Onko Suomi uhka? | The Ulkopolitist\nKirjoittanut Tomas Wallenius | 11.5.2015 | Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikka | 7 |\nVaalit on pidetty ja Suomi valmistautuu elämään perussinimultahallituksen kanssa. Kuten The Ulkopolitist on aiemmin kirjoittanut, eduskuntavaalien niukkaa ulkopoliittista keskustelua leimasi vahvasti konsensusajattelu, ja uusi hallitus pyrkii todennäköisesti tekemään vain pieniä muutoksia nykyiseen ulkopoliittiseen linjaan. Tästä huolimatta puolueiden vastaukset hallitustunnustelija Juha Sipilän ulko-ja turvallisuuspoliittiseen kysymykseen toivat esille jotain mielenkiintoista.\nSosialidemokraatit kirjoittivat, että ”Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikka vastaa siitä, ettei maamme aluetta voi ajatella käytettävän minkäänlaiseen muita maita uhkaavaan sotilaalliseen tarkoitukseen.” SDP:n mukaan Suomen ulkopolitiikan tavoitteena on siis, ettei Suomesta voi muodostua uhkaa muille valtioille. Vaikka ajatus puuttuu muiden eduskuntapuolueiden vastauksista, sen olemassaolo on merkittävä osa suomalaista ulkopoliittista keskustelua. Ei vähintään sen takia, että myös tasavallan presidentti Sauli Niinistö on aiemmin esittänyt samankaltaisia arvioita Suomen mahdollisen Nato-jäsenyyden kontekstissa. Tämä kirjoitus käy läpi kyseisen ajatuskulun merkitystä suomalaiselle ulkopoliittiselle ajattelulle. Onko tosiaan niin, että myös Suomi voisi muodostaa uhkan Euroopan turvallisuudelle? Vai tulisiko tämän kaltaisesta ajattelusta päästä vähitellen eroon, koska se vaikeuttaa Suomen ulkopolitiikan eurooppalaisen viitekehyksen muutoksien hahmottamista ja niihen reagoimista.\nSDP:n ulkopoliittisen vision mukaan Suomi on siis ”omasta uskottavasta koko maan puolustuksestaan huolehtiva, sotilasliittoon kuulumaton Euroopan unionin jäsenvaltio”. Suomen ulkopolitiikka vastaa siitä ”ettei maamme aluetta voi ajatella käytettävän minkäänlaiseen muita maita uhkaavaan sotilaalliseen tarkoitukseen.” Sauli Niinistö on keväällä 2014 implisiittisesti esittänyt samansuuntaista pohdintaa Suomen mahdollisen Nato-jäsenyyden kontekstissa. Niinistön mukaan Suomessa ei ”ole paljon pohdittu sitä, että Suomen liittyminen Natoon tarkoittaisi, että Venäjän maaraja Naton kanssa tuplaantuisi.” Jos myös Ruotsi liittyisi Natoon ”Itämeri olisi Nato-meri.” Niinistön mukaan Suomen pitää koittaa hahmottaa, miltä tällainen kehitys venäläisten silmissä näyttäisi ja mitä he sen jälkeen tekisivät. Tämä pohdinta on perin relevanttia, sillä Venäjä korostaa pitävänsä Natoa suurimpana sotilaallisena uhkanaan. Esimerkiksi Venäjän viime joulukuussa julkaisema uusi sotilasdoktriini lukee ”Naton sotilaallisen potentiaalin kasvun, sille kansainvälisen oikeuden vastaisesti annetut globaalit tehtävät, ja Naton sotilaallisen infrastruktuurin leviämisen Venäjän rajoille” Venäjään kohdistuvien sotilaallisten uhkien kärkenä.\nSilti ajatukseen Suomesta potentiaalisena sotilaallisena uhkana liittyy kaksi suurta haastetta. Ensimmäinen haaste on, miten tavoite siitä, ettei Suomen ”aluetta voi ajatella käytettävän minkäänlaiseen muita maita uhkaavaan sotilaalliseen tarkoitukseen” sopii yhteen Suomen ulkopolitiikan eurooppalaisen valinnan kanssa. Sotilaallinen puolueettomuus yhdistettynä koko maan puolustukseen kaikista mahdollisista ilmansuunnista tulevia uhkia vastaan oli toki Suomen virallinen ulkopoliittinen doktriini kylmän sodan aikana. Tämä doktriini oli ymmärrettävä strategia yrityksessä korostaa maan pyrkimystä puolueettomuuteen ja vähentää siten Suomen riippuvaisuussuhdetta Neuvostoliittoon. Tänään Suomi on kuitenkin valinnut puolensa Euroopan unionin jäsenyyden myötä. Kuten myös SDP:n vastauksessa lukee ”Suomella on toimiva omaa puolustustamme palveleva kumppanuusyhteistyö Naton kanssa.” Erityisesti SDP näkee ”suuria mahdollisuuksia Pohjolan kahden liittoutumattoman maan Suomen ja Ruotsin yhteistyön syventämisessä” ja pitää ”tärkeänä myös EU:n turvallisuus- ja puolustuspolitiikan vahvistamista sekä puolustusyhteistyön syventämistä”.\nEikö Suomen syvenevä turvallisuusyhteistyö Pohjoismaiden ja EU:n kontekstissa ole ristiriidassa sotilaallisen liittoutumattomuuden idean kanssa? Jos Suomen ulkopolitiikan tavoitteena on tosiaan vakuuttaa naapurinsa siitä, ettei Suomen aluetta voi käyttää heidän vastaisiin sotilaallisiin toimiin, niin eikö Suomen pitäisi loogisesti pyrkiä poispäin puolustuspoliittisesta yhteistyöstä kohti syvempää liittoutumattomuutta. Toisin sanoen Suomi vaikuttaa välillä olevan maailmanpoliittinen Schrödingerin kissa, joka korostaa sotilaallisen liittoutumattomuuden hyötyjä toivoen samanaikaisesti tiiviimpää sotilaallista yhteistyötä Pohjoismaisessa ja EU-kontekstissa.\nTätä olotilaa ei voi ymmärtää käsittelemättä Venäjän ulkopolitiikkaa. Venäjä on suomalaisen ulkopoliittisen keskustelun kristallikaupan eteisessä maleksiva elefantti. Suomen ulkopolitiikassa – ja keskustelussa mahdollisesta Nato-jäsenyydestä – on toki otettava huomioon, kuten Niinistö on todennut, Venäjän mahdolliset reaktiot. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että Suomen ulkopolitiikan tulisi perustua Venäjän arvioon Natosta sotilaallisena uhkana Venäjälle. Ja sen takia pysytellä liittoutumattomana, jottei Suomen ”aluetta voi ajatella käytettävän minkäänlaiseen muita maita uhkaavaan sotilaalliseen tarkoitukseen”. Tämänsuuntainen ajattelu on perin ongelmallista kahdesta syystä. Uhkat eivät ole objektiivisiä ja Suomi voi vain rajallisesti vaikuttaa siihen pitääkö Venäjä Suomea uhkana. Viimeaikaiset tapahtumat osoittavat, että Venäjä osittain luo uhkakuvia legitimoidakseen ulkopolitiikkansa keinoja ja tavoitteita. Suomi voi vaikuttaa näiden tavoitteiden muodostumiseen vain hyvin rajallisesti. Toiseksi tämän suuntainen ajattelu hyväksyy Venäjän retoriikan Natosta sotilaallisena uhkana Venäjälle. Retoriikan jota käytetään Venäjän Euroopan vakautta horjuttavan ulkopolitiikan legitimointiin.\nAjatus siitä, että Suomesta tulisi sotilaallinen uhka Venäjälle Nato-jäsenyyden myötä on kytköksissä yleisempään ajatteluun Natosta sotilaallisena uhkana Venäjälle. Sekä kansainvälisten suhteiden teorian että arkiajattelun valossa kyseinen väite on hyvin kyseenalainen, ja Suomen ei tule perustaa ulkopolitiikkaansa sen varaan. Käytännössä ajatus Natosta uhkana Venäjälle tarkoittaa sitä, että esimerkiksi Viro, Puola, Tanska ja Norja muodostavat uhkan Venäjälle. Ajatusmalli on absurdi kahdesta syystä. Kyseiset Naton jäsenmaat ovat demokratioita, ja demokratioilla on taipumus rauhanomaiseen ulkopolitiikkaan, ainakin suhteessa muihin demokratioihin. Toiseksi, vaikka nyky-Venäjä poliittisen järjestelmänsä takia ei kuuluisikaan demokraattisen rauhan teorian piiriin, niin Venäjä on ydinasevaltio, jolla on Euroopan suurin armeija. Venäjällä ei ole paljoa pelättävää sotilaallisesti. Kuten esimerkiksi The Ulkopolitist on kirjoittanut aiemmin, Venäjän retoriikka Natosta sotilaallisena uhkana on ymmärrettävää ei sotilaallisessa vaan poliittisessa kontekstissa. Nato ja länsi laajemmin on epäsuora poliittinen uhka Venäjän sisäpoliittiselle järjestelmälle. Putinin hallinnon legitimiteetti perustuu suurelta osin jyrkkään nationalismiin ja ajatteluun Venäjästä perinteisenä suurvaltana, jolla on oikeus omaan etupiiriinsä ja siten rajoittaa naapureidensa ulkopoliittisia valintoja.\nPaluu suurvaltojen dominoimaan maailmaan ei ole Suomen intressissä, eikä Suomen tule hyväksyä Venäjän retoriikkaa Natosta sotilaallisena uhkana Venäjälle. Nyky-Venäjän geopoliittinen visio muistuttaa joltain osin neuvostoliittolaista ajattelua, jossa länsi muodosti pysyvän uhkan rauhanomaiselle sosialistiselle leirille. Tämä ajattelumalli on vahvasti esillä Suomen ja Neuvostoliiton välisessä YYA-sopimuksessa vuodelta 1948, josta Suomi pääsi irrottautumaan vasta kylmän sodan lopussa. Jos ”Suomi tai Neuvostoliitto Suomen alueen kautta joutuvat aseellisen hyökkäyksen kohteeksi Saksan tai muun sen kanssa liitossa olevan valtion taholta, Suomi uskollisena velvollisuuksilleen itsenäisenä valtiona tulee taistelemaan hyökkäyksen torjumiseksi”, tarvittaessa puna-armeijan avustamana.\nTämä ei tietysti tarkoita sitä, ettei Venäjän ulkopolitiikkaa tulisi ottaa huomioon. Se, että Venäjä julkisesti väittää kovaan ääneen Naton olevan itselleen sotilaallinen uhka on merkityksellistä Suomen ulkopolitiikan tavoitteiden ja strategian määrittelyn kannalta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että suomalaisen ulkopoliittisen keskustelun tulisi hyväksyä nyky-Venäjän visiota kansainvälisen politiikan luonteesta. Sillä siinä visiossa pienillä valtioilla, joiden naapurissa on suurvalta, on kovin rajoitettu liikkumatila. Itä-Euroopan pienten demokratioiden, Suomi mukaan lukien, pyrkimykset varjella suvereniteettiaan eivät muodosta sotilaallista uhkaa Venäjälle.\nEdellinen VIERASKYNÄ: Irak ja sotasyyllisyys Britannian politiikassa\nSeuraava Uhmaikäisestä Nato-pissikseksi: The Ulkopolitist 4 vuotta\nAleksi Korpela 11.5.2015 klo 14:56\nParhaimpia kirjoituksia mitä olen lukenut Suomen turvallisuuspoliittisesta asemasta suhteessa Venäjään. Haluaisin kuitenkin kommentoida kahta asiaa.\n”Käytännössä ajatus Natosta uhkana Venäjälle […] Ajatusmalli on absurdi..”\nEnsinäkin en usko että Venäjä näkee Nato-maita välttämättä uhkina. Tämä ei tuntuisi vastaavan Venäjän turvallisuuspoliitiseen rhetoriikkaan, eikä tämän ulkopolitiikkaan liityviin identiteetti- ja toiseuskäsitteisiin. Nato nähdään monesti kylmän sodan henkisenä organisaationa, jonka raison d’être ja objektiivi on säilynyt: eli Neuvostoliiton containment/defeat. Naton laajentuminen Neuvostoliiton romahdettua herätti Venäjällä tämän takia paljon epäilystä. Tämän lisäksi, Natoa ei nähdä Venäjällä hallitustenvälisen organisaationa, vaan pikemminkin liittona, jota ohjaa Yhdysvaltojen hegemonia. Esimerkiksi, Georgian sota (2008) Lukyankovin (eräs ulkopolitiikan tutkija) mukaan tulkittiin Venäjällä konflikti Yhdysvaltojen kanssa psykologisesti. Sanoit itsekin, että uhkat eivät ole objektiivisia. Olen kanssasi samaa mieltä, ettei Suomi muodostaisi itsessään uhkaa Venäjälle vaikka liityiskin Natoon. Venäjällä kuitenkin on hyvin herkkä uhkatulkinta, jota valitettavasti ohjaa poliittinen manipulointi ja nationalismi.\nToiseksi, haluaisin kommentoida SDP linjausta että Suomen aluetta käytettäisi muita maita ukhaavan sotilaalliseen tarkoitukseen. Tämä liitty ennemmin Neuvostoliitto-aikaiseen turvallisuuspoliittiseen keskusteluun. Vaikkei Suomi muodostanut uhkaa, Venäjällä koettiin että Nato pystyisi käyttämään Suomen ilmatilaa. Tästä syystä SDP (kenties) säilyttää perinteistä puolueetonta asemaansa: SDP myös hyvin paljon identifioi Gorbachevin sosiaalidemokraattisen sivilisaatiovision kanssa aikoinaan.\nemk 11.5.2015 klo 16:52\nAleksi Korpelan kanssa samaa mieltä siitä, että kirjoitus käsitteli hyvin Suomen ulkopoliittisen eliitin käyttämää puheenpartta suhteessa Venäjään. Itseäni kuitenkin alkaa jo väsyttää iänikuinen ulkopoliittinen varjonyrkkeily.\nSuomessa ei juurikaan kuule realismiin perustuvia ulkopoliittisia puheenvuoroja. Useimmille ulostuloille on leimallista asioiden tarkastelu vahvojen ideologisten silmälasien lävitse, liturgian uskollinen toistelu ja ylenpalttinen sordiinon käyttö. Keskustelu on joko metakeskustelua, tai sitten sitä käydään ulkopolitiikan ’linjasta’ joka on rakennettu suurelta osin toiveajattelun, tarkasti valikoitujen faktojen sekä menneisyydestä kumpuavien tabujen ja dogmien varaan. Ulkopoliittinen eliitti näyttää elävän itse kehittämässään rinnakkaistodellisuuden kuplassa. Kuplassa uhri on syyllinen, uhattu muodostaa uhkan, mukautuminen dogmaan on meriitti, vaikeneminen on kultaa ja poliittinen tarkoituksenmukaisuus päihittää objektiivisuuden kerta toisensa jälkeen. Kuplan olemassaoloa ei tietysti myönnetä. Puhumattakaan siitä, että tunnustettaisiin kuplassa onttona kumisevan liturgian turhuus ja sen tarjoamien viisauksien perimäinen latteus.\nEikö ulkopolitiikan tutkijoiden ja asiantuntijoiden olisi jo korkea aika loikata ulos lempiteorioidensa rajoittamasta viitekehyksestä, haistattaa pitkät poliitikkojen ja/tai kollegojen esittämille mukautumisvaatimuksille, lopettaa lapsellinen varjonyrkkeily, kasvattaa itselleen selkäranka ja aikuistua? Eikö ulkopolitiisessa keskustelussa olisi vihdoinkin aika ryhtyä puhumaan asioista niiden oikeilla nimillä ja jättää kiertely, varjonyrkkeily ja todellisuuspako lapsille ja lapsenmielisille?\nTurhaan taidan tällaista muutosta odottaa…\nmaailmajapaikat 12.5.2015 klo 18:19\nKirjoitus on erittäin ansiokas, kiihkoton ja realistinen.\n”Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikka vastaa siitä, ettei maamme aluetta voi ajatella käytettävän minkäänlaiseen muita maita uhkaavaan sotilaalliseen tarkoitukseen.”\nTämän kryptisen ilmauksen parempi avaaminen olisi kuitenkin ollut paikallaan. Ongelma ilmaisussa on, että se on jo itsessään valheellista yya-kieltä. Ei toki kirjaimellisesti – sellaisena se on realistinen ja helposti hyväksyttävissä. Ajatuksen tasolla se on kuitenkin ongelmallinen. Siinähän nimittäin ei tarkoiteta reaalisia uhkia – eli sitä, että Venäjä voisi käyttää Suomen aluetta hyökkäyksissään muita maita, esimerkiksi Viroa, vastaan. Sen sijaan siinä vihjaillaan epärealistisesta uhasta, että jokin tuntematon länsimaa, muinainen Saksa tai nykyinen Amerikka, voisi Naton (ehkä peräti EU:n) varjolla käyttää Suomen aluetta hyökkäyksessä Venäjälle. Kaarle XII:n, Napoleonin ja Hitlerin aikoina tällainen pelko oli Venäjän näkökulmasta perusteltu, nimenomaan Naton aikakaudella se on kuitenkin täysin perusteeton, sillä Nato on lähtökohtaisesti puolustuksellinen järjestö. Myös sen perusdoktriinit ovat puhtaasti puolustuksellisia.\nToisin on Venäjän laita, jonka doktriinit ovat järjestään hyökkäyksellisiä. Se, mikä Natossa Venäjää pelottaa, ei suinkaan ole horisontissa siintävä länsi-imperialistien suurhyökkäys kohti Moskovaa, vaan se, että Nato puolustuksellisena organisaationa patoaa Venäjän. Suomeksi sanottuna: estää Venäjää hyökkäämästä puolueettomiin maihin itsensä ja Naton välissä. Mitähän nämä maat mahtaisivat nykytilanteessa olla? Baltian maat, Puola ja Norja ovat jo Naton 5. artiklan turvatakuiden piirissä. Turvatakuiden ulkopuolella olevista maista esimerkiksi Ukraina ja Georgia ovat niin kaukana, ettei Suomen aluetta oikein edes teoriassa voisi käyttää torjumaan Venäjän hyökkäystä niissä. Jäljelle jää siis vain yksi Naton ulkopuolinen maa Suomen lähialueella, johon hyökkäys Suomen kautta voisi kohdistua, ja se on Ruotsi. Ruotsilla voisi hyvinkin olla tarve pyrkiä patoamaan Venäjän hyökkäys Suomen alueelle, josta myös ääritilanteessa luovutaan (kuten aikanaan 1800-luvun alussa) – käytännössä siten, että Ruotsi liittyy Natoon ja rautaesirippu lankeaa Pohjanlahdelle.\nSuomen tavoite pysyä turvatakeiden ulkopuolella, mutta sitoutua puolustusyhteistyöhön Ruotsin kanssa, on tästä näkökulmasta jotakuinkin huonoin asia, mitä Suomi voi tehdä. Alussa siteeratulla doktriinilla Suomi paaluttaa itsensä tiukasti puskurivyöhykkeeksi, jonka alueelle sekä itäisillä että läntisillä toimijoilla on tämän myötä intressi rajata mahdollisen selkkauksensa suorat sotilaalliset vaikutukset.\nJos doktriinilla tarkoitettaisiin totta, se nimenomaan sitouttaa Suomen sotimaan Venäjän hyökkäystä vastaan, mikäli hyökkäys suuntautuisi Suomea hyödyntäen kolmanteen maahan – olipa tämä kolmas maa Natoon kuuluva Viro tai puolueeton Ruotsi. Tai kukaties Huippuvuorilla arktiseen selkkaukseen Venäjän kanssa joutuva Norja. Suomi siis sitoutuu sotatoimialueeksi. Sen sijaan se irtisanoutuu turvatakeista, mikä käytännössä tarkoittaa sitä, että Suomi antautuu kauppatavaraksi ja luovutettavaksi alueeksi läntisen osapuolen pyrkiessä konfliktin päättääkseen Venäjän kanssa uuteen etupiirijakoon. Ruotsin liittyessä Natoon ilman Suomea toteutuisi tällainen etupiirijako Pohjois-Euroopassa automaattisesti.\nErastotenes aleksandrialainen 14.5.2015 klo 21:32\nTietyssä mielessä tulkintasi asiasta on oikea. Se, että estämme alueemme käyttämisen läpikulkuhyökkäykseen, merkitsee, että ilmoitamme ryhtyvämme tarvittaessa sotaan Venäjää vastaan Ruotsin tai Norjan puolesta. On kuitenkin muistettava, ettei tällaiselle kannalle ole vaihtoehtoa.\nSellainen vaihtoehto, jossa päätettäisiin ”säästää” verta ja annettaisiin Venäjän hyökätä Suomen läpi tai edes säilytettäisiin doktriinitasolla mahdollisuus tähän, olisi aivan hullua. Jos puolustuspoliittinen linjamme sisältäisi tällaisen mahdollisuuden, meihin ei luottaisi kukaan. Läpikulkuhyökkäyksrn salliminen tarkoittaisi lisäksi käytännössä, että alistuisimme miehitykseen. Jos Venäjä hyökkäisi Ruotsiin tai Norjaan Suomen kautta, maassamme olisi väistämättä satoja tuhansia venäläissotilaita huollon ja tukevien aselajien tehtävissä sekä näitä suojaamassa. Sen jälkeen valtiojohdolla ei olisi enää toimintavapautta. Tilanne olisi yhtä toivoton kuin Virolla talvella 1940, jolloin Viro salli Venäjän hyökätä Suomeen alueensa kautta.\nEli me olemme mahdollisessa sodassa joka tapauksessa Ruotsin ja Norjan kanssa samalla puolella. Tämän sanelee maantiede. Me emme voi kuin joko luottaa Ruotsiin tai liittyä Natoon.\nSivunmennen sanoen: Ruotsi luopui Suomesta vuonna 1809 vasta hävittyään sotilaallisesti. Armeija oli murskattu. Venäjällä oli meriherruus Pohjanlahdella, Saaristomerellä ja Itämerellä. Tanska ehdotteli jo Ruotsin valtakunnan jakoa. Venäjä oli jo noussut maihin Tukholman liepeillä eikä pääkaupungin puolustukseen ollut joukkoja. Maan sisäpolitiikka oli täysin sekaisin vallankaappauksen jäljiltä. Ruotsilla oli vaihtoehtoina Suomesta luopuminen tai valtion lopullinen tuho. Ei ole erityisen suuri moraalinen virhe, että ruotsalaiset valitsivat edellisen vaihtoehdon.\nErastotenes aleksandrialainen 14.5.2015 klo 21:51\nVarsinaiseen pääasiaan mennäksemme: SDP:n muotoilu ei ole pelkkää YYA-henkistä sananhelinää. Se on selkeä kannanotto kysymykseen, joka on elintärkeä Suomen kannalta: mitä Suomi tekee, jos Venäjä ryhtyy sotatoimiin Viroa vastaan?\nMikäli Venäjä hyökkäisi virallisesti tai epävirallisesti Viroon, Narvan-Tallinnan-rannikkokaista olisi tärkeä operaatioalue. Jotta Nato voisi taistella tällä alueella tehokkaasti, on sen todennäköisesti saatava käyttöönsä Suomenlahden pohjoisrannikon ilmatila ja merialue. (Sama koskee Venäjää.) Mikäli oletetaan, ettei Venäjä olisi samalla hyökännyt Suomeen ainakin rajatuin tavottein, mitä kyllä pidän epätodennäköisenä, Nato tulisi pyytämään käyttöoikeutta Suomen ilmatilaan ja aluevesiin. Tämän myöntäminen olisi sotatoimi Venäjää tai ”kapinallisjoukkoja” vastaan. SDP:n kanta tarkoittaa etukäteisilmoitusta, että lupaa ei tultaisi myöntämään. Mikään muu puolue ei ole ottanut vastaavaa kantaa.\nSDP:n linjaus merkitsisi toteutuessaan, että Venäjä saattaisi jättää hyökkäämättä Suomen etelärannikolle osana Viron vastaista operaatiota. Näin kävisi, mikäli Venäjä voisi luottaa Suomen pysymiseen puoölueettomana. Jos tällainen luottamus siihen, että Suomi pettää Lissabonin sopimuksen mukaiset velvollisuutensa, vallitsisi Venäjällä, meitä pidettäisiin Ruotsissa ja muualla lännessä täysin epäluotettavina Venäjän-ystävinä. Näin mahdollisuudet saada tukea, jos itse joutuisimme kriisiin, olisivat hyvin vähäiset. Lisäksi on epätodennäköistä, että mikään Suomen hallitus olisi nyky-Venäjän mielestä riittävän luotettava, jollei pääministerinä ole joku Bäckmanin tapainen qvisling. Tämän vuoksi SDP:n kanta ei ole erityisen järkevä. Tuhoaisimme läntisen puolustusyhteistyön saamatta vastineeksi mitään.\nmaailmajapaikat 16.5.2015 klo 18:50\nErastotenes, ongelmana on nimenomaan se, että tuo SDP:n naftaliinista ottama muotoilu ei edusta kirjaimellisesti tulkittavaa vaan koodikieltä, jossa ajatuksena on, että aggressori olisi läntinen. Muotoilun todellisia vaikutuksia – ts. sitä mitä Suomi tekisi jos ja kun aggressori on Venäjä, kuten se todennäköisimmin on – tuskin uskalletaan suomettuneessa liturgiassa edes pohtia.\nSuomen kansallnien etu olisi nimenomaan se, että Venäjälle ei anneta sellaisia etuja, joiden varmistamiseksi sen on ryhdyttävä Suomen integraation syventämiseen – eli toisin sanoen juuri siihen, että epävarmat hallitukset korvataan quislingeillä, kunnes maan johto tosiaan on Bäckman-linjaa. Suomen tulisi siis liittyä Natoon. Tämä olisi myös se ratkaisu, joka minimoisi todennäköisyyden, että juuri Suomi olisi ensimmäisenä aggression kohteena. Ruotsi ja Norja toki saisivat ratkaisusta ilmaista etua itselleen, mutta vastaavasti Suomi välttäisi olemasta kauppatavara. Jos Venäjä siinä tilanteessa, jossa Suomi on jäsen, ryhtyisi aggressioon Natoa vastaan, se valitsisi kohteeksi mieluummin Latvian tai pyrkisi Naton rivien hajottamiseen Balkanin suunnalla (Turkki vs Kreikka provokaatio tai proxy-aggressio Serbian tukemana Albaniaa tai Kroatiaa vastaan). Nämä olisivat Suomen kannalta vaarattomampia skenaarioita kuin nykytilanne, jossa aggressiota suorastaan kutsutaan kohdistumaan Suomen ja Viron suunnalle.\nErastotenes aleksandrialainen 18.5.2015 klo 21:36\nSDP on kyllä isänmaallinen puolue. Ei ole pienintäkään epävarmuutta, etteivätkö demarit seisoisi samassa rintamassa muiden kanssa torjumassa Venäjän hyökkäystä, jos sellainen kohdistuisi Suomea kohtaan.\nKysymyksenasetteluni koskikin tilannetta, jossa länsiliittouma haluaisi käyttää Suomen aluetta tai ilmatilaa osana Viron puolustamista Venäjää vastaan. Tällöin Venäjä pyrkisi nimenomaan kuvaamaan tällaisen toimen aggressiona Venäjää vastaan Suomen alueen kautta, jolloin SDP:n kanta johtaisi Viron jättämiseen yksin. Päinvastainen kanta taas veisi meidät sotaan Venäjää vastaan.\nNiin kauan kuin emme ole Naton jäseniä, ei ole syytä ottaa varmaa etukäteiskantaa tuohon hypoteettiseen kysymykseen. Toivottavasti siihen ei tarvitse vastata. Jos tarvitsee, voi olla, että Venäjä vastaa puolestamme aloittamalla sotatoimet Suomea vastaan ennen kuin meillä on edes tilaisuutta harkita. Jos meillä olisi ihan oikea toimintavapaus emmekä olisi vielä sodan osapuoli, tilanteeseen sisältyisi niin paljon lisäinformaatiota, ettei varmaa vastausta voi etukäteen antaa. Ilmaiseksi ei kannata lähteä suurvaltojen taistelutantereeksi, mutta ei sovi siltojakaan polttaa.\nSuomen ulko- ja turvallisuuspolitiikan uudet kortit « Henri. A Vanhanen - […] Suomen käytännön politiikkaa. The Ulkopolitistin Tomas Wallenius kirjoitti 11.5. erinomaisen artikkelin otsakkeella ”Onko Suomi uhka?”. Wallenius lainaa heti alussa…\nHaaste Euroopalle on myös haaste Suomelle | The Ulkopolitist - […] Suomella tuskin on tarvetta, saati voimaa ja mahdollisuuksia sen ulko- ja turvallisuuspolitiikan eurooppalaisessa viitekehyksessä ottaa kovinkaan merkittävää roolia vastakkainasettelun…\nNATO: Vaiettu kansallinen intressi? | Henri A. Vanhanen - […] olla ainoa suhteen luonteen määrittelevä osapuoli. Kuten the Ulkopolitistin Tomas Wallenius on kirjoittanut, Suomen ei tarvitse hyväksyä Venäjän retoriikkaa…\nJätä vastaus Erastotenes aleksandrialainen: lle Peruuta vastaus


