Vuoden 1968 ykkösuutinen — seppinenj\n31.12.2018 11:36 Jukka Seppinen\nKun tasan viisikymmentä vuotta sitten vuoden 1968 eri tapahtumien uutisarvoa pohdittiin, ykköseksi nousi Tshekkoslovakian elokuussa 1968 tapahtunut miehitys. Näin äänestivät eurooppalaiset toimittajat UPI:n vuosittaisessa äänestyksessä.\nPrahan kevään nimellä kulkenut poliittinen prosessi uhkasi sosialismin saavutuksia. Näin päättelivät päättäjät Moskovassa, jossa isäntänä nyörejä piteli käsissään Leonid Brezhnev, karu Kremlin herra. Hänen nimissään kulki ns. Brezhnevin doktriini, joka oikeaoppisesti oikeutti sotilaalliseen interventioon, mikäli sosialismin saavutukset olisivat vaarassa.\nBrezhnev eli neuvostokommunismin laajenemisen odotuksissa. Hän ajoi vanhoillisen, konservatiivisen dogmaattisen marxismi-leninismin kaadereita asemiin. Erityisen huomion sai osakseen pieni kapitalistinen Suomi, joka teollistuneena maana saisi läpimurron toteuttaakseen. Olihan Suomi kapitalistisen maailman heikoin lenkki, ideologit päättelivät\nNeuvostoliiton salainen tiedustelu, tunnettu lyhenteestä KGB, oli kiireinen, myös Suomessa. Esivallankumouksellista tilannetta rakensi täällä Vladimir Stepanov, KGB:n paikallispäällikkö Helsingissä vuosina 1964-1970. KGB mylläsi 1960-luvulla vallankumous mielessään puolueet uuteen uskoon. Ne piti saada neuvostomielisiksi. Mylläys onnistui, kun presidentti Kekkonen oli joutunut yöpakkaskriisistä (1958) selviytyäkseen sitoutumaan nimittämään hallituksiin vain Kremlin hyväksymiä henkilöitä.\nKekkonen teki poliittisiä myönnytyksiä saadakseen Suomen Eftan assosioituneeksi jäseneksi. Prosessi oli hankala ja monimutkainen, mutta onnistui vuonna 1961. Suomen talous länsimaistui, mutta politiikka neuvostolaistui. Vallankumouksen uhka oli hallittavissa Hrushtshevin aikana, kunnes Brezhnevin troikka (Brezhnev, Kosygin ja Podgornyi) ideologisoi kaiken päämääränä kommunismin levittäminen kapitalistiseen maailmaan.\nTannerin SDP joutui ankaraan paitsioon ja hajosi. Pälkähästä päästäkseen länsimielisestä kommunismin taklaajasta uudelleen valtaan Sdp:stä sukeutui vuosina 1964-1966 Neuvostoliiton ystävä. Samalla ovat hallitusvaltaan aukenivat vuonna 1966. Samalla suomettumisprosessi nytkähti rajusti eteenpäin. Maalaisliitto/Kepu oli omaksunut neuvostovallan miellyttämisen niksit jo aikoja. Etenevä neuvostovaikutus politiikassa murensi monia asioita. Neuvostliiton vaikutus piti salata. Se vaati johdonmukaista valehtelemista. Ml/Kepu hallitsi sisäpolitiikkaa usein vähemmistöasemasta käsin. KGB tunkeutui maahan uudella voimalla ja lisäsi resurssejaan mittavasti.\nBrezhnev himoitsi Suomeen "mahdollisimman rauhanomaista siirtymistä kommunistivaltaan". Tämän prosessin piti osoittaa neuvostokommunismin ylivertaisuuden länsimaiseen edustukselliseen demokratiaan verrattuna. Eri puolilta Suomeenkin tunkeutunut nuorisoradikalismi oli kuin tilauksesta lupaavaa sytykettä Skp/Nkp/KGB:n tavoitteille. Yliopistoissa muhi vallankumous. Sosialistinen Opiskelijaliitto julkaisi kirjasen "Musta kirja. Todistusaineisto imperialismin ja äärioikeiston vaikutuksesta Suomen korkeakouluoperuksessa". Taistolainen kommunismi vannoi Neuvostoliiton nimeen.\nSuomeen kohdistui kaksi voimakasta kommunistista hyökyaaltoa. Ne osuivat vuosiin 1970-71 ja 1975-77. Perustuslaillinen valta säilyi presidentin käsissä. Presidentti Kekkonen asettui vihdoin vuonna 1970 kaikella voimallaan kommunistista neuvostovyörytystä vastaan. KGB:n ylin päällikkö Juri Andropov joutui raportoimaan Nkp:n politbyroolle 31.12.1970, että presidentti Kekkonen oli ensimmäistä kertaa joutunut vastakohta-asetelmaan Skp:n kanssa.\nPresidentin aktiivinen ote vallan säilyttämiseksi oli todella vältämätöntä siinä tilanteessa, sillä pääministeri Ahti Karjalainen oli jo sopeutunut kommunismin nousuun: "sitä ei pidä vastustaa". Näin hän kirjasi elokuussa 1970 päiväkirjaansa.\nNeuvostoliitto kohdisti myös ankaran paineen Suomen puolueettomuuspoliittisen aseman romuttamiskesi. Kommunikeoihin se tarjosi määrettä: "Suomi ja Neuvostoliitto harjoittavat jatkuvasti syvenevää ystävyyspolitiikkaa..." Tämäkin oli liukumäki kommunismiiin.\nKGB-päällikkö Vladimir Stepanov palasi Suomeen poliittiseksi suurlähettilääksi joulukuussa 1974. Hänen elämäntyönsä tähtäsi valtaan Suomessa. Paljon sitä jo olikin, moni suomalainen uskoi häntä. Stepanov himoitsi erityisesti Suomen puolueettomuusaseman kaatamista. Tulessa oli ennen kaikkea ulkoministeriön poliittinen osasto. Puolueet olivat harhateillä, koska neuvostovastainen-leima olisi heikentänyt niiden valta-asemia.\nStepanov ikään kuin vain ilmoitti virallisissa kommunikeaneuvotteluissa maaliskuussa 1977 ulkoministeriön tiloissa: "Se on nyt loppu Suomen puolueettomuuden kanssa". Hän halusi tehdä lopun länsimaisesta Suomesta.\nOlin tiukasti kiinni koko 1970-luvun Suomen puolueettomuusasemassa ja sen puolustamisessa. Presidentin tahdosta olin UM:n poliittisen osaston sosialististen maiden jaoston päällikkö Vladimir Stepanovin aggression aikana vuonna 1977. Vastarinta nousi. Julkisuus auttoi.\nPrahan miehittäjä, Nkp:n pääsihteeri Leonid Brezhnev oli joutunut pohdiskelemaan Prahan miehityksen mielekkyyttä. Hänen suuri unelmansa neuvostokommunismin etenemisestä oli jo murentunut. Hän ei kyennyt etenemään edes Suomessa, kapitalismin heikoimmassa renkaassa. Kommunistinen liike Suomessa ja monessa maassa Euroopassa oli Prahan seurauksena pahasti hajalla. Sen vallankumouksellinen iskukyky oli heikentynyt, jopa ratkaisevasti.\nBrezhnev oli vajonnut katumuksen alhoon, niin kuin Kremlin arkisto todistaa. Vaikka avustajat kuinka yrittivät puolustaa miehitystä, Brezhnev ei nähnyt enää valoa. Siksi hän tunnusti Suomen puolueettomuuspoliittisen aseman ja presidentti Kekkosen länsimaisen valtion päämieheksi. Kekkonen oli lähdössä 17.5.1977 valtiovierailulle Neuvostoliittoon.\nBrezhnev teki päätöksensä huhtikuussa 1977. Sain nimittäin Stepanovin kansliapäälliköltä huhtikuun lopussa 1977 Neuvostoliiton ensimmäisen luonnoksen yhteiskommunikeaksi. Kauan kaivattu ja ankaralla työllä säilytetty puolueettomuustunnustus oli saavutettu. Brezhnev käveli Stepanovin ylitse.\nKaikki eivät Suomessakaan pitäneet menestyksestämme. Samalla nimittäin Brezhnev romutti nimellään kulkeneen ns. Brezhnevin opin. Ideologinen aggressiivinen politiikka Euroopassa päättyi tähän. Kun Solidaarisuus nousi pian Puolassa, Brezhnev kieltäytyi lähettämästä panssareita ja avaamasta tulen sosialismin puolustamiseksi.\nVuoden viimeisenä päivänä 1979 Brezhnev lähetti armeijansa Afganistaniin laajoin tavoittein. Siitä tuli katastrofi.\nOlen dokumentoinut presidentti Kekkosen historiallisen vierailun vaiheet. Hän määräsi minut henkilökohtaisesti matkalle mukaan. Laitoin ensimmäisen neuvostoluonnoksen pankkiholviini varmaan säilöön. Siellä se on vieläkin. Keskeinen muistioni on UM/pol.os. nro 400/10.6.1977. Joku (jotkut) olisi(vat) mielellään tuhonnut(neet) nuo paperit ikuisiksi ajoiksi. Mitä Sd-johto Kalevi Sorsa kärjessä kirjoitti muistioon Mauno Koiviston nousun aikaan presidentiksi? Palaan tähän asiaan vielä ensi keväänä.\nHS otsikoi 25.5.1977 vierailusta Kekkosen sanoin: "Kekkonen sanoi matkaansa kaikkein tärkeimmäkseen".\nMissä olit elokuussa 1968 Prahan miehityksen aikana? Et ehkä ollut syntynyt. Tai olit kehdossa. Ehkä riehuit KGB:n karkeloissa tai muuten vain kommunismin odotus viehätti?\nMinä olin elokuussa 1968 korkeassa poliisijohdon tehtävissä Hirvensalmen piirin nimismiehenä. Kommunismiin nähden, niin kuin muuan ystäväni sanoi, olin siirtynyt jo puolustukseen. Tämä vaikutti, luulen, presidentti Kekkosen kiinostukseen tehdä minusta ulkoministeriöön laillisuuden puolustaja, joka siivilöityi ennen kaikkea maamme länsimaisen laillisen puolueettomuusaseman puolustamisessa. Joku on väittänyt julkisuudessa, että Kekkonen tuskin tunsi minua. Joku valehtelee. Joku on julkaissut väitteen.\nPakko sanoa lopuksi, että minulla ei ollut mitään tekemistä Ahti Karjalaisen kanssa ennen nimitystäni ulkoasiainministeriön virkoihin. Hän oli jonkin aikaa esimiesasemassa ministerinä. Menin nimismieheksi Hirvensalmelle, koska MIkkelin seutu on minulle hyvin tuttu. Perheen kesämökkikin sijaitsi Mäntyharjulla.