ilmeisesti pyrkiä kuukausittaiseen treeniin, mutta näistä asioista kerron lisää myöhemmin :) Ja ääniraidallista tästä videosta ei tullut juurikin siitä syystä, että valmentajan ääni kuului hyvin ja mä itse olen edelleen kipeänä eikä ääni siksi oikein kulje. Champ saattaa katsoa vesielementtejä ja sinisiä esteitä, mutta muuten se ei kyttää mitään tiettyjä esteitä :)\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2016 klo 14.18\nItse pidän herkistä ja menevistä hevosista. Jostain syystä mun on paljon helpompi asettua rauhoittelemaan menevää hevosta kuin saamaan laiskempi ja hitaampi tapaus nopeammin reagoivaksi. Tämä on hassua sikäli, että olen myös itse temperamentiltani nopea ja säpäkkä, ja monet ajattelevat että olisin juuri hyvä herättelemään hitaita tapauksia. Ei, paineistan niitä liikaa ja vaadin ja teen niiden kanssa liikaa. Herkemmät hevoset pakottavat itseni rauhoittumaan ja palikat osuvat niiden kanssa nopeammin paikoilleen. Champ vaikuttaa kyllä aika haasteelliselta kaverilta, kun olen käsittänyt sen olevan perusluonteeltaan herkkä mutta myös halutessaan tahmea juntti. Haastava kombo!\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 21.10\nJoo, se on sellainen herkkis joka ottaa helposti nokkiinsa, mutta samalla kuitenkin vähän tahmea ja hidas käynnistymään. Sitten jos sitä käskee sen sietorajan yli, heittää se keskisormen pystyyn ja toteaa, että tee itse. Sileällä ja esteillä, maastossa myös :D mutta niin ne vaan opettaa! Tuo kuulostaa kyllä tosi järkeenkäypältä, että rauhoitut itsekin rauhoitellessasi kuumaa hevosta :)\nKira 15. kesäkuuta 2016 klo 20.38\nItse ratsastan suurimman osaa aikaa eräällä ponilla, jolla päivät saattavat vaihdella todella paljon. Se pukittaa raipasta yleensä kun ekan kerran antaa :D minkä takia monet ei sille anna, mutta toisaalta se taas reagoi siihen todella hyvin. Yleensä ja varsinkin esteillä se on erittäin eteenpäin menevä kuitenkin.\nSellaiset ponit opettaa yleensä hyvin, kannattaa ottaa kaikki oppi irti :)\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2016 klo 20.49\nMun mielestä oli kiva saada välillä tällainen video, jossa kuulee valmentajan kommentit. Ääniraidallisetkin on kyllä kivoja, mutta jos valmentajan ohjeet kuuluu selkeästi, mielestäni niistä saa enemmän irti.\nMinulla on aivan samanlainen ongelma uuden hevoseni kanssa, kuin sinulla! Säädän esteillä kokoajan ihan liikaa, pyrin täydelliseen suoritukseen ja pilaan sillä kaiken. Valmentaja aina käskee istua hiljaa ja antaa hevosen hypätä rauhassa, mutta miten se voikin olla niin vaikeaa :D\naada 15. kesäkuuta 2016 klo 21.12\nKiva kuulla, että tällainenkin miellytti! Ajattelin juuri että nyt kuuluu äänet sen verran hyvin, että turha mun on niitä itse toistaa ja vielä käheällä äänellä ollessani kipeänä.\nTsemppiä sulle hevosen kanssa, yritetään yhdessä oppia olemaan tekemättä liikaa! :D\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2016 klo 21.33\nMulla on ihan päinvastainen ongelma. Hevonen kaipaisi hypätessä paljon tukea ja mä jätän sen liian usein yksin jolloin kieltää :( Itse tein sen päätöksen, etten hyppää ollenkaan itsenäisesti. Valmennuksissa ollaankin jo menty eteenpäin, mut jään edelleenkin liian helposti vaan matkustelemaan, jotenkin mä vaan ``unohdan`` ratsastaa ja sitten se este onkin jo siinä :D\naada 20. kesäkuuta 2016 klo 0.50\nTuo matkustelu on munkin ongelma, sillä vaikka mä säädän, niin matkustelen silti ja säädän siinä välissä :D On tääkin laji! Mutta kamalasti tsemppiä sulle treeneihin!\nAnonyymi 15. kesäkuuta 2016 klo 21.50\nHienoja kuvia! Katsoin juuri tuon videon, ja valmennushan meni tosi kivasti! :D Hienoa!\nMulla on pv-tamma, joka on melko laiska tapaus... Se ei tee yhtään mitään, jos siltä ei tosissaan pyydä. Toisaalta se on esimerkiksi maastossa varma ratsu, joka ei turhia säiky :) Aikanaan pohdin, millainen hevonen sopisi minulle, ja tulin siihen tulokseen, että ehkä mieluummin tällainen luotettava laiskuri kuin kovin kuuma ja herkkä. Nyt on viisi vuotta onnellista yhteiseloa takana heppani kanssa, joten tein kai oikean päätöksen, vaikka joskus tuntuu siltä että kyllä vähän eloisampi ratsu olis ihan kiva! :D ;)\naada 20. kesäkuuta 2016 klo 0.51\nVoi kiitos :) Helpot hevoset ovat varmaan aika tylsiä, kun aina tuntuu, että jokaisella on enemmän tai vähemmän erikoinen otus tallissa. Vai onko niitä helppoja lopulta edes olemassa? :D\nAnonyymi 16. kesäkuuta 2016 klo 11.32\nonko teillä vaihtunut suitset?\nJoo, meillä on nyt W-Profilen anatomisesti muotoillut suitset käytössä :)\nVilma 16. kesäkuuta 2016 klo 13.28\nMulla on myös ollut ongelmana yhden hyvin tahmean hevosen kanssa se että yli yritän. Yritän tehdä parhaani ja vielä yli. Silloin hevonen on mennyt huonosti ja silloin, kun vaan teen parhaani enkä yritä liikaa se on super. Koulussa tämä näkyy musta vielä selvemmin kun esteillä, mutta pitäis just antaa välillä vaan olla. Tiedän että se hevonen vaatii tosi paljon ratsastajalta, että se kulkee edes jotenkin oikein päin, mutta vaadin itseltänikin jo liikaa. Sillon tuntuu, että molemmille jää huono fiilis, mulle että hevoselle...\naada 20. kesäkuuta 2016 klo 0.52\nÄh, ärsyttävää! Mutta hei, sitä sattuu kaikille eli eikun tsemppiä treeniin - kyllä se siitä :)\nSara Hussein 16. kesäkuuta 2016 klo 20.39\nIhan hyvältä näyttää mun mielestää meno, etenkin jos huomioon otetaan tuo tauko. :)\nRatsastan itse kahta hevosta, jonka lisäksi käyn ratsastuskoulussa 1krt/vko, tosin nyt loma. Toinen hevosista on osaamaton suokki joka on vasta läpiratsastusvaiheessa eikä taivu taitavallakaan ridaajalla juuri mihinkään, etenkään oikealle. Ei laukkaa sujuvasti ollenkaan suoraan oikealle ja vasemmalle jotenkuten. Jokatapauksessa on kiva olla mukana kouluttamassa hevosta jollain tasolla :D.\nToinen hevosista on osaava kenttäratsu (pärjännyt sm-kisoissa jne) jolla käyn yksityistunneilla, opetusmestari tosiaan, palkitsee hyvän ratsastuksen sekä päin vastoin :pp\nKiitos paljon! Sullahan on sitten kaksi hyvin erilaista hevosta ratsastettavana, varmasti opettavat paljon :)\nAnonyymi 17. kesäkuuta 2016 klo 0.52\nOmalla tammallani on ikää jo 23 vuotta, mutta ikä ei näy ratsastettaessa lähes lainkaan. Kyseessä on äärimmäisen kiltti, rento ja luotettava hevonen, mutta mikäli ratsastaja ei ole ns. menossa mukana, eikä ratsasta hevosta tarpeeksi pohkeella ja istunnalla rennoksi, lähtee tämä "eläkeläis-mamma" kaahottamaan kaikkia apuja vastaan ja ns. juoksee alta pois, eikä reagoi enää mihinkään apuihin :D maailman kiltein ja sympaattisin hevonen käsiteltäessä, mutta ratsastuksessa erinomainen opettaja siinä, että siellä selässä EI saa vain matkustaa :D treenaamme ahkerasti koulua. Esteitä mamman jalat eivät oikein enää kestä ja allekirjoittaneen rimakauhu huomioonottaen, ei haittaa minua :)\naada 20. kesäkuuta 2016 klo 0.53\nTuollainen on siis juuri sellainen opetusmestarin perikuva, sillä siinä oppii! Tsemppiä treeneihin ja monta ihanaa vuotta yhteiseloa teille :)\nAnonyymi 18. kesäkuuta 2016 klo 20.24\nMulla on kaksi vuokrahevosta. Kummatkin tykkää esteistä kovasti, mutta toista pitää ratsastaa paljon, jotta hypyt ja vauhti on sopivia ja toisella ei saa "tehdä mitään" jotta ne hypyt ja vauhti on hyviä ja voi että kun kuvittelis et tekemättömyys ois vaikeeta mutta ei. Niin paljon enemmän ongelmia mulla on siinä että pitäis olla vaan hiljaa ja luottaa että hevonen tekee kuin siinä että pitää oikeesti saada se hevonen menemään hyvin. Paljo oon jo oppinut ja niiin paljon opittavaa! :D\nNiin ja piti muistaa sanoakkin, että mun mielestä ratsastat kyllä hyvin!\naada 20. kesäkuuta 2016 klo 0.54\nTekemättömyyshän se pahinta onkin :D Kiitos!\nJulia 19. kesäkuuta 2016 klo 19.45\nMinkä merkkiset nuo champin suitset on:)?\nTällä videolla olevat ovat W-Profilen suitset :) Tulossa omaa esittelyä kyllä!\nJulia 20. kesäkuuta 2016 klo 18.31\nOkei, tosi kivan näköset!


Myydään Omakotitalo, 3 huonetta - Keuruu, Haapamäki, Hakatie 24 - Etuovi.com 9457452\nOmakotitalo | oh + k + 2mh + vhh + psh + s + wc\nHakatie 24, Haapamäki, Keuruu\nMyydään hyvin pidetty, paljon remontoitu muuttovalmis koti kauniilla puutarhatontilla Keuruun Haapamäeltä. Taloon on uusittu mm. katto, ikkunat, salaojat, lisäeristys ja ulkomaalaus. Tänä vuonna on uusittu lämmitysvesiputkisto, vesikiertoiset patterit, patteriventtiilit ja käyttövesiputkisto, joille on annettu 20 vuoden järjestelmätakuu. Huonepintoja, keittiö, pesuhuone, sauna ja wc on uusittu vuosien varrella. Talon lämmityskustannukset ovat varsin kohtuulliset. Talo lämpenee öljyllä ja olohuoneeseen vuonna 2003 pystytetyllä varaavalla takka/leivinuunilla. Talon yhteydessä on autotalli ja -katos sekä työ- ja kodinhoitotilaa. Takapihalta löytyy kookas talousrakennus, jossa on nukkuma-aitta, varasto, liiteri ja eristetty kellari. Hyvän kokoinen 1585 m2:n tontti rajoittuu kahdelta sivultaan viheralueeseen. Tasamaastoisella hyvin hoidetulla tontilla on istutettuja omenapuita, luumupuu, marjapensaita ja kasvi- ja mansikkamaa. Kesäiseen oleskeluun takapihalta löytyy myös viihtyisä avoterassi. Myytävä koti sijaitsee asfaltoidun ja valaistun kaavatien varrella. Haapamäen keskustan palvelut, ruokakauppa, koulu, päiväkoti jne. löytyvät kaikki noin 2 -3 km etäisyydeltä. keuruun keskustaan matkaa on n. 14 km ja Jyväskylään 75 km. Tervetuloa tutustumaan! Sovi oma esittelyaika puh. 050 594 5260/Elina tai elina.maki@ovikotiin.com\nPääasiallinen rakennusmateriaali: Puu, Rakennusmateriaali: Perustus: reunavahvistettu kaksoisbetonilaatta. 2000-luvun vaihteessa rakennuksen ulkopuolelle on lisätty 50 mm:n mineraalivillaeristys. (aikaisempi eristys 150 mm)\nKeittiökaapistot uusittu runkoineen v. 2003. Kaapistot kahdella vastakkaisella sivulla. Keittiön päässä ruokailutila, joka avautuu avoimena olohuoneeseen. Keraaminen liesi v. 2003. Jääkaappi v, 2015. Astianpesukone v. 2003. Seinien yläosan tapetti uusittu v. 4/2017. Seinien alaosassa sisustuslevy. Kaapistojen välitilat laatoitettu. Katossa puupaneeli. Lattiamateriaalit: laminaatti Varusteet: liesituuletin\nSeinämateriaali: kaakeli Lattiamateriaali: laatta Varusteet: suihku, suihkuseinä Pesuhuoneessa vesikiertoinen lattialämmitys. Laattapinnat, vedeneristeet ja kalusteet uusittu. Wc-istuin Ido uusittu v. 2014. Pesuhuoneen korkeus n. 220 cm.\nWc:n pinnat uusittu v. 2003. Lattiakaivo. Ikkuna. Allaskaapisto. Sähköinen lattialämmitys omalla termostaatilla. Lattia laatoitettu. Seinät lasikuitutapetti. Kaapistojen välitila laatoitettu. Varusteet: peilikaappi\nSaunassa tuuletusikkuna. Lauteet uusittu v. 2016. Vesikiertoinen lattialämmitys. Saunaan mahdollista vaihtaa myös puukiuas. sähkökiuas Lattiamateriaalit: laatta Seinämateriaalit: puu\nKuvaus: Kodinhoitohuoneessa tila arkkupakastimelle. Kaapisto. Laminaattilattia Seinämateriaali: puu\nMakuuhuoneissa vaatekaapistot, joihin uusittu uudet ovet. Lattiamateriaalit: laminaatti Seinämateriaalit: tapetti\nautotalli, autokatos, talousrakennus v. 1977 rakennettu ja v. 2007 laajennetussa kerrosalaltaan 42 m2:n talousrakennuksessa nukkuma-aitta, varasto, liiteri ja eristetty kellari. Talousrakennus on rajanaapurin kanssa yhteinen rakennus (myytävän kiinteistön osuus talousrakennuksesta 42 k-m2) Asuinrakennuksen takapihalla v. 2007 tehty kestopuuterassi.\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Hakatie 24, Haapamäki, Keuruu (https://m.etuovi.com/kohde/9457452)