Taponen vahvisti sarjajohtoaan OK-junioreissa – OK-luokan voittajaksi Kortelainen | Ralli.net\nRata pysyi koko päivän kuivana ja lämmin, mutta pilvinen sää hikoilutti kuljettajia toistamiseen. KZ2-luokka ajoi lauantaina kaikki kilpailulähtönsä, joten sunnuntaina voitoista taisteltiin vain OK, OK-junior- ja Mini60-luokissa.\nSunnuntain kilpailusta teki erikoisen myös se, että sekä OK että OK-junior-luokkien finaalit kuvattiin suorana lähetyksenä YLE:n kanaville.\nEnnen päivän ensimmäistä finaalia myrsky antoi varoituksen itsestään ja niin antoi myös Rasmus Kortelainen, joka ajoi vakuuttavaan voittoon OK-luokassa. Kakkossijasta käytiin todella kova kamppailu Axel Saarnialan, Juho Valtasen ja Niko Lehtosen kanssa. Kierroksella 16 Vantaan vauhtikeskuksen keskilenkillä Valtanen yritti pitää pintansa ja ajautui nurmelle, jolloin Saarniala ja Lehtonen kiittivät.\nMaaliin saavuttiin järjestyksessä Kortelainen, Saarniala ja Lehtonen. Valtanen kärsi epäonnesta poikki menneiden vesipumpun remmien vuoksi ja jäi kärjestä.\n– Siinä onnistuttiin hyvin ja päästiin alussa kärkeen ja aika yksin sai ajaa maaliin ja se olikin suunnitelma, OK-luokan voittaja Kortelainen hymyili.\nOK-juniori-luokassa nähtiin dramaattinen alku. Viivalla oli yhteensä 34 kuljettajaa, mutta toinen kurvi niitti joukosta pois kymmenkunta kuljettajaa samassa rytäkässä. Pari kierrosta hurruteltiin hitaalla, mutta totinen kilvanajo jatkui kierroksella neljä. Elias Halmiala – Tuukka Taponen – Hugo Heinonen-kolmikko taisteli kärkisijoista ja Taponen kuittasi itselleen kärkisijan kahdeksannessa kurvissa jo ties monennenhan kerran samalla kaavalla kuluvana viikonloppuna. Kovaa taistelua nähtiin myös kärjen takana, jossa etenkin sijoista 6-14 käytiin tiivis kamppailu komeine ohituksineen.\nOK-juniori-luokan ylivoimaiseen voittoon sunnuntaina ajoi Taponen, joka viikonlopun toisella voitollaan vahvisti johtoaan suomenmestaruuskamppailussa. Toisena ruutulipulla Samuli Mertsalmi ja kolmantena Miska Kaskinen.\n– Oli ihan hyvä voitto ja koko viikonloppu. Kiitos viikonlopusta tiimille, vanhemmille ja sponsoreille, tuplavoiton ottanut Taponen kiitteli taustajoukkojaan.\nMini60:sten second chancen voittoon ajoi vakuuttavasti Aleksi Takkunen.\nJuuri ennen päivän viimeistä finaalia taivas repesi ja ryöpsäytti ukkosen ilmoille. Kilpailu ei ehtinyt edes alkaa, kun punaisen lipun myötä kuljettajat pyydettiin varikkoalueelle vaihtamaan sadekelin renkaat alle.\nKilpailu ajettiin täydessä vesisateessa ja maalissa voittajakolmikko selvällä erolla palkintokorokkeelta ulkopuolelle jääneisiin: Mark Dubnitski, Vili Hakala ja kolmantena ruutulipulla Richard Viigisalu. Viigisalu kuitenkin hylättiin, joten Jaakko Laitinen nappasi kolmannen palkintokorokesijoituksen. Dubnitski ja Hakala lisäsivät onnistumisillaan kokonaiskilpailussa vankkaa ykkös- ja kakkossijaansa. Dubnitskille viikonlopusta tuplavoitto.\nKarting SM:n Vantaan osakilpailu oli osa SM-viikkoa ja kilpailu tavoittikin oikein hyvän yleisöjoukon.\nOK – Finaali sunnuntai\n1. Rasmus Kortelainen\n3. Niko Lehtonen\nOK-junior – Finaali sunnuntai\n2. Samuli Mertsalmi\nMini60 – Finaali sunnuntai\n2. Vili Hakala\n3. Jaakko Laitinen\nLisäksi viikonlopun K-ryhmän tsempparipalkinnon vastaanotti Rasmus Jousimies.\nTeksti: Karting SM -sarjan tiedotus, Nita Ahola