\nJuha Kuikka 31.12.2018 12:04\nNiin, missä olin? Vietin koululaisena kesälomaa Hyrylässä. Muistan kun erään elokuun lämpimän päivän illan suussa isäni saapui työstä kotiin, ei puhunut sanaakaan, vaan linnoittautui makuuhuoneeseen kuuntelemaan putkiradion lyhytaaltolähetyksiä erilaisilta eurooppalaisilta kanavilta, oven läpi kuului saksaa, venäjää, ruotsia j.n.e. Kiihkeän sävyistä raportointia. En tiennyt mistä oli kyse, tilanne oli outo.\nSitten illalla TV-uutisten myötä asia selvisi paremmin, kun "Lieko alkoi laulaa"!: https://yle.fi/aihe/artikkeli/2006/09/08/lieko-zac...\nPekka Lukkala 31.12.2018 12:48\nMinä kuuntelin radiota seuraten politiikasta kiinnostuneena lukiolaisena Liekon raportointia Prahasta usean päivän ajan järkyttyneenä. Kavereiden kanssa ei muusta juuri puhuttukaan.\nHeikki Karjalainen 31.12.2018 12:51\nMinä olin juuri palannut RUK:sta ja alkamassa opinnot.\nAhti Karjalainen on isäni puolelta sukuselvityksen mukaisesti hänen pikkuserkkunsa, mutta yhdennäköisyys isäni kanssa oli hämmästyttävä.\nPaavo Nevalainen 31.12.2018 13:44\nVuoden 1968 ykkösuutinen oli ehdottomasti Biafran nälänhätä. Prahan valtaus ja Tsehekkolovakia olivat ikävä, mutta jotenkin itseäni koskettamaton asia. Jotenkin vaistosin jo silloin, että kyseessä on jollain tavalla tilapäinen käänne. Olin silloin 10 mutta silloisen massamedian (Karjalainen, Karjalan maa, Maaseudun tulevaisuus, satunnainen Hesari ja yksi TV -kanava) suurkuluttaja. Jo silloin opin, ettei kaikista asioista voida puhua (tietyt NL -rajoitteet), ja on helppo tunnistaa samat ilmiöt nykymediassa (yksiäänisyys, samatahtisuus, yhteiset sokeat alueet).\nItselleni ei koskaan valjennut, että Biafran nälänhätä johtui Nigerian poliittisista päätöksistä. Joka tapauksessa tulin tietoiseksi mm. väestönkasvusta ongelmana, jolle ei ole varsinaista ratkaisua. Ei ole tullut muuten vieläkään, ja vähitellen nämä (monet) ratkaisemattomat kysymykset tulevat takaisin. Mukana on talousjärjestelmiimme (sekä Kiinassa että -uhm- muualla) sisäänrakennettu itsetuhomekanismi. Uutta on demokratian maailmanlaajuinen ja iloinen alasajo.\nBiafran poliittisen tason ongelmaa (itsenäistymispyrkimys) ei muuten koskaan ratkaistu. Täällä Suomessa olisi tärkeintä ymmärtää, että ideologia ei ole ratkaisu missään ilmansuunnassa.\nJuha Kuikka 31.12.2018 13:52\nNiin, vuonna 1968 tapahtui monenlaista mieleenpainuvaa. Pariisissa kuoli opiskelijoita poliisien ampuessa kohti mielenosoituskulkueita, Kiinassa kulttuurivallankumouksen terrori saavutti lakipisteensä punakaartilaisnuoriso käsikassaranaan, Hanoin pommitukset eskaloituivat massiivisiksi, USA:ssa ilmestyi hippiliikkeen myötä teenage revolution ilmiö ... hmmm ... ja Suomessa valveutuneet vasemmistonuoret, nokkamiehinään mm. Erkki Tuomioja ja Arvo Salo murtautuivat Wanhalle Ylioppilastalolle, pitihän täälläkin jotain.\nPekka Lukkala 31.12.2018 13:57\nOnhan vuotta 1968 kutsuttu Hulluksi Vuodeksi!\nRisto Salonen 31.12.2018 14:17 Vastaus kommenttiin #6\nKuten myös vuotta 1848. Taitaa olla joku muukin vuosi saanut hullun vuoden muistaakseni sekin päättyi kasiin.\nOstin elokuussa 1968 ensimmäisen kerran Iltasanomat pienillä viikkorahoilla, olisko hinta ollut 40 penniä.\nMarkku Lehto 2.1.2019 03:54\nIsäni oli 1968 SPR:n leivissä järjestelemässä Biafran ruoka-apulentoja Fernando Po:n saarelta Biafraan. Muistan kyllä hyvin Biarfan sodan uutisoinnin, mutta ei se millään tavalla vähentänyt Prahan miehityksen uutisointia. YLE:n katuhaastattelusta muistan erään suomalaisen keski-ikäisen naisen kommentin: " On se hirveää... ja kukahan on seuraavaksi vuorossa ? " Kyllä itsekin nuorena poikana aistin sen epävarmuuden, mikä Suomessa silloinkin oli ilmassa.\nMuistan myös silloin 14 vuotiaana tuohon Prahan miehitykseen liittyen Jan Palachin polttoitsemurhan joka tapahtui tammikuussa 1969.\nVuonna 1968 kuohui muutenkin Länsi-Euroopassa. Monet muistavat Pariisin mellakat. Ne eivät varmaankaan jääneet Kremlissä, jossa visoitiin koko Länsi-Euroopan ja muuallakin maailmassa tapahtuvan kommunistisen ideologian voittokulkua.\nNäinä aikoinahan alkoi myös käynnistyä Vietnamissa viimeinen sota, jossa USA tuki Etelä-Vietnamin enemmän tai vähemmän korruptoitunutta hallintoa taistelussa kommunistista Pohjois-Vietnamia ja sen käsikassaraa Etelä-Vietnamissa toiminutta NLF ( National Liberation Front ) sissiliikettä vastaan. USA:n tavoitehan Vietnamissa oli pysäyttää ns. kommunistinen dominoefekti, jonka USA:n presidentti Dwight D. Eisenhower nosti esiin ja jonka sitten presidentti Lindin B. Johnsson laittoi käyntiin. Sitähän voi muuten pohtia, pysähtyikö Neuvostoliiton ajama kommunistisen globaalin vallankuomouksen eteneminen Vietnamin sotaan ? Vai vieläkö kaatui valtiollisia dominopalikoita kommunsistisen ideologian edessä ?\nKs: BBC News 5. March 2018, US aircraft carrier Carl Vinson in historic Vietnam visit\nVietnamissa Kiinan ja Neuvostoliiton vahvalla sotilaallisella tuella käyty sota nähdään nykyjään ehkä enemmän Vietnamin yhdistämisenä kuin Moskovan ja Pekingin ajamana kommunistisen globaalin voittokulun osoituksena, joskin Pohjois-Vietnamin kommunistisen hallinnon kurinalaisella poliittisella yksinvaltiudella oli siinä suuri ja ratkaiseva rooli. No nyt Vietnam on yhdistynyt ja se on lähentynyt entistä vihollistaan, Vietnamin hakiessa tukea Kiinan laajentumisuhkaa vastaaan.\nMutta olisiko meillä nähtävissä mitää yhteneväisyyksiä noihin 60 -luvun lopun ja sitten vielä 1970 -luvun aikoihin verrattuna näihin aikoihin.\nPaljon on muuttunut asioita Suomen ja Euroopan osalta noista ajoista, mutta mielestäni esimerkikisi Venäjän osalta monet asiat eivät edelleenkään ole suuresti muuttuneet.\nHannu Mononen 2.1.2019 15:34\nKarkausvuosi 1968 oli Yhdysvalloissakin kuohuva. Vietnamissa 1964 lähtien voimakkaasti laajentuneen sodan suurin operaatio todellakin käynnistyi tammikuun 1968 lopussa, Pohjois-Vietnamin Tet-offensiivi, joka pyrki sotilaallisen yliotteen saamiseen, hyökkäyksin jopa Etelän pääkaupunkiin Saigoniin. Amerikkalaisten reaktio oli massiivisen korkeateknologisen sotakoneistonsa käyttö suurella teholla. Tappiot kasvoivat molemmin puolin, ja sensuroimaton tiedonvälitys toi tapahtumat amerikkalaisten olohuoneisiin kypsyttäen heitä sodankäyntiin, joka ei näyttänyt kehittyvän minnekään vaikka maksoi heille kovan hinnan verodollareissa ja nuorissa miehissä. Sotaa alettiin "vietnamisoida" Yhdysvaltojen vetäytyessä pääosasta, mutta rauhanneuvottelut kuitenkin alkoivat vasta vuosia myöhemmin.\nAmerikkalaisjoukot syyllistyivät My Lain verilöylyyn tappaen satoja siviilejä 16.3.\nSodasta kritisoitu presidentti Lyndon B. Johnson yllätti ilmoittamalla 31.3., ettei asetu enää demokraattien presidenttiehdokkaaksi. Marraskuun vaalit voitti republikaanien Richard Nixon.\nEdelliskesä 1967 oli johtanut laajoihin rotumellakoihin mm. Detroitissa tuhopolttoineen. Keväällä 1968 mustien kansalaisoikeusliikkeen johtaja, pastori Martin Luther King joutui salamurhatuksi 4.4., mikä johti jälleen mellakoihin, jotka eivät kuitenkaan laajentuneet samoihin mittoihin.\nMerkittävän demokraattien poliittisen "klaanin" jäsen, senaattori Robert Kennedy joutui puolestaan salamurhan uhriksi 6.6.1968.\nKylmän sodan oloissa USA ja NATO pysyivät sivussa Tshekkoslovakian tapahtumista, toki omaa valmiuttaan nostaen.\nTapio Mäkeläinen 4.1.2019 00:03 Vastaus kommenttiin #35\nTet oli kommunistien täydellinen sotilaallinen tappio. Huen kaupungissa kommunistit murhasivat 5000 siviiliä mistä Euroopassa vaiettiin. Pohjois-Vietnam tapatti FNL:n kaaderit, joilla ei ollut mitään suunnitelmaa miten edetä. Kansannousua ei syntynyt.\nWalter Cronkiten live raportti Usa lähetystön tulitaistelusta oli shokki jenkeille. Suuri henkinen voitto kommunisteille.\nOlin 13 kun Liekon uutisointia kuunneltiin. Turun telakan kommunistinen amattiosasto 49 oli ensimmäisenä onnittelemassa ryssiä iskusta Prahaan.\nKosygin sanoi Brezneville että tästä Leonid ei enää selvitä. Kesti pitkään ennen kuin mätä systeemi luhistui. Kosygin tuli sitten ilmoittamatta sotalaivalla kertoman Kekkoselle mitä tekivät.\nManu K itki.