25.03.2019, klo 13:00:30\nShaun Tan: The Arrival 0 jäsentä ja 1 vieras katselee tätä aihetta. « edellinen seuraava »\nKirjoittaja Aihe: Shaun Tan: The Arrival (Luettu 10613 kertaa)\n« : 04.01.2008, klo 22:57:48 »\nBongasin Amazonin graphics novel top listalta minulle aiemmin täysin tuntemattoman tekijän teoksen The Arrival. Shaun Tan on australialainen kuvittaja ja kuvakirjojen tekijä, kyseessä taitaa olla tekijän ensimmäinen graafinen romaani.\nEnsimmäinen tunne kirjaa selatessa oli häkellys. Kirja käsittelee siirtolaisuutta, mutta visuaalinen toteutus tekee tästä teoksesta poikkeuksellisen. Fotorealistiset hahmot on yhdistetty alitajunnasta nousevaan fantasiakuvastoon yllättävän onnistuneesti. Vieraassa maassa kaikki on vierasta - kasvit, ruoka, rakennukset. Sarjakuvassa ei ole lainkaan puhetta, mikä korostaa vierauden tunnetta ja saa uppoamaan visuaaliseen maailmaan.\nVaikka teosta voisi pitää taidekirjana aiheen ja käsittelytavan vuoksi, tekee kerronta ja piirrostyyli siitä silti helposti lähestyttävän.\nTaun on häikäisevä kuvittaja. En yleensä käytä ylisanoja, joten tämä on paljon sanottu. Kirjan tekninen toteutus ei jää piiruakaan jälkeen. Kokoa enemmän kuin A4, kovat kannet ja pienenä detaljina kirjanmerkkinaru. Siis kirja joka on oli omistaa.\n« Viimeksi muokattu: 04.01.2008, klo 23:10:29 kirjoittanut PetriT » tallennettu\nVs: Shaun Tan: The Arrival\n« Vastaus #1 : 27.01.2008, klo 21:57:12 »\nThe Arrival voitti Angoulêmen vuoden parhaan albumin arvonimen. Uutisessa on enimmäkseen muumeja, mutta tämäkin on huomioitu.\n« Vastaus #2 : 27.01.2008, klo 21:59:19 »\nThe Arrival suomeksi.\nSisältää komeaa kuvitusta. Haluan.\n« Vastaus #3 : 27.01.2008, klo 22:08:37 »\nSiin ei vissiin ole tekstiä.\n« Vastaus #4 : 27.01.2008, klo 22:29:18 »\nOnhan sillä nimi\n« Vastaus #5 : 27.01.2008, klo 23:04:18 »\nRanskaksi oli käännetty nimi ainakin.\n« Vastaus #6 : 27.01.2008, klo 23:16:33 »\nJoo mut ne julkasee muitakin mykkäsarjoja Ranskan markkinoille, esim. Anna Sommerin sanaton alppari oli aikoinaan Damen Dramen in Deutsch ja Remue-Menage en français.\n« Vastaus #7 : 28.01.2008, klo 01:03:11 »\nEiköhän tämä Arrival päädy Akateemisesta meitsinkin kassiin.\nOlen melko satavarma, että hommaavat sen myytäväkseen.\n« Vastaus #8 : 03.02.2008, klo 11:15:56 »\nLainaus käyttäjältä: roju - 27.01.2008, klo 22:08:37\nJoo, tiesin tuon. Yritin olla vain nokkela & vitsikäs.\nKyseinen albbu tilattu. Saapunee ens viikolla, toivon ma. (kera Strumffin, Tigressen sekä Années Spoutnikin) . Kommentoin kun olen "lukenut" sen.\nNäyte Barun komeasta jäljestä Les Années Spoutnikissa: (off-topic, joo. Poistakoon joku auktoriteetti tän , jos siltä tuntuu)\n« Viimeksi muokattu: 03.02.2008, klo 11:26:43 kirjoittanut Tertsi » tallennettu\n« Vastaus #9 : 04.02.2008, klo 07:10:04 »\nAiheessa pysyminen on taitolaji, mutta että vielä linkittää off-topic kuvia ja keskustelee itsekseen niistä, on jo toisen asteen taitolaji. Eli aiheeseen pliis.\n« Vastaus #10 : 08.02.2008, klo 20:25:28 »\nMielenkiintoinen, erilainen näkemys Shaun Tanin alpparista:\nNytpä luulen tieteäväni, etten ehkä tykkäiskään. Näkemieni kuvanäytteiden perusteella jo arvelutti. Mutta lukaisen kumminkin jos vastaan tulee, aihepiiri kiinnostaa ja sarjakuvaa ei pidä pelkän visuaalisen tyylin miellyttämättömyyden perusteella dumata, se on nähty. Kas kun tarinankerrontaa on se.\n...miksköhän tää ketju on muuten "alternative ja omakustanteissa"? Ei ihan heti meinannu löytyä.\n« Vastaus #11 : 08.02.2008, klo 23:07:21 »\nLainaus käyttäjältä: roju - 08.02.2008, klo 20:25:28\nNytpä luulen tieteäväni, etten ehkä tykkäiskään.\nMä pidin. Joten luulenpa, että ei ole sun makuusi tämä opus.\nAinoa pieni miinus on piirrokset. Olisiko jonkin sortin duotone tekniikka tuonut kuviin vieläkin enemmän loistoa. Nyt kuvat on pikkuisen harmaita ja kaksiulotteisia.\nTarina on mukavan tavallinen ja ei mikään kärsimysnäytelmä.\n« Vastaus #12 : 08.02.2008, klo 23:18:14 »\nLainaus käyttäjältä: Tertsi - 08.02.2008, klo 23:07:21\nTuossa arvostelussa oli noista piirroksista ja niiden tekniikasta aika tarkastikin. Luitko?\nOnko se sulle joku ongelma, että meillä on erilainen maku? Tunnut tuovan sitä ikävänä asiana esiin. Ei kun ehkä sittenkin ikävällä tavalla. Tai miten sen nyt sanoisi, alleviivaat vastakohtaisuutta. Mitä väliä sillä sulle pitäisi olla, pirunsarvet sikseen.\nNo, kukin taaplaa tavallaan. Joku persoonaan liittyvä tarve tuossakin varmaan on takana. Kunhan kummastelen.\n« Vastaus #13 : 08.02.2008, klo 23:49:55 »\nTarkoitus ei ollut mitenkään loukata.\nParannan tapani, vaikka persoonaa en voikaan muuttaa.\n« Vastaus #14 : 09.02.2008, klo 00:09:46 »\nBarusta ainakin tykätään molemmat


Westpak jatkaa tuotteidensa kehitystä kiertotalous mielessä - Westpak\nWestpak jatkaa tuotteidensa kehitystä kiertotalous mielessä\nHyvin suunniteltu ja optimaalinen pakkaus täyttää tehtävänsä niin tuotesuojan kuin toimivuuden kannalta läpi koko logistisen ketjun. Se on kuluttajalle helppo käyttää, informatiivinen, turvallinen ja myöskin kierrätettävä käytön jälkeen. Turhan ruokahävikin vähentäminen optimaalisella pakkauksella on tärkeä askel koko elintarvikeketjun hiilijalanjäljen pienentämiseksi.\nOptimaalinen pakkaus tarkoittaa että se juuri käyttöönsä tarkoitettu, mahdollisimman ohuella rakenteella toteutettu. Westpakin räätälöidyillä tuoteratkaisuilla mahdollistetaan juuri oikean ratkaisun löytyminen ja kalvojen ohentaminen tuoteominaisuuksia heikentämättä.\nMonikerrosmateriaalit mahdollistavat erittäin resurssitehokkaat ratkaisut ja pakkaukselle saadaan sille vaadittavat ominaisuudet mitä tulee tiiveyteen, saumautuvuuteen ja konetoimivuuteen. Nämä ominaisuudet tulee huomioida myös uusien materiaaliratkaisujen kanssa.\nWestpak tarjoaa pakkausratkaisuja Polyoefiinipohjaisena (PE/PP), Polypropeenipohjaisena (PP), Polyesterpohjaisena (PET) sekä Polyeteenipohjaisena (PE). Nämä ratkaisut mahdollistavat kierrätyksen kehittyneen kierrätysteknologian avulla. Tarvittava happitiiveys saadaan aikaan kuten perinteisiin tuotteisiin. Sopivat ratkaisut haetaan yhdessä asiakkaan kanssa ottaen huomioon vaatimukset tuotteen suojaukseen ja konetoimivuuteen. Uusien raaka-aineiden kehitys on jatkuvaa ja synnyttää uusia mahdollisuuksia. Myöskin pakkauskoneiden kehitys on tärkeä askel kohti helpommin kierrätettävien ratkaisujen hyödyntämistä.\nUusiutuvat, biopohjaiset raaka-aineet\nWestpakECO tuoteperhe tarjoaa sekä laminaatteihin että muovattaviin alaratoihin mahdollisuuden käyttää Green PE:tä, mikä on valmistettu uusiutuvasta raaka-aineesta. Tällä ratkaisulla voidaan pienentää pakkauksen hiilijalanjälkeä verrattuna perinteiseen fossiiliseen raaka-aineeseen, ominaisuuksia heikentämättä. Uusiutuvan raaka-aineen osuus vaihtelee tyypillisesti 40-80% välillä valmiissa pakkauksessa.


Isokallio: Kenen syy?\nmaanantai 20.04.2009 klo 1:44\nMarkkinataloutta ollaan hautaamassa joukolla. Se on kuulemma syyllinen nykyiseen lamaan. Ongelma on kuitenkin se, ettei ole haudattavaa.\nAmerikassa noudatettu markkinatalous kun on kovin erilaista kuin Kiinassa, Intiassa tai Suomessa noudatettu. Kun Suomessa puolet bruttokansantuotteesta kierrätetään julkisen sektorin kautta, niin holtittoman vapaaksi markkinataloudeksi Suomea tuskin voi kutsua.\nMeillä tilanne ei ehkä siksi karannut käsistä niin pahasti kuin USA:ssa. Siellä finanssisektori teki toissavuonna kolmanneksen koko yritysmaailman yhteenlasketuista voitoista. Jopa kirjailijan aivoilla pystyy päättelemään, ettei kansantalous voi olla vain sitä, että paketoidaan rahaa lahjakääreisiin. Kyllä terveessä taloudessa töitäkin tehdään.\nTäysin avoin markkinatalous olisi sellainen, jossa ei ole yhteiskuntaa. Kun markkinatalous kuitenkin vaati toimiakseen yhteiskunnalliset rakenteet, niin vastuullisen markkinatalouden on itse asiassa itse vaadittava sääntöjä ja rajoituksia toiminnalleen.\nIlman yhteiskunnan toimivaa oikeusjärjestelmää markkinatalouden pelaajat eivät voisi tehdä edes keskenään pitäviä laillisia sopimuksia. Voidaankin kysyä, kumpi on epäonnistunut, markkinatalous vai demokratia?\nItse olen sitä mieltä, että demokratia epäonnistui tehtävässään asettaa markkinataloudelle toimivat pelisäännöt. Myös suomalaiset poliitikot olivat liian peloissaan, kun Etelärannasta ja pankkipalatseista vaadittiin vapautta.\nYksityistettiin pörssiin valtiollisia puolimonopoleja, kunnissa yhtiöitettiin toimintoja, jotka olisivat toimineet paremmin virastoina, päästettiin johtajien palkat laukalle ja paljon muuta tyhmää. Lisäksi verotuksellisesti pyritään edelleen suosimaan rahalla tienaamista työllä tienaamisen sijasta.\nNyt on yhteiskunnan aika ryhdistäytyä. Ilman toimivaa yhteiskuntaa ei ole markkinataloutta. Siksi yhteiskunnalla on oikeus asettaa markkinataloudelle haluamansa pelisäännöt.\nKovin rakentavaa ei ole keskustella siitä, mikä puolue on syyllinen.\nViimeisen viidentoista vuoden aikana demarit, kokoomus, keskusta, RKP ja vihreät ovat kaikki istuneet hallituksissa. Tästä on mentävä eteenpäin niin, että poliittisilla päätöksillä asetetaan järkevät rajat markkinatalouden toiminnalle. Jos eduskunta ei siihen pysty, se vahingoittaa markkinataloutta, vaikka markkinatalouden tulisimmat kannattajat eivät sitä tunnu uskovan.\nRahamaailman pelurit ovat pikkulapsia, jotka tekevät mitä ilkeävät, jos kuri ja järjestys puuttuu.\nJohn Kenneth Galbraith kirjoitti aikoinaan, että raha vetää puoleensa vain keskinkertaisia kykyjä. Jos se pitää paikkansa, mitä silloin pitäisi ajatella politiikan vetovoimasta? Että se vetää puoleensa vielä heikompaa ainesta, jos rahamaailma vetää taas pitemmän korren sen sääntelyä koskevissa asioissa.