www.jyrkikokko.fi: Himoshaiska - 2,2 ha ostamisen lyhyt historia, 10 vuotta\nHimoshaiska - 2,2 ha ostamisen lyhyt historia, 10 vuotta\nJuuri kenelläkään valtuutetulla ei ole tietoa, kuinka monimutkainen on Himoshaiskan (2,2 ha )\nostamisprosessi lyhyt historia. Maa-alue on kooltaan 100 m x 220 m eli Nalle Puhin puolen hehtaarin metsää hieman neljä kertaa suurempi. Hiihtokeskus Himosvuori oy toimitusjohtaja Juhani Ojala on koostanut Himoshaiskan ostamisprosessista lyhyen selkeän historian.\nLukekaa se rauhassa ja miettikää. Kuvitelkaa samalla, että itse olisitte ostamassa maa-aluetta ja sitä hommaa on vetkutettu jo noin 10 vuotta. Prosessi on alkanut 2005 ja nyt eletään vuotta 2015.\nEsitän kysymyksen: Jos vastaavia rakennusoikeudettomia maa-alueita myydään tämän maa-alueen lähistöltä hintaan 1 €/m2, niin eikö yrittäjien tasavertaisen kohtelun nimissä ole kohtuullista myydä tämä Himoshaiskan alue samaan hintaan?\nTässä rupeaa jämsäläisenä jo hävettämään, kun vastavoimien klaani tekee kaiken tehtävänsä, ettei ratkaisua yksinkertaiseen asiaan saada aikaiseksi. Koko Etelä-Suomi nauraa meille.\nOhessa suora kopio Juhani Ojalan tekemästä koosteesta valtuustoryhmien puheenjohtajien kokoukseen 11.3.2015.\n30.5.2005 § 25 (Liite/Maanvuokrasopimus/150307181603)\nValtuusto on hyväksynyt maanvuokrasopimuksen ja se "Vuokra-alueen lunastusoikeus ehtokohdan 5.3" mukaiset lunastushinnan ja lunastusehdot.\nVuokralainen on hakenut kaupungilta "Vuokra-alueelle rakentaminen ehtokohdan 5.4" (Liite/Maanvuokrasopimus/150307181603) mukaisesti rakennuslupamenettelyllä rakennuslupaa, kun kaupunki ilmoitti neuvottelussa 25.1.2007, että maanvuokrasopimuksen alueita ei oteta alueella alkavaan (Himoskylä/Himoshaiska) asemakaavoitukseen, niin alueelle rinnepalvelujen tukirakennuksen rakentamisesta tehtiin kaupungin ohjeistamana "poikkeamislupahakemuksena".\n14.1.2008 § 22 (Liite 1833/KHO:n päätös/sivu 1)\nJämsän kaupunginhallitus teki "vuoden" käsittelyn jälkeen kielteisen päätöksen poikkeamislupahakemukseen\nVuokralainen valitti kaupunginhallituksen päätöksestä ja teki ko. määräalalle ELY-keskuksen ohjeistamana poikkeamislupahakemuksen sijaan "Suunnittelutarveratkaisuhakemuksen"\n22.9.2008 § 37 (Liite 150307162225/KHO:n päätös/ sivu 1)\nJämsän kaupunginvaltuusto hyväksyi Himoksen osayleiskaavan muutoksen vuokra-alueella. Muutoksessa Rinnealueen, minkä kaavamerkki oli VU-1, kaavamääräys muutettiin, ettei Rinnealueelle saa rakentaa vuokrasopimuksen ehtokohdan 5.4 mukaista rakentamista (Rinnepalvelujen tukirakennus). Vuokralainen valitti valtuuston päätöksestä\n8.4.2011 (Liite 1833/taltio 1004)\nKorkein hallinto-oikeus kumosi Jämsän kaupunginhallituksen kielteisen 14.1.2008 § 22 päätöksen poikkeamislupahakemukseen.\n8.4.2011 (Liite/150307162225/taltio 1003)\nKorkein hallinto-oikeus kumosi vuokralaisen valituksen osayleiskaavan kaavamääräyksen muutoksesta.\nKaupunki kuulutti Osayleiskaavan muutoksen lainvoimaiseksi.\nVuokralainen ilmoittaa sähköpostilla käyttävänsä vuokrasopimuksen mukaista lunastusoikeutta ko. alueeseen, missä sillä oli Suunnitelmatarveratkaisuhakemus (28.3.2008) vireillä. (Kaupunki oli tehnyt 12.3.2010 hakemuksesta kielteisen päätöksen samoilla perusteilla, kun oli tehnyt poikkeamislupahakemukseen. Vuokralainen valitti kaupungin päätöksestä Hämeenlinnan hallinto-oikeuteen.)\nHämeenlinnan hallinto-oikeus kumoaa vuokralaisen tekemä valituksen Suunnittelutarveratkaisuhakemuksen sillä perusteella, että kaava on muuttunut. Vuokralainen ei valittanut Korkeimpaan hallintaoikeuteen.\n20.06.2011 § 195\nKaupunginhallitus käsittelee ensimmäisen kerran lunastusilmoitusta, mutta siirtää päätöstä selvityksien tekemiseksi.\n21.05.2012 § 165\nKaupunki teki kielteisen päätöksen lunastamisesta. Perusteluna oli, että maanvuokrasopimusta ei oltu tehty maakaaren edellyttämän Esisopimuksena, eikä sitä ollut kaupanvahvistaja vahvistanut. Esityslistassa 9.3.2015 on päätöksen 21.5.2012 perustelut\njätetty pois, mikä perustelu selviää aiemmista päätöspöytäkirjoista. (Linkki)\n1.12.2014 § 277\nKaupunginhallitus teki myönteisen päätöksen lunastamisesta vuokrasopimuksen ehdoilla. Perusteluna päätöksessä oli, että nyt kun Lemminkäinen Talo Oy:n aiesopimus on päättynyt, eikä kaupungilla ole sitoumuksia omistamallaan asemakaava-alueella, määräalan myynti asemakaava-alueen viereiseltä vuokra-alueelta on uudessa tilanteessa.\n15.12.2014 § 290\nKaupunginhallitus päättää palauttaa asian uudelleen valmisteluun, koska vuokralainen on 1.12.2014 §277 päätöksen jälkeen ilmoittanut kaupungille haluavansa neuvotella uudelleen ko. lunastuksen kauppahinnasta.\n12.1.2015 ja 23.1.2015 neuvotteluissa vuokralainen vetosi em. tapahtumiin ja asiakirjoihin ja uudisti tarjouksensa lunastuksen yksikköhinnasta (1 €/m2). Neuvotteluissa vuokralainen esitti lisäksi kaupungin ja golfyrittäjän lähitahon välisen kaupan 1 €/m2 samasta kaupungin omistamasta Himoshaiska 182-430-2-70 tilan määräalasta. (Liitteet/Vaihtosopimus ja tieto kauppahintarekisteristä) Lisäksi vuokralainen on neuvotteluissa kertonut, että kaavan muuttumisen jälkeen ja siitä johtuen vuokralainen ja vuokraisäntä ovat tehneet esikauppakirjan vuokra-alueiden ostamisesta 1 €/m2. (Liite/2891) Tiedoksi, että Sappeen rinneyrittäjä osti vuokralla olleen hiihtokeskuksen alueet Pälkäneen kunnalta 0.64 €/m2.\nEsityslistassa 9.3.2015 on kerrottu, että "Kaupunkia sitoo myös vuokra-aluetta koskevassa asiassa Vaasan Hovioikeuden päätös (Nro 1168, 2.10.2009) sekä Korkeimman hallinto-oikeuden päätös (KHO 8.4.2011). Vaasan hovioikeudessa ei ole vuokrasopimuksen lunastushintaa käsitelty, mutta oheisten kahdesta liitteestä (KHO 8.4.2011) selviää kaavan muuttuminen.\nVuokralainen on vaatinut, että sen esitys uudesta lunastushinnasta käsiteltäisiin Jämsän kaupunginvaltuustossa, koska vuokralainen on esittänyt valtuuston 30.5.2005 päättämään lunastushintaan muutosta. Vuokralainen on tehnyt lunastusesityksen 8.5.2011, mutta Hämeenlinnan hallinto-oikeus on tehnyt sen jälkeen 17.6.2011 kielteisen päätöksen haetusta Suunnittelutarveratkaisuhakemuksesta siihen perustuen, että alueen kaava on muuttunut 21.4.2011.\nTämä asia ei ole riita-asia sen jälkeen kun kaupunginhallitus perui valtuuston 30.5.2005 päätöksen vastaisen päätöksen 15.12.2014 § 290.\nTämä on vuokralaisen perusteltu esitys.\nT: J Ojala


Gwyneth Paltrow ja Cameron Diaz perustivat rap-duon – pilaa ystävättärestä – Stara\nGwyneth Paltrow ja Cameron Diaz perustivat rap-duon – pilaa ystävättärestä\nViihdeuutiset 22.10.2012, 12:30 · Tim Isokivi\nHollywood-kaunotar Cameron Diaz nähtiin äskettäin valkokankaalla Mitä odottaa kun odotat -elokuvassa. Seuraavaksi hänet nähdään Gambit-elokuvassa, joka saa ensi-iltansa vasta ensi vuoden puolella.\nHiljattain maailman parhaiten pukeutuvaksi naiseksi valittu näyttelijätär Gwyneth Paltrow sen sijaan on viime vuodet keskittynyt lähinnä perhe-elämään. Tunnetuilla Hollywood-näyttelijöillä näyttää kuitenkin olevan aikaa myös vähemmän vakaville projekteille.\nFemale First -verkkosivusto kertoo Gwyneth Paltrown ja Cameron Diazin perustaneen yhdessä rap-duon repiäkseen huumoria ystävästään, koomikko Chelsea Handlerista. MC Gwyneth ja DJ Jazzy Cameron Diaz -nimillä esiintyvä kaksikko on kuvannut kännykkäkameralla videon, jossa he vitsailevat räppäri 50 Centin kanssa taannoin seurustelleen ystävänsä rakkauselämän ja alkoholinkäytön kustannuksella.\n– Sä tykkäät mustista miehistä, valkoisista miehistä, ketä vaan on saatavilla. Makuuhuoneesi näyttää löytötavarakeskukselta. Me tykätään susta koska olet blondi niinkuin mekin, mutta me ei voida hengailla julkisuudessa koska sä juot liikaa, kaksikko räppää.