\nVietnamin voitto sai kommunistit uskomaan kykyihinsä liikaa ja he toistivat kaikki USA virheet Afganistanissa. Eli lopuksi Vietnam oli yksi katalyytti CCCP kaatumiseen.Suurin oli tietysti kommunismin mahdottomuus ylipäätään.\nRisto Salonen 31.12.2018 14:21\nHistoriatutkimuksen mukaan on aika vahvasti sanottu "perustuslaillinen valta säilyi presidentin käsissä".\nHannu Mononen 31.12.2018 14:31\nTsekkoslovakian miehitys oli todella suuri pettymys minulle, abiturienttivuottani pian aloittavalle lukiolaiselle, joka olin ajan nuorisovallankumouksen hengessä uskonut, että meidän sukupolvemme vie maailman rauhaan, jota hippiaate, Beatlesin ja muiden pop-yhtyeiden lyriikka hehkuttivat, ja ennen kaikkea terve järki.\nNyt sitten tulvivat uutiset siitä, kuinka Prahassa se varsinkin NL:n propagoima rauhanaate murskaantui telaketjujen alle ja tshekkien pyrkimys meille aivan tavanomaiseen ajattelun ja ilmaisun vapauteen tukahdutettiin väkivalloin.\nHarrastin piirustusta ja tartuin mietteissäni A3-lehtiöön, johon hahmottelin lyijykynällä T-55 -panssarivaunun viistosti etusektorista, sen taustalle viisisakaraisen suuren tähden, ja alle päivämäärän 21.8.1968.\nMustavalko-TV:n uutisissa näkyi mm. SKP:n Aarne Saarinen, vääntelehtimässä haastattelukameran edessä naurettavasti kuin olisi tahtonut sanoa jotakin mutta ei oikein tiennyt mitä voi uskaltaa. Ja Lieko Zachovalovan sähisevien ja rätisevien puhelinyhteyksien kautta tulleet dramaattiset raportit tietenkin, jotka ansaitsevat klassikon aseman YLE:n materiaalissa.\nSinä päivänä maailmankuvani muuttui kertaheitolla aika monta pykälää realistisemmaksi.\nJukka Mikkola 31.12.2018 14:47\n”Missä olit elokuussa 1968 Prahan miehityksen aikana?”\nOlin varusmiespalveluksessa armeijassa. Harjoituksia pidettiin. Lomakielto oli päällä. Entinen työkaverini kertoi vuosikymmeniä myöhemmin joutuneensa lähtemään rajan suuntaan ”kovat piipussa” toisessa joukko-osastossa.\nLuin yli pari vuotta vuosi sitten Oleg Gordievskyn ja Inna Rogatchin kirjoittaman kirjan ”Sokea peili.” Siinä kerrotaan mm. ”Suomi-laboratorion” toiminnasta läpi vuosikymmenien. Kirja julkaistiin vuonna 1997. Suosittelen sitä vilpittömästi luettavaksi. Mielenkiintoisia lukuhetkiä!\nMika Lamminpää 31.12.2018 17:55\nOlin kolmevuotias, en ihan poliittisesti kartalla. Mutta myöhemmin tuo aika tuli tutuksi, kimmokkeena oli Eeva-Liisa Mannerin runokokoelma Jos suru savuaisi (1968) joka otti osittain tuoreeltaan kantaa tuohon invaasioon. Kokoelma oli omistettu hänen prahalaiselle ystävälleen ja kollegalleen Vaclav Havelille, joka tuli sittemmin tutuksi muillekin kuin runouden ystäville.\nJuha Kajander 31.12.2018 19:09\nOlin kolmentoista ikäinen. Muistan lööpit ja Lieko Zachovalovan äänen. Mutta kun isäni joskus ehkä vuoden päästä kysyi, mitä tuo päivämäärä sanoo minulle, muistin ihan toisen asian.\nLähes samaan aikaan vuodesta (18.-21.8.) tapahtui Moskovassa 23 vuotta myöhemmin jotain merkittävää. Siitä alkoi Neuvostoliiton loppu.\nHannu Rautomäki 31.12.2018 19:24\nJäänyt erityisen hyvin mieleen, kun nuorena kössinä ollessani koulun penkillä opettaja ilmoitusluontoisesti kertoi, että Neuvostoliitto on miehittänyt Tshekkoslovakian.\nHeti levisi sanaton ilmapiiri; "kohtahan ne voi tulla tännekin."\nTapahtuma oli ensimmäinen naula Neuvostoliiton arkkuun.\nArto Granlund 31.12.2018 20:52\nOlin silloin jo työelämässä 19-vuotias ja mukana jo politiikassa. Dubcek pyrki "ihmiskasvoiseen sosialismiin" joka tosiasiassa tarkoitti Tsekkoslovakian viemistä kohti länsimaista sosialiemokratiaa ja tämähän ei Kremlille sopinut. Mielenkiintoista oli myös se, että Suomessa tuon miehityksen jyrkimmin keskeisistä politiikoistamme tuomitsi SKP:n silloinen puh.joht Aarne Saarinen.\nJarmo Makkonen 31.12.2018 20:36\nSilloin kun liittovaltio, Neuvostoliitto tai euvostoliitto joutuu käyttämään pakkokeinoja jäsenmaitansa vastaan on kyseessä entinen liitto joka on hajoamassa.\nArto Granlund 31.12.2018 21:03\nMakkonen, Tsekkoslovakia ei ollut osa NL:n liittovaltiota vaan suvereeni valtio joka tosin kuului Varsovan-littoon kuten muutkin ns. itä-blogin maat. Tuo vertailusi NL:n ja EU:n välillä saa jo naurettavia piirteitä.\nJarmo Makkonen 1.1.2019 10:33\nTsekkoslovakia oli yhtä suvereeni kuin Suomi tänä päivänä eli itsehallinto oli lähinnä vitsi. Tsekkoslovakialaiset teki juuri kuten Moskovasta määrättiin ja Suomi tottelee yhtä orjallisesti Brysseliä. Kumma kun näin itsestäänselvistä asioista pitää vängätä.\nMika Lamminpää 2.1.2019 08:59\nKun tasavallan presidentti uudenvuodenpuheessaan puolustaa Eurooppaa, edustuksellista demokratiaa, kansainvälistä sääntöpohjaista järjestystä ja monenkeskistä sopimista, puhe olisi jossain toisessa maailmanvaiheessa helppo leimata luetteloksi itsestään selviä asioita. Vuoden 2019 alkaessa oikeusvaltion ja muiden eurooppalaisten arvojen puolustaminen on enemmän kuin paikallaan.\nEU ei ole vitsi. Laura Huhtasaari on vitsi. Onneksi näin itsestään selvistä asioista ei tarvitse enää vängätä, tänä vuonna sen tajuavat jo kaikki.\nMarkku Lehto 2.1.2019 10:48\nNoo, en ole vielä havainnut kuinka Brysselistä olisi YYA-ajan Kremlin malliin ohjeistettu Suomen hallituksen ministerilistoja, presidentin vaaleja tai Suomen sisäpolitiikkaa sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Melko vapaasti on Suomi EU:n jäsenenä saanut omista asoistaan päättää ja muiden EU-maiden kanssa asioista sopia.\nKylmän sodan neuvostoliittolaisen Eurooppa-politiikan tunnusmerkkejän voidaan Prahan miehityksen lisäksi mainita Itä_Berliinin ( 1953 ) ja Unkarin ( 1965 ) kansannousun kukistamiset. Puolassa päästiin neuvostoaikana "hieman helpommalla" vaikka vähältä piti, ettei neuvostopanssarit olisi jyrisseet Varsovankin kaduilla. Puolan pelasti se, että maa itse julisti sotatilan maahan.\nBaltian maat saivat vielä aivan Neuvostoliiton romahduksen alussa maistaa perinteistä neuvostoliittolaisen ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan keinoja uppiniskaisten kansaojen saamiseksi veljellisesti ruotuun.\nMontakohan tuhatta ihmistä on EU:n toimen pitein ammuttu tai laitettu vankilaan, koska heillä on erilainen näkemys asioista ? Moneenko EU:n maan pääkapunkiin on taistelupanssarit ja divisioonat lähetetty palauttamaan järjestystä ?\nTokihan Moskovan suunnasta on nykyjään tullut "pieniä testejä" siitä josko Suomessa vielä YYA-ajan herkkyydellä taas kuunneltaisiin Kremlin kellojen soittoa. Aika vähän itsenäisessä Suomessa on noita rytmejä noudatettu. Sekin lienee selkeää viestiä moneen suuntaan.\nEttä ei taida tuo EU:n rinnastaminen Neuvostoliittoon ihan toimia.\nJarmo Makkonen 2.1.2019 18:40 Vastaus kommenttiin #33\n"Noo, en ole vielä havainnut kuinka Brysselistä olisi YYA-ajan Kremlin malliin ohjeistettu Suomen hallituksen ministerilistoja, presidentin vaaleja tai Suomen sisäpolitiikkaa sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa."\nBrysselistä määrätään kaikki, ei tarvitse erikseen ministereitä päättää. Juuri yksi ministeri kävi kysymässä Brysselistä saako mopoautot vaihtaa turvallisempiin pikkuautoihin. Puiden kaatamisesta päätetään Brysselissä samoin susien.\nJuha Kuikka 3.1.2019 09:02 Vastaus kommenttiin #36\nNo minkäs takia täällä sitten puolueet vääntävät kättä soteuudistuksesta, alkoholipolitiikasta, perustulosta, maakuntauudistuksesta, seksuaalirikoslainsäädännöstä, NATO:sta, hävittäjahankinnoista j.n.e., vain muutamia esimerkkejä esiin tuodakseni, jos kerta kaikki sanellaan Brysselistä?\nJarmo Makkonen 3.1.2019 11:54 Vastaus kommenttiin #38\nSaavat vääntää lakeja mutta jos Brysseli ei ole tyytyväinen niin sitten se laki puretaan ja tehdään uusiksi. Useimmiten kysellään ennakolta minkälaisia lakeja voimme tehdä.\nTapio Mäkeläinen 4.1.2019 00:10\nTsekki on vapaaehtoisesti sekä Eu että Naton jäsen. Miksiköhän? Kuten kaikki muutikin kyseisen ikeen alla kärsineet.\nArto Granlund 31.12.2018 21:11\nJuha Kuikka 31.12.2018 22:26\nTsekkoslovakian miehityksen ulkopuolelta tuohon blogitekstiin liittyen on mielenkiintoista todeta, että mainitut Neuvostoliiton tehostetut vaikuttamispyrkimysvuodet heijastuivat myös kansan riveissä tunnelmaan.\nVielä 60-luvun lopulla nuorison vasemmistoradikalismi oli sellaista "leppoisaa" olalle taputtelun tapaisen toppuuttelun vaativaa toimintaa, mutta se muuttui vakavaksi 70-luvun alussa. Silloin taistolaiset olivat vallanneet YLE:n ja propaganda iski naamalle tyyliin 24/7. Varsinainen kulminaatiopiste oli metallilakko vuoden 1971 keväällä.