Osta Zandona Sensitive+ Junior hivutussuoja | horze.fi\nSensitive+ Junior hivutussuoja\n100% Italiassa valmistettu SENSETIVE+ FIT-hivutussuoja on suunniteltu suojaamaan estehevosia etujalkojen vuohisiin ja sääreen kohdistuvilta osumilta ja mustelmilta, sekä tukemaan jänteitä. Suojien sisäpuoli on päällystetty aidolla lampaankarvalla, joka tarjoaa mukavuutta ja on allergisoimaton. Sopii hyvin herkälle iholle. Suojat koostuvat ulkoisesta TPU-rakenteesta, jonka paksuus on eriytetty. Suojat hengittävät rei'itetyn neopreenin ansiosta ja ne on ilmastoitu kuudella vuohisen yli kulkevalla ilmastointiaukolla. Gel-Tech on sisällytetty ulkopinnan TPU-rakenteen ja neopreeniosan väliin, jossa se toimii iskunvaimentimena ja mukavana pehmusteena. Carbon Fibre-elementit sijaitsevat kuoren alla, jossa ne lämpöeristävät niveliä ulkoisen kitkan ansiosta kasvattaen samalla mekaanista kuormituskestävyyttä. Sisäpuoli on valmistettu Flex-Zonesta, joka mahdollistaa raajan maksimaalisen liikkumavapauden. Joustavat remmit pikaneppareilla, joissa on kaksinkertainen lukitusjärjestelmä (vaaka/pystysuora kiinnitys). Suojan mittasuhteet ja ergonominen muotoilu on kehitetty kopioiden tarkasti raajan rakennetta, jonka vuoksi ne takaavat täydellisen istuvuuden välttäen kuormitusta.\nTuote numero: 19379


ABB:n aidosti modulaarinen UPS kriittisiin, suurta tehoa vaativiin ympäristöihin\n- mikä tekee siitä niin ainutlaatuisen?\nABB:n ainutlaatuinen UPS-arkkitehtuuri perustuu aitoon modulaarisuuteen. Yksittäinen UPS-moduuli käsittää kaikki autonomisen toiminnan edellyttämät laitteistot ja ohjelmistot - tasasuuntaajan, vaihtosuuntaajan, akkumuuntimen, staattisen ohituskytkimen, takaisinsyötön eston, ohjauslogiikan, näyttöpäätteen, sekä kaavionäytön valvontaan ja ohjaukseen. Kun kaikki kriittiset komponentit on hajautettu ja jaettu erillisten yksiköiden kesken, saadaan mahdollinen yksittäinen vikakohta eliminoitua.\nABB:n aidosti modulaarinen UPS-järjestelmä on suunniteltu erityisesti kriittisiin, suurta tehoa vaativiin tietojenkäsittely-ympäristöihin ja datakeskuksiin yksityisissä ja julkisissa yrityksissä sekä televiestintäjärjestelmiin. Nykyaikainen modulaarinen rinnankäyvä UPS-ratkaisu mahdollistaa organisaation yksinkertaisesti ja kustannustehokkaasti lisäämään UPS-tehoa, parantamaan järjestelmän käytettävyyttä sekä nauttimaan skaalautuvan UPS-ratkaisun tarjoamista pitkän aikavälin hyödyistä. Tuloksena on parempi tehokkuus, alhaisemmat kokonaiskustannukset sekä korkean käytettävyyden myötä parempi asiakaspalvelu.\nTutustu monipuoliseen tuotevalikoimaan\nConceptpower DPA 500 on keskisuurille ja suurille datakeskuksille suunniteltu ABB:n modulaarinen häiriöttömän sähkönsyötön UPS-järjestelmä, joka täyttää 100 kW:n - 3 MW:n tehontarpeen. Se soveltuu käyttäjille, jotka haluavat välttää käyttökatkot kokonaan ja tavoittelevat alhaisia kokonaiskustannuksia.\nDPA 250 S4 on erittäin tehokas, ja sen moduuliarkkitehtuuri takaa parhaan luotettavuuden ympäristötietoisille organisaatioille, jotka tarvitsevat häiriöttömän tehonsyötön alhaisin kokonaiskustannuksin. DPA 250 S4 on suunniteltu erityisesti kriittisiin tietojenkäsittely-ympäristöihin, kuten pieniin ja keskisuuriin datakeskuksiin.\nStandardoidut DPA-moduulit pitävät kustannukset alhaisina\nSuoraviivainen, standardoitu moduulikonsepti yksinkertaistaa ja nopeuttaa käyttöönottoprosessia\nLaadukkaat standardoidut tuotteet vähentävät merkittävästi ylläpidon tai viankorjauksen vaatimaa aikaa, komponentit ovat nopeasti ja vaivattomasti vaihdettavissa ja huolto yksinkertaistuu\nMinimoidaan inhimillisen virheen mahdollisuus\nValitaan laadukkaita ja luotettavia laitteita\nSäästää arvokasta lattia-alaa\nPienentää asennus- ja ylläpitokustannuksia\nHaluaisitko lisätietoja tuotteista?\nAsiantuntijamme vastaavat mielellään kysymyksiinne! Ole hyvä ja täytä yhteystietosi lomakkeeseen niin otamme sinuun yhteyttä lähipäivinä.


Helppoa oppimista: surffaillen ylioppilaaksi?\nTurun Sanomat, Lukijan kolumni 31.12.2013\nLukiouudistuksessa pyritään lisäämään valinnaisuutta. Esitetyistä kolmesta vaihtoehdosta varsinkin yhdessä on valinnaisuuden määrää lisätty huolestuttavasti. Oppilaat voisivat jättää esimerkiksi historian, yhteiskuntaopin ja biologian kokonaan sivuun. Myös äidinkielen tunteja suunnitellaan vähennettävän. Monet ovat pelänneet yleissivistyksen heikkenevän ratkaisevasti uudistuksen myötä. Valinnaisuus kuulostaa nyky-yhteiskunnassa hienolta: vapaus ennen kaikkea, ja pakkoruotsi, -historia ja muut vastaavat pois.\nValitettavasti oppilaiden motiivit valinnaisten aineiden hylkäämiseen voivat olla kyseenalaisia. Luovutaan vaikeaksi mielletystä aineesta, jotta päästään helpommalla. Enää ei monikaan halua ponnistella oppiakseen, vaan kaikesta pitäisi selvitä mukavasti. Varsinkin sellaiset oppilaat, jotka eivät saa kotoaan tukea ja asiantuntevia neuvoja, voivat joutua entistä selvemmin syrjäytymispolulle mennessään siitä, missä aita on matalin.\nKouluviranomaiset ovat itse johdatelleet koulujärjestelmää ja samalla oppilaiden asenteita kieroon suuntaan. Ollaan huolestuneita, jos koulussa ei viihdytä. Moni ymmärtänee, että viihtyminen on sukua viihteelle, joka kuitenkin kuuluu vapaa-aikaan. Koulunkäynti on työtä, ei viihdettä. Tietenkin niin työpaikan kuin koulunkin ilmapiiriä on kehitettävä myönteiseksi ja kannustavaksi, mutta ei muuttamalla sitä viihteenomaiseksi.\nEräs tekijä, joka ohjaa meitä helppouteen on sähköinen kommunikointimaailma internetteineen ja sosiaalisine medioineen. Ystäviin ollaan jatkuvasti yhteydessä ja chattaillaan kevyesti niitä, näitä. Netissä hypellään asiasta toiseen paneutumatta mihinkään syvällisesti. Näin voidaan oppia pinnallista elämänasennetta, joka etsii nopeaa tyydytystä vaivattomasti. Tietokonepeleissä joudutaan kyllä keskittymään, mutta yleensä pelaaja vain reagoi pelin antamiin virikkeisiin. Tosielämässäkin on toki tehtäviä, joissa nopea reagointi on hyödyksi, mutta se ei riitä pitkälle.\nTeknologian ja median kehityksen pyörää ei tietenkään voi pysäyttää. Sitä voi kuitenkin tarkastella kriittisesti ja ymmärtää sen ongelmat etujen ohella. "Hyvä renki, mutta huono isäntä" -vertaus pätee tässäkin. Opetusta ja oppimista ei voida ainakaan kovin suuressa määrin kammeta surffailumaailman suuntaan, vaikka tietokoneita ja muita informaatioteknologian tuotoksia käytettäisiinkin tukena opetuksessa. Opiskelu vaatii pitkäjänteisyyttä, vaivannäköä ja kypsyttelyä –itsensä peliin panemista. Näin kehittyy myös laajojen kokonaisuuksien hallinta ja yleissivistys. Tuskinpa koskaan päästään sellaiseen lukioon, jossa mukavasti viihtyen surffaillaan ylioppilaaksi.


DocPoint-arvio: Mitä on pankkiryöstö pankin perustamiseen verrattuna? – Politiikasta\n31.1.2022Politiikasta lehtiArtikkelit, Kersti Tainio0\nBank Job tutkii finanssikapitalismia taiteen keinoin. Se haluaa hakata ihmisen mentäviä reikiä taloudellisen järjestelmämme kovaan ja kiiltävään imagoon ja kysyy: Mitä jos julkisivun takana ei olekaan mitään sen kummempaa?\nBank Job on katsottavissa verkossa DocPoint-dokumenttielokuvafestivaalien ajan 31.1.-6.2.2022.\nDaniel Edelstynin ja Hilary Powellin veijarimainen Bank Job (Iso-Britannia, 2021) antaa tämän arvion otsikossa esitetylle, näytelmäkirjailija Bertolt Brechtin Kolmen pennin oopperan (1928) repliikille uuden, toiveikkaan ja entistä ilkikurisemman merkityksen. Elokuvan alussa kohtaamme velkaantuneen ja turhautuneen lontoolaistaiteilijan, Daniel Edelstynin, joka yrittää saada rahoitusta tulevalle elokuvalleen. Rahaa ei irtoa, koska edellinen produktio maksoi enemmän kuin tuotti, ja uusi produktio vaikuttaa rahoittajan silmissä huolestuttavasti edellisen kaltaiselta.\nEdelstyn alkaa pyöritellä yhdessä taiteilijapuolisonsa Hilary Powellin kanssa suuria kysymyksiä: Miksi me ylipäätään velkaannumme? Miksi yksi voi rikastua myymällä toisten velkoja? Miksi velka elää, vaikka minä kuolen? Miksi velka on niin tärkeää kapitalistisessa talousjärjestelmässä?\nNäitä kysymyksiä on käsitellyt esimerkiksi edesmennyt yhdysvaltalainen antropologi David Graeber kirjassaan velan historiasta. Taiteilijapariskunta ryhtyy taiteelliseen interventioon vapauttaakseen pienen ihmisen veloista, ja tästä interventiosta syntyy elokuva.\nKohti ratkaisuja itse painetulla rahalla\nBank Job käsittelee riemastuttavan maanläheisesti sitä, miten amatöörit käyvät Occupy Wall Street -kansanliikkeen hengessä asiantuntijoiden rakentaman, läpitunkemattomalta tuntuvan systeemin kimppuun aseenaan pelkästään niin sanotut tyhmät kysymykset: Mitä jos velkaantuminen lopetettaisiin nyt heti? Mitä jos mitätöitäisiin kaikki olemassa olevat yksityisten kotitalouksien velat?\nEtsiessään ratkaisua globaaliin velkakierteeseen pariskunta päätyy siihen, että tarvitaan uusi valuutta, jonka avulla he voivat ostaa velkoja ja mitätöidä ne. Nykyaikaisen, immateriaalisen kryptovaluutan sijaan he alkavat painaa itse tehtyjä seteleitä omassa piharakennuksessaan.\nMitä jos velkaantuminen lopetettaisiin nyt heti?\nNäin tavalliselle kansalaiselle lähes käsittämättömään finanssikapitalismin rinnakkaistodellisuuteen irtaantunut valuutta palautuu konkreettiseksi, käsin kosketeltavaksi asiaksi. Siitä tulee tuttua kahisevaa käteistä, jonka ihminen ojentaa tiskin yli toiselle saadakseen vastineeksi jotain aitoa, jonka voi nähdä omin silmin, pistää kassiin ja viedä kotiin.\nEdelstyn ja Powell tarvitsevat ”bisneksensä” pyörittämiseen oman, liiketoimintaidealtaan vallan iloisen ja irrottelevan ”pankin”, apukäsiä, painokoneita ja monenmoisia symboleita, kuten kylttejä ja leimasimia.\nElokuvan sisällöllinen dynamiikka ja visuaalinen kieli rakentuvat globaali-paikallinen-vastakkainasettelun varaan. Käsittämätön ja näkymätön globaali ylätaso muutetaan näkyväksi ja paikalliseksi ruohonjuuritasoksi. Vastakkainasettelua korostaa elokuvan välillä tyylitellyn retrohenkinen ja välillä harkitun kotikutoinen miljöö lapsineen, koirineen, sohvan käsinojalle unohtuneine lautasineen, petaamattomine sänkyineen ja rehottavine huonekasveineen. Tätä lämminhenkistä sekamelskaa vasten näytetään siluettikuvaa London Cityn viiltävän terävistä, lasisista ja teräksisistä pilvenpiirtäjistä – näin katsojalle ehdotetaan visuaalisin keinoin, mistä globaalin kapitalismin kylmää, velkaista ydintä kannattaisi lähteä etsimään.\nEdelstyn ja Powell onnistuvat saamaan itälontoolaisen naapurustonsa mukaan toimintaan, jossa yhteiskuntakritiikki kääntyy leikiksi ja leikki politiikaksi. Taiteilijoiden ”pankilla” ei ole juuri mitään tekemistä vastaavaa nimeä kantavan yhteiskunnallisen instituution tai liiketoiminnan kanssa. Kriittinen katsoja saattaisi kuitenkin alkaa pohtia, eroaako toiminta sittenkään niin paljoa perinteisestä hyväntekeväisyydestä.\nTaiteilijat onnistuvat saamaan itälontoolaisen naapurustonsa mukaan toimintaan, jossa yhteiskuntakritiikki kääntyy leikiksi ja leikki politiikaksi.\nElokuvassa pariskunta painaa omaa rahaa, jota yhteisöllistä taideprojektia sympatisoivat ihmiset ostavat oikealla rahalla. Kertynyt raha käytetään sekä lähialueen hyväksi että yksityisten velkojen mitätöimiseen. Tällainen rahan kerääminen vaikuttaisi olevan itse asiassa varsin lähellä perinteistä hyväntekeväisyyttä, jossa yksityinen ihminen antaa omastaan toiselle ja saa vastalahjaksi hyvää mieltä.\nHyväntekeväisyystyön kritiikillä on pitkä marxilainen historia, jonka kärki kohdistuu erityisesti siihen, että hädänalaisten auttaminen tapahtuu hätää tuottavan järjestelmän puitteissa. Näin yksityisten ihmisten hyväntahtoisuuden varaan rakentuva toiminta tulee vahvistaneeksi hätää tuottavia rakenteita sen sijaan, että rakenteita muutettaisiin.\nOnko monimutkainen, verkottunut globaali kapitalismi sittenkään kovin monimutkaista\nTällaisen johtopäätöksen tekemiseen Bank Job on kuitenkin aivan liian vallaton. Taideprojektina se onnistuu hykerryttävän vaivattomasti siinä, missä analyyttinen yhteiskunnallinen dokumentti voisi helposti epäonnistua. Se kysyy suorasukaisesti, häpeilemättä ja täysin epäobjektiivisesti, onko monimutkainen, verkottunut globaali kapitalismi sittenkään kovin monimutkaista. Entä jos me vain luulemme niin?\nElokuva pyrkii siten hakkaamaan ihmisen mentäviä reikiä taloudellisen järjestelmämme kovaan ja kiiltävään imagoon ja osoittamaan, että ehkäpä julkisivun takana ei olekaan mitään sen kummempaa. Ehkä voisimme itse asiassa ratkaista kaikki ongelmat hommaamalla jostakin tyhjän toimiston, kirjoittamalla ikkunaan ”pankki” ja alkamalla painaa rahaa ihan itse.\nJuuri tämä on elokuvan vekkuli ydin. Sen kun otetaan raha haltuun ja aletaan jakaa sitä niin, että kaikille riittää.\nKersti Tainio on väitöskirjatutkija Helsingin yliopiston Historian ja kulttuuriperinnön tohtoriohjelmassa. Hän on Politiikasta-lehden toimituskunnassa ja Politiikasta taidetta -osion toinen kuraattori.\nArviot, DocPoint, kapitalismi, velka