Videotykin asentajaa | DVD Plaza\nKeskustelu osiossa 'Videotykit ja -projektorit' , aloittajana Mal74, 16.09.2012.\nMal74 Uusi jäsen\nOlisko joku viihdepuolen asioista tietävä ja tulis suunnitteleen ja asentaan mulle videotykin ja kotiteatterin pientä maksua vastaan. Asun Tampereella. Tykkiä en ole vielä hankkinu. Kangas on jo. Ota yhteyttä lmika74@gmail.com\nLainataanpa vanhaa ketjua. Kävin katselemassa videotykkiä muutamassa paikallisessa liikkeessä, ja alkoi askaruttamaan tuo tykin kuvan piirtäminen. Näissä kun tuu olevan paljon erilaisia lens-shift ja muita säätö mahdollisuuksia mallista riippuen, niin onko jotain selkeää keinoa selvittää, sopiiko tykki omaan tilaan. Tykin ja kankaan etäisyys ja suunta kun tuntuu vaikuttavan tuohon.\nOma tilani ei sinänsä ole mitenkään erikoinen - etäisyys 3.6 metriä, tykki tarkoitus asentaa n. 185cm korkealle hyllylle, ja kangas vastakkaiselle seinälle n. 70cm maasta, jolloin kankaan yläosa olisi suurinpiirtein samalla korkeudella kuin tykki vastakkaisella seinällä. Kankaan koko vielä haussa, mutta jotain 77"-92" välillä. Kattotelinettä en halua.\nInterwebistä löytyy jos jonkinlaisia laskureita mutta ainakin ennen vanhaan kätevintä oli ladata valitun tykin manuaali jossa oli usein hyvin selkeästi graafisesti näytetty paljonko kuvaa pystyy lens-shiftin avulla siirtämään mihinkin suuntaan ja minkä kokoista kuvaa pystyy projisoimaan...\nTässä ainakin yksi nyrkkisääntö joka kannattaa sisäistää.. Eli jos laitteessa ei ole linssinsiirto-ominaisuutta (lens shift) kannattaa muistaa että tykin ollessa oikeinpäin esim. pöydälle laitettaessa kuva heijastuu kankaalle niin korkealle kuin tämä pöytä on. Eli jos pöytä on 1m korkeudella heijastettavan kuvan alareuna heijastuu seinään metrin korkeudelle + siitä ylöspäin. (olettaen että tykki ampuu suoraan eteenpäin eikä tykkiä ole kallisteltu, eikä siinä ole tätä mainittua linssinsiirto ominaisuutta)\nPäinvastoin käy kun laitat tykin ylösalaisin. Eli jos tykki on esim. kattotelineessä ylösalaisin, katosta 50cm alaspäin, niin heijastetun kuvan yläreuna on seinässä katosta 50cm alaspäin luonnollisesti.\nJos siis sijoitat tykin tuohon 185cm korkealle hyllylle tarvitset todellakin sen linssinsiirron. Mutta toi tosiaan kannattaa demota netistä löytyvillä (tykin valmistajan omilla) sivuilla.\nItsellä on tykki kattotelineessä mutta kattoteline ei ole katossa vaan korkean hyllyn ylimmäiseen lautaan pultattuna.\nEsim. Epson 8100 mallissa on hyvä linssinsiirto 96,3% pystysuunnassa, en osaa päissäni nyt laskea mutta luulisin että tuolta etäisyydeltä tuolla korkeudella saisi kuvan haluttuun korkeuteen tuolla linssinsiirto %:lla\nKiitos vastauksista. Suurin piirtein näin olen homman ymmätänytkin. Sinänsä outoa, kun tuntuu, että kuvista päätellen isossa osassa kotiteattereissa tykki on juuri tuollaisella hyllyllä suhteellisen korkealla, taikka stitten katossa väärinpäin. Olisi fiksua jos tuon piirron saisi reversattua niin, että kuvan saisi lähtemään myös ylhäällä olevalta hyllyltä tavallaan alaspäin. Ei meinaan kuullosta kauhean fiksulta kääntää tykkiä väärin päin hyllylevylle Valitettavasti lepakkoasentoon kattoteleiseen ei saada, eli hylly on ainoa vaihtoehto.\nOptoman HD25 tykkiä olen katsonut, siinä tuo "throw" on 1.5-1.8, mikä ilmeisesti tarkoittaa sitä, että pienin mahdollinen kuva tuolle 3.6m etäisyydeltä on (3.6/1.8=) 2 metriä. Tämä olisi juuri ja juuri rajoilla jos ottaisin 92" screenin, pienempää ei ilmeisesti saisi? Muutoin tuossa ei sitten taidakkaan olla näitä lens-shiftejä tai muita, joten vieläkin pihalla, että soveltuisiko tuo itselleni. Tietysti voisin tuon hyllylevyn alemmaskin asentaa, mutta jos kuvan alareuna tosiaan on tykin tasolla, niin tuonhan pitäisi silloin olla käytännössä sylissä. Erikoista.\nSinänsä outoa, kun tuntuu, että kuvista päätellen isossa osassa kotiteattereissa tykki on juuri tuollaisella hyllyllä suhteellisen korkealla, taikka stitten katossa väärinpäin. Olisi fiksua jos tuon piirron saisi reversattua niin, että kuvan saisi lähtemään myös ylhäällä olevalta hyllyltä tavallaan alaspäin.\nLiian monilla se kuva onkin siellä katon rajassa ja sitä tiirataan sitten niskat juntturassa yläviistoon, plazan gallerioiden perusteella. Ominaisuus on kuitenkin optinen, eikä siihen auta "reversaaminen" (mikä ominaisuus kyllä yleensä tykeistä löytyy, sillä siis kuvan piirtokohta ei muutu vaan pelkkä kuvan sisältö kääntyy ylösalaisin). Se mikä auttaa, on linssisiirto.\nEdullisissakin tykeissä on "sähköinen trapetsikorjaus", eli kuvaa voi siirtää ruuvaamalla laitteen jalkoja toisesta päästä korkeammaksi tai matalammaksi, jolloin piirtokohta seinällä muuttuu. Tällöin kuva kuitenkin kallistuu ja vääristyy reunoilta / \_ -tyylisesti. Tykin voi antaa yrittää kompensoida kuvaa suoraksi sähköisesti, eli skaalamalla kuvan ala- tai yläreunan pikseleitä tiiviimpään, jolloin projisoitunut kuva näyttää seinällä suorakaiteen malliselta, mutta sen tarkkuus ei ole enää lähellekään alkuperäistä FullHD:ta. Sähköistä korjausta ei oikeastaan tulisikaan koskaan käyttää tuon kuvan heikkemisen vuoksi, vaan pitäisi aina pyrkiä sijoittamaan tykki optisten rajojen puitteissa. Linssinsiirto laajentaa noita rajoja, siirrottomalla tykillä mahdollisia asennuskohtia on usein vain se yksi, linssi täsmälleen kankaan yläreunan kohdalla täsmälleen keskellä kangasta.\nMonella nuo tuolit kun sattuu olee takakenossa niin siksi kuva on "katon rajassa.." ..Vituttais katella leffoja selkä suorana, särmänä ja nohevana.. intissä sai jo tarpeeks jäpitttää. Mutta kukin tyylillään\nTästä olen aivan samaa mieltä, en tiedä mikä pirun fixaatio jengillä on että pitää se kuva saada sinne lattian rajalle. Vaikeuttaa myös tavallisen kaiuttimen käyttöä keskellä...\nJep... tuolla 3.6 etäisyydellä saat 109" - 90" kuvan, kun pelataan zoomien ääriasennoilla. Kun taas esim. Epsonin 8100 -sarjalaisella saat 3.6m etäisyydeltä 56" kuvan (tai 120" toinen ääripää) eli hieman eri tason zoomi (linssinsiirron lisäksi)\nTässä on eri tykkejä katseltu ja varsin hankalaa on tuo sijoittleu tai siihen vaadittavien ominaisuuksien löytyminen. Ensin katsoin Optomaa, mutta siinä ei heittoetäisyys riittänyt tai sitten kuva olisi liian suuri. Myöskään kattoon tuo ei oikein soveltunut, koske kuva olisi joko liian ylhäällä tai sitten tykki roikkuisi liian matalalla. Kyseessä on pienen yksiön olohuone, joten huomaamattomuus on tärkeää.\nSeuraavaksi Bongasin Benqin W1070:n, jossa olisi specsien mukaan jonkinlainen lens-shift. Tämä on ilmeisesti kuitenkin melko huono offsetiltään, eli samat ongelmat kuin Optoman kanssa.\nOlin jo aikaisemmin katsonut Epsonin TW3200. Tässä täyttyisi nuo tekniset vaatimukset heittopaikan suhteen, eli riittävä heittosuhde tuolle 3.6m etäisyydelle vaikka takaseinästä. Tämä on kuitenkin järisyttävän kokoinen. Sohvan päälle jos laittaisi takaseinään hyllylle, niin tuo tulisi miltei 50cm ulos seinästä. Ei näytä kauniilta. Myös 3D jäisi puuttumaan, vaikka en tuota kovin tärkeänä pidäkkään. Tässä kuitenkin lens-shiftiä on sen verran, että tuo pitäisi onnistua saamaan myös kattoon tai sitten aivan katonrajaan piilotettuna hyllyn sisälle? Etäisyys siis 3.6 metriä, huoneen korkeus 2.5m, toivotun kankaan koko jotain 77"-92" välillä ja kankaan korkeus lattiasta max. 80cm, mieluitein vieläkin alempana.\nOnko tässä lens-shift tosiaan niin hyvä, että aivan katonrajastakin tuon saisi siirrettyä miltein lattian tasoon tuolta etäisyydeltä - kuvaa heikentämättä? Eli sininen meinaa kuvan mahdollista piirtoaluetta?\nOlin jo aikaisemmin katsonut Epsonin TW3200. Tässä täyttyisi nuo tekniset vaatimukset heittopaikan suhteen, eli riittävä heittosuhde tuolle 3.6m etäisyydelle vaikka takaseinästä. Tämä on kuitenkin järisyttävän kokoinen. Sohvan päälle jos laittaisi takaseinään hyllylle, niin tuo tulisi miltei 50cm ulos seinästä. Ei näytä kauniilta. Myös 3D jäisi puuttumaan, vaikka en tuota kovin tärkeänä pidäkkään. Tässä kuitenkin lens-shiftiä on sen verran, että tuo pitäisi onnistua saamaan myös kattoon tai sitten aivan katonrajaan piilotettuna hyllyn sisälle?\nSiltähän tuo näyttää ja kyllä omassa Sanyossakin tuota varaa liikuttaa kuvaa alaspäin on merkittävästi. Kuvaa yhtään heikentämättä on sitten toinen kysymys, joillakin malleilla on havaittu jotain pieniä ongelmia kun on lens-shift varat käytetty maksimaalisesti, tiedä sitten tuosta Epsonista mutta sun ei käsittääkseni ihan tappiin edes tarvitse säätää...\nMitä hyllyasennukseen tulee näin yleisellä tasolla, laitteille on speksattu aika tarkkaan kuinka paljon täytyy vapaata tilaa ympärillä olla ilman kierron riittävyyden takia joten "hyllyn sisään" piilottaminen ei kuulosta hyvältä.


Naisten MM-jalkapalloa katsomassa – Vuosia Maailmalla\nKanada on hieman epätavallinen paikka jalkapallon MM-kisoille, sillä Pohjois-Amerikka on niitä harvoja mantereita jossa jalkapallo ei ole kovin merkittävä urheilulaji. Ehkäpä juuri siksi FIFA myönsikin kisat mieluusti Kanadalle, lisätäkseen lajin näkyvyyttä täällä. Vaikka Kanadassakin jalkapallo tulee suosiossa vasta jääkiekon ja muutaman muun lajin perässä, ovat kanadalaiset kuitenkin ottaneet innolla osaa meneillään olevaan turnaukseen.\nStadionin ulkopuolella ennen ottelua\nKuudessa eri kaupungissa järjestettävissä alkusarjan otteluissa kävi yli miljoona katsojaa, mihin on ylletty vasta kolme kertaa. Riippuen Kanadan ja Yhdysvaltojen joukkueiden pärjäämisestä jatko-otteluissa voikin olla, että kisoista tulee vielä kaikkien aikojen katsotuimmat naisten kisat. Miesten kisoihin verrattuna se ei ole vielä valtavasti, mutta ilahduttava saavutus siltikin.\nMekin päätimme ottaa tästä ainutkertaisesta tapahtumasta ilon irti ja kävimme tiistaina katsomassa Japanin ja Hollannin välistä ottelua. Ottelu pelattiin Vancouverin keskustassa sijaitsevalla BC Place stadionilla, joka oli ollut ääriään myöten täynnä viikonlopun Kanada – Sveitsi ottelussa. Stadionille mahtuu 54 000 katsojaa ja tunnelman sanottiin olleen tuolloin katossa, varsinkin kun Kanada voitti kyseisen ottelun. Meillä ei ollut Japanin ja Hollannin välillä väliä voittajasta ja menimmekin paikalle halpojen lippujen sekä itse kokemuksen houkuttelemana. 😀\nUpea BC Place\nEnsimmäistä kertaa BC Placella\nTiistaiseen otteluun oli saapunut 28 717 ihmistä, mikä saattaa kuulostaa paljolta, mutta täyttää suuren stadionin juuri ja juuri puolilleen. Tunnelma oli kuitenkin ottelun aikana hyvä ja itse ottelu maalirikas, päättyen Japanin 2-1 voittoon. Vancouverissa asuu paljon japanilaisia, jotka juhlivatkin voittoa yllättävän riehakkaasti.\nIloinen Japanin kannattaja\nMeistäkin kokemus oli ihan mukava ja ehdottomasti kokemisen arvoinen. Meitä on aina hävettänyt miten Saksassa asuessa kävimme vain kerran katsomassa jalkapalloa, vaikka tiesimmekin varsinkin MM-kisojen olevan iso juttu maassa. Tämä olikin siis vasta toinen jalkapallo-ottelumme ikinä ja siksi mukava kokemus.\nNäkövinkkeli korkealla sijaitsevilta paikoiltamme\nJa eihän sitä tiedä vaikka Kanadassa järjestettäisiin vielä joskus miestenkin MM-kisat, sillä maa on mukana vuoden 2026 kisojen tarjouskilpailussa. Niihin kisoihin on vielä aikaa 11 vuotta, mutta jos Kanada vain suostuu maksamaan FIFA:lle tarpeeksi lahjusrahaa, voihan se olla että Vancouverissa pelataan huipputason jalkapalloa vielä uudemmankin kerran. 😛\n(Yhteensä 317 lukukertaa, 1 lukijaa tänään)\nKirjoittaja Klaus JohanssonJulkaistu 25 kesäkuun, 2015 17 joulukuun, 2019 Kategoriat Arki Kanadassa, Arki ulkomaillaAvainsanat ajankohtaista, Alankomaat, BC Place, jalkapallo, jalkapallon MM-kisat, Japani, Kanada, Vancouver, Vancouver-Yaletown\nYksi ajatus artikkelista “Naisten MM-jalkapalloa katsomassa”\n6 heinäkuun, 2015 11:45\nTurnauksen loppuottelu pelattiin eilen sunnuntaina täällä Vancouverissa Japanin ja Yhdysvaltojen välillä. Ottelu oli poikkeuksellisen maalirikas ja päättyi Yhdysvaltojen murskaavaan 5-2 voittoon. Ottelua oli saapunyt paikanpäälle seuraamaan myös Yhdysvaltojen varapresidentti Joe Biden, jonka autosaattue kulki asuntomme editse.\nEdellinen Edellinen artikkeli: Juhannusretki rannikkovuorten ympäri\nSeuraava Seuraava artikkeli: Legendaarinen Grouse Grind


Suomikin kärsi Venäjän tempusta – vastalääke käyttöön mahdollisimman nopeasti | Tivi\nSuomikin kärsi Venäjän tempusta – vastalääke käyttöön mahdollisimman nopeasti\nAri Karkimo, 10.6.2019 19:42 PaikannusMaanpuolustus\nViime vuonna saatiin Suomessakin kokea, mihin suurvalta halutessaan pystyy. Selvänä pidetään, että Venäjä häiritsi gps-paikannusta Pohjois-Skandinaviassa. Venäjä on luonnollisesti kiistänyt asian.\nGps-häirintää koettiin Norjassa syksyllä järjestetyn Nato-sotaharjoituksen yhteydessä. Norja ja myös Suomi syyttivät harvinaisen selkeäsanaisesti Venäjää, joka ei myöntänyt mitään. Kirjoitimme keväällä, että Venäjää pidetään gps-häirinnän pioneerina.\nLue myös: Näin Venäjä häiritsee gps-signaaleja – ”alan pioneeri”\nGps-signaalit saadaan maata kiertäviltä satelliiteilta. Häiritsijä lähettää vääriä signaaleja suuremmalla teholla, jolloin paikannuslaitteet erehtyvät kuuntelemaan niitä.\nSotilailla gps on käytössä paljossa muussakin kuin vain oman sijainnin selvittämisessä, sitä käytetään myös esimerkiksi ohjusten ja drone-lennokkien ohjaamisessa. Siksi sotilaille on elintärkeää saada käyttöönsä virheetöntä signaalia.\nThe Verge kirjoittaa, että USA:n armeijassa ollaan testaamassa järjestelmää, jolla Venäjän gps-häirintä voidaan eliminoida. Uudenlaisia laitteita jaetaan Saksaan sijoitetuille joukoille jo tänä vuonna. Asian kanssa halutaan pitää kiirettä: ei suurta pitkäkestoista hanketta, vaan nopeita pilottiprojekteja, joiden tuloksia käytetään saman tien jatkokehityksessä.