\nHiukan laantumista ilmapiirissä tapahtui sen jälkeen, mutta uudestaan 70-luvun puolivälissä tuli tunnelma, jonka vallitessa kansan riveissä alkoi levitä käsitys, että sosialismi on vääjäämätön kohtalo Suomen kansalle. ETYK ei sitä lieventänyt, pikemminkin vahvisti.\nViimeisen Kekkosen presidentinvaalin jälkeeen vuonna 1978 ilmapiiri muuttui äkisti. Yhtäkkiä tuntui siltä, että taistolaiset olivat menettäneeet pelin ja 80-luvun juppiaikaan tultaessa koko liike oli jo vitsi. Näin olen tuon ajan muistanut jo ennen tämän blogin lukemista, mutta siitähän saa taustoitusta mainiosti asialle.\ntaisto vanhapelto 1.1.2019 09:41\nJyväskylän yliopiston aulassa oli 1970 luvun alussa lukuisia stalinistien panderolleja. Yhdessä väitettiin, että Otto Ville Kuusinen on kiistatta kaikkien aikojen suurin suomalainen. Menin ihmettelemään ja kiistämään. Vastaus oli kommunistisen selvä: Kiistatta tarkoittaa, ettei voi olla muuta totuutta kuin lakanan väite.\nMillaisia tieteilijöitä ja johtajia näistä akateemisista, mutta ajattelusta kieltäytyvistä nuorista mahtoi tulla?\nJuhani Norbäck 1.1.2019 11:10\nHyvä kysymys, kyseinen porukkahan on edelleen voimissaan esimerkiksi yliopistoissa ja oikeuslaitoksessa ("Demokraattiset lakimiehet").\nEräs Helsingin yliopistossa kanssani yhtä aikaa historiaa opiskellut (ja sittemmin tohtoriksi väitellyt) henkilö on kertonut ihan julkisestikin, että häntä gradua tehdessään oli yritetty kieltää käsittelemästä 1970-lukua, ihan professorin suulla.\nMatti Karjalainen 1.1.2019 00:18\nErinomainen kirjoitus Jukka Seppinen. Kunnioitan teitä ja muita ulkoministeriön virkamiehiä, jotka kävitte presidentti Kekkosen avustajina urheaa puolustustaistelua Suomen länsimaisen yhteiskuntajärjestyksen ja puolueettomuuden puolesta. Poliitikoista pitää mielestäni nostaa esiin Johannes Virolainen, jolla oli selvä visio Suomen pitämisestä länsimaana ja joka taisteli urheasti oman suomettuneen Maalaisliitto/Keskustapuolueen eliitin Neuvostoliitolle antautumista vastaan. Tästä hänen oma , sinänsä komea, poliittinen uransa kärsi, kuten kaikki politiikkaa seuranneet tiedämme. Myös K-A.Fagerholmilla oli vuoden 1958 syksyyn saakka merkittävä osa Suomen yhteyksissä muihin pohjoismaihin sekä suuriin länsimaihin. Väinö Tannerilla oli 1940- ja 1950-luvuilla merkittävä moraalisen tuen antajan asema taistelussa Suomen itsenäisyyden puolesta ja neuvostokommunismin vastustamisessa. Neuvostoliitto onnistui kotimaisten quislingkiensä avulla torpedoimaan Tannerin poliittisen toiminnan hänen toisella SDP:n puheenjohtajakaudellaan vuosina 1957-1963.\nJuha Kuikka 1.1.2019 00:34\nSuomettuneisuuden ajasta jäi viimeiseksi reliktiseksi mohikaaniksi jäljelle Paavo Väyrynen, joka oli jo äidinmaidossaan saanut tartunnan Kekkoselta eikä hän siitä perusasemoituneisuudestaan ole oikeastaan milloinkaan päässyt irti.\nJuhani Norbäck 1.1.2019 11:14\nKekkonen ilmeisesti tosiaan kääntyi aika radikaalisti vasemmalle ja alkusyynä oli hänen "avainkokemuksensa", joutuminen 17-vuotiaana vanhempien miesten höynäyttämäksi, tekemään näiden ikävinä pitämiä asioita, kuten sisällissodissa niin usein käy.\nTapio Mäkeläinen 4.1.2019 00:13 Vastaus kommenttiin #27\nSe ei kyllä näkynyt hänen pekka peitsi kirjoituksissaan.\nJuhani Norbäck 4.1.2019 08:55 Vastaus kommenttiin #44\nHänhän kävi sitten vielä sota-aikana läpi jonkinlaisen "kääntymyksen", niin että oli sitten myöhemmin presidenttinä näkemyksiltään jopa omastakin puolueestaan Maalaisliitosta (joka käsittääkseni alkoi hiljalleen uuden idänpolitiikan myötä vasemmistolaistua) vasemmalle.\nYleisesti ottaen Suomen poliittisen historian kiemurat Kekkosen-Koiviston aikakaudelta ovat mielestäni (vielä) aika heikosti selvitettyjä. Tosiasia esimerkiksi on, että vuoden 1966 eduskuntavaalit ovat itsenäisen Suomen tähänastisen historian ainoat, joissa eduskuntaan tuli vasemmiston (siis virallisesti ja avoimesti vasemmistolaisten puolueiden) enemmistö. Kun taas katsotaan, mihin suuntaan Suomea todellisuudessa kehitettiin 1960-luvulta 1990-luvun alkuun, ei siinä jokin vain täsmää.\nJuhani Norbäck 1.1.2019 11:16\nVäyrynen tosiaan jatkaa vielä potkimistaan, mutta tänä vuonna eduskunnan jättävien vanhojen jäärien mukana ko. talosta poistuu paljon suomettuneisuutta.\nVeikko Huuska 1.1.2019 00:44\nNukuin kotona ja heräsin, kun isä tuli yövuorosta, heitti lakin uunin päälle ja Aamulehden tuvan pöydälle ja sanoi ykskantaan:\n"Nyt ne ottiit sen".\nYmmärsin heti mitä tuo tarkoitti ja kimmahdin ylös avaamaan radion. Isä oli evakko x 2, ja minä olin 16.\nJaakko Korpi-Anttila 1.1.2019 01:11\nTein diplomityötäni Otanmäen kaivoksella alueen remanenssimagnetismista. Taisin otsakkeen lukea Kainuunsanomista. Kairailin maan alla vanhan Petsamon veteraanin kanssa näytteitä.\nKeijo Lindgren 1.1.2019 01:22\nJa tänään puhutaan että Venäjän uhka, silloin se uhka oli kun nuorena miehenä jo työelämässä olin.\nVeikko Virkkunen 1.1.2019 11:59\nOlin Ruotsissa töissä Tukholman lähellä. Muistan aika hyvin Ruotsin silloisen pääministerin, Tage Erlanderin puheen, missä hän kommentoi Tsekkoslovakian miehitystä, jonka ryssät toteuttivat. Pohdittiin, että tulevatko Suomeenkin.\nJari-Pekka Vuorela 1.1.2019 14:11\nOlin 13-vuotias. Koko perhe oli rakentanut mökkiä koko kuuman kesän. Meillä oltiin niin valveutuneita kuin ennen nettiä oli mahdollista: kotiin tuli viisi sanomalehteä ja radio ja televisio olivat päällä koko ajan.\nKoululaisetkin olivat, ainakin meillä päin, olleet hyvin selvillä Prahan ja Pariisin keväästä. Samoin punamultahallituksen toimista Suomen sosiaali- ja koulutuspolitiikassa. Heinä- ja elokuussa aurinko paistoi ja optimismi vallitsi.\nMeidän sukupolvellemme maailmanpolitiikan suurin pettymys siihen asti oli ollut Vietnamin sota. Niinpä merkittävä osa elokuun 21. päivän jysäystä oli tapauksen periaatteellisen vastenmielisyyden lisäksi silkka ällistys venäläisten eläkeläisjohtajien strategisesta taitamattomuudesta. Unkarista ei ollut opittu mitään.\nJuha Kuikka 2.1.2019 11:57\nMutta mitäpä heidän Unkarista olisi pitänyt oppiakaan? Sehän meni loistavasti Neuvostoliiton kannalta. Kapinointi kukistettiin ja maa saatiin ruotuun pommituksin, asevoimin ja murhin. Toki Neuvostomyönteinen länsimainen Vietnamin sotaa vastaan protestoinut tiedostava nuorison osa alkoi protestoida Neuvostoliittoakin vastaan, mutta siihen sopii Stalinin kysmys: "Montako divisioonaa heillä on käytössään?"\nPertti Nurminen 3.1.2019 00:37\nOlin Jyväskylässä yliopiston yo-kunnan aktiivi kokoomuslainen, opiskelijajärjestön pj:kin sekä Tuhatkunnan hallituksessa. Tsekkimiehitys yhdisti yhden päivän kuluessa shokinomaisesti poliittiset opiskelijapiirit ja organisoimme muutamassa tunnissa mielenosoituksen kaupungin keskustaan. Se päättyi torille Harjun juureen. Kannoimme edessä surunauhoitettua Tsekkoslovakian lippua. Kantaja oli eräs yo-kunnan näkyvimmistä vasemmistolaisista. Poliisi ja Sotilaspiiri oli informoitu. Hiljaisen, tuhansien ihmisten kulkueen eteneminen päättyi sekin hiljaisesti. Ilmoitinko minä vai kuka sen teki, että mielenosoitus päättyy tähän. Kehoitamme kaikkia siirtymään rauhallisesti pois ja seuraamaan uutisia siitä, mitä tapahtuu, kuin myös valmistautumaan tämän mukaisesti. Itse osallistuin niinä aikoina Särkisalmella Rajavartioston res. vänrikkinä sen sotien jälkeen ensimmäisiin kertausharjoituksiin. Valmistelimme linjojen taakse kätkeytyviä "Matti-partioita" ja vastasissitoimintaa. uljimme rajapolkua korotettua valmiutta osoittaen. Kesti monta vuotta, että silloin kehittynyt korotettu valmius päättyi. Vai päättyikö "Luovutetun Karjalan" lapsena koskaan koskaan.\nJuha Lehtonen 3.1.2019 17:33\nKansan syviä rivejä huvitti nuo kommunikeat ja ystävyyden syventäminen, kuten Veikko Huovinen kirjoitti Lampaasyöjissä. Ja tietysti myös pelotti.\nJari-Pekka Vuorela 3.1.2019 20:21\nLampaansyöjät on julkaistu juuri ennen kuin kommunikeat muuttuivat huvittavista pelottaviksi. Vasta vuonna 1971 Karjalainen oli sen verran kännissä, että puolueettomuuspolitiikan mainitseminen unohtui.