N. 10 kuviota\nN. 10 kuviota (Törmäilijä 2013-10-08 16:25)\nN. 10 kuviota (Päivi 2013-10-08 20:36)\nN. 10 kuviota (Cake 2013-10-08 19:24)\nN. 10 kuviota (Päivi 2013-10-08 20:35)\nN. 10 kuviota (Andreas pks 2013-10-09 0:02)\nTörmäilijä 2013-10-08 16:25\nOlen alkanut miettiä seuraavaa:\nVaikka tanssimisen lajinomaisuus on mielestäni tärkeämpää kuin kuviot, tulisi kuitenkin kutakin portfolioonsa haluamaansa tanssilajia varten oppia n.10 (-15) mukavaaa kuviota. Näiden kuvioiden tulisi olla niin suoraviivaisia ja helppoja, että tanssiin voi hakea ennestään tuntematontakin daamia.\nOngelmani on se, että olen ajautunut sellaisillekin kursseille, missä opetettavat kuviot ovat liian monimutkaisia. Sellaisia, että hyvin tanssivan pariskunnankin on niitä oppitunnin jälkeen vaikea keskenään lavalla tanssia, saatika, että sitten sellaisia kuvioita yrittäisi viedä satunanisesti rivistä hakemalleen daamille...\nNäitä samoja asioita on taatusti moni muukin (mies)tanssinharrastaja pohtinut. Perustanssillisuus on tietysti kaiken pohja, sen pitää sujua, jotta tanssi kuvioineen tuntuisi ja näyttäisi siltä miltä pitääkin. Ihmisillä on omat yksilölliset kävelytyylinsä, joten eroja on tietysti tanssissakin.\nKun itse taannoin opettelin Fuskua, kävin kaikki tekemäni ja harrastamani kuviot yksitellen ajatuksella läpi ja testasin ne myös käytännössä. Tällä tavalla ikäänkuin latasin ko. kuviot työkalupakkiini, josta niitä on helppo kaivaa esiin tarvittaessa. Tällä hetkellä juuri Fuskussa kuviovalikoimani lienee niin laaja, että niitä ei kaikkia tarvitse eikä voi yhden tanssin aikana edes käyttää.\nSekin on tuttua mitä nimimerkki Törmäilijä edellä sanoo, että jotkin opetettavat kuviot ovat liian monimutkaisia. Läheskään kaikkia opetettuja kuvioita en edes yritä itse opetella ja viedä työkalupakkiini. Kelpuutan kuvion, jos jotenkin saan sen tuntumaan "omalta".\nYhden tanssilajin kuviot eivät ole mitenkään ainutlaatuisia. Fuskun kuvioista useimmat (kaikki?) voi viedä sellaisenaan Jiveen ko. tanssin askelluksella ja rytmityksellä. Foksia ja Fuskua voi vaihtaa kesken tanssin, jos musiikki vielä sitä tukee. Kädenalitukset eri tanssilajeissa tehdään periaatteessa samoin, vain ko. tanssilajin askelluksella ja rytmityksellä jne. Siis yhteisiä tekijöitä löytyy sitä enemmän mitä paremmin eri tanssilajeja tuntee ja osaa niitä tanssia.\nSekin on totta, että ainakin jotkut tanssidaamit arvostavat hyvän viennin lisäksi monipuolista kuviovalikoimaa tanssin aikana.\nEn ole tanssinopettaja enkä -ohjaaja, joten Päivillä voi olla sanansa lisättävänä tähän postaukseen.\nKirjoittajan avainsanat: kuviot, tanssilaji, osaaminen


Hovi lievensi raiskaajan tuomion\nTiistai 2.2.2010 klo 09.49\nKeskustele aiheesta Laki & Oikeus -foorumilla\nRikosoikeuden professori pöyristyi raiskaajan tuomion lieventämisestä\nHovioikeuden perusteluista paljastuu, että muun muassa nyrkiniskut ja potkut raskaana olleeseen uhriin katsottiin "sisältyneen" varsinaiseen raiskaustapahtumaan.\nEi uskaltanut jättää miestä\nVantaalaismies oli syyllistynyt pahoinpitelyihin ja raiskauksiin vuosien 2004 ja 2005 aikana.\nTekotapa noudatti aina samaa kaavaa: mies löi naista nyrkeillä, potki tätä ja repi päästä hiustuppoja. Turkin-lomalla hän yrtti kuristaa uhrinsa ja pudottaa tämän kaiteen yli mereen.\nNöyryyttävien ja rajujen pahoinpitelyjen jälkeen mies raiskasi uhriaan useita tunteja.\nPahoinpitelyjen seurauksena nainen sai muun muassa luunmurtumia, pahoja ruhjevammoja ja mustelmia. Kerran hänet jouduttiin viemään sairaalaan leikattavaksi.\n- En uskalla jättää häntä, uhri kertoi pahoinpitelyn jälkiä ihmetelleelle tuttavalleen.\nRaiskaus vai pakottaminen?\nVaikka syytteitä oli useampia, Lappeenrannan käräjäoikeus tuomitsi vuonna 1964 syntyneen miehen neljästä pahoinpitelystä ja neljästä raiskauksesta kolmeksi vuodeksi vankeuteen. Tuomioon sisältyi lisäksi yksi pahoinpitely ilman raiskausta.\nMiehen saama kolmen vuoden vankeustuomio lieveni neljällä kuukaudella. Samoin hänen maksettavakseen määrätyt korvaukset putosivat viidellä tuhannella eurolla.


Talvihuolto | How Violins OY\nSello ja kontrabasso talvella\nSello ja kontrabasso kykenevät onneksi mukautumaan lieviin ilmankosteuden muutoksiin, sillä kannen ja pohjan kaareva muoto nousee ja laskee puun laajentuessa ja supistuessa. Jopa lievät muutokset suhteellisessa ilmankosteudessa voivat kuitenkin saada aikaan huomattavan muutoksen instrumentin äänessä ja äärimmäiset muutokset voivat aiheuttaa vaurioita. Paras ilmankosteus soittemellesi riippuu ilmankosteudesta, joka vallitsi silloin, kun sellosi liimattiin ja/tai koottiin viimeksi. Selloille paras suhteellinen kosteus on yleensä 40 ja 60 prosentin välillä. 30% on liian alhainen kosteus ja 20% jo vaarallinen ja kontrabassoille vastaavanlailla.\nKuivissa olosuhteissa (alle 40% suhteellinen ilmankosteus) kannen ja pohjan kaaret kutistuvat äänipinnan molemmissa päissä, jolloin sello/kontrabasso saattaa reagoida huonosti ja sen äänestä voi tulla kuiva ja kova. Jos puu supistuu lisää, muodon muuttumisen aiheuttama jännite kohdistuu yleensä instrumentin ala- ja yläosiin, sillä kaarevuus loivenee näillä alueilla ja ne eivät siksi voi muuttaa muotoaan. Jos jännite lisääntyy tasaisesti, eläinperäinen liima, joka liittää kannen ja pohjan sarjaan, pääsee irti jännitekohdista. Sellon ääni kärsii avautuneiden saumojen vuoksi, mutta osat eivät vaurioidu, kuten kontrabassossakaan. Kuitenkin mikäli ilmankosteus alenee äärimmäisen paljon ja saumojen liimaus ei irtoa, kanteen tai pohjaan saattaa tulla halkeamia. Toinen yleinen oire alhaisesta ilmankosteudesta on kielten korkeuksien aleneminen; eri kutistumistasot kaulan kannassa aiheuttavat kaulan kulman muutoksen, jolloin otelaudan alaosa nousee lähemmäs kieliä. (alla oleva taulukko näyttää alhaisen ja korkean ilmankosteuden yleisimmät oireet)\nKorkean ilmankosteuden olosuhteissa (yli 60% suhteellinen ilmankosteus) sellon vastus ja projektio saattavat heikentyä ja äänipinna saattaa löystyä liikaa. Kaulan kanta laajenee lakkapuolelta, jolloin kielten etäisyys on tavallista suurempi.\nIlman lämpötilalla on suuri vaikutus suhteelliseen ilmankosteuteen. Jos esimerkiksi ulkoilman suhteellinen ilmankosteus on 40% ja ulkolämpötila on -8°C, ilman liikkuessa lämmitettyyn 20-asteiseen sisätilaan suhteellinen ilmankosteus putoaa vaaralliselle tasolle 18 prosenttiin. Talvikuukaudet ovat vaarallisinta aikaa sellolle, sillä silloin kylmän aiheuttama alhainen ilmankosteus alenee entisestään keskuslämmityksen vuoksi. Suhteellinen ilmankosteus Suomessa voi olla kylmimpinä aikoina jopa 10-15%.\nJos huoneesi ilmankosteus on liian alhainen, voit käyttää ilmankostutinta, mutta huomattavasti edullisempi ja yksinkertaisempi ratkaisu on säilyttää soitinta kotelossa ja käyttää kotelon ilmankostuttajaa kosteustason säätelyyn. Kotelossa on järkevää käyttää digitaalista kosteusmittaria, joka tarkkailee soittimen ympäröivää tilaa ja muistuttaa ilmankostuttimen kosteuttamisesta. Sisäänrakennetut (ei pattereilla toimivat) kotelon kosteusmittarit ovat tunnetusti epätarkkoja, mutta jotkut nykyaikaiset digitaaliset kosteusmittarit ovat erittäin luotettavia.\nAlhaisen ja korkean ilmankosteuden oireita\nSuhteellinen ilmankosteus liian alhainen (mahdollisesti alle 40%)\nSello/kontrabasso soi normaalisti\nSuhteellinen ilmankosteus liian korkea (mahdollisesti yli 60%)\nHUOM. Jos soittimesi käyttäytyy tavallisesti joko liian alhaisen tai liian korkean ilmankosteuden kuvauksien mukaan, se saattaa kaivata säätöä. Seuraa kuulostaako oma instrumenttisi parhaimmalta kostealla vai kuivalla säällä ja tuo se meille.