JJK Juniorit – JJK-Honka\nViime hetken maali vei tasapelipisteen\nJJK-FC Honka 0-1 (0-0)\n90. Demba Savage 0-1\nJJK isännöi sunnuntai-illan ottelussa espoolaista FC Honkaa.\nOttelun ensimmäinen puoliaika oli tasaista pelaamista, jossa molemmat joukkueet pyrkivät ennakko-odotusten mukaisesti rakentamaan peliään keskialueen kautta hyvällä syöttöpelillä.\nEnsimmäinen varsinainen maalintekopaikka nähtiin ottelun 16. peliminuutilla, kun Mika Lahtinen pääsi puskemaan maalin edestä, mutta Tuomas Peltonen torjui hieman pehmeäksi jääneen puskun alakulmasta.\nKymmenen minuuttia myöhemmin Hongan vaihtopenkki vaati äänekkäästi punaista korttia, kun JJK-toppari Juha Pasoja arvioi linjan yli tulleen pystypallon väärin ja joutui pysäyttämään sen kädellään hieman rangaistusalueen ulkopuolella. Pasoja selvisi tilanteesta varoituksella, Mihaly Szerovay torjui Nicholas Otarun ampuman vapaapotkun kulmaksi.\nJJK haastoi Hongan ensimmäisellä puoliajalla erinomaisesti, ja loi vaarallisimmat maalintekotilanteet. Keskikentällä kaksikko Jukka-Pekka Tuomanen – Patrick Poutiainen pelasi erinomaisesti ja saavutti keskialueen herruuden. Puoliajalle marssittiin maalittomissa lukemissa.\nJJK:n toisen puoliajan paras maalintekotilanne avautui heti jakson alkuminuuteilla, kun ensimmäisen ottelunsa avauskokoonpanossa pelannut kapteeni Mikko Hyyrynen haastoi Honka-linjan sähäkästi, mutta Hyyrysen painava laukaus 18 metristä painui vajaan metrin ohi maalin.\nVartti ennen loppua Hongan Demba Savage pääsi ampumaan lähietäisyydeltä, mutta Szerovay hoiti tilanteen. Savage sai kuitenkin uuden mahdollisuuden lisäajalla, kun hänet jätettiin Hongan vapaapotkussa maalin edessä vartioimatta ja mies ohjasi Rasmus Schüllerin keskityksen maaliin.\nHonka vei pisteet kitkerällä viime hetken maalilla lukemin 0-1.\nMaalia kohti 0 1\nVaroitukset 2 0\nYleisöä 1 595\n1 Szerovay 1 Lehtonen\n4 Okkonen 2 Koskinen\n5 Pasoja 3 Heilala (68. Koskimaa)\n6 Tuomanen 8 Paatelainen (55. Schüller)\n7 Viren 10 Puustinen\n9 Lahtinen (78. Linjala) 14 Vasara (85. Weckström)\n10 Kari 15 Kokko\n13 Latikka 17 Savage\n18 Abahassine (80. Markkula) 19 Hakanpää\n20 Hyyrynen 20 Otaru\n23 Poutiainen (87. Sund) 29 Simpanen


Lukijat ihmettelevät: ”Missä Big Brotherin julkkikset?” – Stara\nLukijat ihmettelevät: ”Missä Big Brotherin julkkikset?”\nBig Brother 3.9.2013, 22:25 · Stara.fi\nMonet suomalaiset seuraavat parhaillaan silmä kovana Subilta Suomen Big Brother -historian ensimmäisen julkkisversion ensimmäistä lähetystä, jossa asukkaat saapuvat taloon. Tilanne ei ole kuitenkaan ollut kovinkaan monen mieleen, sillä talosta puuttuvat oikeat julkkikset.\nStaran parhaillaan käynnissä olevassa gallupissa lähes 90 prosenttia vastanneista on tähän mennessä kertonut olevansa tyytymätön asukkaisiin.\nOletko tyytyväinen Big Brotherin asukasvalintoihin?\nNyt yli puolet asukkaista on jo saapunut taloon, ja heistä ainoa julkisuudessa meriittejä saanut on laulaja Frederik. Hänen lisäkseen talossa on muun muassa Mister Gay Finland, entinen XL-missi, virolaisen nettilehden päätoimittaja, äidiltä silikonirinnat lahjaksi saanut teinityttö, Seiskan toimittaja, selvänäkijä, taikuri ja entinen Salatut elämät -näyttelijä.


Tunnetuimmat tulipalot | Todellisuus ja myyttejä\nKoska ihmiskunta alkoi rakentaa kivirakenteisiinsa, mutta puustaan rakennettavia rakennuksia, tulipaloista on tullut mukana edistysaskeleena. Koko sivilisaation historian aikana monet suuret kaupungit liittyvät siihen, että jossain vaiheessa heidän historiastaan oli tulipaloja.\nJotkut kaupungit tuhoutuivat tulipalossa useita kertoja. Vain Constantinople kärsi vähintään 5 suurta tulipaloa välillä 06 ja 1204 vuotta. Mutta kaupungit, kuten vaurioitunut mäyräkoira, uudistettiin uudestaan ja valmistelivat maata uusia tulisia painajaisia.\nUsein tuli tuli ihmisten sotia, mutta tärkein syy on edelleen luonnollinen syy, yhdistettynä huonolaatuisiin rakennustekniikoihin, runsaasti syttyviä materiaaleja ja henkilön kyvyttömyys torjua riittävästi tulta.\nin Muistiin on jäänyt useita suuria tulipaloja, joista osa johtuu niiden koosta ja muista myöhemmistä historiallisista tapahtumista. Seuraavaksi kerrotaan ihmiskunnan historiasta kymmenen kuuluisimmista, tuhoisammista tai merkittävistä tulipaloista.\nTämä tulipalo ei ole yhtä suuri kuin Chicagon edellisenä vuonna tai San Franciscon tulipalo, joka tapahtui 30 vuotta myöhemmin, mutta Bostonin palo tuli kenties kaikkein kallein aiheuttaen aineellisia vahinkoja amerikkalaisten katastrofien, kuten laatuaan. Tämä johtuu siitä, että suurin osa vahingoista tapahtui kaupungin keskustassa ja rahoitusalueilla. Tämän seurauksena tuhannet kaupunkilaiset menettivät paikkansa, satoja yrityksiä ja varastoja tuhoutui. Tuliteräs on niin “kallis”, mikä johti kymmenien vakuutusyhtiöiden konkurssiin, jotka yrittivät maksaa vahinkoa. Valitettavasti tulipalo ei olisi koskaan tuonut niin paljon vahinkoa, ellei se ollut palohälytysjärjestelmän estämisessä. Se poistettiin käytöstä suuren määrän vääriä viestejä. Lisäksi veden paine oli alhainen ja kytkentäpistoolit olivat epätyypillisiä. Koko joukko virheitä ja väärinkäsityksiä johtivat siihen, että kaupungin keskustaan poltettiin 65 hehtaaria, 766 rakennusta ja 20 ihmistä. Tähän asti Boston Fire on maan historian suurin kaupunkien palo, tappioita oli noin 70 miljoonaa dollaria (hirvittävä määrä tuolloin). Kuitenkin kaupunki onnistui jälleen rakentamaan vain kahden vuoden kuluttua.\nLontoo, 1212 vuotta.\nTämä kaupunki liittyy tavallisesti kuuluisaan tulipaloon vuonna 1666. Vuoden 1212 tapahtumia on paljon vähemmän tunnettu, mutta tulipalo (Great Fire in Southwark) tuhosi noin 3 000 ihmistä. Monet heistä kuolivat, loukkuun Lontoon silta. Tuolloin se valmistettiin syttyvistä materiaaleista, ja eristys valmistettiin vielä palavammista kentistä. Tuhoutuneiden rakennusten tarkat luvut eivät ole saavuttaneet meitä. Tiedetään vain, että palo tuhosi paljon Thamesin eteläpuolella sijaitsevasta alueesta, joka tunnetaan nimellä Southwark. Tämän seurauksena noin kolmannes Lontoosta muuttui raunioiksi. Kaupunki, tämä ei ollut ensimmäinen tuhoisa tulipalo historiassa, osia Lontoon kärsinyt vuonna 1130 ja vuonna 1135. Viimeinen suuri palo tuhosi suuren osan kaupungista Pyhän Paavalin ja Clementin katedraalien välillä Westminsterissä. Kaiken kaikkiaan suuri kaupunki poltti vähintään kuusi kertaa 1130-1666, mikä tekee siitä yhden planeetan suurista poltetuista ihmisistä osoittaen, että ihmiset eivät opi mitään. Todennäköisesti niinä päivinä saada vakuutus polttopisteestä oli melko vaikeaa.\nKuten jo mainittiin, Englannin moderni pääkaupunki on poltettu monta kertaa. Syynä tähän oli suuri määrä puurakennuksia ja huono layout. Mutta suurin tulipalo kaupungissa oli Great London Fire vuonna 1666. Hänet tunnetaan hänen vaikutuksestaan, joka ei ainoastaan ollut kaupungissa vaan myös koko Englannissa. Ironista kyllä, mutta tulipalossa vain kuusi ihmistä kuoli. Tulipalo alkoi Pudding Lane -laitemarkkinoilla. Tulipalojen estämiseksi tuolloin toimivat palomiehet käyttivät menetelmää rakennusten tuhoamiseksi palon ympärille. Mutta tällä kertaa pormestari paniikissa ja ei uskaltanut antaa tällaista järjestystä.Tulipalo kesti 4 päivää, tänä aikana yli 13 200 taloa ja 80 kirkkoa poltettiin. Tulipalovaara oli 10 miljoonaa puntaa. Uskotaan, että 7 kaupunkilaista menetti kotejaan. Tulipalo teki kuitenkin myös hyödyllisen vaikutelman – viimeisen suurtuhon yhteydessä liittyvät likaiset salametsät poltettiin. Tällainen tehokas puhdistus näytti sterilisoivan kaupungin, mikä mahdollisti sen uudelleenrakentamisen puhdistetuissa paikoissa. Kuningas Kaarle II, peläten mellakoita, kehotti palon uhreja lähtemään kaupungista ja asettumaan uuteen paikkaan. Todellista syyllistä tulta ei koskaan nimetty, yleinen Robert Hubert teloitettiin vakoilusta syytettynä paavi-ja tuhopoltolle.\nTulen legenda on ollut vuosisatojen ajan. Kun liekki katkesi Rooman valtakunnan sydämen, keisari Nero soitti ja ihailisi viulua. Kuitenkaan tällaista tarinaa ei ole, ja viulu keksittiin myöhemmin. Tänään on huhuja siitä, että Nero tarkoituksella päättänyt tuoda Rooman osaksi suunnitelmaa alueen puhdistamiseksi palatsinsa tulevaa rakentamista varten. Mutta tämä, todennäköisesti vain keisarin vihollisten propaganda, levisi kuoleman jälkeen. Tänään, historian Tacituksen ansiosta, tiedetään, että palo levisi nopeasti ja heilui niin kauan kuin 5 päivää. 10 14 Rooman kaupunginosasta joko kokonaan tuhoutui tai vaurioitui vakavasti. On mahdollista, että Nero ei ole vastuussa tulipaloista, mutta keisari käytti sitä tekosyynä kristittyjen vainoamiseksi. Heitä syytettiin kaupungin tuhoamisen viranomaisilta. Ja se, että Nero raunioilla pystytti yhden suurimmista ja rikkaimmista palatseista, vain sattumaa, joka muuten aiheutti keisarin kaatumisen muutamassa vuodessa.\nChicago, 1871 vuotta.\nLuultavasti ei ole niin paljon tulipaloja, jotka tunnetaan aivan kuten Chicagossa lokakuussa 1871. Sitten paloi yli 17 tuhatta rakennusta, noin 90 tuhatta ihmistä jäi kodittomiksi. Onneksi tuli tuli melko hitaasti, mutta vielä tappoi noin 300 ihmistä. Katastrofista valmistui kylmä talvi, joka tuli Midwestiin. Sää sattui tulipalojen uhreiksi. Historioitsijat ovat melkein varma siitä, että tulipalo alkoi pienessä pihassa, jonka omisti O’Learyn perhe kotitalouden 137 takapihalla Dekoven Streetissä. Suosituin versio kertoi, että liekki ilmestyi lampusta, jonka lehmä kääntyi kallion yli. Tämä tarina julkaisi jopa Chicago Tribunen, mutta myöhemmin toimittajat myönsivät, että he keksivät tällaisen vaihtoehdon. Historioitsijat palauttivat lopulta toisen version – varas sijoitti heinän pihalle, yrittäen hämätä muilta maidosta. Joka tapauksessa, kuten tulipalo Lontoossa vuonna 1666, tuli avasi tien uudelle ja paremmalle Chicagolle. Kaupunki nousi tuhasta ja vuosikymmenten jälkeen tuli maan teollisuuskeskus. Amerikan oli pakko ryhtyä tarpeellisiin palontorjuntouudistuksiin, ja 80 vuotta myöhemmin Chicagon palokunta oli rakennettu tämän hyvin navetan jäljelle. Vuoden 1871 tapahtumissa kaupungin palokunta oli yksi maan parhaista, pitkään toiset olivat yhtä suuria. Jos kyseessä on pahamaineisen lehmän sorkat, niin asiat eivät muuttuneet niin pahasti.\nTässä tulipalossa 25 000 asuntoa 490 kaupunkilomakkeessa paloi liekit. Elementti tuhosi lähes 3000 kuollutta ihmistä. Tulen syy oli ihminen ja luonto. Tosiasia on, että 18. huhtikuuta 1906 edeltävänä aamuntaminauhana maanjäristys iskenyt San Franciscoa. Mutta suurin osa kaupungin vahingoista aiheutti tulipalon. Heikosti koulutetut pelastajat yrittivät räjäyttää muutamia elossa olevia rakennuksia selvitysten tekemiseksi. Lisäksi monet kaupunkilaiset paljastivat tarkoituksellisesti vahingoittuneita kotejaan, jotka olivat vakuutettuja tulipaloilta, eikä maanjäristyksestä. Sammutus oli hankalaa, koska kaupungin vesihuolto tuhoutui myös maanjäristyksissä. Kaupungin vahinko arvioitiin 400 miljoonaksi. Kaupungin ongelmat liittyivät hallinnon korruptioon. Niinpä San Franciscon kunta ei antanut riittävästi varoja palontorjuntajärjestelmien kehittämiseen, rahat menivät muihin hankkeisiin.Tämän seurauksena palomiehet jäi oikeaan aikaan ilman työkaluja. Kaiken lisäksi Denis Sullivan, pelastusosaston päällikkö, joka pystyi koordinoimaan pelastajien toimia, kuoli maanjäristyksessä. Kriittisten tuntien palomiehiä jäi ilman johtajuutta. Ehdottomasti, lahden kaupunkia varten se ei ollut paras lahti-kaupungin päivä. Sotilas auttoi. He alkoivat ampua sotilaita (noin 500 rikollista teloitettiin paikan päällä), jos uhrit olivat turvassa ja ruokaa. Kuitenkin, kun vuosikymmenen jälkiä tulipalossa on lähes mitään jäljellä.\nPestigo, 1871 vuotta.\nKun puhutaan vuoden 1871 tulipaloista, Great Chicago Fire tulee heti mieleen. Mutta harvat tietävät, että vain muutaman sadan kilometrin päässä hänestä Wisconsinin pohjoisosassa heräsi ennennäkemättömän tulinen myrsky. Pestigon tapahtumat menivät historiaan suurimpana metsäpalokunnossa. Sitten enemmän ihmisiä kuoli kuin tällaisen tapahtuman aikana Yhdysvaltain historiassa. Tulipalo poltti maahan noin 5 180 neliökilometriä, 17 kaupunkia muuttui tuhaksi. Alue poltti kaksi kertaa niin suureksi kuin koko Rhode Islandin osavaltio. Piirin ja maaseutuväestön syrjäinen sijainti johti siihen, että uhrien määrä pysyi tuntemattomana. Mutta likimääräiset arviot osoittavat 2500 kuolemaa, yhteensä vahinkoja 200 miljoonaa dollaria. Enemmän kuin toiset, Pestigon pieni kaupunki kärsi katastrofi. Suurin osa 1700 ihmisen ihmisestä kuoli, monet puuttuivat. Paniikissa ihmiset pakenivat tulesta, hyökkäävät jokiin, kaivoihin ja muihin vesistöihin, jotka aiheuttivat hypotermiaa. Tulipalo oli niin kauhea, että silminnäkijät kuvaili sitä tornadoiksi, joka heitti kotiin ilmassa, paloi tiiliä. Pestigion ihmiset kyyhkyisivät kuin kynttilät. Tilanne paheni voimakas tuuli, ja myös kaikki lähellä olevat palomiehet heitettiin Chicagoon.\nKuka olisi luullut, että pieni tulipalo kiinnitetyn Ranskan kuivalastialuksen päällä voisi aiheuttaa suuria ongelmia? Mutta aluksen piti ottaa 2300 tonnia ammoniumnitraattia, syttyvää ja räjähtävää ainetta. Sitä käytettiin kuuluisa räjähdys Oklahoma vuonna 1994. Pieni tulipalo, joka oletettavasti johtui hylättystä savukkeesta, johti Yhdysvaltain historian suurimpaan teolliseen räjähtämiseen. Palava alus yritti vetää, mutta se oli liian myöhäistä. Räjähdys oli niin voimakas, että jopa seismografit kirjoittivat jopa viisitoista sata kilometriä ja isku aalto nousi New Orleansiin 250 kilometriä. Kaksi ilmaa, jotka lentävät 300 metrin korkeudessa, tuhoutuivat välittömästi. Mutta tämä oli vain kuolettavan tragedian ensimmäinen teko. Tulipalojen ja räjähdysten ketjureaktio on alkanut naapurimaiden öljyjalostamojen ja kemiallisten yritysten kesken. Seuraavana päivänä eräs toinen salpaaja lasta räjähti. Noin tuhatta rakennusta tuhoutui, lähes 600 ihmistä kuoli tai kadotettiin, mukaan lukien Texas Cityn vapaaehtoinen palomies, joka oli aluksella tulessa. Monet Texas Cityn hengissä pelastuivat kaupungin kauhuilta, eivät koskaan paluuta siellä. Kesti monta vuotta ja yli 100 miljoonaa dollaria takaisin.\nNämä tapahtumat jätettiin yleisön huomion ulkopuolelle vain siksi, että ne sattui sodan aikana. Kuitenkin tänään, huolimatta sotilaallisista sensuurien pyrkimyksistä peittää katastrofi, tunnetaan jo yksi maailman suurimmista satunnaisista räjähdyksistä. Kaikki alkoi aamulla 6. joulukuuta 1917, jolloin ranskalainen rahtialus “Mont Blanc”, kuljettaa ammuksia sota Euroopassa (ja räjähtävää pikriinihappo) törmäsi Norja alus “IMO” ja syttyi tuleen. Kapea satama ei sallinut alusten kääntyä. Tulella ei ollut aikaa ottaa hallintaansa, siellä oli voimakas räjähdys. Nykyään TNT: n arvioidaan olevan 3 kilotonnia. Satamassa nousi myös tsunami, ja räjähdys aalto tuhosi sataman ja merkittävän osan kaupungista. Noin 2 tuhatta ihmistä kuoli rakennusten rikkoutuessa ja tulipalojen vuoksi.Noin 9 tuhatta ihmistä haavoittui, 400 ihmistä hukkui. Räjähdys tuli esivoimaisen aikakauden voimakkain räjähdys. Tilanne paheni sillä, että seuraavana päivänä kaupunki joutui myrskyyn. Tämä heikensi kykyä pelastaa ihmisiä raunioilta, kuolemantapausten määrä kasvoi vain. Tämän seurauksena Halifaxin satama on tullut käyttökelvottomaksi useiden vuosien merkittävänä satamana.\nKuten San Franciscossa 17 vuotta aiemmin, samanaikaisesti Tokiossa sattui vahva maanjäristys ja myöhäinen palo. Lisää rakennuksia tuhoutui Yokohamassa kuin Tokiossa, mutta kuva heikensi tulta. Vahva tuuli kuljetti tulta. Ihmiset pakenivat avoimiin alueisiin, mutta se ei myöskään auttanut. Tokiossa, noin 40 tuhatta ihmistä tukehtui – ympäröivät rakennukset poltettiin. Seurauksena sääolosuhteet on ainoastaan virallista kuolonuhrien oli 174000 ihmistä, yli puoli miljoonaa ihmistä katosi ja tuhoutuivat kodeissa 570000 … Ainutlaatuisuus Tämän onnettomuuden vuoksi, että useat tekijät ovat yhdessä tarjota kaikkein tuhoisa vaikutus. Joten, maanjäristys tapahtui lounasaikaan, kun monet ihmiset olivat ruoanlaitto. Tämä aiheutti lukuisat tulipalot. Ne levittäytyivät nopeasti rannikkotiefoonien vaikutuksen alaisena, kaupungin kirjaimellisesti kulkivat tuliset tuulet. Maanjäristys aiheutti myös tsunami-aallon, lisäämällä uhreja ja tuhoa. Amerikkalaiset B-29-pommit joutuivat jälleen tuhoutumaan toisen maailmansodan aikana.\nlisäksi nämä kaupungit eivät voi olla huomaamatta suuret tulipalot New York (kaupunki paloi kahdesti, vuonna 1776 ja vuonna 1835), Amsterdam (paloi kahdesti, vuosina 1421 ja 1452, vastaavasti), Moskova (sytytetään vähintään neljä kertaa vuosina 1547 ja 1812 Kööpenhamina (poltettu 1728 ja uudelleen 67 vuotta myöhemmin) ja New Orleans (1788 ja 1794, hurrikaanit eivät olleet ainoa ongelma tässä paikassa).