Salakuvaaja iski suihkuissa\nTiistai 23.5.2006 klo 23.27\nHiiviskelijä kuvasi luvatta muun muassa Kotikadun Ville Keskilää tämän omissa polttareissa.\n- Tuntuihan se aika uskomattomalta, että tollaisia kavereita on olemassa. Se oli kai päällimmäinen fiilis, kun sain asiasta tietää, kertoo Kotikadusta tuttu näyttelijä Ville Keskilä, 32.\nSalakuvaaja yllätti Keskilän aatamin asussa 2. heinäkuuta 2004, jolloin mies vietti polttareitaan kaveriporukalla Helsingin uimastadionilla.\n- Joo, alastihan sitä suihkussa ollaan, Keskilä hymähtää.\nSamassa polttari- ja uintiporukassa olleet näyttelijät Otto Kanerva ja Aimo Räsänen joutuivat niin ikään salakuvaajan uhreiksi.\n- Jätkien kanssa puhuttiin, että emme tästä asiasta paljon lavertele. Sen verran piti kuitenkin toimia, että jätkä saatiin kiinni. Hänet piti pysäyttää eikä se olisi onnistunut, ellei jutussa ole asianomistajia, Keskilä toteaa.\nOpiskelijapojat järkyttyivät pahoin\nKolme tamperelaista ekonomiopiskelijaa joutui hiipparin videolle 25. marraskuuta 2004 Tampereen yliopiston liikuntahalli Atalpassa.\n- Hän juoksi kovalla kiireellä jäljessäni pesutiloihin. Ihmettelin, miksei hän voi täyttää vesipulloaan muualla. Menin saunaan ja istuin sekunnin lauteilla, kun pulssi hyppäsi kahteensataan. Tajusin, että kaikki ei ole kunnossa, kertoi salakuvaajan 28-vuotias miesuhri oikeudessa.\nEpäilykset heräsivät, kun kuntosalilla perään rynnännyt mies jätti toilettilaukkunsa suihkutiloihin ja häipyi itse takaisin kuntosaliin.


Meistä - Tripa\njoka ohjaa tekemistämme\nasiakaspalvelun kulmakivi. Tehdään se mitä on sovittu, siten kuin on sovittu. Mittausdatamme on usein perusteena ja todistusaineistona tehdystä työstä ja sen laadusta. Luotettavuudesta emme voi tinkiä.\nsanonta ”timpuri on mittamiehen paras kaveri” pitää tässäkin paikkansa. Meille ei riitä se että käymme työmaalla. Jalkautumalla tekijöiden pariin asiat hoituvat mutkattomammin, ilman turhia välikäsiä ja tiedonsiirtoportaita. Mittamies on usein tärkenä linkkinä suunnittelun ja työmaan välillä, jolloin hyvät vuorovaikutustaidot ja tilannetaju ovat välttämättömiä ominaisuuksia.\njotkut kutsuvat sitä Leaniksi, toiset taloudellisuudeksi. Meille se on itseisarvo, emme halua tehdä turhaa työtä. Kehittämällä toimintaamme ja oppimalla tekemisestämme haluamme olla jatkuvasti pyrkimässä kohti parempaa huomista. Vähemmän on enemmän – tehdään vain sitä mistä on hyötyä ja pyritään karsimaan turha pois.\nvaikka maailma digitalisoituu, kaiken takan on kuitenkin ihminen. Kohtaamme arjessamme asiakkaat ihmisinä, ystävällisyyttä ja huumoria unohtamatta. Samoin meilläkin työskentelee ihmisiä, joiden hyvinvoinnista riippuu myös koko yrityksen toiminta. Haluamme arvostaa ja kunnioittaa toisiamme ja itseämme arvokkaina yksilöinä. Uskomme myös, että onnistumisen avain on siinä että ihmiset pääsevät tekemään sitä missä ovat hyviä. Haluamme kuunnella henkilöstöämme, koska oikein kohdennetut resurssit luovat itsestään pohjan itseohjautuvuudelle ja toimivalle tiimityölle.\nViime vuosina olemme olleet mukana mm. Tripla, T2 Allianssi, Finavia kehityshankkeet – Bussiterminaali, Eteläterminaali, Turvakolmio, Länsiterminaali, Pohjoinen laajennus, REDI


Valopeili 90x70 cm | keittionetti\nPeilikaapin tilalle moderni valopeili kylpyhuoneeseen tai wc tilaa. Kolme LED- valoa valaisee tehokkaasti kylpyhuoneen ja luo tunnelmaa.\nMirro valopeili 900x700mm\nMirro valopeili sisältää 3 kpl LED valoja, pistorasian, valokytkimen sekä valopeilissä on valmius vikavirtasuojalle. 3 LED valon ansiosta valopeili tuottaa tehokkaan valaistuksen kylpyhuoneeseesi. Kaksi LED valoa osoittaa eteen ja yksi valoista osoittaa kohti tasoa valaisten tason.\nSisältää 3 LED valoa\nPistorasia ja valokytkin IP44


Paxoí – Wikipedia\nsaariryhmä ja kunta Kreikassa\nPaxoí (kreik. Παξοί eli Δήμος Παξών, Dímos Paxón) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Korfun alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Kunnan pinta-ala on 30,121 neliökilometriä ja väkiluku 2 300 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Gáios.\nKoordinaatit: 39°12′N, 20°10′E\n– Kallikrates-koodi 3202\n– Kuntakeskus Gáios\n– Kokonaispinta-ala 30,121 km²\nVäkiluku (2011) 2 300\n– Tiheys 76,36 as./km²\nPostinumero 490 82\nPaxoín kunta käsittää Paxoín saariryhmän eli Paxóksen ja Antípaxoksen sekä pienemmän Panagían saaren.\nPaxoín kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:\nGáios Antípaxos (saari) 20\nPanagía (saari) 0\nLákka Apergátika 105\nLongós Anemogiannátika 24\nMagaziá Arvanitakaíika 59\nYhteensä: 2 300\nWikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paxoí.\nΔήμος Παξών. Paxoín kunnan verkkosivut. (kreikaksi)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Paxoí&oldid=15116820”\nViimeksi muokattu 4. elokuuta 2015 kello 19.34\nSivua on viimeksi muutettu 4. elokuuta 2015 kello 19.34.