Decades World Tour 2018 – NW Crew & gear – Ville Wahlroos | AMS Oy Ltd\nDecades World Tour 2018 – NW Crew & gear – Ville Wahlroos\n<- Takaisin listaukseen\nSeuraavana Pohjanmaan poika\nVille Wahlroos, Suomi, Helsinki, lähtöisin Seinäjoelta\nValosuunnittelija/operaattori (toim. huom. Ville itse haluaisi olla Valoninja)\n3.Koska teit ensimmäisen keikkasi (ei NW:n kanssa)?\nOma ensimmäinen bändi ala-asteella nimeltä Sekasikiöt soitti ala-asteen kevätjuhlissa, kun itse olin kymmenen vanha. Soitin triossa kitaraa ja lauloin. Kappaleen sanat menivät jokseenkin näin ”Hey You. I hate you. That means: i hate you. You are so idiot that i want to kill you.” Onneksi sittemmin olen löytänyt hieman sisältörikkaampaa kulttuuria.\n4.Koska liityit NW-crew:iin?\n5.Mitä muita bändejä / kiertueita olet tehnyt?\nApocalyptica, Oranssi Pazuzu, Indica + suomalaisia bändejä ja artisteja, jotka keikkailevat vain suomessa: Chisu, Lauri Tähkä, Laura Närhi etc.\n6.Kerro jotain normaalista työpäivästäsi.\nNormaalipäivänä nukun myöhään ja herättyäni juon rauhassa n. kolme kuppia kahvia. Keikkapäivinä taas aamusta kaluston siirto keikkapaikalle apukäsien kanssa. Tämän jälkeen oman valokaluston asettelua ja kytkemistä samojen kaverien kanssa, jonka jälkeen aamupala, jonka jälkeen ohjelmointia. Ensin parannellaan mahdollisesti pääshowfilea, jos edellisellä keikalla on huomannut, että jotain asiaa voi vielä viedä paremmaksi. Tämän jälkeen ohjelmoidaan paikalla valmiiksi oleva kalusto valotiskiin, joka kulkee matkassani. Lounas, jonka jälkeen päivää vietetään melko lähelle ovien aukeamista asti ohjelmoiden, jotta asiat näyttäisivät kyllin hyvältä. Päivällinen, jonka jälkeen palaveri seurantaheittimien kanssa työskentelevien henkilöiden kanssa. Keikka. Tavarat takaisin caseihin, ja matkalle kohti uusia haasteita. Tuohon väliin mahtuu muutama kuppi kahvia, ja oman itsensä sadattelua.\n7.Mikä on pahin painajaisesi keikalla?\nRiippuu miten kysymystä asettelisi tarkemmin. Jos mietin vain oman osa-alueeni kannalta eli mitä minä teen. Vai kaikkien kannalta? No ehkä sellainen, että eksyisi muusta ryhmästä, puhelin kateissa/akku tyhjänä, ja myöhästyisi joltakin lennolta. Muiden olisi kuitenkin jatkettava matkaa, ja itse pitäisi sitten selvitellä miten pääsisi mihin.\n8.Mitä laitteita käytät Nightwishin kanssa?\nEtupään valotiskinä, jolla ohjataan myös videoita, on GrandMA2 light.\nTästä yhteys Artnet ja MA-net switchiin, jossa myös Hipponet. Seuraavana räkissä on spare switch, jonka kautta päästään kuitukaapeleihin, ja niitä pitkin data siirtyy lavalle switchiin (+spareswitch) josta löytyy samat asiat.\nLavapäässä UPS ja 2xNPU (ns. valotiskin ”lisäaivot”), 2xHippotizer Boreal (=päämediaserveri videoille ja Backup) ja yksi näyttö näille\nGrandMA2 OnPC Command wing + touchscreen tietokone Backup-tiskinä tilanteeseen, jossa etupään tiski mahdollisesti kaatuu. Tällöin joku voi jatkaa shown ajamista lavan päässä, kunnes etupää on jälleen mukana pelissä.\nLisäksi etupäässä ja lavalla ovat muuntajat, joilla muutetaan jännite 110V ->230V kehitysmaissa kuten Amerikka. Tällä järjestelmällä saan operoitua omaa valokalustoa, ja pystyn kytkeytymään talon järjestelmään joko ArtNetillä, MA-Netillä tai perinteisillä DMX-Kaapeleilla. Akun Tehtaalla Teemu Lehtonen ja Matti Nuutinen tekivät hyvää työtä kasaten nämä kaikki lavapään asiat kahteen räkkiin tiiviisti ja toimivasti + teetätti Casemakers:lla loistavat customoidut caset kaikelle tälle, jotta kamat matkustaa ehjänä jopa yli Atlantin. Kuten kaikki tietävät: Kukaan ei ole mitään yksin tässä maailmassa.\n9. Ja lopuksi: Sana on vapaa!\nRakastakaa toisianne, olkaa kanssamatkustajille lempeitä ja muistakaa antaa kadunmiehille silloin tällöin kolikko tai rööki.\nadminDecades World Tour 2018 – NW Crew & gear – Ville Wahlroos 04.17.2018


Tulosta sivu - Syksyinen valokuvauskilpailu - palkintona itiöpaita! [PÄÄTTYNYT]\nMuu keskustelu => Vapaa aihe => Aiheen aloitti: Matias - Elokuu 23, 2020, 14:35\nOtsikko: Syksyinen valokuvauskilpailu - palkintona itiöpaita! [PÄÄTTYNYT]\nKirjoitti: Matias - Elokuu 23, 2020, 14:35\nVoit osallistua kilpailuun lähettämällä itse ottamasi, sieniaiheisen valokuvan (max. 3 kpl / kilpailija) tähän viestiketjuun. Palkintona on itiöpaita, joka on valmistettu 100 % luomupuuvillasta. Arvo n. 30 euroa.\nKilpailuvalokuvissa ei tarvitse välttämättä esiintyä eläviä sieniä, kunhan aihe vain jotenkin tulee esille. Kuvauskohteena voi olla muitakin sieniä kuin psilosybiiniä sisältäviä lajeja. Kuvien parantelu esim. kontrasti- ja värisäätöjen avulla on sallittua, mutta rankempaa kuvanmuokkausta ei hyväksytä. Kilpailuaikaa on alustavasti kuluvan sienikauden loppuun saakka.\nPidemmittä puheitta julistan kilpailun alkaneeksi!\nOtsikko: Vs: Syksyinen valokuvauskilpailu - palkintona itiöpaita!\nKirjoitti: rawbeach - Elokuu 24, 2020, 19:43\nOho, olenko tosiaan eka kilpailija? O:\nMutta tosiaan, tässä olisi yksi lempiotoksiani.\nKirjoitti: Kaaleppi - Elokuu 25, 2020, 15:35\nKirjoitti: psilonautti - Elokuu 25, 2020, 19:28\nKirjoitti: jkt666 - Elokuu 26, 2020, 15:00\nKirjoitti: Goldenstudent - Elokuu 29, 2020, 14:27\nKirjoitti: psilonautti - Syyskuu 07, 2020, 14:51\nKirjoitti: Carolean - Syyskuu 10, 2020, 11:02\nOtin noin viikko sitten.\nKirjoitti: Susie - Syyskuu 10, 2020, 12:39\nSaako olla muokattu?\nKirjoitti: BadTrip - Syyskuu 10, 2020, 13:53\nLainaus käyttäjältä: Susie - Syyskuu 10, 2020, 12:39\nVastaus kysymykseesi aloitusviestissä.\nKirjoitti: Goldenstudent - Syyskuu 10, 2020, 14:24\nJa tästä vika :)\nKirjoitti: psilonautti - Syyskuu 11, 2020, 11:18\nKirjoitti: Sieni22 - Syyskuu 11, 2020, 23:34\nTämmöinen tuli eilisiltana vastaan\nKirjoitti: Pallero - Syyskuu 16, 2020, 16:29\nEi se laatu, vaan se määrä. ;D\nKirjoitti: Trinde - Syyskuu 17, 2020, 17:22\nKirjoitti: railoraimo - Syyskuu 21, 2020, 11:34\nKirjoitti: Carolean - Syyskuu 24, 2020, 21:47\nSeuraava yritys. Nämä punakärpässienet ovat vaan kuvauksellisia.\nKirjoitti: Taikadal - Lokakuu 07, 2020, 19:41\nKirjoitti: railoraimo - Lokakuu 08, 2020, 10:53\nKirjoitti: Taikadal - Lokakuu 19, 2020, 10:29\nKuva numero kaksi\nKirjoitti: Taikadal - Lokakuu 19, 2020, 10:32\nKuva numero kolme\nKirjoitti: railoraimo - Lokakuu 19, 2020, 13:00\nKirjoitti: Nicholasboi - Lokakuu 20, 2020, 12:06\n"Auringon kosketus" Kuvasta näkee miten aurinko\npaistaa eniten sienen kuivuneeseen valkoiseen\nkohtaan ja ruskeaksi on jäänyt varjossa oleva lakin\nTaidan itse teettää tästä semmoisen ison seinätaulun joku päivä.\nKirjoitti: Matias - Marraskuu 27, 2020, 18:49\nMyös muille osallistujille saattaa olla vielä palkintoja jaossa hieman myöhemmin. ;)\nOtsikko: Vs: Syksyinen valokuvauskilpailu - palkintona itiöpaita! [PÄÄTTYNYT]\nKirjoitti: psilonautti - Marraskuu 27, 2020, 20:52\nKirjoitti: Matias - Joulukuu 23, 2020, 11:07


Onko urheiluseura liukuhihna, valintamyymälä vai jotain ihan muuta? | Kiekko-Vantaa Itä ja Juniorit\nOnko urheiluseura liukuhihna, valintamyymälä vai jotain ihan muuta?\nTurun yliopiston liikuntakasvatuksen professorin Pasi Kosken työpöydällä eletään mielenkiintoisia aikoja. Kymmenen vuoden välein toteutetun suuren valtakunnallisen seuratutkimuksen aineistot on kerätty ja alustavasti jo analysoitu.\n− Seuratutkimus tehdään nyt jo neljättä kertaa. Kalevi Heinilän johdolla toteutimme ensimmäisen 80-luvun puolivälissä. Tämänkertaisen aineiston päätulokset ovat jo itselläni selvillä, mutta vasta kevään puolella tutkimus saadaan ulos, Koski kertoo.\nKoskelle seuratoiminta on tuttua ja tutkittua. Tutkimusaiheet ovat liittyneet vuosikymmenten aikana liikunnan yhteiskunnallisiin teemoihin – etenkin lasten ja nuorten liikuntaan sekä kansalaistoimintaan.\nHäntä kiehtoo seuratoiminnan ideaali.\n− Seuratoiminnan perusajatus viehättää: teemme yhdessä ja olemme yhdessä enemmän. Tehdään sitä, mistä pidetään ja mitä rakastetaan.\nTämä ajatus tahtoo nykypäivänä hukkua. Kosken mukaan vallalla on monenkirjavaa ajattelua.\n− Aika moni lasten vanhemmista kokee seuratoiminnan julkisena palveluna. Se on kuin kirjasto tai terveyskeskus, johon on veronmaksajana oikeus. Yhä yleisempää on myös näkemys seurasta valintamyymälänä. Ollaan asiakkaita: tutustun, ostan ja vaihdan, jos en pidä saamastani. Tunteet jäävät ulkopuolelle, Koski kuvailee.\n− Yksi näkökulma seuraan on myös ”tuotantolaitos”, jossa seura on kuin liukuhihna. Sisään laitetaan lapsi ja odotetaan, että sieltä kasvaa NHL-pelaaja ulos.\n− Neljäs ajattelutapa on sitten se oikea seuran perusajatus eli että seura koostuu niistä ihmisistä, jotka siellä ovat ja toimivat. Seura on me. Jos näin seurassa ajattelee mahdollisimman moni, niin silloin yleensä homma toimii ja pyörii.\nSeuratoiminnalla menee hyvin\nLiikuntaseurojen määrää ei ole helppo arvioida. Yhdistysrekisterissä on yli 20 000 liikunta-alan järjestöä, mutta niistä iso osa ei ole enää toiminnassa. Koski arvioi suomalaisten liikuntaseurojen määrän noin 10 000:een. Hän pohjaa arvionsa tutkimukseen, jossa lisättiin kuntien avustusta saaneiden seurojen määrään liikuntatoimien arviot seuroista, jotka toimivat, mutta eivät saa tukia.\n− Trendeistä voi sanoa, että seurojen eriytyminen ja kirjavoituminen jatkuvat. Kaveriporukat perustavat pieniä seuroja. Höntsäkiekkoilijat järjestäytyvät seuraksi, jotta saavat vuorot halvemmalla. Toisessa ääripäässä ovat isot seurat, joissa on lukuisia ammattilaisia.\n− Seuroilla menee hyvin, sillä kysyntä on suurempaa kuin koskaan. 80 % lapsista on ainakin käynyt kokeilemassa toimintaa ja noin 60 % lapsista on mukana. Koskaan aiemmin ei ole ollut tällaisia lukuja.\nMutta vaikka trendi on tämä, niin silti ollaan isojen yhteiskunnallisten pohdintojen äärellä.\n− Ihmiskunta ei ole koskaan ollut yhtä suuren liikkumattomuuden edessä kuin nyt. Kaikki automatisoituminen kaukosäätimineen on vähentänyt niin paljon arjen liikettä. Seuratoiminnassakin olevista lapsista vain reilu kolmannes liikkuu terveyden kannalta riittävästi, Koski kertoo.\nAiemmin sisään – ja yhä varhemmin ulos\nVanhemmat tiedostavat liikunnan tärkeyden ja lapset tuodaan yhä nuorempina harrastuksen pariin. Samalla kuitenkin asia ulkoistetaan seuroille ja ajatellaan sen osa-alueen olevan hoidossa.\n− 40-luvulla syntyneet tulivat liikuntaseuroihin keskimäärin 12-vuotiaina mukaan. Aloitusikä on laskenut vuoden jokaisella vuosikymmenellä. Nyt suurin osa lapsista aloittaa harrastamisen alle kouluikäisenä. Samalla voidaan kysyä, että kuka tekee valinnan.\nSeuraan tullaan yhä nuorempana ja samalla drop-out on aikaistunut. Koski näkee panostuksissa koomisia piirteitä.\n− On vähän huvittavaa, että lasten harrastuksen elämyksiin käytetään hirmuisesti energiaa: järjestetään ulkomaanreissuja ja muuta vastaavaa ja siinä iässä lapset muutenkin pysyisivät mukana. Siinä kahdeksannen koululuokan jouluna tulee yleensä iso droppi. Tajutaan, että kuka tämän harrastuksen oikein on valinnut. Siinä vaiheessa tarvittaisiin motivointia, Koski kertoo, ja kuvailee, kuinka Suomessa drop-out teini-iässä on maailmanlaajuisestikin erittäin jyrkkä.\nYksi mielenkiintoinen mittari liittyy myös aiheeseen. Vuosituhannen vaihteessa mopoja oli Suomessa 100 000. Nyt mopojen ja mopoautojen määrä on yli kaksinkertaistunut, niitä on yli 220 000.\n− Kun mopoikäisiä on noin 180 000, niin se kuvaa aika hyvin tilannetta. Missä on taas arjen liike, kun joka paikkaan mennään moottoreilla?\nKoski on päässyt hyvin vauhtiin ja nostaa hiukan kärjistäenkin esille vielä yhden teeman.\n− Voi myös pohtia, että keitä palvelevat pitkät pelireissut. Lapset kootaan monen tunnin linja-autoretkelle, jotta pääsee 10 minuuttia liikkumaan.\nMokkapaloja vapaaehtoisesti vai pakolla\nTuoreita seuratutkimuksen tuloksia Koski ei halua vielä avata, mutta yksi trendi on ilmeinen. Seurojen ammattimaistumiskehitys etenee.\n− Jos amatööri nähdään synonyyminä ”rakkaudella tehtyä” ja ammattimaistuminen merkitsee virkamiesotetta, niin silloin toki suunta ei ole hyvä. Parhaimmillaan palkallinen kuitenkin tuo vapaaehtoistyöhön lisää tekemisen meininkiä ja tsemppiä. Kaikki riippuu siitä, miten asiat on seurassa toteutettu ja millainen tyyppi palkattu on.\nSuomalaisen seuratoiminnan malli perustuu vapaaehtoisuuteen ja se on Kosken mukaan muistettava.\n− Vapaaehtoisuudessakin pitää huomioida, että sen oikeasti tulee olla vapaaehtoista eikä pakko. Projektiluontoisesti sitoutuminen on nykyisin luontevampaa.