Oras Tynkkynen Tukholman ruuhkamaksuäänestyksestä: Ruuhkamaksut käyttöön myös Suomessa – Oras Tynkkynen.fi\nOras Tynkkynen Tukholman ruuhkamaksuäänestyksestä: Ruuhkamaksut käyttöön myös Suomessa\nKansanedustaja Oras Tynkkynen (vihr.) iloitsee Tukholman ruuhkamaksuja koskevasta äänestystuloksesta. Eilen Ruotsin parlamentti- ja kunnallisvaalien yhteydessä järjestetyssä kansanäänestyksessä enemmistö kansalaisista antoi tukensa ruuhkamaksujen jatkamiselle.\n“Tukholman ruuhkamaksukokeilu on ollut huikea menestys. Ruuhkat ja päästöt ovat vähentyneet selvästi, liikenne sujuvoitunut ja joukkoliikenteen käyttö lisääntynyt. Tukholma näyttää tietä kestävässä liikenteessä koko Euroopalle”, vihreiden liikennepoliittisen työryhmän puheenjohtaja Tynkkynen riemuitsee.\nRuotsin vihreiden vaatimuksesta käyttöön otettujen ruuhkamaksujen tulokset ovat ylittäneet odotukset. Selvitysten mukaan autoilijoiden määrä väheni viidenneksellä ja jonottaminen iltapäiväruuhkissa jopa puolittui. Joukkoliikenne sai 45 000 uutta käyttäjää. Päästöt vähenivät Tukholman keskustassa 8–14 %. Puhtaamman ilman ansiosta vältettäisiin 20–25 ennenaikaista kuolemaa vuosittain.\n“Suomenkin tulee pikaisesti selvittää ruuhkamaksujen käyttöönottoa Tukholman rohkaisevan esimerkin innoittamana. Maksut tulee sisällyttää jo seuraavaan hallitusohjelmaan. Luontevin kohde maksuille Suomessa on pääkaupunkiseutu”, Tynkkynen katsoo.


Talousoikeus, kauppatieteiden maisteri (2v)\nTalousoikeuden maisteriohjelmassa huomion keskipisteenä on yritystoiminnan liiketaloudellinen suunnittelu juridiikkaa hyödyntämällä.Yritystoiminta on kaikissa vaiheissaan juridisesti säänneltyä. Yritystoimintaa koskevan lainsäädännön tunteminen on siksi lakiekonomille välttämätöntä. Lakiekonomille lainsäädännön tunteminen ei kuitenkaan riitä. Lakiekonomin on yhtäältä kyettävä tunnistamaan ja hyödyntämään lain tarjoamat mahdollisuudet sekä toisaalta kyettävä suojautumaan mahdollisilta riskeiltä. Laki- ja veroekonomille laki ei siis ole pelkästään toiminnan puitteet asettava säännöstö vaan myös väline yritystoiminnan tehokkaaksi järjestämiseksi. Tämä edellyttää sekä talousoikeuden että liiketalouden osaamista. Maisterin tutkintoon vaadittava liiketaloustieteellinen sivuaine on tärkeä valita niin, että oppiaineet tukevat toisiaan osaamisen edistämisessä. Ammatillisten taitojen ohella lakiekonomin osaaminen koostuu merkittävältä osin yleisistä tieteellisistä ja sosiaalisista valmiuksista. Lakiekonomin opinnoissa opiskelijan on kehitettävä kykyään laajojen kokonaisuuksien hallintaan, täsmällisyyttä edellyttävään analyyttisyyteen sekä johdonmukaiseen argumentaatioon. Näiden avulla on rakennettavissa ongelmanratkaisutaito, joka ei ole hyödyllinen vain juridiikan hallitsemisessa vaan myös kaikessa liiketaloudellisessa ratkaisutoiminnassa. Yritystoiminta on kasvavassa määrin monikansallista yhteistoimintaa, jossa oleellista on valmius hallita juridisia riskejä ja mahdollisuuksia kansainvälisesti. Talousoikeuden suuntaut ...\nKaikille tutkinnon suorittajille pakollinen tutkinnon osa on asiakaspalvelu. Asiakaspalvelun ja myynnin osaamisalan suorittaja valitsee osaamisalaansa tukevia ammatillisia tutkinnon osia. Talous- ja toimistopalvelujen suorittaja suorittaa myös osan talouspalvelut ja lisäksi osaamisalaansa tukevia osia. Näiden pakollisten ammatillisten tutkinnon osien lisäksi suoritetaan valinnaisia ammatillisia tutkinnon osia, joilla vahvistetaan ammatillista osaamista erilaisissa osaamista laajentavissa taidoissa. Koulutus Kpedun verkkosivuilla Kpedu Facebookissa: Keski-Pohjanmaan ammattiopisto Kpedu Instagramissa: @kpedufi Koulutusvideo: Merkonomiksi Kokkolassa Opiskelijatarina: Merkonomi ...\nKoulutuksen keskeisiä tavoitteita on, että tutkinnon suorittanut osaa toimia erilaisissa asiakaspalvelutehtävissä. Osaamisalan suorittaneella on valmiudet työskennellä erilaisissa asiakaspalvelun ja myynnin työtehtävissä, kuten kaupassa, kioskissa, kahvilassa, toimistossa yms. Kaikille tutkinnon suorittajille pakollinen tutkinnon osa on asiakaspalvelu. Asiakaspalvelun ja myynnin osaamisalan suorittaja valitsee osaamisalaansa tukevia ammatillisia tutkinnon osia. Talous- ja toimistopalvelujen osaamisalan suorittaja suorittaa myös osan talouspalvelut ja lisäksi osaamisalaansa tukevia osia. Tieto- ja kirjastopalvelujen osaamisalaan suoritetaan osaamisalaa tukevia osia. Näiden pakollisten ammatillisten tutkinnon osien lisäksi suoritetaan valinnaisia ammatillisia tutkinnon osia, joilla vahvistetaan ammatillista osaamista erilaisissa osaamista laajentavissa taidoissa. Koulutuksessa voi valita ammattilukiovaihtoehdon, jolloin opiskelija voi opiskella ammatillisen perustutkinnon, lukion oppimäärän että ylioppilastutkinnon neljän lukuvuoden aikana. Tutkinnon voi suorittaa työpainotteisesti sekä myös henkilökohtaisen suunnitelman mukaan. Liiketalouden perustutkinto soveltuu hyvin alan vaihtajille, jotka esim. terveydellisistä syistä eivät voi jatkaa entisessä ammatissaan. Koulutus Kpedun verkkosivuilla Kpedu Facebookissa: Keski-Pohjanmaan ammattiopisto Kpedu Instagramissa: @kpedufi Koulutusvideo: Merkonomiksi Kokkolassa Opiskelijatarina: Merkonomi ...


Liity ESO:n toiseen sosiaalisen median kohtaamiseen, #MeetESO | ESO Suomi\nann18080-fi — Tiedote\nHavaitse vuoden 2019 täydellinen auringonpimennys Chilessä\nESO järjestää toisen sosiaalisen median kohtaamisen Chilessä, samamaikaisesti La Sillan observatoriolla näkyvän, vuoden 2019 täydellisen auringonpimennyksen kanssa, #LaSillaTSE. Me kutsumme sosiaalisesta mediasta innostuneet ESON:in jäsenmaista kilpailemaan kahdeksasta mahdollisesta paikasta tapahtumaan #MeetESO. Valittujen osallistujien odotetaan matkustavan Chileen omalla kustannuksellaan.\n#MeetESO tuo osallistujat La Sillan observatoriolle, Chilen Atacaman autiomaan laitamilla. Täällä heillä on mahdollisuus liittyä pimennyksestä innostuneiden joukkoon todistamaan täydellistä auringonpimennystä, #LaSillaTSE, ja vierailemaan ESO:n ensimmäisellä observatoriolla. Vuoden 2019 tapahtuma on seuraaviin 212 vuoteen ainoa auringonpimennys, joka on nähtävissä ESO:n observatoriolla.\nLa Sillalta osallistujat matkustavat Paranalille, jossa sijaitsee ESO:n VLT-teleskooppi (Very Large Telescope), maailman kehittynein näkyvää valoa havaitseva tähtitieteellinen observatorio, sekä ESO:n kartoitusteleskoopit, jotka kartoittavat taivasta pienimpiä yksityiskohtia myöten.\nAjan niin salliessa #MeetESO-osallistujat vierailevat myös maailman suurimman taivasta katsovan silmän, ESO:n ELT-teleskoopin (Extremely Large Telescope) rakennuspaikalla.\nLopuksi ryhmä vierailee ALMA-observatoriolla (Atacama Large Millimetre/submillimetre Array), joka on maailman suurin maan pinnalta havaintoja tekevän tähtitieteen projekti. ESO johtaa sitä yhdessä kansainvälisten kumppanien kanssa. Vierailu johtaa sekä toimintojen tukikeskukseen 2000 metrin korkeudella että itse antennien sijaintipaikalle 5000 metrin korkeudella merenpinnasta.\nESO kattaa havaintopaikkojen välisen paikallisen matkustuksen, majoituksen, ruoan ja ilmoitettujen toimintojen kulut. Kahdeksan valitun osallistujan tulee kyetä vierailemaan Chilessä kesäkuun lopulla ja heinäkuun alussa 2019 sekä maksamaan omat edestakaiset lentonsa kotimaastaan Chileen.\nKilpailuun osallistumisesta kiinnostuneiden tulee ensin lukea osallistumiskriteerit täältä. Jos haluat olla tutkassamme skannatessamme kahdeksaa mahdollista osallistujaa, täytä tämä kaavake. Lisäksi käytä aina aihetunnistetta #MeetESO ja osoita intohimosi tähtitiedettä ja ESO:a kohtaan sosiaalisen median kanavillasi (Facebook, Twitter, Instagram ja YouTube). Me kutsumme sinut katsomaan kilpailun täydelliset säännöt englanniksi täältä.\nMe kannustamme osallistujia seuraamaan ESO:n kanavia ja seuraamaan kaikkia henkilökohtaisia viestejä ESO:ta tai yhteisökoordinaattoriltamme, Oana Sandu.\nFinalistit julkaistaan joulukuussa 2018.\nLisätietoja tästä toisesta #MeetESO-tapahtumasta löytää täältä.\nESO sosiaalisessa mediassa\nLisätietoja vuoden 2019 pimennyksestä La Sillalla


Valopolku: Outsider: Yhdeksän ristiä - jännityskertomus\nTämä satasivuinen jännityskertomus kuvastaa oman aikansa henkeä ja ajatusmaailmaa, mutta ei Outsider mitenkään hassummin tarinaa pyöritä, tässä on perinteiseen salapoliisikertomukseen limitetty lentokoneonnettomuuden syiden selvittelyä: Yhdeksän ristiä - jännityskertomus (Seaflower, 1995; ISBN 952-6666-79-8).\nJännityskertomus on ilmestynyt aikaisemmin vuonna 1956, jolloin lentomatkailu oli vielä uutta ja ihmeellistä varsinkin Suomessa. Turvatarkastuksista tässä jo puhutaan, ja kovinkin tutusta juonenkäänteestä, sillä lentokoneeseen salakuljetetaan pommi, joka pudottaa koneen ja surmaa osan matkustajista. Mutta kenet haluttiin surmata ja kuka on syyllinen?\nTarina on kieltämättä melkolailla vanhentunut, mutta toisaalta oli mielenkiintoista nähdä millaisia juonenkäänteitä puoli vuosisataa sitten punottiin lentokoneella matkustamiseen liittyen.\nBruce Scheider on keksinyt termin "elokuvatarinauhka", "movie plot threat", kuvaamaan sitä miten turvallisuusuhkiin liittyvät turvatoimet ovat näennäisiä ja perustuvat yksinkertaisiin elokuvista tuttuihin tarinankäänteisiin. Ja tämä tarina jo ennakoi monia tulevista turvatoimista, esimerkkinä lähtöterminaalien läpivalaisulaitteet ja matkustajien taustatietojen selvittely.\nTunnisteet: Amerikka, jännäri, kirjaarvio, lentokone, Outsider, pommi\nOstin sen alkuperäisen eurolla jostain kasasta ja luin viime kesänä. Aikanaan se julkaistiin Haapakosken vähemmän tunnetulla nimimerkillä "Halt Denis".\nAika on tehnyt tehtävänsä. Kirjassa on periaatteessa kaikki oikein, mutta jotenkin se tuntuu pikkasen lattealta. En osaa sanoa miksi.\nHämmästyttävää on, että alkuperäisen version aivan mahtava kansikuva on jätetty tästä uudesta pois. En pysty laittamaan siitä kuvaa tähän, mutta se löytyy täältä:\nKappas, tuo kansikuva kyllä on varsin mainio, ja sopii tarinan henkeen ja jopa tuohon ajan patinaankin.\nKieltämättä aika on tehnyt kirjan suhteen tehtävänsä, enemmänkin sitä luki nostalgian takia kuin siksi että teksti olisi vienyt mukanaan.