» Kulttuuri ja vapaa-aika » Kulttuuri » Näyttelyt ja museot » Guggenheim selvitys\nKeskustelussa käytettiin noin 170 puheenvuoroa ja se kesti viisi ja puoli tuntia. Useissa puheenvuoroissa pidettiin ehdotettua kaupungin osuutta museon kustannuksista liian suurena ja riskialttiina. Museon kannattajat vetosivat muun muassa siihen, että kyseessä olisi investointi Helsingin elinvoimaisuuteen ja turismiin. Ajatus Guggenheim-museon perustamisesta Helsinkiin on elänyt vuodesta 2011 saakka. Alkuperäinen esitys muuttui paljon matkan varrella. Nyt kaatuneessa ehdotuksessa kaupunki olisi osallistunut museon rakentamiseen 80 miljoonalla eurolla ja huolehtinut sen ylläpidosta. Yksityisen rahan osuus rakennusinvestoinnista olisi ollut paljon aikaisempaa suurempi ja museotoiminnasta olisi vastannut Guggenheim Helsingin tukisäätiö.\nArkkitehtuurikilpailun lisätiedot kilpailusivustolta:\nGuggenheim säätiö esitteli tiistaina 24. syyskuuta uuden ehdotuksen Guggenheim Helsinki -museon perustamisesta. Guggenheim Helsinki Uudistettu ehdotus 2013 (pdf)\nSuomenkielinen versio on käännös virallisesta englanninkielisestä ehdotuksesta. Saatavilla on myös tiivistelmä.\nKäännös julkaisusta: Concept and Development Study for a Guggenheim museum in Helsinki (A4 pdf)\nLue selvitys (englanninkielinen, primapaper/flash)\nKaupunginjohtaja Pajusen esitys (ppt) Talousyhteenveto\nInternational programs in visual arts, theater, dance and opera www.visithelsinki.fi\nWorld Design Capital Helsinki 2012 www.wdchelsinki2012.fi\nDesign District Helsinki (25 streets and 190 points-of-contact for fashion, jewelry, interior design, antiques, creative industries and cafés) Helsinki Festival www.helsinginjuhlaviikot.fi Flow Festival www.flowfestival.com DocPoint Helsinki Documentary Film Festival: www.docpoint.info


Flaksi tuli taloon: elokuuta 2018\nToive lentää, teko kulkee jalan\nSiksi ne ovat aina niin kaukana toisistaan.\nTiistain Jennan treeneissä Flaksi oli kouluttajan sanoin ihan sairaan hyvä. Puomille olisi toki toivottu vielä alempia osumia, mutta ollaanpa nyt enemmän positiivisen äärellä. Esteille irtoaminen onnistui!\nMäkelän Markon treeneissä oli onnistumisen hetkiä myös, ainakin vauhtia ja "vaarallisia" tilanteita.\nTyöviikon aikana olen lukenut loppuun Voittamisen anatomian. Muistetaan core, niin henkisessä kuin fyysisessä mielessä. Ihan mielenkiintoinen lukukokemus, vaikkakin toki paljon tuttua asiaa. :)\nFlunssa nappasi kiinni, ei voi mitään. Viikonlopuksi suunniteltu mökkireissu vaihtui siis sohvalla pötköttelyyn. Tänään reippailtiin oman seuran kisoissa Flaksin ja Teemun kolmen radan verran. Flaksi oli melkoisilla kierroksilla, joten kenneltytölläkin riitti puuhaa rauhoittumisen yrityksessä ja temputtamisessa. Ekalla radalla Flaksi taisi kuvitella tulleensa ipo-treeneihin. Onneksi puru ei onnistunut täydellisesti, joten ohjaajan ranteeseen muistoksi jäi vain mustelma. Kaksi seuraavaa rataa olivatkin jo agilitya. Ensimmäisellä agiradalla tapahtui kyllä Flaksille tyypillinen juoksen jalkojen mukana-tilanne, mutta keinu ja puomi toimivat ja kepeille mentiin hienosti. Viimeiseltä radalla nolla, kiitos kiltin tuomarin. Kotituomarit olisivat antaneet keppejä edeltävästä tilanteesta kiellon, mutta tällä tulkinnalla mennään tällä kertaa. Sen verran tuossa kuitenkin tuli annettua aikatasoitusta, että piti taipua kolmanteen sijaan. Siihen ollaan kyllä oikein tyytyväisiä. Iina ja Eeva vetäisivät ihan huikean hienot radat! Nyt on kasassa 5/8 SM-nollaa ensi kesälle. Kaiken kaikkiaan kisareissusta jäi päällimmäiseksi hyvä fiilis. Keinu ja puomi olivat ok, putkelle onnistui takaaleikkaus ja radoilla oli hienoa pätkää. Tästä on hyvä jatkaa kisaamisen harjoittelua.\nKoiralenkit kannattaa suunnata metsään, sinne on noussut aarteita!\nJokainen osaa antaa neuvoja, kaikki vaan eivät perusta niitä kokemukseen\nTöissä on, ammatin kuvaan kuuluen, aloitettu jokapäiväinen neuvominen. Lievää käynnistymisvaikeutta havaittavissa, vaikka ihan hyvin on mennytkin. Ja unirytmi, no sehän on ihan pielessä. Työpari on ladannut puhelimeensa appsin, joka hälyttää kun pitää mennä nukkumaan. En ole vielä siihen taipunut.\nJennan ja Flaksin hyvin menneestä kisakokeilusta saatiin uusia ajatuksia ja neuvoja tulevaan. Pohditaan lisää Flaksin esteille irtoamista tai irtoamattomuutta. Ohjaajan rytmin muutos askeltaen saattaa vaikeuttaa Flaksin irtoamista jopa enemmän kuin se, että ohjaaja tekee ihan selkeän "pysähdyksen" ja lähetyksen. Tuumitaan ja kokeillaan. Ehkäpä näitä Jennan ja Flaksin kokeiluja vielä nähdään joskus tulevaisuudessakin, aika näyttää. Nyt on kuitenkin ensin hieman kunnonkohotusta ja treeniä luvassa. Ja ensi viikonloppuna on oman seuran kisat Teemun kanssa.\nAnne Lind sai hienoja kuvia Jennasta ja Flaksista radalla. Tuloksena kaksi hyllyä, mutta kummallakin radalla oli paljon hyviä pätkiä ja ihan todella hyvät ja rauhalliset lähdöt. <3 ja olivathan he treenanneetkin, peräti kahdesti muutaman minuutin ajan\nmuutaman esteen pätkiä.\nFlaksin ja Jennan hyppäri\nFlaksin ja Jennan agirata\nMuuten viime viikonloppu hujahti työhommia tehden, Kristiinan kanssa kahvila Navetassa pyörähtäen ja agilityn pohjoismaiden mestaruuskisoja livestreamista seuraten. Erityisesti tuli kiinnitettyä huomiota Zsofin radoilla kohtiin, joissa koiran esteosaamista todella testattiin, kun ohjaaja ei kerennyt kunnolla ohjaamaan seuraavaa estettä. Hommia piisaa sillä saralla. ;)\nMaanantaina saimme vieraaksi Zsofin, pikku-Jozsefin ja Frankyn sekä Tiinan. Tuli höpöteltyä niitä näitä hassuuksia puolille öin, ja seuraavana päivänä töissä meinasi hieman nukuttaa. Jennan treeneissä karisi kyllä viimeisetkin unihiekat illalla. Hienosti meni, paitsi puomi, jonka onnistumisprosentti oli pyöreä nolla. Ei otettu siitä kuitenkaan pulttia. Perjantaina Johannan hieronnassa selvisi, että Flaksilla oli lanneranka jumissa, vaikka muuten olikin ok. Huomenna kokeillaan, josko ne puomitkin taas napsuisivat kohdilleen.\nLauantaina kestittiin seuran kouluttajia, kaikki eivät tietenkään päässeet paikalle, mutta 11 hengen voimin pohdittiin hyviä neuvoja koulutukseen. Ja parannettiin maailmaa muuten vaan.\nTänään käytiin Jarnon ja Raisan kanssa nauramassa Latoteatterissa Vierivissä kivissä. Hyvin harmitonta kesähömppää. Nyt lukemaan Pieni elämä -kirjaa. Ei mikään hyvän mielen lukukokemus, mutta kaikessa kamalauudessaan vangitseva. Eikä mikään dekkari tällä kertaa. Siinä sivussa kulkee Aki Hintsan Voittamisen anatomia. Sen ensimmäisten sivujen eväillä ja kukkia kurkistellen uuteen työviikkoon. :)\nKesäloma alkaa olla ohi\nLappi. Pyöräretki. Lontoo. Kuumat kelit. Aurinko. Riippumatto. Kukat. Hyvät herkut. Hieman agilitya. Kirjoja. Siitä oli tämä kesä tehty. Hyvä kesä. Nyt hieman ristiriitaisissa fiiliksissä kohti uutta lukuvuotta. Toisaalta on mukavaa aloittaa arki maailman parhaan työparin kanssa tutussa porukassa. Toisaalta nautin vaan niin suunnattomasti tästä hengailusta. Monesti ihmiset sanovat, että vaikka he voittaisivat niin monta miljoonaa, ettei heidän enää koskaan tarvitsisi tehdä töitä, he jatkaisivat ihan normaalia arkea samassa työssä. Minä voin rehellisesti sanoa, että en jatkaisi. En missään työssä, jos taloudellista pakkoa ei olisi. Keksin päiviini sisältöä riittämiin (ja joskus jopa ylioptimistisen liiallisesti) ihan ilman päivittäistä työrumbaa. Mutta tykkään kyllä työstäni, kun jotain on tehtävä palkkansa eteen, on open homma minulle sopiva vaihtoehto. Riittävän itsenäistä, luovaa, vastuullista, vaihtelevaa ja ennakoimatonta. Ei kuitenkaan (normaalisti) tarvitse pelastaa kenenkään henkeä.\nUlos on hiipinyt syksy ihan parissa päivässä, yllättäen. Sen huomaa pimenevistä illoista ja luonnon keltaisista värisävyistä. Toisaalta syksy luo rauhaa. Tänä syksynä on kyllä puuhaa riittämiin, kun viikonloppuihin sijoittuu erinäisiä kestitsemisiä ja kekkereitä. Aloitetaan maanantaina unkarilaisen ystävämme Zsofin seurueen vierailulla, kestitään yhdistyksen kouluttajia ja uutta valmennusryhmää ja pidetään kasikymppiset (ja risat) -hippoja. Onhan se kiva, kun on jotain puuhasteltavaa, ja näkee ihmisiä.\nFlaksin agilitysyksy pyörähtää käyntiin tänään Jennan treeneillä. Jenna taitaa kokeilla itsekin hieman Flaksin kanssa kirmaamista, perjantai-iltana on nimittäin edessä heidän ensimmäiset yhteiset kisastarttinsa. Jännää ja hauskaa! Viime viikon keskiviikkona Kirkkonummella ei tullut kisakirjamerkintöjä, kun illan parhaalla vedolla oli tuomarin mielestä liian vauhdikas keinu. Tässä rinnakkain Flaksin ja Teemun ja Even ja Justuksen radat. Justus teki hienosti nollan, onnea! :)Eveä ja Justusta näemmekin tänä syksynä aiempaa enemmän - he treenaavat samassa Jennan ryhmässä tiistaisin ja perjantaisin Sannin valmennusryhmässä. Muiden koirien osalta mennään vapaatreeneillä. Eikä tällä kertaa koulutetakaan - mitähän tällä kaikella enenevällä vapaa-ajalla saakaan aikaan. ;) :D\nLontoon reissu äidin kanssa oli hieno - vielä kerran iso kiitos! <3 Tykkään kyllä välillä suurkaupungin hulinastakin, ja Lontoon kohteista National Gallery ja St James -puisto ovat kyllä ihan ykkösiä. Majapaikkana ihan ytimessä ollut Citadines Trafalgar Square toimi loistavasti. Ei edullisin, mutta sijainniltaan aivan loistava ja siisti ja ystävällisenpalvelun huoneistohotelli. Hyvin oli miehet ja koirat Suomessa pärjänneet. ;)\nNäihin kuviin ja tunnelmiin on hyvä lopettaa kesäloman raportointi. Huomenna jo varovasti kohti työpaikkaa, torstaina alkaa virallisesti työt. :)\nLähettänyt Kati klo 3.07 Ei kommentteja:\nJokainen osaa antaa neuvoja, kaikki vaan eivät per...