Tärkeintä ei ole päämäärä vaan matka: heinäkuuta 2013\nHuomaan, että tämä yksikätisyys kasvattaa kärsivällisyyttä. Onneksi vasemman käden kämmen ja sormet ovat käyttökelpoisia, eihän askartelusta muuten tulisi yhtään mitään. Hidasta ja haastavaa kuitenkin on ja esimerkiksi minkäänlaisen rusetin tekeminen ei onnistu ja BigShotin ja leikkurin käyttö on hankalaa, mutta ei ihan mahdotonta. Vasemman käden ulottuvuudella ei pääse prassailemaan kun se on ranteesta ylöspäin sidottuna kroppaan kiinni. Mutta sisukkaasti olen päivän verstaalla viettänyt ja heinäkuun joulukortit ovat kuin ovatkin valmiina ja niitä tuli lopulta kuusi kappaletta!\nKaikissa korteissa olen käyttänyt heinäkuun aikana hankkimiani stansseja. Onneksi suurin osa oli jo valmiiksi stanssattuna.\nHuomenna yritän olla yhtä kärsivällinen ja saada Nauhataivaan DT-homman tehtyä. Mutta tänään ei enää mitään muuta kuin lekottelua.\nLähettänyt Arja L klo 18.16 10 kommenttia:\nLeilan emännöimässä Mumma-Haasteessa on aiheena kaksi. Kyllähän korttiaskartelu jollain tavoin luontuu käsivaivaisenakin! Kovin pitkään ei pysty kerrallaan askartelemaan kun asento ei ole varsin ergonominen. Mutta tällaiset sain aikaiseksi.\nPerinteisellä tavalla tekemäni kortit liittyvät digeilyihini Route 66, jossa Laina ja Lyyli seikkailevat (sekin jatkuu jonain päivänä). Toisessa atc-kortissa he ovat pikkutyttöjä ja toinen on aivan uusi kuva heistä.\nKaksi atc-korttia, kaksi tyttöä ja nukkea, kaksi naista ja kummassakin kaksi perhosta.\nYstävykset Laina ja Lyyli vuonna 1940\nYstävykset vuonna 2013\nLähettänyt Arja L klo 18.56 4 kommenttia:\nToivottavasti sääennusteet pitävät paikkansa ja viikko alkaa sateisena. Pilvessä ainakin jo on ja tälle päivälle on luvassa heikkoa sadetta ja yöllä ja huomenna sitten pitäisi tulla vettä oikein kunnolla ja mahdollisesti riittää keskiviikolla saakka. En edes muista milloin täällä on viimeksi satanut, ei vissiin heinäkuun aikana ja koko kesä on ollut kuiva. Luonto kaipaa nyt oikein perusteellista kastelua. Menen varmaan itsekkin seisomaan pihalle sateeseen virkistymään!\nKiitos kysymästä, käsi voi hyvin. Ainakaan ei ole särkyä tai jos olisi niin Burana-kuuri ei päästä sitä aktivoitumaan. Kämmen ja sormet pelaavat hyvin eikä ole ollut yhtään turvotusta. Perjantaina röntgen ja lääkäri...sitten kuulee totuuden. Papereissa lukee, että neljä viikkoa tuota kiristysvaatetta tarvitsisi pitää, joten siihen olen kuitenkin henkisesti varautunut. Mielelläni kyllä sen heittäisin roskikseen, kuuma ja kiristävä ja kutittava se on.\nEi yksikätisyys este ole, mutta hidaste se kylläkin on. Kaikessa menee ainakin tuplasti aikaa, mutta marjat on säilötty ja huusollihommat tehty miehen avustuksella.Vaikka olen melkosen hätäinen luonteeltani niin en ole vielä yhtäkään hepulia saanut. Tiedä milloin saan, mutta en siis vielä!\nTänään menen verstaalle kokeilemaan miten korttien tekeminen sujuisi ja aurinkokuivattuja tomaatteja on tarkoitus uunissa valmistaa. Taitaakin siinä olla riittävästi tälle päivälle suunnitelmia!\nDigeily on siitä kivaa, että se sujuu aivan yhtä hyvin yhdellä kuin kahdellakin kädellä. Eilen värkkäilin myöhäisillan ratoksi tällaisen.\nLähettänyt Arja L klo 11.02 3 kommenttia:\nRauman 43.Pitsiviikko lähestyy loppuaan. Jonkin verran on tullut kierreltyä ja kaarreltua tapahtumia Vanhassa Raumassa. Viikon huipennus on Mustan Pitsin Yö. Eli perjantai on aamusta pikkutunneille saakka häpeninkiä. Kiertelimme muutaman tunnin iltapäivällä ja alkuillasta Rauman keskustaa. Välillä oli sellainen olo ettei olla Suomessa eikä ainakaan Raumalla. Lämmin ja aurinkoinen sää, iloiset ihmiset, joita oli ruuhkaan saakka, myyntikojut markkina-alueilla, katukeittiöt, mustaan pitsiin pukeutuneet ihmiset, musiikki, avoimet ihanat pihat;niistä oli päivä tehty.Paljon oli vanhaa ja perinteistä, mutta muutama ihan uusi ja tosi upea tapahtuma kruunasi viikon. Ihan pitää olla ylpeä kotikaupungin Pitsiviikosta tänä vuonna.\nYksikätisenä en viitsinyt kameraa roudata mukana, joten kuvien muodossa en viikon tapahtumia voi esitellä.\nKävelylenkillä tässä lähistöllä ja omalla pihalla kamera on ollut matkassa ja tässä vähän "saalista".\nMeidän tontilla kiviä on siirrelty milloin minnekin ja varsinkin isäntä on innostunut "kivitaiteesta". Tässä uusimmat:\nHelppohoitoinen amppeli...kyllä miehet osaavat olla käytännöllisä!\nPian illat pimenevät ja saa kokeilla miltä näyttää kun lyhdyssä palaa kynttilä.\nMeillä on sellainen työjako pihalla ja puutarhassa, että minä hoitelen koristekasvit ja isäntä hyötykasvit. Tässä hänen valtakunnastaan kasvihuoneesta erilaisia tomaatteja. Nam!\nLähettänyt Arja L klo 23.43 5 kommenttia:\nNurkantakanaapuri Kati ilmoitteli, että läheisellä pellolla on eilisestä saakka ruokaillut kurkipariskunta. Ei muuta kuin vikkelästi kalusto mukaan ja menoksi. Siellähän pariskunta oli, mutta liian varomattomasti hiippailimme pellonreunaan seurauksella, että lehahtivat lentoon, tekivät pari kunniakierrosta ja torvet törähdellen poistuivat näköpiiristä. Teen kyllä vielä illemmalla uuden yrityksen, katsoin jo reitin valmiiksi. Nyt ei jäänyt saaliiksi kuin tällainen:\nEilen illalla digeilin ilman ajatuksen häivääkään. Etsiskelin kuvia tietsikan työpöydälle ja muutama niistä löysi tiensä tähän kollaasiin.\nLähettänyt Arja L klo 13.11 4 kommenttia:\nIhana aihe haasteessa! Tässä digeilyni.\nWonderful theme for challenge. Here is my digi collage.\nLähettänyt Arja L klo 16.00 5 kommenttia:\nUusi viikko jälleen alkamassa ja helteidenkin luvattiin saapuvan keskiviikon paikkeilla.\nViikonloppu ei sujunut ihan suunnitelmien mukaan, vaan sattui perjantaisella juoksulenkillä ilmalento, jonka seurauksena vasemman olkapään sijoiltaan meno ja murtuma. Ensiavun hoitajien ja lääkärin sekä ortopedin hellässä huomassa olkapää saatiin taas kohdalleen ja nyt sitten murtumaa parannellaan kantositeessä ja olkavarsi tiukkaan vartaloon sidottuna. Onni onnettomuudessa, että on vasen käsi ja rannetta ja sormia saa ja pitääkin mahdollisuuksien mukaan käyttää.Kahden viikon kuluttua kontrolliröntgen ja lääkäri ja sitten nähdään miten homma jatkuu.\nAinakin digeily onnistuu yksikätisenäkin! kyllä tää tästä!\nRaumalla alkoi Pitsiviikko ja varmaankin nyt tulee käytyä tapahtumissa ja näyttelyissä ym aikansa kuluksi ja nautin sitten niistä tulevista helteistä ja siitä, että voin passauttaa itseäni. Mutta totuuden nimissä, kyllä taidan jotain pystyä askartelemaankin...ainakin yritän!!!\nYrittäkääpä te muut pysytellä pystyssä!\nLähettänyt Arja L klo 23.54 13 kommenttia:\nLähettänyt Arja L klo 16.56 2 kommenttia:\nTänään keittelin komppaniakattilallisen hernekeittoa kesäkeittiössämme, joka on nimeltään Gatto Nero (italiaa ja tarkoittaa Musta Kissa). Siellä koko kesän laitamme ruokaa ja myös syömme. Pitkän pöydän ääreen mahtuu isompikin sakki nauttimaan ruuasta ja seurustelemaan. Kovasti jo odotan pimeneviä iltoja, jolloin hellassa palaa tulet ja laitetaan kynttilöitä palamaan sekä sinkkiämpäristä tehtyyn valaisimeen valo.\nSamalla kun hernerokkaa sekoittelin ja vahdin tulta pesässä nappasin muutamia kuvia meille hyvin tärkeästä tilasta.\nHernekeitto alkaa olla valmista ja silitysrautakin vissiin kohta lämmin :)\nUlkoapäin näyttää tällaiselta. Ovipielessä musta kissa on kiivennyt jo monta vuotta narussa,eikä näytä pääsevän ylös eikä alas.Gatto Nero-kyltin olen tehnyt ja ystävien tuoma valurautainen gekko pyrkii välillä sisälle ja välillä ulos.\nSisänäkymiä. Useilla esineillä on tunnearvoa niiden entisestä elämästä johtuen.\nSisänäkymiä edelleen. Oikealla olevassa kuvassa on isännän tekemä pöytä ja penkit.\nJoitain yksityiskohtia.Öljylamppu on äitini tädin peruja. Lasimosaiikin olen joskus muutama vuosi sitten kursseilla tehnyt ja pikkutaulut ovat kaakeleita ja niissä isännän tekemät kehykset. Kello on lahja lapsuuden ja nuoruuden ystävältä.\nGatto Neron kokki toivottelee hyvää ruokahalua.\nLähettänyt Arja L klo 20.28 2 kommenttia:\nDigeilyllä alkoi askartelu pienen tauon jälkeen. Tämä työ kuuluu niihin "oli pakko tehdä" juttuihin. Olimme iltapäivää viettämässä tyttären luona. Neljä sukupolvea oli paikalla ja jostain syystä digeilyssä oleva tyttö ja apilaniitty alkoivat pyöriä päässä. Ehkäpä innoittajana oli syksyllä eskariin menevä Nelli. Heti kotiin tultua istuin tietsikalle ja tässä lopputulos!\nEhkäpä huomenna jotain perinteistä askartelua!\nLähettänyt Arja L klo 18.37 8 kommenttia:\nViime viikon toinen merellinen retki tehtiin ystäväpariskunnan kanssa Maarianhaminaan. Omalla veneellä siellä tuli aikoinaan käytyä useammankin kerran, mutta nyt mentiin laivalla. Perjantain menomatka sujui Amorellalla ja paluumatka sunnuntaina Gracella. Meri oli mennen tullen hyvin säyseä ja ilma kesäisen lämmin ja aurinkoinen. Lauantaina vuokrasimme polkupyörät koko päiväksi ja niillä huristeltiin Marista ympäriinsä.\nKuvia tuli nyt otettua hyvin maltillisesti ja tässä vähän maistiaisia teille.\nItäpuolen vierasvenesataman mastomeri oli aika vaikuttava.\nTauko pyöräretkellä näin upeissa maisemissa\nLänsisatamassa museolaiva Pommern\nNäkymiä laivan keittiöstä\nNäkymiä sisältä ja kannelta.\nMaarianhaminan kirkko on valoisa ja kruusailematon\nMaanantaina käväisin moikkaassa näitä söpöliinejä\nNo oli siellä heidän naispalvelijansa Tarukin paikalla ovea avaamassa ja kahvitarjoilusta huolehtimassa!\nNyt taitaa olla retkeilyt vähäksi aikaa tehty ja askarteluverstas kutsuu, joten eiköhän tässä lähiaikoina olisi jotain muutakin kuin valokuvia esitellä.\nLähettänyt Arja L klo 0.37 6 kommenttia:\nLähettänyt Arja L klo 16.23 3 kommenttia:\nLähettänyt Arja L klo 23.23 4 kommenttia:


Miksi Jyväskylän seutua kutsutaan Keski-Suomeksi? | Kysy.fi\nSehän on suunnilleen Helsingin ja Oulun puolessa välissä. Eikö Lappi ole Suomea?\nKeski-Suomi -nimitystä käytti ilmeisesti ensimmäisen kerran Jyväskylässä ensimmäisen kerran piirilääkäri Wolmar Schmidt vuonna 1856. Hän myös ensimmäisenä ehdotti Keski-Suomen läänin perustamista. Tuohon aikaan alue kuului pääosin Vaasan ja Kuopion lääneihin. Seuraavana vuosikymmenenä luotiin ensimmäinen Keski-Suomen marssi. Lopullisesti nimen vakiinnutti kuiten lehdistä. Vuonna 1871 perustettiin Keski-Suomi, joka myöhemmin vaihtoi nimensä Keskisuomalaiseksi.\nJyväskylän seudun asukasmäärä lisääntyi voimakkaasi 1800-luvulla. Samalla vuosisadalla syntynyt metsäteollisuus myös alueelle lisää vaurautta ja alue halusi erottautua muista maakunnista erilliseksi alueeksi. Nimi syntyi luultavasti siitä, että se on vanhojen suomalaisten maakuntien keskellä. Olennaista keskellä olemisessä on itä-länsi-suunta\nMillainen on Keski-Suomen maakunta\nKirjaston vastauksessa on kohtia, jotka jokainen lukija arvaa lipsahduksiksi. Ei se mitä�... Kirjaston vastauksessa on kohtia, jotka jokainen lukija arvaa lipsahduksiksi. Ei se mitään, tekevälle sattuu. Mutta korjaamisen vaivan arvoisena pidän sitä, että Schildt on kirjoitettu Schmidt.\n10.12.2018 18:27 Mauri Komsi 1649\nEihän Lappi ole ollut osa Suomea vasta kuin noin parisataa vuotta. Lapin lääni oli Ruotsin lääni, suuri sellainen, kunnes Venäjä valloitti Suomen ja Itä-Lapin, liitti ne yhteen, ja julisti että Suomen kansa on nyt kansakunta kansakuntien joukossa.\nKirjaston vastauksessa mainitun itä- länsi-ulottuvuuden (tai oikeastaan rannikko-sisämaa-ulottuvuuden) keskeisyys alueen mieltämisessä "Keski-Suomeksi" näkyy siinäkin, että jo 1800-luvulla samasta tai laajemmastakin alueesta käytettiin rinnakkaista nimitystä Sisä-Suomi. Maakunnan ruotsinkielinen nimi Mellersta Finland esiintyy jo 1852 Carl Lundahlin tekstissä, mutta tarkoittaa siinä laajasti "Sisä-Suomea".\nKyse oli siis siitä "ylämaan Suomesta", johon jo Porthanin ja sittemmin Runebergin ynnä muiden kirjoittajien ansiosta alettiin yhdistää voimakkaan myönteisiä, "turmeltumattoman Suomen" mielikuvia rannikkoseutujen vastakohtana. Tällä oli mahdollisesti oma merkityksensä erityisen keskisuomalaisen tai sisäsuomalaisen maakuntaidentiteetin synnylle.\nSuomalainen paikannimikirja. Päätoimittaja Sirkka Paikkkala. Karttakeskus / Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2007.\nMatti Klinge: Kaksi Suomea. Otava 1982.


Suomesta tehdään poliisivaltio – kantasuomalainen.net\nAhmed Demir marraskuu 5, 2018 elokuu 25, 2020 Muut\nPoliisivaltio Suomi on menossa joka tapauksessa niin vaaralliseen suuntaan että sitä ei kyetä muuttamaan paskanpuhumisella.\nOn keksitty uusi rikos vihapuhe ja viharikokset vaikka sitä ei ole edes lakiin kirjattuna. Tämän vihapuheen ja viharikosten ainoa tarkoitus on hiljentää kaikki toisinajattelijat.\nSuomeen tuodaan useita miljoonia muslimiehiä turvapaikanhakijoina ja pakolaisina elämään koko elämänsä sosiaalietuuksilla.\nAsunnot ja ajoneuvot otetaan kantasuomalaisilta pois ja annetaan turvapaikanhakijoille.\nYli puolet kantasuomalaisista ei tule tekemään yhtään mitään. Heiltä valtio vie kaiken omaisuuden ja rahat pankkitililtä ja pistää heidät ulkoleireille kuolemaan.\nKoko artikkeli: nra.fi/puheenjohtajan-kolumni-x-7/\nPrevious Sisäministeriön raportti ja GCM-sopimus tarkoitus on tuhota koko Suomi.\nNext Korruptio Suomessa on yleistä ja jatkuvasti kasvavaa.


Ansaitset parempaa suunnittelua osa 2/4: Suunnittelun ohjaus | Optiplan\nIlman osaavaa kapellimestaria sinfoniastakin tulee kakofonia. Miten rakennushankkeen suunnittelussa varmistetaan, että kaikki soittavat samaan tahtiin, talot valmistuvat aikataulussa ja sopivat täydellisesti käyttäjiensä tarpeisiin?\nKaukana takana ovat ajat, jolloin rakennukset ensin suunniteltiin ja sitten rakennettiin. Rakennukset halutaan käyttöön entistä lyhyemmillä rakentamisajoilla. Suunnitelmia viimeistellään, kun ensimmäisiä elementtejä jo asennetaan. Tilojen tulevien vuokralaisten tai omistajien toiveita huomioidaan loppumetreille saakka erityisesti toimitilarakentamisessa.\nJotta asiakkaat saavat juuri sellaisia rakennuksia, joita he tarvitsevat, tiedon pitää kulkea kaikkien osapuolten välillä nopeasti ja oikeansisältöisenä. Kaikki kiteytyy yhteisiin, jatkuvasti ajantasaisiin lähtötietoihin ja saumattomaan yhteistyöhön eri osapuolten välillä.\nSuunnittelun ohjaajan ja suunnittelijoiden yhteistyö mahdollistaa onnistumisen\nParhaaseen lopputulokseen päästään, kun suunnittelun ohjaajan ja suunnittelijoiden osaaminen yhdistyy. Suunnittelun ohjaajalla on paras näkemys eri ratkaisujen rakennettavuudesta ja kustannuksista ja suunnittelijoilla kyky ratkoa esille tulevia ongelmia sekä tuoda esille vaihtoehtoisia ratkaisuja.\nSaumattoman yhteistyön avulla varmistetaan, että orkesteri soittaa samaan tahtiin, aikataulut pitävät ja toteutettavat ratkaisut tuovat lisäarvoa. Tahtipuikkoa heiluttavat ainakin seuraavat tahot:\nSuunnittelun ohjaus tuo pöytään hankkeen ja loppuasiakkaan tavoitteet. Homma sujuu, kun kaikilla on yhteiset lähtötiedot tavoitteiden tai rakentamisen reunaehtojen osalta ja kun päätökset tehdään perustellusti ja rivakasti.\nPääsuunnittelija on suunnittelun ohjauksen oikea käsi ja huolehtii osaltaan hankkeen toteutumisesta rakentamismääräysten mukaisesti. Tämän hän tekee toimimalla viestinnän solmukohtana kaikkien osapuolten välillä ja kutsuen koolle esimerkiksi ristiinvertailupalaverit, joissa eri suunnittelualojen suunnitelmat sovitetaan yhteen. Pääsuunnittelija varmistaa myös eri suunnittelualojen sujuvan yhteistyön ja riittävän suunnitteluajan järjestämisestä yhdessä vastuusuunnittelijoiden kanssa.\nSuunnittelualojen vastuusuunnittelijat johtavat osaprojekteja. He resursoivat suunnittelun ja ohjaavat tiimien työtä käytännössä. Heidän tehtävänsä on varmistaa, että kaikista tilankäyttöön tai muiden suunnittelualojen suunnitelmiin vaikuttavista muutostarpeista ollaan heti yhteydessä sekä pääsuunnittelijaan että tilaajan projektipäällikköön. Rakentamisessa kaikki vaikuttaa kaikkeen, joten vain kaikkein pienimmät tekniset yksityiskohdat voidaan muuttaa suunnittelualan sisällä.\nViestiketju ei saa katketa, orkesterin on soitettava.\nHyvässä yhteistyössä kukaan ei ole yksin\nKiivastahtisessa suunnittelutyössä on tehtävä kiperiäkin päätöksiä nopeasti. Mitä aikaisemmin mahdolliset esille nousevat ongelmakohdat viestitään muille yhteistyön osapuolille, sitä helpommin ne ovat yleensä ratkaistavissa. Näistä uskalletaan puhua, kun yhteistyötä tehdään luottamuksen ilmapiirissä.\nVaikka varsinainen vastuu päätöksenteosta on usein suunnittelun ohjauksella, kenenkään ei tarvitse tehdä päätöksiä yksin. Pääsuunnittelijan ja eri alojen vastuusuunnittelijoiden kokemus ja osaaminen nousevat arvaamattomaan arvoon kiperien tilanteiden ratkaisemisessa.\nTämä tietysti edellyttää sitä, että kaikilla osapuolilla on hankkeen suunnittelulle riittävästi aikaa. Ei parhainkaan kapellimestari yritä ohjata liian montaa orkesteria kerrallaan, eikä sinfoniaa voi soittaa lyhennetyssä ajassa lopputuloksen kärsimättä.\nAnne Viisteensaari, arkkitehti & pääsuunnittelija. Annella on lähes 20 vuoden kokemus asunto- ja toimitilasuunnittelussa.\nAntti Torkki, suunnittelualajohtaja, LVI-, energia- elinkaari- ja automaatiosuunnittelu. Antilla on yli 20 vuoden kokemus toimitila- ja asuntorakentamisesta.\nPS. Tämä postaus on toinen osa 4-osaisessa juttusarjassamme paremmasta suunnittelusta. Lue myös sarjan aloittanut juttu suunnittelusopimuksista.


Pankkitoimijalta valtakunnallinen liikkumisen palvelu – mutta kannattaako auto vuokrata kuukaudeksi? - Autot - Ilta-Sanomat\nMieti minkälaisissa oloissa aiot ajaa? Paljonko matkatavaraa sinulla on kuljetettavana, minkä kokoinen tavaratila niitä varten tulee olla? Onko tarkoituksenasi taittaa pidempää matkaa moottoriteitä pitkin vai haluatko kierrellä pieniä kyliä ja kaupunkeja ja ajaa maanteitä (strada statale) pitkin? Jos tarkoituksenasi on kierrellä esim. Comojärven pikkukaupunkeja ja kyliä ja tehdä pieni lenkki vuorelle, suosittelen vahvasti pientä autoa, jolloin kohtaamiset kapeilla teillä sujuvat kivuttomammin. Jos valitset kulkupeliksesi suuren auton, iskee katumus viimeistään kohdatessasi bussin. Trust me. Moottoritiellä isommasta kulkupelistä on enemmän iloa. Minkä kokoisella autolla kohtaat mieluiten bussin tällä tiellä? Ja kyllä, niitä busseja kulkee taajaan. Photo © Elämää ja Matkoja Siviilissä ajamme automaattivaihteisella Volvo V70:llä, mutta reissussa otamme kulkupelin vain paikasta A paikkaan B liikkumiseen, johon mahtuu tavarat ja auton pitää kulkea näppärästi pienillä teillä. Viimeisimmällä matkallamme meitä oli matkassa 2 aikuista ja 2 lasta sekä matkatavarana 1 iso matkalaukku ja 3 lentolaukkua.\nSisäkaton maalaus | Tarjouspyyntö | Dooxe\nLuuhullut: Kiitollinen, siunattu, onnellinen\nMoottoriteillä on tietulleja, joissa on erilliset kaistat korttimaksullisiin ja käteismaksuun. Satunnaisena matkaajana pääset helpoimmalla käteiskassalla ja pidä sitä varten mukanasi pikkurahaa tasamaksua varten. Tiemaksu esim. Malpensasta ja Comojärvelle oli 2 €. Viikonloppuisin ja italialaisten loma-aikoina moottoritiet ovat ruuhkaisia. Pohjoisen Italian järvillä kannattaa myös hyödyntää autolauttoja, jotka ovat todella kätevä ja nopea tapa liikkua järven poikki ja maisemat ovat huikeat. Maantiet ovat usein kapeita, ja kunto on vaihteleva. Esimerkiksi Sardiniassa niiden kunto oli hyvä, kun taas Comojärvellä SS340 oli paikoitellen melkoinen perunapelto. Pienillä teillä nopeudet pysyvät kuitenkin alhaisina kapeuden ja mutkaisuuden takia. Tässä päästäänkin siihen, minkalaisella autolla kannattaa olla liikkeellä. Ei mikään Ferrari, mutta näissä oloissa näppärä Cinquecento Largomme matkalla Bellagioon. Photo © Elämää ja Matkoja MINKÄLAINEN AUTO KANNATTAA VUOKRATA? Tässä(kin) kohdassa suosittelen jättämään egon narikkaan ja ottamaan järjen käyttöön.\nAuton vuokraus Leerent Turku - YouTube\nLapsen pipo ohje


Kuha. • katso viestiketjua - Toive\nKirjoittaja jarnohihihi päivämäärä Ma Marras 03, 2008 16:54\nKunpa kohta tapahtuis taas jotain!\nKirjoittaja vanth päivämäärä La Marras 22, 2008 23:13\nHiljasta on pidelly pojat - mikäs on meininki nykyään\nKirjoittaja komentaja päivämäärä To Joulu 25, 2008 18:49\nLiittynyt: Ma Marras 03, 2008 17:05\nKirjoittaja Juha Kuha päivämäärä Ma Tammi 12, 2009 13:05\nKuha. on siirtynyt tutkimaan arkistoinnin tulevaisuuden mahdollisuuksia. Erityisesti työskentelemme tällä hetkellä Melvil Deweyn luokittelujärjestelmän parissa ja sen hyödyntämisessä Kuha.:n livearkistojen luokittelussa. Lisäksi olemme kiinnostuneet tietotyöntekijöiden taukoliikunnan edistämisestä erilaisin voimaannuttavin keinoin.\nKirjoittaja jarnohihihi päivämäärä Pe Tammi 30, 2009 11:09\nHurraa, hurraa! Noin iloiset uutiset ansaitsevat jatkoa:\nSalaperäisen kalamiehen jättikuha (15:25 - 28. tammikuuta 2009)\nKoko maa arvuuttelee kuka sai 2000-luvun suurimman jättikuhan? Vesijärven Enonselän vesissä asustaa melkoisia petoja. Pari viikkoa sitten järvestä nousi 13,740 kilon painoinen ennätyskuha. Kyseessä on tiettävästi suurin Suomessa 2000-luvulla pyydetty kuha.\nVonkaleen pyysi verkoilla lahtelainen vapaa-ajankalastaja 12 tammikuuta. Kalamies esiintyy jutussa nimettömänä, koska "hän ei mainostaa itseään".\nLähde: http://www.ess.fi/?article=223785 (löytyy kuva ja pidemmästikin juttua)\nKirjoittaja Juha Kuha päivämäärä Su Helmi 01, 2009 9:08\nKunnioitettavan kokoinen uimatoveri.