Downshiftaus saattaa vahvistaa perinteisiä sukupuolirooleja | Yle Uutiset\nDownshiftaus saattaa vahvistaa perinteisiä sukupuolirooleja\nMoni vanhempi etsii helpotusta kiireiseen arkeensa downshiftaamisesta eli töiden ja kulutuksen vähentämisestä. Mikäli ilmiö yleistyy naisten parissa, sen pelätään vahvistavan perinteisiä sukupuolirooleja.\nEmäntä häärää keittiössään v. 1946. Kuva: YLE\n22.11.2011 • Päivitetty 9.4.2012 11:37\nTHL:n taannoisen kyselyn mukaan jopa 40 prosenttia ruuhkavuosia elävistä vanhemmista on huolissaan jaksamisestaan.\n- Kyselyn mukaan äidit ovat isiä huolestuneempia. Ehkä siksi, että usein arjen pyörittäminen on enemmän äitien vastuulla, arvelee THL:n erikoistutkija Johanna Lammi-Taskula.\nOsa hyvin toimeentulevista vanhemmista etsii apua kiireeseen downshiftaamisesta, jossa töiden tekemistä vähennetään samalla kun kulutusta ja kuluja karsitaan. Kyseessä on etuoikeutettujen ilmiö.\n- Siinä tullaan alas tietystä elintasosta. Jos elintaso on valmiiksi kovin matala, ei siitä voi tulla enää alaspäin, Lammi-Taskula toteaa.\nElinkeinoelämän Valtuuskunnan johtajan Matti Apusen mielestä kyse on ilmiöstä, jossa ihminen päättää laskea työpanostaan pysyvästi. Apunen ei laske downshiftaamiseksi väliaikaista töiden vähentämistä. Hän pitää downshiftausta itsekkäänä.\n- Mielestäni se on itsekästä ajattelua, jos se lähtee siitä, että teen vain sen, mikä minulle riittää ja mikä minusta on mukavaa. Omasta mukavuudesta tehdään normi. Ihminen ei kuitenkaan työskentele vain itseään vaan koko yhteiskuntaa varten. Työssä käyvien panosta tarvitaan myös niiden elämän rahoittamiseen, jotka eivät siihen itse pysty, Apunen sanoo.\nHän myös ihmettelee puhetta, jossa työn merkitystä vähätellään.\n- Katsotaan, että elämän todelliset projektit on jossain toisaalla. Mielestäni ihminen toteuttaa itseään parhaiten tekemällä oikeaa, merkityksellistä työtä.\nDownshiftaus houkuttelee naisia\nVaikka ilmiötä ei ole vielä tutkittu, se vaikuttaa houkuttelevan erityisesti koulutettuja, hyvässä asemassa olevia naisia. Ilmiön yleistyessä erityisesti naisten keskuudessa sillä saattaa olla vaikutusta sukupuolten väliseen työnjakoon.\nTutkimuksissa on huomattu, että vaikka pariskunnat olisivat hoitaneet kotitöitä tasaisesti ennen lasten syntymää, päätyvät suurimman osan vanhempainvapaista pitäneet naiset helposti tekemään enemmän kotitöitä vapaiden päätyttyä. Mikäli naiset vähentävät töiden tekemistä, se todennäköisesti lisää heidän vastuutaan kodista.\nIlmiöllä saattaa olla vaikutusta myös naisten etenemiseen työuralla.\n- Voi olla niin, että jos vaativista työtehtävistä kieltäytyy, niitä ei myöhemmin tarjota, arvioi Keskuskauppakamarin varatoimitusjohtaja Leena Linnainmaa.\nDownshifting kiinnostaa nuoria aikuisia 23.3.2010\nKotimaaDownshiftausTrenditSukupuoliroolitSukupuoliAlakulttuuritNaisetVanhemmatElintasoSukupuolistereotyypitKotityöTyönjakoPopulaarikulttuuriPerheetTyötehtävätElinkeinoelämän valtuuskunta (Eva)\nPäivittyvä seuranta: Etelä-Suomen avi kiristää kokoontumisrajoituksia Uudellamaalla ja Kanta-Hämeessä, Biden julkisti USA:n koronasuunnitelman\nTuoreimmat uutiset: Tampereella viemärissä syttynyt tulipalo saatu rajattua, kokoontumisrajoituksia kiristetään Uudellamaalla ja Kanta-Hämeessä


Onko Norjan kaupunki vastaus talvi bluesiin?\nKari Leibowitz, Stanfordin yliopisto\nTromssan luminen kaupungin keskusta. Tekijä toimitti\nHaudattu otsikoista, jotka kertovat uhkaavista "lumikokeista", useimmat tulevat hämmentämään talvikuukausia, hiontavat tammikuun ja helmikuun hirvittäviä hirviöitä ja laskevat alas päiviin kevääseen saakka. Jotkut jopa jäävät kausiluonteiseen affektiiviseen häiriöön, masennuksen muotoon, joka esiintyy korkeammilla nopeuksilla kylmemmillä alueilla, ja oletetaan liittyvän päivänvalon puutteeseen näillä alueilla.\nMutta entä ihmiset, jotka asuvat maailman kylmimmissä osissa, joissa talvet ovat pisimpiä ja kesät ohi? Samoin he pelkäävät talvea? Tai voisivatko he tarjota vihjeitä siitä, miten välttää talvisen bluesin?\nElokuussa 2014 muutin Norjaan Tromssaan, 70,000-saaren saarelle, joka sijaitsee yli 200-kilometrin pohjoispuolella napapiiristä. Tromssan sijainti on niin äärimmäinen, että he kokevat kahden kuukauden “polaarisen yön” joka vuosi - kun aurinko ei nouse horisontin yläpuolelle.\nÄärimmäisistä talviolosuhteista huolimatta tutkimukset ovat osoittaneet, että Tromssan asukkaat eivät koe yhtä paljon kausiluonteista masennusta että talvinen henkinen kärsimys kuten saatat odottaa.\nYritin selvittää, miksi käytin 10-kuukausia opiskelemalla, miten Tromssan ihmiset selviytyvät - ja jopa menestyvät - pitkien, tummien talvien aikana.\nTutkimus johti minut yllättävään johtopäätökseen: ehkä mielenterveyden psyykkinen käsite on syy heidän talvihyvinvointiin.\nSaapuessani Tromssiin olin kauhuissani ajatuksesta tulevasta talvesta. Ystävät ja perheet kertovat minulle, miten he eivät "koskaan liiku jossakin paikassa niin kylmänä ja pimeänä", koska talvi tekee heistä "niin masentuneita" tai "niin väsyneitä", että minulla oli voimakkaampi tilanne.\nMutta minulla ei ollut kauan aikaa ymmärtää, että useimmat Tromssan asukkaat eivät katsoneet tulevaa talvea tuomiolla. Itse asiassa monille paikallisille, alkuperäisen kysymyksen, jonka aion kysyä - "Miksi ihmiset Tromssassa eivät ole masentuneempia talvella?" - ei ollut järkeä. Useimmat ihmiset, joita puhuin Tromssassa, odottivat todella talven. He puhuivat innokkaasti hiihtokausi. He rakastivat talvikuukausien tarjoamia mahdollisuuksia.\nKun kokenut Tromssan asukkaiden ainutlaatuisen suhteen talvella, Stanfordin yliopiston psykologian apulaisprofessorin Alia Crumin kanssa käydyissä keskusteluissa innostin minua ajattelemaan ajattelutapaa tekijänä, joka voisi vaikuttaa Tromssan asukkaiden aurinkoisuuteen aurinkoisessa talvella. Crum määrittelee ajattelutavat "Linssit, joiden kautta tieto havaitaan, järjestetään ja tulkitaan." Mindsets toimii yleisenä kehyksenä jokapäiväisissä kokemuksissamme - ja ne voivat vaikuttaa syvällisesti siihen, miten reagoimme erilaisissa tilanteissa.\nCrumin työ on osoittanut, että ajattelutavat vaikuttavat merkittävästi sekä fyysiseen että henkiseen terveyteen niin monipuolisilla alueilla kuin käyttää, stressi että ruokavalio. Esimerkiksi Crumin tutkimuksen mukaan yksilöt voivat pitää mielessä, että stressi on joko heikentävää (huonoa terveydelle ja suorituskyvylle) tai parantaa (motivoiva ja suorituskykyä parantava). Totuus on, että stressi on molempia; se voi aiheuttaa urheilijoiden murenemisen paineen alla ja johtaa toimitusjohtajia sydänkohtauksiksi, mutta se voi myös terävöittää tarkennusta ja kriittistä ajattelua, jolloin urheilijat, toimitusjohtajat ja muut meistä kiinnittävät huomiota ja adrenaliinia menestymään korkean paineen tilanteissa. Crumin työn mukaan pelkän stressin läsnäolon sijaan se on meidän ajattelutapa stressiä - olemmeko havainneet sitä apuna tai esteenä - joka edistää eniten terveyttä, suorituskykyä ja psykologisia tuloksia.\nTodisteet viittaavat siihen, että ahdistuneisuus ja masennus ja nukkumisongelmat ovat vahvat\nSelvitä, jos sinusta tuntuu paremmalta leikkauksen jälkeen\nKun puhuin professori Crumin kanssa, aloin ihmetellä: voisiko olla, että Tromssan asukkailla on positiivinen talvinen ajattelutapa, joka antaa heille mahdollisuuden paitsi pysyvästi vaan myös menestyä polaarisen yön aikana?\nYhdessä Tromssan yliopiston neuvonantajani Joar Vittersøn kanssa kehitin alustavan "Wintertime Mindset Scale" -mallin, jonka avulla voit mitata, miten Tromssan asukkaat näkevät talven. Wintertime Mindset Scale pyysi kyselyosallistujia hyväksymään tai erimielisyyteen sellaisten kohteiden kanssa, kuten "Talvella on monia asioita", ja "Löysin talvikuukausia pimeänä ja masentavana."\nNorjassa tehdyn tutkimuksen tulokset osoittivat, että positiivisen talviajan ajattelutavan myötä oltiin tyytyväisempiä elämään, halua jatkaa henkilökohtaiseen kasvuun johtavia haasteita ja positiivisia tunteita.\nTämä alustava tutkimus on herättänyt monia uusia kysymyksiä siitä, miten kausiluonteisessa hyvinvoinnissa voi olla merkitystä. Tutkimus osoittaa että 6% USA: n väestöstä kärsii kausiluonteisesta affektiivisesta häiriöstä, joka on vakava masennus, joka toistuu kausiluonteisesti ja joka esiintyy useimmiten talvikuukausina. Toinen 14% kärsii pienemmästä kausiluonteisesta tunnelmamuutoksesta, joka tunnetaan nimellä "talvi blues".\nNämä tilastot ovat varmasti huolestuttavia ja herättävät kysymyksiä talven masennuksen ehkäisemisestä ja parantamisesta. Mutta entä muut 80% Yhdysvaltain väestöstä? Jopa lukuun ottamatta Floridan ja Kalifornian kaltaisten aurinkoisten alueiden asukkaita valtaosa amerikkalaisista, jotka elävät vuosittain talvella, eivät saa kausiluonteista masennusta.\nPilotitietomme viittaavat siihen, että talvimielisyyden käsite voisi lisätä myönteisesti kausiluonteista hyvinvointia koskevaa keskustelua, ja että ajattelutapa voi olla tärkeä lisä teoreettiseen ja käytännön keskusteluun kausiluonteisesta hyvinvoinnista. Tarvitaan kuitenkin enemmän tutkimusta, jotta voidaan tarkentaa sekä talviaikaista ajattelua että näiden alkuperäisten havaintojen vahvistamista.\nTakaisin USA: n itärannikolle lomien ajaksi ilmassa ja alkuaikoina joissakin ystäväni ja perheen jyrkät. Mutta minulla oli mahdollisuus vakuuttaa ainakin joillekin heistä löytää se, mitä he rakastavat talvella ja nojaavat siihen; talven katsominen mahdollisuutena eikä taakana voi auttaa ihmisiä nauttimaan kauden tarjoamista mahdollisuuksista.\nKorostin, että norjalaiset omaksuvat ajatuksen koseligtai “coziness” - että tietoisten ponnistelujen tekeminen kynttilöiden ja tulipalojen sytyttämiseksi, juoda lämpimiä juomia ja huijata peittojen alla voi olla nautittavaa ja rentouttavaa.\nAikaa, jolloin niputtaa ja päästä ulos jopa pahimmassa säässä, voi auttaa sinua tuntemaan, että talvi ei rajoita virkistysmahdollisuuksiasi. Norjalaisilla on sanonta, että "ei ole olemassa sellaista asiaa kuin huono sää, vain huonot vaatteet", joka kuvastaa heidän innostunutta uskoaan siitä, että aktiivisuus on osa onnellista elämää - ja erityisesti onnellinen talvi.\nKari Leibowitz, psykologian kandidaatti, Stanfordin yliopisto. Hän on kiinnostunut ymmärtämään, miten parhaiten voitaisiin edistää psykososiaalista hyvinvointia lisääviä ajattelutapoja, erityisesti painottaen myötätuntoisten ajattelutapojen ymmärtämistä eri väestöryhmissä.\nUskalla ryhtyä toimiin ja astua tuntemattomaan\nRealistinen toivo antaa meille mahdollisuuden uskoa, että voimme selviytyä edessä olevista asioista, ja antaa meille rohkeutta…\nHyväksyminen ja sitten mitä?\nYksi monien opettajien korostamista opetuksista on hyväksyminen. Hyväksyä mitä on.…