Lightsin miehet pelaavat harjoitusottelun sunnuntaina Castrenilla - Oulu Northern Lights\nMiesten joukkueen runkosarja käynnistyy 12. kesäkuuta kotiottelulla Rovaniemi Nordmenia vastaan. Viimeiset harjoitusviikot käytetään yksityiskohtien kehittämiseen.\n– Alkuperäinen ajatuksemme oli pelata nyt harjoitusottelu toista sarjan joukkuetta vastaan, mutta valitettavasti jouduimme luopumaan suunnitelmasta aikatauluhaasteiden takia, kertoo Lightsin hyökkäyksen koordinaattori Tuomo Tomperi.\n– Näinkin on kuitenkin aivan hyvä. Tavoitteemme sekä hyökkäyksessä että puolustuksessa on harjoitella ottelutilannetta ja hioa talvella harjoiteltuja asioita entistä paremmaksi kokonaisuudeksi. Haluamme olla valmiita pelaamaan heti avausottelussa Nordmenia vastaan.\nHarjoitusottelu toteutetaan scrimmage-tyylisenä siten, että sekä hyökkäys että puolustus pääsevät harjoittelemaan ennalta sovittuja tilanteita. Hyökkäysvuoroa vaihdetaan tietyn yritysmäärän jälkeen riippumatta edetyistä jaardeista. Ottelun alkupuolella hyökkäys pelaa ns. scout-puolustusta vastaan, ja puoliajan jälkeen osat vaihtuvat.\nHarjoitusottelu pelataan sunnuntaina 15.5. klo 12 Castrenilla. Tapahtuma on maksuton.


Kesäkuussa luimme sivumääräisesti paljon, mutta sekään ei pelastanut armottomalta plääh-tunteelta ja luku-uuvahdukselta – Bibbidi Bobbidi Book\n2 heinäkuun, 2020 8 heinäkuun, 2020 julkaissut BiBoBook\nMinna: Kesäkuu oli tähän mennessä tämän vuoden hitain lukukuukausi. Luin sekä kirjojen että sivujen määrässä vähemmän kuin kertaakaan tänä vuonna ja pakko myöntää, että varsinkin nyt loppukuusta pienen pieni lukujumi on uhannut tulla päälle. Toki luin tässä kuussa yhden yli tuhatsivuisen kirjan ja tälläkin hetkellä on menossa yli 500-sivuinen fantasiaromaani, mutta ylipäätään lukeminen ei ole maistunut tässä kuussa yhtä hyvin kuin aiemmin. Koin juhannuksen aikaan myös aikamoista uuvahdusta töiden kanssa, mikä on varmasti vaikuttanut myös muuhun elämään.\nTämän kuun kirjat olivat itseasiassa nekin hieman plääh. Nautin kyllä Feeniksin killan lukemisesta uudelleen, mutta muut valinnat eivät oikein osuneet. Katriina Järvisen ja Laura Kolben suomalaisesta parisuhteesta kertova kirja oli kyllä kiinnostava, mutta se ei jättänyt mitään lähtemättömiä jälkiä. Maurene Goon Tämä biisi on sinulle oli sympaattinen, mutta sekin unohdettava. Taltuta klassikon kanssa nauroin ja opin uutta. Äänikirjoista urakoin loppuun Näkymättömät naiset, joka tuntui kyllä kuuntelukokemuksena todellista pituuttaan pidemmältä. Tuhahtelin ja turhauduin kirjan äärellä – tasa-arvo ei niin ole vielä valmis.\nHeinäkuussa pääsen viimein kesälomalle (toki sitä ennen täytyy jaksaa vielä kaksi viikkoa töitä) ja toivottavasti myös mökille loikoilemaan ja lukemaan. Mulla on ihan järjetön kasa lainoja kirjastosta ja hyllynlämmittäjienkin kanssa pitäisi varmaan ottaa jonkunlaista spurttia. Lomaa odotellessa siis!\nMaurene Goo: Tämä biisi on sinulle*\nKatriina Järvinen & Laura Kolbe: Sopivia ja sopimattomia – Lempi, luokka ja suomalainen parisuhde\nMaria Laakso & Johanna Rohola: Taltuta klassikko\nYhteensä viisi kirjaa, joissa 1920 sivua.\nCaroline Criado-Perez: Näkymättömät naiset: Näin tilastot paljastavat miten maailma on suunniteltu miehille\nYksi kirja, joka kesti 11h 22min\nLaura: Kesäkuussa olin 1,5 viikkoa kesäkodissamme tekemässä etätöitä ja viikon verran kesälomalla yhdessä ystävieni kanssa. Elämä kahdella mökillä oli tietysti kaupunkiarkea rennompaa, mutta kaikkine saunanlämmityksineen ja käsitiskeineen aikaa lukemiselle jäi yllättävän vähän. Ystäväporukan mökkireissulla toki myös priorisoin ystävieni kanssa viettämää aikaa, emmehän olleet nimittäin nähneet kasvokkain kuukausiin. Muutama lukutempaus pelasti lukutilastoni, mutta yleiseltä tunnelmaltaan kesäkuu oli vähän plääh kirjojen suhteen.\nPrinsessapäiväkirjat muodostivat varsin ison osan kesäkuun lukupinostani, mutta oli minulla toinenkin teema. Jouduin nimittäin lukemaan neljä kirjaston kirjaa aika hopulla huomattuani, että niissä tulee eräpäivä vastaan. En ole todellakaan tottunut tällaiseen, että niitä kirjoja pitää palauttaakin. Tarkempia lukutunnelmia pääset katsomaan kuukauden luetut -videoltani.\nHeinäkuussa olen tiukasti kiinni töissä, mutta eiköhän sitä ainakin viikonloppuina ehdi köllähtää ulos lukemaan. Huomasin myös, että minulla on sen verran paljon erinäisiä lukutavoitteita tälle kesälle, että tässä meinaa vähän tulla kiire. Lisäksi Muumilaakson lukuhaaste sekä Reading Rush vaikuttavat heinäkuun lukusuunnitelmiini. Täytynee melkein laatia jonkinlainen kalenteri lukemisen suunnittelemiseksi.\nArmi Valkia: Hehku\nMeg Cabot: Prinsessatreenit\nMeg Cabot: Prinsessa hermoromahduksen partaalla\nKaisu Tervonen (toim.): 13 katseluasentoa\nYhteensä kymmenen kirjaa, joissa 3348 sivua.\nYhteensä kaksi kirjaa, jotka kestivät yhteensä noin 13 tuntia.\nBlogissa vetivät kesäkuussa Minnan syntymäpäiviensä kunniaksi koostama 26 kirjan listaus sekä Lauran tekemä haastattelu Salla Simukan kanssa. Kiinnostusta herättivät myös kesän kirjateemainen bucket list ja viime kuun luetut.\nJulkaisimme myös Aami-kollektiivin kesken Bookstagrammaajan käsikirjan aivan kesäkuun alussa ja se on saanut ilahduttavan lämpimän vastaanoton. Käsikirjaa voi käydä ostamassa itselleen Oma huone -verkkokaupasta hintaan 9,90.\nHeinäkuussa hostaamme Instagramissa ulkokuvahaasteen (#bibobookgoesout) ja kahden päivän mittaisen Aami-lukumaratonin 18.–19.7. Kirjateemaista kesätekemistä siis löytyy erityisesti IG:n puolelta!\n#bibobookhpmaraton featured Harry Potter J. K. Rowling Maurene Goo Meg Gabot Prinsessapäiväkirjat


Kietoudu ihanaan, lämmittävään neuleeseen!\n12.10.2017 | Lukuaika: 1 minuutti\nVillapaidat ja –neuleet ovat todellinen viilenevän kelin pelastaja. Ihana ja paksut villapaidat houkuttelevat sohvannurkkaan tai vaikkapa kahvikupposelle ystävän kanssa. Olethan kuitenkin huomioinut, että tätäkin talven hittivaatetta valitessa kannattaa ottaa huomioon oma vartalotyyppisi. Valitsemalla itsellesi sopivan mallin, pääntien ja leikkauksen tuot esille parhaat puolet omasta vartalotyypistäsi.\nHoikka vartalomalli voi huoletta pitää niitä ihania ja pörröisiä villapaitoja, koska vartalonmalli kestää hyvin volyymin lisäämisen jopa muhkean lettineuleen muodossa.\nOmenavartaloisen puolestaan kannattaa valita paksun villapaidan sijaan vähän sileäpintaisempi, hyvin laskeutuva neulemalli. Luonnonkuituinen villaneule on ihanan lämmin, vaikka se olisikin ohut. V-pääntie on tälle vartalotyypille myös neuleissa edukseen.\nPäärynävartalon kannattaa villapaidallaan tasapainottaa ylä- ja alavartalon eroavaisuuksia. Pukeutumisvalinnoillla nimenomaan korostetaan niitä hyviä puolia ja häivytetään niitä mihin katseen ei haluta menevän: luodaan yleisimmin illuusioita pitkistä ja suorista linjoista. Päärynävartaloinen tekee tämän valitsemalla villapaidan tai neuleen joka ei ole kireä lantion kohdalta, eli suuri siitä tämän vartalotyypin leveimmästä kohti. Näin ongelma-alue ei kerää ylimääräisiä katseita, jos niitä ei siihen haluta. Ennemmin kannattaa valita linjakas, lantion leveimmän kohdan peittävä neule.\nY-mallin omaava vartalotyyppi voi huoletta käyttää niin lyhyempiä kuin pidempiäkin neuleita, koska lantion kohta ei tarvitse peittelyä. Kannattaa kuitenkin välttää isoja kauluksia, jotta yläosa ei saa siitä lisää volyymia.\nX-malllinen, eli tiimalasi valitsee usein jo luonnostaankin vartalon ääriviivoja korostavia neuleita. Tämä ei siis tarkoita liian tiukkaa pukeutumista, vaan hyvin laskeutuvat kankaat sopivat tähän naiselliseen vartalomalliin. Kietaisumalliset neuletakit sopivat tälle vartalotyypille hyvin. Poolokaulukset eivät ole tälle vartalotyypille parhaimmillaan.\nKun olet löytänyt sen ihanan lämmittävän villapaidan, muista pitää siitä hyvä huoli oikealla pesuohjelmalla. Katso tarkasti pesulappu, jotta tiedät voiko sen pestä koneessa villaohjelmassa vai vaatiiko vaate käsinpesun runsaassa vedessä. Jos valitset käsinpesun, tee se hellästi – älä hankaa tai puristele neuletta liian kovakouraisesti.