Rakkaudesta lajiin - Hanna Maaret - Poseland\nHuomenna se päivä koittaa, kun palaan samalle reitille juoksemaan puolimaratonin, 21 kilometriä, mistä suurin paloni juoksuun on lähtenykin. Forssan Suvi-ilta on tapahtuma jossa 13 vuotiaana aloitin ja nyt juuri 18-vuotta täyttämässä menen sen kipittelemään uudelleen. Puolikkaan pituisen lenkin tässä välissä olen juossut ainoastaan kerran, viime kesänä itsekseni. Silti olen siis todella paljon kovemmassa kunnossa kuin ennen ja tulen tekemään ennätysaikani. (koputan puuta) Silloin 2014 juoksin aikaan 2:30 ja viime kesänä 2:08. Nyt tavoitteeni on siellä +- kahdessa tunnissa.\nTB 2014 :’)\nMua vähän jännittää. Tai on sellainen kutina ihon alla, että joko mennään. Perus harjoituslenkkini kestävät 45 minuutista 90 minuuttiin, ja nyt pääsee juoksemaan vielä pidempään – Ihanaa. En siis vaan kyllästy. Toki jos jalka ei nouse tai reidet tuntuu raskaalta, niin meno voi olla takkuista, mutta mulla on semmonen kroppa, että yleensä aina 10 kilometrin jälkeen alkaa kulkea, ja sitten ei haluaisi lopettaakaan. Haasteen tulee kyllä tekemään keli jota on lupailtu, 26 astetta, eikä pilviä mailla halmeilla. Juoda saa siis jo etukäteen aika mielettömiä määriä ja matkalla ei auta olla juuri rihman kiertämääkään päällä. Iho tulee aivan varmasti kärähtämään ja nesteet tippumaan, mutta haasteet on tehty voitettavaksi. Se ensimmäinenkin puolikas oli sen vuoden ensimmäinen hellepäivä, 24 astetta lämmintä ja aurinkoa, enkä ollut edes harjoitellut juomista. Hyvin meni anyway, enkä muista, että olisi ollut mikään ongelma se kuumuus.\nSe tunne kun saa vaan juosta… Pää tyhjenee kaikesta stressaavasta ja ikävästä, ja ajatukset pyörii ympäristössä ja hairahtelee milloin missäkin aiheessa, mutta niillä ei ole mitään väliä. Nykyään nautin podcastien kuuntelusta lenkin aikana, jolloin aika hurahtaa kuin siivillä, joten täytyy etsiä nytkin valmiiksi joku hauska, pitkä podi. Mulla juostessa jos joku loppuu se on jalat. En ole koskaan keuhkoissa tuntenut sitä tarvetta lopettaa, mikä monille tulee. Kaikki on kuitenkin kiinni vauhdin määrittelystä ja suunnittelusta, järkevistä ratkaisuista. Sekä tietysti päivän kunnosta! Ne voimat kuitenkin tulee sieltä korvien välistä. Paras vinkki itseasiassa lenkkipoluille multa on se, että älä mieti sitä, miltä reisissä tuntuu. Joskus vaan tuntuu kireältä ja raskaalta, mutta no can do. Antaa mennä vain! Hassu fakta itseasiassa on, että mun ehdottomasti parhaat lenkit tässä keväällä on aina ollut kyykkypäivän jälkeen :D. En tiedä mikä siinä on, mutta tota en kyllä taida siltikään nyt tähän puolikkaaseen valmistautua kyykkäämällä, hahhah.\nMikä on hieman pelottavaa, on tämä mieletön into. Olen ihan järkyttävän motivoitunut juoksusta ja siitä, miten on saanut huomata oman kunnon kehityksen. Joo, rakastan myös salitreeniä ja fysiikan kehittyminen ja vahvistuminen kiinnostaa mua ihan älyttömästi, mutta en sen rinnalla ole valmis lopettamaan juoksua. ONNEKSI mun ei tarvitse nyt niiden kahden väliltä valitakaan. Jouduin elämään kauden, jolloin minun piti kieltää itseltäni rakkaus juoksuun sen kuluttavuuden takia. Sanoin vaan itselleni, ettei se niin tärkeää ole. Mutta on se, ei siitä karkuun pääse. Se on mun sydänlaji ja en aio luopua sitä – Päin vastoin, ehkä jopa vähän panostan lisää. Nyt olen huomannut, että kun vaan ravitsemus siinä rinnalla on koostettu oikein ja osaa treenata sopivassa suhteessa kumpaakin, ei kehitykseni ole loppunut kummassakaan. Reiskat kehittyyä ja on se selkäkin sieltä ehkä leventynyt. Olen panostanut voimapainotteiseen treeniin ja isoihin perusliikkeisiin – Ihan mahtavaa! Se on myös sellaista treeniä, joka ei tuki jalkojani kokonaan. Ja lenkit kulkee! Tärkeintä on vaan muistaa myös LE-VÄ-TÄ.\nIhanat ystäväni itseasiassa ajavat tätä mun intoani eteenpäin, sillä ne näkee ja kuulee musta sen palon, millä tavalla puhun lenkeistä ja miltä musta tuntuu siinä endorfiinihumalassa juoksun jälkeen. Olen alkanut pohtimaan uraa juoksun parissa vähän laajemmallakin mittapuulla, sillä muutamia juoksuvalmennuksia jo tehneenä, se kyllä tuntuu myös hyvin omalta. Ollaan käyty asiakkaiden kanssa läpi juoksu- ja hengitystekniikoita sekä oheisharjoittelua. Yhtä naista tällähetkellä valmennan myös hänen elämänsä ensimmäiselle puolimaratonille, joka on meidän välitavoite ennen kokonaista maratonia, joka on hänen unelmansa ennen 50-ikävuoden rajapyykkiä.\nKuten personal training työssä muutenkin, juoksuvalmentajana olen niin elementissäni ja puhun kuin omasta lapsesta – Siis mun intohimosta ja omasta kokemuksesta, rakkaudesta. Olen opiskellut ja lukenut juoksusta paljon, ja toki vanhemmiltani imenyt tietoa kuin pesusieni, he kun ovat juosseet useita maratoneja lapsuuteni aikana. Ei siis olla mikään huippu-urheilijaperhe oltu, mutta kyllä siinä kokemusta on karttunut niin virheiden kuin hyvienkin kokemusten perusteella. Näinpä täytyy tutkailla omia mahdollisuuksia erikoistua valmentajana…\nKuten jo aiemmin puhuin, voima- ja juoksuharjoittelun yhdistäminen on ennen kaikkea hyvä juttu. Mielestäni ei ole kyllä urheilija, jos on kuntosalikävijä, ja joo, nostaa paljon rautaa, mutta hengästyy rappusissa. Ja taas jos pelkästään juoksee kympin lenkkiä ja muuta, ei kehity siinäkään ja alkaa pian muistuttamaan riutunutta oravaa. Kehon voimantuotto ja lihaskuntoharjoittelu muutenkin nyt vaan edistää perusterveyttä, samoin kuin aerobinen peruskunto ja hengityselimistönkin kehittäminen. Ihminen on äärimmäisen monipuolinen kokonaisuus. Jalkatreeneistä saan lisää voimaa alavartaloon ja näin ollen potkua askeleeseen, ja ylävartalon vahvuudesta ja massasta taas tukea ja voimaa vartalon kannatteluun, joka on älyttömän suuressa roolissa. Juoksemisesta salille saan taas sitä kestävyyttä ja ominaisuuksia, joita ei pelkällä penkkipunnerruksella tulekaan. Ainakaan mulla ei pahan kyykkysarjan tullen lopu keuhkot kesken. Tässä on siis sellainen suuntaus joka voimaharjoittelupuolelta kiinnostaa: oheisharjoittelu. Yleensäkään missään lajissa ei harjoiteta pelkästään sitä lajia, vaan vaaditaan myös ns. ”ulkopuolisia” harjoitteita ominaisuuksien kehittämiseen, ja sehän koko liikuntakentästä mahtavaa tekeekin! Monipuolisuus ja mahdollisuudet.\nVitsit… Oon niin innoissani, että haluaisin vain jaaritella, mutta päästääkseni kaikki helpommalla, jätän tän vielä ajatustasolle pyörimään. Olisiko lukijoilla kiinnostusta enemmän postauksiin lajiharjoitteluista tai juoksusta ylipäätään? Treenipäiväkirjaa itseltäni olen ainakin ajatellut toteuttaa ja semmoista katsausta siihen, miten niitä lajeja sitten oikein yhdistellään, jotta voitaisiin kehittyä.\nTärkeää on muistaa, että kaiken, ei sen kehittymisenkään, tarvitse olla optimaalista! Varmaan massa kasvaisi nopeampaa jos ei juoksisi ja lenkki olisi kevyempää jos ei hakisi lihasmassaa, mutta kun se kokonaisuus unohtuu nyt tässäkin. Monipuoliset ominaisuudet on POP! Ja tietysti se, että nauttii siitä mitä tekee, mitä se sitten onkaan.\nMIHIN LAJIIN SUN RAKKAUS KOHDISTUU VAI LIIKUTKO VAAN?\nTags: fitness, hyvinvointi, lifestyle, Liikunta, terveys, treeni, urheilu\nSeuraavaBLOGIHAASTE – THIS OR THAT


Ostaa Fubenzon (Vermox) Verkossa Ilman Reseptiä\nOstaa Fubenzon (Vermox) Ilman Reseptiä\nFubenzon (Vermox) Kuvaus\nFubenzon käytetään aiheuttamien infektioiden hoitoon madot, kuten piiskamatotartuntojen, pinworm, Suolinkaistartuntojen ja hakamatotartuntojen. Sitä käytetään myös hoitoon infektioiden aiheuttamien useampi kuin yksi näistä matoja samaan aikaan.\nFubenzon on antihelmintic, tai anti-mato, lääkitys. Se estää matoja kasvamasta tai kertomalla elimistössä.\nFubenzon tunnetaan myös Mebendatsoli, Ovex, Antiox, Pripsen, Mebex, Wormin.\nyleisnimellä Fubenzon on Mebendatsoli.\ntuotenimi Fubenzon on Fubenzon.\nFubenzon (Vermox) Annostus\nFubenzon on saatavilla:\nFubenzon tabletit voidaan niellä, pureskella tai murskata ja sekoittaa ruokaan.\nSe voi olla jopa 3 päivän kuluttua hoidon ennen mato poistetaan vatsassa ja suolistossa. Aikaa kuluu infektion parantamiseksi riippuu siitä, kuinka altis mato on Fubenzon, ja kuinka nopeasti oma ruoansulatuskanavan liikkuu. Jos infektio ei ole korjautunut 3 viikkoa, toinen hoito voi olla tarpeen.\nJos haluat saavuttaa tehokkaimmat tulokset eivät lopeta Fubenzon äkillisesti.\nFubenzon (Vermox) puuttuu annoksen\nFubenzon (Vermox) Yliannostus\nJos yliannostuksen Fubenzon ja et tuntuu hyvältä kannattaa käydä lääkärin tai terveyden hoidon tarjoajalle välittömästi.\nFubenzon (Vermox) Varastointi\nFubenzon (Vermox) Sivuvaikutukset\nFubenzon on sen sivuvaikutuksia. Yleisimpiä ovat:\nHarvinaisempia mutta vakavampia puolella vaikutukset aikana ottaen Fubenzon: reaktioita (nokkosihottuma, hengitysvaikeudet, ihottuma, ja purkaus).\nFubenzon (Vermox) Vasta-aiheet\nÄlä ota Fubenzon jos olet allerginen Fubenzon osia.\nÄlä ota Fubenzon jos olet raskaana, suunnittelet raskautta . Älä imetä ottaen Fubenzon.\nSe voi olla vaarallista lopettaa Fubenzon ottaen äkillisesti .\nFubenzon (Vermox) Usein kysyttyä\nK: Mitä Fubenzon tarkoittaa?\n: Fubenzon käytetään aiheuttamien infektioiden hoitoon madot, kuten piiskamatotartuntojen, pinworm, Suolinkaistartuntojen ja hakamatotartuntojen. Sitä käytetään myös aiheuttamien infektioiden hoitoon useampi kuin yksi näistä matoja samaan aikaan.\nK: Mitä ovat brändi ja geneeristen nimien Fubenzon?\n: yleisnimellä Fubenzon on Mebendatsoli. Tuotenimi Fubenzon on Fubenzon.\nK: Millä tavalla Fubenzon toimii?\n: Fubenzon on antihelmintic, tai anti-mato, lääkitys. Se estää matoja kasvamasta tai kertomalla elimistössä.\nK: Voiko raskaana käyttää Fubenzon?\nÄlä ota Fubenzon jos olet raskaana, suunnittelet raskautta. Älä imetä ottaen Fubenzon.\nosta Fubenzon (Vermox) verkossa ilman reseptiä, Osta Fubenzon (Vermox) verkossa, Osta Fubenzon (Vermox) ilman reseptiä, Osta Fubenzon (Vermox) halvalla, Osta Fubenzon (Vermox) ilman reseptiä, Osta Fubenzon (Vermox) Kanadasta, Osta Fubenzon (Vermox) Kanada, Ostaa Fubenzon (Vermox) verkossa, Ostaa Fubenzon (Vermox) online ole reseptiä, Ostaa Fubenzon (Vermox) ilman reseptiä, Fubenzon (Vermox) suullinen pilleri\nOstaa Fubenzon (Vermox) - Copyright ©2017