Kirjailija Kirsti Manninen elämästään kiertolaislapsena: ”Kun muutto tuli, tuntui, että matto vedettiin alta sosiaalisesti”\nJulkaisupäivämäärä 05.09.2020 17.59\nKotiliesi: Kirjailija Kirsti Manninen elämästään kiertolaislapsena: ”Aina kun muutto tuli, minusta tuntui, että matto vedettiin alta sosiaalisesti”\nKirjailija Kirsti Manninen muutti lapsena paljon. Hän kertoo Kotiliedessä,että se on saanut hänet tavoittelemaan pysyvyyttä aikuisena. Kuva: Norman Ojanen, Otavamedia\nKirjailija-käsikirjoittaja Kirsti Manninen onnistui karistamaan ujoutensa, koska joutui lapsena muuttamaan usein. Jokainen muutto oli silti hänelle sosiaalinen tappio, johon oli vaikea sopeutua.\nKirsti Manninen syntyi keskelle niukkuutta. Parikymppiset vanhemmat opiskelivat Kirstin syntymän aikaan 50-luvulla. Ensimmäinen koti oli Domuksen opiskelija-asunto Helsingissä. Talous oli tiukoilla.\nVanhemmat opettivat ja kiersivät viransijaisuuksien perässä ympäri Suomea. Ennen kansakoulun alkua Kirsti oli asunut jo kahdeksassa eri paikassa.\n”Elämäni oli jatkuvaa luopumista ja ikävöimisen haikeutta. Toivoin, että ihmiset olisivat pysyneet elämässäni, mutta eivät he pysyneet”, Kirsti kertoo Kotiliedessä.\nKirstillä oli myös tukikohta, jossa tankata pysyvyydentunnetta. Mumma, Kirsti isoäiti, hoiti ensimmäistä lapsenlastaan tiiviisti kotonaan. Mumman kanssa Kirsti oppi kävelemään, puhumaan ja ajamaan pyörää.\nMumman tuesta huolimatta jokainen muutto oli Kirstille kivulias. Pieni lapsi ei sopeudu aivan vaivattomasti, vaikka niin usein kuvitellaan.\n”Aina kun muutto tuli, minusta tuntui, että matto vedettiin alta sosiaalisesti.”\n”Jouduin alituiseen aloittamaan alusta ja etsimään uudet leikkitoverit.”\nKirsti Manninen löysi muuttaessa sosiaalisen rohkeutensa\nVaikka sopeutuminen teki kipeää, muuttaminen teki Kirstistä sosiaalisesti luovan ja tarkkanäköisen.\nManninen oppi jo muutaman vuoden ikäisenä, miten uusissa kuvioissa pärjää. Olemassa oma itsensä ja tekemällä aloitteita. Luontainen ujous hioutui ja väisti taka-alalle.\n”Olen edelleen sellainen, että aistin nopeasti sosiaalisten tilanteiden rakenteet ja huomaan, jos kaikki eivät ole mukana veneessä. Rupean nykäisemään heitäkin jutun juureen”, Kirsti Manninen kertoo Kotiliedelle.\nKirsti Manninen on kirjailijanimeltään Enni Mustonen. Hän on kirjoittanut toista sataa romaania ja käsikirjoittanut tv-tuotantoja, muun muassa Kotikatua. Kuva: Ari Heinonen, Otavamedia\nSopeutuminen ei kantanut koulumaailmassa kuitenkaan loppuun saakka.\nPerheen kiertely oli pysähtynyt hetkeksi, kun Mannisen isä oli saanut rehtorin paikan Mäntsälästä.\nKun vanhemmat kolmen vuoden päästä erosivat, piti sieltäkin lähteä. Kirsti jäi isän luo siinä toivossa, ettei heidän olisi tarvinnut muuttaa, kun äiti ja sisarukset suuntasivat muualle, mutta ei isäkään osannut Mäntsälään jäädä. Uskonnonopettajaa olisi katsottu kieroon eron vuoksi.\nIsä lähti Helsinkiin, ja Kirsti seurasi.\nAlppilan yhteiskoulussa vanhalla tyylillä ei enää pärjännytkään, ja Kirstiä alettiin kiusata.\nKirstin isä, joka ajoi koulu-uudistusta, ärsytti Alppilan peruskouluvastaista opettajakuntaa. Kirsti joutui aikuisten silmätikuksi.\nValtapelejä pelattiin myös vertaisten kesken. Koulukavereista hierarkian huipulla oli porukka, jonka mielestä Kirsti oli nolo. Beatlesia kuunteleva maalaistyttö oli helppo kohde kiusaamiselle.\nSosiaalisesti taitava Kirsti ei jäänyt kuitenkaan yksin. Pärjäämiseen riitti muutama uusi luokkakaveri ja tunne siitä, että todellinen elämä oli jossain muualla. Kirsti vietti aikaa paljon serkkunsa luona Pohjanmaalla, jossa odotti myös poikaystävä.\n”Nyt ajattelen, että oli terveellistä kokea itse, kuinka kovaa koulukiusaaminen voi olla. Se rokotti tehokkaasti ilkeitä mielipiteitä vastaan. Sen jälkeen minua ei paljon kiinnostanut, mitä toiset sanovat”, Manninen toteaa Kotiliedelle.\nLue koko juttu Kotilieden numerosta 36/2020! Siinä Kirsti Manninen kertoo, kuinka kiertolaiselämä sai hänet taoittelemaan pysyvyyttä ja keräämään ympärilleen valtavan klaanin rakkaita ihmisiä ja sukulaisia. Kirsti kertoo jutussa myös luontaisesta kehopositiivisuudestaan ja kuinka hän mieltää kehonsa rättisitikan kaltaiseksi hyötykulkuneuvoksi.\nvLue myös: Yllättävä taito auttoi – Näin koulukisattu Sini löysi voimavaransa ja oppi luottamaan itseensä: ”Voin olla kiltti ja herkkä mutta samalla rohkea ja vahva”


Lontoon nähtävyydet: maailman suurin matkakirjakauppa | Matkablogi Mutkia Matkassa\nMaailman suurin matkakirjakauppa\nMainitsin edellisessä Lontoon jutussani, että kaupungissa vietetyssä lomapäivässä oli minulle kaksi elämystä ylitse muiden. Ensimmäinen oli perinteinen iltapäivätee ja ihana Liberty-tavaratalo. Se toinen oli Stanfords – maailman suurin matkailuaiheisiin kirjoihin, karttoihin ja oheistuotteisiin keskittynyt kirjakauppa! Huuhhuh mikä ihana paikka!\nTässä yli 160 vuotta toimineessa kirjakaupassa on kolme kerrosta taivasta. Yläkerrassa on erityisesti karttoja (vanhoja, uusia, pieniä, isoja, you name it!), katutasossa Eurooppa-aiheista kirjallisuutta ja matkaopppaita sekä pieni kahvila, ja alakerrassa mm. Aasia-osasto.\nKirjat ja kartat ovat selvästi kaupan ykkösjuttu ja hyvä niin. Muut matkailuaiheiset tuotteet on valittu valikoimiin hyvällä maulla eikä myynnissä ole mitään turhaa krääsää. Täältä löytyy muuten myös mitä parhaimmat Lontoo-tuliaiset – paitsi erilaisia opaskirjoja on tarjolla myös kivoja pieniä lahjatavaroita vaikkapa Lontoon tube-karttapainatuksella.\nKäärepapereita – hmmm, voiskohan näillä tapetoida..?\nHipelöin täällä varmaan jokaista tavaraa ja kirjaa kunnes liikettä alettiin jo sulkea ja lopulta en saanut mitään ostoksia tehtyä. No, ainakin seuraavalla Lontoon reissulla tiedän varata tähän kauppaan koko päivän aikaa ja onneksi Stanfordsilla on myös nettikauppa!\nBrick Lane: katutaidetta ja markkinoita\n30.3.2016 by Emma\nReply Maarit Johanna 30.3.2016 at 10:43\nIhan mahtavia kuvia! Mie olin itte tuola niin haltioissani ympäristöstä, että en ymmärrä miksen tajunnu ottaa ollenkaan fotoja sisällä. Ei ollut edes paljon porukkaa 😀\nTämä taitaa olla seuraavilla Lontoon reissuilla se ainoa pakollinen kohde iltapäiväteen lisäksi. Kiitos muuten linkkauksesta 🙂\nReply Emma 30.3.2016 at 10:57\nKiitos itsellesi että löysin tämän helmen! Tää paikka on melkein yksistään Lontoon lentojen varaamisen arvoinen! Ja hei iiik, onkohan niillä jotain alennusmyyntiajankohtia? Jos, niin ajoitan seuraavan reissun siihen! 😀


ÄLYKKÄÄMPI TAPA JÄRJESTÄÄ MATKOJA ANDROIDILLA - ANDROID INTELLIGENCE ADVICE\nÄlykkäämpi tapa järjestää matkoja Androidilla\nHuokaus. Toinen puree pölyä.\nMiltä alkaa tuntua virtuaalisen verenvuodatuksen vuosi , jengi Googlen valmistautumalla tappamaan jälleen erään erinomaisen palvelun - tällä kertaa liukas ja hyödyllinen matkasuunnittelusovellus Matkat .\nGoogle Trips teki matkustushallinnasta yksinkertaisen, kun se nousi automaattisesti kuitit ja reitit Gmail-postilaatikostasi ja järjesti ne sitten näppäriksi matkapohjaisiksi nippuiksi. Voit tarkastella kaikkia suunnitelmiasi yhdessä paikassa, jakaa niitä, pitää välilehdet offline -tilassa - nimeä se.\nTodellisessa Google-muodossa matka kuitenkin perutaan: G-tiimillä on paljastettu (tosin ei teknisesti ilmoitti ), että Matkat -sovellus lentää auringonlaskuun 5. elokuuta.\nLiike ei ole ollenkaan yllättävä, kuten me keskustelimme minun Android Intelligence -uutiskirje äskettäin. Google käynnisti uutta matkasuunnittelua verkkosivusto jolla oli sama Trips -nimi viime kuussa, mutta hän ei maininnut olemassa olevaa Trips -sovellusta kyseisessä ilmoituksessa, mikä vaikutti varmasti pahaenteiseltä merkiltä. Mitä tulee uuteen verkkosivustoon, se noudattaa sovelluksen perusmallia, jonka mukaan matkustustiedot otetaan Gmailista ja laitetaan nippuihin - mutta se on vain verkkosivusto. Ja se tarkoittaa, että sitä ei ole erityisen miellyttävä käyttää matkapuhelimellasi, eikä se ole myöskään helposti saatavilla offline -tilassa, mikä on melko suuri virhe palvelussa, johon sinun on luotettava lentäessäsi (väitetysti) ystävällisellä taivaalla.\nÄlä kuitenkaan pelkää: parempi vastaus odottaa. Sinun tarvitsee vain mennä Googlen omien palveluiden ulkopuolelle löytääksesi matkaorganisaatiosovelluksen, joka tekee kaiken, mitä Trips teki-ja paljon muuta.\nSovellus on ollut olemassa jonkin aikaa, mutta jos olet unohtanut sen ajan myötä, se on ehdottomasti syytä tarkistaa. Ja jos et ole koskaan kokeillut sitä, on korkea aika antaa sille pyörre.\npuhun ...-sta TripIt . Sovellus teki leikkauksen yhdeksi suosituksistani parhaat Android -matkasovellukset - Google Tripsin voittaminen jopa silloin, kun Trips lensi edelleen vahvasti - ja hyvästä syystä.\nTripIt on täysin varusteltu matkaorganisaatioratkaisu, joka on todella korvaamaton, jos teet kohtuullisen määrän lentoja. Aivan kuten matkat, TripIt voi seurata postilaatikkoasi kaikista matkaan liittyvistä vahvistussähköposteista ja tuoda ja järjestää ne automaattisesti-vaikka se ei ole Googlen palvelu, se tarkoittaa, että sinun on myöntää palvelulle pääsy tilillesi. Jos et halua tehdä sitä (tai jos yrityksesi käytäntö ei salli sitä), voit sen sijaan yksinkertaisesti välittää kaikki asiaankuuluvat sähköpostit tiettyyn osoitteeseen itse ja antaa TripItin ottaa sen sieltä.\nJoka tapauksessa saat saman lopputuloksen: kauniisti järjestetty paketti kaikista matkoihin liittyvistä suunnitelmistasi, eriteltyinä matkan mukaan ja helppo jakaa kenelle tahansa parhaaksi katsomallasi tavalla-ja myös helposti saatavilla offline-tilassa. Ja kaikki tämä on täysin ilmaista. Google Trips -pariteetti on siis sinulle. Mutta tämä on vasta alkua TripItin tarjonnalle.\nTripIt järjestää suunnitelmasi automaattisesti nippuiksi ja helpottaa kaikkien esityslistan mahdollisten yksityiskohtien tarkastelua ja hallintaa.\nSovelluksen kehittyneemmät vaihtoehdot on liitetty sen 49 dollariin vuodessa TripIt Pro -palvelu - ja jos matkustat tarpeeksi, se saattaa olla rahaa, jota kannattaa käyttää (ja/tai kalliiksi ). Ennen kaikkea, kun TripIt Pro on paikallaan, saat reaaliaikaisia lentopäivityksiä koko matkasi ajan. Ja varmasti muutkin sovellukset tarjoavat samanlaisia päivityksiä, mukaan lukien lentoyhtiöiden omat sovellukset ja kaikkialla läsnä oleva Google -sovellus. Mutta kerron teille, kun olen testannut ne kaikki yhdessä (mitä teen perusteellisesti aina, kun luon tai päivitän matkasovellussuosituksia), TripIt pyrkii ajantasaisuudessaan olemaan kilometrejä edellä kaikkia muita. Se on pelastanut takaneljännekseni enemmän kuin muutaman kerran antamalla minulle ilmoituksen muuttuvasta portista tai viivästyneestä lähdöstä hyvissä ajoin ennen kuin mikään muu sovellus tai jopa lentoaseman sähköiset kyltit saivat samat tiedot.\nToinen osa TripIt Prota, joka on osoittautunut uskomattoman hyödylliseksi minulle aina, kun olen testannut palvelua, on sen vaihtoehtoinen lennonhakuominaisuus. Sen arvo havainnollistettiin täydellisesti, kun olin lähdössä työmatkalle ja huomasin, että ensimmäinen kahdesta lennostani oli myöhässä, mikä olisi tehnyt jatkolennostani käytännössä mahdottomaksi lähteä. Pari nopeaa napautusta, minulla oli luettelo vaihtoehtoisista yhteyksistä-mukaan lukien reaaliaikainen kartta käytettävissä olevista paikoista jokaisessa vaihtoehdossa-ja pystyin säätämään reittisuunnitelmaa kauan ennen kuin porttiedustajat tarjosivat apua.\nWindows 10: n päivitysongelmat tänään\nTripIt Prolla on joitain muita etuja, kuten istuinten seurantajärjestelmä, joka voi kertoa sinulle, jos varaamasi lennon kohdalla avautuu parempi istuin, ja hinnan seurantajärjestelmä, joka ilmoittaa, jos hinnat laskevat varauksen jälkeen, mutta todellinen -aika-ilmoitukset ja vaihtoehtoiset lennonhakuominaisuudet tekevät siitä todella kannattavaa.\nVaikka et lennä tarpeeksi usein perustellaksesi 49 dollarin vuosikustannuksia, TripItin ilmainen palvelu korvaa täydellisesti pian perustettavan Google Trips -palvelun. Se on pohjimmiltaan sama asia, vain sen ylläpitämä yritys kaikki matkustamisesta ja siksi palvelu näyttää jatkuvalta prioriteetilta - ei vain yhdestä miljoonasta kokeellisesta sivuprojektista, joilla on vain tangentiaalinen yhteys ydinliiketoimintaansa.\nEi tietenkään ole mitään takeita siitä, että mikään kestää ikuisesti, mutta jos käytät Androidia ja haluat järjestää matkasi älykkäällä, aikaa säästävällä ja käyttäjäystävällisellä tavalla, TripIt on epäilemättä sovellus käytettäväksi juuri nyt. Ensimmäisen matkan jälkeen, kun olet vierelläsi, et niin paljon kuin edes ajatella Google Tripsistä.\nsarjakuvia rajoittamaton määrä\nmicrosoft office Macintoshille\nWindows 10 klassiseen näkymään