On jälleen se aamu, kun herätyskellon pirinä tuntuu erityisen armottomalta. Edessä on ensimmäinen työpäivä pitkän kesäloman jälkeen.\nKapuan sängystä, hoidan aamutoimet, menen toimistoon.\nToimiston keittiössä avaan jääkaapin oven ja hätkähdän. Edessäni roikkuu hiiri nyöri kaulassaan.\nSilmissä on eloton katse, ruumis on veltto. Tuijotan näkyä hetken. Sitten kutsun venäläiset kollegani paikalle ja tiedustelen, miksi meillä on jääkaapissa itsemurhan tai hirttotuomion täytäntöön pannut pehmolelu.\n– Oi, meillä Venäjällä sanotaan, että jos ruokaa ei ole, niin hiiri hirttäytyy, he selvittävät.\nNyökkään ja suljen jääkaapin oven.\nKaktukset ovat suosittuja toimistokasveja\nVenäläiset ovat taikauskossaan liikuttava kansa. Monet uskomuksista ulottuvat myös työpaikoille, kuten epätoivoisen hiiren tapaus osoittaa.\nVenäläisissä toimistoissa on paljon viherkasveja, mutta alkuun en kiinnittänyt asiaan huomiota.\nSitten kun tiesin mitä etsiä, aloin nähdä niitä liki kaikkialla – kaktuksia. Venäläiset uskovat kaktuksen suojaavan tietokoneen säteilyltä.\nTämä klassikko-uskomus sai alkunsa samoihin aikoihin, kun tietokoneet alkoivat yleistyä venäläisillä työpaikoilla 1980-luvun lopulla. Väitetään, että tietolähde olisi ollut neuvostolehti Työläisnainen, jonka artikkelissa kerrottiin miten tavallinen kaktus imisi itseensä tietokoneesta tulevaa säteilyä.\nSittemmin kaktuksen suojeluksesta tai tietokoneen haitallisesta säteilystä ei ole löytynyt tieteellistä näyttöä. Siitä huolimatta kaktusten asema venäläisissä toimistoissa on taattu.\nTietokoneiden kova luonne\nHiiren löytymisen jälkeen suuntaan kulkuni työpöytäni ääreen. Avaan tietokoneeni, jonka ääressä ei ole kaktusta – vielä.\nAlan käydä läpi satoja lomani aikana saapuneita sähköposteja, kuten niin moni muukin työhön palaaja. Kutsujen kohdalla painan printtaa-näppäintä.\nPrintteri ei pukahdakaan. Kiroan – ja ohikulkeva venäläiskollegani katsahtaa minuun pitkään ja kurtistaa kulmiaan.\nTietokoneisiin suhtaudutaan Venäjällä kuin eläviin sieluihin. Sille ei saa suuttua, sillä luonteeltaan kone voi olla ärhäkkä ja kostonhimoinen. Huokaan syvään ja alan silittää vaivihkaa koneeni näppäimistöä.\nTämän jälkeen soitan tekniseen tukeen, sillä hively ei tunnu konettani lepyttävän.\n– Printteri pitää asentaa uudestaan, teknisestä tuesta kerrotaan eikä oteta kantaa siihen, onko printtausongelmien taustalla koneeni suutahtaminen.\nKeittiöiden siivottomuuden syy\nKoittaa loman jälkeisen ensimmäisen työpäiväni ensimmäinen kahvitauko. Suuntaan toimituksen keittiöön.\nVenäjällä, kuten koti-Suomessakin, keittiöt ovat työpaikkojen sosiaalisen elämän keskuksia. Ja mikä voisikaan olla ärsyttävämpää, kuin rakkaiden kollegojen jälkeensä jättämä sotku?\nVenäjällä siivottomuutta voi tosin selittää se, että täällä oman kahvimukin tiskaaminen työpaikalla tietää huonoa onnea.\nAsian voi kiertää joko viemällä likaisen mukin kotiin pestäväksi tai ylipuhumalla yhtä taikauskoinen kollega pesemään se työpaikalla. Meillä kahvikupit pesee riippumaton taho, astianpesukone.\nTaikatuoli varmistaa lapsen tai ylennyksen\nVenäläisten uskomusten kirjo on valtaisa, ja osa niistä on kääntynyt sujuvasti myös työelämän tarpeisiin.\nVenäläiset uskovat, että jos kollega saa ylennyksen tai päätyy äitiyslomalle, häneltä vapautuva tuoli tietää erittäin hyvää onnea: Se, joka nappaa itselleen kyseisen tuolin saa osakseen saman siunauksen.\nMoskovassa kansainvälisessä työpaikassa työskennellyt ystäväni Ali kertoo, miten päätyi kerran todistamaan venäläisten erikoista tuolileikkiä. Alin kollega jäi äitiyslomalle eikä kulunut aikaakaan, kun myös hänen tuolinsa perinyt seuraajansa oli raskaana.\n– Tosin lapsihanketta saattoi vauhdittaa ulkomaisen työnantajamme poikkeuksellisen hyvä äitiyslomakorvaus, Ali nauraa.\nTuolista on kuulemma hyötyä myös jälkeläisistä haaveilevalle miehelle, sillä se edesauttaa miestenkin hedelmällisyyttä.\nKalenterin valinnan tärkeydestä\nVenäläisillä tuntuu olevan loputtomasti ”tietoa” siitä, miten toimistotyöläisen arkea pitäisi järjestää.\nEsimerkiksi kahta kaimaa ei pitäisi sijoittaa samaan työhuoneeseen, koska se tuo huonoa onnea. Vasta-alkajan kannattaa vältellä käyntikorttien painatusta heti ensimmäisenä työpäivänä, sillä se tietää lyhyttä uraa kyseisessä työpaikassa.\nPalkkaneuvotteluissa kannattaa taas pitää kiinni esimiehen pöydästä tai taikatuoli-logiikan mukaan yrittää istua hänen tuolilleen.\nNykyisin työt ovat tunnetusti usein projektiluontoisia. Venäjällä taikausko on sen verran joustavaa, että se kohtaa myös muuttuvan työelämän tarpeet.\nJos projektiryhmään määrätään kesken kaiken kokonaan uusi jäsen, se tarkoittaa, että koko projekti päättyy pian – eikä positiivisesti. Erityisen taikauskoiset miehet eivät aja partaansa ennen kuin projekti on saatu menestyksekkäästi valmiiksi.\nTyöhuoneen seinälle ei kannata sijoittaa nakukalenteria eikä kyse ole poliittisesta korrektiudesta. Syy on se, että jos yksikään malli poseeraa kameralle peräpää edellä, kyseinen kuukasi menee koko firmalta päin – no, takapuolta.\nTyöhuoneeni seinällä roikkuu hevoskalenteri. Elokuun kohdalla laukkaa korskea lusitano-ori. Se tietänee nopeasti kehittyviä uutistapahtumia ja kiirettä uutisrintamalla.


On hieno jekku.\nJulkaistu: 22.7.2020 11:13\nOtsikko: Taikurin uusi hattu\nKuvaus: On hieno jekku.\nHakusanat: vuoden, isä, jekuttaa, lapsi, innoissaan,\nAika: 2020-07-22 11:27:09\nElämä meni lapsena karhupumppu päässä, kait se vois huonomminkin alkaa.\nAika: 2020-07-22 12:27:01\n<GET> +5 RR\nmun mielestä ihan älyttömän ovela taikuri- mitäs sitte ku muut kysyy et miks sul on imukuppi päässä ni voipi sanoa että jotain taikaa tässä on xD\nAika: 2020-07-22 13:37:56\nhuijasin usein pentuja kun lähdettiin jonnekin huvipuistoon tms. "Lähdettänpäs kaikki hakemaan halpaa Coca-Colaa kun sitä on tarjouksessa hiukan kauempana." Jaksoivat atuossa paremmin kuin eivät tiennet mihin mennään :D\n<HeviKeiju> Siinä kusetettiin Suomen pääministeriä oikein huolella.\n<Chiparish> "Miten niin imukuppi, tämä on taikur....byääääääh"\n<punos> Mutsi ja faijapuoli kertoi aikoinaan puhelimessa ostaneensa kultaisen Chevroletin avomallisen Corveten. Ihmettelin sitten niiden luokse päästyäni että eipä näy kadunvarressa moista ihmettä. Se olikin sitten semmonen muovinen letkuohjattava (ei edes radio-ohjattava) lelu. Hyvä etten kavereille ehtinyt kehua siitä että nyt kohta ajellaanki semmosella jenkkiraudalla luu ulkona ettette moista ole nähneetkään.\n<Kantasolu> Äiti katsoo ihan ihljaa ja ihan varovasti ja sanoo ihan hiljaa: "Si."\n<Why> huijasin usein pentuja kun lähdettiin jonnekin huvipuistoon tms. "Lähdettänpäs kaikki hakemaan halpaa Coca-Colaa kun sitä on tarjouksessa hiukan kauempana." Jaksoivat atuossa paremmin kuin eivät tiennet mihin mennään :D\n<GET> mun mielestä ihan älyttömän ovela taikuri- mitäs sitte ku muut kysyy et miks sul on imukuppi päässä ni voipi sanoa että jotain taikaa tässä on xD\n<smuge-> pikkumusta Ei sentään nyrkki perseessä.\n<pikkumusta> Elämä meni lapsena karhupumppu päässä, kait se vois huonomminkin alkaa.\nTankki täynnä, hyvä fiilis\nPaskin tulkki ikinä